recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Šimtas pirmas kilometras** – neoficialus terminas, apibrėžiantis TSRS egzistavusį žmogaus teisių apribojimo būdą.

Stalininių represijų metais pagal Baudžiamojo kodekso 58 straipsnį represuotiems asmenims ir jų šeimos nariams buvo draudžiama gyventi 100 kilometrų spinduliu aplink Maskvą, Leningradą, TSRS respublikų sostines (Kijevą, Minską ir kt.), stambius pramoninius bei „uždarus miestus" (Sevastopolis, Dnepropetrovskas). Lietuvoje negalima buvo gyventi 100 km atstumu nuo Vilniaus ir Kauno.

Šis reikalavimas taip pat buvo taikomas ir kitoms žmonių kategorijoms – grįžusiems iš kalėjimo ar tremties, disidentams, prostitutėms, vadinamiesiems veltėdžiams ar pan.

1980 m. vasaros olimpinių žaidynių metu remiantis šiuo principu iš Maskvos buvo išvežti visi asocialūs asmenys.

Išnašos
-------

1. ↑  1957 m. sausio 21 d. Lietuvos SSR Aukščiausiosios tarybos Prezidiumas priėmė nutarimą uždrausti politiniams kaliniams po lagerio apsigyventi ne tik 100 km spinduliu nuo Vilniaus ir Kauno, bet ir visoje likusioje Lietuvos teritorijoje; šis nutarimas galiojo iki 1988 m.
Koordinatės: 54°42′33″ š. pl. 24°13′9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.70917°š. pl. 24.21917°r. ilg.﻿ / 54.70917; 24.21917

|  |
| --- |
| **Vilūnų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Vilūnų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Vilūnų pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Alytaus pl. 24, Vilūnai, Kaišiadorių rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | Danutė Burbulienė |
| **Mokinių skaičius** | 64 |
| **Įkūrimo data** | 1864 m. |
| **Uždarymo data** | 2008 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 12 |

**Kaišiadorių rajono Vilūnų pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaišiadorių raj. Vilūnuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190596138. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1864 m. kaime veikė valdiška liaudinė mokykla, kurioje mokėsi 20 berniukų ir 2 mergaitės. 1918 m. Vilūnuose veikė lietuviška pradinė mokykla. 1942 m. mokykloje įsteigtas V skyrius. 1953 m. mokykla reorganizuota į septynmetę mokyklą, 1961 m. - į aštuonmetę, 1986 m. - į devynmetę, 1999 m. - į dešimtmetę mokyklą.
2008 m. mokykla uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Danutė Burbulienė.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2007-12-25 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Elytrigia repens** |
| --- |
| Paprasasis varputis (Elytrigia repens)Paprasasis varputis (*Elytrigia repens*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Varputis  *( Elytrigia)* |
| Rūšis: | Paprastasis varputis  *( Elytrigia repens)* |

 |

**Paprastasis varputis** (*Elytrigia repens*, sin. *Agropyron repens*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos piktžolė.

Tai daugiametis, apie 50-120 cm, šakniastiebiais plintantis augalas, kurį sunku išnaikinti. Jis gerokai nualina dirvą, padeda plisti kai kurioms kultūrinių augalų ligoms, tačiau užliejamose pievose yra geras pašarinis augalas.

Žydi birželio – liepos mėn. Plinta sėklomis ir šakniastiebiais, kurie dirvoje įsišaknija ir iš jų išauga nauji augalai.

Auga pievose, laukuose, dirvose. Liaudies medicinoje iš varpučių šakniastiebių verdama arbata šlapimo pūslės ligoms gydyti.

Žiedynas

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastasis varputis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Argiope bruennichi** |
| --- |
| Paprastasis vapsvavoris (*Argiope bruennichi*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Voragyviai  *( Arachnida)* |
| Būrys: | Vorai  *( Araneae)* |
| Šeima: |  Kryžiuočiai  *( Araneidae)* |
| Gentis: | Vapsvavoriai  *( Argiope)* |
| Rūšis: | Paprastasis vapsvavoris  *( Argiope bruennichi)* |

 |

**Paprastasis vapsvavoris** (*Argiope bruennichi*) – vorų (*Araneae*) būrio, kryžiuočių (*Araneidae*) šeimos voras.

Tai gana stambūs ir į vapsvas panašūs vorai. Patinų ilgis 5-9 mm, patelių 19-28 mm. Jie aptinkami saulėtose pakelėse, dykvietėse, miško pakraščiuose, prie vandens telkinių. Pagrindinis šių vorų maistas yra žiogai.

Voratinklis
-----------

Prie pat žemės, tarp žemų augalų, nutiesia vertikalų tinklą, kuris yra su iš centro į apačią ir į viršų išeinančiomis plačiomis zigzaginėmis verpalų juostomis – stabilimentais (sutvirtinimais). Gaudomoji sritis 30 cm skersmens, spindulių skaičius – 32. Slėptuvės nedaro, voras tupi tinklo centre. Ištikus pavojui arba nukrenta ant žemės, arba minutę laiko staigiais judesiais siūbuoja tinklą. Tai labai gerai matyti žolės stiebu palietus tinkle tupintį vorą.

Dauginimasis ir vystymasis
--------------------------

Poravimosi metu patelė dažnai suėda patinėlį (kanibalizmas), tik retkarčiais jam pasiseka pabėgti. Kiaušinėlius deda rugpjūčio mėn. Jų būna 300–400, gelsvos spalvos, suformuotų į rutulį. Kiaušinėlių kokonas nuverptas iš kelių voratinklinių gijų sluoksnių, užmaskuotas tarp žolių stiebelių. Iš viso patelė pagamina iki 5 kokonų. Patelės po kiaušinėlių dėjimo nugaišta. Po mėnesio išsirita jaunikliai, kurie peržiemoja tame kiaušinėlių kokone. Gegužės pabaigoje – birželio pradžioje jie prakanda išorinėje kokono sienelėje angą ir palieka savo žiemos būstą. Po trijų mėnesių tampa suaugėliais ir vėl gali daugintis. Kartais tokius gerai apsaugotus kiaušinėlių kokonus užpuola parazitiniai ichneumonidai, kurie padeda savo kiaušinėlius. Išsiritusios vabzdžių lervos maitinasi vorų embrionais.

* 
* 
* 

* 
* 
*

Nuorodos
--------

* Paprastasis vapsvavoris Archyvuota kopija 2007-10-11 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastasis vapsvavoris** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Lissodelphis borealis** |
| --- |
| Šiaurinis bangininis delfinas (*Lissodelphis borealis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Banginiai  *( Cetacea)* |
| Šeima: | Delfininiai  *( Delphinidae)* |
| Gentis: | Lissodelphis  *( Lissodelphis)* |
| Rūšis: | Šiaurinis bangininis delfinas  *( Lissodelphis borealis)* |

 |
| Binomas |
| ***Lissodelphis borealis***Peale, 1848 |
| Paplitimo arealas |

**Šiaurinis bangininis delfinas** (*Lissodelphis borealis*) – delfininių (*Delphinidae*) šeimos jūrų žinduolis. Gyvena šiaurinėje Ramiojo vandenyno dalyje, nuo Beringo jūros ir Japonijos iki Kalifornijos. Japonijoje nuo seno vykdoma pramoninė šių delfinų žūklė. Minta galvakojais moliuskais ir žuvimi.

Baltos dėmės ant delfino kūno
Gyvūno piešinys 1858 m. atlase

Apibūdinamas
------------

Kūno ilgis siekia 2,5 m. Riebalų pagalvė ant galvos žema, snapas siauras. Apatinis žandikaulis kiek labiau atsikišęs į priekį. Uodegos dalyje kūnas smailėjantis, neturi nugarinio peleko. Krūtinės pelekai pjautuvo formos. Dantys ploni ir smulkūs (3 mm skersmens), 42–37 poros viršutiniame žandikaulyje ir 49 poros apatiniame. Stuburą sudaro 82 slanksteliai.

Kūnas aksominės juodos spalvos, išskyrus baltą snapo galiuką ir siaurą baltą dėmę papilvėje, prasidedančią žemutinėje uodegos peleko pusėje ir užsibaigiančią rombiniu išplatėjimu tarp krūtinės pelekų.

Plaukioja dažniausiai nedideliais būreliais, po 3–10 delfinų, retai prisiartina prie krantų. Dažnai ir aukštai iššoka virš vandens. Nepalieka sužeistų savo būrio delfinų, ilgai prie jų laikosi. Laivus seka labai retai.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šiaurinis bangininis delfinas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Šiaurinis bangininis delfinas (*Lissodelphis borealis*) Archyvuota kopija 2014-08-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Reino liga** (lot. *morbus Raynaud*) – liga, kuriai būdingi kartas nuo karto pasikartojantys rankų ir kojų pirštų smulkių arterijų ir arteriolių spazmai, kylantys dėl kraujotakos sutrikimų. Spazmai prasideda sušąlus ar dėl nervinio streso. Pirmasis 1862 m. šią ligą aprašė prancūzas Morisas Reino (*Raynaud*). Reino sindromu serga 5 – 10 proc. gyventojų, dažniau moterys. Jis būdingesnis žmonėms gyvenantiems šalto klimato zonoje, ypač šaltuoju metų laiku.

Simptomai
---------

Liga pasireiškia vadinamuoju „trispalviu fenomenu":

* Iš pradžių pirštai pabąla, oda atšąla, jaučiamas pirštų tirpimas, gali būti nejautra.
* Vėliau pirštai pamėlsta. Gali sutrikti nosies, ausų ir smakro kraujotaka.
* Galiausiai suaktyvėjus kraujotakai, užsistovėjęs kraujas pasikeičia naujai atplūstančiu ir oda parausta. Paraudimo fazė paprastai būna skausminga, pirštai paburksta, prakaituoja.

Spazmai gali trukti nuo kelių minučių iki kelių valandų. Priepuoliui praėjus, gali būti jaučiamas tvinkčiojimas, pulsavimas pirštuose. Tokie priepuoliai gali kartotis kelis kartus per dieną, kartais – kelis kartus per metus. Jei priepuoliai kartojasi dažnai ir trunka ilgai, tuomet rankų ir kojų pirštų oda ima plonėti, nyksta poodinis sluoksnis, pirštų galai gali išopėti.

Priežastys
----------

Kai Reino ligos simptomų atsiranda sergantiems kitomis ligomis, pavyzdžiui, dermatomiozitu, sklerodermija, reumatoidiniu artritu, sistemine raudonąja vilklige, profesinėmis ir kitomis ligomis, tuomet tai vadinama **Reino sindromu**. Reino sindromas gali pasireikšti ir dėl kitokios aiškios priežasties, pavyzdžiui, ilgalaikio tam tikrų medikamentų vartojimo, apsinuodijimo arsenu ar švinu ir kt.
  
Reino sindromas įtariamas, jei simptomai pasireiškia vyresnio amžiaus žmonėms, ypač vyrams. Šiuo atveju, sindromo eiga priklauso nuo pagrindinės ligos ir jos gydymo.

Kai nerandama jokių kitų sindromą galinčių sukelti priežasčių, tuomet konstatuojama, kad žmogus serga **Reino liga**. Ja taip pat dažniau serga moterys. Liga dažniausiai pasireiškia 15-20 metų amžiaus moterims. Ligos eiga dažniausiai būna gerybinė – labai retai baigiasi pirštų išopėjimu ar kitomis komplikacijomis.

Gydymas
-------

Lengvos formos Reino sindromas vaistais negydomas – rekomenduojama tik vengti šalčio, nerūkyti, nedirbti su vibruojančiais aparatais, nemūvėti veržiančių žiedų, apyrankių, avalynės. Žmonėms kenčiantiems nuo Reino ligos simptomų gali padėti vaistai, mažinantys kraujagyslių spazmus, gydoma kraujagysles plečiančiais ir kitais vaistais. Retais atvejais, kai medikamentinis gydymas yra neefektyvus, o simptomai yra sunkūs ir ligonį labai vargina, gali būti atliekama operacija – simpatektomija. Operacijos metu pašalinami simpatinės nervų sistemos nervai, kurie verčia kraujagysles spazmuoti.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Didžiojo Feldbergo kalnas
**Reino skalūniniai kalnai** (vok. *Rheinisches Schiefergebirge*) yra Vokietijoje, abipus Reino vidurupio, apima Šiaurės Reino−Vestfalijos, Reino krašto−Pfalco, Heseno ir Saro krašto žemes; didžiausia dalis Vokietijoje, likusioji Belgijoje, Prancūzijoje, Liuksemburge.

Didžiausias kalnų aukštis 881 m (*Didžiojo Feldbergo* kalnas *Taunaus* kalnagūbryje).

Reino skalūniniai kalnai susidarę iš skalūno, kvarcito, smiltainio, klinties. Kalnų masyvus skiria gilūs, siauri Reino, Mozelio, Lano ir kitų upių slėniai. Virš peneplenizuoto paviršiaus kalnagūbriai *Taunus* (*Taunus*) − 881,5 m, *Hunsriukas* (*Hunsrück*) − 816 m, kupolo pavidalo kalvos *Ardėnai* (*Ardennen*) − 652 m, *Eifelis* (*Eifel*) − 747 m, *Vestervaldas* (*Westerwald*) − 657 m) − vulkanų kūgių liekanos su krateriniais ežerais maromis.

Reino skalūninių kalnų šlaituose auga miškai. Yra akmens anglių telkiniai (Rūro baseinas).
| ***Siaubingasis daktaras Orlovas*** |
| --- |
|  |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Ispanija |
| Režisierius | Jesus Franco |
| Metai | 1962 |
| Žanras | siaubo |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | ispanų |
| **IMDb įrašas** |

**Siaubingasis daktaras Orlovas** – režisieriaus Jesus Franco 1962 m. sukurtas juodai baltas siaubo filmas, atnešęs jam pasaulinį pripažinimą, o po 2 metų sulaukęs tęsinio.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Hovard Vernon – daktaras Orlovas
* Conrado San Martin – inspektorius Taneris
* Diana Lorys – Vanda/Melisa
* Perla Christal – Arnė
* Maria Silva – Dani
* Mara Laso – Irma
* Richardo Valle – Morfo
* Venancio Muro – Žanas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Viename iš kabaretų mįslingai ėmė dingti merginos. Policijos inspektoriui Taneriui, kuris imasi bylos, sutinka padėti jo sužadėtinė, kuri kaip jaukas įsidarbina kabarete. Netrukus ji patraukia vieno keisto lankytojo, daktaro Orlovo, dėmesį. Pastarasis kartu su aklu padėjėju Morfu ir žudo moteris, vėliau nuimdamas nuo jų odą, kad galėtų ją persodinti savo subjaurotai seseriai Melisai. Tačiau operacijos su negyvais audiniais nepavyksta ir daktaras nusprendžia, kad jam būtina persodinti odą nuo dar gyvos aukos...
*Kitos reikšmės – Charikla (reikšmės).*
Asteroidas ir jo žiedai dailininko įsivaizdavimu
**10199 Charikla** – Kentaurų grupės asteroidas, atrastas 1997 m. vasario 15 d. Šį asteroidą aptiko Arizonos universiteto tyrėjų komanda.

Charikla – pirmasis atrastas asteroidas, turintis žiedų sistemą. Iki tol buvo žinomi penki žiedus turintys Saulės sistemos objektai – planetos Saturnas, Jupiteris, Uranas bei Neptūnas.

Asteroido skersmuo siekia apytikriai 302 kilometrus, tai didžiausias Kentaurų grupės asteroidas; jis skrieja išorinėje Saulės sistemos dalyje, tarp Saturno ir Urano.

2013 m. birželio 3 d. mokslininkai septyniais įvairiose Pietų Amerikos vietose esančiais teleskopais stebėjo šio asteroido slinkimą priešais žvaigždę (okultaciją) ir aptiko du šį objektą juosiančius žiedus. Sugretinę skirtingais teleskopais gautus duomenis, mokslininkai galėjo nustatyti ne tik paties objekto formą bei dydį, bet ir naujai atrastų žiedų charakteristikas. Manoma, kad žiedų plotis siekia 3–7 kilometrus. Nuo asteroido centro jie nutolę atitinkamai 391 ir 405 kilometrus.

Asteroidas pavadintas pagal graikų mitologijos nimfą Chariklą, kentauro Chirono žmoną.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *10199 Chariklo*. NASA. Nuoroda tikrinta 2021-02-25.
2. 1 2  Marcus Woo. „First Asteroid With Rings Discovered", National Geographic, 2014-03-26. Nuoroda tikrinta 2021-02-25.
Sony Music Entertainment, Inc.|  |
| Forma | Sony Corporation of America Dukterinė bendrovė |
| Pramonė | Muzika ir Pramogos |
| Įkurta | 1987 lapkričio 17 d. (įkūrimas)2008 m. spalio 2 d. (Vėl atidarytas) |
| Produktai | Muzika ir Pramogos |
| Holdingas | Sony Corporation of America |
| Tinklalapis | www.sonymusic.com |

**Sony Music Entertainment, Inc.** yra stambi pasaulinė įrašų kompanija, kurią kontroliuoja Sony Corporation of America. Ši įrašų kompanija yra viena iš keturių stambiausių įrašų kompanijų pasaulyje.

Istorija
--------

### Susijungimas BMG

2004 m. Sony Music Entertainment sukūrė su BMG bendrą įmonę Sony BMG Music Entertainment; tačiau Sony Japonijoje toliau dirbo atskirai nuo Sony BMG.

### Atnaujinimas Sony Music Entertainment

2008 m. spalio 2 d. Sony nusipirko Bertelsmann 50 % dalį Sony BMG bendros įmonės, ir Sony BMG buvo pervadinta Sony Music Entertainment.

Sąrašas:Sony Music Entertainment įrašų kompanijos
-------------------------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Sąrašas:Sony Music Entertainment įrašų kompanijos*.

Sąrašas:Sony Music Entertainment atlikėjai
------------------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Sąrašas:Sony Music Entertainment atlikėjai*.

Subsidiarinės įmonės
--------------------

### Dabartinės

* Columbia Records
* Columbia Nashville
* Epic Records
* GOOD Music
* Legacy Recordings
* RCA Records
* Sony Masterworks
* Zomba Label Group

### Buvusios

* Sony BMG Masterworks (2006-2008)
* Sony BMG Nashville
* Sony Wonder (1991-2007) (tapo Sony Pictures Home Entertainment dalimi)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sony Music Entertainment Japan
* Sony/ATV Music Publishing
* Sony Urban Music

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sony completes acquisition of BMG" Variety. 2008-10-02.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Yahoo! - Sony Music Entertainment Kompanijos Profilis
* Sony Music Entertainment Youtube portale.
Koordinatės: 33°30′00″ š. pl. 82°01′20″ v. ilg.﻿ / ﻿33.50000°š. pl. 82.02222°r. ilg.﻿ / 33.50000; 82.02222

*Ogastos nacionalinis golfo klubas'*  
*Augusta National Golf Club*|  |
| **Įkurta** | 1933 m. |
| **Tipas** | Golfo aikštynas |
| **Vieta** |  Jungtinės Amerikos Valstijos, Ogasta, Džordžija |
| **Architektas** | Bobby Jones ir Alister MacKenzie |
| **PAR** | 72 |
| **Duobučių skaičius** | 18 |
| **Ilgis** | 6 799 m |
| **Turnyrai** | Masters Tournament (nuo 193 m.) |
| **Rekordas** | 63 – Nick Price (1986 m.) ir Greg Norman (1996 m.) |

**Augusta National Golf Club** – 18 duobučių golfo laukas JAV Ogastos mieste. Tai yra vienas žinomiausių golfo laukų pasaulyje. Laukas atidarytas 1933 m. Bobby Jones ir Alister MacKenzie. Nuo 1934 m. jame vyksta vienas iš 4 didžiųjų golfo turnyrų „Masters Tournament". Tai yra vienintelis didysis turnyras, visada vykstantis tame pačiame aikštyne.

Šis golfo klubas turi ypatingai griežtą narių atrankos sistemą. Anksčiau klubas yra sulaukęs daug kritikos dėl situacijos, jog čia nebuvo leidžiama žaisti juodaodžiams iki 1975 m. Iki pat 1990 m. oficialiu klubo nariu negalėjo būti afroamerikiečiai. Klubas savo narėmis moterimis leido būti tik nuo 2012 m. Pirmosiomis klubo narėmis tapo Condoleezza Rice ir Darla Moore. Klubas gina savo tokias griežtas pozicijas tuo, jog tai yra privatus klubas, galintis vykdyti savo taisyklių sistemą.

Visi klubo nariai gauna žalios spalvos švarką su klubo logotipu. Tai buvo sugalvota vieno klubo steigėjų Clifford Roberts. Tai buvo atlikta norint lengvai atskirti klubo narius.

2018 m. šį klubą Pasaulio golfo klubo lyderių forumo dalyviai išrinko geriausiu. 2018 m. golfo žurnalas „Golf Digest" Augusta National Golf Club išrinko antru geriausiu JAV golfo lauku.

Aikštynas
---------

Aikštyną sudaro 18 duobučių. Kadangi aikštynas pastatytas vietoje, kurioje buvo auginamos gėlės, visos duobutės pavadintos gėlių ar augalų vardais.

| Duobutė | Pavadinimas | Jardai | Par |  | Duobutė | Pavadinimas | Jardai | Par |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tea Olive | 445 | 4 |  | 10 | Kamelija | 495 | 4 |
| 2 | Pink Dogwood | 575 | 5 | 11 | White Dogwood | 505 | 4 |
| 3 | Flowering Peach | 350 | 4 | 12 | Golden Bell | 155 | 3 |
| 4 | Flowering Crab Apple | 240 | 3 | 13 | Azalija | 510 | 5 |
| 5 | Magnolia | 455 | 4 | 14 | Chinese Fir | 440 | 4 |
| 6 | Juniper | 180 | 3 | 15 | Firethorn | 530 | 5 |
| 7 | Pampas | 450 | 4 | 16 | Redbud | 170 | 3 |
| 8 | Yellow Jasmine | 570 | 5 | 17 | Nandina | 440 | 4 |
| 9 | Carolina Cherry | 460 | 4 | 18 | Holly | 465 | 4 |
| **Išorinis** | **3 725** | **36** | **Vidinis** | **3 710** | **36** |
| Šaltinis: | **Iš viso** | **7 435** | **72** |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Privacy becomes public at Augusta
2. ↑  Augusta National admits two women, including Condoleezza Rice Archyvuota kopija 2017-12-29 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Platinum Clubs of the World 2018–2019 Archyvuota kopija 2018-08-26 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  America’s 100 Greatest Golf Courses
5. ↑  The Course

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Augalai pionieriai** – augalų rūšys, kurios plinta dar laisvuose arealuose. Pionieriai lengviau nei kitos augalų rūšys pakelia kraštutines augimo sąlygas. Vykstant biologinei sukcesijai jie paveikia biotopą paprastai tokiu būdu, kad jos sukuria kitoms augalų rūšims palankesnes augimo sąlygas ir šių yra po to užgožiamos.

Vis labiau retėjant kraštutinių sąlygų augavietėms (dėl maisto medžiagų depozicijos bei dėl žmonių kultivuojamosios veiklos) kai kurioms augalų pionierių rūšims gresia išnykimas.

Pionieriai pirmieji pradeda augti naujai susidariusiuose žemės plotuose. Jie taip paruošia dirvą vėlesnei vegetacijai. Tokie augalai – rezistentai, kuriems medžiagų trūkumas dėl jų simbiozės su bakterijomis negresia arba jų dauginimuisi daro įtaką paukščiai, mintantys augalais ir su eksrementais platindami jų sėklas.

Pavyzdžiai
----------

* Samanos
* Beržas
| Kitvė*Kitwe* |
| --- |
| *Pramoninė Kitvės dalis – Nkana* |
|  |
| 

KitvėKitvė

12°49′0″ p. pl. 28°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿12.81667°š. pl. 28.20000°r. ilg.﻿ / 12.81667; 28.20000﻿ (Kitvė)Koordinatės: 12°49′0″ p. pl. 28°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿12.81667°š. pl. 28.20000°r. ilg.﻿ / 12.81667; 28.20000﻿ (Kitvė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Zambijos vėliava Zambija |
| **Provincija** | Vario Juostos provincija |
| **Apskritis** | Kitvės apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 553 000  |
| **Altitudė** | 1 213 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kitvė |

**Kitvė** (angl. *Kitwe*) arba **Kitvė-Nkana** – miestas šiaurės Zambijoje, greta Kongo Demokratinės Respublikos sienos, Vario Juostos provincijoje. Tai trečias pagal gyventojų skaičių (po Lusakos ir Ndolos) Zambijos miestas bei vienas svarbiausių šalies pramoninių centrų.

Geležinkeliai į Bengelą, Livingstoną, plentai į Kabvę, Lubumbašį, veikia oro uostas. Vystoma spalvotosios metalurgijos (vario, kobalto lydymas), automobilių surinkimo, siuvimo, chemijos (plastikų), maisto pramonė. Greta Kitvės kasama vario rūda. Veikia 1979 m. įkurtas Koperbelto universitetas, 1970 m. įkurtas Zambijos technologijos institutas, taip pat miškų, plaučių ligų mokslinių tyrimų institutai.

Istorija
--------

Kitvė įkurta 1936 m. nutiesus geležinkelį. Pradžioje tai buvo nepramoninis miestas, bet 1961 m. sujungtas su pramoniniu priemiesčiu Nkana. Miesto teisės suteiktos 1961 m.

Sportas
-------

* Nkana FC – futbolo klubas. Superlygos dalyviai, daugkartiniai šalies čempionai.

Namų rungtynes žaidžia Nkanos stadione (angl. *Nkana Stadium*), talpinančiame 10 tūkst. žiūrovų.
* Power Dynamos FC – futbolo klubas. Superlygos dalyviai, daugkartiniai šalies čempionai.

Namų rungtynes žaidžia Arthur Davies vardo stadione (angl. *Arthur Davies Stadium*), talpinančiame 15 500 tūkst. žiūrovų.

Žymūs žmonės
------------

* Elie Susman (1880–1957 m.) – Pietų Afrikos kolonijinių šalių verslo magnatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kitvė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 187 psl.
2. ↑  Nkana Stadium (Capacity: 10 000)
3. ↑  Arthur Davies Stadium (Capacity:15 500)
**Glotalizacija** – artikuliavimo būdas, kuomet kalbos garsai realizuojami visiškai arba iš dalies uždarant balsaskylę (balso plyšį).

Jei glotalizacija vyksta susiaurinant, o ne visiškai uždarant balsaskylę, glotalizacija reiškiasi žemų dažnių nereguliariais balso klosčių svyravimais, dėl kurių atsiranda kalbotyroje vadinamas „gergždžiantis balsas". Kartais fonetikos specialistai dėl šios priežasties daro skirtumą tarp glotalizacijos ir glotalinių okliuzinių priebalsių, vis dėlto toks skirtumas, suprantama, nulemtas subjektyvių kriterijų.

Pastovi pradžios balsio glotalizacija kai kuriose kalbose yra fonetinis požymis. Lietuvių kalboje šio reiškinio nėra, tačiau vokiečių kalboje jis reiškiasi kaip antrinė artikuliacija, t. y. lydi, pavyzdžiui, okliuzinių priebalsių artikuliaciją.

Balsaskylės sanglauda svarbi tariant ejektyvinius priebalsius.

Glotalinių priebalsių pavyzdžiai – [ʔ], [ɦ], [h].

Išnašos
-------

1. ↑  A. Girdenis (1967), *Mažeikių tarmės priegaidžių fonetinės ypatybės*, Lietuvos aukštųjų mokyklų mokslo darbai, kalbotyra, XV, p. 33
2. ↑  *Лексикон лингвистики*, Hadumod Bußmann, 2002.
Koordinatės: 41°22′31″ š. pl. 43°15′27″ r. ilg.﻿ / ﻿41.37528°š. pl. 43.25750°r. ilg.﻿ / 41.37528; 43.25750

Vardzija
**Vardzija** (gruz. ვარძია) – senovinis uolų vienuolynas Gruzijoje, Samcchės-Džavachetijos krašte, kalnuose, prie Kuros aukštupio.

Vardzijos vietovė gyventa nuo seno, čia rasta Trialečio kultūros požymių. Krikščionių uolų būstai šiame krašte randami nuo VI a. Vardzijos urvų kompleksas sukurtas XII–XIII a.: kelių šimtų metrų ilgio tufo skardyje įrengta ~300–600 gyvenamųjų, religinių ir ūkinių kambarių. 1186 m. buvo išskaptuota Šv. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų bažnyčia, įrengta vandens tiekimo sistema. 1283 m. Vardziją nuniokojo žemės drebėjimas. 1578 m. kraštą užėmus osmanams, vienuoliai buvo priversti vienuolyną apleisti.

Išlikę Vardzijos XII a. būstai, XI a. koplyčia, Šv. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų bažnyčia, freskos, vynininkystės, duonos gamybos reikmenys. 1983 m. Vardzija paskelbta muziejumi.

* Skardžio vaizdasSkardžio vaizdas
* Kristaus freskaKristaus freska
* VidujeViduje
* BažnyčiaBažnyčia

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 81
| ***Vargšų nimfa*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Nimfa plebea |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Lina Wertmüller |
| Scenaristas (-ai) | Ugo PirroLina Wertmüller |
| Kompozitorius | Ennio Morricone |
| Vaidina | Stefania Sandrelli  Raoul Bova Lola Pagnani |
| Metai | 1996 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Vargšų nimfa** (it.  *Nimfa plebea*) – 1996 m. sukurta drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Stefania Sandrelli – Nunciata
* Raoul Bova – Pietro
* Lucia Cara – Milucija
* Isa Danieli – Gesumija
* Peppe De Rosa – donas Pepė
* Lola Pagnani – Liucija

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo veiksmas vyksta nedideliame Italijos miestelyje Antrojo pasaulinio karo metais. Nunciata, ištekėjusi už siuvėjo ir auginanti paauglę dukterį Miluciją, net ir sulaukusi vyresnio amžiaus, nesiliauja mezgusi trumpalaikių santykių su jaunesniais vyrais, tačiau karą, sekso metu su armijos kapralu metu, ji netikėtai miršta.

Milucija įsidarbina fabrike, kurio šeimininkas donas Pepė netrunka atkreipti į merginą dėmesio. Kartą jis pakviečia ją važiuoti į kitą miestą, ten vaišina restorane ir galiausiai išprievartauja viešbutyje. Grįžusios merginos laukia dar vienas smūgis – miršta tėvas ir ji lieka viena su seneliu. Nors mergina ir atstumia tolesnį Pepės merginimą, miestelyje greitai pasklinda gandas, kad Milucija yra tokia pat lengvai prieinama, kaip ir jos motina. Ją gina vienintelis senelis, tačiau šis žūna per bombardavimą.

Milucijos namuose pasirodo dezertyravęs sužeistas italas Pietro ir mergina padeda jam pabėgti bei pasiekti namus. Mergina nori keliauti toliau, tačiau įsimylėjęs Pierto nori ją vesti. Sužinojusi apie tai, šio motina nusprendžia patikrinti ar būsimoji marti vis dar nekalta ir Pietro tenka žengti prieš savo šeimą, kad galėtų susituokti...

Apdovanojimai
-------------

* David di Donatello – geriausios antrojo plano aktorės nominacija (S. Sandrelli)
* David di Donatello – geriausios scenografijos nominacija
* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas – nominacija už geriausius kostiumus
**Mažosios moterys**| 
Lietuviško Alma littera leidimo viršelis |
| **Autorė** | Louisa May Alcott |
| **Šalis** | JAV |
| **Žanras** | Literatūra paaugliams |
| **UDK:** | 820(73)-93-31 |
| **Pilna knyga** | Project Gutenberg |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Little Women |
| **Šalis** | JAV |
| **Kalba** | anglų |
| **Leidykla** | Roberts Brothers |
| **Išleista** | 1868 m. |
| **Puslapių** | 759 |
| **Pirmasis lietuviškas leidimas** |
| **Pavadinimas** | Mažosios moterys |
| **Leidykla** | Alka |
| **Serija** | Iliustruota didžioji klasika |
| **Išleista** | 1997 m. |
| **Vertėjas** | Edmundas Juškys |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 238 |
| **ISBN:** | 9986-459-20-6 |
| **ISBN-13:** | 9789986459200 |
| 1868 m. buvo išleista pirmoji knygos dalis, antroji – 1869 m. |

**Mažosios moterys** (angl. *Little Women*) – amerikiečių rašytojos Louisos May Alcott romanas, išleistas 1868–1869 m. Originali versija pasirodė dviem tomais. Knyga susilaukė didžiulio populiarumo ir šiandien yra laikoma vaikų literatūros klasika.

Istorijos centre – keturios seserys: Megė, Džo, Betė ir Eimi. Mergaičių šeima kadaise buvo turtinga, tačiau pasakojamuoju metu kenčia nepriteklius. Maža to, jų tėvas dalyvauja  JAV pilietiniame kare. Mergaitės yra priverstos užmiršti nerūpestingą gyvenimą, dirbti bei vertinti kasdienes smulkmenas. Romane autorė jautriai pavaizduoja keturių mergaičių charakterius, santykius su motina bei aplinkiniais. Seserys iš mergaičių pamažu virsta „mažosiomis moterimis".

Romane „Mažosios moterys" apstu autobiografinių detalių iš Louisos May Alcott gyvenimo: autorė taip pat buvo iš keturių vaikų šeimos ir vaikystėje kentė skurdą. Prašoma leidėjų, Alcott parašė du knygos tęsinius.

Nuorodos
--------

* Apie autorę (anglų k.) Archyvuota kopija 2016-01-13 iš Wayback Machine projekto.
*Camponotus consobrinus* darbininkė.
**Skruzdėlė darbininkė** – skruzdėlių bendruomenės vienas svarbiausių individų – jų yra daugiausiai. Tai patelės su neišsivysčiusia dauginimosi funkcija.

Aprašymas
---------

Pagrindinis darbininkių rūpestis – šeima. Jos yra besparnės, su mažesniais regos organais. Tarp kai kurių rūšių yra ir visai aklų, pvz. *Adetomyrma*. Darbininkės taip pat pasižymi paprastesne kūno sandara. Amžiaus trukmė – nuo 1 mėn, (pvz.  *Solenopsis*) iki 3 metų.

Polimorfizmas
-------------

Kai kurioms tos pačios rūšies skruzdėlėms būdingas polimorfizmas – kūno dydžių, jutimo organų gebėjimų, aktyvumo skirtumai, kurie priklauso nuo vykdomų užduočių bendruomenėje. Dažnai didesnės darbininkės turi neproporcingai didelę galvą, išvystytus stiprius žandikaulius (*mandibulae*). Tai vadinamieji kareiviai. Smulkesnės darbininkės dirba įvairus kitus darbus, pačios mažiausios daugiausia lizdo viduje. Stambiausios ir smulkiausios darbininkės masės gali skirtis iki 500 kartų. Manoma, šiuos skirtumus nuo individo vystymosi pradžios nulemia skirtinga mityba. Dėl to pasireiškia diferencinė genų ekspresija.

Pareigos
--------

*Solenopsis* skruzdėlės – darbininkė šalia sparnuotų motinėlės ir patinėlio.
Kaip bendruomeniniams vabzdžiams, darbininkėms būdingas polietizmas – pareigų pasiskirstymas, specializacija:

* auklės, besirūpinančios, prižiūrinčios jauniklius,
* stato, remontuoja skruzdėlyną, valo būstus,
* rūpinasi maisto paieška, tiekimu, dalijimusi (trofalaksis),
* saugo skysto maisto atsargas (nektaro talpas).

Santykiai su motinėle
---------------------

Šeimoje darbininkės visapusiškai rūpinasi motinėle, seka kastų dydį ir santykį. Tam tikslui atitinkamai dozuoja maisto davinį (sumažina ar padidina), kontroliuodamos atžalų bei lervų skaičių. Jos gali nužudyti savo „karalienę", jai praradus savo vislumą. Skruzdėlių bendruomenėje darbininkės paprastai nesidaugina, kad galėtų rūpintis motinėlės atžalomis, kurios yra jų broliai ir seserys.

Nors daugumoje skruzdėlių rūšių darbininkės yra bevaisės patelės, tačiau tarp primityvesnių iš jų yra darbininkių (angl. *gamergates*), gebančių poruotis su patinėliais ir daugintis  bei dėti apvaisintus kiaušinėlius. Taip atliekama tikros motinėlės funkcija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Skruzdėlių kastų bruožai Archyvuota kopija 2011-07-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Vaisingos skruzdėlės darbininkės

Nuorodos
--------

* Skruzdėlių gyvenimo ciklas
* Pasaulio skruzdėlės
**Įmonių kodų sistema** (angl. *Enterprise Access System*, *EASY*) – pasaulinė įmonių kodų sistema, leidžianti identifikuoti įmones visame pasaulyje. Ligšiolinės sistemos buvo nacionalinės arba atskirų tarptautinių organizacijų (pvz. Europos Sąjungos įmones galima atskirti pagal PVM kodą, tačiau už Sąjungos ribų ši sistema neveikia).

Istorija
--------

2006 m. kelios Vakarų bendrovės ėmėsi kurti bendrą pasaulinę įmonių identifikavimo sistemą. Prancūzijos bendrovė „Coface" ir Vokietijos bendrovė „Creditreform" kartu pradėjo kurti bendrą pasaulinę įmonių kodų sistemą EASY (Enterprise Access System).

Lietuvoje
---------

Lietuvoje šioje srityje veikia Valstybinė mokesčių inspekcija (VMI). Ji turi administruoti PVM atskaitą, rengiamą pagal PVM mokėtojų kodus. Yra sukurta bendra ES PVM mokėtojų duomenų bazė. „Coface" ir „Creditreform" kuria bendrą pasaulinę įmonių identifikavimo kodų sistemą, kuri apims ne tik PVM mokėtojus. Įmonėms ir institucijoms EASY sistema turi suteikti galingą paieškos mechanizmą, pritaikytą daugeliui kalbų ir skirtingoms informacinėms technologijoms. Ši sistema leis sujungti atskirų šalių įmonių identifikavimo numerius į bendrą sistemą.

Kodavimo problema egzistuoja ir Lietuvoje, nes skirtingos duomenų bazės turi savo identifikacinius informacijos parametrus, vadinamuosius ID numerius. Jei tai yra įmonės kodas, problemų mažiau, nes Lietuvoje jis viešai prieinamas, tačiau įmonėms, dirbančioms su privačiais asmenimis, kur kas sudėtingiau,
nes asmens kodo kaip identifikacinio parametro naudojimas yra apribotas LR įstatymo. Todėl duomenų bazės lieka izoliuotos viena nuo kitos, nes kiekvienoje iš jų tam pačiam asmeniui priskiriamas kitas kodas. ES asmens kodo paprastai neslepia. Prie PVM mokėtojo asmens kodo prijungus 2 skaitmenis, gaunamas PVM mokėtojo kodas, kuris yra viešai prieinamas.

Išnašos
-------

1. ↑   PVM kodo validacija Lietuvos ir užsienio įmonėms
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gravitacijos Žemės anomalijos (iš GRACE palydovo misijos).
**Gravimetrija** – geofizikos šaka, matuojanti įvairių žemės paviršiaus taškų laisvojo kritimo pagreitį g, tirianti jo matavimo metodus ir instrumentus. Laisvojo kritimo pagreičio matavimai naudojami Žemės formai, jos gelmių ir viršutinio sluoksnio sandarai nustatyti, navigacijai. **Absoliutinis laisvojo kritimo pagreitis** apskaičiuojamas pagal laisvai krintančių kūnų pagreičio arba laisvai svyruojančios svyruoklės periodo matavimą. **Santykinis laisvojo kritimo pagreitis** apskaičiuojamas pagal išmatuotų laisvojo kritimo pagreičio skirtumą tiriamajame ir atramos punkte. Matuoti galima svyruoklės svyravimo periodą, svyruoklės ištempimo ilgį ir jėgą, kvarcinio siūlo sukimo jėgą (gravimetras). Žinant bent vieno taško g vertę, galima apskaičiuoti kitų taškų g vertę. Pagrindine g verte laikoma 1898–1904 Potsdamo atramos punkte nustatyta laisvojo kritimo pagreičio absoliutinė vertė (981 274 mGal). Beveik visoje Žemėje sukurtas Potsdamo sistemos atramos taškų tinklas.

Gravimetrijos šakos
-------------------

* Geodezinė gravimetrija – nustato Žemės formą, geoido ir lygio paviršius, orometrinius, normalius, dinaminius ir artutinius žemės paviršiaus aukščius.
* Regioninė gravimetrija – tiria atskirų teritorijos gravitacijos lauko anomalijų (gravitacijos anomalijos) išdėstymą, jų intensyvumą. Ji padeda spręsti geologinės sandaros klausimus, parinkti gręžinių vietas, tolesnio tyrimo metodus.
* Žvalgybinė gravimetrija daro detalius gravimetrinius tyrimus ir betarpiškai padeda surasti naftos, dujų, druskų ir kitų naudingų iškasenų telkinius (gravimetrinė žvalgyba).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Keletas stebimų gravitacinių lęšių
**Gravitacinis lęšis** – reiškinys, kuomet šviesa iš labai tolimo ir ryškaus šaltinio (pvz. kvazaro) „užlinksta" už masyvaus arčiau esančio objekto - pavyzdžiui, didelės kompaktiškos galaktikos. Gravitacinį šviesos užlinkimą už masyvių objektų pirmiausiai numatė Alberto Einšteino sukurta bendroji reliatyvumo teorija.
Fricas Zwicky jau 1937 metais spėjo, kad galaktikų spiečiai galėtų elgtis kaip gravitaciniai lęšiai, tačiau eksperimentiškai šio reiškinio egzistavimą patvirtino tik kvazaro Q0957+561 stebėjimai 1979 metais.

Aprašymas
---------

Šviesa užlinksta už masyvaus arčiau esančio objekto. Oranžinės rodyklės rodo regimąją kvazaro padėtį, baltos - tikrąją spindulių trajektoriją iš šaltinio.
Gravitacinis lęšis susidaro, kai masyvaus objekto (galaktikos ar juodosios skylės) gravitacinis laukas nukreipia tolimesnio šviesos šaltinio spindulius nuo tiesaus kelio. Šviesos šaltinis atrodo tarsi žiedas, esantis už masyviojo objekto. Šį reiškinį pirmą kartą paminėjo fizikas Orestas Chvolsonas 1924 metais, o 1936 metais gravitacinius lęšius kiekybiškai aprašė A. Einšteinas.

Susidaręs nutolusio šviesaus objekto vaizdas būna arba žiedas, dar vadinamas Einšteino žiedu, arba keletas pasikartojančių iškraipytų šaltinio vaizdų, išsidėsčiusių aplink artimesnį masyvų objektą.

Gravitacinio lęšio reiškinys yra gana silpnas – arčiau esančios galaktikos, kurios masė apie 100 mlrd. Saulės masių, sukurtų tolimesnio kvazaro atvaizdų padėtys danguje skirsis tik keliomis lanko sekundėmis.

Istorija
--------

Kvazaro QSO 2237+0305, kitaip vadinamo Einšteino kryžiumi atvaizdai dėl gravitacinio lęšio efekto.
Bendroji reliatyvumo teorija teigia, kad masyvūs kūnai „iškreivina" erdvėlaikį, todėl šviesos kelias irgi nukrypsta nuo tiesės. Šią teoriją pirmą kartą patvirtino Artūras Stenlis Edingtonas 1919 m. Saulės užtemimo metu, kuomet arti Saulės danguje esančių žvaigždžių padėtys atrodė pakitusios.

Einšteinas suprato, kad astronominiai objektai taip pat gali užlenkti šviesos spindulius, tačiau jis nagrinėjo atvejus, kai gravitaciniais lęšiais yra atskiros žvaigždės, o dėl palyginti silpno jų gravitacinio lauko šis reiškinys yra nykstamai mažas.

Tik 1979 m. tyrinėjant kvazarą Q0957+561, atsitiktinai buvo atrastas gravitacinio lęšio efektas. Iš pradžių buvo manoma, kad tiriamas objektas – tai du identiški greta esantys kvazarai. Tik vėliau buvo suprasta, kad tai du vieno kvazaro atvaizdai.

Pritaikymas astronomijoje
-------------------------

Gravitaciniai lęšiai sukoncentruoja šviesą iš tolimesnių objektų, taigi silpni ir nutolę objektai atrodo ryškesni ir juos lengviau tirti.
Galima stebėti palyginti mažus objektus, esančius mūsų galaktikoje, ir ieškoti planetų kitose žvaigždžių sistemose.
Stebint gravitacinio lęšio efektą, galima tirti apytikslį nematomosios medžiagos kiekį šviesą užstojančiame kūne.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Gravitacija
* Bendroji reliatyvumo teorija
Aklas arfininkas iš Nachto kapavietės (XV a. pr. m. e.)
**Arfininko giesmė** – senovės egiptiečių tekstai, datuojami Viduriniosios Karalystės laikotarpiu, bet perrašinėti ir vėlesniais laikais. Tekstuose apmąstoma gyvybė ir mirtis, suabejojama pomirtinio pasaulio tikrove. Greta tekstų išpiešti grojančių arfininkų paveikslai, tad laikoma, kad arfininkai ir galėjo būti šių tekstų kūrėjai arba atlikėjai.

Pilna „Arfininko giesmė" rasta Hariso papiruse 500, užrašyta hieratiniu raštu ir priskiriama XI dinastijos faraono Antefo mirties laikotarpiui (3 tūkstantmetis pr. m. e.). Tą nurodo antraštė: „giesmė iš šventyklos, kurioje palaidotas karalius Antefas". Vėliau teksto nuorašai išrašyti ant Paatonemchebo kapavietės (Echnatono laikai), trumpa ištrauka ant Ikio stelos.

„Arfininko giesmėje" aptariamas gyvenimo trapumas, nuolatinis kismas (tie, kurie rūmus statė, jų būsto nebelikę), nežinia apie pomirtinį gyvenimą („nieks iš tenai atgal dar nesugrįžo"). Pabaigoje raginama džiaugtis gyvenimu – puoštis, sekti savo norais, džiaugtis, nes nieks nežino, kas bus po to.

Naujosios Karalystės laikais kunigo Neferhotepo kape rastos net 3 „Arfininko giesmės" – be įprastinių, rasta ir viena, kuri prieštarauja senajai giesmei, ir teigia, kad gyvenimas yra sapnas, o pomirtinis pasaulis – palaimos kraštas.

Literatūra
----------

* „Arfininko giesmė", vert. Sigitas Geda, iš: *Senovės Rytų poezija*, sudarė Sigitas Geda. Vilnius: Vaga, 1991, p. 35–39.
Koordinatės: 55°22′44″ š. pl. 26°23′13″ r. ilg.﻿ / ﻿55.37889°š. pl. 26.38694°r. ilg.﻿ / 55.37889; 26.38694


| Audenis |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,101 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,39 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Didžiausias gylis | 8,0 m |
| Įteka | 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Audenis |

**Audenis** arba ***Ožionių ežeras*** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 5,5 km į rytus nuo Naujojo Daugėliškio, 14,5 km į šiaurės rytus nuo Ignalinos geležinkelio stoties. Ilgis iš rytų į vakarus 0,56 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 143,5 m. Gylis siekia 8 m. Vakarinis ir pietinis krantai žemi ir pelkėti. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Rytuose iš ežero išteka Audenio upelis (Dysnos intakas).

Audenio šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Ožionių kaimas, į pietus – Liekių kaimas.

Vandenvardis *Audẽnis* neaiškios kilmės: jis vienų laikomas finougrizmu (iš est. *haud*, suom. *hauta* „duobė"), kitų – kildinamas iš ide. *\*oudh-* „gausus" arba iš baltiškos šaknies *aud-*, susijusios su audra, audringumu.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 51
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Agastache foeniculum** |
| --- |
| Pankolinė kinmėtė (*Agastache foeniculum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Kinmėtė  *( Agastache)* |
| Rūšis: | Pankolinė kinmėtė  *( Agastache foeniculum)* |

 |

**Pankolinė kinmėtė** (*Agastache foeniculum*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų rūšis. Kilusi iš Šiaurės Amerikos.

Augalas daugiametis, žolinis, 60-110 cm aukščio. Stiebas status, keturbriaunis, tuščiaviduris, šakotas. Lapai priešiniai, pjūkliškai karpytais kraštais, pailgai širdiški. Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais kvapiais, violetiniais arba mėlynais žiedeliais, susitelkusiais į apvalius žiedynus šakų viršūnėlėse. Vaisiai – pailgi, tamsiai rudos spalvos riešutėliai, subręstantys rugpjūčio-rugsėjo mėnesiais. Augalas medingas.

Lietuvoje pankolinė kinmėtė kartais auginama soduose, daržuose, botanikos soduose. Augalas prieskoninis, jo eterinis aliejus naudojamas parfumerijos pramonėje. Turi vaistinių savybių.
Koordinatės: 55°1′36″ š. pl. 23°05′18″ r. ilg.﻿ / ﻿55.02667°š. pl. 23.08833°r. ilg.﻿ / 55.02667; 23.08833

**Pankliškių miškai** – miškų masyvas Lietuvoje, Šakių rajone, 8 km į šiaurę nuo Šakių. Priklauso Šakių miškų urėdijos Gelgaudiškio ir Plokščių girininkijoms. Apima 33,1 km² plotą. Masyvą sudaro Pankliškių, Juodgirio, Draustinės miško, Didžiosios girios miškai.

Paviršius lygus, kai kur supelkėjęs. Būdingi velėniniai glėjiški sujaurėję, velėniniai jauriniai glėjiški ir glėjiniai priemoliai ir moliai. Dalis miškų nusausinta. Šiaurine dalimi teka Šešupės intakas Jotija (su Bartupiniu), pietuose prasideda Jotijos intako Orijos intakai (Vikšrupis, Gėdupelis).

Medynai:

* beržynai: 45 %
* eglynai: 25 %
* uosynai: 18 %
* juodalksnynai: 5 %
* drebulynai: 4 %
* baltalksnynai: 3 %

Jaunuolynai sudaro 23 % medynų, pusamžiai medžiai 39 %, pribręstantys 21 %, brandūs 17 %.

Pankliškių miškuose sutinkami šernai, stirnos, briedžiai, elniai, lapės, usūriniai šunys, voverės, kiškiai, slankos, jerubės.

Pankliškių miškuose ir šalia jų įsikūrę kaimai: Pajotijys, Jotyškiai I, Stanaičiai, Šilerava, Būdelė, Pamiškiai, Ropiena, Bunikėliai, Naujokaičiai, Bundzai, Švarpliai, Vargšai, Zajošiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pankliškių miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 298–299
| Panotėnių paminklas |
| --- |
| Paminklas partizano Adolfo Jakšto (1926–1947) atminimui |
| 

Panotėnių paminklasPanotėnių paminklas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°05′30″š. pl. 21°39′50″r. ilg.﻿ / ﻿56.091741°š. pl. 21.66398°r. ilg.﻿ / 56.091741; 21.66398Koordinatės: 56°05′30″š. pl. 21°39′50″r. ilg.﻿ / ﻿56.091741°š. pl. 21.66398°r. ilg.﻿ / 56.091741; 21.66398 |

 |
| Vieta | Skuodo rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Notėnų seniūnija |
| Aukštis | 2,17 m |
| Plotas | 12 m² |
| Naudotas | Pastatytas 1992 m. |

**Panotėnių paminklas partizano Adolfo Jakšto (1926–1947) atminimui** yra pietiniame Skuodo rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Panotėniuose (Notėnų seniūnija), kelio Salantai–Seda dešinėje pusėje, Notės upės kairiajame krante.

Paminklas
---------

Obelisko tipo, lauko akmenų mūro, plokščios piramidės nukirsta viršūne pavidalo, užsibaigia metaliniu kryželiu su Nukryžiuotojo figūrėle. Dešiniojo šoninio fasado sienoje įbetonuota aliuminio lydinio lentelė su statybos data: „1992". Priekinio fasado plokštumoje įmūryta juodo šlifuoto akmens stačiakampė plokštė su iškaltu įrašu: „ČIA GIMĖ IR BRENDO / L. L. A. ŽEMAIČIŲ APYGARDOS / KARDŲ RINKTINĖS ŠTABO NARYS / ADOLFAS JAKŠTAS / SLAPYVARDIS „ALBERTINIS" / 1926 – 1947". Abipus paminklo auga beržai.

Paminklo aukštis – 2,17 m, paminklinės teritorijos plotas – 12 m².

Istorija
--------

Adolfas Jakštas gimė 1926 m. Panotėnių ūkininkų šeimoje. Baigęs Notėnų pradžios mokyklą, mokslus tęsė Palangos gimnazijoje, įsijungė į pogrindinį rezistencinį judėjimą, priklausė LLA Pušies kuopai. 1946 m. tapo Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Narimanto (Palangos) kuopos kovotoju, pasirinko *Albertinio* slapyvardę, buvo paskirtas rinktinės štabo nariu ir Propagandos skyriaus viršininku. Žuvo 1947 m.

Atminimas įamžintas 1992 m. gimtinėje pastatytame paminkle.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ona Voverienė. Žuvusiųjų kraujas beldėsi į jos širdį… ir ji negalėjo nerašyti. – XXI amžius – 2004-01-07. – Nr. 2;  
 Sigitas Žalneravičius. Drąsiųjų viltys ir likimai. – XXI amžius – 2006-01-18. – Nr. 5

Nuorodos
--------

* XXI amžius – 2004 m. sausio 7 d. Nr. 2
* XXI amžius – 2006 m. sausio 18 d. Nr. 5
**Kalchvinedo karalystė** (angl. *Calcwinedd*) – ankstyvųjų viduramžių britų karalystė, kuri buvo išsidėsčiusi dabartiniame Midlendse.

Iš pradžių tos žemės vadinosi Fensas. Tose žemėse į valdžią atėjus Kinvelinui ap Artuisui (jo tėvas buvo Artuisas ap Moras), valstybė pradėjo vadintis Kinvidionu (*Cynwidion*), o valdant jo sūnui, Kinvidui ap Kinvelinui, ji pradėjo vadintis Kalchvinedu. VII amžiaus antrame ketvirtyje Kalchvinedas buvo užgrobtas saksų Esekso ir anglų Mersijos.

Valdovai
--------

* Kinvelinas ap Artuisas (495–510/515)
* Kinvedas ap Kinvelinas
* Kadrodas ap Kinvidas (mirė 556 m.)
* Ispvis ap Kadrodas (556–581)
* Ispvis ap Ispvis
* Minanas ap Ispvis (VII a.)

Palikuonys
----------

Minano sūnus, Moras, galimai, jau nebuvo Kinvidiono karalius ir buvo Velse. Jo proanūkis Marchudas tapo Brinvenigalo lordu, nuo jų ir kilo Tiudotai.

Nuorodos
--------

* Кинвидион, Калхвинед Archyvuota kopija 2014-05-08 iš Wayback Machine projekto.
* Cynwidion (Calcwynedd)
* The british kingdoms of the Midlends
* 
* 
* Rachel Bromwich. (1961. rev 1990). Trioedd Ynys Prydein. Cardiff: University of Wales Press, p. 325
* Moffat, Alistair (1985), Kelsae: A History of Kelso from Earliest Times, Mainstream, ISBN 0906391938
| **Vincas Vileišis** |
| --- |
| Gimė | 1908 m. vasario 15 d.Mediniuose |
| Mirė | 1942 m. liepos 25 d. (34 metai)Sverdlovske |
| Tėvai | Kazimieras Vileišis, Rozalija Vadapalaitė-Vileišienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Sofija Augustinavičiūtė-Vileišienė |
| Vaikai | Kazimieras Vileišis |
|  |
| Pareigos | publicistas, ekonomistas, istorikas |
|  |
| Alma mater | Lietuvos universitetas |

**Vincas Vileišis** (1908 m. vasario 15 d. Mediniuose – 1942 m. liepos 25 d. Sverdlovske) – Lietuvos publicistas, ekonomistas ir istorikas.

Biografija
----------

Mokėsi Skrebotiškio pradžios ir Pasvalio vidurinėje mokyklose. 1928 m. baigė Linkuvos gimnaziją. Tais pačiais pradėjo studijas Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto filosofijos skyriuje. 1929 m. perėjo į Teisės fakulteto ekonomikos skyrių, kur pasirinko statistikos specialybę. 1928–1938 m. dirbo Kauno apygardos teismo raštininku, Centrinio statistikos biuro tarnautoju. 1938 m. suteiktas diplomuoto ekonomisto vardas. 1938–1939 m. dirbo Visuomeninio darbo valdyboje generaliniu sekretoriumi. 1939–1940 m. Finansų ministerijos vyresnysis referentas. 1940 m. liepos 23 d. atleistas iš pareigų; susirado darbą leidykloje. 1941 m. birželio 14 d. Kaune kartu su šeima suimtas ir ištremtas. Ypatingojo pasitarimo prie TSRS NKVD sprendimu sušaudytas.

Bendradarbiavo žurnaluose „Akademikas", „Vairas", „Tautos ūkis", „Jaunoji Lietuva", „Jaunoji karta".

Apdovanojimai
-------------

* 1928 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis
* 1936 m. Didžiojo Lietuvos Kunigaikščio Gedimino IV laipsnio ordinas (už knygą „Tautiniai santykiai Mažojoje Lietuvoje ligi Didžiojo karo istorijos ir statistikos šviesoje")

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑