recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| **Marijampolės „Žalgiris"** |
|  |
| **Pavadinimas** | Marijampolės futbolo komanda „Žalgiris" |
| **Įkurtas** | 1945 |
| **Iširo** | 1949 (po sezono) |
| **Stadionas** | Marijampolė |
| **Vietų sk.** | nežinoma |
| **Vadovas**  (paskutinis) | nežinoma |
| **Vyr. treneris**  (paskutinis) | nežinoma |
| **Lyga** | nebedalyvauja |
|  |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Marijampolės „Žalgiris"** – buvusi Lietuvos futbolo komanda iš Marijampolės. Pokario metais buvo suburta iš vietinių futbolo enuziastų ir priklausė respublikinei „Žalgirio" draugijai.

Istorija
--------

Po Antrojo pasaulinio karo 1945 m. suorganizuota komanda, pagal kvotas pateko į aukščiausią lygą.

Restruktūrizavus „Žalgirio" draugiją komanda išformuota.

#### Pastaba

Miesto futbolo istoriją išsamiai aprašė buvęs „Sūduvos" žaidėjas Jonas Rudžianskas knygoje „Marijampolės futbolo istorija 1930–2000".

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Lietuvos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 1945 m. | I | 5-8 |  |
| 1947 m. | I | 7 |  |
| 1948 m. | I | 16 |  |
| 1949 m. | I | 7 |  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sūduvos" istorija klubo gerbėjų svetainėje
Violetinis kaspinėlis yra naudojamas kovos su smurtu artimojoje aplinkoje kampanijai remti
**Smurtas artimojoje aplinkoje** (arba ***šeiminis smurtas, smurtas šeimoje***) – fizinis, seksualinis, ekonominis arba psichologinis smurtas, įvykdytas artimojoje aplinkoje, pavyzdžiui, santuokoje, partnerystėje, svainystėje, giminystėje. Taip pat tai gali būti smurtas prieš vaikus (pvz. plakimas diržu, tvirkinimas), tėvus ar pagyvenusius žmones.

Smurtą artimojoje aplinkoje dažniausiai patiria moterys, tai buvo pripažinta Stambulo konvencijoje, todėl kartais jis priskiriamas prie smurto dėl lyties, tačiau moterys linkusios dažniau nei vyrai smurtauti prieš lytinį partnerį savigynos tikslais.

Toksiškų santykių atveju gali sukelti potrauminio streso sutrikimą (tiek moteriai, tiek jos vaikams).

Smurtas artimojoje aplinkoje Lietuvoje
--------------------------------------

Apsaugos nuo smurto artimojoje aplinkoje įstatyme (2011 m.) pirmą kartą pripažinta, kad toks smurtas pažeidžia žmogaus teises ir yra visuomenei labai žalinga veika. Nepaisant to, Lietuva yra tik pasirašiusi, tačiau neratifikavusi Europos Tarybos konvencijos dėl smurto prieš moteris ir smurto artimoje aplinkoje prevencijos ir kovos su juo. Europos Parlamentas ratifikavo Stambulo konvenciją 2023 m. gegužės mėn.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  „Smurtas artimoje aplinkoje". *www.vle.lt*. Nuoroda tikrinta 2023-11-15.
2. ↑  McQuigg, Ronagh J.A. (2011), "Potential problems for the effectiveness of international human rights law as regards domestic violence", in McQuigg, Ronagh J.A. *International human rights law and domestic violence: the effectiveness of international human rights law*, Oxford New York: Taylor & Francis, p. 13, ISBN 9781136742088  „Šaltinis". Suarchyvuota iš originalo 2020-08-01. Nuoroda tikrinta 2019-06-12.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
3. ↑  *Swan, Suzanne C.; Gambone, Laura J.; Caldwell, Jennifer E.; Sullivan, Tami P.; Snow, David L.* A Review of Research on Women's Use of Violence With Male Intimate Partners // Violence and Victims : žurnalas. – 2008 m. – Vol. 23, no. 3. – psl. 301–314
4. ↑  Motz, Anna (2014). *Toxic couples: the psychology of domestic violence* (First leid.). London. ISBN 978-0-415-58888-1. OCLC 862066422.`{{cite book}}`: CS1 priežiūra: location missing publisher (link)
5. ↑  Jūratė Juškaitė. „8 dalykai, kuriuos turite žinoti apie Stambulo konvenciją" manoteises.lt , 2023-04-04.
6. ↑  Europos Parlamentas ratifikavo Stambulo konvenciją (Europos Parlamentas)
55 Cancri c dailininko vaizduote.
**55 Cancri c** – egzoplaneta, ekscentriška orbita besisukanti apie į Saulę panašią žvaigždę 55 Cancri A, esančią Vėžio žvaigždyne. Apskriejimo periodas – 44,34 dienos. Tai trečia pagal atstumą žinoma šios sistemos planeta. Atrasta 2002 m. birželio 13 d.ieną. Jos masė artima Saturno masei.

Atradimas
---------

Kaip ir didžioji dalis atrastų egzoplanetų, 55 Cancri c buvo aptikta stebint 55 Cancri radialinio greičio pokyčius. Tai buvo daroma labai atidžiai matuojant Doplerio poslinkį žvaigždės spektre. Planetos aptikimo metu jau buvo žinoma viena planeta, besisukanti apie tą pačią žvaigždę – 55 Cancri b.

2002 metais atliekant tikslus matavimus, paaiškėjo, kad 5 AU atstumu nuo žvaigždės skrieja dar viena ilgo periodo planeta (55 Cancri d). Net įskaičius abiejų planetų sukeliamus radialinio greičio pokyčius, žvaigždė vis dar judėjo aplink masės centrą.

Orbita ir masė
--------------

55 Cancri c orbita yra šiek tiek ekscentriška (ε=0,086 ± 0,052): apoapsis (0,260 av) yra maždaug 19% toliau nuo žvaigždės nei  periapsis (0,219 av). Orbita yra arčiau žvaigždės, nei Merkurijaus orbita nuo Saulės, tačiau skrieja didesniu periodu, nei karštieji Jupiteriai. Su vidine planeta 55 Cancri b sudaro 3:1 rezonansą (tai reiškia, kad vidinei planetai tris kartus apskriejus žvaigždę, 55 Cancri c ją apskrieja vieną kartą). 

Žvaigždės 55 Cancri radialinio greičio kitimas, sukeliamas planetos 55 Cancri c.Radialinio greičio kitimo metodo naudojimas aptinkant egzoplanetas turi vieną trūkumą – galima rasti tik mažiausios masės ribą, o ne pačią masę. Toliau atliekant astrometrinius stebėjimus Hubble teleskopu, nustatytas išorinės planetos orbitos polinkis yra 53°. Kadangi manoma, kad visa sistema yra vienoje plokštumoje, šį polinkį pritaikius 55 Cancri c planetai, jos masė būtų lygi 0,21 Jupiterio masės arba du trečdaliai Saturno masės.

Charakteristikos
----------------

Kadangi planeta buvo aptikta netiesioginiu būdu, tokios savybės kaip spindulys, sudėtis ir temperatūra yra nežinomos. Priimant, kad masė yra palyginama su Saturno, 55 Cancri c turėtų būti dujinė milžinė, neturinti kieto paviršiaus.

Išnašos
-------

1. ↑  Fischer, D.A.; et al. (2008 m. kovo mėn.). „Five Planets Orbiting 55 Cancri". *Astrophysical Journal*. **675** (675): 790–801. arXiv:0712.3917. Bibcode:2008ApJ...675..790F. doi:10.1086/525512. `{{cite journal}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  Butler; et al. (1997). „Three New 51 Pegasi-Type Planets". *The Astrophysical Journal*. **474** (2): L115–L118. Bibcode:1997ApJ...474L.115B. doi:10.1086/310444.
3. ↑  Marcy, G.; et al. (2002). „A planet at 5 AU Around 55 Cancri". *The Astrophysical Journal*. **581** (2): 1375–1388. arXiv:astro-ph/0207294. Bibcode:2002ApJ...581.1375M. doi:10.1086/344298.
4. ↑  McArthur, B.; et al. (2004). „Detection of a NEPTUNE-mass planet in the ρ1 Cnc system using the Hobby-Eberly Telescope". *The Astrophysical Journal*. **614** (1): L81–L84. arXiv:astro-ph/0408585. Bibcode:2004ApJ...614L..81M. doi:10.1086/425561.
Šiuolaikinės garo turbinos detalė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Garo turbina** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Garo turbina** (pranc. *turbine*, iš lot. *turbo* 'sūkurys') – energijos rūšies keitimo įtaisas, variklis, vandens garų termo-mechaninę plėtimosi energiją verčiantis į mechaninę − sukimo momentą. Tiesiogiai, be tarpinių grandžių (stūmoklio, švaistiklio), sukuria sukamąjį judėjimą.

Garo turbinų galia dažniausiai svyruoja tarp 0,5−500 MW, galingiausia pastatyta − 1200 MW[reikalingas šaltinis]. Šiluminėse elektrinėse garo turbinos sujungiamos su elektros generatoriumi. Taip pat naudojamos elektros generatoriams sukti laivuose.

Yra ir dujų turbinų, kuriose vietoje vandens garų išnaudojama dujų degimo reakcijos sukuriama termo-mechaninė energija. Dujų turbinos įrengiamos šiluminėse elektrinėse, turbosraigtiniuose lėktuvuose sraigtams sukti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kogeneracija - šiluminės ir elektros energijos gamyba". *envija.lt*. 2015-10-27. Suarchyvuotas originalas 2016-03-31. Nuoroda tikrinta 2016-05-07. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
| **Tania Zamparo** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1975 m. rugpjūčio 16 d. (48 metai)Roma |
| Tautybė |  Italija |
| Sutuoktinis (-ė) | Gianluigi Pacini Battaglia |
| Vaikai | 2 |
|  |
| Veikla | aktorė, TV laidų vedėja |
|  |
| Žinomas (-a) už | Mis Italija (2000 m.) |
|  |
|  **Vikiteka** | Tania Zamparo |

**Tania Zamparo** (g. 1975 m. rugpjūčio 16 d. Romoje) – italų TV laidų vedėja, buvusi aktorė ir konkurso Mis Italija nugalėtoja.

Biografija
----------

Tania yra studijavusi literatūrą. 2000 m. ji laimėjo grožio konkursą Mis Italija ir atstovavo šalį Mis Pasaulis rinkimuose Venesueloje. 

2004 m. ji nusifilmavo viename serialo „Tėvas Motiejus" epizodų, vėliau atliko nedidelius vaidmenis režisieriaus Christiano Ceriello filmuose „Colori" (2004) ir „Film D" (2006). Aktorės karjera baigėsi 2007 m. pasirodymu seriale „Senti chi pensa". 

Nuo 2005 m. rugsėjo iki 2007 m. birželio kartu su Luciano Rispoli „Canale Italia" vedė TV programą „Tappeto Volante". 2008 m. rugpjūtį Tania tapo kanalo „Sky Sport 24", skirto tik sportui, viena iš vedėjų, 2009 m. lapkritį – 2010 m. birželį vedė TV žurnalą „Terzo Tempo", skirtą regbiui, kanale „Sky Sport 2". 

Dirbo įvairiuose TV kanaluose laidose, susijusiose su sportu. Pati Tania sako esanti SS Lazio gerbėja.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Nuo 2013 m. ji yra ištekėjusi už šveicarų verslininko Gianluigi Pacini Battaglia, su kuriuo susilaukė 2 vaikų. Šeima gyvena Lugane.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tania Zamparo** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis

Šaltiniai
---------

1. ↑  „La Lazio mi manca da morire".
2. ↑  mixerplanet.it
|  |
| --- |
| **Sarajevo SFK 2000** |
| Vaizdas:SFK 2000 logo.png |
| **Pavadinimas** | Fudbalski klub SFK 2000 |
| **Pravardės** | *Bordo-bijeli* |
| **Įkurtas** | 2000 m. |
| **Stadionas** | „?" stadionas, Sarajevas |
| **Vietų sk.** | 000 |
| **Vadovas**  |  ? |
| **Vyr. treneris**  |  ? |
| **Lyga** | Premijer liga (I) |
| **2021–2022** | Čempionės |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**Sarajevo SFK 2000** – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Sarajevo. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausiame šalies divizione, tapusią daugkartinėmis čempionėmis.

Istorija
--------

Klubo ištakos siekia 2000 m. Rungtyniavo šalies aukščiausiame moterų futbolo divizione. Daugkartinės čempionės, du dešimtmečius dominavusios Bosnijos moterų futbole. Atstovavo šaliai UEFA moterų čempionių lygoje. 

2006–2007 m. tuometinėje UEFA moterų čempionių taurėje rungtyniavo prieš Gintrą-Universitetą. Šios rungtynės baigėsi lygiosiomis 1-1.

2011–2012 m. UEFA moterų čempionių lygoje vėl susitiko su Gintra-Universitetu ir nugalėjo šiaulietes rezultatu 2:1.

2022–2023 m. čempionių lygoje grupės etape tapo nugalėtojomis ir pateko į kitą etapą. 2022 m. rugpjūčio 18 d. rezultatu 4-0 nugalėjo Birkirkara FC (Malta), o rugpjūčio 21 d. rezultatu 2:1 palaužė FCU Olimpia Cluj (Rumunija).

2022–2023 m. sezone vėl apgynė čempionių titulą.

Apranga
-------

* Namuose žaidžia balta ruda (bordo) apranga.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**2020–2021 m.**
 | 




**nežinomi metai**
 |

Pasiekimai
----------

Bosnijos ir Hercegovinos čempionės (20 k.)
* nuo 2002–2003 iki 2022–2023 m.

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2002–2003 m. | I | 1 |  |
| 2003–2004 m. | I | 1 |  |
| 2004–2005 m. | I | 1 |  |
| 2005–2006 m. | I | 1 |  |
| 2006–2007 m. | I | 1 |  |
| 2007–2008 m. | I | 1 |  |
| 2008–2009 m. | I | 1 |  |
| 2009–2010 m. | I | 1 |  |
| 2010–2011 m. | I | 1 |  |
| 2011–2012 m. | I | 1 |  |
| 2012–2013 m. | I | 1 |  |
| 2013–2014 m. | I | 1 |  |
| 2014–2015 m. | I | 1 |  |
| 2015–2016 m. | I | 1 |  |
| 2016–2017 m. | I | 1 |  |
| 2017–2018 m. | I | 1 |  |
| 2018–2019 m. | I | 1 |  |
| 2019–2020 m. | I | 1 |  |
| 2020–2021 m. | I | 1 |  |
| 2021–2022 m. | I | 1 |  |
| 2022–2023 m. | I | 1 |  |

Išnašos
-------

1. ↑  FUDBALERKE SFK 2000 SARAJEVO ŠAMPIONKE BOSNE I HERCEGOVINE

Nuorodos
--------

* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
*Kitos reikšmės – Atžalynas (reikšmės).*
Nupjautas kaštainio atžalynas (Anglija)
„Daugiavaikė" liepa (Renavo dvaras)
**Atžalynas** – jaunas medynas, išaugęs iš šaknų atžalų ar kelmų ataugų. Iš šaknų atžalų išauga drebulės, baltalksniai, šermukšniai, iš kelmų ataugų – juodalksniai, liepos, klevai, uosiai, gluosniai. Didėjant amžiui medžių atžalinė galia mažėja. Atžalynas geriau susiformuoja kertant medžius žiemą, blogiau – vasarą, nes rudenį išaugęs atžalynas dažnai nespėja sumedėti ir atlaikyti būsimus šalčius.

Atžalų sužėlimas yra medžio reakcija į jam padarytą žalą ir gali vykti natūraliai. Medžius dažnai pažeidžia ar nulaužia dideli žolėdžiai gyvūnai (galvijai, drambliai), išverčia stiprūs vėjai, nugraužia bebrai. Kai kurie medžiai, pavyzdžiui, liepa, iš nukritusio kamieno gali išauginti ūglių liniją, kuri kartais virsta subrendusių medžių eile.

Ūkinė reikšmė
-------------

Atžalų auginimas yra vienas iš tradicinių atsinaujinančio miško tvarkymo būdų, siekiant gauti reikalingą miško produkciją. Jauni, smulkesni atžalynai pritaikomi tradicinių krepšių, tvorų pynimui (karklai, lazdynai), stambesni naudojami gauti energetinei medienai, malkoms. Taip pat jie gali būti išauginami iki polinių rąstų apimties medžių (ąžuolai, uosiai). Pastarieji iš atžalų išsivysto ilgesni ir tiesesni, bešakiai, palyginus su natūraliai išaugusiais medžiais. Atžalyno pjaustymu išgaunamos dekoratyvinės medžių formos. Atžalynas visada išlieka jaunas, nesusensta, nes reguliariai nukertamas. Kai kurie atželiantys kelmai pasiekia įspūdingą amžių, kuris gali būti nustatomas pagal jų diametrą, kartais siekiantį daugiau kaip 5 m, taigi, mediena iš jų buvo gaunama šimtmečiais.

Paprastai kertamas tam tikrų rūšių medžių atžalynas nuo kelmo ar šaknų. Atžėlusių jaunų medžių stiebai pakartotinai nupjaunami beveik nuo žemės paviršiaus lygio. Pradeda augti naujas atžalynas, kuris po kelerių metų vėl kertamas. Gavus medieną ciklas prasideda iš naujo. Panašūs atžalynai formuojami ir ant kai kurių rūšių medžių kamienų viršaus – nupjaunant šakas.

Paprastai miškas atželdinamas ir nukertamas sulaukęs tinkamos brandos ir tam tikruose plotuose rotacijos būdu. Taip visame tokio tipo miške kasmet galima nuimti derlių. Skirtingo amžiaus medynų ugdymas gretimuose plotuose suteikia buveines daugeliui įvairių rūšių, pasitarnauja biologinei įvairovei. Ciklo trukmė priklauso nuo medžių ar krūmų rūšies, vietinių papročių ir užaugintos medienos panaudojimo srities.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Jaunuolynas

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Atžalynas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  *Atžalynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
2. ↑  D.G. Buckley, ed. (1980). „The Medieval Landscape of Essex – Archaeology in Essex to A.D. 1500" (PDF). London: 103–107. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2008-10-30. Nuoroda tikrinta 2019-08-13. `{{cite journal}}`: Citatai journal privalomas `|journal=` (pagalba)
| Manokvaris*Manokwari* |
| --- |
| 

ManokvarisManokvaris

0°52′0″ p. pl. 134°05′50″ r. ilg.﻿ / ﻿0.86667°š. pl. 134.09722°r. ilg.﻿ / 0.86667; 134.09722﻿ (Manokvaris)Koordinatės: 0°52′0″ p. pl. 134°05′50″ r. ilg.﻿ / ﻿0.86667°š. pl. 134.09722°r. ilg.﻿ / 0.86667; 134.09722﻿ (Manokvaris) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Indonezijos vėliava Indonezija |
| **Provincija** | Vakarų Papua |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 136 302  |
|  |
|  **Vikiteka** | Manokvaris |

**Manokvaris** (indonez. *Manokwari*) – miestas Indonezijoje, Vakarų Papua provincijos sostinė. Miestas turi daug kurortų. Miestas yra Manokvario-Sorongo katalikų vyskupystės centras. Manokvaris taip pat yra svarbus uostas ir finansų centras.

Istorija
--------

1942 m. balandžio 12 d. Dore įlankoje išsilaipino 4 tūkst. japonų. Mieste buvo 125 Nyderlandų Rytų Indijos armijos karių (įskaitant rezervistus ir sargybą), kurie buvo pašaukti tų metų vasarį. Olandų kariai pasitraukė iš miesto ir pradėjo partizaninį karą.

2009 m. sausio 4 d. miestą sudrebino 7,6 balų žemės drebėjimas. Apie 19 buvo sužeista, 167 tūkst. neteko elektros.

2010 m. balandžio 14 d. Merpati Nusantara Airlines lėktuvas MZ 836 besileidžiant subyrėjo į gabalus Rendani oro uoste prie Manokvario. Visi keleiviai išgyveno, 21 buvo paguldyti į ligoninę. Lėktuvas skrido iš Sorongo Vakarų Papua.

Miestai partneriai
------------------

Miestai, su kuriais Manokvaris yra užmezgęs partnerystės ryšius:

* Juodkalnija Podgorica, Juodkalnija
* Butanas Timpu, Butanas

Išnašos
-------

1. 1 2  L, Klemen (1999–2000). „The capture of Manokwari, April 1942". *Forgotten Campaign: The Dutch East Indies Campaign 1941-1942*. Suarchyvuotas originalas 2021-05-09. Nuoroda tikrinta 2013-05-21.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: Datos formatas (link)
2. ↑  Plane skids off runway in Indonesia, ABC Online, 13 April 2010
3. ↑  Merpati Boeing 737 skids off the runway at Manokwari Archyvuota kopija 2011-08-09 iš Wayback Machine projekto. Miyuru (K FLYER), airlineindustryreview.com, 13 April 2010
| **Joselis Kaganeumanas** |
| --- |
|  |
| 1953 metais |
| Gimė | 1888 m. gegužės 13 d.Kuliai, Rusijos vėliava Rusijos imp. |
| Mirė | 1969 m. rugsėjo 3 d. (81 metai)Bene Berakas, Izraelio vėliava Izraelis |
|  |
| Veikla | Rabinas, mokytojas. |

**Joselis Kaganeumanas** arba **Josifas Šleimė Kahanemanas** (angl. *Yosef Shlomo Kahaneman*) (1888 m. gegužės 13 d. Kuliuose, Rusijos imperija – 1969 m. rugsėjo 3 d. Bene Berake, Izraelis) – Panevėžio ješivos rabinas, Talmudo mokytojas.

Biografija
----------

Gimė 1888 m. gegužės 13 d. Kuliuose. Vaikystėje mokėsi Plungės ješivoje pas rabiną Chaim Yitzchak Bloch Hacohen. Būdamas 14 metų pradėjo studijuoti Talmudą Telšių ješivoje pas rabiną Eliezer Gordon, kur mokėsi iki 20 metų. Vėliau išvyko mokytis į Naugarduko ješivą, kur praleido pusę metų. Vėliau trejus metus mokėsi Rodūnios ješivoje pas rabinus Yisrael Meir Kagan ir Naftoli Trop.

Vedė Vidžių miestelio rabino dukrą ir 1911 m. pats tapo miestelio rabinu, kai jo uošvis buvo paskirtas Ukmergės rabinu. Nuo 1916 m. vadovavo Gardino ješivai. 1919 m. jis buvo išrinktas Panevėžio rabinu ir tais pačiais metais įkūrė Panevėžio ješivą „Ochel Icchak", kuri po Lietuvos nepriklausomybės paskelbimo tapo viena didžiausių Lietuvoje. Jo iniciatyva mieste pastatytos trys ješivos ir vaikų namai. 1923 m. buvo išrinktas į Lietuvos Antrąjį Seimą, kur priklausė žydų frakcijai.

1940 m. emigravo į Palestiną. Bene Berako mieste rinko lėšas naujai Panevėžio ješivai, kuri buvo įkurta 1944 m. ir virto ištisu mokomuoju kompleksu. Joje mokėsi daugiau kaip tūkstantis mokinių. Izraelyje ir dabar veikia garsi seminarija, pavadinta Panevėžio vardu, kuri laikoma pasaulyje viena iš didžiausių. Kahanemanas buvo ilgametis jos vadovas ir Izraelio Didžiųjų Toros žinovų tarybos narys. Mirė 1969 m. rugsėjo 3 d. Bene Berake.

* Panevėžio ješiva Bene BerakePanevėžio ješiva Bene Berake
* Gatvė pavadinta rabino garbei Bene BerakeGatvė pavadinta rabino garbei Bene Berake

Nuorodos
--------

* Josifas Šleimė Kahanemanas Archyvuota kopija 2016-06-03 iš Wayback Machine projekto.;
* www.jewishgen.org Kuliai (ang.);
* KAGANEMANAS Joselis Šloimė / KAHANEMAN Yosef Shlomo (1888–1969), lrs.lt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kahanemanas Josifas Šleimė". *shtetl.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-06-03. Nuoroda tikrinta 2016-06-03.
| **Jurgis Karosas** |
| --- |
| Gimė | 1922 m. vasario 9 d.Utena |
| Mirė | 2013 m. balandžio 20 d. (91 metai) |
| Tėvas | Jurgis Karosas |
| Sutuoktinis (-ė) | Nina Kazlovaitė-Karosienė |
| Vaikai | Vladas Karosas, Valė Karosaitė |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius |
| Partija | 1947 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1953 m. Maskvos aukštoji partinė mokykla |

**Jurgis Karosas** (g. 1922 m. vasario 9 d. Utenoje, m. 2013 m. balandžio 20 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

Vyriausias keturių vaikų šeimoje, broliai: Leonas Karosas – amatininkas, Vladas Karosas – inžinierius, Algis Karosas – kariškis, gydytojas chirurgas. Tėvams kraustantis, augo Giedraičiuose, vėliau Svėdasuose. 1940 m. baigė Utenos gimnaziją.

Vokiečių okupacijos metais 1941–1944 m. LLKJS Svėdasų valsčiaus pogrindinio komiteto sekretorius. 1943–1944 m. „Žemaitės" sovietinių partizanų junginio partizanas. 1944–1946 m. dirbo komjaunimo organizacinį darbą Svėdasų valsčiuje, vėliau Rokiškio gimnazijoje.

1946–1948 m. studijavo Vilniaus universitete, bet studijų nebaigė. 1948–1950 m. LKP(b) Anykščių apskrities komiteto darbuotojas. 1948 m. lapkričio 7 d. paruošė ir išleido pirmąjį laikraščio „Kolektyvinis darbas" numerį, iki 1950 m. liepos mėn. laikraščio redaktorius. 1950–1953 m. studijavo Maskvos aukštojoje partinėje mokykloje, įgijo žurnalisto išsilavinimą. 1953–1988 m. „Valstiečių laikraščio" redaktorius.

1963–1975 m. ir 1985–1990 m. LSSR AT deputatas. 1960–1966 m. kandidatas į LKP CK narius, nuo 1966 m. komiteto narys.

Mirė 2013 m. balandžio 20 d. Vilniuje. Palaidotas Vilniaus Liepkalnio kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* 1965 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 210 psl.
2. ↑  „Anykštėnų biografijų žinynas". *anykstenai.lt*. 2013-04-25. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-05. Nuoroda tikrinta 2016-06-04.
3. ↑  *Jurgis Karosas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. - 224
| Naručio nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Medilo ežeras Medilo ežeras |
| **Vieta:** | Minsko sritis, Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Medilas |
| 

Žemėlapis rodantis Naručio nacionalinis parkas vietą.Naručio nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 54°51′0″ š. pl. 26°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.85000°š. pl. 26.73333°r. ilg.﻿ / 54.85000; 26.73333Koordinatės: 54°51′0″ š. pl. 26°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.85000°š. pl. 26.73333°r. ilg.﻿ / 54.85000; 26.73333 |
| **Plotas:** | 973 km² |
| **Įkurtas:** | 1999 m. |

**Naručio nacionalinis parkas** (blrs. *Нарачанскі нацыянальны парк*) – saugoma teritorija Gudijoje, daugiausia Minsko srities šiaurės vakaruose (Medilo rajone). Nedidelės dalys yra Vileikos ir Smurgainių rajonuose. Įsteigtas 1999 m. ir apima 97,3 tūkst. ha plotą.

Parke saugomas ežeringas kraštovaizdis su mažai žmogaus paliesta gamta. Ežerai, kurių yra ~40, užima 17 % parko ploto. Čia yra trys ežerynai – Naručio, Balduko ir Medilo. Parke telkšo didžiausias šalyje Naručio ežeras (79,6 km²), vaizdingi Balduko, Medilo, Mėstro, Batoryno, Svierių ežerai.

Ežerus supa miškai – mišrieji, pramaišiui su eglynais. Didžiausi miškų masyvai driekiasi pietvakariniuose Švenčionių aukštumos atragiuose ir Naručio–Medilo aukštumoje. Seniau čia plytėjo nemažai žemapelkių, tarpinių pelkių, lankų, bet daugelis jų buvo nusausintos. Naručio nacionaliniame parke randama per 900 aukštesniųjų augalų rūšių, iš kurių virš 30 – retos ir nykstančios.

Švariais vandenimis pasižymintys, gilūs ežerai yra gausūs žuvų. Juose sugaunamos 32 rūšių žuvys – sykai, upėtakiai, rainės, meknės, seliavos, dyglės, šlyžiai, lydekos, aukšlės, raudės, ešeriai ir kt. Taip pat parke sutinkama 10 varliagyvių, 5 roplių rūšys (angys ir kt.), 179 perinčios ir 40 praskrendančių paukščių rūšių (pvz. jerubės, lututės, riešutinės, žvyrės, didžiosios kuolingos, plėšriosios medšarkės, juodakakliai narai, didieji baubliai, klykuolės, dančiasnapiai, pilkosios gervės, ereliai žuvininkai, juodieji gandrai, apuokai), 49 žinduolių rūšys.

Parko teritorijoje yra keletas architektūros paminklų – Šv. Škaplierinės Dievo Motinos bažnyčia Medile (1754 m.), Šv. Apaštalo Andriejaus bažnyčia Naročiuje (1901 m.), Šv. Mykolo bažnyčia Svieriuose (1908 m.), Svierių medinė cerkvė, XVIII a. karmelitų vienuolynas Užusvieriuose, XIX a. Konstantinavo bažnyčia, Kryvičų Šv. Dievo Motinos bažnyčia, Naročiaus kurorto dvaro kompleksas su parkais, Svierių, Konstantinavo, Kamarovo, Alšiavos ir kt. kaimai. Parko teritorijoje rasta mezolito laikotarpio stovyklaviečių, senovės baltų ir slavų pilkapių, piliakalnių.

* Nacionaliniam parkui skirtas Gudijos pašto ženklasNacionaliniam parkui skirtas Gudijos pašto ženklas
* Drobnios upėDrobnios upė
* Naručio ežerasNaručio ežeras
* Parko lankosParko lankos

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Национальный парк «Нарочанский»". *Официальный сайт Республики Беларусь*. Suarchyvuotas originalas 2018-09-26.
Naujoji Džordžija
**Naujoji Džordžija** (angl. *New Georgia*) – didžiausia Naujosios Džordžijos salyno sala Saliamono Salų Vakarų provincijoje. Plotas siekia 2037 km², ilgis apie 85 km, plotis 41 km, pakrantės ilgis 369 km. Aukščiausia vieta – Meiso k. (*Mace*, 860 m). Sala vulkaninės kilmės, kalvota, apaugusi miškais. Vietomis plyti mangrovėmis apaugę pelkynai.

Antrojo pasaulinio karo metais saloje japonai buvo įrengę aerodromų. 1943 m. čia vyko Naujosios Džordžijos kampanija.

Gyventojai
----------

1999 m. saloje gyveno 19 000 žmonių. Didžioji dalis gyventojų susitelkę ties pietine pakrante. Pagrindinė gyvenvietė Munda yra šiaurės vakarinėje dalyje. Vietiniai užsiima žemdirbyste, žvejyba ir miško ruoša. Saloje yra oro uostas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4
2. 1 2 3 4 5  „Island Directory: New Georgia" (anglų). UNEP Islands. Suarchyvuotas originalas 2008-03-17. Nuoroda tikrinta 2020-11-21. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  *New Georgia Islands*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2022-11-26.
4. ↑  Mark Honan: *Solomon Islands*, p.152. Hawthorn 1997

Koordinatės: 8°15′ p. pl. 157°30′ r. ilg.﻿ / ﻿8.250°š. pl. 157.500°r. ilg.﻿ / 8.250; 157.500
| Sfinta Ana |
| --- |
|  |
| Vieta | Rumunijos vėliava Rumunija, Hargita |
| Plotas | 0,163 km² |
| Kilmė | vulkaninis |
| Didžiausias gylis | 6,4 m |
| Altitudė | 946 m. v. j. l. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Sfinta Ana

  |
| **Koordinatės** |  46°07′35″ š. pl. 25°53′17″ r. ilg.﻿ / ﻿46.12639°š. pl. 25.88806°r. ilg.﻿ / 46.12639; 25.88806Koordinatės: 46°07′35″ š. pl. 25°53′17″ r. ilg.﻿ / ﻿46.12639°š. pl. 25.88806°r. ilg.﻿ / 46.12639; 25.88806 |
|  |
|  Vikiteka | Sfinta Ana |

**Sfinta Ana** (rumun. *Lacul Sfânta Ana* – 'Šv. Onos ežeras') – vulkaninės kilmės ežeras, išsidėstęs rytinėje Karpatų dalyje, Hargitos apskrityje, Rumunijoje, netoli Beile Tušnado. Tai yra vienintelis vulkaniniame krateryje esantis ežeras visoje Rumunijoje.

Į 946 m aukštį pakilęs ežeras yra ovalo formos ir užima maždaug 19 hektarų plotą. Sfinta Anos ilgis – 620 m, didžiausias plotis – 460 m. 2005 m. mokslininkai atliko matavimus, po kurių paaiškėjo, kad didžiausias ežero gylis yra 6,4 m. Kadangi ežeras maitinamas tik kritulių vandeniu, jame esančiame vandenyje yra labai mažas mineralinių medžiagų kiekis, vos 0,0029 ml litre.

Pasak mokslininkų, Sfinta Anos ežeras pradėjo formuotis prieš 8 800 – 9 800 m. Žiemą ežeras užšąlą ir pasidengia 1 m storio ledo sluoksniu.

Mitologija
----------

Sfinta Anos ežero pakrantė.
Ežeras turi dvi su juo susijusias legendas. Viena iš legendų teigia, jog kartą gyveno jauna pora, kuri ruošėsi susituokti. Mergina, vardu Ana, nesutiko su santuoka, kadangi tekėti už jaunuolio ją vertė jos tėvas. Ji negalėjo susitaikyti su mintimi, kad jai reikės tekėti už nemylimo vaikino, todėl naktį prieš vestuves ji pabėgo ir įšoko į ežerą. Jos kūnas niekada nebuvo rastas. Dėl šios priežastie vietiniai ežerą pradėjo vadinti Šventąja Ana (Sfinta Ana).

Kita legenda sako, kad senais laikais šioje vietoje gyveno du broliai tironai. Vienas iš jų valdė tvirtovę, esančią ant šalia esančio kalno viršaus, o kitas – tvirtovę, kuri stovėjo dabartinėje ežero vietoje. Ant kalno įsikūręs brolis turėjo didžiulę karietą. Tai įsiutino kitą brolį, kuris paskelbė, jog kitą dieną atvyks su dar didesne, puikesne karieta. Kad įvykdytu savo pažadą, į karietą jis įkinkė 8 pačias gražiausias apylinkių merginas, bet merginos nesugebėjo pajudinti karietos. Įsiutęs tironas pradėjo mušti merginas, kol galiausiai viena iš jų, vardu Ana, prakeikė tironą. Tuomet prasidėjo siaubinga audra su žaibais ir tironas, kartu su savo tvirtove, buvo užlietas vandeniu. Vietiniai ežerą praminė Šventąja Ana.

Išnašos
-------

1. ↑  www.unseenromania.com Archyvuota kopija 2012-03-06 iš Wayback Machine projekto. *Sfinta Anos ežeras (anglų k.)*
Plaušiena.
**Plaušiena** – medienos medžiaga, kurią papildomai apdorojus gaminamas popierius, kartonas, medienos plokštės.

Plaušiena gaminama malūnams sukant medienos skiedras. Gamyba gali būti mechaninė, pusiau cheminė arba visiškai cheminė.

2006 m. pasaulinė plaušienos gamyba siekė 175 milijonų tonų per metus.

Lietuvoje
---------

1970 m. Lietuvoje buvo pagaminta 23,9 tūkstančiai tonų mechaninės plaušienos, 1980 m. gamyba jau buvo išaugus iki 47 tūkstančių tonų, 1990 m. – 38 tūkstančiai tonų. Po Lietuvos nepriklausomybės atgavimo mechaninės plaušienos gamyba šalyje labai smarkiai sumažėjo ir 1995 m. Lietuvoje buvo pagaminta 10,5 tūkstančių tonų, ją pamažu pakeitė cheminė plaušiena. 2011 m. Lietuva eksportavo 33,9 tūkstančius tonų medienos plaušienos iš kurių 32,7 tūkst. t. buvo cheminė plaušiena, o 1,3 tūkst. t. pusiau cheminė plaušiena. Tais pačiais metais pati Lietuva importavo 49,2 tūkstančius tonų plaušienos.

2005 m. Lietuvos Vyriausybė nutarė siūlyti Seimui pripažinti netekusiu galios 2002 m. Seime priimtą nutarimą dėl plaušienos gamyklos statybos Lietuvoje, kuris anuomet buvo pripažintas valstybinės svarbos projektu. Įvertinus žaliavinės medienos poreikio prognozę iki 2010 m. ir nustačius, jog celiuliozės gamybai nepakaktų vietinės žaliavos – dalį jos reikėtų pirkti kitose šalyse, nuspręsta vietoj to plėsti drožlių gamybą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Miškų ūkio statistika 2012 m." (PDF). Valstybinė miškų tarnyba. 2012. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2013-12-02. Nuoroda tikrinta 2013-11-26.
2. ↑  „Lithuania says 'no' to pulp mill project" (anglų). Baltic Times. 2005-12-07. Nuoroda tikrinta 2013-11-26.
Koordinatės: 54°58′46″ š. pl. 54°34′38″ r. ilg.﻿ / ﻿54.97944°š. pl. 54.57722°r. ilg.﻿ / 54.97944; 54.57722

| Aslikulis |
| --- |
| Aslikulis ir „Molio kalnas"Aslikulis ir „Molio kalnas"Aslikulis ir „Molio kalnas" |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Baškirija, Davlekanovo raj.) |
| Plotas | 23,5 km² |
| Kilmė | karstinė-įsprūdinė |
| Vidutinis gylis | 5,1 m |
| Tūris | 0,119 km³ |
|  |
|  Vikiteka | Aslikulis |

**Aslikulis** arba ***Asylykulis*** (rus. *Асликуль, Асылыкуль*, bašk. *Асылыкүл*) – ežeras Rusijoje, didžiausias savaiminis ežeras Baškirijoje. Telkšo Davlekanovo rajone, 27 km į šiaurės vakarus nuo Davlekanovo, plačiame duburyje šalia šiaurės rytinių Belebėjaus aukštumos pakraščių.

Ežero ilgis 7 km, plotis iki 5 km. Krantai statūs, skardingi, vietomis siekia 370 m aukštį. Ežero vanduo sūrokas, aukšta mineralizacija. Aslykulį maitina mišrios kilmės vandenys (lietaus, sniego tirpsmo, požeminiai).

Ežero pakrantės apaugusios švendrais, nendrėmis, toliau ant kranto auga liepų, ąžuolų ir beržų miškai, yra stepių plotų, druskynių. Aplink seniau augę spygliuočių miškai iki XX a. vid. iškirsti. Ežere veisiasi lydekos, ešeriai, karpiai, lynai, sykai, kuojos, starkiai, vėgėlės, seliavos, pakrantėse peri vandens paukščiai. 2009 m. Aslikulis paskelbtas gamtiniu parku.

Ežerėvardis kilęs iš baškirų *асылы* („šakotas") ir *күл* („ežeras"). Pakrantėse įsikūrę kaimai: Burangulovas, Kupojarovas, Jangi Turmušas.

* Vaizdas nuo krantoVaizdas nuo kranto
* Vaizdas nuo skardžioVaizdas nuo skardžio
* Skardingi Aslikulio krantaiSkardingi Aslikulio krantai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Гареев А. М. *Асылыкуль Archyvuota kopija 2016-04-07 iš Wayback Machine projekto.*, Башкирская энциклопедия. – Уфа: ГАУН «Башкирская энциклопедия», 2015–2019.
| *Ba Ba Ti Ki Di Do* |
| --- |
| Ba Ba Ti Ki Di Do viršelis |
| Sigur Rós EP |
| Išleistas | 2004 m. kovo 23 d. |
| Žanras | Ambient |
| Trukmė | 20:43 |
| Įrašų kompanija | EMI  Geffen  Krúnk |
| Apžvalgos |
| * Pitchfork
 |
| Sigur Rós chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "*Untitled 1*" (2003) | "***Ba Ba Ti Ki Di Do***" (2004) | "*Hoppípolla*" (2005) |

 |

"**Ba Ba Ti Ki Di Do**" - islandų grupės Sigur Rós EP sukurtas Merce'o Cunningham'o šiuolaikinio šokio spektakliui "Split Sides" ("Atskiros Dalys"). Išleistas dviem variantais: 5" CD ir 12" vnilas.

Apie įrašą
----------

EP sudaro 20 minučių ambient’o kūrinys perskirtas į tris atskirus dabaliukus, kurių sudėtinis pavadinimas kilęs iš vienintelių balsu tariamų garsų įraše: paskutinėje kūrinio dalyje „Di Do" naudojamos choreografo Merce’o Cunningham’o balso nuotrupos, kurios veda visą kompozicijos augimą į kulminaciją. Muzika kurta remiantis keturiais pagrindiniais garso šaltiniais: pianinu, muzikine dėžute, įgarsintais baleto bateliais ir elektroniniu apdorojimu. Sigur Rós kurdami muziką paliko erdvės sąveikai su choreografija ir spektaklio metu, įjungę muzikines dėžutes ir taukšėdami baleto bateliais, atidžiai stebėjo šokį.  

„Split Sides" priemjera įvyko 2003 m. spalio 14 d. Bruklino muzikos akademijoje. Spektaklį sudro dvi dalys kurioms sukurti skirtingi kostiumai, šviesos ir choreografija ir muziką. Muzika ir šokis sukurti visiškai atskirai ir pirmą kartą sudėti į visumą tik per premjerą, taip paliekant improvizacijos galimybę muzikntams. Eiga, kuria kiekvienas spektaklį kuriantis elementas pasirodys buvo nustatoma metant kauliukus prieš pat spektaklį. Tai reiškia, kad buvo įmanomi 32 kiekvieno pasirodymo variantai.  

Radiohead parašė antrosios „Split Sides" dalies muziką, bet nėra planų ją išleisti.

Kūrinių sąrašas
---------------

1. "Ba Ba" - 6:12
2. "Ti Ki" - 8:49
3. „Di Do" - 5:42

Išnašos
-------

1. ↑  Sigur Rós News
2. ↑  „Discogs Ba Ba Ti Ki Di Do".
3. 1 2  „Sigur Rós Ba Ba Ti Ki Di Do". Suarchyvuotas originalas 2012-08-02. Nuoroda tikrinta 2010-06-19.
4. ↑  Popplagid

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ba Ba Ti Ki Di Do** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialusis grupės tinklalapis
* Grupės dainų tekstai, išversti į anglų kalbą
* Daugybė detalios informacijos apie grupę
* Merce Cunningham trupės oficiali svetainė Archyvuota kopija 2010-05-27 iš Wayback Machine projekto.
* Split Sides nuotraukos ir recenzijos
* Ba Ba Ti Ki Di Do svetainėje Last.fm
**Vladislovas Algirdas Katinas** (g. 1938 m. lapkričio 2 d. Kaune – 2022 m.) – Lietuvos inžinierius mechanikas, šiluminės energetikos specialistas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1963 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1987 m. technikos mokslų daktaras.

1963–1970 m. dirbo Kauno politechnikos institute, nuo 1966 m. – Fizikinių – techninių energetikos problemų institute (nuo 1992 m. Lietuvos energetikos institutas), 1981–1991 m. Šilumokaičių hidrodinamikos laboratorijos, Vibracijų sektoriaus vadovas, nuo 1991 m. Atsinaujinančių energijos šaltinių laboratorijos (iki 1999 m. Šilumokaičių hidrodinamikos laboratorija) vadovas. 1991–1997 m. dar ir Kauno technologijos universiteto dėstytojas, nuo 1996 m. profesorius.

Palaidotas 2023 m. sausio 3 d. Skriaudžiuose (Prienų raj.).

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų svarbiausios kryptys – šilumos mainai, atitrūkstamųjų srautų hidrodinamika, vibracijos energetiniuose įrenginiuose, nestacionarūs hidrodinaminiai procesai, turbulentiškumas, atsinaujinantys energijos šaltiniai, jų efektyvumas ir technologijos, aplinkosauga. Paskelbė per 180 mokslinių straipsnių. Dviejų išradimų autorius.

Bibliografija
-------------

* Hidrodinamika ir vibracijos aptekamuose vamzdžių pluoštuose, su kitais, 1984 m. rusų k. 1988 m. anglų k.
* Vamzdžių vibracijos šilumokaičiuose, su A. Žukausku, 1993 m. rusų k. 1997 m. anglų k.

Įvertinimas
-----------

* 1998 m. Lietuvos mokslo premija, su kitais

Šaltiniai
---------

1. ↑  In memoriam. Vladislovas Algirdas Katinas (1938–2022) *lmaleidykla.lt*
2. ↑  Išėjo anapilin habilituotas technologijos mokslų daktaras Vladislovas Algirdas Katinas *lei.lt* 2023-01-02
3. ↑  Juozas Vytautas Žiugžda. *Vladislovas Algirdas Katinas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 574 psl.
*Kitos reikšmės – Chanka (reikšmės).*

| Chanka |
| --- |
| Chanka iš kosmosoChanka iš kosmosoChanka iš kosmoso |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija, Kinijos vėliava Kinija |
| Plotas | 4190 km² |
| Vidutinis gylis | 4,5 m |
| Didžiausias gylis | 10,6 m |
| Tūris | 22,6 km³ |
| Įteka | Ilistaja ir kt. |
| Išteka | Sungačia |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Chanka

  |
| **Koordinatės** |  45°01′0″ š. pl. 132°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿45.01667°š. pl. 132.41667°r. ilg.﻿ / 45.01667; 132.41667Koordinatės: 45°01′0″ š. pl. 132°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿45.01667°š. pl. 132.41667°r. ilg.﻿ / 45.01667; 132.41667 |

**Chanka** (rus. *Ханка*, kin. 兴凯湖, pinyin: *Xīngkǎi Hú*), **Didžioji Chanka** (*Большая Ханка*) – ežeras Rusijoje (Primorės krašte) ir Kinijoje (Heilongdziango provincijoje). Bendras ežero plotas 4190 km² (Rusijoje 3030 km², Kinijoje 1160 km²). Ilgis 95 km. Krantai žemi, pelkėti. Šiaurėje smėlio nerija atskirtas nuo Mažojo Chankos ežero.

Ežero pakrantė Rusijoje
Chanka užšąla lapkričio – balandžio laikotarpiui. Vidutinė vandens temperatūra vasarą 21,2 °C. Laivyba. Žvejyba. Chankos ežero pakrantės įtrauktos į gamtos rezervatą, kadangi čia apsistoja retų rūšių migruojantys paukščiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
**Kanonizacija** – Katalikų ir Stačiatikių bažnyčiose mirusiojo pripažinimas šventuoju.

Stačiatikių bažnyčiose šiuo metu šventaisiais asmenis dažniausiai skelbia aukščiausia valdymo institucija – Sinodas. Katalikų bažnyčioje šiuolaikines kanonizacijos taisykles 1642 m. nustatė popiežius Urbonas VIII. Katalikų bažnyčioje kanonizacijos proceso metu popiežiaus paskirta komisija tikrina, ar kandidatas atitinka šventumo kriterijus. Dažniausiai tai būna palaimintasis po beatifikacijos proceso, kurio gyvenimas, stebuklų tikrumas ir kiti aspektai yra vėl atidžiai tiriami. Asmuo įprastai skelbiamas šventuoju ne anksčiau kaip praėjus penkeriems metams po jo mirties. Nuo XII a. kanonizacijos aktu popiežius duoda sutikimą naujo šventojo viešam kultui. Nuo XV a. kanonizacijos aktas atliekamas Romos Šv. Petro bazilikoje.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje vieninteliu 1602 m. oficialiai kanonizuotu Lietuvos šventuoju laikomas Šv. Kazimieras. Kanonizacijos bylos užvestos arkivyskupams kankiniui Mečislovui Reiniui ir Teofiliui Matulioniui, vyskupui Vincentui Borisevičiui, kunigui Alfonsui Lipniūnui arkivyskupui Jurgiui Matulaičiui bei trims pasaulietėms Adelei Dirsytei, Elenai Spirgevičiūtei ir Barborai Žagarietei. Taip pat yra dar keli kanonizuoti asmenys, gyvenę Lietuvoje ar su ja susiję.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kanonizacija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 336 psl.
2. ↑  „Saint". *Encyclopedia Britannica*. Nuoroda tikrinta 2018-12-26.
3. ↑  „KATALIKAI.LT --- Katalikų Bažnyčios Lietuvoje pristatymas". *katalikai.lt*. Suarchyvuotas originalas 2015-11-03. Nuoroda tikrinta 2016-06-05. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
Savadarbė lupara
**Lupara** (it. *lupara*  'vilkams') – nupjautavamzdis šratinis perlaužiamas šautuvas. Paprastai asocijuojasi su mafija. Luparas tradiciškai naudojo Sicilijoje kraujo kerštui, savigynai ir medžioklei. Pvz. luparas naudojo gindamiesi nuo Musolinio įvestos kariuomenės, kai dučė nutarė suskaldyti Sicilijos nusikaltėlių organizaciją.

Patrumpinti luparų vamzdžiai leidžia jas patogiau naudoti tarp medžių ar patalpose, jos lengviau paslepiamos tiek patalpose, tiek po ilgais drabužiais. Nupjaunant vamzdį šis praranda čoką, todėl šaunant šratai pasklinda plačiau.

Žodis it. *lupara* reiškia 'vilkams' nes tradiciškai jos būdavo skirtos vilkų medžioklei. Žodis paplito po Mario Puzo romano bestselerio „Krikštatėvis", kur aprašyta, kaip plačiai mafija luparas naudojo Sicilijoje.

Nuorodos
--------

1. ↑  Chalker, Dennis; Dockery (2002). *One Perfect Op : an Insider’s Account of the Navy Seal Special Warfare Teams*. New York: Morrow. p. 251. ISBN 0-671-02465-5.
2. ↑  Puzo, Mario (2002). *The Godfather*. New York: NAL. pp. 192, 203, 329, 335, 337, 349. ISBN 978-0451205766.
**Mėlynoji nykštukė** – hipotetinė žvaigždė, kuri turėtų išsivystyti iš mažesnės nei 0,25 Saulės masės raudonosios nykštukės, šiai išnaudojus didžiąją dalį vandenilio atsargų. 

Vandenilio virtimas heliu raudonosiose nykštukėse vyksta lėtai, be to, konvekcija apima visą žvaigždę (jei masė mažesnė nei 35 % Saulės masės), todėl sunaudojama didesnė joje esančio vandenilio dalis, palyginus su kitų tipų žvaigždėmis. Tai lemia itin ilgą raudonųjų nykštukių egzistavimo trukmę. Šio tipo žvaigždė, kurios masė prilygsta 0,1 Saulės masės, turėtų išlikti pagrindinės sekos žvaigžde 6–12 trilijonų metų – žymiai ilgiau nei dabartinis Visatos amžius. Tai reiškia, jog šiuo metu Visata yra per jauna, kad joje jau būtų susiformavę mėlynųjų nykštukių. Jų egzistavimas numatytas, remiantis teoriniais modeliais.

Laikui bėgant, žvaigždžių šviesis didėja. Kad išlaikytų pusiausvyrą, šviesesnė žvaigždė turi sparčiau išspinduliuoti energiją. Už raudonąsias nykštukes masyvesnės žvaigždės padidėja, tapdamos raudonosiomis milžinėmis, turinčiomis didesnį paviršiaus plotą. Tuo tarpu mažesnių nei 0,25 Saulės masės raudonųjų nykštukių energijos išspinduliavimo tempas išauga, pakilus paviršiaus temperatūrai. Jos įgyja mėlyną atspalvį, nes paviršinių sluoksnių neskaidrumas žymiai nepadidėja, kylant temperatūrai.

Visiškai išsekus vandeniliui, šios žvaigždės virs baltosiomis nykštukėmis.

Išnašos
-------

1. ↑  Reiners, A.; Basri, G. (2009 m. kovo mėn.). „On the magnetic topology of partially and fully convective stars". *Astronomy and Astrophysics*. **496** (3): 787–790. Bibcode:2009A&A...496..787R. doi:10.1051/0004-6361:200811450.
2. 1 2 3 4  Adams, F. C.; P. Bodenheimer, G. Laughlin (2005). „M dwarfs: planet formation and long term evolution". *Astronomische Nachrichten*. **326** (10): 913–919. Bibcode:2005AN....326..913A. doi:10.1002/asna.200510440.[neveikianti nuoroda]
Televizijos kodavimo sistemos pagal šalis; šalys, naudojančios (arba/ir naudojusios) PAL sistemą, pažymėtos mėlynai.
**PAL** (angl. *Phase Alternating Line*) – analoginei televizijai skirta spalvų kodavimo sistema, naudota televizijos transliacijoms 576i standartu (625 linijų per kadrą ir 25 kadrų per sekundę) daugelyje šalių. Kitos plačiai paplitusios spalvų kodavimo sistemos yra NTSC ir SECAM.

Lietuvoje nuo SECAM prie PAL pradėta pereidinėti 2002 m. kovo 4 d. PAL sistemoje galima išgauti didesnę vaizdo spalvų raišką nei SECAM, taupiau naudojama kanalo dažnių juosta, todėl atsiranda galimybė naudoti skaitmeninį stereo garsą. Televizoriai, priimantys signalą PAL sistema, yra žymiai atsparesni veidrodinio kanalo trukdžiams, įmanomas spartesnis teleteksto duomenų perdavimas. Kiti sistemos pranašumai: geras suderinamumas su nespalvotos televizijos imtuvais, mažas kryžminis skaisčio ir chrominanso signalų iškraipymas bei didelis atsparumas triukšmui. Nuo 2012 m. spalio 29 d. Lietuvoje PAL sistemą pakeitė DVB-T.

Istorija
--------

XX a. 6-ąjį dešimtmetį Vakarų Europos šalys pradėjo įvedinėti spalvotą televiziją ir susidūrė su problemomis, kurias sąlygojo NTSC standarto trūkumai, kaip, pvz. spalvų tono kitimas prastomis perdavimo sąlygomis. Siekiant įveikti NTSC trūkumus, buvo išrasti alternatyvūs standartai, tokie kaip PAL ir SECAM. Tikslas buvo sukurti spalvotos televizijos standartą, tinkantį Europos vaizdo dažniui, kuris atitiko 25 kadrus per sekundę (50 hercų), ir tokiu būdu pašalinti problemas iškilusias dėl NTSC standarto.

PAL Hanoveryje (Vokietija) sukūrė „Telefunken" kompanijos darbuotojas Walter Bruch, pagelbstint kolegoms dr. Kruse ir Gerhard Mahler. Kompanijos „Telefunken" vaizdo formatas buvo užpatentuotas 1962 m. paminint Bruch kaip jo išradėją, ir jau 1963 m. sausio 3 d. jis buvo pristatytas Europos transliuotojų sąjungos (EBU) nariams. Pirmosios transliacijos šiuo formatu pradėtos Jungtinėje Karalystėje ir Vokietijoje 1967 m. Pirmasis JK kanalas, 1964 m. savo transliacijose pradėjęs naudoti PAL kodavimo sistemą, buvo BBC2. Telefunken PALcolor 708T buvo pirmasis televizorius, gebėjęs priimti PAL signalus. Po jo sekė Loewe S 920 & F 900.

Vėliau „Telefunken" įsigijo Prancūzijos elektronikos gamintojas „Thomson", kuris dar taip pat įsigijo „Compagnie Générale de Télévision", kurioje Henri de France išrado SECAM, pirmąjį Europos vaizdo standartą spalvotai televizijai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* NTSC
* SECAM
* PAL regionas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Phase Alternating Line (PAL)". *Techopedia.com*. Nuoroda tikrinta 2021-06-09.
2. ↑  В. Е. Джакония (2002). „12.3. Система цветного телевидения PAL". *Телевидение*. «Горячая линия — Телеком». pp. 294–305. ISBN 5-93517-070-1. Suarchyvuotas originalas 2020-10-28. Nuoroda tikrinta 2020-11-21.
3. ↑   Archyvuota kopija 2021-04-13 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  *Skaitmeninė televizija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXI (Sam–Skl). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
5. ↑  Deutsches Patentamt, Patentschrift 1 252 731 „Farbfernsehempfänger für ein farbgetreues NTSC-System", S. 1.
Televizijos kodavimo sistemos pagal šalis; šalys, naudojančios (arba/ir naudojusios) NTSC sistemą, pažymėtos žaliai.
**NTSC** – analoginės televizijos spalvų kodavimo sistema, naudota daugelyje Amerikos šalių (išskyrus Braziliją, Argentiną, Paragvajų, Urugvajų ir Prancūzijos Gvianą), taip pat Mianmare, Pietų Korėjoje, Taivane, Japonijoje, Filipinuose ir kai kuriose Ramiojo vandenyno teritorijose.

Pirmasis NTSC standartas sukurtas 1941 m. 1953 m. buvo pritaikytas naudoti antrasis NTSC standartas, leidęs transliuoti spalvotą televiziją. NTSC buvo pirmoji plačiai naudota spalvoto transliavimo sistema ir dominavo iki 2010 m. kai buvo pradėta palaipsniui pereiti prie skirtingų skaitmeninių standartų, tokių kaip ATSC.

Techninė specifikacija
----------------------

NTSC kodavimo principas labai panašus į PAL, iš tiesų PAL buvo sukurtas pagal NTSC. NTSC, kaip ir PAL, naudoja kvadratūrinės amplitudės moduliavimo signalą. Perduodamo signalo fazės pasikeitimas nurodo tam tikro vaizdo taško atspalvį ir jo spalvų sodrumo dydį. Taigi menkiausias perdavimo fazės iškraipymas sąlygoja spalvų atspalvių pasikeitimus. Tačiau vektoriniame dažnyje šviesumo signalas yra daug mažesnis. Dėl to gali atsirasti spalvų iškraipymai.

Signalu per sekundę perduodama iki ~30 kadrų. Kiekviename kadre esti po 525 (486 matomas) horizontalias linijas. Vaizdo nešlio dažnis – 3,58 MHz, garso nešlio – 4,5 MHz. Vaizdas perduodamas atvirkštinės amplitudės moduliavimo būdu; garsas perduodamas dažnio moduliavimo būdu.

Skaitmeniniame pasaulyje NTSC paprastai reiškia 720 × 480 pikselių vaizdą, perduodamą 29,97 kadrų per sekundę greičiu.

Taip pat skaitykite
-------------------

* PAL
* SECAM

Šaltiniai
---------

1. ↑  В. Е. Джакония (2002). „12.1. Система цветного телевидения NTSC". *Телевидение*. M.: «Горячая линия — Телеком». pp. 249–265. ISBN 5-93517-070-1. Suarchyvuotas originalas 2020-10-28. Nuoroda tikrinta 2020-11-21.`{{cite book}}`: CS1 priežiūra: extra punctuation (link)
2. ↑  Sterling, Christopher; Kittross, John Michael. „Radio's Golden Age (1934-1941)". *Stay Tuned: A History of American Broadcasting* (anglų). Lawrence Erlbaum Associates, Publishers. p. 168. ISBN 1410604063. Nuoroda tikrinta 2017-03-26.`{{cite book}}`: CS1 priežiūra: multiple names: authors list (link)
3. ↑  „CBS Says Confusion Now Bars Color TV," *Washington Post*, 1953-03-26, p. 39.