recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Kitos reikšmės – Šv. Karolio Baromiejaus bažnyčia.*
Koordinatės: 55°39′7.7″ š. pl. 24°13′38.47″ r. ilg.﻿ / ﻿55.652139°š. pl. 24.2273528°r. ilg.﻿ / 55.652139; 24.2273528

|  Upytės Šv. Karolio Baromėjaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Panevėžio-Krekenavos |
| **Savivaldybė** | Panevėžio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Upytė |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1878 m. |

**Upytės Šv. Karolio Boromėjaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Upytės kaime, 6 km į pietryčius nuo Naujamiesčio, prie Panevėžio-Krekenavos kelio. Liaudies architektūros formų, turi neobaroko bruožų.

Istorija
--------

Iki 1595 m. Upytėje pastatyta evangelikų reformatų bažnyčia. Ji sunyko po 1665 m. mirus paskutiniam Čičinskų giminės palikuoniui. Upytės katalikų koplyčiai 1742 m. paskelbti atlaidai. Nuo 1849 m. rašytos metrikų knygos.

Varpinė
Klebonas Felicijonas Bytautas su parapijiečiais 1878 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. 1895 m. įsigyti Kryžiaus kelio stočių paveikslai. 1927 m. stogas apdengtas skarda. 1937 m. nudažytas bažnyčios vidus ir išorė. Bažnyčia dedikuota Šv. Karoliui Boromėjui (1538−1584).

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi neobaroko bruožų, kryžminio plano (19,2 × 8,5 m), su trisiene apside ir 2 bokšteliais, įrengti trys altoriai, yra 8 registrų vargonai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Prie jos prišlieta medinė 3 tarpsnių varpinė.

Paminkliniam bažnyčios statinių kompleksui priklauso Upytės Tauginų ir kapinių koplyčios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 31268 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Upytės Šv. Karolio Baromėjaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Upytės Šv. Karolio Boromėjaus parapija Archyvuota kopija 2011-10-17 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°57′19″š. pl. 23°02′42″r. ilg.﻿ / ﻿54.955314°š. pl. 23.045103°r. ilg.﻿ / 54.955314; 23.045103

 *Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*

|  Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Šakių |
| **Savivaldybė** | Šakių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Šakiai |
| **Adresas** | Vasario 16-osios g. 11A |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1940 m. |

**Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šakiuose. Turi modernizuoto renesanso bruožų.

Parapijoje veikia Plieniškių koplyčia.

Istorija
--------

Bažnyčios rytinis fasadas
Pagrindinė nava
Andrius Gelgaudas Šakaičiuose (buvęs kaimas dabartinių Šakių vietoje) 1689 m. pastatė medinę koplyčią. Joje kas trečią sekmadienį Gelgaudiškio klebonas laikydavo pamaldas. Gelgaudiškio savininkė Antonija Valdšteinaitė-Sapiegienė 1719 m. bažnyčiai paskyrė valaką žemės, 3000 auksinų ir po 100 auksinų kasmet. Kunigaikštis Mykolas Čartoriskis sunykusios koplyčios vietoje pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Gelgaudiškio filija. 1801 m. įkurta parapija, 1802 m. – parapinė mokykla. Bažnyčia 1823 m. parapijiečių atnaujinta.

Šakių vikaras Matas Čarneckis (1825–1899 m.), apkaltintas sukilėlių rėmimu, 1863 m. areštuotas ir 20 mėn. kalintas. Kurį laiką kunigu tarnavo Antanas Radušis. Po 1910 m. įsikūrė Šakių krikščionių darbininkų draugija, 1913 m. – Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Kunigas Juozas Šalčius (1900–1988) 1930 m. suorganizavo Zanavykijos katalikiško jaunimo kongresą.

Kunigo Br. Vaišnoro rūpesčiu pagal architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio projektą 1934–1940 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1944 m. sudegė senoji medinė bažnyčia, susprogdintas mūrinės bažnyčios bokštas. Pamaldos laikytos mūrinėje klebonijoje. 1947 m. atstatytas gerokai žemesnis bokštas, suremontuotas bažnyčios vidus. 1973 m. pastatyti 5 nauji altoriai, lubos išpuoštos gipsatūra.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi modernistinio renesanso bruožų, stačiakampio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų, vidurinioji aukštesnė. Šventoriaus tvora metalinė. Jame palaidotas kunigas Saliamonas Samuolis (1915–1987), (Šakiuose nuo 1967 m.), tremtinys.

* Priekis
* Šoninis fasadas
* Bokštelio kryžius

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
Koordinatės: 55°30′11″š. pl. 25°36′31″r. ilg.﻿ / ﻿55.503117°š. pl. 25.608648°r. ilg.﻿ / 55.503117; 25.608648


|  Utenos Šv. Mergelės Marijos, Kankinių Karalienės koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Utenos |
| **Savivaldybė** | Utenos rajono savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Utena |
| **Adresas** | Sudeikių g. |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1992 m. |

**Utenos Šv. Mergelės Marijos, Kankinių Karalienės koplyčia** – katalikų koplyčia, stovinti Utenoje, Dauniškio rajone, Sudeikių gatvėje esančiame partizanų kapų kalnelyje. Priklauso Utenos Kristaus Žengimo į dangų parapijai. Kas savaitę vyksta sekmadieninės pamaldos.

Koplyčios interjeras: ant šoninių sienų įrengtos atminimo plokštės su partizanų vardais

Istorija
--------

Koplyčia pastatyta už verslininko ir mecenato, JAV lietuvio Aleksandro Žemaičio (1911-1993) lėšas. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, A. Žemaitis lankėsi gimtinėje. Jis pritarė sumanymui Utenoje pastatyti memorialą Kančių kalnelyje Dauniškio ežero pietvakarinėje pakrantėje. Ten po Antrojo pasaulinio karo buvo slapčia užkasti žuvusių partizanų palaikai, tarp jų – ir A. Žemaičio brolio J. Žemaičio-Maumedžio, partizanų būrio vado, žuvusio 1948 m. 1993 m. A. Žemaitis po staigios mirties palaidotas šioje koplyčioje. Apie sumanymą sukurti memorialą Aukštaitijos partizanų atminimui jo žmona Marija Žemaitienė (1920–2015) vėliau parengė ir 1995 m. išleido knygą „Kančių kalnelis".

Statinio kertinis akmuo buvo padėtas 1992 m. gegužės 14 d. Projekto autoriai architektai Algimantas Kuras ir Antanas Remeikis. Teritorijoje aplink koplyčią, vadinamame partizanų kalnelyje, yra palaidota partizanų, kurie žuvo kovodami už Lietuvos laisvę, jiems atminti pastatyta daug kryžių. Priešingoje pusėje nuo koplyčios, Užpalių gatvėje, su šventoriumi ribojasi Antrojo pasaulinio karo tarybinių karių kapinės.

2015 m. koplyčios išorė buvo atnaujinta: nudažytos koplyčios lauko sienos, pakeistos pagrindinės ir išorinės durys. Koplyčioje pradėtos laikyti reguliarios pamaldos, į kurias gausiai renkasi uteniškiai ir miesto svečiai.

Koplyčios kriptoje palaidoti fundatoriai Aleksandras ir Marija Žemaičiai.

Galerija
--------

* Partizanų kapai
* Priekinis fasadas
* Vaizdas nuo Dauniškio ežero

Literatūra
----------

* Marija Žemaitienė. *Kančių kalnelis*. Kaunas: Spindulys, 1995.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2008-12-20 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑  Utenos švč. Mergelės Marijos, Kankinių Karalienės koplyčia tikinčiuosius pasitiks atsinaujinusi
4. ↑  Mirė Utenos koplyčios fundatorė

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Utenos Šv. Mergelės Marijos, Kankinių Karalienės koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Utenos TIC: Marijos-Kankinių Karalienės koplyčia
* Utenos koplyčios vargonininkai
* Utenos koplyčia (fotogalerija) Archyvuota kopija 2020-12-29 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°18′18″š. pl. 25°23′33″r. ilg.﻿ / ﻿54.3049701°š. pl. 25.392554°r. ilg.﻿ / 54.3049701; 25.392554


|  Šalčininkų Šv. Tichono maldos namai |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Молитвенный дом во имя святителя Тихона |
| **Dekanatas** | Vilniaus apskrities stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Šalčininkų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Šalčininkai |
| **Adresas** | Jubiliejaus g. 1a |
| **Pastatyta** | 1996 m. |

**Šalčininkų Šv. Tichono maldos namai** stovi Šalčininkuose, Jubiliejaus g. 1a, privačių namų kvartalo pakraštyje, 200 m į pietus nuo Šalčininkų tvenkinio užtvankos (Nepriklausomybės g.). 

Priklauso Šalčininkų Šv. Tichono parapijai.

Nuo pagrindinio tako pusės

Istorija
--------

1995 m. birželio 25 d. Šalčininkuose pašventinta žemė (0,72 ha), kurią skyrė miesto administracija maldos namams. Vidurinėje mokykloje pirmąją Dieviškąją liturgiją laikė Feodoras Kiškunas.

1996 m. Švč. Trejybės dieną pastatyti maldos namai pavadinti Šv. Tichono (*Василий Иванович Беллавин*, 1865–1925) garbei, kuris buvo Maskvos ir visos Rusios patriarchas. Birželio 10 dieną įregistruota bendruomenė – 40 tikinčiųjų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tichonas (Vasilijus Belavinas) Archyvuota kopija 2014-05-13 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šalčininkų Šv. Tichono maldos namai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Orthodoxy.lt[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Žagarių Šv. Baltramiejaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Luko |
| **Dekanatas** | Seinų Šv. Kazimiero Karalaičio  |
| **Savivaldybė** | Palenkės vaivadija |
| **Gyvenvietė** | Žagariai (Seinai) |
| **Adresas** | Seinų valsč. Žagarių kaimas |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1987 m. |
| **Stilius** | liaudiškų formų |

**Žagarių Švento Baltramėjaus bažnyčia** - Romos katalikų bažnyčia Lenkijoje, Seinų apskrities Seinų valsčiaus Žagarių kaime, yra Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčios filija.

Parapijos istorija
------------------

Pirmąją maumedžio rastų bažnyčią 1793 metais pastatė Krasnagrūdos dvaro valdytojas Motiejus Eismontas, kuris vėliau jos kriptoje ir buvo palaidotas. Tai buvo seniausia medinė šventovė Suvalkijoje. Altoriuje buvo senovinė medinė Nukryžiuotojo skulptūra, kabojo Šv. Motiejaus paveikslas. Bažnyčia ilgą laiką nebebuvo naudojama ir tik 1976 m. joje pradėtos aukoti Šv. Mišios lietuvių ir lenkų kalbomis, vėliau tik lietuviškai. 1984 m. lapkričio penktosios naktį ji sudegė.

Jau 1985 m. pradėta bažnyčią atstatyti ant senosios pamatų. Dirbo savanoriai iš Aradnykų, Dusnyčios, Radžiūčių, Rakelijos ir Žagarių kaimų ir 1987 m. rugpjūčio 24 d. per Šv. Baltramiejaus atlaidus, naujas bažnyčios pastatas buvo pašventintas.
Patikros punktas prie įvažiavimo į Severską, Tomsko sr.
**Uždaras miestas**, oficialiai – **uždaras administracinis teritorinis darinys** (rus. *закрытое административно-территориальное образование*, *ЗАТО*) – miestas ar kita gyvenvietė, į kurią yra ribojamas patekimas, galioja sugriežtintos saugumo taisyklės. Tokie uždari miestai buvo paplitę TSRS, dabar dar nemažai jų likę Rusijoje bei keli kitose NVS šalyse.

Tarybų Sąjungoje uždari miestai atsirado ten, kur vykdyti slapti kariniai bandymai, radioaktyvių medžiagų gamyba, kur buvo sutelkti specialūs kariuomenės daliniai. Į tokius miestus ne tik nebuvo įleidžiami eiliniai TSRS piliečiai, bet ir slėpta jų buvimo vieta, vietovės maskuotos kaip gretimų miestų ar kaimų dalys, pvz. Tomskas-7, Čeliabinskas-40. Netgi gatvių numeriai buvo parenkami kaip pratęsimas laisvame mieste esančių.

Dėl sudėtingesnių gyvenimo sąlygų uždarame mieste, jo gyventojams kaip kompensacija taikytos kai kurios privilegijos: buvo geriau išvystyta infrastruktūra, socialinės paslaugos, buvo galima lengviau nusipirkti deficitinių prekių. Dėl sudėtingo patekimo buvo mažesnis nusikalstamumas.

Subyrėjus TSRS uždarų miestų sąrašas sumažėjo. Kodiniams miestams suteikti realūs vardai, sumažėjo slaptumas. 2002 m. Rusijoje buvo 45 uždaros gyvenvietės, jose gyveno 1,345 mln. žmonių. Miesto ribos saugomos sargybos, prie įvažiavimų įrengti patikros punktai. Patekimui reikia turėti dokumentus, nurodyti kelionės tikslą. Be to, dalis kitų Rusijos teritorijų, pvz. Norilskas, Čiukotka, Kuršių nerija, Baltijskas ir daugybė kitų užsieniečiams (išskyrus Baltarusijos piliečius) pasiekiami tik su specialiu leidimu.

Dabartiniai uždari miestai
--------------------------

Kai kurie didesni Rusijos uždari miestai:

* Mirnas (Archangelsko sritis)
* Znamenskas (Astrachanės sritis)
* Mežgorjė (Baškortostanas)
* Oziorskas, Snežinskas, Triochgornas (Čeliabinsko sritis)
* Viliučinskas (Kamčiatkos kraštas)
* Zelenogorskas, Železnogorskas (Krasnojarsko kraštas)
* Sosnovyj Boras (Leningrado sritis)
* Krasnoznamenskas, Žvaigždžių miestelis (Maskvos sritis)
* Gadžijevas, Ostrovnojus, Poliarnas, Severomorskas, Snežnogorskas, Zaoziorskas (Murmansko sritis)
* Sarovas (Žemutinio Naugardo sritis)
* Zarečnas (Penzos sritis)
* Bolšoj Kamenis, Fokinas (Primorės kraštas)
* Šichanai (Saratovo sritis)
* Lesnojus, Novouralskas (Sverdlovsko sritis)
* Severskas (Tomsko sritis)
* Radužnas (Vladimiro sritis)

Uždarų užsieniečiems miestų su sustiprintu saugumu yra išlikę Kazachijoje: Baikonūras, Prioziorskas, Bachašas-6, Matibulakas, Gulšadas ir kt.

Buvę uždari miestai
-------------------

Žymūs buvę uždari miestai:

* Rusija: Lermontovas, Dubna, Kirovas, Tobolskas, Baltijskas, Dzeržinskas, Magadanas, Kronštatas, Zelnogradas, Zlatoustas, Vladivostokas, Krasnokamenskas ir kt.
* Ukraina: Sevastopolis, Balaklava, Vilkovas
* Tadžikija: Čkalovskas
* Kazachija: Stepnogorskas, Kurčiatovas, Žemas (Emba-5)
* Estija: Paldiskis, Silamiajė

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-04-05 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°37′24″š. pl. 24°23′25″r. ilg.﻿ / ﻿54.623436°š. pl. 24.390344°r. ilg.﻿ / 54.623436; 24.390344

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*

|  Užuguosčio Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Birštono |
| **Savivaldybė** | Prienų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Užuguostis |
| **Adresas** | Bažnyčios g. 25 |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų ir plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1902 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Užuguosčio Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Užuguosčio kaime, 5,5 km į šiaurės rytus nuo Stakliškių. Neogotikinė, turi baroko bruožų. Parapijoje veikia Varkalių koplyčia.

Istorija
--------

Pirmąją medinę bažnyčią iki 1495 m. pastatė Jonas Daugirdavičius. 1522 m. Mykolo Daugirdavičiaus duktė Marija Zavišienė įsteigė altariją ir skyrė pajamų iš savo žemių. XVI a. antrojoje pusėje bažnyčia atiteko evangelikams reformatams.

1649 m. pastatyta nauja bažnyčia. Ji 1669 m. buvo filija, iki 1717 m. įkurta parapija, kuriai 1744 m. priklausė dvaras, miestelis, Gedinaičių koplyčia ir 30 gyvenviečių. 1747 m. Liudvikas Pacas pastatydino naują medinę bažnyčią. XVIII a. veikė parapinė mokykla (1794–1798 m. mokė klebonas). 1898 m. bažnyčia sudegė.

1899–1902 m. klebonas Kostas Gruzdys su parapijiečiais pastatė dabartinę akmenų ir plytų mūro bažnyčią, statybą prižiūrėjo inžinierius Bronislovas Malevskis.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, turi baroko bruožų, stačiakampio plano, su 2 bokštais. Šventorių juosia akmenų mūro tvora su smailiaarkiais vartais.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Užuguosčio Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Dekanato informacija
* Užuguosčio Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
Koordinatės: 55°48′10.55″ š. pl. 24°0′58.59″ r. ilg.﻿ / ﻿55.8029306°š. pl. 24.0162750°r. ilg.﻿ / 55.8029306; 24.0162750

|  Smilgių Šv. Jurgio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Panevėžio |
| **Savivaldybė** | Panevėžio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Smilgiai |
| **Adresas** | Panevėžio g. 18a |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1764 m. |
| **Stilius** | barokas |

 *Kitos reikšmės – Šv. Jurgio bažnyčia.*
**Smilgių Šv. Jurgio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Smilgių miestelyje, prie Panevėžio-Pakruojo kelio.

Istorija
--------

Šeduvos seniūnijos inventoriuje 1645 m. minima Smilgių bažnyčia ir 2 valakai klebonijos žemės. 1655 m. bažnyčiai dovanotas Gikonių kaimas su 17 valakų ir Čelkių kaimas su 6 valakais žemės. 1677 m. bažnyčiai dar priklausė Matarakų kaimas. Kunigo Jurgio Jakševičiaus rūpesčiu 1690 m. bažnyčia perstatyta.

1761 m. ji buvo sena ir netinkama naudoti. Klebonas Antanas Vaitelis, remiamas grafo Jono Jurgio Flemingo, 1764 m. pastatė naują bažnyčią. Statybai buvo naudojami pušiniai rąstai, tąšyti kirviais. Sienos suręstos sujungiant rąstus per išpjovas. Joje 1768 m. buvo 6 altoriai. 1820 m. klebonija turėjo 33 valakus žemės. 1858 m. perstatytas fasadas ir bokštai.

1873 m. klebono prelato J. Rodavičiaus (Smilgiuose 1869–1885 m.) rūpesčiu suveržtos bažnyčios sienos, perdažytas vidus, pertvarkyti altoriai, perlydyti varpai. Lietuviškos spaudos draudimo laikais kunigas M. Opulskis platino knygas, maldaknyges. Kunigas Domininkas Tuskenis-Tuskevičius 1896 m. įkūrė slaptą bibliotekėlę. 1919 m. ji perduota pavasarininkų kuopai. Kunigas dekanas Petras Kuzmickas po 1983 m. suremontavo bažnyčią, įvedė šildymą.

Architektūra
------------

Pastatas yra medinis, su 2 zakristijomis ir viškomis. Bažnyčios interjeras įrengtas pagal baroko epochos stilių. Didysis altorius su medinėmis skulptūromis pasižymi rokoko formomis. Bažnyčia barokinė, kryžminio plano (28 × 18 m), halinė, su trisiene apside, dvibokštė. Vidus 3 navų. XIX a. pabaigoje buvo pastatyta originali bažnyčios varpinė. Spaudos draudimo metais Smilgių bažnyčia prisidėjo prie tautiškumo puoselėjimo. Varpinėje knygnešiai slėpdavo lietuviškąją spaudą.

Bažnyčioje yra Povilo Puzino (1907–1967) tapytų paveikslų.

Galerija
--------

* Smilgių bažnyčiaSmilgių bažnyčia
* Bažnyčios profilisBažnyčios profilis
* 2009 m.2009 m.
* 2013 m.2013 m.
* ŠventoriujeŠventoriuje
* Varpinė ir koplytstulpisVarpinė ir koplytstulpis
* Smailės kryžiusSmailės kryžius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Smilgių Šv. Jurgio bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Dekanato informacija
* Smilgių šv. Jurgio bažnyčia
Koordinatės: 55°50′19″š. pl. 22°12′18″r. ilg.﻿ / ﻿55.838668°š. pl. 22.205049°r. ilg.﻿ / 55.838668; 22.205049

|  Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Telšių |
| **Savivaldybė** | Telšių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žarėnai |
| **Adresas** | Plungės g. 3 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1911 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia.*
**Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žarėnų miestelyje, prie Telšių–Šilalės kelio. Liaudies architektūros formų, vyraujančių gotikos bruožų.

Istorija
--------

Žarėnų bažnyčia 2015 m. vasarą
Žarėnuose bažnyčia greičiausiai statyta XVI a. kadangi Tarkvinijaus Pekulo vizitacijoje 1579 m. rašoma, kad Žarėnų bažnyčią aptarnavo Varnių klebonas M. Goslickis. Ji buvo Varnių filija, pamokslai sakomi kas antrą sekmadienį. Ji XVI a. pabaigoje buvo apleista, neturėjo kunigo. 1626 m. įkurta parapija, jai skirta 30 valakų žemės, Lietuvos didysis kunigaikštis Zigmantas Vaza paskyrė bažnyčiai 30 valakų beneficiją. 1629 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1750 m. atstatyta. Nuo 1805 m. minima parapinė mokykla. Iki 1820 m. bažnyčiai pakeisti sienojai. Jai 1832 m. priklausė Vismaldų kaimas.

1911 m. klebono Juozapo Lomano rūpesčiu pastatyta nauja didelė, dvibokštė, medinė, miestelio panoramoje ryškiai dominuojanti bažnyčia. Ji lotyniško kryžiaus plano, trinavė, o grakščių proporcijų fasade iškilę aukšti tritarpsniai bokštai su lygiomis viršūnėmis ir aštuonkampėmis smailėmis. Bokštų sienas skaido siauri stačiakampiai, o bažnyčios – aukšti smailiaarkiai langai. Originaliai orientuota lentelių apkalimo kryptis ir faktūra išryškino fasado struktūrą. Statinys net imituoja neogotikines detales.

Architektūra
------------

Centrinis ir 2 šoniniai altoriai
Bažnyčia liaudies architektūros formų, vyraujančių gotikos bruožų, kryžminio plano, dvibokštė. Joje įrengti 4 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi dviaukštė medinė varpinė, pripažinta saugomu paminklu. Joje kabo varpas, 1885 m. išlietas pirklės Pelagijos Ivanovnos Usačiovos fabrike Valdajuje (Rusija), sveriantis 70 pūdų 3 svarus. Išlietas Žarėnų klebono kunigo V. Lorento užsakymu.

Interjere dominuoja neogotikiniai altoriai, tos pačios stilistikos vargonų prospektas. Kryžiaus kelio stočių paveikslai ir mediniai krucifiksai yra senesni, perkelti iš senosios bažnyčios. Apskritai interjeras sukurtas iš naujos, XX a. pradžios bažnytinių dibrtuvių produkcijos, senosios sakralinės dailės paveldo maža. Išskirtinė tik bažnyčios architektūra, imituojanti to laiko mūro architektūrai būdingas formas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Adomas Butrimas. Telšių kraštas. Istorija, kultūra, paminklai. Žarėnų bažnyčia. 452, 453 p.
2. ↑  „Objekto Nr. 1687 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo parapija (dekanato inf.)
*Kitos reikšmės – Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia.*
Koordinatės: 55°46′49″š. pl. 22°39′09″r. ilg.﻿ / ﻿55.780341°š. pl. 22.652492°r. ilg.﻿ / 55.780341; 22.652492


|  Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Kelmės |
| **Savivaldybė** | Kelmės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Užventis |
| **Adresas** | Statybininkų g. 8 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1825 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

**Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Užventyje, prie kelio Varniai-Kuršėnai. Liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų. Architektūros paminklas (unik. kodas 1383).

Istorija
--------

Bažnyčiai 1609 m. dovanotas Minikaičių (vėliau pavadintas Šunikiais) kaimas, įkurta parapinė mokykla. 1703 m. pastatyta nauja bažnyčia. Jai 1795 m. pakeista dalis sienojų.

1825 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia, 1839 m. – kapinių koplyčia. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1937 m. rengtasi statyti naują mūrinę bažnyčią, buvo klojami pamatai.

Bažnyčios šventoriuje yra vienintelis kapas – kunigo Juozapo Rutalės, kuris paskutiniaisiais gyvenimo metais kunigavo Užventyje.

Architektūra
------------

Bažnyčia didelė, liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų, lotyniško kryžiaus plano, halinė, su 2 priestatais ir bokšteliu. Vidus 3 navų, yra 5 altoriai. Šventorius apmūrytas. Jame stovi medinė varpinė. Pagrindinio fasado viršus užbaigtas pusvalminio stogo šlaitu ir barokinio silueto bokšteliu. Išorė po daugelio rekonstrukcijų ir atnaujinimų išliko nedaug pakitusi. Interjere dominuoja paprastumas, asketiškumas. Išsiskiria erdvi vidurinė nava, kuri daug platesnė bei šiek tiek aukštesnė už šonines.

Galerija
--------

* Bažnyčia 2015 m.
* Bažnyčia nuo gatvės
* Bažnyčios išorė
* Bažnyčios varpinė
* Kristaus skulptūra bažnyčios šventoriuje
* Marijos skulptūra bažnyčios šventoriuje
* Pagrindinis bažnyčios altorius
* Dešinysis bažnyčios altorius
* Kairėje bažnyčios pusėje esantis altorius
* kun. Juozapo Rutalės kapas šventoriuje
* Varpinės kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2016-01-08.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės parapija (dekanato inf.)
* *Architektūros objektai*. Užvenčio Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia Archyvuota kopija 2016-01-25 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°52′29″š. pl. 24°38′16″r. ilg.﻿ / ﻿55.874856°š. pl. 24.637868°r. ilg.﻿ / 55.874856; 24.637868


|  Sodelių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Panevėžio |
| **Savivaldybė** | Panevėžio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Sodeliai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1846 m. |

**Sodelių Šv. Dvasios koplyčia** – veikianti koplyčia Sodelių kaimo kapinėse, Karsakiškio seniūnijoje, Panevėžio rajone, 1 km į pietus nuo kelio  **191**  Paliūniškis–Vabalninkas . Gali būti pasiekiama vykstant keliu  **3012**  Tiltagaliai–Sodeliai .

Koplyčia pastatyta 1846 m. ant Dominyko Mažeikos dovanotos žemės, priklauso Geležių Šv. Juozapo parapijai. Kiekvieno mėnesio pirmąjį sekmadienį aukojamos šv. Mišios. Šventovę tinkamai prižiūri Sodelių kaimo bendruomenė. Medinį statinį paremontuoja ir išdažo, padarė suolus. Savamokslis dailininkas Algimantas Jasinavičius nupiešė paveikslų. Vienas jo darbų puošia altorių. Koplyčioje yra ir senesnių religinio turinio paveikslų.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-11-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sodelių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sodelių Šv. Dvasios koplyčia Archyvuota kopija 2014-11-01 iš Wayback Machine projekto.

* Galinė dalis
* Viduje
Koordinatės: 55°15′13″š. pl. 22°55′14″r. ilg.﻿ / ﻿55.2536533°š. pl. 22.9205793°r. ilg.﻿ / 55.2536533; 22.9205793


|  Vadžgirio Šv. Juozapo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Jurbarko |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vadžgirys |
| **Adresas** | J. Dargužo g. 29 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1924 m. |
| **Stilius** | neoklasicizmas, neogotika |
| **Klebonas** | Saulius Pavalkis |

 *Kitos reikšmės – Šv. Juozapo bažnyčia.*
**Vadžgirio Šv. Juozapo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Vadžgirio miestelyje, prie Eržvilko–Šimkaičių kelio. Turi neoklasicizmo, neogotikos bruožų.

Istorija
--------

Prie Vadžgirio dvaro 1676 m. pastatyta koplyčia. Juozapas Vaitkevičius 1790 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Viduklės parapijos filija. XIX a. pirmojoje pusėje veikė parapinė mokykla. Kunigas Jurgis Beniusevičius 1850 m. bažnyčią padidino. 1903–1905 m. bažnyčia gerokai remontuota, įsigyti varpai. 1905 m. įsteigta parapija. Klebono Juozapo Dargužo rūpesčiu 1907 m. inžinierius Vaclovas Michnevičius suprojektavo mūrinę bažnyčią.

1908–1911 m. veikė J. Dargužo įsteigta „Saulės" draugijos mokykla. Po Pirmojo pasaulinio karo klebono Povilo Katelės iniciatyva pradėta statyti mūrinė bažnyčia. Nebaigtoje įrengti bažnyčioje 1924 m. pradėtos laikyti pamaldos. Vadžgiryje aktyviai veikė pavasarininkų kuopa. Ji 1932 m. turėjo styginių instrumentų orkestrą, chorą, veikė abstinentų sekcija. Parapija garsėja Kristaus Atsimainymo atlaidais.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi neoklasicizmo, neogotikos bruožų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Stovi medinė varpinė.

Bažnyčioje 1900 m. įrengti Jono Garalevičiaus sukurti vargonai.

Galerija
--------

* Atsimainymo atlaidai
* 2009 m. atlaidai
* Varpinė ir bažnyčia

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vadžgirio Šv. Juozapo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos internetinė svetainė
*Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*
Koordinatės: 55°42′09″š. pl. 22°45′02″r. ilg.﻿ / ﻿55.70251°š. pl. 22.750448°r. ilg.﻿ / 55.70251; 22.750448


|  Vaiguvos Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Kelmės |
| **Savivaldybė** | Kelmės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vaiguva |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1877 m. |

**Vaiguvos Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Vaiguvoje, prie kelio  **158**  Kelmė–Užventis . Liaudies architektūros formų, architektūros paminklas. Kelmės dekanato bažnyčia.

Parapijoje stovi Pijaus Stulginskio koplyčia, kapinių koplyčia.

Istorija
--------

1531 m. minima Kražių altarija Vaiguvoje, 1599 m. – Vaiguvos altarista. 1719 m. pastatyta bažnyčia. 1776 m. įkurta parapija.

1803–1804 m. pastatyta nauja, dvibokštė Šv. Jono Krikštytojo titulo bažnyčia su varpine ant stulpų. Jos statybą parėmė Žemaičių vyskupas Steponas Jonas Giedraitis. Iki šių dienų išliko liaudies meistro M. Butvilos statyta originali varpinė. 1804 m. įsteigta parapinė mokykla.

Kunigo K. Žemavičiaus rūpesčiu bažnyčia 1877–1881 m. perstatyta.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė ir koplytstulpis. Šventoriaus vartai – trijų arkų, su ažūrinėmis sienelėmis tarp stulpų.

* Bažnyčia pavasarį, 2009 m.
* Bažnyčia pavasarį, 2015 m.
* Varpinė šventoriuje

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaiguvos Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Objekto Nr. 3038 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Kelmės dekanato informacija
*Kitos reikšmės – Įstatymų leidžiamasis susirinkimas (reikšmės).*
Graviūra, vaizduojanti Liudviką XVI Įstatymų leidžiamajame susirinkime skelbiantį karą Vengrijos ir Bohemijos karaliui
**Įstatymų leidžiamasis susirinkimas** (pranc. *Assemblée nationale legislative*) – per Didžiąją Prancūzijos revoliuciją pagal 1791 m. Konstituciją veikęs valdymo organas.

Įstatymų leidžiamasis susirinkimas buvo vienerių rūmų parlamentas, susidedantis iš 745 narių su 2 metų kadencija.

Pagal konstituciją Įstatymų leidžiamasis susirinkimas galėjo leisti įstatymus (karalius turėjo veto teisę), įvesti mokesčius, nustatyti armijos ir karo laivyno dydį, skelbti karą, ratifikuoti taikos ir prekybos sutartis, pradėti bylas (sprendžiamas aukščiausiojo teismo) prieš ministrus.

Faktiškai Įstatymų leidžiamasis susirinkimas veikė apie metus, o tada buvo pakeistas Nacionaliniu Konventu. Rinkimus į Nacionalinį Konventą, kuris turėjo sudaryti naują konstituciją, paskelbė pats Įstatymų leidžiamasis susirinkimas 1792 m. rugpjūčio 10 d.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  „Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона", т. XII (1894): Жилы — Земпах, „Законодательное собрание", с. 174 s:ru:ЭСБЕ/Законодательное собрание
2. ↑  Convention, The National. **(**angl.**)** Encyclopædia Britannica, Eleventh Edition, Т. VII (7) : Constantine Pavlovich - Demidov. Inc.-New York:, 1910–1911. 46 psl.s:en:1911 Encyclopædia Britannica/Convention, The National

Išorinės nuorodos
-----------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Įstatymų leidžiamasis susirinkimas (Didžioji Prancūzijos revoliucija)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 54°59′19.27″ š. pl. 23°18′2.7″ r. ilg.﻿ / ﻿54.9886861°š. pl. 23.300750°r. ilg.﻿ / 54.9886861; 23.300750


|  Sutkų Švč. Mergelės Marijos, Belaisvių Vaduotojos, bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Šakių |
| **Savivaldybė** | Šakių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Sutkai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1825 m. |

**Sutkų Švč. Mergelės Marijos, Belaisvių Vaduotojos, bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Sutkų kaime, 9 km į šiaurės rytus nuo Lukšių, 1,5 km į pietryčius nuo Kriūkų-Lukšių kelio. Liaudies architektūros formų.

Istorija
--------

Senoji bažnyčia
Naujoji bažnyčia (neįrengta)
Nuo 1825 m. Sutkuose buvo koplyčia. Joje vykdavo šv. Roko atlaidai. 1834–1835 m. prie koplyčios pristatyta zakristija. Įrengta bažnytėlė. 1918 m. įkurta parapija. 1919 m. įsisteigė pavasarininkų kuopa. Klebono Stasio Raubos rūpesčiu 1920 m. pastatyti klebonijos trobesiai. 1939 m. rugsėjo 10 d. pašventinti statomos mūrinės bažnyčios pamatai (išliko sienų dalys). Nuo 1999 m. buvo tęsiama Sutkų naujosios bažnyčios statyba, kurią buvo nutraukęs karas ir sovietinė okupacija.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu, šonine koplyčia ir zakristija, trisiene apside. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame yra kapinės, pastatytas lurdas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2013-03-29 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Šv. Kazimiero bažnyčia.*
Koordinatės: 55°18′18″ š. pl. 24°58′34″ r. ilg.﻿ / ﻿55.30500°š. pl. 24.97611°r. ilg.﻿ / 55.30500; 24.97611

|  Žemaitkiemio Šv. Kazimiero bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Ukmergės |
| **Savivaldybė** | Ukmergės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žemaitkiemis |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1902 m. |
| **Stilius** | neobarokas |

**Žemaitkiemio Šv. Kazimiero bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žemaitkiemio miestelyje, prie kelio  **4805**  Siesartis–Žemaitkiemis–Kibildžiai . Turi neobaroko bruožų. Bažnyčios statinių kompleksas įrašytas į Kultūros vertybių registrą.

Istorija
--------

Apie 1582 m. Žemaitkiemio dvaras dovanotas Vilniaus jėzuitų kolegijai. Jėzuitai 1586 m. pastatė bažnyčią. Jai tada dovanotas Semeniškio kaimas (vėliau sukeistas su Žemaitkiemiu). 1716 m. pastatyta nauja bažnyčia. Nuo 1777 m. minima parapinė mokykla.

Per 1892 m. miestelio gaisrą bažnyčia sudegė. Pasklidus gandui, jog jos vietoje bus statoma cerkvė, paskubomis nupirkta Želvos, bažnyčia ir pastatyta sudegusios vietoje. Žmonės nepakluso policijos reikalavimui sustabdyti statybą. Klebonas M. Gulbinas ištremtas 3 m. į Kalugą. 2 m. ištremti ir trys bažnyčią statę darbininkai.

1892 m. suprojektuota mūrinė bažnyčia. Parapijiečiai ilgai negavo valdžios leidimo statyti. Šios bažnyčios statybos bylos padariniai buvo reikšmingi visai Lietuvai. Rusijos Vidaus reikalų ministras 1896 m. išleido potvarkį (galiojo iki 1899 m.), kuriuo teigė, jog bažnyčioms atstatyti ar perstatyti valdžios leidimo nereikia. Kunigo Antano Jucevičiaus rūpesčiu 1899–1902 m. pastatyta dabartinė bažnyčia.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi neobaroko bruožų, stačiakampio plano, su masyviu fasado bokštu. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija
--------

* Bažnyčios bokštasBažnyčios bokštas
* Šoninis fasadasŠoninis fasadas
* Galinė dalisGalinė dalis
* Šventoriaus vartaiŠventoriaus vartai

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 31229 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žemaitkiemio Šv. Kazimiero bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žemaitkiemio Šv. Kazimiero parapija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

  

Koordinatės: 56°14′03″š. pl. 22°30′59″r. ilg.﻿ / ﻿56.23421°š. pl. 22.51644°r. ilg.﻿ / 56.23421; 22.51644

 *Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*

|  Viekšnių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Mažeikių |
| **Savivaldybė** | Mažeikių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Viekšniai |
| **Adresas** | Bažnyčios g. 4 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1854 m. |
| **Klebonas** | kun. Stasys Toleikis |

**Viekšnių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Viekšnių mieste.

Istorija
--------

Viekšnių bažnyčią XVI a. pabaigoje pasisavino evangelikai reformatai. Bažnyčiai 1626 m. dovanotas Milių kaimas. 1634 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1680 ir 1816 m. atnaujinta.

1841 m. patvirtintas inžinieriaus Keršteino mūrinės bažnyčios projektas. 1854 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (projekto autorius Karolis Gregotovičius). Altoriai perkelti iš senosios.

Vykstant Pirmajam pasauliniam karui, 1915 m. birželio 14 d. vokiečių artilerija bažnyčią padegė ir sugriovė. Klebono V. Jarulaičio rūpesčiu 1915 m. pastatyta laikina. Kunigas Valentinas Gudavičius su parapijiečiais bažnyčią 1921 m. atstatė. Atstatant stengtasi išsaugoti jos pirmykštę išvaizdą. Langai pasiaurinti, padaryti 2 nauji. 1939 m. spalio 23 d. bažnyčios bokšte kilo gaisras, nukrito varpai.

Architektūra
------------

Bažnyčia kryžminio plano, vienabokštė. Įrengti 5 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

* 
* 
* 
*
*Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*
Koordinatės: 56°10′06″š. pl. 21°45′12″r. ilg.﻿ / ﻿56.1684406°š. pl. 21.7534214°r. ilg.﻿ / 56.1684406; 21.7534214

|  Šačių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Skuodo |
| **Savivaldybė** | Skuodo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Šatės |
| **Adresas** | S. Dariaus ir S. Girėno g. 23 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1886 m. |

**Šačių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šačių kaime, 7,5 km į vakarus nuo Barstyčių.

Parapijoje stovi Šačių kapinių koplyčia, Kaukolikų Šv. Ansgaro koplyčia.

Istorija
--------

Klebono V. Senkaus kapas šventoriuje
Jonas Volskis 1670 m. pastatė bažnyčią. Jai 1690 m. dovanoti 3 valakai žemės. A Sapiega 1771 m. pastatė naują medinę bažnyčią. 1802 m. įsteigta altarija. 1806 m. veikė parapinė mokykla. 1851 m. įkurta parapija.

1871 m. pradėta rūpintis mūrinės bažnyčios statyba. Leidimas gautas tik 1880 m. Klebono Simono Lukoševičiaus rūpesčiu 1882–1886 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją konsekravo žemaičių vyskupas sufraganas Aleksandras Kazimieras Beresnevičius.

Šventoriuje palaidotas nuo 1956 m. Šatėse gyvenęs klebonas kunigas Vincentas Senkus (1912–1986), 1947–1956 m. politinis tremtinys.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė. Bažnyčioje yra 23 langai, 6 durys, 14 meniškų stacijų, sakykla. Įrengti 3 altoriai. Didysis altorius pastatytas 1891 m. klebono Ignaco Stankūno rūpesčiu. Altoriuje du paveikslai: šv. Jono Krikštytojo ir Marijos belaisvių globėjos. Šoniniai altoriai pastatyti 1904 m. 1906 m. įsigyti 17 balsų vargonai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazys Misius, Romualdas Šinkūnas. Lietuvos katalikų bažnyčios. – Vilnius: Pradai, 1993. – P. 397
2. ↑  skuodoparapija.lt
3. ↑  skuodoparapija.lt
4. ↑  skuodoparapija.lt

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šačių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žemaitijos paveldas: Šačių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia Archyvuota kopija 2016-06-24 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°50′20″š. pl. 26°05′13″r. ilg.﻿ / ﻿55.838953°š. pl. 26.086864°r. ilg.﻿ / 55.838953; 26.086864

|  Suvieko Šv. Onos koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Zarasų |
| **Savivaldybė** | Zarasų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Suviekas |
| **Adresas** | Parko g. 24 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2005 m. |

**Suvieko Šv. Onos koplyčia** – veikianti katalikų koplyčia Zarasų rajone, Suvieko kaime, 
prie kelio  **3621**  Antanašė–Aleksandravėlė–Suviekas–Tamuliškis . Priklauso Imbrado Nukryžiuotojo Jėzaus parapijai. Liepos mėn. vyksta tradiciniai Šv. Onos atlaidai, kartu rengiama ir Suvieko seniūnijos šventė „Vasara kaime". Prie koplyčios yra šarvojimo salė. 

Koplyčios interjeras

Istorija
--------

Koplyčia buvo įrengta buvusio Suvieko tarybinio ūkio administraciniame pastate. Ją pašventino 2005 m. spalio mėn. vyskupas Jonas Kauneckas.

Senas bažnyčios tradicijas Suvieke byloja atminimo lenta kaimo kapinėse: *„Šioje vietoje apie 1522 m. buvo pastatyta Suvieko bažnyčia, o 1863 m. sukilimo metu nugriauta."*

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Suvieko Šv. Onos koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Imbrado Nukryžiuotojo Jėzaus parapija Archyvuota kopija 2016-08-02 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°21′11″š. pl. 21°42′13″r. ilg.﻿ / ﻿55.353138°š. pl. 21.703645°r. ilg.﻿ / 55.353138; 21.703645

|  Žemaičių Naumiesčio Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė |
| --- |
| **Savivaldybė** | Šilutės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žemaičių Naumiestis |
| **Adresas** | Vytauto g. 39 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | ~1920 m. |

**Žemaičių Naumiesčio Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė** – buvusi stačiatikių cerkvė Žemaičių Naumiestyje, Šilutės rajone. Uždaryta apie 1990 m. Išlikęs medinės cerkvės, įrengtos gyvenamajame name, pastatas (dabar Sugintai).

Istorija
--------

Žemaičių Naumiestyje stačiatikiai ėmė kurtis po 1863 m. sukilimo, miestelis buvo pavadintas Aleksandrovsku. Parapija įsteigta 1911 m. Tuo metu čia gyveno 335 stačiatikiai. Sklypą cerkvei statyti caro valdžia buvo skyrusi dar 1872 m. Šv. Sinodas skyrė lėšų statyti mediniams maldos namams. Tuo tarpu cerkvės statybos komitetas nutarė pastatyti mūrinę cerkvę ir tikėjosi gauti papildomų pinigų, surinktų Švėkšnos cerkvės statybai. Iš Švėkšnos išsikrausčius pasienio sargybos įgulai, atsisakyta ją ten statyti. Užtrukus susirašinėjimui dėl papildomų lėšų, Naumiestyje cerkvę pradėta statyti tik Pirmojo pasaulinio karo išvakarėse. Statybų pradžia buvo nesėkminga, karo metais viskas buvo išgrobstyta, liko tik pamatai. 1920 m. paskirtas klebonas jerovienuolis Agafangelas (Fiodorovas), kuris įrengė cerkvę gyvenamajame name. Parapijoje tuo metu buvo 236 stačiatikiai. 

Per žemės reformą visa bažnytinė žemė (33 deš.) buvo nusavinta. 1926 m. rudenį Tauragės apskrities žemės tvarkytojas nurodė šventikui iškraustyti maldos namus ir bažnytinius pastatus. Po arkivyskupo Eleuterijaus skundo Ministrų Kabinetui jie palikti stačiatikių bendruomenei. 

1937 m. parapijoje gyveno 452 parapijiečiai. Klebono pareigas apie 1920–1930 m. ėjo minėtas vienuolis, vėliau jo neturėta, nuo 1936 m. – Aleksejus Makejevas.

Sovietmečiu apylinkėje gyveno sovietinės radiolokacijos stoties kariškiai. Cerkvė buvo veikianti, turėta apie 150 tikinčiųjų. Kartą ar du per mėnesį atvažiuodavo šventikas iš Klaipėdos. 1957 m. vyskupas Aleksijus siūlė paskirti kleboną. 1963 m. vietos valdžia norėjo uždaryti, bet tam negauta Rusijos stačiatikių bažnyčios reikalų tarybos įgaliotinio pritarimo.

Paskutiniaisiais sovietiniais metais cerkvė vėl buvo atidaryta, nes į ją atvažiuodavo besikuriančios Šilutės stačiatikių Arkangelo Mykolo parapijos tikintieji, tuomet neturėję savo maldos namų.

Atgimimo metais uždarytos cerkvės pastatas priklausė savivaldybei, liturginiai daiktai atiduoti į Šilutę. Namas buvo skirtas gyventi dviem šeimoms, laikui bėgant jis tapo prastos būklės. 2010 m. sukurtas dokumentinis filmas „Nadiežda" apie šiame name gyvenusią senutę (rež. Dali Rust).

Literatūra
----------

* Regina Laukaitytė. *Stačiatikių Bažnyčia Lietuvoje XX amžiuje*. Vilnius: Lietuvos istorijos instituto leidykla, 2003. ISBN 9986-780-52-7

Šaltiniai
---------

1. ↑  Церковь во имя Архистратига Божия Михаила (Молитвенный зал в школе) Archyvuota kopija 2017-10-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Nadiežda" nepalieka vilties

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°23′26″ š. pl. 24°38′15″ r. ilg.﻿ / ﻿54.39056°š. pl. 24.63750°r. ilg.﻿ / 54.39056; 24.63750

|  Žilinų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Merkinės |
| **Savivaldybė** | Varėnos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žilinai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1927 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Žilinų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žilinų kaime, 7 km į šiaurės vakarus nuo Valkininkų.

Istorija
--------

1812 m. pastatyta Žilinų dvaro koplyčia. 1862 m. atnaujinta. 1908 m. įkurtas Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1924 m. įkurta parapija, paskirtas klebonas Kazimieras Meškėnas.

1927 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Galutinai įrengta ir dekoruota klebonų Česlovo Krivaičio ir P. Barčinsko po Antrojo pasaulinio karo.

Petras Liutkus (g. 1904 m.), Žilinuose klebonavęs 1934–1944 m. Kirdeikiuose 1944 m. areštuotas, mirė Vorkutoje 1946 m. Po jo klebonavęs Donatas Linartas (1874–1950) 1946 m. nuteistas 10 m. kalėti, mirė Pravieniškėse.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su 2 masyviais bokštais ir frontonu tarp jų. Viduje 3 vienodo aukščio navos.

* 
* 
*
*Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*
Koordinatės: 55°18′36″š. pl. 22°01′56″r. ilg.﻿ / ﻿55.310021°š. pl. 22.032187°r. ilg.﻿ / 55.310021; 22.032187


|  Žygaičių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Tauragės |
| **Savivaldybė** | Tauragės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žygaičiai |
| **Adresas** | Bažnyčios g. 18 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1863 m. |
| **Stilius** | istorizmas |

**Žygaičių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žygaičių miestelyje, prie kelio  **199**  Tauragė–Žygaičiai–Vainutas , Ežeruonos (Jūros dešiniojo intako) dešiniajame krante. Istoristinė, turi neoromaninės architektūros bruožų.

Žygaičių bažnyčios 400-mečio paminklinis akmuo

Istorija
--------

Manoma, kad Žygaičiuose 1608 m. pastatyta koplyčia, 1785 m. – bažnyčia. Ji XIX a. vid. sudegė. Klebono Vincento Norvaišo rūpesčiu 1861 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1862 m. įkurta parapija. XIX a. viduryje veikė parapinė mokykla. Klebono Motiejaus Petronio rūpesčiu 1908 m. apmūrytas šventorius, nišose įrengtos gipsinės Kryžiaus kelio stotys.

1868–1869 m. klebonas Vincentas Norvaišas redagavo ir rengė spaudai Žemaičių vyskupo Motiejaus Valančiaus rankraščius. 1871 m. ištremtas į Tomsko guberniją.

Bažnyčios bokšte du varpai - vienas lietas 1772 m. kitas 1875 m. Varšuvoje.

Architektūra
------------

Bažnyčia istoristinė, turi neoromaninės architektūros bruožų, halinė, stačiakampio plano, su bokšteliu. Viduje įrengtas trijų mūrinių altorių ansamblis. Dabartiniame interjere esanti XIX a. antrojoje pusėje sukurta puošyba derinta su išsaugotais nuo gaisro senaisiais XVIII a. pabaigos ir XIX a. pradžios dirbiniais. Šventoriaus tvora ažūrinio mūro.

Bažnyčia neabejotinai projektuota profesionalaus architekto. Motiejus Valančius Žygaičių, Vainuto ir Truikinų (Aleksandrijos) bažnyčias priskiria „žemaičių architektui" Kalėdai, apie kurį, deja, žinomi tik pavieniai faktai.

Bažnyčios bokšte įkelti du žalvariniai varpai. Vienas, galbūt priklausęs senajai bažnyčiai, nulietas 1772 m. Antrąjį varpą naujajai mūrinei šventovei 1875 m. parūpino Antano Zvalinskio dirbtuvė Varšuvoje. Šventoriuje stovi 1934 m. statytas paminklas šventiesiems 1934-iesiems metams atminti, liudijantis, kad tais metais Lietuva pasiaukojo Švč. Jėzaus Širdžiai.

Galerija
--------

* Šoninis fasadas
* Tvoros ir langų angų dermė
* Šventorius su kryžiumi ir pastatu kampe
* Skulptūra ant koplytėlės (1934 m.)
* Šoninio bokštelio kryžius

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Žygaičių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia *lituanistika.lt*

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žygaičių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žygaičių parapija (*telsiuvyskupija.lt*)
* Žygaičių parapija (*taurageskatalikai.lt*)
* Žygaičių bažnyčios panoraminės nuotraukos (*panoramas.lt*)