recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Miškoatlis Bordžijos kodekse
**Miškoatlis** (nah. *Mixcōhuātl* – „debesų gyvatė"), **Istak Miškoatlis** („baltoji debesų gyvatė") – žvaigždžių ir debesų dievas actekų mitologijoje, medžiotojų, karių globėjas. 400 Miškoatlio sūnų laikyti Paukščių Tako žvaigždėmis. Tarp jo sūnų – Uicilopočtlis ir Kecalkoatlis. Čičimekai Miškoatlį iš pradžių garbino kaip medžioklės dievą, jis turėjęs elnio pavidalą. Actekai šį dievą ėmė laikyti nahua protėviu, jis susietas su Uicilopočtlio ir Kecalkoatlio kultais.

Miškoatlis buvo actekų kalendoriaus mėnesio Kečolio (*Quecholli*), trunkančio 20 dienų, dievas globėjas. Šiuo periodu buvo gaminami ir taisomi ginklai, aukojami žmonės. Taip buvo siekiama užsitikrinti sėkmę kare.

Pasakojama, kad kartą saulės dievas Teskatlipoka pasivertęs Miškoatliu ir atradęs titnagą, pamokęs žmones kaip juo naudotis ugniai įskelti.

Buvo vaizduojamas rankose laikantis ietisvaidę ir akstis, taip pat krepšį su maistui sumedžiotu grobiu. Neretai buvo vaizduojamas su išilgai jo kūno einančiais raudonais ir baltais dryžiais, ilgais plaukais, juodomis akimis arba jas dengiančia juoda kauke, ant dievo galvos – plunksnų vainikas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Мифы народов мира. *Мишкоатль* , Р. В. Кинжалов – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
2. 1 2 3 4  Ann Bingham (2004). South and Meso-American Mythology A to Z. Facts On File, p. 74.
Pušyno paklotė
Šilo samanų paklotė
**Miško paklotė** – dirvožemio sluoksnis, susidarantis iš yrančių miško nuokritų (spyglių, lapų, šakelių, žievės, kankorėžių), negyvų žolių, samanų ir kerpių liekanų. Paklotės storis ir masė priklauso nuo dirvožemių derlingumo, įmirkimo, medynų rūšinės sudėties, amžiaus, skalsumo. Paklotės skiriasi frakcine, chemine sudėtimi, suirimu, storiu, mase, mikrofloros įvairove ir kitais požymiais. Būdingas storis nuo kelių iki 40–60 cm, masė nuo kelių iki 100 t/ha ir daugiau. Paklotės pH būna neutralus, rūgštus ir vidutinio rūgštumo. Šių tipų miško paklotė dar skirstomos į smulkesnius taksonominius vienetus (lapuočių, žolių, sausą, drėgną miško paklotę). Pagal tarptautinę P. Miulerio klasifikaciją miško paklotė skirstoma į švelniąją, grubiąją ir tarpinio tipo.

Miško paklotėje vyksta intensyvūs organinių medžiagų skaidymo procesai. Joje yra daugybė pirmuonių, bakterijų, vabzdžių ir kitų bestuburių skaidytojų, grybų. Vidutinių platumų miškų paklotė paprastai gana stora ir vešliai apaugusi samanomis, žoliniais augalais, krūmokšniais, paparčiais, tuo tarpu atogrąžų miškuose paklotė dažnai būna menka dėl greito puvimo, skaidymo, mažo apšvietimo.

Miško paklotėje susidaro puvenos, ji saugo dirvožemį nuo mechaninio poveikio, palaiko vandenį ir maistingąsias medžiagas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Ardas
* Miško skliautas
* Pomiškis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mečislovas Vaičys. *miško paklotė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009
2. ↑  *подстилка Лесная подстилка*,Большая советская энциклопедия, T. XIV (Куна—Ломами). – Москва: Советская энциклопедия, 1973
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nebo kalnas |
| --- |
| Vaizdas į Nebo kalną iš rytųVaizdas į Nebo kalną iš rytų |
| **Aukštis** | 817 m |
| **Žemynas** | Azija |
| **Šalys** | Jordanijos vėliava Jordanija |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Nebo kalnas

  |
| **Koordinatės:** | 31°46′0″ š. pl. 35°43′30″ r. ilg.﻿ / ﻿31.76667°š. pl. 35.72500°r. ilg.﻿ / 31.76667; 35.72500Koordinatės: 31°46′0″ š. pl. 35°43′30″ r. ilg.﻿ / ﻿31.76667°š. pl. 35.72500°r. ilg.﻿ / 31.76667; 35.72500 |
|  |
|  **Vikiteka** | Nebo kalnas |

**Nebo kalnas** (arab. جبل نيبو‎ = *Jabal Nībū*, hebr. ‏הַר נְבוֹ‏‎ = *Har Nəvō*) – kalnas Jordanijoje, Madabos muchafazoje, Jordano slėnio rytiniame šlaite. Aukštis – 817 m. Nuo kalno atsiveria panorama į Jordano slėnį ir Jerichoną.

Pasak Senojo Testamento, ant Nebo kalno, dar vadinamo ***Pisga*** (hebr. ‏פִּסְגָּה‏‎), užkopęs Mozė ir pažvelgęs į pažadėtąją žemę. Šiame kalne Mozė buvo tariamai palaidotas paties Dievo, todėl jo kapavietė nėra žinoma.

Kalno viršūnėje yra IV a. Mozės bazilikos liekanos, išlikusios grindų mozaikos. Dabar pastatytas naujas statinys, saugantis vertingą paveldą. Taip pat pastatytas varinių gyvačių kryžius, sukurtas italų architekto Giovanni Fantoni.

2000 m. Nebo kalną aplankė popiežius Jonas Paulius II ir greta bazilikos pasodino alyvmedį. 2009 m. ant šio kalno pamokslą sakė popiežius Benediktas XVI.

* 
* Mozės bazilikaMozės bazilika
* MozaikosMozaikos
* Varinių gyvačių kryžiusVarinių gyvačių kryžius
* Vaizdas nuo Nebo kalnoVaizdas nuo Nebo kalno
*Kitos reikšmės – Dubysa (reikšmės).*

| Dubysa |
| --- |
| Užtvenkta Dubysa Padubysyje Užtvenkta Dubysa Padubysyje |
| **Ilgis** | 14,1 km |
| **Baseino plotas** | 39,4 km² |
| **Ištakos** | Dubysėlės ir Raudonupelio santaka |
| **Žiotys** | Daugyvenė |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Dubysa |

**Dubysa** – upė šiaurės Lietuvoje, kairysis Daugyvenės intakas. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 41010531. Upelio ilgis – 14,1 km, baseino plotas – 39,4 km².

Dubysos ištakos laikoma Dubysėlės (kodas 41010533) ir Raudonupelio (kodas 41010532) santaka ties Birjagalos mišku Pakruojo raj. Teka daugiausia šiaurės rytų kryptimi pro dirbamus laukus, lygiagrečiai su Daugyvene. Įteka į Daugyvenę 25,3 km nuo jos žiočių, Padubysyje. Žemupyje, Padubysyje, už 0,5 km nuo santakos su Daugyvene, Dubysa yra užtvenkta. Didesnis intakas iš kairės – Kirmėliupis.

Gyvenvietės prie Dubysos: Tirkšlioniai, Jomantoniai, Padubysys.

Upėvardis kildinamas nuo žodžių *dubti* („darytis dubiam, linkti, klimpti, smegti"), *dubus* („įdubęs, gilus"), *dubė* („įdubimas, slėnys").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| **Vytautas Budnikas (1943)** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. gruodžio 20 d.Vilniuje |
| Mirė | 2019 m. rugsėjo 14 d. (75 metai)Kaune |
|  |
| Veikla | Lietuvos gydytojas |
| Organizacijos | Kauno medicinos universitetas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Kauno medicinos institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1987 m. LTSR valstybinė premija |

**Vytautas Budnikas** (1943 m. gruodžio 20 d. Vilniuje – 2019 m. rugsėjo 14 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1966 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1995 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Nuo 1966 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytojas; nuo 2001 m. profesorius. 1995–1997 m. Sveikatos apsaugos ministerijos sekretorius. Su kitais 1995 m. įkūrė Valstybinę vaistų kontrolės tarnybą, kuriai vadovavo iki 2002 m. Jam vadovaujant atlikti 27 vaistų, gautų pritaikius naujas technologijas, tyrimai, kuriais remiantis į Lietuvos medicinos praktiką įdiegtas somatogenas, bovitocinas (oksitocinas), kalcitrino užžandžių tabletės, nitroperkutenas. Trijų išradimų bendraautoris.

Bibliografija
-------------

* Farmakologija, vadovėlis, vienas autorių, 1983 m. 1986 m.
* Farmakologija ir receptūra, vadovėlis, vienas autorių, 1986 m.
* Farmakologija, žinynas, vienas autorių, 1971 m.

Įvertinimas
-----------

* 1987 m. LTSR valstybinė premija

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Vytautas Budnikas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 559 psl.
**Aurimas Kieža**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1982 m. spalio 25 d. (38 metai) |
| Gimimo vieta | Marijampolė, Lietuva |
| Ūgis | 2,03 m |
| Svoris | 97 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Marijampolės "Sūduva" |
| **Pozicija** | lengvasis kraštassunkusis kraštas |
| Profesionalūs klubai |
| 2002-20062006-20082008-200920092009-201020102010-20112011-201220122013-20142015- | Hofstros universitetas (NCAA)Šiaulių „Šiauliai"BC Poltava (Ukraina)Marijampolės "Sūduva"Strovolų "Keravnos" (Kipras)Emilijos Redžo "Pallacanestro"Utenos "Juventus"Pasvalio "Pieno žvaigždės"Šiaulių „Šiauliai"Kosovo „Sigal Prishtina"Marijampolės "Sūduva" |  |
|  |

**Aurimas Kieža** (g. 1982 m. spalio 25 d. Marijampolėje) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis Marijampolės "Sūduvos" komandoje.

Prieš 2006–2007 m. sezoną A. Kieža pasirašė kontraktą su Vilniaus „Lietuvos Rytu", tačiau LKL čempionai nusprendė krepšininką paskolinti „Šiauliams". 2008 m. rugsėjo pabaigoje A. Kieža pasirašė sutartį su Ukrainos BC Poltava komanda. 2009 m. gruodžio pabaigoje sudarė sutartį su Kipro Strovolų „Keravnos" komanda. 2010 m. balandžio 4 d. persikėlė į Italiją, Emilijos Redžo „Pallacanestro". 2010 m. rugsėjo 4 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus" klubu. Atstovaudamas Utenos „Juventus" krepšinio klubui 2010–2011 m. sezone, Aurimas Kieža tapo LKL reguliariojo sezono naudingiausiu žaidėju, vidutiniškai rinkdamas po 15,7 taško, atkovodamas po 10,5 kamuolio, atlikdamas 2,6 rezultatyvaus perdavimo ir padarydamas 1,3 bloko (vid. 22 naudingumo balai) per rungtynes. 2012 m. rugpjūčio 2 d. sugrįžo į Šiaulių klubą ir pasirašė vienerių metų sutartį. 2013 m. birželio mėn. pasirašė vienerių metų sutartį su Kosovo „Sigal Prishtina" klubu.

2015 m. sausio pabaigoje pasirašė kontraktą iki sezono pabaigos su Marijampolės "Sūduvos" klubu. 2016 m. rugpjūčio pabaigoje pratęsė kontraktą su Marijampolės ekipa.

Pasiekimai
----------

* 2007 m. LKL trečios vietos laimėtojas
* 2011 m. BBL pirmos vietos laimėtojas (Iššūkio taurė)
* 2011 m. LKL naudingiausias reguliariojo sezono žaidėjas
* 2013 m. Kosovo supertaurės laimėtojas
* 2016, 2017 m. NKL čempionas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2013-09-27 iš Wayback Machine projekto.lkl-reguliariojo-sezono-krepsininkas.html
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
Kentauro proksima b egzoplaneta – dailininko vizija. Kaip atrodo ši planeta iš tikrųjų nėra žinoma.
**Kentauro proksima b** (dar vadinama **Proksima b** arba **Kentauro alfa Cb**) – egzoplaneta, skriejanti aplink artimiausią Saulės sistemai žvaigždę, raudonąją nykštukę Kentauro proksimą. Ši planeta skrieja gyvybei tinkamoje zonoje. Nuo Žemės nutolusi 4,2 šviesmečio ir yra artimiausia žinoma rasta egzoplaneta.

Kentauro proksimos b planetą nuo žvaigždės skiria 6,9 mln. km, ji aplink žvaigždę apsisuka per 11,2 Žemės dienas, jos masė yra 1,3 Žemės masės. Tinkamumas gyvybei nėra patvirtintas, nes žvaigždinis vėjas šiai planetai daro 2000 kartų didesnį poveikį, nei Saulės vėjas Žemei. Šios planetos atradimas buvo paskelbtas 2016 m. rugpjūčio mėn. Pietų Europos observatorijoje. Planeta buvo atrasta naudojantis radialinio greičio metodu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Earth-like planet discovered orbiting sun's neighbor". CNN. 2016-08-24. Nuoroda tikrinta 2016-08-24. „A planet named Proxima b has been discovered orbiting the closest star to our sun."
2. ↑  Davis, Nicola (2016-08-24). „Discovery of potentially Earth-like planet Proxima b raises hopes for life". *The Guardian*. Nuoroda tikrinta 2016-08-24.
3. ↑  Chang, Kenneth (2016-08-24). „One Star Over, a Planet That Might Be Another Earth". *New York Times*. Nuoroda tikrinta 2016-08-24.
4. ↑  Strickland, Ashley (2016-08-24). „Closest potentially habitable planet to our solar system found". *CNN Health*. Nuoroda tikrinta 2016-08-24.
**Vytautas Balčiūnas** (1910 m. lapkričio 21 d.  Rėčiūnuose,  Vištyčio valsčiuje,  Vilkaviškio apskrityje – 2003 m. gegužės 28 d. Putname, Konektikuto valstijoje) – Lietuvos kunigas, nuo 1963 m. monsinjoras, teologijos daktaras, Lietuvos katalikų mokslų akademijos (LKMA) narys.

Biografija
----------

Augo Povilo ir Petronėlės Balčiūnų šeimoje. Brolis Jurgis Balčiūnas.

Baigęs pradžios mokyklą ir gimnaziją, mokėsi Kauno kunigų seminarijoje, studijavo teologiją Vytauto Didžiojo universitete. 1933 m. įšventintas kunigu. 1933–1936 m. Panevėžio pradžios mokyklų ir kalėjimo kapelionas. 1936–1939 m. Pasvalio komercinės gimnazijos ir pradžios mokyklos tikybos mokytojas, kapelionas. 1939–1944 m. Kauno kunigų seminarijos dvasios tėvas ir Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos fakulteto adjunktas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1945 m. išvyko į Italiją.

Rengė lietuviškas laidas Vatikano radijuje. Nuo 1945 m. lietuvių Šv. Kazimiero kolegijos Romoje dvasios tėvas, dėstė dvasinę teologiją ir liturgiją. 1952 m. baigė Grigaliaus universitetą, teologijos daktaras. 1963 m. persikėlė į JAV. Vedė rekolekcijas lietuvių parapijoms, vyrų ir moterų vienuolijoms JAV, Kanadoje, Italijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje, Australijoje.

1966 m. įkūrė ir vadovavo religinių knygų leidyklai „Krikščionis gyvenime". Redagavo ir išleido to paties pavadinimo veikalų 28 tomų seriją. Nuo 1973 m. LKMA sekretorius, nuo 1988 m. J. Matulaičio slaugos namų Putname kapelionas. Bendradarbiavo lietuvių spaudoje. Parengė spaudai knygą „Šventoji Dvasia – Bažnyčios atnaujintoja" (1976 m.). Išvertė L. M. G. de Montfort’o knygą „Marijos paslaptis" (1979 m. 2 leid. 1995 m.) ir kitų religinių veikalų. 1998 m. Parodos katalogo „Lietuvos vienuolynų dailė" vienas rengėjų. Lietuviškai įkalbėjo į magnetofono juostą Naująjį Testamentą.

Palaidotas birželio 7 d. Putname, Marijos Nekaltojo Prasidėjimo seserų vienuolyno Dangaus Vartų kapinėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vytautas Balčiūnas (1910)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 769 psl.
2. ↑  Bažnyčios žinios. 2003 birželio 14, Nr. 11
Koordinatės: 55°51′12″ š. pl. 22°48′29″ r. ilg.﻿ / ﻿55.85333°š. pl. 22.80806°r. ilg.﻿ / 55.85333; 22.80806


| Kentrių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Kelmės rajonas) |
| Plotas | 0,286 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,5 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,3 m |
| Didžiausias gylis | 3 m |
| Įteka | 6 bevardžiai upeliai |
| Išteka | bevardis upelis |

**Kentrių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kelmės rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Šaukėnų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Gumiltos intakas, Aunuvos upės baseinas) išeksploatuoto durpyno vietoje 1,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,7 km, plotis – iki 0,3 km. Altitudė 108,8 m. Skersai tvenkinio einantis kelias padalina jį į 2 beveik lygias dalis. Krantai žemi, pelkėti, plačiai apaugę medžiais ar krūmynais. Aplinkui plyti Kentrių pelkė. Iš pietų prieina Beržėnų miškas. Į rytus įsikūręs Kentrių kaimas, į vakarus – Aukselių kaimas. 

Tvenkinys įrengtas 1978 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| **Nechama Lifšic** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1927 m. spalio 7 d.Kaunas, Lietuva |
| Mirė | 2017 m. balandžio 21 d. (89 metai) |
|  |
| Veikla | dainininkė |
|  |
| Alma mater | Vilniaus konservatorija |

**Nechama Lifšic** (1927 m. spalio 7 d. Kaune - 2017 m. balandžio 21 d.) – Lietuvos žydų kilmės Lietuvos ir Izraelio dainininkė.

Biografija
----------

Gimė 1927 m. spalio 7 d. Kaune, kaip Nechama Lifšicaitė. II pasaulinio karo metu gyveno Uzbekistane. Grįžusi į Lietuvą, 1951 m. baigė Vilniaus konservatoriją ir buvo geriausiai žinoma žydų dainininkė Lietuvos TSR, dainavo jidiš kalba. Kaip rašo S. Atamukas: „Tiek Lietuvoje, tiek plačiojoje Sąjungoje N. Lifšicaitė skleidė savo kultūros apraiškų ištroškusiems žydams gaivinantį tautinį ir dvasinį peną [...] Nechamos (ivrito kalba – Paguoda) dainos išreiškė giliausius Tarybų
Sąjungos žydų išgyvenimus ir lūkesčius, jos sukrėsdavo ir įdvasindavo". 1969 m. emigravo į Izraelį, dirbo su prodiuseriumi Gioroju Godiku, vėliau Tel Avivo bibliotekoje.

Nuorodos
--------

* Biografija (rus.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biografija
**Teisių perėmimas** - teisių, pareigų subjekto pasikeitimas. Teises, pareigas perėmęs asmuo vadinamas *teisių perėmėju*.

Civilinis procesas
------------------

Tais atvejais, kai viena iš ginčijamo arba sprendimu nustatyto teisinio santykio šalių pasitraukia iš bylos (fizinio asmens mirtis, juridinio asmens pabaiga ar pertvarkymas, reikalavimo perleidimas, skolos perkėlimas ir kitais įstatymų numatytais atvejais), teismas, jei yra pagrindas, tą šalį pakeičia jos teisių perėmėju, išskyrus atvejus, kai yra negalimas materialinių subjektinių teisių perėmimas. Teisių perėmimas galimas bet kurioje proceso stadijoje.

Teisių perėmėjui visi veiksmai, atlikti procese iki jo įstojimo, yra privalomi tiek, kiek jie būtų buvę privalomi tam asmeniui, kurio vietoj įstojo teisių perėmėjas.

Procesinis teisių perėmėjas privalo pagrįsti savo dalyvavimą procese (LR CPK 48 straipsnis „Procesinis teisių perėmimas").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Civilinio proceso kodekso patvirtinimo, įsigaliojimo ir įgyvendinimo įstatymas. Civilinio proceso KODEKSAS (Data: 2010-09-23. Aktuali 2010-10-26)
Kenwood Corporation  
株式会社ケンウッド|  |
| Forma | Dukterinė įmonė |
| Pramonė | Plataus vartojimo elektronika |
| Įkurta | 1946 m. |
| Centrinė būstinė | Hačiodžis, Tokijas, Japonija |
| Svarbiausi darbuotojai | Shoichiro Eguchi(generalinis direktorius) |
| Produkcija | Plataus vartojimo audioaparatūra |
| Pajamos | 1,68 mlrd. JAV dol. (2006 m.) |
| Darbuotojų | 4424 (2006 m.) |
| Holdingas | JVC Kenwood |
| Tinklalapis | www.kenwood.com |

**Kenwood** (jap. 株式会社ケンウッド = *Kabushiki-Gaisha Ken'uddo*) (TYO: 6765 Archyvuota kopija 2015-01-09 iš Wayback Machine projekto.) – Japonijos mėgėjiškos ir aukštos kokybės audioaparatūros gamintojas.

Istorija
--------

„Kenwood" buvo įkurta 1946 m. Komaganėje, Nagano prefektūroje, Japonijoje, pavadinimu „Kasuga Radio Co. Ltd.". 1960 m. buvo pervadinta į „Trio Corporation". 1963 m. buvo atidarytas pirmasis biuras užjūryje, t. y. Trio, Los Andžele, Kalifornijoje, JAV.

1972 m. kilus nesutarimams dėl „Kenwood" 1967 metais konstruojamo stiprintuvo iš „Kenwood" pasitraukė inžinierius Džiro Kasuga (*Jiro Kasuga*) ir įkūrė Japonijos vidutinio dydžio elektronikos gaminių kompaniją „Accuphase".

2008 m. „Kenwood" susijungė su „JVC". Buvo suformuota holdingo bendrovė „JVC Kenwood".

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kenwood** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė
| **Oxyopes ramosus** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Voragyviai  *( Arachnida)* |
| Būrys: | Vorai  *( Araneae)* |
| Šeima: | Lūšiavoriai  *( Oxyopidae)* |
| Gentis: | *Oxyopes*  *( Oxyopes)* |
| Rūšis: | Raštuotasis lūšiavoris  *( Oxyopes ramosus)* |

 |
| Binomas |
| ***Oxyopes ramosus***Martini & Goeze, 1778 |

**Raštuotasis lūšiavoris** (*Oxyopes ramosus*) – vorų (*Araneae*) būrio, lūšiavorių (*Oxyopidae*) šeimos voras.

Paplitęs visoje Europoje, išskyrus Didžiąją Britaniją.

Voras 6-10 mm dydžio, abiejų lyčių kūno raštas panašus, galvos dalyje suskyla į atskiras dėmes. Birželio mėnesį patelė ant viržių ir kitų augalų viršutinių šakelių nuverpia plokščią, gelsvai baltą kiaušinėlių kokoną, kuriame būna 31-78 kiaušinėliai. Padėjusi kiaušinėlius, ji kokoną saugo. Jaunikliai išsirita birželio mėn.

Vorai mėgsta atviras šiltas vietas, dykvietes, smėlėtą substratą. Jie gyvena žolėse arba ant žemės ir ten medžioja savo grobį, kurį pagauna šuoliu, bet voratinkliu neapipina.

Nuorodos
--------

* Lietuvos vorai: Oxyopes ramosus (Martini & Goeze, 1778) Archyvuota kopija 2007-09-14 iš Wayback Machine projekto.
**Teisinis auditas** - teisinė organizacijos (dažniausiai - įmonės) patikra, vertinimas; audito rūšis. Vykdomas prieš perkant įmonę (kontrolinį akcijų paketą), pasunkėjus jos finansinei būklei, keičiantis įmonės valdymo organams, reikalaujant kredito įstaigai ar investuotojui (pvz. ketinančiam suteikti ilgalaikę ir arba didelę paskolą, įsigyjant obligacijų ir pan.), kai vykdomi susiliejimai ir įsigijimai ir kt.

Reikšmė
-------

Paskirtis - padėti išvengti nepagrįstos rizikos, gauti informaciją, svarbią dėl įmonės pirkimo (tęsimo, nutraukimo, derybų eigos ir pan.). Teisinis auditas gali paveikti pirkėjo poziciją, sprendimą pirkti ar ne, palengvinti įmonės perleidimo sandorį (parengiant pirkimo-pardavimo sutartį). Pardavėjui gali padėti išsiaiškinti tikrąją įmonės būklę ir pasirengti tinkamai informuojant pirkėjus.

Objektas
--------

Teisinio audito metu analizuojama ir vertinama informacija apie įmonę, jos turtą, veiklą, santykius su partneriais, įvairiomis organizacijomis (pvz. su valdžios institucijomis). Tokios analizės dėka gali būti atskleista informacija, neatsispindinti finansinėse ataskaitose. Audito objektas gali būti darbo santykiai, prekyba, sutartys (reikalavimai bei ir įsipareigojimai pagal jas), išankstinės sutartys, ginčai, intelektinė nuosavybė, draudimas, neįprasta veikla, sandoriai, kt..

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jurgita Jurkšaitytė. Įmonės teisinis auditas: ką perkam? // Karjera ir vadyba: Verslas ir teisė; „Verslo žinios"[neveikianti nuoroda] (2004 04 08, V, Nr. 67, Karjera ir vadyba, Nr. 13, 7 p.)
**Vytautas Bimba** (1927 m. sausio 24 d. Mantvyduose, Kupiškio raj. – 2001 m. spalio 14 d. Kaune, palaidotas Kaune, Petrašiūnų kapinėse) – krepšinio treneris, teisėjas.

Biografija
----------

Augo Judiškių vienkiemyje, mokėsi Papilio vidurinėje mokykloje, 1940–1946 m. Biržų gimnazijoje. 1946–1950 m. studijavo Kūno kultūros institute.

1950–1954 m. Kauno sporto komiteto pirmininko pavaduotojas. 1954–1962 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos vyr. dėstytojas, treniravo akademijos krepšininkus. 1975–1992 m. Vilniaus universiteto Fizinio auklėjimo katedros vedėjas, nuo 1984 m. docentas. Treniravo universiteto studentų krepšinio komandą. 1977 m. SSKP narys. Lietuvos krepšinio federacijos prezidiumo narys, Lietuvos krepšinio trenerių tarybos pirmininkas, Lietuvos sporto federacijų narys.

Parašė daugiau kaip 100 straipsnių, 4 kūno kultūros ir sporto teorijos, metodikos, treniruočių metodines priemones.

Trenerio karjera
----------------

* 1952–1955 m. – Lietuvos moterų krepšinio rinktinės vyriausiasis treneris.
* 1961 m. – Sąjunginės kategorijos teisėjas.
* 1962–1975 m. – Kauno „Žalgirio" krepšinio komandos, 1971 m. ir 1973 m. SSRS čempionatų prizininkės vyresnysis treneris.
* 1962–1975 m. – Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyriausiasis treneris.
* 1963 m. – Lietuvos SSR nusipelnęs treneris.
* 1967 m. – SSRS nusipelnęs treneris.
* 1976 m. – LTSR nusipelnęs kūno kultūros ir sporto darbuotojas.

Įvertinimas
-----------

1997 m. apdovanotas Gedimino IV laipsnio ordinu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vytautas Bimba*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 251
2. ↑  *Vytautas Bimba*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 188 psl.

* Kupiškėnų enciklopedija, I t. Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2006. T. I: A-J. ISBN 9955-624-62-0.
* Biografija
| **Vytautas Beiga** |
| --- |
| Gimė | 1928 m. balandžio 20 d.Lietuva Antakalnis, Kaišiadorių valsčius |
| Mirė | 2011 m. balandžio 25 d. (83 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | Lietuvos architektas baldininkas |
|  |
| Alma mater | Kauno politechnikos institutas |

**Vytautas Beiga** (g. 1928 m. balandžio 20 d. Antakalnis, Kaišiadorių valsčius – 2011 m. balandžio 25 d. Vilnius) – Lietuvos architektas baldininkas.

Biografija
----------

1954 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1957–1991 m. dirbo Baldų ir medžio apdirbimo pramonės ministerijos Eksperimentiniame konstravimo biure. 1959–1971 m. vyr. konstruktorius, 1971–1991 m. vyr. architektas.

Projektai
---------

Suprojektavo miegamojo komplektą „Ąžuolas" (1957 m.), bendrojo kambario ir miegamojo (1961 m.), sekcijinių („Vilnius 2" 1972 m.) baldų. Pagal jo projektus pagaminta baldų Lietuvos atstovybei Maskvoje (1958 m.), tarptautinėms jaunimo stovykloms Gurzufe (1963 m.) ir Sočyje (1964 m.), Maskvos (1960 m. 1963 m.), Konakrio (Gvinėja, 1962 m.), Brazavilio (Kongas, 1967 m.) viešbučiams.

Bibliografija
-------------

1. Vytautas Beiga, Vilija Gerulaitienė, Eugenijus Gūzas, Lietuviškų baldų dizaino kūrėjai, 1957-1990, Vilnius, 2013, ISBN: 9785420017319

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Mačiulis. *Vytautas Beiga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 778 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

**Martell Webster**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1986 m. gruodžio 4 d. |
| Gimimo vieta | Vašingtonas, JAV |
| Ūgis | 2,01 m |
| Svoris | 104 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Vašingtono „Wizards" |
| **Pozicija** | atakuojantis gynėjas |
| NBA naujokų birža |
| 2005 m. | 6 šaukimu,Portland „Trail Blazers" |
| Profesionalūs klubai |
| 2005-20102010-2012Nuo 2012 | Portland „Trail Blazers"Minnesota „Timberwolves"Washington „Wizards" |  |
|  |

**Martell Webster** (g. 1986 m. gruodžio 4 d. Edmondse, Vašingtone) yra JAV krepšininkas, šiuo rungtyniaujantis metu Nacionalinės krepšinio asociacijos Portlando "Trail Blazers" komandoje. 2.01 m ūgio, 95 kg sveriantis taikliarankis krepšininkas buvo pašauktas 2005 metų NBA Naujoku Biržoje šeštu kvietimu į Portlando "Trail Blazers" komandą. Jis yra pravardžiuojamas "The Definition" (liet. k.-"Apibrėžimas") dėl jo pavardės sutapimo su to paties vardo garsiu anglų kalbos žodynu. Webster taip pat yra Dallas "Mavericks" komandos žaidėjo Jason Terry pusbrolis.

Per rungtynes su Utah "Jazz" 2008 m. sausio 5 d. pelnė 26 taškus pagerindamas savo karjeros rekordą. Šiose rungtynėse Websteris įmetė 24 taškus per trečiąjį kėlinį, taip pagerindams "Trail Blazers" komandos vieno žaidėjo taškų rekordą per vieną kėlinį.
**Algirdas Boguševičius** (g. 1958 m. balandžio 23 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas chirurgas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, buriuotojas.

Biografija
----------

1982 m. baigė Kauno medicinos institutą. 2002 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Nuo 1984 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1989 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) klinikų gydytojas chirurgas. Nuo 2003 m. Chirurgijos klinikos Krūties chirurgijos skyriaus vadovas profesorius, krūtų onkochirurgas, abdominalinis chirurgas konsultantas. Nuo 1989 m. Kauno medicinos universiteto dėstytojas.

Tiria pilvaplėvės uždegimo, žarnyno nepraeinamumo, krūties vėžio, kompiuterinės technikos pritaikymo medicinoje problemas.

1989 m. kartu su kitais buriuotojais iš Lietuvos jachta „Audra" atliko transatlantinį žygį Klaipėda–Niujorkas. 1990 m. įgijo jachtos kapitono sertifikatą.

Žmona gydytoja oftalmatogė, medicinos mokslų daktarė, Kauno medicinos universiteto Akių ligų klinikos administratorė Rima Boguševičienė.

2007 m. Kauno miesto savivaldybės apdovanojimo „Gerumo plyta" laureatas.

Bibliografija
-------------

* Krūties vėžys: mokslinė monografija. – V.: UAB Vaistų žinios, su kitais, 2004. ISBN 9955-511-27-3

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Algirdas Boguševičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 779 psl.
| **Algirdas Bružas** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. birželio 11 d. (62 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | kompozitorius, pedagogas |
| Sritis | muzika |
|  |
| Alma mater | 2007 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija |

**Algirdas Bružas** (g. 1960 m. birželio 11 d. Kaune) – lietuvių kompozitorius, pedagogas.

Biografija
----------

Tėvas Stasys Bružas buvo savamokslis smuikininkas ir vargonininkas, motinos broliai Petras ir Mečislovas Bagdonavičiai – vargonininkai ir chorvedžiai, pusseserė Zita Bružaitė taip pat tapo kompozitore. Mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos mokykloje, mokytojos L. Goldšteinienės fortepijono klasėje, vėliau – J. Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje, kur kompozicijos mokėsi pas kompozitorių A. Kubiliūną. 1984 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, kompozicijos ir teorijos specialybę. Nuo 1984 m. dirba Šiaulių konservatorijoje, teorinių disciplinų dėstytojas. Nuo 1990 m. muzikos mokyklos prie Šiaulių konservatorijos mokytojas, nuo 1992 m. 2-osios vaikų muzikos mokyklos mokytojas. Nuo 1990 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos narys. 1986–1990 m. Lietuvos muzikų draugijos Šiaulių skyriaus pirmininkas.

Kūryba
------

Sukūrė apie šimtą įvairių žanrų ir tematikos kūrinių. Rašo simfoninę ir kamerinę muziką, operas, oratorijas, kantatas, mišias, muziką vaikams. Jo kūriniai yra pelnę eilę premijų. J. Naujalio ir F. Šuberto premijų laureatas. 2004 m. suteiktas Metų kompozitoriaus vardas.

Žymesni kūriniai
----------------

* Malda negrįžusiems, muzikos ir dailės projektas, su dailininku Arūnu Vasiliausku, 1992 m.
* Šienapjūtė, opera, 1993 m.
* Pirmosios Kalėdos, opera vaikams, 1993 m. atliko berniukų choras „Dagilėlis"
* Impression, siuita styginių orkestrui, 1997 m.
* Eglė žalčių karalienė, opera, 1997 m.
* Miško pasaka, opera vaikams, 2003 m.
* Uždekim vilties žvakę, simfonija, 2004 m.
* Instrumentų paradas, opera vaikams, 2005 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rytis Urniežius. Algirdas Bružas: būti pripažintam savame mieste. Šiaulių universitetas
2. ↑  Algirdas Bružas. Šiaulių apskrities Povilo Višinskio viešoji biblioteka
**Algirdas Brazis** (1915 m. vasario 9 d. Čikagoje – 2007 m. balandžio 1 d. ten pat) – lietuvių kilmės JAV dainininkas (baritonas).

Biografija
----------

Dainuoti mokėsi privačiai. 1951–1954 m. dainavo „Metropolitan Opera" (225 spektakliuose), 1955–1956 m. Čikagos lyrinėje operoje, 1957–1988 m. Čikagos lietuvių operoje (87 spektakliuose sukūrė 24 vaidmenis) ir kt. operos teatruose.

Koncertavo kaip solistas su „Lietuvos vyčių", „Pirmyn" chorais, „Dainavos" ir „Čiurlionio" ansambliais. Kaip solistas dalyvavo atliekant S. Šimkaus baladę „Nugrimzdęs dvaras", kantatą „Atsisveikinimas su tėvyne", J. Žilevičiaus kantatą „Vytautas Didysis", B. Markaičio kantatą „Vilniaus varpai", F. Strolios kūrinį chorui ir baritonui „Suledėjusiomis lūpomis". 1938 m. su „Pirmyn" choru koncertavo Lietuvoje. „Lietuvos vyčių" narys, nuo 1993 m. garbės narys.

Vaidmenys
---------

* Rigoletas, Džiuzepė Verdis. Rigoletas
* Amonasras, Džiuzepė Verdis. Aida
* Žermonas, Džiuzepė Verdis. Traviata
* Nabukas, Džiuzepė Verdis. Nabuchodonosaras
* Renatas, Džiuzepė Verdis. Kaukių balius
* Skarpija, Džakomas Pučinis. Toska
* Eskamiljas, Žoržas Bizė. Karmen
* Pakalnis, Julius Gaidelis. Dana
* Pikulas, Julius Gaidelis. Gintaro šaly
* Kapitonas, Jeronimas Kačinskas. Juodas laivas
* Rimvydas, Jurgis Karnavičius. Gražina
* Erdvius, Almikaras Pončielis. Lietuviai

Įvertinimas
-----------

* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius, 2006 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdą Brazį išlydėjus (1915–2007) Draugas Archyvuota kopija 2008-08-20 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Algirdas Brazis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 459 psl.
| **Algirdas Brukas** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. sausio 11 d. (87 metai)Marijampolėje |
|  |
| Veikla | Lietuvos miškininkas |
| Partija |  |
|  |
| Alma mater | 1959 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Algirdas Antanas Brukas** (g. 1936 m. sausio 11 d. Marijampolėje) – Lietuvos miškininkas.

Biografija
----------

1959 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1959–1961 m. Kauno apželdinimo tresto medelyno vedėjas. 1961–1996 m. dirbo Miškotvarkos institute, 1969–1996 m. direktorius, 1994–1996 m. dar ir Miškų ūkio ministerijos sekretorius. 1992–1996 m. Lietuvos miškininkų sąjungos prezidentas, 1996–1997 m. viceprezidentas. 1996–1998 m. žemės ir miškų ūkio viceministras. Lietuvos miško savininkų asociacijos garbės narys.

Lietuvos miškotvarkos kompiuterizavimo iniciatorius ir įgyvendintojas, GIS technologijų diegimo Lietuvos miškotvarkoje pradininkas. Dauguma metodų, programų, sukurtų ir taikytų Lietuvos miškotvarkoje įgavo visuotinį pripažinimą ir buvo naudojamos plačiai už šalies ribų. Paskelbė straipsnių miškotvarkos, gamtosaugos ir medžioklės klausimais.Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių apie miškus autorius.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos TSR miškų ištekliai ir augimvietės, su kt. 1972 m.;
* Miško žemių ekonominis vertinimas, su kt. 1975 m.;
* Miškas ir fauna su kitais, 1981 m.;
* Lietuvos miškų kadastras su kitais, 1990 m.;
* Lietuvos miškų pakartotinio tvarkymo augimviečių pagrindu rezultatai ir naudojimo perspektyvos, su kt. 1993 m.;
* Didžiagirė, monografija, 1995 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Algirdas Brukas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 527 psl.
2. ↑  Andrius Kuliešis. Algirdui Brukui – LMSA garbės nario vardas[neveikianti nuoroda]
**Algirdas Chominskis** (lenk. *Olgierd Chomiński*, 1884 m. birželio 23 d. Boguslavas, Viekšnių valsčius, Šiaulių apskr. – 1943 m. rugsėjo 17 d. pagal kitus šaltinius – rugsėjo 7 d. Vilnius) – Lietuvos lenkų kalbininkas, filosofijos daktaras.

Biografija
----------

Brolių Biržiškų vaikystės draugas Viekšniuose. 1896–1903 m. mokėsi Šiaulių gimnazijoje, gimnaziją baigė Charkove 1904 m. 1904-1911 m. studijavo Varšuvos, Lvovo, Krokuvos universitetuose, 1914-1915 m. – Prahos universitete. 1911 m. filosofijos daktaras.

1916-1920 m. mokytojavo. Nuo 1922 m. Vilniaus universiteto slavų filologijos dėstytojas. Tyrė lenkų kalbos tarmes, lenkų ir lietuvių kalbų santykius.

Bibliografija
-------------

* Dialekty polskie okolic Rymanowa, *Rymanovo apylinkių lenkų tarmės*, 1915 m.
* Mapa języka litewskiego w granicach Rzeczypospolitej Polskiej, *Lietuvių kalbos žemėlapis Lenkijos Respublikos ribose*, 1939 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Algirdas Chominskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 86 psl.
**rašyk.lt**|  |
| **Pavadinimas** | rašyk.lt |
| **Savininkas** | Vidmantas Nuolaida |
| **Kūrėjas** | Vidmantas Nuolaida |
| **Komercinė?** | ne |
| **Paskirtis** | literatūros kūrinių, recenzijų, straipsnių, rašytojų aprašymų publikavimas |
| **Registracija** | būtina norint rašyti. Skaitant nebūtina |

**rašyk.lt** – interneto svetainė, kurioje visi norintys lankytojai gali talpinti savo literatūrinius kūrinius, rašyti apie knygas bei komentuoti kitų darbus. Per dieną galima įkelti tik vieną kūrinį. Lėkšti ir banalūs kūriniai yra trinami (apie ištrynimą būna pranešama kūrinio autoriui elektroniniu paštu).

Istorija
--------

2000 m. kilo idėja sukurti svetainę. Svetainė internete pasirodė 2001 metų kovo 1 dieną. Iki 2004 metų spalio svetainė buvo pasiekiama adresu rasyk.kitoks.lt Archyvuota kopija 2006-07-11 iš Wayback Machine projekto. bet dabar, nors ir senasis adresas tebeveikia, pagrindinis svetainės adresas yra www.rasyk.lt.

Nuo 2002 m. vasaros *rašyk.lt* autoriai, save vadinantys *„rašykais"*, kasmet gyvai rengė susitikimus, vadintus *„Kūrybos vakarais"*, bet 2004 metais susirinkimas virto ir žymiai platesnio masto renginiu, pavadintu *„PaRaštėmis"*, kuris būna rengiamas du kartus per metus.

Svetainei pradžią davė Vidmantas Nuolaida. Dabar svetainė turi šešiolika administratorių.

Leidykla Ciklonas 2005 metais *rašyk.lt* kūrėjų prašymu išleido knygą *„rašyk!"*, kurioje talpinama 103 geriausi 2001–2004 metais svetainėje patalpinti 73-ijų autorių prozos ir poezijos kūriniai.

Nuorodos
--------

* *rašyk.lt* svetainė
* *PaRaštės* svetainė Archyvuota kopija 2021-02-27 iš Wayback Machine projekto.
* *rašyk!* knyga Archyvuota kopija 2006-07-17 iš Wayback Machine projekto.
| **Algirdas Budrys** |
| --- |
| Gimė | 1939 m. kovo 3 d. (84 metai)Vertimai, Baisogalos valsčius |
| Tėvas | Kazimieras |
| Sutuoktinis (-ė) | Jadvyga Budrienė |
| Vaikai | Irena Budrytė-Kummer, Audronė Budrytė-Morkūnienė |
|  |
| Veikla | klarnetininkas virtuozas |
| Partija | 1971 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1963 m. LSSR konservatorija |

**Algirdas Budrys** (g. 1939 m. kovo 3 d. Vertimuose, Baisogalos valsčius) – Lietuvos klarnetininkas virtuozas.

Biografija
----------

Broliai dailėtyrininkai Romualdas ir Stasys Budriai.

Mokėsi Baisogalos vidurinėje, Kauno Juozo Naujalio muzikos mokykloje, 1957–1963 m. studijavo LSSR konservatorijoje (Juozo Jasenkos klasėje).

Nuo 1963 m. konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas. 1964–1968 m. tobulinosi Leningrado konservatorijos aspirantūroje (pas Vladimirą Krasaviną). 1970–1971 m. stažavo Paryžiuje (pas Žaką Lanslo). 1972–1975 m. Kairo nacionalinės konservatorijos profesorius ekspertas.

1976–1986 m. ir nuo 1994 m. konservatorijos Pučiamųjų instrumentų katedros vedėjas; 1980 m. docentas, 1985 m. profesorius. 1986–1988 m. Lietuvos filharmonijos meno vadovas ir direktorius. Nuo 1992 m. pučiamųjų orkestro „Trimitas" meno vadovas. Nuo 2011 m. Vytauto Didžiojo universiteto Muzikos akademijos profesorius, Instrumentinės muzikos katedros vedėjas. Nuo 1984 m. Tarptautinės klarneto asociacijos narys.

Koncertuoja su instrumentiniais ansambliais ir kaip solistas. Gastroliavo Prancūzijoje, Lenkijoje, Egipte, Vokietijoje, Suomijoje, Čekoslovakijoje, Anglijoje, JAV, SSRS. Paskelbė teorinių ir metodinių straipsnių. Tarp mokinių – Petras Vyšniauskas.

Įvertinimas
-----------

* 1979 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1998 m. LDK Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 2009 m. Radviliškio krašto garbės pilietis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Algirdas Budrys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 294
2. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Algirdas Budrys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 561 psl.
3. ↑
4. ↑
| Kenterberisangl. *Canterbury* |
| --- |
|        |
| *Sturo upė Kenterberyje* |
|  |
| 

KenterberisKenterberis

51°16′0″ š. pl. 01°05′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.26667°š. pl. 1.08333°r. ilg.﻿ / 51.26667; 1.08333﻿ (Kenterberis)Koordinatės: 51°16′0″ š. pl. 01°05′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.26667°š. pl. 1.08333°r. ilg.﻿ / 51.26667; 1.08333﻿ (Kenterberis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Anglija Anglija |
| **Grafystė** | Kentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 43 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 57 653  |
|  |
|  **Vikiteka** | Kenterberis |

**Kenterberis** (angl. *Canterbury*) – miestas Jungtinėje Karalystėje, pietryčių Anglijoje, Kento grafystėje, 89 km į pietryčius nuo Londono, prie Sturo upės. Netoli praeina Londono–Doverio magistralė (A2), keliai į Ašfordą, Margitą; geležinkelio stotis. Vystoma lengvoji pramonė, turizmas. Sodininkystės regiono prekybinis centras. Veikia Kento universitetas (įkurtas 1965 m.), teologijos koledžas.

Paveldas
--------

Kenterberio senamiestis beveik taisyklingo plano. Yra išlikusios miesto gynybinės sienos, renesansiniai Tiudorų rūmai (XVI a.), rotušė (XVIII a.). Yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktos 597 m. įkurtos Šv. Augustino abatijos liekanos, VIII–XIV a. romaninė gotikinė Šv. Martyno bažnyčia (viena seniausių bažnyčių Didžiojoje Britanijoje) ir XI–XVI a. Kenterberio katedra (160 m ilgio) su romanine kripta, ankstyvosios gotikos choru.

Galerija
--------

* KatedraKatedra
* Šv. Augustino abatijos liekanosŠv. Augustino abatijos liekanos
* Šv. Martyno bažnyčiaŠv. Martyno bažnyčia
* Miesto sienosMiesto sienos

Istorija
--------

Senovėje tai buvo keltų genties britų gyvenvietė *Durou̯ernon*. Miestą 43 m. įkūrė romėnai ir pavadino *Durovernum Cantiacorum*. Pasitraukus romėnams VI a. pabaigoje Kenterberis tapo Kento karaliaus Adalberto I sostine. Kentas vienas pirmųjų perėmė krikščionybę, todėl nuo VII a. pradžios miestas tapo arkivyskupijos ir Anglijos bažnytinės administracijos centru. Kenterberis garsėjo kaip piligrimystės centras (skirtas XII a. kankinio Tomo Beketo garbei).

Kenterberiui miesto teisės suteiktos 1461 m. XVI a. per reformaciją daugelis miesto vienuolynų buvo uždaryti, drausta lankyti T. Beketo kapą. Vėliau miestas suklestėjo kaip šilko pramonės centras. Per II pasaulinį karą nuniokotas bombardavimų.

Šaltiniai
---------

1. UNITED KINGDOM: Countries and Major Cities, *citypopulation.de*
2. ↑  UNITED KINGDOM: Countries and Major Cities, *citypopulation.de*
3. ↑  *Kenterberis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
| Pyšma |
| --- |
| Pyšma netoli Belojarsko Pyšma netoli Belojarsko |
| **Ilgis** | 603 km |
| **Baseino plotas** | 19 700 km² |
| **Vidutinis debitas** | 34 m³/s |
| **Ištakos** | Uralo kalnai |
| **Žiotys** | Tura |
| **Šalys** | Rusija |

**Pyšma** (rus. *Пышма*) – upė Rusijoje, Sverdlovsko ir Tiumenės srityje; Turos (Irtyšiaus baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Vidurinio Uralo kalnų rytiniuose šlaituose, į šiaurę nuo Jekaterinburgo. Teka į šiaurės rytus Užuralės ir Turos lygumomis.

Didžiausi intakai: Reftas, Kunara, Didžioji Kalinovka, Jurmyčius. Upė užšąla lapkritį, atitirpsta balandį, poplūdis trunka balandžio-gegužės mėnesiais. Minimalus debitas 2 m³/s, didžiausias – 1300 m³/s. Ant upės įrengti 3 tvenkiniai (tarp jų Belojarsko tvenkinys, tiekiantis vandenį Belojarsko AE).

Prie Pyšmos įsikūrę miestai: Aukštutinė Pyšma, Zarečnas, Suchoj Logas, Kamyšlovas, Talica.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 349
**Algirdas Banys** (1929 m. kovo 17 d. Kilėviškiuose, Leliūnų valsčiuje – 2018 m. rugpjūčio mėn. Vilniuje) – Lietuvos zootechnikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1958 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1988 m. žemės ūkio mokslų daktaras.

1951–1958 m. Lietuvos sunkiųjų arklių veislyno (Kėdainiai) direktorius. 1959–1971 m. dirbo žemės ūkio ministerijos Veislininkystės valdyboje. 1971–1990 m. žemės ūkio skaičiavimo centro Veislininkystės informacinės analizės skyriaus vedėjas. 1991–1992 m. Agroskaičiavimo centro direktoriaus pavaduotojas, nuo 1992 m. Gyvulių veislininkystės informacijos centro direktorius.

Mokslinė veikla
---------------

Su kitais sukūrė Lietuvos sunkiųjų arklių veislę (1963 m.), naują Lietuvos žalųjų galvijų tipą (1985 m.), t. p. galvijų veislininkystės informacijos sistemą (1986 m.). Parengė Lietuvos žalųjų galvijų veislės struktūros klasifikatorius.

Bibliografija
-------------

* Danijos žalieji galvijai, 1969 m. rusų kalba
* Lietuvos žalieji galvijai, 1988 m.
* Matematika žemės ūkiui, su kt. 1972 m.
* Lietuvos gyvulininkystės ekonomika, su kt. 1985, rusų k.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Banys. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2019-01-07. Nuoroda tikrinta 2022-09-21.
2. ↑  *Algirdas Banys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 615 psl.
Evių kentė iš tipiškų juostų
Kentės audimas
**Kentė** (angl. *kente*; ak. *nwentoma*) – šilkinis ir/ar medvilninis audeklas, susiūtas iš apie 10 cm pločio austų juostų. Kentė būdinga akanų etninei grupei Pietų Ganoje.

Manoma, kad kentė kilusi ašančių karalystėje, o paskui šią audeklo rūšį perėmė Dramblio Kaulo Kranto ir kitų Vakarų Afrikos šalių gyventojai.
Akanų kultūroje kentė buvo karališkas ir šventas audeklas, jo drabužius dėvėdavo tik ypatingais atvejais. Vėliau kentės drabužius ėmė vilkėti vis daugiau žmonių. Tačiau akanų kultūroje šis audeklas iki šiol aukštai vertinamas.

Kentę gamina akanų žemėse Ganoje ir Dramblio Kaulo Krante, taip pat tautos, kurioms akanai darė įtaką. Kentė yra geriausiai žinomas afrikinis audeklas. Žodis *kente* kilęs iš akanų kalbos ašančių dialekto žodžio *kenten* 'pintinė'.

Akanų kentė yra savotiška afrikiečių kultūros paveldo emblema, siejama su jos akinančiais, daugiaspalviais raštais, geometrine ornamentika. Akanai pasirenka kentės audeklus pagal jų spalvas, raštus ir pavadinimus. Pavadinimai mažai susiję su spalvomis ir raštais, jie parenkami iš patarlių, žymių vadų, karalienių vardų, augalų pavadinimų.

* Vienas iš evių vadų su apranga iš kentės (Antrojo pasaulinio karo metai)
* Sena evių kentė
* Dvi evių kentės
* Kentė (~1986 m.)
* Tradicinis kentės audimas (Gana, 2005 m.)

Kentės spalvų simbolika
-----------------------

Akanų kentės spalvų įvairovė
Kentės spalvų prasmės:

* juoda – brandumas, intensyvi dvasinė energija
* mėlyna – taikumas, darna ir meilė
* žalia – augalija, augalininkystė, derliaus nuėmimas, augimas, dvasinis atsinaujinimas
* auksinė – karališkumas, turtas, aukšta padėtis, šlovė, dvasinis tyrumas
* pilka – gijimas, apvalymo ritualai, ryšiai su pelenais
* kaštoninė – motinos žemės spalva, ryšiai su gijimu
* rausva – moteriškoji gyvybės esybė, švelnieji raudonos spalvos aspektai
* purpurinė – moteriškieji gyvenimo aspektai; paprastai dėvima moterų
* raudona – politiniai ir dvasiniai aspektai; kraujo praliejimas; aukojimas, mirtis.
* sidabrinė – ramybė, tyrumas, džiaugsmas; ryšiai su mėnuliu
* balta – tyrumas, pašventinimo apeigos, šventiškumas
* geltona – tikslumas, karališkumas, turtas, derlingumas, gražumas


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kentė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  Kente Cloth Archyvuota kopija 2012-11-13 iš Wayback Machine projekto.. "African Journey. projectexploration.org. 25 Sep 2007.
| **Anželika Banevičienė** |
| --- |
| Gimė | 1970 m. gruodžio 3 d. (52 metai)Lietuva Kaunas |
| Sutuoktinis (-ė) | Antanas |
| Vaikai | Gytis, Mantas |
|  |
| Veikla | teisininkė, Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Organizacijos | Kauno valstybės garantuojamos teisinės pagalbos tarnyba |
| Pareigos | direktorė |
| Partija | Darbo partija |
|  |
| Alma mater | Kauno technologijos universitetas |

**Anželika Banevičienė** (g. 1970 m. gruodžio 3 d. Kaune) – teisininkė, teisėtyrininkė, konkurencijos teisės specialistė, Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinė visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1995 m. Kauno technologijos universitete baigė gamybos vadybą, 2003 m. Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) Teisės institute – komercinę teisę. 2009 m. gruodžio 17 d. Mykolo Romerio universitete apgynė disertaciją tema „Nehorizontalių koncentracijų teisinis reguliavimas pagal Europos Bendrijos ir Lietuvos Respublikos konkurencijos teisę", socialinių mokslų (teisės krypties) daktarė.

Kauno valstybės garantuojamos teisinės pagalbos tarnybos direktorė.

Darbo partijos narė. Nuo 2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė.

Sutuoktinis Antanas. Sūnūs Gytis ir Mantas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos mokslo potencialas Archyvuota kopija 2013-12-12 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-07 iš Wayback Machine projekto.
**Algirdas Andriuškevičius** (g. 1938 m. rugsėjį) – Lietuvos futbolininkas ir treneris.

Biografija
----------

Kilęs iš Kauno, futbolą pradėjo žaisti Kauno „Inkare", 1962 m. laimėjo LTSR pirmenybes kartu su „Atleto" komanda. Baigęs tuometinį Kūno kultūros institutą ir gavęs paskyrimą išvyko į Kretingą, kur apie 1963 m. dirbo su vaikų futbolo grupėmis, kurios būdavo priskirtos tai Klaipėdai, tai Plungei. 1965 m. įkurta Kretingos sporto mokykla (dabartinėje Pranciškonų gimnazijoje), treniruotės vykdavo tuometinės I vidurinės mokyklos salėje ir lauke. A. Andriuškevičius ėmė dirbti sporto mokykloje treneriu.

Trenerio auklėtiniai yra įėję į Lietuvos futbolo istoriją: į SSRS rinktinę buvo pakviestas jo auklėtinis Virginijus Butkevičius, toje pačioje rinktinėje žaidė Alfonsas Barasa, Darius Butkus. Dabar Kaune treneriu dirba Kazys Bričkus, atstovavęs Lietuvos mokinių rinktinei, Kretingoje treneriu dirba Gediminas Petrauskas, Palangoje – Romas Zubernius. Už „Žalgirį" žaidė Juozas Puotkalis, broliai Algis Barasa ir Alfonsas Barasa, kovodami už Mažeikių ROMAR tapo Lietuvos čempionais, tą patį titulą yra pelnęs Valerijonas Petrauskas, šiuo metu Škotijoje žaidžiantis Valdas Trakys.

A. Andriuškevičius 1962–1965 m. treniravo „Miniją", kuri 1964 m. iškovojo „Tiesos" taurę ir bronzos medalius LTSR aukščiausiojoje futbolo lygoje. Kitą sezoną „Minija", anot trenerio, sužaidė prastai, ir jį atleido. Tuomet treneris išvyko į Gargždus, su vietos komanda tapo tuometinės „Nemuno" sporto draugijos lygos čempionais, tačiau Gargžduose ilgiau kaip metus neišbuvo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Audronė Puišienė: „Meilę futbolui matavo ne pinigais". // „Pajūrio naujienos", 2010-09-24