recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Kri kalbaᓀᐦᐃᔭᐍᐏᐣ*Nēhiyawēwin* |
| Kalbama | Kanada, JAV |
| Kalbančiųjų skaičius | 120 000 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepatenka |
| Kilmė | algų algonkinų  **kri** |
| Rašto sistemos | lotynų, kri |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | Šiaurės Vakarų teritorijų vėliava Šiaurės Vakarų teritorijos |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | cr |
| ISO 639-2 | cre |
| ISO 639-3 | cre |

**Kri kalba** (ᓀᐦᐃᔭᐍᐏᐣ = *Nēhiyawēwin*) – indėnų kalba arba kalbų grupė, priklausanti algonkinų kalbų šeimai. Vartojama kri indėnų, kurių arealas driekiasi per Kanados lygumas nuo Uolinių kalnų iki Labradoro bei apima pasienio teritorijas Montanoje (JAV). Kalbančiųjų skaičius – 120 tūkst. žmonių (įskaitant naskapių ir atikamekų kalbas). Kri kalba yra viena iš oficialių Šiaurės vakarų teritorijų kalbų.

Kri kalbos skirstosi pagal kri pogrupius:

* lygumų kri (ᓀᐦᐃᔭᐍᐏᐣ *nēhiyawēwin*) [crk] – 260 žm. Manitoba, Saskačevanas, Alberta, Montana;
* miškų kri (*nīhithawīwin*) [cwd] – 75 žm. Manitoba, Saskačevanas;
* pelkių kri (ᓀᐦᐃᓇᐍᐏᐣ *nêhinawêwin*) [csw] – 85 žm. Ontarijas;
* Briedžių upės kri (*nēhinawēwin*) [crm] – ~3000 žm. Ontarijas;
* atikamekų kalba (*atikamekw*) [atj] – 5900 žm. Kvebekas;
* šiaurės rytų kri (*Īyiyū Ayimūn*) [crl] ir pietryčių kri (*Īnū Ayimūn*) [crj] – ~13 000 žm. Kvebekas;
* naskapių kalba (ᐃᔪᐤ ᐃᔨᒧᐅᓐ *iyuw iyimuun*) [nsk] – 620 žm. Kvebekas, Labradoras;
* inu kalba arba montanjerių (*Innu-aimun*) [moe] – 11 000 žm. Kvebekas, Labradoras.

Kri kalba pasižymi polisintetine morfologija ir sintakse. Žodžių tvarka sakinyje laisva. Pasižymi tuo, kad turi obviatyvą, dar vadinamą „4-uoju asmeniu", t. y. mažiau išreikšto 3 asmens poziciją. Daiktavardžiai turi gyvąją ir negyvąją gimines.

Kri kalbos užrašomos tiek lotynišku raštu, tiek savitu kri raidynu (daugiausia naudoja vakarų tarmės). Šiame raidyne grafema žymi priebalsį, o jo kryptis ir diakritikai – prijungtą balsį. Kri kalba yra viena plačiausiai vartojamų Šiaurės Amerikos indėnų kalbų, mokoma mokyklose kaip antroji kalba, tačiau vietomis sparčiai nyksta.

WikipediaWikipedia
Vikipedija ***Kri kalba***

Nuorodos
--------

* Ethnologue suskirstymas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Nernsto efektas** – reiškinys, kai tekant elektros srovei puslaidininkiu, esančiu skersiniame magnetiniame lauke, srovės kryptimi atsiranda temperatūros gradientas.

Reiškinio priežastis
--------------------

Jo priežastis ta pati – relaksacijos trukmės (tuo pačiu ir judrumo) priklausomybė nuo energijos (greičio). Jeigu išbarstymo mechanizmas toks, kad greitųjų elektronų relaksacijos trukmė mažesnė už lėtųjų elektronų relaksacijos trukmę. Tuomet greitųjų elektronų nukrypimas nuo pradinio tiesiaeigio judėjimo krypties magnetiniame lauke bus mažesnis, negu lėtųjų. Tokiu būdu įjungus magnetinį lauką įvairių elektronų indėlis į srovę pasikeičia.

Išilginis temperatūrų skirtumas
-------------------------------

Didelės energijos elektronai beveik nekliudomai pasiekia kitą kristalo galą, kur dėl smūgių į gardelę atiduoda savo perteklinę energiją, ir kristalas įšyla. Lėtesnieji elektronai lieka pirmajame gale, kur smūgių metu atima iš gardelės tam tikrą energiją ir ją atvėsina. Temperatūrų skirtumas didėja tol, kol dėl šiluminio laidumo atsiradęs šilumos srautas nesusilygina su greitųjų elektronų pernešamu šilumos srautu. Nusistovėjus pusiausvyrai, temperatūrų skirtumas kristalo galuose nebekinta. Tokiu būdu, magnetiniame lauke atsiranda išilginis temperatūrų skirtumas (Nernsto efektas).

Nernsto koeficientas
--------------------

Šio reiškio tyrimas, lyginant su varžos pakitimu magnetiniame lauke tyrimais, nieko naujo neduoda. Tuo tarpu jo tyrimai, kaip ir bet kokie šiluminiai matavimai yra sudėtingi. Tačiau žinant elektrinio lauko {\displaystyle E\_{Y}} reikšmę *y* ašies kryptimi ir magnetinio lauko {\displaystyle B\_{Z}} reikšmę *z* ašies kryptimi galima suskaičiuoti Nernsto koeficientą |*N*| pagal šią išraišką:

{\displaystyle |N|={\frac {E\_{Y}/B\_{Z}}{dT/dx}}},
kur {\displaystyle dT/dx} yra temperatūros gradientas.

Žinomas ir atvirkštinis procesas – Etingshauzeno efektas, kuomet vyksta skersinis temperatūrų skirtumas.
| Shadowrun |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | FASA Interactive |
| Leidėjas | Microsoft Game Studios |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data |  |
|
| Žanras (-ai) | Pirmojo asmens šaudyklė |
| Režimas | Kelių žaidėjų |
|
| Reitingai | 17+ |
| **Platforma** | Microsoft WindowsXbox 360 |
| Versija |  |
| Variklis | Badger |
| Reikalavimai | Nvidia Geforce 7800Dual-core procesorius4,5 GB vietos kietajame diske2 GB RAMWindows Vista |
| Platinimas | DVD |
|
| Licencija | Komercinė |
| Pirmtakas | Shadowrun |
| Kitos dalys | ShadowrunShadowrun |
| http://www.xbox.com/ |

**Shadowrun** – „Shadowrun" serijos žaidimas, sukurtas 2007 m. ir skirtas Xbox 360 konsolėms ir asmeniniams kompiuteriams. Sukurtas žaisti tik kelių žaidėjų režime.

Apžvalga
--------

„Shadowrun" žaidimo aplinka
Šis „Shadowrun" žaidimas yra visiškai nepanašus į senesnes „Shadowrun" žaidimų dalis, nes pasikeitė žaidimo žanras, galimybės ir režimas. Priešingai nei ankstesnieji „Shadowrun" žaidimai, kurių žanrai buvo veiksmo RPG, šis žaidimas yra pirmojo asmens šaudyklė. Žaidime dingo galimybė „hakinti" ir dirbti kitiems už pinigus, bet atsirado daug naujų ginklų ir magijos atributų. Šis „Shadowrun" žaidimas, kitaip nei ankstesnieji, yra trijų dimensijų (3D) vaizdo, žaidime labai pagerėjo grafika, valdymas, žaidėjų ir aplinkos detalės. Tačiau didžiausias žaidimo išskirtinumas yra tai, kad „Xbox Live Gold" naudotojai gali kautis prieš tuos, kurie naudojasi „Games for Windows – LIVE" paslauga. Iš viso vienu metu „Shadowrun" žaidime gali žaisti 16 žaidėjų.

Siužetas
--------

„Shadowrun" žaidimo veiksmas vyksta 2031 m. Santos mieste, Brazilijoje. Šiuo laikotarpiu ten vyksta didelis pilietinis rasių karas ir kiekviena grupė asmenų ten saugo savo rasės vardą. Žaidime reikia pasirinkti savo rasę (žmonės, elfai, nykštukai, troliai) ir su savo rasės atstovais kautis prieš kitos rasės žaidėjus. Rasė, nužudžiusi daugiausiai kitų rasių atstovų, tampa stipriausia rase mieste.

Ginklai
-------

„Shadowrun" žaidime yra 7 ginklų rūšys:

* **Katana**
* **SMG**
* **Pistol**
* **Rifle**
* **Rocket Launcher**
* **Shotgun**
* **Grenade**

Magija
------

„Shadowrun" žaidime magija naudojama kaip ginklas prieš priešus ir savo rasės žaidėjų atgaivinimo vaistas. Žaidime yra 7 magijos burtai:

* **Teleport**
* **Resurrect**
* **Strangle**
* **Summon**
* **Gust**
* **Smoke**
* **Tree of life**

Technologijos
-------------

„Shadowrun" žaidime technologijos, kaip ir magija, skirtos priešų naikinimui ir saviškių gydymui. Žaidime yra 5 technologijų rūšys:

* **Enhanced vision**
* **Glider**
* **Wired reflexes**
* **Anti-magic generators**
* **Smartlink**

Nuorodos
--------

* http://www.xbox.com/ Archyvuota kopija 2008-07-24 iš Wayback Machine projekto. Oficialus Shadowrun žaidimo tinklalapis **(**angl.**)**

  


v • a • r **Shadowrun** 

|  |  |
| --- | --- |
| Žaidimai | Shadowrun (SNES)  • Shadowrun (Sega)  • Shadowrun (Mega CD) • Shadowrun (PC) |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Janyčaras. XV a. *Gentile Bellini* piešinys
**Janyčarai** (يڭيچرى, yeniçeri) – osmanų pėstininkų daliniai, suformuoti XIV a. ir išformuoti tik XIX a. Pavadinimas reiškia „naujas karys". Iš pradžių juose daugiausiai tarnaudavo karo metu į nelaisvę paimti, į islamą atsivertę krikščionys.

Janyčarai sudarė pirmosios Osmanų imperijos nuolatinės kariuomenės branduolį. Nuo senovės Romos laikų tai buvo pirmoji Europos nuolatinė kariuomenė. Jie turėjo savo uniformą, savo žygio maršą, gaudavo nuolatinį atlyginimą, gyvendavo kareivinėse ir taikos metu palaikė tvarką bei kovojo su gaisrais. Kitur armija būdavo renkama tik iškilus konkrečiam reikalui.

Jau nuo XV a. janyčarai pradėjo naudoti parakinius šaunamuosius ginklus (muškietas). Taip pat naudojo ankstyvąsias rankines granatas, rankinius pabūklus.

Daliniai nelabai sutarė su likusia Osmanų kariuomene, visų pirma dėl savo užsienietiškos kilmės. Tačiau pamažu jie įgijo elitinių karių vardą. XVII a. savo sūnus į janyčarus jau siuntė daugybė turkų šeimų, tikėdamiesi kad jie čia padarys gerą karjerą. Kiekvienos provincijos valdytojas siekė turėti savo janyčarų dalinius.

Augant janyčarų reikšmei stiprėjo ir jų įtaka. Jie tapo rimta grėsme patiems sultonams, kurie norėdavo kažkaip keisti ar modernizuoti kariuomenę, nes siekdami išsaugoti savo reikšmę imdavosi net maištų. Šiuo aspektu janyčarai dažnai lyginami su pretorionais.

1826 metais janyčarai sukilo (tai jau buvo ne pirmas kartas), sužinoję, kad sultonas Machmudas II renka naujus dalinius iš europiečių šaulių. Tačiau sipahiai juos įveikė ir privertė atsitraukti į kareivines Salonikuose. Šturmuojant daug janyčarų kareivinių buvo padegta ar kitaip nugriauta apšaudant artilerijai. Likę gyvi janyčarai buvo nubausti mirtimi arba ištremti, jų turtas konfiskuotas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Janyčarų maištai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Wikimedia serveriai
**Serveris** – specialios paskirties kompiuteris ar programa, skirta kitų kompiuterių (klientų) aptarnavimui (neskirta asmeniniam naudojimui).

Dažniausiai išskiriamos kelios serverių rūšys (pagal paskirtį): failų serveriai (FTP, SMB etc.), pašto serveriai (POP3, SMTP, IMAP), tinklalapių serveriai (angliškai: web server [host]) (HTTP), duomenų bazių serveriai (SQL), aplikacijų serveriai, ir pan. Daugeliu atvejų tas pats kompiuteris gali atlikti visas šias funkcijas priklausomai nuo to kokias serverio programas įdiegsime. 

Serverių naudojimas pagrįstas *client - server* architektūra: kliento programa prisijungia prie serverio, skirto tam tikrai užduočiai, ir siunčia pastarajam įsakymus (užklausas), kurie vykdomi. Dėl tokio išskyrimo galima lengvai organizuoti daugelio vartotojų bendrą darbą, efektyviau panaudoti skaičiavimo resursus, padidinti sistemų patikimumą ir pan. Dėl darbo pobūdžio bei saugumo reikalavimų serveriuose dažniausiai naudojamos specifinės operacinės sistemos (UNIX, Linux, NetWare ir pan.), nors kartais būna ir serverių, naudojančių įprastas Windows ar Mac OS sistemas. Dėl tų pačių saugumo, patikimumo ir daugelio vartotojų greito aptarnavimo reikalavimų serverių programinė įranga yra diegiama į specialiai tam skirtas mašinas (kompiuterius), kurių techninė įranga yra galingesnė, patikimesnė ir labiau apsaugota nuo techninių gedimų ir pašalinių trukdžių. Dėl šios priežasties šios specializuotos sistemos taip pat vadinamos serveriais.

Senesniais laikais serveris turėjo būti specializuota, didesnio našumo mašina. Šiuo metu esant nedidelei apkrovai serverio funkcijas neblogai atlieka ir įprastas kompiuteris, jei jis gerai parengtas nenutrūkstamam darbui.

Serveriu taip pat vadinama tokiame kompiuteryje veikianti specialios paskirties programa, kuri sąveikaudama su kompiuteriniu tinklu atlieka aukščiau išvardintus veiksmus (pavyzdžiui, Apache serveris). Paleidus tokią programą bet kuriame kitame interneto jungtį turinčiame kompiuteryje, jis taip pat pavirsta serveriu. Toks „anarchistinis serveris" pasiekiamas iš bet kurios pasaulio vietos pagal jo IP adresą; žodinio vardo jis neturi. Priklausomai nuo konfigūracijos, IP adresas gali būti pastovus arba keistis kiekvienąkart įjungiant kompiuterį. P2P sistemose kiekvienas kompiuteris taip pat yra iškart ir klientas, ir serveris.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Serveris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-08-10.
| **Mahinda Rajapaksa** |
| --- |
| Šri Lankos prezidentas |
|  |
| Gimė | 1945 m. lapkričio 18 d.Viraketija |
| Sutuoktinis (-ė) | Širanti Rajapakša |
| Vaikai | Namal, Jošita, Rohita |
| Religija | Budizmas |
| Šri Lankos prezidentas |
| Kelintas | šeštasis |
| Ėjo pareigas | 2005 m. lapkričio 19 d. –  |
| Ankstesnis | Chandrika Kumaratunga |
|  |
| Partija | Šri Lankos Laisvės partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Mahinda Rajapaksa |

**Mahinda Radžapakša** (si මහින්ද රාජපක්ෂ, tamil. மகிந்த ராஜபக்ச , 1945 m. lapkričio 18 d. Viraketijoje, Šri Lanka) − dabartinis Šri Lankos prezidentas nuo 2005 m. Šri Lankos *Laisvės partijos* vienas iš lyderių.

Biografija
----------

Mahinda Rajapaksa gimė Viraketijoje, Pietinėje provincijoje teisininko šeimoje. Jo tėvas 1947−1960 m. buvo parlamento narys.

1970 m. Mahinda tapo jauniausiu šalies istorijoje parlamento nariu. 1994−2001 m. dirbo Šri Lankos vyriausybėje. 2001−2004 m. buvo opozicijos lyderiu. 2004 m. rinkimuose nugalėjus *Liaudies aljanso partijai*, tapo premjeru. 2005 m. išrinktas Šri Lankos prezidentu.

2010 m. sausio 27 d. suskaičiavus beveik visus balsus paaiškėjo, kad M. Radžapakša surinko 57,9 % balsų ir sutriuškino savo pagrindinį varžovą − atsargos generolą Sarathą Fonseką, kurį palaikė 40,1 % rinkėjų; Mahinda Radžapakša perrinktas Šri Lankos prezidentu.

Trys M. Rajapakšos broliai ir kiti šeimos nariai užima svarbius postus vyriausybėje, tarp jų Gynybos ir Uostų ministerijose.

Išnaša
------

1. ↑   BNS

Nuorodos
--------

* Mahindos Rajapaksos internetinė svetainė (anglų k.)
*Šis straipsnis yra apie šiuolaikinę Malaizijos valstiją. Istorinė Pahango valstybė aptariama straipsnyje Pahango sultonatas*.

| Pahangas*Pahang* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Malaizijos vėliava Malaizija |
| **Regionas** | Vakarų Malaizija |
| **Administracinis centras** | Kvantanas, Pekanas |
| **Apygardų skaičius** | 11 |
| **Sultonas** | Ahmad Šahas |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 1 543 000 |
| **Plotas** | 35 964 km² |
| **Tankumas** (2009) | 43 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.pahang.gov.my |
|  **Vikiteka** | PahangasVikiteka |

**Pahangas** (malaj. *Pahang*) – viena Malaizijos valstijų rytinėje Malakos pusiasalio pakrantėje, pati didžiausia Vakarų Malaizijoje. Ribojasi su Kelantanu ir Terenganu šiaurėje, Peraku, Selangoru, Negeri Srmbilanu vakaruose, Džohoru pietuose.

Tautinė sudėtis: malajai (1 mln.), kinai (233 tūkst.), indai (68,5 tūkst.).

Administracija
--------------

Pahangas padalintas į šias apygardas:

* Bera
* Bentongas
* Kamerono aukštumos
* Džerantutas
* Kuantanas
* Lipis
* Maranas
* Pekanas
* Raubas
* Rompinas
* Temerlohas

Istorija
--------

### Iki sultonato

Šiose srityse prie Pahango upės tikriausiai nuo seno buvo Transmalakinės prekybos centras, prekiaujantis su Kinija: tuometiniuose kinų šaltiniuose ji vadinta *Phang* ar *Phanghang* (朋豐) ir garsėjo savo alavo ir aukso ištekliais. Nuo VIII a. ši teritorija buvo valdoma malajų valstybės Šrividžaja, vėliau – javiečių valstybės Madžapahito. Nuo XIV a. Pahango teritorijos atsidūrė Melakos sultonato hegemonijoje.

### Pahango sultonatas (nuo 1470 m.)

*Pagrindinis straipsnis – Pahango sultonatas*.
1470 m. nusilpus Malakai, jos rytinės teritorijos atskilo, taip susiformuojant Pahango sultonatui. Taip prasededa sultonato istorija ir sultonų linija. Tačiau dėl šių teritorijų per XV–XVIII a. nuolat kovojo kaimynai Džohoras, Ačehas ir kiti.

1887 m. sultonato valdžioje įsigalėjo britai. 1896 m. jis kartu su kitais pro-britiškais sultonatais sudarė Britų Malają ir buvo laikomas Federacine malajų valstija.

1948 m. Pahangas įsijungė į Malajos Federaciją, tapdamas viena iš Malaizijos valstijų. Jame išlikusi sultono institucija ir nuo XV a. besitęsianti dinastija.

|  |  |
| --- | --- |
| Malaizijos valstijos |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **Vakarų Malaizija:** | Džohoras | Kedahas | Kelantanas | Malaka | Negeri Sembilanas | Selangoras | Pahangas | Perakas | Perlisas | Penangas | Terenganu  Kvala Lumpūras | Putradžaja |
| **Rytų Malaizija:** | Labuanas | Sabahas | Saravakas |

 |
Paieška į plotį
Animacija, iliustruojanti paiešką į plotį
**Paieška į plotį** (angl. *breadth-first search*, angl. *BFS*) – paieškos grafe arba grafo apėjimo būdas, kai pasirinkus pradinę viršūnę pirmiausia yra aplankomos visos jos kaimynės (t. y. viršūnės, sujungtos grafo briaunomis su pradine viršūne), po to kaimynių kaimynės ir t. t. kol randamas ieškomas tikslas arba kol yra apeinamos visos grafo viršūnės ir briaunos.

Algoritmas
----------

Paieška į plotį gali būti realizuojama naudojant eilę. Tokiu atveju iš pradžių į eilę įtraukiama pasirinkta viršūnė, nuo kurios vykdoma paieška. Po to kiekviename žingsnyje iš eilės imama viršūnė ir į eilę dedamos jai gretimos neaplankytos viršūnės. Tai kartojama, kol eilė lieka tuščia.

Pseudokodu, paremtu Pascal programavimo kalba, tai užrašoma taip:

```
TrauktiĮEilę(Eilė, PradinėViršūnė);
PažymėtiKaipAplankytą(PradinėViršūnė); // pažymi aplankytą viršūnę
while (NeTuščia(Eilė)) do
begin
	w := ImtiIšEilės(Eilė); // Nuskaitomas ir išmetamas pirmas eilės elementas
	for u := visoms neaplankytoms viršūnėms, gretimoms w do
	begin
		PažymėtiKaipAplankytą(u);
		TrauktiĮEilę(Eilė, u);
	end
end

```

Taikymai
--------

Paieška į plotį galima rasti trumpiausius kelius nuo pasirinktos viršūnės nesvoriniame grafe.

Išnašos
-------

1. 1 2  Kostas Plukas, Eugenijus Mačikėnas, Birutė Jarašiūnienė, Irena Mikuckienė „Taikomoji diskrečioji matematika", Kaunas, „Technologija", 2007

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paieška į plotį** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
BoredPanda|  |
| Komercinis pavadinimas | BoredPanda |
| Prekybos simbolis | panda |
| Pramonė | internetas |
| Įkurta | Lietuva Lietuva(2009 m. (2009 m.)) |
| Centrinė būstinė | Vilnius, Lietuva |
| Produktai | straipsniai, nuotraukos |
| Savininkas (-ai) | Tomas Banišauskas |
| Darbuotojų | 94(2019 m.) |
| Tinklalapis | www.boredpanda.com |

**BoredPanda** (liet. *Nuobodžiaujanti panda*) – vienas populiariausių lietuviškos kilmės meno, dizaino ir įdomybių žurnalų internete, publikuojantis humoristines ir kūrybines žinutes, straipsnius bei nuotraukas anglų ir ispanų kalbomis. Internetinės svetainės turinį kuria patys prisiregistravę lankytojai, nes svetainės platforma leidžia kūrėjams ir menininkams patiems dalintis savo darbais. „BoredPanda" startuolis sukurtas 2009 m. tuomet Vilniaus universitete studijavusio verslo vadybos studento Tomo Banišausko. Kompanija turi biurą Vilniuje, technologijų parke „Vilnius Tech Park". Bendrovėje dirba 36 žmonės.

Pasaulyje didelio populiarumo sulaukusi „Bored Panda", 2017 m. duomenimis, kas mėnesį pritraukė apie 38 mln. skaitytojų, vien socialiniame tinkle „Facebook" projektas turi per 15 mln. sekėjų.2019 „Facebook" reitingų tyrėja „NewsWhip" savo 2017 m. liepos mėn. ataskaitoje paskelbė, kad „Bored Panda" pasiekė geriausią rezultatą reitinge, lyginant su ankstesniais „NewsWhip" tyrimais, be to, aplenkė didžiąsias CNN, BBC bei „The New York Times" svetaines.

Svetainės turinys
-----------------

Svetainė tiesiogiai susieta su socialiniais tinklais – interneto svetainėje įkeltos interaktyvios nuorodos, kurias paspaudus galima pasiekti interneto svetainės profilius. Tai padidina interaktyvumo galimybes. Svetainė kuria kolektyvinį intelektą. Tai padaryti padeda svetainės formatas – jos turinį kuria užsiregistravę lankytojai, kurie gali vertinti įkeltas naujienas. Tai lemia naujienų vietą svetainėje. Komentarų skiltyje sudarytos sąlygos komunikuoti ne tik interneto svetainės lankytojams tarpusavyje, bet taip pat yra galimybė bendrauti su naujienos autoriumi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvių idėjos žavi milijonus pasaulio žmonių
2. ↑  Lietuviškoji „Bored Panda" ant vieno laiptelio su užsienio žiniasklaidos gigantais
3. ↑  Ranking: The biggest sites on Facebook in July 2017
4. ↑  MRU. Komunikacijos institutas. Virtualios bendruomenės stebėsena:„Bored Panda" atvejis Archyvuota kopija 2017-09-23 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Maiduguris*Maiduguri* |
| --- |
| 

MaidugurisMaiduguris

11°50′0″ š. pl. 13°9′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.83333°š. pl. 13.15000°r. ilg.﻿ / 11.83333; 13.15000﻿ (Maiduguris)Koordinatės: 11°50′0″ š. pl. 13°9′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.83333°š. pl. 13.15000°r. ilg.﻿ / 11.83333; 13.15000﻿ (Maiduguris) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Nigerijos vėliava Nigerija |
| **Valstija** | Borno valstija |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 1 197 497  |

**Maiduguris** (angl. *Maiduguri*) – miestas šiaurės rytų Nigerijoje, Borno valstijos sostinė. 1,11 mln. gyventojų (2005). 1964 m. čia nutiestas geležinkelis ir tai yra paskutinė stotis keliaujant geležinkeliu iš Džoso. Tai prekybos centras, kuriame parduodama medvilnė, grūdai, riešutai, manijokas, gyvuliai, gumiarabikas, pjautinė mediena. Kitos pramonės šakos – mėsos apdirbimas, geležinkelio remontas, odos gaminiai, parfumerija. 1975 m. įkurtas Maidugurio universitetas.

Istorija
--------

Miestas tapo Borno provincijos sostine 1908 m.
Koordinatės: 16°55′ p. pl. 49°54′ r. ilg.﻿ / ﻿16.917°š. pl. 49.900°r. ilg.﻿ / 16.917; 49.900

Salos padėtis
**Borahos sala** (malag. *Nosy Boraha*) arba ***Sent Meri*** (pranc. *Île Sainte-Marie*) – sala Indijos vandenyne, prie šiaurės vakarinių Madagaskaro salos krantų, priklauso Madagaskarui, Analanzirofo regionui. Plotas – 222 km².

Sala pailga, 49,2 km ilgio, iki 7 km pločio. Borahos sala 6 km pločio sąsiauriu atskirta nuo Madagaskaro. Prie pietinio galo yra maža Nato sala. Aukštis iki 112 m (Davolo k.).

2013 m. saloje gyveno 26 547 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė – Ambodifotatra. Verčiamasi turizmu (paplūdimiai, nardymas, banginių stebėjimas). Yra oro uostas. Taip pat yra katalikų bažnyčia, piratų kapinės.

Borahos (geriau žinoma kaip Šv. Marijos) sala nuo seno buvo svarbi piratų buveinė. XVII a. pirmasis čia apsistojo Adamas Baldridžas, o vėliau jo pėdomis sekė Viljamas Kidas, Robertas Kalifordas, Olivjė Levasioras, Henris Everis, Abrahamas Samuelis, Tomas Tju ir kiti. Sala buvo netoli prekybinių laivų iš Rytų Indijų maršruto, pasižymėjo ramiais užutėkiais, apsaugota nuo audrų. Nuo XVIII a. pasklido legendos apie saloje buvusią utopinę piratų valstybę Libertariją.

Sala populiarioje kultūroje
---------------------------

Saloje vyko 2016 m. išleisto žaidimo „Uncharted 4: A Thief's End" veiksmas.

2020 m. čia buvo filmuojama „The Grand Tour" 4 sezono antroji dalis.

* Piratų kapinėsPiratų kapinės
* Borahos užutėkiaiBorahos užutėkiai
* Salos džiunglėsSalos džiunglės
* Gyvenvietė salojeGyvenvietė saloje

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sainte Marie, Madagascar
2. ↑  John Franklin Jameson, Privateering and Piracy in the Colonial Period: Illustrative Documents (New York, 1923), p. 180
3. ↑  „Uncharted 4 Teaser video". YouTube.
4. ↑  The Grand Tour presents "A Massive Hunt" review"
Mahoutas su ankumi
**Mahoutas** (angl. *mahout*) – žmogus, valdantis darbinį ar kovos dramblį.

Žodis *mahout* kilęs iš hindi žodžio *mahāut* arba *mahāwat*, o šie – iš sanskrito *mahāmātra* 'aukštos padėties'. Kitose kalbose naudoja kitokius pavadinimus:

* pranc. *cornac* – atėjo iš portugalų kalbos. Olandiškai ir lenkiškai *kornak*.
* tamilų *pahan* 'dramblio prižiūrėtojas'.

Mahoutais dažniausiai tampa nuo vaikystės, kadangi tai dažnai paveldima profesija. Paprastai dar vaikas gauna savo dramblį ir dažnai visą dramblio gyvenimą jie dirba kartu. Su mahouto profesija siejasi mahouto įrankis ankus.

Sanskrite skiria tris rūšis mahoutų:

* *Reghawan* – valdo dramblius meile
* *Yukthiman* – valdo dramblius sumanumu
* *Balwan* – valdo dramblius žiaurumu.

* Mahoutas plauna dramblį (Tailandas)
* Dramblys su mahoutu prie Mahakaleshwar'o šventyklos (Indija)
* Pro dramblio ausį kyšo mahouto pėda

Nuorodos
--------

* Practical Elephant Management: A Handbook for Mahouts Archyvuota kopija 2008-11-20 iš Wayback Machine projekto.
**Konstantinas Benediktas Antanas Kukevičius** (lenk. *Konstanty Kukiewicz*, 1818 m. gegužės 21 d. Vilnius – 1840 m. kovo 3 d. Verkiai) – Lietuvos tapytojas, grafikas.

Biografija
----------

Studijavo tapybą Vilniaus universitete pas J. Rustemą, 1835-1839 m. – Peterburgo dailės akademijoje pas Aleksandrą Zauerveidą.

Kūryba
------

Nutapė 32 buitinio žanro paveikslus iš karių gyvenimo („Kareiviai miške prie laužo" 1836 m. „Husaras ant žirgo" 1837 m.), paprastų žmonių („Žydai kontrabandininkai, poilsiaujantys Vilniaus apylinkėse" 1839 m.) gyvenimo, Verkių rūmų interjerų ir eksterjerų. Sukūrė litografijų, kuriose vaizdavo vargingų miestelėnų, amatininkų, smulkių pirklių buitį, gatvės gyvenimą („Knygų pardavėjas", „Senų drabužių pardavėjas", „Kepurių pardavėjas", „Malkų pjovėjai"; visos išspausdintos albume „Vilnius 1840-aisiais metais"), piešinių („Muštynės smuklėje", „Senis lietuvis", „Didžioji gatvė Vilniuje", „Poeto Juozo Kristalevičiaus portretas" 1839 m.). Kūriniai realistinės plastikos, nesudėtingos kompozicijos ir kolorito, eskizinio piešinio. Piešiniams būdinga taikli personažų charakteristika, satyros bruožai.

Literatūra
----------

* Helmutas Šabasevičius, „Buitinis žanras: paminklas krašto papročiams", Lietuvos dailės istorija, sudarytojai A. Andriuškevičius, A. Butrimas ir kt. Vilnius, 2002 m. p. 208.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rima Rutkauskienė. *Konstantinas Kukevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 204 psl.
| Maidzurujap. 舞鶴市 |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

MaidzuruMaidzuru

35°28′00″ š. pl. 135°23′00″ r. ilg.﻿ / ﻿35.46667°š. pl. 135.38333°r. ilg.﻿ / 35.46667; 135.38333﻿ (Maidzuru)Koordinatės: 35°28′00″ š. pl. 135°23′00″ r. ilg.﻿ / ﻿35.46667°š. pl. 135.38333°r. ilg.﻿ / 35.46667; 135.38333﻿ (Maidzuru) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Japonijos vėliava Japonija |
| **Regionas** | Kansajaus regionas |
| **Prefektūra** | Kioto prefektūra |
|  |
| **Meras** | Riodzo Tatamis |
|  |
| **Gyventojų** (2022 m. vasario 1 d.) | 78 807  |
| **Plotas** | 342,13 km² |
| **Tankumas** (2022 m. vasario 1 d.) | 230 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.city.maizuru.kyoto.jp |
|  **Vikiteka** | Maidzuru |

**Maidzuru** (jap. 舞鶴市 = *Maizuru-shi*) – miestas Kioto prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena kiek mažiau nei 80 tūkst. gyventojų. Ribojasi su toje pačioje prefektūroje esančiais Ajabe, Mijadzu ir Fukučijama bei Fukujo prefektūroje esančiu Takahamos miesteliu.

Miestas įkurtas 1943 m. gegužės 27 d. tačiau gyvenvietės ištakos siekia senesnius laikus. 

Pirmųjų gyvenviečių Maidzuru teritorijoje būta dar Džiomono laikotarpiu. 1889 m. balandžio 1 d. įkurtas Maidzuru miestelis, prie kurio augimo ženkliai prisidėjo tais pačiais metais įkurtas Maidzuru karinio laivyno kvartalas. 1901 m. Maidzuru veikė karinio laivyno arsenalas, kuriame buvo prišvartuojami, gaminami ir taisomi laivai. Vykstant karui tarp Japonijos ir Rusijos, daug karinio laivyno čia buvo įsikūrę dėl patogios geografinės padėties — šalia esančios Japonijos jūros. Pirmoji žymesnė miestelio plėtra įvyko 1936 m. prie Maidzuru prijungus aplinkinius Šišio, Takano, Nakasudžio ir Ikeučio kaimus. 1938 m. buvo prijungta dalis Amaučio kaimo, o Maidzuru suteiktas miesto statusas. Vis dėlto didžiausia miesto plėtra įvyko 1943 m. prijungus Higašimaidzuru sudariusias gyvenvietes. Po Antrojo pasaulinio karo Maidzuru buvo pagrindinis uostas, per kurį į Japoniją iš žemyninės Azijos grįždavo japonų kariai ir karo belaisviai. 1957 m. prijungtas Kasos miestelis. Šiomis dienomis mieste įsikūręs Japonijos jūrų gynybos pajėgų karinė bazė.

Uostas

Simboliai
---------

Oficiali miesto gėlė – rododendras, medis – japoninis skirpstulas.

Nuorodos
--------

* Oficiali Maidzuru svetainė (japonų k.)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Kioto prefektūros kontūrai | **Kioto prefektūra** |  |

 |
| Miestas |
| Ajabė | Džiojas | Fukučijama | Javata | Kameoka | Kidzugava | Kiotanabė | Kiotangas | Kiotas | Maidzuru | Mijadzu | Mukas | Nagaokakijas | Nantanas | Udžis |
| Apskritys |
| Cudzukio apskritis | Funajaus apskritis | Josos apskritis | Kusės apskritis | Otokunio apskritis | Soraku apskritis |

1. ↑  "Return to Maizuru Port—Documents Related to the Internment and Repatriation Experiences of Japanese (1945-1956)". Pasaulio atminties registras.
| Borderkolis |
| --- |
|  |
|  |
| Standartas: |  ? |
| Ūgis (ties ketera) |
| Patinas: | 53-55 cm |
| Kalė: | 50-53 cm |
| Svoris |
| Patinas: | 15-20 kg |
| Kalė: | 12-18 kg |
| Savybės |
| Plaukas: | Vidutinio ilgio, lygus, švelnus |
|  |
| Aktyvumas: | Labai aukštas |
|  |
| Intelektas: | Aukštas |
|  |
| Temperamentas: | Aktyvus, energingas, prieraišus |
|  |
| Tinkamumas apsaugai: | Vidutinis |
|  |
| Tinkamumas tarnybai: | Aukštas |
|  |
| Vados dydis: | 6-8 |
|  |
| Ilgaamžiškumas: | 10–14 m. |

**Borderkolis** (angl. *Border Collie*) – iš Jungtinės Karalystės kilusi aviganių šunų veislė.

Dėl savo savybių borderkoliai gerai tinka avių bandoms ganyti ir saugoti. Avių bandą šios veislės šunys seka prisispaudę prie žemės, kuria kryptimi joms judėti nurodo akimis. Gali bėgti ir avių nugaromis.

Tai vidutinio dydžio, atletiško sudėjimo šunys. Patinų aukštis ties gogu siekia 53–55 cm, kalių truputį mažesnis. Akių spalva dažniausiai ruda, nors pasitaiko ir mėlynų, o forma – ovali. Borderkolių kailis būna tiek švelnus, tiek šiurkštus, įvairuoja ir jo spalva. Kailis gali būti baltas su juodu, rudas su baltu, juodas su pilku arba grynai juodas. Šios veislės šunims priskiriamos tokios savybės, kaip gyvybingumas, budrumas, sumanumas, nuovokumas, ryžtingumas.

Borderkolių gyvenimo trukmė yra 10–14 metų, vidutiniškai gyvena 12 metų. Dažniausiai nugaišta nuo vėžio (23,6 %), senatvės (17,9 %), smegenų kraujagyslių ligų (9,4 %). Labiausiai paplitusios šios veislės šunų genetinės ligos yra kolių akių anomalija ir epilepsija. Kolių akių anomalija yra įgimta paveldima liga, paveikianti tinklainę, gyslainę ir odeną.

Veislė taip pavadinta pagal tikėtiną kilmės vietą – Anglijos ir Škotijos pasienį (angl. *border*). Žodis *collie* šunims įvardyti anglų kalboje imtas vartoti nuo XIX a. pab. Daugelio geriausiais laikomų borderkolių kilmė atsekama iki šuns, vardu Old Hemp. Pavadinimą *Border Collie* 1915 m. Jungtinėje Karalystėje pirmąkart pavartojo James Reid, *International Sheep Dog Society* (ISDS) sekretorius, taip atskirdamas ISDS registruotus šunis nuo *Kennel club* kolių.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Borderkolis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
2. 1 2  *Summary Results for Purebred Dog Health Survey for Border Collies*, 2004. Nuoroda tikrinta 28 rugpjūčio 2019
3. ↑  Health and Genetics of Border Collies www.americanbordercollie.org. 2019-08-28.
4. ↑  „American Kennel Club - Border Collie". Akc.org. Nuoroda tikrinta 2010-09-13.
5. ↑  McCulloch, John Herries (1952). *Border Collie studies*. WSN (Maps and Plans). ISBN 978-1-85829-066-9.
6. ↑  Collie Breed History Lee Weston, www.barkbytes.com. Suarchyvuota.
**Adelė Petrošiūtė** (1933 m. gruodžio 16 d. Gorainių k. Šilutės r.), choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija
----------

Baigusi Žemaičių Naumiesčio vidurinę mokyklą, 1953 m.– 1957 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje (dėst. A. Buzys ir B. Daukintaitė-Razauskienė). 1957 m.– 1962 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. J. Vadausko ir doc. J. Karoso klasės).

1957 m.– 1959 m. Priekulės (Klaipėdos r.) kultūros namų meno vadovė ir vidurinės mokyklos muzikos mokytoja. Kultūros namuose subūrė mišrųjį chorą, o mokykloje vyresniųjų klasių moksleivių mišrųjį chorą ir merginų vokalinį ansamblį. 1959 m.– 1964 m. buvo Vilniaus darželio Nr. 52 muzikos vadovė.

Nuo 1964 m. rudens Vilniaus kultūros mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytoja, 1970 m.– 1980 m. merginų vokalinio ansamblio vadovė. Ansamblis 1976 m. respublikinio „Sidabrinių balsų" konkurso prizininkas; koncertavo Latvijoje, Baltarusijoje ir Vokietijoje. Pedagogė išugdė būrį jaunųjų chorvedžių, buvo Priekulės rajono dainų šventės vyr. dirigentė. Brolis Ipolitas Petrošius irgi muzikos pedagogas.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| **Zacharijus Niemčevskislenk. *Zachary Niemczewski*** |
| --- |
| Gimė | 1766 m.netoli Žemaičių Naumiesčio, Vainute, Abiejų Tautų Respublika |
| Mirė | 1820 m. gruodžio 10 d. (~54 metai)Vilnius, Rusijos imperija |
| Palaidotas (-a) | Bernardinų kapinės |
|  |
| Veikla | Vilniaus universiteto taikomosios matematikos profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | Kražių gimnazija |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Zacharijus Niemčevskis** (lenk. *Zachary Niemczewski*, slapyvardis Kielus, 1766 m. netoli Žemaičių Naumiesčio, Vainutas, Abiejų Tautų Respublika – 1820 m. Vilnius, Rusijos imperija) – Vilniaus universiteto taikomosios matematikos profesorius.

Biografija
----------

Zacharijus Niemčevskis gimė 1766 m. Šilutės raj. netoli Žemaičių Naumiesčio, Vainute. Baigė Kražių gimnaziją. Dirbo kelis metus mokytoju Gardine.

Įstojo į Vilniaus universitetą. Buvo Pranciškaus Norvaišos mokinys. 1794 m. gavo filosofijos mokslų daktaro laipsnį.

1797 m. Zacharijus Niemčevskis paskirtas Vilniaus universiteto taikomosios matematikos viceprofesoriumi.

1802-1807 m. tobulinosi Paryžiuje, Italijoje, Šveicarijoje. Parašė apie Lietuvą ir lietuvių kalbą prancūzų geografo Konrado Malto Bruno knygai du skyrius. Pabrėžė lietuvių kalbos svarbą istorijos mokslui. Vėliau pritarė minčiai leisti lietuvių kalbos vadovėlius gimnazijoms. Zacharijus Niemčevskis mokėjo lietuvių, lenkų, lotynų, prancūzų, italų kalbas.

Grįžęs į Lietuvą Z.Niemčevskis toliau dirbo Vilniaus universitete, kur dėstė matematinę analizę. 1810 m. išrinktas taikomosios matematikos profesorium.

1817 m.-1820 m. Zacharijus Niemčevskis buvo universiteto Matematikos fakulteto dekanu. Matematiką dėstė iki pat mirties. Jo mokiniais buvo Adomas Mickevičius, Tomas Zanas, Ignas Domeika.
Buvo masonų ložės „Uolusis lietuvis" ir Šubravcų draugijos narys.

Savo straipsnius publikavo žurnale „Dziennik wilenski", parengė prancūzų trijų matematikos vadovėlių vertimus, iš kurių išleistas Silvestro Fransua Lakrua „Integralinio ir diferencinio skaičiavimo pradmenys".

Zacharijus Niemčevskis mirė 1820 m. gruodžio 10 d. Vilniuje, palaidotas Bernardinų kapinėse. Testamentu paskyrė 5349 rublius Kražių gimnazijos stipendijai įsteigti.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3 4  Redaktorius Rolandas Pavilionis. Vilniaus universiteto istorija 1579–1994, Valstybinis leidybos centras, 1994.ISBN 9986-09-047-4.
2. 1 2 3 4  Josephas Frankas. Vilnius XIX amžiuje: atsiminimai, pirma knyga. Iš prancūzų kalbos vertė Genovaitė Dručkutė. Vilnius: Mintis, 2013. ISBN 978-5417-01062-0.
3. 1 2 3 4  A.Piročkinas, A.Šidlauskas. Mokslas senajame Vilniaus universitete. Vilnius: Mokslas, 1984.
4. 1 2  Tomas Venclova. Vilniaus vardai. Vilnius: R. Paknio leidykla, 2017. ISBN 978-995-57367-21.
5. 1 2 3 4  Vida Girininkienė. Bernardinų kapinės. 1810-2010. Vilnius: Versus Aureus. 2010. ISBN 978-9955-34-278-6.
6. ↑  Vilniaus universiteto istorija 1803–1940. Vilnius: Mokslas, 1977.
| **Konstantinas Solovjovas** |
| --- |
| Gimimo vardas | Соловьёв, Константин Юрьевич |
| Visas vardas | Соловьёв, Константин Юрьевич |
| Gimė | 1974 m. sausio 28 d. (49 metai)Maskva, RTFSR |
| Gyven. vieta | Maskva |
| Tautybė | Rusas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius |

**Konstanitinas Solovjovas** (rus. *Соловьёв, Константин Юрьевич*, g. 1974 m. sausio 28 d. Maskvoje) – Rusijos aktorius.

Biografija
----------

1999 m. baigė B. V. Ščukino vardo aukštosios teatro mokyklos Vaidybos skyrių (V. V. Ivanovo kursas).

Kurį laiką dirbo Maskvos valstybiniame akademiniame E. Vachtangovo vardo teatre. Vedė amerikietę ir persikėlė gyventi į JAV. Kine debiutavo ne aktoriaus darbe, kaskadininku – dar antrame kurse teatro mokykloje atliko kaskadininko vaidmenį filme „Juodasis vandenynas". Tada buvo vaidmenys filmuose „Prezidentas ir jo anūkė", „Karalienės gambitas", serialuose „Susipažinkime". 

2000 m. jis suvaidino savo pirmąjį rimtą vaidmenį filme „1944 m. rugpjūtį", suteikusį pripažinimą kine.

Vaidino serialuose, filmuose ir kituose projektuose. Perkopė vieną šimtą dalyvavimų.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* [ IMDb profilis]
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| ***Zacharijus*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Zachariah |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | George Englund |
| Vaidina | John RubinsteinDon Johnson |
| Metai | 1971 |
| Žanras | muzikinis vesternas |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Zacharijus** (angl.  *Zachariah*) – 1971 m. JAV sukurtas komiškas muzikinis vesternas, sukurtas laisvai interpretuojant Hermann Hesse knygą „Siddhartha". Juostos kūrėjai – „Firesign Theatre" komikų trupė, o pats filmas – pirmasis ir turbūt vienintelis „elektrinis" vesternas kino istorijoje.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* John Rubinstein – Zacharijus
* Don Johnson – Metju
* Patricia Quinn – Gražioji Žvaigždė
* grupė „County Joe and the Fish"

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Gauja nusikaltėlių, grojančių roko muziką Laukiniuose Vakaruose (!) ir plėšiančia bankus, susižavi 2 jaunuoliai: Zacharijus ir Metju. Prisidėję prie gaujos, jie netrukus nusprendžia pradėti savo paties „karjeras". Jie išsisikiria tam, kad po kelerių metų susitiktų vėl ir išsiaiškintų, kuris iš jų yra geresnis ir greitesnis...
| Leoniškių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Leoniškių piliakalnisLeoniškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°36′53.3″ š. pl. 25°38′45.4″ r. ilg.﻿ / ﻿54.614806°š. pl. 25.645944°r. ilg.﻿ / 54.614806; 25.645944Koordinatės: 54°36′53.3″ š. pl. 25°38′45.4″ r. ilg.﻿ / ﻿54.614806°š. pl. 25.645944°r. ilg.﻿ / 54.614806; 25.645944 |

 |
| Vieta | Vilniaus rajonas |
| Seniūnija | Kalvelių seniūnija |
| Aukštis | 8-22 m |
| Plotas | 40x25 |
| Naudotas | I tūkstantmetis - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1971 |
| Registro Nr. | AR1469/5679 /A1251P |

**Leoniškių piliakalnis**, *Pilies Kalnas* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Leoniškių Kalvelių seniūnija. Pasiekiamas keliu Savičiūnai – Šumskas, už Kuosinės upelio pasukus į kairę šiaurėn link Leoniškių, jos šiaurinėje dalyje pavažiavus 2,2 km ir prieš keliukui įsukant į mišką pasukus į dešinę rytuosna, per lauką - 130 m, yra miške.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 40x25 m dydžio, kiek iškiliu viduriu. Šiaurės rytų – pietryčių šlaite, 7 m žemiau aikštelės iškastas 4 m pločio, 0,5 m gylio griovys, už kurio supiltas 40 m ilgio, 0,2 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas. Jo išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į antrą 30 m ilgio, 2,5 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 0,2 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Pylimai, atrodo, juosė piliakalnį iš visų pusių. Šiaurinėje pašlaitėje pirmojo pylimo vietoje matyti iki 35 cm skersmens akmenys. Šlaitai statūs, 8-22 m aukščio.

Aikštelės centre iškasta duobė, pylimai suardyti. Piliakalnis apaugęs pušimis su krūmais pomiškyje.

Tyrimai
-------

1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 27000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1408000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Rokantiškių piliakalnis 17 km | Lavoriškių piliakalnis 10 km | Nidžionių piliakalnis 26 km |  |
| Papiškių piliakalnis 16 km |  |  |
| Mūrininkų piliakalnis 6 km | Didžiosios Kuosinės piliakalnis 3 km | Ščapanovičių piliakalnis 36 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 95 (Nr. 378).

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.210
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 368-369.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Leoniškės
| **Maija Jermakova** |
| --- |
| Gimė | 1931 m. |
| Mirė | 2010 m. (~79 metai) |
|  |
| Veikla | kalbininkė, sorbistė, slavistė |
|  |
| Alma mater | Maskvos universitetas |

**Maija Jermakova** (rus. *Майя Ивановна Ермакова*, 1931 – 2010 m.) – viena pagrindinių Rusijos sorbistų, slavistė.

Biografija
----------

Valstybiniame Maskvos universitete baigusi slavistikos katedros lenkų kalbos skyrių M. Jermakova įstojo į TSRS mokslų akademijos Slavistikos instituto aspirantūrą ir, S. Bernšteino patarta, ėmė tirti sorbų kalbas ir rašyti disertaciją „Laiko formų vartojimo sorbų kalbose istorija ". Šią disertaciją apgynė 1964 m.

Vėliau mokslininkė telkėsi į sorbų kalbų morfologiją, tirdama XVI – XVII a. raštus, XIX – XX a. literatūros kūrinius, tarmių duomenis. Sorbų kalbų faktus M. Jermakova interpretavo juos gretindama su atitinkamais vokiečių kalbos duomenimis. Nagrinėjo vokiečių kalbos įtaką sorbų kalboms. Publikavo daug atskiriems sorbų kalbų gramatikos fragmentams skirtų straipsnių, pavyzdžiui, rašė apie veiksmažodžio laikų formų struktūrą ir dinamiką, rūšies ir posesyvumo kategorijas, dviskaitą, vardažodžio kaitybą ir kt. XX a. 10-ajame dešimtmetyje didelį dėmesį skyrė sorbų kalbų istorijos sąlygotoms bendrinių kalbų kodifikavimo problemoms.

M. Jermakova sorbų kalbas pažino ne tik iš mokslinių darbų, bet ir tiesiogiai: Sorbų tautotyros instituto pakviesta dalyvavo medžiagos Sorbų kalbų atlasui (Sorbischer Sprachatlas) lauko rinkime. M. Jermakova dirbo taip pat ir organizacinį darbą, buvo kolektyvinių darbų redaktorė, atskirų straipsnių iš vokiečių ir sorbų kalbų vertėja. Ne vienerius metus dirbo slavų kalbotyros sektoriaus mokslo sekretore. Mokslininkė publikavo darbus ne tik Rusijoje, bet ir leidiniuose „Zeitschrift für Slavistik" (Berlynas), „Letopis Instituta za serbski ludospyt. Rjad A" (Budičiai).

Bibliografija
-------------

* *Очерк грамматики верхнелужицкого литературного языка* (М. 1973)
* *Нижнелужицкое именное словоизменение* (М. 1979).
* *Немецко-серболу-жицкая интерференция в истории серболужицкого языка* (М. 1993)
* *Современная сер-болужицкая языковая ситуация и проблемы взаимодействия серболужицкого и немецкого языков* (М. 1996)
* *Отражение влияния немецкого языка на серболужицкие литературные языки* (М. 2007).
* *Процесс интернационализации в современных серболужицких литературных языках*(1996)
* *Особенности процесса интернационализации в лексике и словообразовании верхнелужицкого литературного языка* (1997).

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Славяноведение, № 4 (2011). „Памяти Майи Ивановны Ермаковой". naukarus. Nuoroda tikrinta 2020-09-19.
Zachiejus. Nielso Larseno pav.
**Zachiejus** (sen. gr. Ζακχαῖος, *Zakchaios*, „Tyrasis" arba „Teisingasis", hebr. ‏זכי‏‎, aram. „Tasai, kurį Dievas atsimena".) – Jericho muitininkų viršininkas. Jis minimas Luko evangelijoje (Lk 19,1-10) kaip Jericho muitininkų viršininkas ir turtuolis, gyvenęs Jėzaus laikais. Miesto žmonės jį laikė nusidėjėliu – nesąžiningai elgėsi rinkdamas mokesčius, o nuolat liesdamas pagonių monetas, religiniu požiūriu buvo nešvarus.

> 
> 
> „Atvykęs į Jerichą, Jėzus ėjo per miestą. Ten buvo žmogus, vardu Zachiejus, muitininkų viršininkas ir turtuolis. Jis troško pamatyti Jėzų, koks jis esąs, bet negalėjo per minią, nes pats buvo žemo ūgio. Zachiejus užbėgo priekin ir įlipo į šilkmedį, kad galėtų jį pamatyti, nes jis turėjo tenai praeiti. Atėjęs į tą vietą ir pažvelgęs aukštyn, Jėzus tarė: „Zachiejau, greit lipk žemyn! Man reikia šiandien apsilankyti tavo namuose". Šis skubiai nulipo ir su džiaugsmu priėmė jį. Tai matydami, visi murmėjo: „Pas nusidėjėlį nuėjo į svečius!" O Zachiejus atsistojęs prabilo į Viešpatį: „Štai, Viešpatie, pusę savo turto atiduodu vargšams ir, jei ką nors nuskriaudžiau, grąžinsiu keturgubai". Jėzus tarė: „Į šiuos namus šiandien atėjo išganymas, nes ir jis yra Abraomo palikuonis. Žmogaus Sūnus atėjo ieškoti ir gelbėti, kas buvo pražuvę"."
> 
> 

I m. e. amžiuje Jerichas buvo turtingas ir svarbus miestas, įsikūręs Jordano upės slėnyje. Jis kontroliavo pagrindinius kelius, vedančius į Jeruzalę bei į rytinį Jordano upės krantą. Šalia miesto augo palmės bei plačiai žinomi balzaminiai medžiai (bosvelijos), kurių kvapas pripildydavo orą kelis kilometrus aplinkui. Ten augo ir evangelijoje minimas šilkmedis (sikomoras), kuris buvo atvežtas iš Egipto ir gerai pritapo šiltame Jericho, esančio 300 metrų žemiau jūros lygio, klimate. Ir šiuo metu Jeriche auga galingas šilkmedis, į kurį neva ir buvo įlipęs Zachiejus.

*Zachiejaus šilkmedis (sikomoras) Jeriche*
Yra kelios tolesnio Zachiejaus likimo versijos. Pasak Pseudo Klemenso, jis draugavo su šv. Petru, kuris Zachiejų paskyrė pirmuoju Cezarėjos vyskupu. Klemensas Aleksandrietis savo knygoje *Stromata* jį sutapatino su evangelistu Matu, kuris po Jėzaus įžengimo į dangų pakeitė Judą Iskariotą. Viduramžių legenda teigia, kad Jėzui išsiuntus apaštalus Dievo karalystės skelbti Zachiejus nuvyko į Galiją ir ten pasivadinęs Amaduru skelbė evangeliją Rokamadure, vėliau pavadintame jo vardu.

Išnašos
-------

1. ↑   Strongs Lexicon on the Blue Letter Bible website
2. ↑  Morris, Leon. *Luke: An Introduction and Commentary*, 297 psl. Wm. B. Eerdmans, 1988.
3. ↑  Stier, Rudolf Ewald. *The Words of the Lord Jesus*. Trans. William Burt Pope. 314 psl. Sheldon & co. 1859.

Nuorodos
--------

* Išganymas Zachiejaus namams. Bažnyčios žinios. 2001 m. spalio 11 d. Nr. 19. Homilijos
* Kun. Leszek Skalinski. Netradicinis Zachiejus Archyvuota kopija 2011-02-11 iš Wayback Machine projekto.
* Sekmadienio Evangelija. Zachiejus iš Jericho, 2010 m. spalio 30 d.
* Vatikano radijas, XXXI eilinis sekmadienis, 2010 m. spalio 30 d.[neveikianti nuoroda]
* Kun. Vytenis Vaškelis. Į Visų Šventųjų džiaugsmą – pro adatos ausį. – XXI amžius, 2010 m. spalio 29 d. Nr. 79(1864)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Leontjevo paradoksas** – 1953 m. Vasilijaus Leontjevo atrastas ekonominis paradoksas, bandant patikrinti Hekšero-Olino teoremos teisingumą. Išanalizavęs 1947 m. JAV prekybą, Leontjevas atrado, kad JAV prekybos balansas neatitiko Hekšero-Olino teoremos prielaidų.

Teorija
-------

V. Leontjevas iškėlė prielaidą, kad kapitalui imlių prekių dalis eksporte turi augti, o darbui imlių - mažėti. Iš tikrųjų analizuojant JAV prekybos balansą buvo pastebėta, kad darbui imlių prekių eksportas nemažėjo. Tai ir buvo paradokso esmė.

Leontjevo paradoksas aiškinamas taip: importuojamų į JAV prekių darbo imlumas gana aukštas, bet darbo kaina prekių vertėje akivaizdžiai mažesnė negu eksportuojamose iš JAV prekėse. Darbo kaina JAV aukšta, aukštas darbo našumas. Tai akivaizdžiai daro įtaką eksportuojamų prekių kainoms. JAV darbui imlių prekių eksportas nuo 1947 m. auga patvirtindamas Leontjevo paradoksą. Tai priklauso nuo paslaugų sektoriaus augimo, darbo kainos ir JAV ekonomikos struktūros (Pagal JAV Darbo ministerijos duomenis 2007 m. vasarį gamybiniame sektoriuje dirbo 22,475 iš 137,410 milijonų žmonių užimtų ne žemės ūkyje.), tai didina visą Amerikos ekonomikos darbo imlumą, neišskiriant ir eksporto.