recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Kapitolijaus Venera |
| --- |
|  |
| Menininkas | nežinoma |
| Metai | I arba II a. pr. m. e. |
| Meno kryptis | Antika |
| Medžiagos, technika | marmuras |
| Matmenys | aukštis 193 cm |
| Miestas (vieta) | Roma |
| Muziejus | Kapitolijaus muziejai |

**Kapitolijaus Venera** – antikinė skulptūra, viena garsiausių Kapitolijaus muziejų Romoje statulų.

Apie skulptūrą
--------------

„Kapitolijaus Venera" buvo rasta kasinėjant Eskvilino kalvoje prie San Vitale bazilikos 1666–1670 m. laikotarpyje. Stebėtinai, skulptūra išsilaikė labai gerai, išskyrus keletą nuskeltų pirštų, nosį ir atskilusią ranką, kuri buvo atstatyta. 1752 m. ją Kapitolijaus muziejams padovanojo popiežius Benediktas XIV. 1797 m. statula buvo pagrobta Napoleono ir 1798–1815 m. laikotarpiu buvo Luvre. 1816 m. gražinta į Italiją.

Statula priklauso helenistiniam Graikijos istorijos periodui, datuojama I a. pr. m. e. arba II a. pr. m. e. ir yra Praksitelio „Knido Afroditės" pakeisto varianto forma (*Venus pudica*). Skulptūra yra šiek tiek didesnė nei natūralaus žmogaus dydžio. Statula vaizduoja Venerą, baigusią praustis. Kairiąja ranka ji prisidengusi bikinio zoną, dešine − krūtis. Veneros plaukų šukuosena labai sudėtinga, veidas be psichologinės ekspresijos. 1867 m. Markas Tvenas parašė trumpą apsakymą statulos tema.

 Veneros veidas

Taip pat skaitykite
-------------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kapitolijaus Venera** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Milo Venera
* Medičių Venera
* Kapitolijaus vilkė

Išnašos
-------

1. ↑  Kapitolijaus muziejų informacija
2. ↑  Vašingtono nacionalinės meno galerijos informacija Archyvuota kopija 2012-10-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Leonas Bliumaspranc. *Léon Blum*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1872 m. balandžio 9 d.Paryžiuje |
| Mirė | 1950 m. kovo 30 d. (77 metai)Žui prie Paryžiaus |
|  |
| Veikla | teisininkas, Prancūzijos politinis veikėjas, 1936–1937 m. 1938 m. ir 1947–1948 m. Prancūzijos ministras pirmininkas |
|  |
| Alma mater | 1894 m. Sorbonos universitetas |

**Leonas Bliumas** (pranc. *Léon Blum*, 1872 m. balandžio 9 d. Paryžiuje – 1950 m. kovo 30 d. Žui prie Paryžiaus) – teisininkas, Prancūzijos politinis veikėjas, 1936–1937 m. 1938 m. ir 1947–1948 m. Prancūzijos ministras pirmininkas.

Biografija
----------

Lankė Henriko IV licėjų, 1890 m. Paryžiaus normalinę aukštąją mokyklą, 1891 m. baigė literatūros, o 1894 m. teisės studijas Sorbonos universitete.

1894 m. Dreifuso bylos metu suartėjo su socialistų lyderiu Žanu Žoresu ir su juo bei A. Briandu įsteigė ir leido prancūzų socialistų laikraštį „ľHumanité", 1920 m. Rusijos revoliucijos įtakoje atitekusį komunistams, taip pat Prancūzijos socialistų partiją (SFIO).

Nuo 1914 m. nužudžius Ž. Žoresą dirbo vien partijos vadovybėje. 1919–1930 m. SFIO vadovas ir socialistų frakcijos parlamente pirmininkas. 1936 m. sudarė Liaudies fronto kabinetą, kuris įvedė 40 val. darbo savaitę, nacionalizavo karo pramonę, Ispanijos pilietinio karo metu išlaikė šalies neutralumą. Ministru pirmininku išrinktas ir 1938 m.

1940 m. Vokietijai okupavus Prancūziją nepasitraukė, nors jam grėsė pavojus ir dėl to, kad buvo žydas, ir dėl to, kad socialistas. 1942 m. Viši vyriausybės nuteistas, 1943–1945 m. kalėjo Dachau ir Buchenvalde. Jo brolis Renė Bliumas, Monte Karlo Operos ir baleto teatro stegėjas žuvo Osvencime.

1946 m. – 1947 m. vėl buvo išrinktas Prancūzijos ministru pirmininku, vėliau buvo Prancūzijos ambasadorius JAV ir JT.
| **Agaricus silvaticus** |
| --- |
| Miškinis pievagrybis (*Agaricus silvaticus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Pievagrybiniai  *( Agaricaceae)* |
| Gentis: | Pievagrybis  *( Agaricus)* |
| Rūšis: | Miškinis pievagrybis  *( Agaricus silvaticus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Miškinis pievagrybis** (*Agaricus silvaticus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, pievagrybių (*Agaricus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–10 cm skersmens, iš pradžių ovališka, vėliau paplokščia, nemėsinga, gelsvame, ochriniame fone palšai rudai, rudai rausvai žvynuota. Jauni lakšteliai pilkai rožinės, vėliau – rausvai rudai šokoladinės spalvos. Kotas 5–10 (12)×0,5–1,5 cm, su baltu žiedu, balkšvai rusvas, ties pagrindu sustorėjęs, be išnaros. Sporos 5–6×3–4,5 μm. Trama įpjauta ar perlaužta raudonuoja, aromatinga.

Labai panašus didysis pievagrybis, bet jo vaisiakūniai stambesni, ryškiau paraudonuoja.

Auga vasarą bei rudenį pavieniui ar po kelis vaisiakūnius spygliuočių, mišriuosiuose miškuose, parkuose. Valgomas. Dažnas.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 217 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis pievagrybis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Kapitalizacijos norma** (angl. *All Risk Yield*) - nekilnojamojo turto kapitalizacijos norma yra vienas svarbiausių naudojimo pajamų vertės metodų elementų. Ir Didžiojoje Britanijoje, ir Vokietijoje, ir tokiose Europos šalyse, kaip Nyderlandai, Italija, Prancūzija ir visos Skandinavijos šalys, kapitalizacijos norma nustatoma rinkos pagrindu. Ji priklauso nuo:

* nuosavybės formos,
* objekto rūšies,
* visų investicijų pelno normų,
* objekto amžiaus ir kokybės sudėties,
* nuomos sutarčių sąlygų (pvz. sutarties terminas).

Kapitalizacijos normą veikia nekilnojamojo turto objekto amžius (pavyzdžiui, likusi ekonomiškai efektyvi objekto naudojimo trukmė bei nekilnojamojo turto objekto kokybė. Nustatant pastato, kurio likęs gyvavimo laikas yra žinomas, kapitalizacijos normą, kapitalizuojant grynąsias pajamas tam tikram nuomos laikotarpiui, pagal vokiškąjį pajamų metodą pirmiausia atsižvelgiama į likusį pastato gyvavimo laikotarpį, o pagal anglosaksiškąjį metodą pastato likusio gyvavimo laikotarpio įtaka įvertinama jau įtraukta į pačią kapitalizacijos normą. Objekto kokybė (ypač įvairūs nuokrypiai) pagal vokiškąjį metodą, ypač nuokrypiai nuo normų, vertinami neįtraukti į pačią kapitalizacijos normą.

Kapitalizacijos norma yra apskaičiuojama grynąsias pajamas padalinus iš pardavimo kainos arba turto vertės. Gautas dalmuo padauginamas iš 100 (procentų).
Koordinatės: 54°57′54″ š. pl. 24°58′34″ r. ilg.﻿ / ﻿54.96500°š. pl. 24.97611°r. ilg.﻿ / 54.96500; 24.97611

**Puorių miškai** – miškų masyvas Lietuvoje, Širvintų rajone, 8 km į pietus nuo Širvintų. Priklauso Ukmergės miškų urėdijai (Širvintų girininkijai). Apima 14,6 km² plotą.

Masyvą sudaro Puorių, Graužių, Viršūniškių, Žirniavagių miškai. Paviršius kalvotas, banguotas. Dirvožemiai – jauriniai silpnai sujaurėję smėliai, velėniniai jauriniai priesmėliai ir žemapelkiniai durpžemiai. Miškuose telkšo Puorių ir Žindulių ežerai, rytuose plyti Žindulių pelkė, prateka Musės intakas Žebokšta.

Medynai:

* eglynai: 40 %
* pušynai: 34 %
* beržynai: 12 %
* juodalksnynai: 5 %
* drebulynai: 4 %
* baltalksnynai: 3 %
* uosynai: 2 %

Jaunuolynai sudaro 10 % medynų, pusamžiai medžiai 72 %, pribręstantys 15 %, brandūs 3 %.

Miškuose gyvena stambieji kanopiniai žvėrys, ypač šernai.

Puorių miškus kerta greitkelis  **A2**  Vilnius–Panevėžys . Greta miškų įsikūrę kaimai: Skėteriai, Žarnavagiai, Liukonys, Lipuvka, Černiškės, Puoriai, Roskošnė, Pablendys, Krūmėniškės, Blendė, Užušiliai, Katūniškiai, Pailgiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Puorių miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 471
| **Andrejus Kozyrevas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1951 m. kovo 27 d. (72 metai)Briuselis, Belgija |
|  |
| Veikla | Rusijos diplomatas, politikas |
| Pareigos | buvęs Rusijos užsienio reikalų ministras |
|  |
| Alma mater | Maskvos tarptautinių santykių institutas |
|  |
|  **Vikiteka** | Andrejus Kozyrevas |

**Andrejus Kozyrevas** (rus. *Андре́й Влади́мирович Ко́зырев*, g. 1951 m. kovo 27 d. Briuselyje) – rusų politikas, diplomatas, verslininkas. Buvęs Rusijos užsienio reikalų ministras, 1-ojo ir 2-ojo šaukimo Rusijos valstybės dūmos deputatas.

Biografija
----------

1974 m. baigęs Maskvos tarptautinių santykių institutą (*МГИМО*), dirbo TSRS URM tarptautinių organizacijų valdyboje, 1986–1988 m. čia vadovavo skyriui, vėliau – buvo šios valdybos viršininkas. 1977 m. apsigynė istorijos mokslų kandidato disertaciją tema „Jungtinių Tautų vaidmuo vystant nusiginklavimą".

1990 m. spalio 11 d. paskirtas RTFSR užsienio reikalų ministru, gruodžio mėn. jam suteiktas Nepaprastojo ir įgaliotojo pasiuntinio diplomatinis rangas. 1993 m. spalio mėn. paskirtas Rusijos Federacijos saugumo tarybos nariu.

1993–2000 m. dvi kadencijas Murmansko srityje buvo renkamas Rusijos Federacijos Valstybės Dūmos deputatu.

1996 m. sausio 5 d. atleistas iš Užsienio reikalų ministro pareigų. Nuo 1998 m. buvo JAV korporacijos „ICN Рharmaceuticals" direktorių tarybos narys, nuo 2000 m. – farmacijos korporacijos „ICN" direktorius Rytų Europai. 2007 m. pradėjo vadovauti „Investtorgbanko" (*Инвестторгбанк*) direktorių tarybai. 2012 m. Lietuvos bankas neleido šiam bankui steigti savo atstovybės Lietuvoje.

Nuo 2012 m. su šeima gyvena Majamyje (JAV), kritikuoja politinę sistemą Rusijoje ir prezidento V. Putino veiklą. Rusijoje A. Kozyrevas iki šiol kaltinamas už suartėjimą su vakarais, tariamą šalies interesų nepaisymą bei Rusijos įtakos mažėjimą pasaulyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-10-31 iš Wayback Machine projekto. (15min.lt inf.)
2. ↑  „an-optimists-view-of-russia". NYTimes. 2015-06-17. Nuoroda tikrinta 2016-01-30.
3. ↑  Buvęs Rusijos diplomatijos vadovas A.Kozyrevas: netikiu, kad V.Putinas panaudos branduolinį ginklą Archyvuota kopija 2022-03-07 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑   (peoples.ru inf.)

  



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vladimiras Vinogradovas** | **Rusijos Federacijos užsienio reikalų ministras** 1990 - 1996 m. | Po to:**Jevgenijus Primakovas** |
**Kapitono Stepono Kudzevičiaus regata** – Lietuvoje, Baltijos jūroje, nuo 1994 m. vykstanti regata. Viena seniausių Lietuvos jūrinių regatų.

Istorija
--------

Kapitonas Steponas Kudzevičius, vadovavęs lietuvių žygiui burine jachta Lietuva aplink pasaulį, pasikvietė dar du patyrusius buriuotojus – jachtos „Vakarės" kapitoną Saulių Tamkvaitį ir jachtos „Audra" kapitoną Saulių Kalnėną pasivaržyti Baltijos jūroje. Prie jų prisijungė ir kiti buriuotojai.

Pradžioje „Rudenine Baltija" pavadinta regata buvo atšiauri ir skirta neišlepusiems buriuotojams. Dalyviai per audringą rudeninę jūrą buriuodavo ne mažiau nei šimtą jūrmylių (185 km.). Kartais regatoje dalyvaudavo vos dvi ar trys jachtos, bet varžybos vis tiek vykdavo. 2016 m. norint pagerbti vieną iš regatos sumanytojų kapitoną Steponą Kudzevičių, „Rudeninės Baltijos" regata buvo pervadinta jo vardu.

Paskutiniu metu regatoje dalyvauja ne mažiau nei 15 jachtų. Įprastai regata organizuojama rugsėjo pabaigoje – spalio pradžioje. 2018 m. metais varžybos vyko rugsėjo 22-23 dienomis. Regata skirta Lietuvos tautinės olimpiados 80-mečiui. 1938 metais vykusios Lietuvių tautinės olimpiados buriavimo rungtis buvo organizuota būtent Klaipėdoje.

Regatoje varžosi trys jachtų grupės – sportinė ORC, X-35 ir laisvoji LKRT-H. Varžybos vyksta dvi dienas. Šeštadienį, po pirmosios varžybų dienos, regatos dalyviai švartuojasi Danės upėje. Kad ilgastiebės jachtos praplauktų prie buriuotojų krantinės, specialiai jiems bus pakeltas Pilies tiltas.

Nelaimės
--------

* 2018 m. rugsėjo 22 d. šeštadienį, startavusios dvi jachtos – jachta „Defiance" (kpt. Oleg Zelenin) ir jachta „Esox" (kpt. Rimantas Stropus) – buvo išmestos į krantą[1]. Iš keturių jachtos „Defiance" įgulos narių du buvo sėkmingai išgelbėti gelbėjimo tarnybų, tačiau du – kapitonas Oleg Zelenin ir jo sūnus Dmitrij Zelenin – dingo. Vėliau ligoninėje mirė įgulos narė Olesia Orlova.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Regatos metu dvi jachtos išmestos į krantą, jūroje vykdoma dviejų buriuotojų paieška

Nuorodos
--------

* Regatos puslapis regatos.lt tinklapyje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ruanda** – viena tankiausiai gyvenamų ir mažiausiai urbanizuotų (tik apie 6 % gyventojų gyvena miestuose) Afrikos šalių. Gyventojai šalies teritorijoje pasiskirstę pakankamai tolygiai, tačiau didesnės koncentracijos yra netoli miestų. Gyventojai skirstomi (bent jau iki 2004 m.) į hutus (85 %) – bantų kilmės žemdirbius – ir tutsius (14 %), kurie atvyko į Ruandą XV a. Be to, dar gyvena apie 1 % tva genties pigmėjų. Daugiau nei pusė suaugusiųjų moka skaityti ir rašyti, bet tik 5 % turi bent vidurinį išsilavinimą. 1994–1995 m. pasibaigus pilietiniam karui atidarytos vidurinės mokyklos, Butarės universitetas. Gyventojų išsilavinimas – vienas pagrindinių Ruandos vyriausybės prioritetų. Dėl AIDS, skurdo, ligų, karo padarinių ruandiečių vidutinė gyvenimo trukmė palyginti labai trumpa (47,3 m.).

Gyventojų skaičiaus kitimas Ruandoje
**Populiacija:** 8 648 248 (2006 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 41,9 %
* *15-64 m.:* 55,6 %
* *65 m. ir daugiau:* 2,5 %

**Prieaugis:** 2,43 %

**Gimstamumas:** 40,37 gimusiųjų/1000 gyv.

**Mirtingumas:** 16,09 mirusiųjų/1000 gyv.

Ruandiečiai prie kelio į Ruhengerį.
**Migracija:** 0 migrantų/1000 gyv.

**Kūdikių mirtingumas:** 89,61 mirusiųjų/1000 gyv.

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 47,3 m.
* *vyrų:* 46,26 m.
* *moterų:* 48,38 m.

**Vaisingumo rodiklis:** 5,43 vaiko/1 moteriai

**Tautybė:** ruandiečiai

**Etninės grupės:** hutu 85 %, tutsi 14 %, tva 1 %

**Religijos:** Romos katalikai 56,5 %, protestantai 26 %, adventistai 11,1 %, musulmonai 4,6 %, vietiniai tikėjimai 0,1 %, laisvamaniai 1,7 %

**Kalbos:** kinjaruanda (oficiali, tautinė kalba – bantų kalbų mišinys), anglų (oficiali), prancūzų (oficiali), suahilių (plačiai vartojama)

**Raštingumas:**

* *bendras:* 70,4 %
* *vyrų:* 76,3 %
* *moterų:* 64,7 %

Didžiausi miestai
-----------------

* Kigalis (*Kigali*) 851 024
* Gitarama (*Gitarama*) 84 669
* Butarė (*Butare*) 77 000

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ruandos demografija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Nemuno deltos žemuma. Pamarys
**Nemuno deltos žemuma** – žemuma vakarų Lietuvoje ir Rusijos Kaliningrado srityje, Kuršių marių pakrantėje. Driekiasi nuo Klaipėdos pietinių pakraščių šiaurėje iki Polesko pietuose, rytinę ribą žymi Rambyno kalnas. Plotas apie 2000 km², iš jo Lietuvoje yra apie trečdalis. Nemuno deltos žemuma laikoma Pajūrio žemumos pietine dalimi.

Žemumą sukūrė Nemuno žemupio ledyninė plaštaka, o prieledyniniai patvenktiniai ežerai ir deltos sąnašos ją perkūrė. Žemumos paviršius tebekinta dėl Nemuno deltos šakų (Gilijos, Rusnės, Atmatos, Skirvytės) ir intakų (Šyšos, Tenenio, Minijos) nešamų sąnašų.

Nemuno deltos žemuma iškilusi vos kelis metrus virš jūros lygio, žemėja iš rytų į vakarus. Prasideda nuo plačios Nemuno salpos. Į vakarus nuo Šilutės plyti visiškai plokščia žemumos dalis. Vietomis yra apskalautų moreninių gūbrelių (Ventės–Kintų, Pagėgių–Plaušvarių apylinkės), kauburiuoto smulkiagrūdžio smėlio plotų (tarp Pagėgių ir Šilutės).

Didelę Nemuno deltos žemumos dalį užlieja pavasarinis potvynis. Gausu pelkių: Svencelė, Aukštumala, Rupkalvių, Medžioklės, Berštų. Po aliuvinėmis sąnašomis yra durpynų, dalis jų užlieta marių. Telkšo nuo marių atsiskyrusi įlanka – Krokų Lanka. Gausu senvagių, aklų užutėkių (žiogių). Išskirtiniai žemumos kraštovaizdžiai saugomi Nemuno deltos regioniniame parke.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Nemuno deltos žemuma*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 197–198
| **Li Siannianas李先念** |
| --- |
| KLR prezidentas |
|  |
| Kinijos Liaudies Respublikos prezidentas |
| Gimė | 1909 m. birželio 23 d.Kinijos LR Hubėjus |
| Mirė | 1992 m. birželio 21 d. (82 metai)Kinijos LR Pekinas |
| KLR prezidentas |
| Ėjo pareigas | 1983 m. birželio 18 d. – 1988 m. balandžio 8 d. |
| Ankstesnis | Soong Čing-ling |
|  |
| Partija | Kinijos Komunistų Partija |

**Li Siannianas** (kin. 李先念, pinyin: *Lǐ Xiānniàn*; 1909 m. birželio 23 d. – 1992 m. birželio 21 d.) – kinų politikas, Kinijos Liaudies Respublikos prezidentas.

Nuo 1926 m. tapo Kinijos komunistų partijos aktyvistu, dalyvavo Ilgajame žygyje kaip Džang Guotao padalinio narys.

Li buvo įtakinga politinė figūra ir 1956 m. tapo Politbiuro nariu. 1954 m. Li buvo paskirtas Kinijos finansų ministru. Visą laikotarpį nuo 1954 m. iki 1980 m. Li buvo paskirtas vicepremjeru. Nepaisant to, kad Li buvo priverstas atsistatydinti iš finansų ministro posto kultūrinės revoliucijos metu, jis turėjo Džou Enlajaus paramą ir buvo vieninteliu civiliniu pareigūnu, kuris tarnavo kaip ministro pirmininko pavaduotojas per visą audringą Kinijos istorijos laikotarpį.

1976 m. Li vaidino instrumentinį vaidmenį Keturių gaujos sunaikinime. Po gaujos žlugimo, Li buvo paskirtas Kinijos komunistų partijos pirmininko pavaduotoju ir Centrinės karo komisijos nariu. 1983 m. birželio 18 d. Li tapo Kinijos Liaudies Respublikos prezidentu. Jis buvo pirmu prezidentu po šios pozicijos atkūrimo po kultūrinės revoliucijos. 1988 m. balandžio mėn. jį pakeitė Jang Šangkunas.

Po išėjimo iš prezidento posto, Li tapo Kinijos Liaudies Politinės konsultacinės konferencijos Pirmininku. Li buvo stiprus  Dziang Dzemino iškilimo į valdžią rėmėjas.

1989 m. Tiananmenio aikštės protestų metu Li buvo vienas iš tų, kurie pasisakė už stiprų atsaką į demonstracijas ir rėmė premjero Li Pengo norą panaudoti karinę jėgą protestus slopinti. Li toliau tarnavo vyriausybėje iki savo mirties 1992 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  MacFarquhar, Roderick. „Foreword" in Zhao Ziyang (2009). Prisoner of the State: The Secret Journal of Zhao Ziyang. New York, NY: Simon and Schuster. ISBN 1-4391-4938-0
2. ↑  The Epoch Times Staff (2005). „Chapter 4". The Real Story of China’s Jiang Zemin (ebook).
|  |
| --- |
| Ruan Lufei |
| Pilnas vardas | Ruan Lufei |
| Šalis | Kinijos vėliava Kinija |
| Gimė | 1987 m. spalio 2 d. (35 metai)Nankinas, Dziangsu provincija, Kinija |
| Titulas | Moterų didmeistrė |
| FIDE reitingas | 2491 |
| Aukščiausias reitingas | 2503 (2014 m. sausio mėn.) |

**Ruan Lufei** (kin. 阮露斐; g. 1987 m. spalio 2 d. Nankinas, Kinija) – kinų šachmatininkė.

Biografija
----------

Ruan Lufei studijuoja Pekino Cinghua universitete.. Nuo 2007 metų lapkričio – moterų šachmatų didmeistrė (WGM). Normatyvus įvykdė Kinijos komandinėse moterų pirmenybėse 2004 m. zoniniuose turnyruose Pekine 2005 bei Rusijos komandinėse moterų pirmenybėse 2007 m. kur žaidė *Academy Tomsk* komandos 3 lentoje. Elo rodiklis – 2486 (2009 m. liepą). Po Hu Jifan ir Žao Ksu – 3 vieta Kinijoje bei 17-ta pasaulyje. Aukščiausias Elo rodiklis – 2503 (2004 m. sausio mėn), aukščiausia vieta – 11-ta 2008 m. sausį.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2013-11-12 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Tsinghua SEM Undergraduate Ruan Lufei Wins Team Gold at[neveikianti nuoroda] World Mind Sports Games (anglų k.)
3. ↑
4. ↑   Schachpartien Ruan Lufeis auf chessgames.com (anglų k.)
| **Andrejus Kobiakovas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. lapkričio 21 d. (62 metai)Maskva, Rusija |
|  |
| Veikla | baltarusių ekonomistas, politikas |
| Pareigos | Baltarusijos ministras pirmininkas (nuo 2014 m.) |
|  |
|  **Vikiteka** | Andrejus Kobiakovas |

**Andrejus Kobiakovas** (blrs. *Андрэй Уладзіміравіч Кабякоў*, g. 1960 m. lapkričio 21 d. Maskvoje) – baltarusių ekonomistas, politikas. Baltarusijos ministras pirmininkas (2014-2018).

Biografija
----------

1983 m. baigė Maskvos S.Ordžonikidzės aviacijos institutą (inžinierius-mechanikas), 1991 m. – Baltarusijos V.Kuibyševo liaudies ūkio institutą (ekonomistas) bei BKP politologijos ir socialinės vadybos institutą (socialinių-politinių disciplinų dėstytojas).

Dirbo gamyboje, partiniuose organuose. 1995 m. paskirtas Baltarusijos prezidento administracijos kontrolės tarnybos viršininko pavaduotoju, vėliau vadovavo Baltarusijos valstybiniam lengvosios pramonės koncernui. 1998 m. tapo Baltarusijos valstybės kontrolės komiteto pirmininku.

2000 m. pradėjo dirbti Baltarusijos ministro pirmininko pavaduotoju (2002–2003 m. kartu buvo ir ekonomikos ministras). 2010 m. gruodžio mėn. paskirtas Baltarusijos prezidento A.Lukašenkos administracijos vadovo pavaduotoju.

2011 m. lapkričio mėn. paskirtas Baltarusijos ambasadoriumi Rusijoje bei Baltarusijos nuolatiniu atstovu Eurazijos Sąjungos organizacijoje.

2012 m. rugpjūčio mėn. A.Kobiakovas paskirtas prezidento administracijos vadovu. Rusijoje kilus ekonominei krizei, smarkiai pablogėjo ir Baltarusijos ekonomikos padėtis. 2014 m. gruodžio 27 d. A.Lukašenka atleido ministrą pirmininką M.Miasnikovičių, kelis ministrus bei regionų gubernatorius, Nacionalinio banko valdybos pirmininkę. A.Kobiakovas paskirtas Baltarusijos ministru pirmininku.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Премьер-министр Республики Беларусь Кобяков Андрей Владимирович Archyvuota kopija 2014-12-31 iš Wayback Machine projekto. (BELTA inf.)
2. ↑  Baltarusijos valdžioje – valymas: atleisti ministrai, premjeras ir centrinio banko vadovė (15min.lt inf.)


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Michailas Miasnikovičius** | **Baltarusijos Respublikos Ministras pirmininkas** 2014-2018 | Po to:**Sergejus Rumas** |
**Andrejus Kirilinas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Andrejus Kirilinas |
| Gimimo data | 1995 m. lapkričio 3 d. (27 metai) |
| Gimimo vieta | Latvija |
| Ūgis | cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FS Jelgava |
| **Pozicija** | gynėjas, saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2017  2019  2019  2022  2023– | FK Tauras Tauragė  FC New Project  FK Palanga  FK Dinamo Riga  FS Jelgava | 0? 0(?)0? 0(?)09 0(1)0? 0(?)0? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. kovo 18 d.. |

**Andrejus Kirilinas** (latv. *Andrejs Kiriļins*; g. 1995 m. lapkričio 3 d.) – Latvijos futbolininkas, žaidžiantis gynėjo arba saugo pozicijoje. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera
-------

Kitados rungtyniavo Tauragės „Taure", bei liūdnai pagarsėjusiame SC Babīte klube.

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1. 28 turo rungtynėse prieš Klaipėdos „Atlantą" pelnė įvartį. Palangiškiai minimaliu skirtumu 1:0 nugalėjo varžovus ir iškovojo tris taškus.

2023 m. perėjo į FS Jelgava.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-08-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* Soccerway
* flashscore
* Transfermarket
* lietuvosfutbolas.lt
Ranebo stela Niujorko Metropoliteno meno muziejuje
**Ranebas** (**Nebra**, **Nebrė**) – antrasis antrosios Egipto dinastijo faraonas. Pasak Manetono, valdė 39 metus. Šiuolaikiniu manymu, valdė tarp 10 ir 19 metų. Apie Ranebą yra mažai žinoma, nes šis gyveno Egipto imperijos susidarymo laikotarpiu. Manoma, kad Ranebas buvo Hotepsekhemvio sūnus. Ranebo vardas reiškia „Ra yra valdovas", o Nebros − „Saulės valdovas". Gimimo vardas **Kakau**. Valdė apie 2850–2750 m. pr. m. e. laikotarpyje. 

| Faraono vardai |
| --- |
|  |  |
| **Raneb/Nebra** (*ra-nb/nb-ra*) „Saulės šeimininkas" |
|  |
|  |
|  |
|  |  |
| **Nebu-Nefer** (*nbw-nfr*) „Gražus auksas" |
|  |
|  |  |
| **Kakau** (*kA-kAw*) |
|  |
| **Manetonas** | *Kaiechos* |

Apie valdymą žinoma iš įvairių šaltinių, tuo tarpu ir iš milžiniško kapo Sakaroje, kuris, laikoma, priklausė Hotepsechemviui, bet neatmetama, kad jame galėjo palaidotas ir Ranebas. Nebra minimas Memfitės steloje, kuri dabartiniu metu yra Metropoliteno muziejuje. 

Manetonas pasakoja, kad Ranebas įvedė švento ožio *Mendes* garbinimą. Valdymo laikotarpiu ypatingas dėmesys buvo skiriamas saulės dievo garbinimui, kuris turėjo svarbią įtaką tolesnei Egipto istorijai.

Ranebo (ar, tiksliau, Nebros) antspaudų rasta spėjamame Hotepsechemvio kape Sakaroje, kas gali nurodyti, kad jis prižiūrėjo pirmtako palaidojimą. Kad Nebra pakeitė soste Hotepsechemvį rodo vaza iš Džoserio piramidės, kurioje faraonų vardai užrašyti vienas paskui kitą, ir kita vaza iš Mikerino piramidės, kurioje Hotepsechemvio vardas nutrintas ir virš jo užrašytas Nebros. Vaza su nutrintu Nebros vardu ir užrašytu Ninetdžero, rasta Peribseno kape Abydose, rodo, kad Ninetdžeras buvo Nebros įpėdinis. Garsiausias artefaktas, susijęs su Nebra, yra jo laidojimo rožinio granito stela. Nebra buvo palaidotas Sakaroje, bet jo kapo vieta nežinoma. Nebros vardas rastas iškaltas uoloje Vakarų dykumoje netoli senovės prekybinio kelio, kas gali nurodyti suorganizuotą prekybinę ekspediciją į vakarus jo laikais.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ranebas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Toby A. H. Wilkinson. *Early Dynastic Egypt*. Routledge, 2002, p. 70
* Touregypt.net (anglų k.)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Ankstyvųjų dinastijų laikotarpis**
**Antroji dinastija**
Hotepsechemvis → 
Ranebas →
Ninetdžeras →
Venegas → 
Senedas → 
Nubneferas → 
Neferkara → 
Neferkasekeras → 
Hudžefa I →
Peribsenas →
Sechemibas → 
Chasechemvis |

 |
| **Fernandel** |
| --- |
|  |
| Plati šypsena – vienas iš esminių, autentiškų Fernandelio bruožų, 1970 m. |
| Gimė | 1903 m. gegužės 8 d.Kari le Ruė |
| Mirė | 1971 m. vasario 26 d. (67 metai)Paryžius |
| Palaidotas (-a) | Pasi kapinės |
| Sutuoktinis (-ė) | Henriette-Félicie Manse (susituokė 1925) |
|  |
| Veikla | italų ir prancūzų kino bei teatro aktorius ir dainininkas |
| Aktyvumo metai | 1908–1970 |
|  |
|  **Vikiteka** | Fernandel |

**Fernandelis** (pranc. *Fernandel*, gimė kaip *Fernand Joseph Désiré Contandin*; 1903 m. gegužės 8 d. Kari le Ruė – 1971 m. vasario 26 d. Paryžiuje) – italų ir prancūzų kino bei teatro aktorius ir dainininkas. Daugiausia vaidino teatro komedijose, taip pat vodeviliuose, operetėse, muzikiniuose teatruose.

Biografija
----------

Fernandelio kapas Paryžiuje
Gimė netoli Marselio, išeivių iš Turino šeimoje. Vedė *Henriette Manse*, kuriai buvo toks dėmesingas, kad jos mama ėmė vadinti savo žentą *Fernand d’elle* („jos Fernanas") – taip susiformavo aktoriaus slapyvardis. Didžiąją dalį gyvenimo pragyveno Provanse.

Pradėjo dirbti banke, bet netrukus perėjo į aktorystę. Aktoriaus karjerą pradėjo 1930 m. filme „Baltasis ir juodasis", ypač išgarsėjo filme „Donas Kamilas", kuriame vaidino Italijos kaimelio kunigą. Vėliau ėmė vaidintis ir amerikietiškuose Holivudo filmuose. 1956 m. suvaidino žymioje nuotykių komedijoje „Aplink pasaulį per 80 dienų", 1958 m. – komedijoje „Atostogos Paryžiuje". Taip pat vaidino kai kuriuose savo paties režisuotuose filmuose. Garsėjo labai plačia, dideliais dantimis šypsena.

Mirė nuo plaučių vėžio, palaidotas Paryžiuje, Pasi kapinėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Fernandel. Britannica.com (tikrinta 2022-03-29).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Rtanis |
| --- |
| Rtanio viršūnė – ŠiliakasRtanio viršūnė – Šiliakas |
| **Aukštis** | 2310 m |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Serbijos vėliava Serbija |
| **Kalnynas** | Karpatai |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Rtanis

  |
| **Koordinatės:** | 43°46′34″ š. pl. 21°53′36″ r. ilg.﻿ / ﻿43.77611°š. pl. 21.89333°r. ilg.﻿ / 43.77611; 21.89333Koordinatės: 43°46′34″ š. pl. 21°53′36″ r. ilg.﻿ / ﻿43.77611°š. pl. 21.89333°r. ilg.﻿ / 43.77611; 21.89333 |
|  |
|  **Vikiteka** | Rtanis |

**Rtanis** (serb. *Ртањ, Rtanj*) – kalnas rytų Serbijoje, Serbijos Karpatų masyve, tarp Bolevaco ir Sokobanios miestų. Aukštis – 1569 m (Šiliako viršukalnė). Kalnas gan taisyklingos piramidės formos, susidaręs dėl karstinių procesų. Šlaitai apaugę miškais, o viršūnėje plyti kalnų pievos.

Pasakojama legenda, kad ant Rtanio stovėjusi žynio pilis, ten buvęs užkastas didelis lobis. Bet vėliau pilis sugriuvusi. 1932 m. ant kalno pastatyta koplytėlė, tačiau dabar ji sugriauta (daugiausia dėl lobių ieškotojų sprogdinimų). Dėl savo piramidės formos, Rtanis traukia ufologijos, mistikos gerbėjus, tikinčius, kad šis kalnas yra ateivių piramidė.

* Rtanis iš toliauRtanis iš toliau
* Kalnas žvelgiant iš Rtanio kaimoKalnas žvelgiant iš Rtanio kaimo
* Koplyčios griuvėsiaiKoplyčios griuvėsiai

Taip pat skaitykite
-------------------

* Bosnijos piramidės
| **Petras Nausėda** |
| --- |
| Gimė | 1985 m. balandžio 19 d. (38 metai)Lietuva Elektrėnai |
| Sutuoktinis (-ė) | Indrė Macijauskaitė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ledo ritulininkas, Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Lietuvos kūno kultūros akademija |

**Petras Nausėda** (g. 1985 m. balandžio 19 d. Elektrėnuose) – Lietuvos ledo ritulininkas, Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

2008 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją, Mykolo Romerio universitete studijuoja teisę ir valdymą.

Lietuvos ledo ritulio klubo „SC Energija" ir Lietuvos vyrų ledo ritulio rinktinės žaidėjas, asociacijos „Energija" direktorius, Lietuvos ledo ritulio federacijos prezidentas, Labdaros ir paramos fondo „Sportas vaikams" prezidentas.

Nuo 2011 m. su *Artūro Zuoko ir Vilniaus koalicija* – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-03 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Reaktyvinis mokslinio tyrimo institutas**, *RMTI* (rus. *Реактивный институт; Реактивный научно-исследовательский институт, РНИИ*, nuo 1938 m. (rus. *НИИ-3* 'Mokslinio tyrimo institutas Nr. 3') – viena pirmųjų mokslinių tyrimo įstaigų Tarybų Sąjungoje, kūrusi raketinę techniką. Šiame institute buvo sukurta raketinė salvinė sistema Katiuša (vadinamasis reaktyvinis minosvaidis).

RMTI sukurtas 1933 m. spalio 31 d. sujungus *Reaktyvinio judėjimo tyrimo grupę* (*ГИРД*) ir Dujų dinamikos laboratoriją (*ГДЛ*). 1944 m. vasario 18 d. RMTI buvo panaikintas, perduodant TSRS Aviacijos pramonės liaudies komisariatui. .

Nuveikti darbai
---------------

Per 10 RMTI egzistavimo metų buvo sukurta:

* Eksperimentinės balistinės raketos ir varikliai joms.
* 1933 m. – pabaigtas 1929 m. pradėtas reaktyvinio sviedinio „Katiuša" kūrimas.
* 1939 m. – atlikti skraidomieji sparnuotosios raketos 212 su ORM-65 (rus. *ОРМ-65*) varikliu bandymai.
* 1940 m. – lakūnas V. Fiodorovas atliko skrydį RMTI sukonstruotu raketoplanu RP-318 (rus. *РП-318*).
* 1942 m. – lakūnas bandytojas G. Bachčivandžis (*Г. Я. Бахчиванджи*) atliko pirmą skrydį raketiniu lėktuvu BI-1 (rus. *БИ-1*) su varikliu, sukurtu RMTI.
* 1943–1944 m. – sukurti keletas eksperimentinių balistinių ir sparnuotųjų raketų ir varikliai joms.
* 1942–1944 m. – bandyta sukurti savo raketinį lėktuvą 302, bet šis bandymas buvo nesėkmingas, dėl ko RMTI buvo uždarytas.

1944 m. vasario 18 d. Valstybinis gynybos komitetas „ryšium su nepakenčiama padėtimi, susidariusia reaktyvinės technikos kūrime Tarybų Sąjungoje", nutarė: „Valstybinį reaktyvinės technikos institutą prie TSRS LKT likviduoti, o šią veiklą perduoti TSRS Aviacijos pramonės liaudies komisariatui".

1966 m. už didelį indėlį į Tarybų Sąjungos ir pasaulio mokslą ir techniką 540 km ilgio kalnų virtinė nematomoje Mėnulio pusėje buvo pavadinta *РНИИ*.

Vadovai
-------

* Ivanas Kleimionovas (*Иван Терентьевич Клеймёнов*) – 1933–1937 m.
* Borisas Slonimeris (*Борис Михайлович Слонимер*) – 1937–1940 m.
* Andrejus Kostikovas (*Костиков Андрей Григорьевич*) – 1940–1944 m.
| **Petras Nevulis** |
| --- |
| Gimė | 1965 m. sausio 23 d. (58 metai)Panevėžio rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Lida |
| Vaikai | Lukas, Rugilė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Panevėžio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | Lietuvos valstiečių partijaValstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungaLietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga |

**Petras Nevulis** (g. 1965 m. sausio 23 d. Panevėžio rajonas) – Lietuvos ir Panevėžio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1983 m. baigė Panevėžio 5-ąją VPTM, elektromontuotojas. 2008 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą, agronomas.

Žemės ūkio kooperatyvo „Šilauogė" valdybos pirmininkas, ūkininkas.

Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.

2003–2016 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2016 m. Seimo narys.

Lietuvos ūkininkų sąjungos Panevėžio skyriaus tarybos narys, jaunųjų ūkininkų ratelių sąjungos narys. Sutuoktinė Lida, vaikai Lukas, Rugilė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ahmadas ibn Fadlanas ibn al-Abasas ibn Rašidas ibn Hamadas** (أحمد بن فضلان بن العباس بن راشد بن حما) – X a. arabų poetas ir keliautojas, Bagdado Abasidų kalifo ambasadorius Volgos bulgarų karaliui.

Ilgą laiką apie ibd Fadlano keliones buvo randamos tik informacijos nuotrupos. 1923 m. baškirų istorikas Zeki Velidi Togan Mešchede atrado XIII a. rankraštį, kuriame tarpe kitų geografinių aprašymų yra ir ibn Fadlano kelionės aprašymas.

921 m. ibn Fadlanas Abasidų kalifo Al Muktadiro išsiųstas pas Volgos bulgarų karalių Almašą. Šis prašė kalifo padėti išsivaduoti iš Chazarų chanato, bei paprašė atsiųsti statybininkų statyti mečetę ir tvirtovę. Ekspedicija vyko ne tiesiai per Kaukazą, bet idant išvengti susidūrimo su chazarais – per Bucharą ir Chorezmą. Peržiemoję Chorezme ekspedicijos dalyviai 922 m. gegužės 12 d. pasiekė Volgos bulgarų sostinę Bolgarą. Tačiau ambasadoriui nepavyko susitarti su bulgarų valdovu ir patraukė Kamos upe aukštyn, kur stebėjo bolgarų ir vietinių finų genčių prekybą.

Savo kelionės metu ibd Fadlanas aprašo sutikęs aukštaūgius, šviesiaplaukius, tatuiruotais kūnais, ginkluotus ilgais kalavijais ir kirviais vyrus, kuriuos aprašyme įvardino *Rūsiyyah*. Tai matyt būsią senrusiai arba variagai. Ibn Fadlanas dar rašo, kad šie buvę itin nevalyvi, vulgarūs, jų moterys negražios. Jis taip pat aprašo jų vado laidotuves, kuomet šio palaikai sudeginami drauge su laivu ir paaukota mergina.

Remiantis kai kuriais Ahmado ibn Fadlano kelionės faktais sukurtas filmas „Tryliktasis karys", kuriame arabų keliautoją vaidino Antonio Banderas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ahmet Necdet Sezer** |
| --- |
|  |
| Ahmet Necdet Sezer |
| Gimė | 1941 m. sausio 13 d. (82 metai)Afionoje |
|  |
| Veikla | dešimtasis ir dabartinis Turkijos Respublikos prezidentas. |
|  |
|  **Vikiteka** | Ahmet Necdet Sezer |

**Ahmet Necdet Sezer** (g. 1941 m. sausio 13 d. Afionoje) – dešimtasis ir dabartinis Turkijos Respublikos prezidentas. Didžioji Turkijos nacionalinė asamblėja (*Türkiye Büyük Millet Meclisi*) jį išrinko 2000 m. gegužės 16 d. kuomet pasibaigė dešimtmetį šalį valdžiusio Süleyman Demirel kadencija. Sezeras yra sekuliaristas, dėl to kartais kyla nesutarimų su proislamiškų pažiūrų ministru pirmininku Recep Tayyip Erdogan.

1958 m. Sezeras pabaigė gimtojo miesto mokyklą, 1962 m. baigė Ankaros universiteto Teisės fakultetą. Ankaroje pradėjo dirbti teisėju.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTurkija Turkijos prezidentai |
| --- |
|  |
|  | 
Mustafa Kemal Atatürk • İsmet İnönü • Celal Bayar • Cemal Gürsel • Cevdet Sunay • Fahri Korutürk • Kenan Evren • Turgut Özal • Süleyman Demirel • Ahmet Necdet Sezer • Abdullah Gül • Recep Tayyip Erdoğan | Standard of the President of Turkey |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Rašytojas** – žmogus, kuriantis rašytinius tekstus (literatūrą), paprastai – kūrybiškai ar profesionaliai.

Sąvoka *rašytojas* yra sąvokos *autorius* poklasis. Autorius gali būti ne tik rašytojas, bet ir kompozitorius, dailininkas, programuotojas, skulptorius, konstruktorius ir kt.

Įgudę rašytojai gali žodžiais perteikti grafinius vaizdus, idėjas, pasaulio modelius ir kt. Rašymui reikalingus įgūdžius rašytojas gali gauti išklausydamas specialius kursus universitete ar pan. institucijoje, gaudamas specialų išsilavinimą rašytojų rengimo institucijoje (pvz. Gorkio vardo Literatūros institutas Maskvoje) analizuodamas kitų rašytojų kūrybą ar tiesiog rašydamas pats ir nagrinėdamas savo kūrinių kritiką.

Rašytojas gali rašyti įvairių formų literatūrą – poeziją, prozą, mokslinę ar techninę literatūrą.

Grožinė literatūra – viena iš meno formų, todėl rašytojų sukurti kūriniai dažnai priskiriami vertingajai meninei kultūrai. Negrožinė literatūra – moksliniai veikalai, politinė literatūra, – dažnai irgi sudaro svarbią visuomenės kultūros dalį.

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Rašytojas***
| Visbarynų valsčiusAmtsbezirk Wisborienen |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **1874 – 1945** |  |

 |
| *Visbarynų valsčius Pilkalnio apskrityje* |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Provincija** | Rytų Prūsija |
| **Administracinis centras** | Visbarynai |
|  |
| **1874–1945** | Pilkalnio apskritis |

**Visbarynų valsčius** (vok. *Amtsbezirk Wisborienen*, nuo 1938 m. *Amtsbezirk Grenzhöhe*) – Rytų Prūsijos administracinis teritorinis vienetas, gyvavęs 1874–1945 m. dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje. Priklausė Pilkalnio apskričiai. Valsčiaus centras buvo Visbarynuose.

Istorija
--------

Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms" iš 14 kaimo bendruomenių ir 3 dvaro apygardų. XIX a. pab. Netolviečių kaimo bendruomenė prijungta prie Noviškių kaimo Doristalio valsčiuje, o 1928 m. panaikintos visos dvaro apygardos: Čiunkų ir Tanenvaldės sujungtos į naują Tanenvaldės kaimo bendruomenę, Bartkovų prijungta prie Eidginiškių kaimo. 1928–1945 m. Visbarynų valsčių sudarė 14 kaimo bendruomenių: Barčių, Briedžių, Dikiautų, Eidginiškių, Grablaukių, Gudpetrių, Klišių, Naujienų, Serbentų, Simokų, Stumbrių, Tanenvaldės, Uždravių ir Visbarynų.

Valsčius buvo rytinėje apskrities dalyje, Lietuvos pasienyje, Šešupės pakrantėje. Valsčiumi tekėjo Šešupės intakai Alksnupė ir Ežerupė, vakaruose plytėjo Vieškalnių giria. Didžiausia gyvenvietė 1939 m. buvo valsčiaus centras Visbarynai (330 gyv.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vasilijus Safronovas, Valsčius, 2, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
2. ↑  Amtsbezirk Grenzhöhe, Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874–1945 (vok.). Nuoroda tikrinta 2021-10-05.
3. ↑  Landkreis Pillkallen Archyvuota kopija 2021-10-05 iš Wayback Machine projekto. verwaltungsgeschichte.de (vok.). Nuoroda tikrinta 2021-10-05.
| Rubeniailatv. *Rubeņi* |
| --- |
| *Rubenių mokykla* |
|  |
| 

RubeniaiRubeniai

56°08′08″ š. pl. 25°59′11″ r. ilg.﻿ / ﻿56.13556°š. pl. 25.98639°r. ilg.﻿ / 56.13556; 25.98639﻿ (Rubeniai)Koordinatės: 56°08′08″ š. pl. 25°59′11″ r. ilg.﻿ / ﻿56.13556°š. pl. 25.98639°r. ilg.﻿ / 56.13556; 25.98639﻿ (Rubeniai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Latvijos vėliava Latvija |
| **Istorinis regionas** | Sėla |
| **Savivaldybė** | Jekabpilio savivaldybė |
| **Valsčius** | Rubenės valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 198  |
| **Altitudė** | 110 m |
|  |
| **Pašto kodas** | LV-5229 |

**Rubeniai** (latv. *Rubeņi*) – gyvenvietė Latvijos pietryčiuose, esanti Jekabpilio savivaldybės Rubenės valsčiuje, istoriniame Sėlos (Sėlijos) regione. Valsčiaus centras. Iki 2009 m. liepos 1 d. priklausė Jekabpilio rajonui. Kaimas yra prie P72 regioninio kelio. 2016 m. gyvenvietėje gyveno 198 žmonės.

Istorija
--------

Gyvenvietė atsirado aplinkui buvusią Rubenių dvaro (vok. *Rubinen*) teritoriją.

1893 m. kaime pastatyta katalikų bažnyčia.

Sovietmečiu gyvenvietė priklausė Jekabpilio rajonui, buvo apylinkės centras. Kaimas tuo metu buvo J. Rainio kolūkio centrine gyvenviete.

1969 m. kaimo teritorijoje buvo pastatytas skulptoriaus Karlo Baumanio paminklas Latvijos poetui Janiui Rainiui.

Traukos centrai
---------------

Kaime yra dvi parduotuvės, kavinė, Rubenių pradinė mokykla, vaikų ikimokyklinio ugdymo įstaiga, kultūros namai, biblioteka, medicinos praktika, vaistinė, paštas, katalikų bažnyčia ir Rubenių parapijos administracijos pastatas.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  *Rubenes pagasts*, Enciklopēdija „Latvijas pagasti", t. 2, p. 272. A/s „Preses nams", 2002. ISBN 9984-00-436-8
3. ↑  *Slampe*. Latvijas Enciklopēdija. Rīga. SIA «Valērija Belokoņa izdevniecība». – 2007. g. ISBN 9984-9482-0-X.

Nuorodos
--------

* Latvijos vietovardžiai
| **Angelica sylvestris** |
| --- |
| Miškinis skudutis (Angelica sylvestris)Miškinis skudutis(*Angelica sylvestris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Salieriniai  *( Apiaceae)* |
| Gentis: | Šventagaršvė  *( Angelica)* |
| Rūšis: | Miškinis skudutis  *( Angelica sylvestris)* |

 |
| Binomas |
| ***Angelica sylvestris***Karlas Linėjus, 1753 |
| **Sinonimai** |
| * *Aneglica minor*
* *Aneglica montana*
 |

**Miškinis skudutis** (*Angelica sylvestris*) – salierinių (*Apiaceae*) šeimos augalas.
Augalo pavadinimas kilo iš lotyniškų žodžių: *angelus* – angelas, *sylvestris* – miškinis.

Morfologija
-----------

Daugiametis arba dvimetis, 60–160 cm aukščio augalas. Stiebas stačias, tuščiaviduris, apvalus, viršutinėje dalyje nežymiai briaunotas, melsvai miltuotas, viršutinėje dalyje šakotas ir šiek tiek plaukuotas.

 Miškinio skudučio lapai
Lapai stambūs, tamsiai žali, 2–3 kartus plunksniški, plačiomis, išsipūtusiomis makštimis; lapeliai kiaušiniški, pjūkliškai dantyti, jų viršutinė pusė plika, apatinė ties gyslomis apaugusi šiurkščiais plaukeliais; viršutiniai lapai su mažais lapalakščiais. Žiedynai su 15–40 nelygaus ilgio briaunotų stipinų. Skraistės nėra arba ji 1(3)–lapė. Skraistlapėliai siauri, yliški, maždaug tokio pat ilgio kaip skėčiukai. Skėtukai rutuliški; gausiažiedžiai, su daugeliu yliškų skaistlapėlių. Vainiklapiai balti arba rausvi, lygia arba tik negiliai iškirpta viršūne.

 Miškinio skudučio vaisiai
Vaisius plačiai elipsiškas, 4–5 mm ilgio, iki 5 mm pločio. Lapkočiai šakojimosi vietose su skersiniu raudonu ruoželiu, nežymiai vagoti. Kraštai lapkočiu žemyn nenusileidžia. Žiedai balti, kartais rožiniai; žiedynas – plokščias ar mažai iškiliu viduriu skėtis.

Žydi nuo liepos iki rugsėjo mėnesio.

Augavietės
----------

Auga miškuose, krūmuose, drėgnose pievose, gerai pakenčia pavėsį.

**Paplitimas Lietuvoje**: Gana dažnas visoje šalyje.  
**Bendras paplitimas**: Azija, Europa, Rusijos europinė dalis, Sibiras.

Panaudojimas
------------

Atitinkamai paruošti jauni stiebai ir lapai tinka maistui. Šaknys lietuvių liaudies medicinoje buvo naudojamos plaučių, inkstų ir vidurių ligoms gydyti. Sėklos ir šaknys turi insekticidinių savybių.

* PožymiaiPožymiai
* Lapų makštys didelės ir išsipūtusiosLapų makštys didelės ir išsipūtusios
* Žiedynai stambūs, su daugeliu nevienodo ilgio stipinųŽiedynai stambūs, su daugeliu nevienodo ilgio stipinų

Literatūra
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis skudutis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* P. Snarskis, *Vadovas Lietuvos augalams pažinti*, Vilnius, 1969 m.
* V. Galinis, *Vadovas Lietuvos TSR vandens augalams pažinti*, Vilnius, 1980 m.
* R. Jankevičienė, *Vasarą žydintys augalai*, Vilnius „Mokslas" 1987 m.
| ***Festuca altissima***Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Miškinis eraičinas (*Festuca altissima*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Eraičinas  *( Festuca)* |
| Rūšis: | Miškinis eraičinas  *( Festuca altissima)* |

 |

**Miškinis eraičinas** (*Festuca altissima*) – miglinių šeimos augalų rūšis. Paplitusi beveik visoje Europoje, Vakarų Sibire, Kaukaze, Irane.

Augalas daugiametis, 60–150 cm aukščio. Stiebas lygus, status. Lapai linijiški šiukštūs, apaugę trumpais dygliukais. Žiedynas – 10–20 cm ilgio šluotelė su varputėmis ant laibų kotelių. Žydi birželį–liepą, sėklas nokina rugpjūtį.

Miškinis eraičinas auga vidutinio drėgnumo trąšiose priemolio ir molingos dirvose. Auga mišriuose ir lapuočių miškuose, miškų aikštelėse, retmėse, kirtavietėse. Šviesmėgis augalas. Lietuvoje miškinis eraičinas retas, įtrauktas į Raudonąją knygą. Aptinkamas daugiausia Žiemgalos žemumoje, Vakarų Lietuvoje, o didžiausia populiacija – Vištyčio apylinkėse (Drausgiryje, Tadarinės miške). Rūšiai reikalingi brandūs lapuočių miškai, kurie nyksta dėl kirtimų, įsigalinčių monokultūrų.

* Požymiai
* Žiedynas
* Lapamakštė
* Augavietė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Festuca altissima All. *Plants of the World Online.*
2. ↑  Zigmantas Gudžinskas. *Miškinis eraičinas*: Lietuvos raudonoji knyga. Vilnius: Lututė, 2021.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis eraičinas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| **Islamas** |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai

|  |
| --- |
| Alachas · Dievo vienovė
Mahometas · Kiti pranašai
Ahl al-Bayt · Sahaba 
Rašidų kalifatas · Kalifai  Imamatas · Imamai |

 |
| 
Musulmonų praktikos 

|  |
| --- |
| Šahada · Salatas ·
Zakiatas  Ramadano Saumas · Chadžas · Džihadas |

 |
| 
Islamiškosios šventės 

|  |
| --- |
| Id al Fitras · Id al Adcha
Maulidas · Miradžas · Didybės naktis |

 |
| 
Islamo atšakos 

|  |
| --- |
| Sunizmas · Šiizmas
Sufizmas |

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai 

|  |
| --- |
| Koranas · Suna · Hadisai
Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam |

 |
| 
Kultūra ir visuomenė 

|  |
| --- |
| Mečetė · Menas Islamizmas · Džihadizmas Islamo fundamentalizmas · Islamofobija |

 |
| **Islamo terminų žodynas**
Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

Pranašo šeimos nariai (paveikslas tapytas XIX a. Irane)
**Ahl al-Bayt** (arab. أهل البيت‎; pers. اهلِ بیت‎; *Āl al-Bayt*; *Ahlul Bayt*) – pranašo Mahometo šeimos nariai, įskaitant žmonas ir jų palikuonis. Ypač svarbiais laikoma jo dukra Fatima ir jos vyras Ali, kuris buvo ir pranašo pusbrolis. Šiitai kildina imamus iš jo giminės ir laiko juos autoritetais savo religinėse bendruomenėse, šventojo žinojimo perdavėjais, pasaulio gelbėtojais. Nuo XII–XIII a. daugelis sufijų brolijų taip pat juos įtraukė į įmantrią dvasinės perdavos liniją (silsilas). Dalis jų (šarifai, sajidai) užėmė svarbias valstybines pareigas, būta ne vieno karaliaus iš pranašo giminės. Pastarųjų šventųjų kapų lankymas laikomas viena populiariausių piligrimystės krypčių musulmonų tarpe.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ahl al-Bayt". *Encyclopedia Britannica*. Nuoroda tikrinta 2019-02-19.