recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Kabukio spektaklio scena medžio graviūroje
**Kabuki** (iš jap. *daina-šokis-vaidyba*) – tradicinė japonų teatrinio meno sritis.
Kabuki vaidina tik vyrai, naudojami impozantiški kostiumai, ryškus makiažas, net kaunamasi kardais. Keturis šimtmečius tai buvo vienas pagrindinių japonų menų. Kai kurios pjesės parašytos XVII a. tačiau dauguma repertuaro buvo sukurta XVIII–XIX a. Dramų tematika ir stilistika varijuoja; kai kuriose vien tik dainuojama, kitose tik kalbama, nors dažniausiai šie išraiškos būdai derinami tarpusavyje.

Istorija
--------

### Iki 1653 m.

Kabuki teatras Kiote
Kabuki istorija prasideda nuo XVI a. pabaigos. Edo eros laikais, Japonija buvo išsiskirsčiusi socialinėmis klasėmis. Skirtumas tarp karių ir paprastų piliečių buvo didžiulis, jis netgi lėmė teatro rūšis, kurias vieni ir kiti gali lankyti. Todėl kabuki buvo paplitęs tarp pirklių ir miestelėnų, tačiau dėl socialinių suvaržymu jis buvęs per prastas karių klasės atstovams.

Kabuki tapo vieta, kur galima išreikšti savo jausmus apie tuometinius įvykius ir dauguma istorijų turėjo ryšį su konfliktais tarp žmogiškumo ir feodalinės sistemos.

Tačiau XVII a. pradžioje kabuki buvo visai nepanašus į dabartinį. Tuo metu vaidino tik moterys ir žanras buvo labai populiarus. Bet aktorės dažnai būdavo taip pat ir prostitutės, todėl susirinkdavo daugiausia vyrai. Po kurio laiko valdžia pastebėjo, kad moterys šitaip degraduoja kabuki meną, ir 1629 m. uždraudė moterims jame vaidinti. Kadangi kabuki buvo populiarus, jauni vyrai perėmė moterų pareigas. Bet ir šie aktoriai buvo prieinami prostitucijoje, be to per vaidinimus dažnai kildavo muštynės, todėl ir jauniems vyrams buvo uždrausta vaidinti kabuki 1652 m.

### Nuo 1653 m.

Nuo 1653 m. kabuki teatre galėjo vaidinti tik subrendę vyrai. Žanras pasidarė daug įmantresnis. Scena galėjo suktis, tai leido greitai pakeisti dekoracijas. Atsirado „gėlių takas" – takas į žiūrovus. Taip pat atsirado ryškus makiažas ir kostiumai. Aktorių veidas nuspalvinamas visiškai baltai, antakiai nupiešiami 1,5 cm aukščiau nei turėtu būti. Nuo lūpų ir antakių spalvos priklauso, kokį vaidmenį aktorius atlieka.

Dabartis
--------

Šiandien kabuki vis dar populiarus ir išliko beveik nepakitęs. 2005 m. kabuki buvo įtrauktas į UNESCO žodinio ir nematerialaus paveldo šedevrų sąrašą.

Išnašos
-------

1. ↑  *Kabukis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-07-19.
2. ↑


|  |  |
| --- | --- |
| UNESCO vėliava | UNESCO pasaulio nematerialusis paveldas Nuoroda Šalys: Japonijos vėliava Japonija Metai: 2005 |
| **Vaclovas Volkovas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1947 m. sausio 3 d.Kužiai |
| Mirė | 2021 m. kovo 13 d. (74 metai) |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Šiaulių visuomenės bei politinis veikėjas |
| Partija | 1990 m. Lietuvos demokratinė darbo partija |

**Vaclovas Volkovas** (1947 m. sausio 3 d. Kužiuose – 2021 m. kovo 13 d.) – Lietuvos ir Šiaulių visuomenės bei politinis veikėjas.

Biografija
----------

1964 m. baigė Šiaulių 7-ąją vidurinę mokyklą, 1972 m. – Kauno politechnikos institutą, 1985 m. – Leningrado aukštąją partinę mokyklą.

1969–1976 m. Šiaulių 29-osios profesinės technikos mokyklos gamybinio mokymo centro meistras, dėstytojas, direktoriaus pavaduotojas. 1976–1980 m. Tarpmokyklinio gamybinio mokymo kombinato direktorius.

1980–1984 m. Šiaulių miesto Liaudies deputatų tarybos deputatas, vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas. 1984–1988 m. LKP Šiaulių miesto komiteto sekretorius, 1988–1990 m. pirmasis sekretorius. 1995–1997, 2003–2008 m. ir 2008–2011 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės atstovas Šiaulių apskrityje. 1997–2002 m. individualios įmonės savininkas. 2002 m. balandžio mėn. – 2003 m. liepos mėn. Šiaulių miesto savivaldybės meras.

1997–2000 m. 2000–2003 m. (LDDP sąraše) ir 2003 m. balandžio – gruodžio mėn. (LSDP) Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.

1973–1990 m. Lietuvos komunistų partijos, 1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, 2001–2003 m. skyriaus tarybos narys.

1995 m. šiauliečių sporto veteranų klubo steigėjas ir pirmininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑   Archyvuota kopija 2021-06-07 iš Wayback Machine projekto.
| **Algimantas Gaubas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1955 m. birželio 18 d. (68 metai)Lietuva Drąsučiai, Kuršėnų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Ona |
| Vaikai | Inga, Indrė |
| Šiaulių rajono savivaldybės meras |
| Ėjo pareigas | 2004 – 2005 |
| Ankstesnis | Raimundas Jakutis |
| Vėlesnis | Raimundas Jakutis |
| Ėjo pareigas | 2008 – 2011 |
| Ankstesnis | Raimundas Jakutis |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Šiaulių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos demokratinė darbo partijaLietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Algimantas Gaubas** (g. 1955 m. birželio 18 d. Drąsučiuose, Kuršėnų rajonas) – Lietuvos ir Šiaulių rajono savivaldybės visuomenės bei politinis veikėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, automobilių ir autoūkio inžinierius.

1995–2004 m. ir 2005–2008 m. Šiaulių apskrities viršininko administracijos Personalo ir ūkio skyriaus vedėjas, Šiaulių regiono plėtros tarybos narys. 2004–2005 m. ir 2008–2015 m. Šiaulių rajono savivaldybės meras.

Nuo 2015 m. Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos Šiaulių aplinkos apsaugos inspekcijos Viršininko pavaduotojas.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių rajono skyriaus narys, LSDP tarybos narys. 

1990–1995 m. Šiaulių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Ona, vaikai Inga, Indrė. .

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos socialdemokratų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-03 iš Wayback Machine projekto.
Jacek Malczewski. Autoportretas (1909 m.)
**Jacekas Malčevskis** (lenk. *Jacek Malczewski*; 1854 m. liepos 14 d. Radome, Radomo gubernija, Rusijos imperija – 1929 m. spalio 8 d. Krokuvoje, Lenkija) – lenkų dailininkas tapytojas, modernizmo ir simbolizmo atstovas.

Biografija
----------

Jacekas Malčevskis gimė neturtingoje šeimoje, mokėsi namuose. 1867 m. išvyko į dėdės dvarą, kur gyveno kelerius metus. 1871 m. persikėlė į Krokuvą, kur mokėsi gimnazijoje ir lankė pamokas vietos Dailės mokykloje (vėliau Krokuvos dailės akademija). Jį mokė dailininkas Janas Mateika, kuris įtikino talentingą jaunuolį užsirašyti į tapybos klasę. Tapybos studijas tęsė Paryžiaus dailės mokykloje. Grįžęs į tėvynę, J. Malčevskis buvo Krokuvos akademijos profesorius (1896–1900 ir 1912–1921 m.). 1897 m. įstojo į Krokuvos dailininkų sąjungą. Daug keliavo, aplankė Vokietiją, Austriją, Italiją, Prancūziją, Graikiją ir Turkiją.

Mirė Krokuvoje 1929 m. spalio 8 d. Palaidotas Šv. Stanislovo bažnyčios kriptoje.

Kūryba
------

Užburtas ratas (1897 m. drobė, aliejiniai dažai)
Iš pradžių J. Malčevskio kūryboje vyravo romantizmo stiliaus peizažai, portretai ir istorinių temų paveikslai, dažniausiai tamsių tonų. Jam įtaką darė dailininkas Arturas Grotgeris.

1890 m. jis susidomėjo simbolizmu, o jo drobių spalvos tapo šviesesnės ir ryškesnės. J. Malčevskio istoriniai veikalai – tragiška Tėvynės istorija.

Nutapė seriją autoportretų su įvairiais kostiumais (menininko, riterio ir pan.). Būdamas Lenkijos patriotas, J. Malčevskis paveiksle *Lenkų Hamletas* (1903 m.) alegoriškai perteikė nacionalinę idėją apie artėjantį tėvynės išlaisvinimą iš svetimšalių valdžios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Małopolskie. Obrazy Malczewskich na wystawie w Zakopanem

Nuorodos
--------

* Jacek Malczewski darbai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Apyvarpė** (lot. *preputium*) – žiedinė odos raukšlė, dengianti vyro lytinio organo, varpos, galvutę. Ji susidaro distaliniame varpos gale odai priaugus prie varpos galvutės vainikinės vagos. Vidinė apyvarpės pusė išklota plonu epidermiu.

A_Uncircumcised_human_penis_in_a_flaccid_state

žmogaus varpa suglebusi, o apyvarpė dengia daugumą liaukų

Nesilaikant higienos, apyvarpės maišelyje kaupiasi riebalų liaukų išskyros, šlapimo liekanos, nusilupęs epitelis. Visos šios liekanos sudaro tirštą varškės pavidalo dvokiančią masę – smegmą. Laiku nenuplovus prasideda tų liekanų irimas, kuris gali sukelti varpos galvutės ir apyvarpės uždegimą – balanopostitą. Todėl dažnai dėl šių priežasčių kai kuriose tautose taikomas ritualinis paprotys apipjaustyti berniukams varpos galvutės odos raukšlę (žr. apipjaustymas).

Ligos
-----

Esant siaurai apyvarpės angai, apyvarpės negalima atsmaukti už varpos galvutės. Tokia būklė vadinama fimoze.
Dėl labai siauros apyvarpės angos būna sunku šlapintis, nes šlapimas teka siaura srovele, o dalis jo lieka šlapimo pūslėje.
Šlapinantis gali išsipūsti apyvarpės maišelis, susidaryti akmenys.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Kazys Visackas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1949 m. vasario 12 d. (74 metai)Neveronys, Gelvonų valsčius |
| Sutuoktinis (-ė) | Vladislava |
| Vaikai | Jūratė, Paulius |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Širvintų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių partijaValstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungaLietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Kazys Visackas** (g. 1949 m. vasario 12 d. Neveronyse, Gelvonų valsčius) – Lietuvos ir Širvintų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1984 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius elektrikas.

1990–1995 m. Širvintų rajono tarybos pirmininkas, 1995 m. Vilniaus apskrities viršininko administracijos Širvintų raj. žemėtvarkos skyriaus vyresnysis specialistas, 2001 m. Širvintų savivaldybės administracijos Širvintų seniūnijos seniūnas, Lietuvos seniūnų asociacijos tarybos narys, 2003–2007 m. Širvintų rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2008 m. Nacionalinės mokėjimo agentūros prie Žemės ūkio ministerijos vyriausiasis specialistas.

Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Širvintų rajono skyriaus narys.

1990–1995 m. Širvintų rajono tarybos deputatas, 2000–2001 m. 2003 m. 2007 m (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Širvintų rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Vladislava, vaikai Jūratė, Paulius..

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-15 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-04 iš Wayback Machine projekto.
| **Dovydas Kaminskas** |
| --- |
| Gimė | 1989 m. sausio 25 d. (34 metai)Tauragė |
|  |
| Veikla | teisininkas, Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Liberalų sąjūdis |
|  |
| Alma mater | 2012 m. Mykolo Romerio universitetas2015 m. Kopenhagos universitetas |

**Dovydas Kaminskas** (g. 1989 m. sausio 25 d. Tauragėje) – teisininkas, Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

2012 m. Mykolo Romerio universitete įgijo teisės ir valdymo studijų srities bakalaurą. 2015 m. Kopenhagos universitete įgijo tarptautinės teisės magistro laipsnį. Laisvu nuo studijų metu dirbo įvairius darbus prekybos, paslaugų ir žemės ūkio srityse.
2012 m. kovo 1 d. – 2012 m. rugpjūčio 17 d. dirbo Vilniaus miesto 41-ojo notarų biuro notaro asistentu.

2014 m. spalio 1 d. – 2015 m. kovo 15 d. savanoriavo visuomeninėje organizacijoje „Baltosios pirštinės". Buvo paskirtas Tauragės regiono koordinatoriumi stebint 2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimus. Nuo 2015 m. gegužės 8 d. iki 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės mero Sigito Mičiulio patarėjas. Nuo 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės meras.

Skaitė motyvacines paskaitas Tauragės jaunimui. Tauragės rajono ir Tauragės miesto vietos veiklos grupių valdybos narys. Tauragės jaunimo organizacijų sąjungos „Tauragės apskritasis stalas" valdybos narys. Tauragės bėgimo mėgėjų klubo narys, triatlono klubo „Triatletas" narys. Baltijos miestų sąjungos valdybos narys, Tauragės LIONS klubo narys, Lietuvos šaulių sąjungos narys.

Apdovanojimai
-------------

* 2017 m. „Globalios Lietuvos" apdovanojimas už tarptautinę patirtį pokyčiams regionuose

Šaltiniai
---------

1. ↑  *D.Kaminskas į Tauragės rajono mero postą kandidatuos ir kitąmet*. 15min.lt. 2022-09-28. Nuoroda tikrinta 2023-05-02.
2. ↑  Dovydas KAMINSKAS (II) – Kandidatai. vrk.lt. Nuoroda tkrinta 2023-05-02.
3. ↑  Dovydas KAMINSKAS – Kandidatai, kandidatų sąrašai. vrk.lt. Nuoroda tkrinta 2023-05-02.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Sigitas Mičiulis** | **Tauragės rajono meras**2019– | Po to:' |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

  

**Skląstinė sklendė**  - tai linijinio judesio daugiasūkė sklendė, kurios srauto uždaromasis elemetas yra pleišto arba apvalios formos diskas. Šios sklendės yra skirtos srauto atidarymui,  uždarymui, t. y. darbo metu uždaromasis diskas yra pilnai pakeltas arba nuleistas. Jos nėra skirtos srauto reguliavimui.

Pagrindiniai skląstinių sklendžių konstrukciniai elementai
----------------------------------------------------------

Skląstinės[neveikianti nuoroda] sklendės pjūvis
Korpusas – gaminamas iš įvairių metalų ir jų lydynių (kaliojo ketaus, nerūdijančio plieno).

Dangtis – tai sklendės konstrukcinė dalis skirta priėjimui prie srauto sandarinimo dalių. Paprastai būna tvirtinamas varžtais, bet gali būti ir užsukamas su sriegiu. Diegiant sklendę slėginėse linijose naudojamas slėginio sandarinimo dangtis. Šio dangčio apačioje būna papildomas konusinis gaubtas, kuris veikiamas terpės slėgio iš apačios spaudžia dangčio sandarinimo tarpinę.

Ašis - tai sklendės pleišto pakeliamasis/nuleidžiamasis mechanizmas.

Pleištas - tai pleišto arba apvalios formos diskas, kuris leisdamasis žemyn įsispraudžia tarp sklendės sandarinimo žiedų, taip sustabdydamas tėkmę.

**Pagal pleišto tipą, sklendes galima suskirstyti į:**

* Vientiso pleišto
* Lankstaus pleišto
* Perskelto pleišto
* Lygiagretaus disko

Skląstinių sklendžių pagrindiniai privalumai
--------------------------------------------

* Geras sandarumas.
* Galimybė funkcionuoti pakeitus tekėjimo kryptį.
* Panaudojimas įvairaus dydžio vamzdžiuose, nuo mažo (DN50) iki didelio (>DN500).
* Maži slėgio nuostoliai.

Skląstinių sklendžių trūkumai
-----------------------------

* Atidarymas/uždarymas trunka ilgesnį laiką dėl linijinio uždorio judesio.
* Didesnės kaip DN300 sklendės netelpa per šulinio landas.
* Nėra skirtos debito reguliavimui.
| **Vytautas Urbanavičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1953 m. balandžio 2 d. (70 metų)Dvarykščiai, Švenčionių raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Palmira |
| Vaikai | Marius, Aušra |
|  |
| Pareigos | Telšių rajono savivaldybės tarybos narys |
| Partija | LSDP |
|  |
| Išsilavinimas | 1987 m. Maskvos technologijos institutas |

**Vytautas Urbanavičius** (g. 1953 m. balandžio 2 d. Dvarykščiuose, Švenčionių raj.) – Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1960–1971 m. mokėsi Švenčionių vidurinėje mokykloje, 1971–1974 m. tarnavo kariniame jūrų laivyne, užsitarnavo leitenanto laipsnį. 1978 m. su pagyrimu baigė Telšių taikomosios dailės technikumą ir įgijo meninio medžio apdirbimo dailininko atlikėjo specialybę, 1981–1987 m. studijavo Maskvos technologijos institute, suteikta inžinieriaus technologo kvalifikacija. 1995 m. baigė Klaipėdos politinės visuomenės kolegiją (politinė kultūra ir politinio darbo organizavimas).

1978–1982 m. Telšių buitinio gamybinio aptarnavimo kombinato stalius, 1982–1985 m. kombinato paminklų dirbtuvių meistras, 1985–1986 m. kombinato neūkiskaitinio darbų vykdytojo baro darbų vedėjas, 1986–1990 m. Telšių rajono buitinio gyventojų aptarnavimo kombinato vyriausiasis inžinierius.

1991–2001 m. AB „Praktika" direktorius. 2001–2002 m. Telšių apskrities viršininko pavaduotojas. 2002 m. kovo 29 d. išrinktas Telšių rajono savivaldybės meru. 2003–2007 m. Telšių rajono savivaldybės meras, Lietuvos savivaldybių asociacijos valdybos narys.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, 1992–1996 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos rajono Telšių organizacijos pirmininkas. Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Telšių rajono skyriaus narys, pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys, nuo 2003 m. pirmininkas.

1995–1997 m. 1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. savivaldybės valdybos narys.

Žmona Palmira, vaikai Marius ir Aušra

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Who is who in the Baltic States: Biographical Dictionary*, Publishing House of Valeri Belokon, 1998, p. 552, ISBN 978-9984-9134-5-2
2. 1 2  *Kas yra kas Lietuvoje*, Politika, 2006, p. 1009
3. ↑  „Iš posto pasitraukė Telšių meras". Delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-10.
4. 1 2  „V. Urbanavičius: Politikoje nėra nieko amžino – šiandien skraidai, rytoj, žiūrėk, nusileidi". Tzinios.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-10.
5. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Akordeonas|  
Klavišinis akordeonas (viršuje) ir bajanas (apačioje) |
| Klavišinis instrumentas |
| Hornbostel–Sachs klasifikacija | 412.132(aerofonas su laisvu liežuvėliu) |
| Išsivystė | Ankstyvajame XIX a. |
| Susiję instrumentai |
| armonika, bandonija, koncertina |

Mažiausias akordeonas pasaulyje 
**Akordeonas** – muzikos instrumentas, priklausantis liežuvėlinių aerofonų klasei. Akordeonu grojama spaudant klavišus ir mygtukus, taip atidarant kelią orui tekėti pro liežuvėlius ir sukelti garsą. Akordeonas labai populiarus Šiaurės Amerikoje, Kolumbijoje, Brazilijoje ir Prancūzijoje.

Groti akordeonu reikia turėti tam tikros fizinės jėgos, nes instrumentas yra gana sunkus. Akordeonas gali sverti nuo 1 iki 9-10 kilogramų (kai kurie sveria ir 13, ar net 15 kilogramų). Tai priklauso nuo to, iš ko ir kaip jis pagamintas. Taip pat akordeonai pasižymi savo gabaritais, todėl ne visais akordeonais gali groti vaikai ir mažesnio ūgio žmonės.

Tipai
-----

Akordeonai dažniausiai skirstomi pagal bosų skaičių. Mažiausias yra 8 bosų akordeonas, o didžiausias – 160. Kiti akordeonai: 12, 16, 24, 32, 40, 48, 60, 72, 80, 96, 120 bosų.

Populiarumas Lietuvoje
----------------------

Akordeonas populiarus muzikos instrumentas Lietuvoje, ypač muzikos mokyklose. Akordeonu Lietuvoje pradedama mokyti groti dažniausiai nuo 5-6 metų. Muzikos mokyklose naudojami 60-80 bosų akordeonai, o vyresnių klasių mokiniai groti mokosi ir 96-120 bosų akordeonais. Pažangiausiose mokyklose mokoma groti akordeonais su melodiniais bosais (chromatiniai bosai, angl. *free bass*). Instrumentai su šia sistema vadinasi *converter*.

Lietuviai kompozitoriai kūrę akordeonui
---------------------------------------

* Valentinas Bagdonas
* Jonas Tamulionis
* Povilas Četkauskas
* Osvaldas Balakauskas
* Gabrielius Simas Sapiega
* Anatolijus Šenderovas
* Vidmantas Bartulis
* Giedrius Kuprevičius
* Žibuoklė Martinaitytė
* Rūta Vitkauskaitė
* Arvydas Malcys
* Ramūnas Motiekaitis
* Feliksas Bajoras

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Akordeonas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* www.akordeonas.lt
* www.akordeonai.lt
* www.laas.lt
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Birutė Gudelionytė-Abromavičienė** |
| --- |
| Gimė | 1944 m. vasario 20 d.Aušrinė, Varėnos rajonas |
|  |
| Veikla | choro dirigentė, pedagogė |
|  |
| Alma mater | 1971 m. LSSR konservatorija |

**Birutė Gudelionytė-Abromavičienė** (g. 1944 m. vasario 20 d. Aušrinėje, Varėnos rajonas) – Lietuvos choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija
----------

Baigusi Liškiavos vidurinę mokyklą, 1962–1966 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos technikume (dėst. M. Čekuolienė). 1966–1971 m. choro dirigavimo studijas tęsė LSSR konservatorijoje (vyr. dėst. A. Jurgučio ir doc. Nadeždos Kazakauskienės klasės).

Nuo 1971 m. rudens Panevėžio J. Švedo pedagoginės muzikos mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytoja, 1974–1977 m. ir 1992–1994 m. moksleivių choro studijos chormeisterė, išugdė būrį jaunųjų chorvedžių. 1973–1975 m. Panevėžio rajono Vykdomojo komiteto mišriojo choro vadovė ir chormeisterė. 1984–1990 m. Panevėžio autokompresorių gamyklos mišriojo choro chormeisterė. Pedagogė dirigavo 1975 m. Panevėžio rajono dainų šventėje, buvo Panevėžio miesto meno mėgėjų apžiūrų vertinimo komisijų narė.
*Tell Barri* vaizdas (šiaurrytinė Sirija)
Alepo citadelė (šiaurinė Sirija), pastatyta ant telio viršaus. Telis buvo gyvenamas bent nuo III tūkstantm. pr. m. e.).
**Telis** (angl. *tell, tel*; iš hebr. ‏תֵּל‏‎, arab. تَل‎, *tall* ), *tepė* ar *depė* (turk. *Tepe*) – archeologinės vietos variantas, kalva, susidariusi gyvenvietėse dėl žmogaus veiklos ar apleistose gyvenvietėse per daug šimtmečių. Klasikinis telis atrodo kaip žemas kūgis lėkštais šlaitais ir nupjauta plokščia viršūne. Teliai būna iki 30-40 m aukščio.

Archeologija
------------

Kasinėjimų vieta Tel Baryje (*Tell Barri*). Mastelis matyti palyginus su centre stovinčių žmogumi.
Telis yra kalva, susidaranti daugeliui žmonių kartų gyvenant ir perstatinėjant pastatus toje pačioje vietoje. Einant laikui paviršiaus lygis kyla, formuojasi kalva. Pagrindinė ir beveik vienintelė medžiaga, sudaranti kalvą, yra nedegto molio plytos, kurios gana sparčiai suyra. Kasinėjant telius neretai atidengiami susidariusio grunto paslėpti valstybės ar kariniai statiniai, šventyklos, gyvenamieji namai. Jie būna įvairiame gylyje, priklausomai nuo pastatymo amžiaus. Tokie statiniai neretai persikloja vertikaliai ar horizontaliai arba ir taip, ir taip. Archeologai kasinėdami telius gali aiškintis statinių stilių, paskirtį, pastatymo datą. Kadangi telio kasinėjimai jį ardo, naudojami fizikų ir geofizikų sukurti metodai, leidžiantys neardomaisiais būdais kartografuoti telius, jų sandarą.

Pavadinimas ir vietovardžiai
----------------------------

Žodžio *telis* sinonimai yra *depė*, *tebė*, *tobė*, *tiubė* ir pan. Šie žodžiai įeina į daugelio geografinių pavadinimų sudėtį, pvz.:

* Kurgontepa (Tadžikistanas), tarybiniais metais vadintas *Kurgan Tiubė*.
* Geok Tepė (Turkmėnija), senovinė tvirtovė.
* Tel Avivas (Izraelis).

Nuorodos
--------

1. 1 2  *Archaeology of Palestine*, Art of Excavating a Palestinian Mound, William Foxwell Albright, 1960, p. 16
2. ↑  Kirkpatrick, E. M. (1983). *Chambers 20th Century Dictionary* (New ed.). Edinburgh: W & R Chambers Ltd. p. 1330. ISBN 0-550-10234-5.
3. ↑  "Amateur Archaeologists Get the Dirt on the Past", *New York Times*
4. ↑   Data analysis of tell sites]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Vincas Kapočius** |
| --- |
| Gimė | 1949 m. balandžio 12 d. (74 metai)Lietuva Antatilčiai, Ukmergės rajonas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Liberalų ir centro sąjunga |
|  |
| Alma mater | Kauno politechnikos institutas |

**Vincas Kapočius** (g. 1949 m. balandžio 12 d. Antatilčiuose, Ukmergės rajonas) – Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1964 m. baigė Žemaitkiemio aštuonmetę mokyklą ir išvyko mokytis į Kauno 22-ąją profesinę technikos mokyklą. Kartu mokėsi ir 1969 m. baigė 4-ąją vidurinę mokyklą. 1975 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius statybininkas.

Baigęs profesinę mokyklą dirbo Kauno radijo gamykloje, 1975 m. Trakų TSO darbų vykdytojas, Gamybinio techninio skyriaus viršininkas, pirmininko pavaduotojas. 1982 m. paskirtas į Trakų rajono žemės ūkio skyrių, techninės priežiūros vyr. inžinierius, Trakų rajono vartotojų kooperatyvų sąjungos vyr. inžinierius statybininkas, 1986 m. Trakų rajono vartotojų kooperatyvų sąjungos paruošų gamybinio susivienijimo direktorius. Privatizavus susivienijimą, UAB „Monaitis" direktorius.

1995–1996 m. Trakų miesto seniūnijos seniūnas. 1996–1997 m. Seimo nario Kęstučio Vaitukaičio padėjėjas. 1997–2008 m. Valstybės įmonės Registrų centro Vilniaus filialo Trakų ir Elektrėnų skyriaus vedėjas. 2008–2011 m. Trakų rajono savivaldybės meras.

1995–2015 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1996 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Trakų rajono skyriaus narys, 2010 m. skyriaus pirmininkas.

Sutuoktinė Audronė, vaikai Saulius, Giedrė

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-10 iš Wayback Machine projekto.
**Violeta Zališauskaitė-Tursienė** (g. 1948 m. rugpjūčio 2 d. Aleksandrijoje, Skuodo rajonas) – Lietuvos choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija
----------

1964–1968 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos Stasio Šimkaus muzikos mokykloje (dėst. M. Filipovas). 1968–1973 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. P. Vailionio ir doc. N. Kazakauskienės klasės).

Nuo 1973 m. rudens Klaipėdos S. Šimkaus aukštesniosios muzikos mokyklos ir Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetų, 1974–1992 m. Panevėžio Jono Švedo pedagoginės muzikos mokyklos choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytoja, išugdė būrį jaunųjų chorvedžių. 1975 m. respublikinei dainų šventei parengė Panevėžio autokompresorių gamyklos mišrųjį chorą. 1976–1985 m. Panevėžio „Ekrano" gamyklos dainų ir šokių liaudies ansamblio „Ekranas" (1979 m.) meno vadovė ir dirigentė. Ansamblį paruošė 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms – konkursų laureatas ir prizininkas. 1980 m. kolektyvas gastroliavo Kuboje, 1982 m. koncertavo Maskvoje. 1986 m. chorvedė įkūrė vaikų dainų ir šokių ansamblį „Pynimėlis", kurį parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei.

Nuo 1991 m. Panevėžio miesto kultūros rūmų direktorė.

V. Tursienė – Panevėžio miesto dainų švenčių ir 1985 m. respublikinės dainų šventės dirigentė, 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės režisierė. 1985 m. jai suteiktas nusipelniusios kultūros-švietimo darbuotojos garbės vardas.

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
| Bulterjeras |
| --- |
|  |
|  |
| Standartas: | Nr. 11, III FCI grupė, 3 sekcija (*bull* tipo šunys) |
|  |
| Kilmės šalis: | Didžiosios Britanijos vėliava Didžioji Britanija |
| Ūgis (ties ketera) |
| Patinas: | 45-58 cm |
| Kalė: | 40-52 cm |
| Svoris |
| Patinas: | 30-35 kg |
| Kalė: | 25-30 kg |
| Savybės |
| Plaukas: | Trumpas, prigludęs, šiurkštus |
|  |
| Aktyvumas: | Aukštas |
|  |
| Intelektas: | Aukštas |
|  |
| Temperamentas: | Budrus, bebaimis, prieraišus, ištikimas, nemėgsta vienatvės, siekia draugijos, lengvai dresuojamas |
|  |
| Tinkamumas apsaugai: | Aukštas |
|  |
| Tinkamumas tarnybai: | Labai aukštas |
|  |
| Vados dydis: | 5 |
|  |
| Ilgaamžiškumas: | 10-12 m. |

**Bulterjeras** (angl. *bull terrier*) – Šuo kompanionas, išvestas Didžiojoje Britanijoje.

Kilmė
-----

Bulterjeras buvo išvestas kryžminant anglų buldogą, baltąjį anglų terjerą ir dalmatiną. Dar ir dabar auginantys bulterjerų veislės šunis mato kai kuriuos senųjų veislių požymius: kartais dalmatino – šuo būna elegantiško kūno sudėjimo, kartais buldogo – šuo būna raumeningas ir tvirtas, turi stiprius nasrus. Rekomenduojama, kad šuo turėtų visų trijų veislių požymių.

Išvaizda
--------

Tai kresni, raumeningi, harmoningo kūno sudėjimo šunys.

Kailis būna baltos, smėlio arba rudos spalvos, tigrinis, arba juodas su rudomis/tigrinėmis žymėmis. Baltas šuo gali turėti spalvotas dėmes tik ant galvos. Šuo laikomas spalvotu, jeigu kūną dengia apie 80 proc spalvoto kailio. Gali būti ir be baltų žymių, arba su minimaliai baltos spalvos pvz and pirštų, krūtinės, snukio. Plaukai trumpi, prigludę, šiurkštoki. Galva didelė, ištįsusio kiaušinio formos, be įdubimų, šnervės plačios. Akys mažos, siauros, įkypos. Uodega gana trumpa, nukarusi, ties pagrindu stora, plonėjanti. Šios veislės šuns ūgis gali būti įvairus – svarbiausia, kad kūnas būtų standartinių proporcijų. Nykštukinių bulterjerų ūgis ties gogu būna iki 35,5 cm, svoris – iki 8-9 kg.

Charakteris ir elgesys
----------------------

Standartinio ūgio ir nykštukinis bulterjeras
Bulterjerai yra budrūs, bebaimiai ir ramūs, gan aukšto intelekto šunys, tačiau sunkokai dresuojami. Šie šunys tinkami laikyti tiek mieste, tiek kaime, tačiau kenčia būdami vieni. Būtinas didelis fizinis krūvis. Mažai loja. Agresyvūs bulterjerai nebūdingi šiai veislei, o bailūs ir baikštūs kinologų yra brokuojami. Gerai išauklėtas ir išdresuotas bulterjeras gali būti geru šeimos draugu, ištikimu kompanjonu tiek šeimininkui, tiek jo šeimos nariams. Neauklėtas bulterjeras gali būti labai pavojingas, nes tokio šuns elgesys impulsyvus ir nenuspėjamas. Kai kuriose šalyse bulterjeras priskiriamas prie agresyvių šunų veislių, išskyrus nykštukinius, kurie laikomi dekoratyviniais.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bulterjeras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialus veislės standartas *(anglų k.)*[neveikianti nuoroda]
| **Valerija Čiurlionytė-Karužienė** |
| --- |
| Gimė | 1886 m. gruodžio 19 d.Druskininkai |
| Mirė | 1982 m. gruodžio 23 d. (96 metai)Kaunas |
| Palaidotas (-a) |  Eigulių kapinėse |
|  |
| Veikla | muziejininkė, Lietuvos kultūros veikėja. |

**Valerija Čiurlionytė-Karužienė** (1886 m. gruodžio 19 d. Druskininkai – 1982 m. gruodžio 23 d. Kaunas) – muziejininkė, Lietuvos kultūros veikėja.

Biografija
----------

Broliai Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, Jonas Čiurlionis, Stasys Čiurlionis, Povilas Čiurlionis, Petras Čiurlionis, seserys Marija Čiurlionytė, Juzė Čiurlionytė-Stulgaitienė, Jadvyga Čiurlionytė.

1915 m. Lietuvių dailės draugijos įgaliota į Maskvą lydėjo nuo karo evakuojamus M. K. Čiurlionio paveikslus, 1919 m. rūpinosi jų grąžinimu į Lietuvą. Studijavo pedagogiką, vėliau – dailės dalykus Maskvos, Berlyno dailininkų studijose, Ciuricho universitete, Kauno meno mokykloje.

1920 m. Skapiškyje Antano Žmuidzinavičiaus įsteigtos juostų ir kilimų dirbtuvės vedėja, 1928-1945 m. dirbo mokyklose, vaikų darželiuose, 1945-1982 m. Kauno M. K. Čiurlionio muziejuje; nuo 1967 m. M. K. Čiurlionio skyriaus vedėja. Su seserimi Jadvyga prisidėjo prie M. K. Čiurlionio kūrybos populiarinimo. Palaidota Eigulių kapinėse.

Bibliografija
-------------

* M. K. Čiurlionis – 16 fluorofortų, 1963 m.
* M. K. Čiurlionis, 1977 m. su kitais
* M. K. Čiurlionis: Bibliografija, 1970 m. su kitais

Apie ją
-------

* Adelbertas Nedzelskis. Valerija Čiurlionytė Karužienė. Kaunas, 1999 m.
* Milda Mildažytė-Kulikauskienė. Sesers rūpestis. Valerijos Čiurlionytės-Karužienės gyvenimo ir darbų eskizai, Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2012 m. Vilnius, ISBN kodas: ISBN 978-5420-01-717-3

Šaltiniai
---------

1. ↑  Milda Mildažytė-Kulikauskienė. *Valerija Čiurlionytė-Karužienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 782 psl.
| **Tribolium castaneum** |
| --- |
| Mažasis buožiaūsis milčius (*Tribolium castaneum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Pobūris: | Įvairiaėdžiai vabalai  *( Polyphaga)* |
| Antšeimis: | Juodvabaliniai  *( Tenebrionoidea)* |
| Šeima: | Juodvabaliai  *( Tenebrionidae)* |
| Gentis: | Milčiai  *( Tribolium)* |
| Rūšis: | Mažasis buožiaūsis milčius  *( Tribolium castaneum)* |

 |
| Binomas |
| ***Tribolium castaneum***Herbst, 1797 |

**Mažasis buožiaūsis milčius** (*Tribolium castaneum*) – juodvabalių (*Tenebrionidae*) šeimos milčių (*Tribolium*) genties vabalas. 
Paplitęs namų ir sandėlių kenkėjas, gadinantis saugomus miltų ir grūdų produktus. 

Sausų kviečių ir rugių grūdų beveik nepažeidžia. Milčius pasižymi aštriu karbolio kvapu, kuris persiduoda į miltus ir kitus produktus ir juose išsilaiko apie 6 mėn. Dėl nemalonaus kvapo tokie produktai maistui naudoti nebetinkami.

Mažasis buožiaūsis milčius – populiarus laboratorinis vabzdys, naudojamas genetiniuose ir ekologiniuose tyrimuose.

Biologija
---------

Suaugęs vabalas yra 3–3,5 mm dydžio, savo kūno forma panašus į mažąjį milčių (*Tribolium confusum*), skiriasi papildomomis trijų narelių buoželėmis antenų priekyje, užapvalinta priešnugarėle. Lervos neatskiriamos. Be to, buožiaūsis milčius turi išvystytus sparnus ir gerai skraido, o mažojo milčiaus sparnai nėra išsivystę, todėl jis neskraido.

Neapšildomose patalpose milčiai žiemoja, o apšildomose vystosi kiaurus metus. Per metus išaugina iki keturių kartų. Pavasarį apvaisintos patelės padeda iki 1000 kiaušinėlių, vidutiniškai 350–450 vnt. Vabalai gyvena iki 2 metų, tačiau pilnaverčius kiaušinėlius padeda pirmaisiais metais, o antraisiais metais padedami kiaušinėliai būna sterilūs. Esant 22° temperatūrai, pilnas vystymosi ciklas įvyksta per 50–84 dienas, esant 25° – per 53–76 dienas, esant 30° – per 32–107 dienas. Esant 50° temperatūrai, vabalai žūna per 15 min. kiaušinėliai – per 30, lervos – per 45 min. lėliukės – per 3 val. Žemoms temperatūroms buožiaūsis milčius mažiau atsparus už mažąjį milčių.

Nuotraukos
----------

* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mažasis buožiaūsis milčius** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos juodvabaliai
* Mažasis buožiaūsis milčius (*Encyclopedia of Life*)
* Milčiai (palyginimas)
Ordesos kanjonas
**Ordesos kanjonas** yra Pirėnuose, *Araso slėnyje*, Ispanijoje.

Ordesos kanjonas tęsiasi *Araso slėniu* apie 16 km. Tai rievėto kalkakmenio siena, stačiai kylanti iš slėnio daugiau nei 600 m. *Araso slėnis* yra vienas iš keturių upių slėnių *Ordesos* ir *Monte Perdido* nacionaliniame parke, užimančiame 156 km² plotą vidury Pirėnų – Ispanijos ir Prancūzijos pasienyje. 3355 m aukščio *Monte Perdidas* – trečia pagal aukštį Pirėnų viršūnė ir aukščiausias klintinis Europos kalnas. Visi keturi slėniai – *Araso*, *Anisklo*, *Pinetos* ir *Eskuaino* – išskobti ledynų, slinkusių nuo *Perdido* ir dviejų kaimyninių viršukalnių, *Cilindro* ir *Ramondo*, drauge vadinamų *Trimis Seserimis* (*Las Tres Sorores*).

*Araso slėnis* prasideda *Sirko de Soasu* (*Circo de Soaso*) – ledyno išgraužtu *Perdido* šlaituose daugiau nei prieš 15 000 metų su kriokliu *Kola de Kabaljo* (*Cola de Caballo*) (Arklio uodega). Per tūkstantmečius erozija išgraužė siauras briaunas, vadinamas *fajas*, juosiančias uolų keteras. *Faja de las Flores* beveik 3 km vingiuoja palei Arasą 2400 m aukštyje.

Ordesos kanjone veisiasi Pirėnų kalnų ožys, esantis ties išnykimo riba. Virš uolų skraido kilnieji ereliai, taip pat avėdros, kurių sparnų plotis siekia iki 2,5 m.

Nuorodos
--------

Ordesos ir Monte Perdido nacionalinis parkas Archyvuota kopija 2007-03-10 iš Wayback Machine projekto. (anglų ir ispanų k.)
| **Algirdas Bagušinskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1958 m. liepos 2 d. (65 metai)Lietuva Gripiškės, Jiezno rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Rūta |
| Vaikai | Algirdas, Antanas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Vilkaviškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas |

**Algirdas Bagušinskas** (g. 1958 m. liepos 2 d. Gripiškėse, Jiezno rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Vilkaviškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1964–1972 m. mokėsi Šakių raj. Barzdų aštuonmetėje, 1975 m. baigė Griškabūdžio vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, fizikos mokytojas, 2003 m. baigė Kauno technologijos universiteto viešojo administravimo magistrantūrą.

1979–1984 m. Vilkaviškio raj. Sūdavos vidurinės mokyklos mokytojas, 1984–1986 m. Vilkaviškio raj. švietimo skyriaus mokyklų inspektorius, 1986–2000 m. Gižų vidurinės mokyklos direktorius, 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės meras, Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos ir valdybos narys. Pagarsėjo avarija, kurioje žuvo kiti 2 aukšti rajono valdininkai... Nuo 2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

1993–2011 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1998–2011 m. LSDP Vilkaviškio skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. 

1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Rotary klubo, medžiotojų klubo „Gižai" narys. Sutuoktinė Rūta, vaikai Algirdas, Antanas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  1997 m. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai - Vilkaviškio rajono (Nr. 54) apygarda - Išrinkti kandidatai Archyvuota kopija 2007-03-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2000 m. kovo 19 d. Savivaldybių tarybų rinkimai - Vilkaviškio rajono (Nr. 56) apygarda Archyvuota kopija 2008-10-06 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai 2002 - Vilkaviškio rajono (Nr.56) savivaldybė - Tarybos nariai Archyvuota kopija 2008-10-04 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2007 m. vasario 25 d. savivaldybių tarybų rinkimai - Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba
5. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
| **Cimex lectularius** |
| --- |
| Patalinė blakė (*Cimex lectularius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Straubliuočiai  *( Heteroptera)* |
| Pobūris: | Blakės  *( Hemiptera)* |
| Šeima: | Parazitinės blakės  *( Cimicidae)* |
| Pošeimis: | *Cimicinae*  *( Cimicinae)* |
| Gentis: | *Cimex*  *( Cimex)* |
| Rūšis: | Patalinė blakė  *( Cimex lectularius)* |

 |
| Binomas |
| ***Cimex lectularius***Linnaeus, 1758 |

**Patalinė blakė** (*Cimex lectularius*) – parazitinių blakių (*Cimicidae*) šeimos besparnis naktinis vabzdys.

Kūnas apie 4,5–6,5 mm ilgio, raudonai rudas, apaugęs tankiais rudais plaukeliais. Priekiniai priešnugarėlės kampai yra skiautelių formos, ištįsę ir iš šonų apgaubia galvos pagrindą. Kojos bėgiojamosios, bet gali labai greitai ropoti. Turi gerai išvystytą uoslę.

Patalinė blakė dieną slapstosi po tapetais, įvairiose sienų, lubų, baldų plyšiuose, čiužinių klostėse, tarp knygų. Tik labai išbadėjusios (gali badauti iki 6 mėnesių) puola žmogų dieną. Paprastai siurbia kraują naktį tamsoje. Įdūrimo vietoje iššoka stambus gumbas, jį niežti ir skauda. Blakė į žaizdelę įleidžia savo seilių, turinčių erzinančių ir kraują konservuojančių savybių, neleidžiančių jam krešėti.

Patelė deda apie 150–345 baltų kiaušinėlių tose vietose, kur dieną slepiasi. Gemalas vystosi nuo 10 iki 30 dienų. Vystymuisi įtakos turi temperatūra. Lervos panašios į suaugusias blakes, tik mažesnės, vystosi 30–90 dienų, augdamos 4 kartus neriasi. Prieš nėrimąsi jos turi prisisiurbti kraujo, kitaip nustoja augti ir nertis. Suaugusios blakės gyvena iki 18 mėnesių. Žemesnė nei 13 laipsnių temperatūra blakėms pavojinga, todėl jos nustoja vystytis, o kiaušinėliai ir jaunos nimfos žūva.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Patalinė blakė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Blakės Kauno profilaktinės dezinfekcijos stotis. Tikrinta 2012 m. rugsėjo 12 d.
| **Vincas Kukaitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1912 m. liepos 8 d.Gudelių vlsč. Marijampolės apskr. |
| Mirė | 2002 m. spalio 18 d. (90 metų)Kaunas |
|  |
| Veikla | dainininkas |
| Organizacijos | Kauno valstybinis muzikinis teatras |
| Pareigos | solistas (tenoras) |

**Vincas Kukaitis** (1912 m. liepos 8 d. Pentupiuose, Gudelių valsčiuje, Marijampolės apskrityje – 2002 m. spalio 18 d. Kaune) – Lietuvos operos dainininkas, Kauno valstybinio muzikinio teatro solistas, tenoras, pedagogas.

Biografija
----------

1937–1939 m. mokėsi Kvietiškio žemės ūkio mokykloje. 1942–1944 m. dainavo Valstybės, vėliau – Kauno muzikinės komedijos teatro chore. 1951 m. baigė Lietuvos konservatoriją (dainavimo mokėsi pas J. Bieliūną, Nijolę Karnavičienę, Petrą Oleką).

1952–1981 m. dėstė dainavimą Kauno Juozo Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje. 1954–1974 m. Kauno muzikinio teatro solistas. Dėstė vidurinėse ir muzikos mokyklose. 1981–1982 m. Ąžuolų Būdos (Kapsuko rajonas, dabar Kazlų Rūdos savivaldybė, Marijampolės rajonas) kultūros namų meno vadovas.

Vaidmenys
---------

Vincas Kukaitis sukūrė apie 50 vaidmenų: hercogo ir Alfredo vaidmenis Džiuzepės Verdžio operose „Rigoletas" ir „Traviata", Almavivos – Džoakino Rosinio operoje „Sevilijos kirpėjas", Paolino – Domeniko Čimarozos operoje "Slaptos vedybos", Don Chosė – Žoržo Bizė operoje „Karmen", Vodemono ir Lenskio – Piotro Čaikovskio operose „Jolanta" ir „Eugenijus Oneginas", Sinodalo – Antono Rubinšteino operoje „Demonas", Liutauro – Jurgio Karnavičiaus operoje „Gražina", Fausto – Šarlio Guno operoje „Faustas", Pinkertono – Džiakomo Pučinio operoje „Madam Baterflai", Gricko – Modesto Musorgskio operoje „Soročincų mugė", Kaikario – Vitolio Baumilo operoje „Paskenduolė".

Nuorodos
--------

* Vinco Kukaičio sukurtų vaidmenų sąrašas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lina Stankevičiūtė, „Vincas Kukaitis", Visuotinė lietuvių enciklopedija, www.vle.lt
2. ↑  Vytautas Jurkštas, „„Karmen" Kauno scenoje", Kauno tiesa, 1956, Kauno valstybinio muzikinio teatro archyvas, Segtuvas: „Genovaitė Gontytė"
3. ↑   V Romas, P Žemkauskas, „Teatrų gastrolės Vilniuje", Komjaunimo tiesa, 1956-04-12, N. 128, Kauno valstybinio muzikinio teatro archyvas, Segtuvas: „Genovaitė Gontytė"
4. ↑  Daina Klimauskaitė, „Vėl po 30-ties metų", Kauno diena, 1994 m. rugsėjo 15 d. 5 p. Kauno valstybinio muzikinio teatro archyvas, Segtuvas: „Genovaitė Gontytė"
5. ↑  B Špižauskaitė-Minkevičienė, „Nauja opera Kauno scenoje", Kauno tiesa, 1958 m. vasario 1d. Kauno valstybinio muzikinio teatro archyvas, Segtuvas: „Genovaitė Gontytė"
6. ↑  A Macijauskienė, „Paskenduolė", Kauno tiesa, 1958-10-24, Kauno valstybinio muzikinio teatro archyvas, Segtuvas: „Genovaitė Gontytė"
| **Ramūnas Liutkevičius** |
| --- |
| Gimė | 1982 m. (~41 metai)Molėtų rajonas, Antaraisčių kaimas |
|  |
| Veikla | poetas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Ramūnas Liutkevičius** (g. 1982 m. Molėtų rajone, Antaraisčių kaime) – Lietuvos poetas.

Biografija
----------

Vilniaus universitete studijavo lietuvių filologiją, semiotiką.

Darbo patirtis įvairi ir skirtinga. Eseistinius tekstus, interviu su autoriais skelbė „Šiaurės Atėnuose"’, „Nemune", „Kultūros baruose". Poezija ir kitokia kūryba dalijasi socialiniuose tinkluose, asmeninėse platformose, dalyvauja įvairiuose poetiniuose, tarpdisciplininiuose renginiuose. Kūrybą yra linkęs atlikti performatyviai, nes poezija, anot jo, „yra ne tik raidės, bet ir muzika, ir vaizdas, o iš tikrųjų poezija yra šokis".

Bibliografija
-------------

* Išleido eilėraščių rinkinį „Šokis įsuka šviesą" (2021 m.).
* Periodikoje paskelbė eseistinių tekstų, interviu su autoriais.

Apdovanojimai
-------------

* Jaunojo jotvingio premija (2022 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dzejas Dienas. Ramūnas Liutkevičius.
2. ↑  Metai: Ramūnas Liutkevičius. Eilėraščiai
Koordinatės: 55°50′05″š. pl. 21°10′48″r. ilg.﻿ / ﻿55.8348°š. pl. 21.1800°r. ilg.﻿ / 55.8348; 21.1800

|  |
| --- |
|    **Kretingalės geležinkelio stotis** |
| **Adresas** | Kretingalė, Jūros g. 23 |
| **Atidaryta** | XIX a. pabaiga |
| **Aptarnaujanti įmonė** | AB „Lietuvos geležinkeliai" |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ KRETINGA ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Bajorai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 2,3 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Šlikiai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 2,6 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | **Kretingalė** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Stančiai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Kopūstai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↓ KLAIPĖDA ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Kretingalės geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis šiaurės vakarų Lietuvoje, Kretingalės miestelio vakariniame pakraštyje. Per stotį eina Šiaulių–Klaipėdos geležinkelis. Kartu su trumpu dvikeliu ruožu iki Šlikių stoties naudojama traukiniams prasilenkti vienkelėje linijoje. Keleiviniai traukiniai nestoja.

Istorija
--------

1892 m. nutiesta Klaipėdos–Tilžės geležinkelio atkarpa Klaipėda–Bajorai, tuo metu pastatyta Kretingalės geležinkelio stotis. Iki XXI a. pradžios stodavo keleiviniai traukiniai Radviliškis–Klaipėda ir Vilnius–Klaipėda.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kretingalės geležinkelio stotis. 1551.lt (tikrinta 2023-07-20).
2. ↑  Tarnybinis 2015-2016 metų keleivinių traukinių eismo tvarkaraštis. Galioja nuo 2016-03-27.