|  |
| --- |
| Švedų kalba*svenska* |
| Kalbama | Švedija, Suomija |
| Kalbančiųjų skaičius | 9 milijonai |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | 89 |
| Kilmė | indoeuropiečių  germanų    vakarų germanų      skandinavų        švedų kalba |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | Švedijos vėliava Švedija ,Suomijos vėliava Suomija  (greta suomių),Alandų vėliava Alandai,Europos Sąjungos vėliava Europos Sąjunga |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | sv |
| ISO 639-2 | swe |
| SIL | SWD |
| Geografinis paplitimas |
|  |

WikipediaWikipedia
Vikipedija ***Švedų kalba***

**Švedų kalba** (švediškai *svenska*) – iš germanų prokalbės kilusi skandinavų kalba, kuria kalbama Švedijoje ir dalyje Suomijos. Kalbančiųjų švedų kalba yra apie 9 milijonus.

Istorija
--------

IX a. senovės skandinavų kalba suskilo į vakarų (Norvegijos, Islandijos) ir rytų (Švedijos, Danijos) dialektus. XII–XIII a. atsiskyrė senosios danų ir švedų kalbos. Viduramžiais abi šias kalbas smarkiai paveikė vidurio žemutinė vokiečių kalba. XIII a. pasirodė pirmasis rašytinis dokumentas (*Västgötalagen* – vestgotų teisė) lotynų raštu. Plintant krikščionybei didėjo lotynų ir graikų kalbų įtaka, o plečiantis Hanzos sąjungai – žemutinių saksonų kalbos žodžiai. Senojoje švedų kalboje buvo naudojama vyriška ir moteriška giminės (vėliau pavirto bendrąja), daiktavardžiai, būdvardžiai buvo kaitomi linksniais. Modernioji švedų kalba susiformavo XVI a. plintant reformacijai ir spausdintai literatūrai. XIX a. vystantis urbanizacijai, švedų literatūrai susiformavo dabartinė kalba.

Žodynas
-------

Dauguma švediškų žodžių yra germaniškos kilmės. Mokslinė, religinė terminologija daugiausia atėjo iš lotynų ir graikų kalbų. Taip pat nemažai žodžių patekę iš prancūzų kalbos. Kaip ir vokiečių ar olandų kalbose, švedų kalba turi polinkį spontaniškai sudurti gretimus žodžius į vieną ilgesnį žodį.

Dialektai
---------

Švedų kalbos paplitimas
Dialektai
Švedų kalba turi didelę dialektų įvairovę. Skiriami vietiniai Švedijos dialektai bei Suomijos švedų dialektas. Švedų norminė kalba paremta centrinės Švedijos dialektais.

Abėcėlė
-------

Švedų kalba naudoja standartinę lotynų abėcėlę, bet turi keletą diakritinių raidžių: Å (tariama panašiai, kaip o), Ä (panašiai, kaip lietuviška e), Ö (kaip -io žodyje, pvz. kel**io**). Raidės Q, W ir Z naudojamos tik skoliniuose, svetimvardžiuose. Junginiai *sj*,*sk* tariami kaip liet. ch, *tj, kj* – kaip š.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Didžiosios raidės | A | B | C | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O | P | Q | R | S | T | U | V | W | X | Y | Z | Å | Ä | Ö |  |
| Mažosios raidės | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | k | l | m | n | o | p | q | r | s | t | u | v | w | x | y | z | å | ä | ö |  |

Švedų kalbai būdingas toninis akcentas ir muzikinis kirtis. Toninis akcentas daugumoje švedų kalbos žodžių krinta ant pirmo skiemens, 'handen *ranka*, 'seger *pergalė*. Jei žodis daugiaskiemenis, tai dar yra ir šalutinis kirtis. Antrasis atsiranda, kai intonacija juda ties antruoju skiemeniu aukštyn, akimirkai tarsi sustoja, krenta žemyn ir skamba tarytum muzika: ^skola *mokykla*, ^vänskap *draugystė*.

Gramatika
---------

### Žodžių tvarka sakinyje

Žodžių tvarka sakinyje aprašoma pagrindine taisykle – tarinys (veiksmažodis) sakinyje visada būna antroje vietoje.

Pavyzdžiai:

Jag skriver en blogg.

Idag skriver jag en artikel.

Böcker skriver jag inte.

### Daiktavardžiai

Švedų kalbos daiktavardžiai bei būdvardžiai kaitomi giminėmis ir skaičiais. Yra išskiriamos dvi giminės – bendroji (*utrum*) ir niekatroji (*neutrum*). Bendrosios giminės žodžiai turi artikelį *en*, o niekatrosios *ett*. Be to, daiktavardis žymimojoje formoje įgyja galūnę vienaskaitoje -en arba -et, daugiskaitoje -na arba -en.

|  | Vienaskaita | Daugiskaita |
| --- | --- | --- |
| Nežymima forma | *fisk* | *fiskar* |
| Žymima forma | *fisken* | *fiskarna* |

Daugiskaita sudaroma taip: bendrosios giminės daiktavardžiai, su galūne -a keičiami su galūne -or, pvz. *flicka* > *flickor*. Kiti bendrosios giminės žodžiai daugiskaitoje gauna galūnes -ar arba -er, pvz. *växt* > *växter*, *lök* > *lökar*. Niekatrosiois giminės žodžiai, besibaigiantys balse, gauna papildomą raidę n, pvz. *äpple* > *äpplen*, o besibaigianys priebalse nekinta: *barn* > *barn*. Dalis žodžių kaip ir anglų kalboje naudoja nereguliarias daugiskaitos formas, pvz. *man* > *män*, *mus* > *möss*, *gås* > *gäss*.

Kilmininkas sudaromas pridedant raidę s (tačiau jei žodis baigiasi s, papildoma nepridedama).

### Įvardžiai

Švedų kalboje įvardžių sudarymas panašus kaip ir anglų, tačiau jie dar priklauso nuo giminės.

| Lietuviškai | veiksnys | objektyvinis | savybinis |
| --- | --- | --- | --- |
| aš | jag | mig | min/mitt/mina1 |
| tu | du | dig | din/ditt/dina1 |
| jis | han | honom | hans |
| ji | hon | henne | hennes |
| jis/ji (bendr. g.) | den | den | dess |
| jis/ji (neutr. g.) | det | det | dess |
| mes | vi | oss | vår/vårt/våra1 |
| jūs | ni | er | er/ert/era1 |
| jie/jos | de | dem | deras |
| (sangrąžinis) | - | sig | sin/sitt/sina1 |

1 savybiniai įvardžiai naudojami priklausomai nuo subjekto giminės ir skaičiaus.

### Būdvardžiai

Švediški būdvardžiai kaitomi priklausomai nuo daiktavardžio giminės ir skaičiaus, pvz:

*en stor elefant* – didelis dramblys
*ett stort lejon* – didelis liūtas (neutr. g. prie būdvadžio prisideda raidė t)
*(den) stora elefanten* – (tas) didelis dramblys (vns. žymimoji forma, prisideda galūnė -a)
*stora elefanter* – dideli drambliai (dgs. prisideda galūnė -a)
Aukštesnio laipsnio būdvardžiai švedų kalboje sudaromi keliais būdais:

1. Pridedant priesagas -are, -ast. Šis būdas naudojamas trumpiems, dažniausiai vienskiemeniams būdvardžiams.
Pvz. sen / senare / senast (vėlus / vėlesnis / vėliausias).
Taip pat naudojamas su išvestiniais būdvardžiais, kurie baigiasi galūne -ig.

2. Prieš būdvardį pridedant žodelius mer/mest.

3. Netaisyklingi būdvardžiai. Pvz. lång / längre / längst (ilgas / ilgesnis / ilgiausias).

### Skaitvardžiai

Kiekiniai skaitvardžiai nuo nulio iki dvylikos:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| *noll* | *en/ett* | *två* | *tre* | *fyra* | *fem* | *sex* | *sju* | *åtta* | *nio* | *tio* | *elva* | *tolv* |

Skaičius vienas sutampa su nežymimuoju artikeliu, todėl jis kinta (*en/ett*) priklausomai nuo drauge vartojamo daiktavardžio.

Nuo trylikos iki devyniolikos:

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| *tretton* | *fjorton* | *femton* | *sexton* | *sjutton* | *arton* | *nitton* |

Nuo dvidešimt iki tūkstančio:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 | 30 | 40 | 50 | 60 | 70 | 80 | 90 | 100 | 1000 |
| *tjugo* | *trettio* | *fyrtio* | *femtio* | *sextio* | *sjuttio* | *åttio* | *nittio* | *(ett) hundra* | *(ett) tusen* |

### Veiksmažodžiai

Švedų kalboje veiksmažodžiai neasmenuojami ir neturi skaičiaus. Išskiriamas būtasis, esamasis laikai, liepiamoji, tariamoji ir tiesioginė nuosakos. Pagal savo kaitymą veiksmažodžiai skirstomi į 4 grupes.

| Grupė | Šaknis | Liepiamoji n. | Bendratis | Esamasis l. | Būtasis l. | Siekinys | Būtasis dalyvis | Lietuviškai |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | *kalla-* | *kalla!* | *kalla* | *-* | *kallar* | *-r* | *kallade* | *-de* | *kallat* | *-t* | *kallad**kallat**kallade* | *-d**-t**-de* | kviesti, vadinti |
| 2a | *stäng-* | *stäng!* | *stänga* | *-a* | *stänger* | *-er* | *stängde* | *-de* | *stängt* | *-t* | *stängd**stängt**stängda* | *-d**-t**-da* | uždaryti |
| 2b | *läs-* | *läs!* | *läsa* | *-a* | *läser* | *-er* | *läste* | *-te* | *läst* | *-t* | *läst**läst**lästa* | *-t**-t**-ta* | skaityti |
| 3 | *sy-* | *sy!* | *sy* | *-* | *syr* | *-r* | *sydde* | *-dde* | *sytt* | *-tt* | *sydd**sytt**sydda* | *-dd**-tt**-dda* | siūti |
| 4 (stiprusis) | *stryk-* | *stryk!* | *stryka* | *-a* | *stryker* | *-er* | *strök* | \* | *strukit* | *-it* | *struken**struket**strukna* | *-en**-et**-na* | lyginti |
| 4 (netaisyklingasis) | *var-* | *var!* | *vara* |  | *är* |  | *var* |  | *varit* |  | *-* |  | būti |

### Prieveiksmiai

Prieveiksmiai sudaromi prie būdvardžio pridėjus raidę t: *tjock* -> *tjockt*, *snabb* -> *snabbt*.

Svarbiausios frazės
-------------------

| Lietuviškai | Švediškai |
| --- | --- |
| švedų kalba | *svenska* |
| lietuvių kalba | *litauiska* |
| sveikas | *hej* |
| kaip laikaisi? | *hur mår du?* |
| mano vardas … | *jag heter …* |
| ar kalbate angliškai? | *pratar du engelska?* |
| gyvenu Stokholme | *jag bor i Stockholm* |
| man 20 metų | *jag är 20 år* |
| sveiki atvykę! | *välkommen (vns.), välkomna (dgs.)* |
| sudie | *hejdå* |
| mano draugas | *min vän* |
| ačiū | *tack* |
| prašom | *varsågod* |
| atsiprašau | *ursäkta* |
|

Nuorodos
--------

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **švedų kalba**

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Švedų kalba** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Klausytis švedų kalbos, per Švedijos radiją
* swe Duomenys apie kodu „swe" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* Švedų kalbos gramatika
* Švedų kalbos komisija

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGermanų kalbos ir tarmės |
| --- |
|  |
| Germanų prokalbė\* |
|  |
| Šiaurėsgermanų | 
*skandinavų prokalbė* · *senovės skandinavų* (rytų · vakarų · gutnų kalba) · *Grenlandijos nordinė* · *nornų* · **farerų** · **islandų** (aukštoji islandų) · norvegų (*senoji norvegų* · rytų · vakarų · šiaurės · Triondelago · Jemtlando · **niunoškas**) · **danų** (pietų Jutlandijos · rytų Jutlandijos · vakarų Jutlandijos · salų · **bukmolas**) · **švedų** (*senoji švedų* · pietų · Jotalando · Svealando · Norlando · Ostlando) |  |
|  |
| Vakarųgermanų | 

|  |  |
| --- | --- |
| Vokiečių žemaičių | 
*frankų* · *saksų* · *vidurinė vokiečių žemaičių* · rytų fryzų · žemutinės Saksonijos · Meklenburgo-vakarų Pomeranijos · žemutinės Frankonijos (**olandų** · **limburgiečių** · **afrikansas** · flamandų · Brabanto) · Vestfalijos · Ostfalijos · Brandenburgo · *rytų Pomeranijos* · *žemutinė Prūsijos* (Plautdietsch) |
|  |
| Vokiečių aukštaičių(vidurio) | 
vidurio Frankonijos (ripuarų · Mozelio frankų · **liuksemburgiečių**) · Reino Frankonijos (Heseno · Pfalco · Lotaringijos) · Tiuringijos · Aukštutinės Saksonijos · *Silezijos* · Berlyno Brandenburgo · Ercgebirgo · *aukštutinė Prūsijos* · *vimisojerių* · **bendrinė vokiečių** |
|  |
| Vokiečių aukštaičių(aukštutinė) | 
*langobardų* · *senoji vokiečių aukštaičių* · rytų Frankonijos · pietų Frankonijos · alemanų (švabų · Elzaso · žemutinė alemanų · aukštutinė alemanų) · bavarų (šiaurės · vidurio · pietų) · **jidiš** |
|  |
| Anglų-fryzų | 
anglų (*senoji* · pietryčių · pietvakarių · vidurio · šiaurės · škotų · Velso anglų · airių anglų · **bendrinė anglų**) · fryzų (*senoji* · **vakarų** · šiaurės · *rytų*) |

 |
|  |
| *Rytųgermanų* | 
*gotų* · *burgundų* · *vandalų* · *Krymo gotų* |
|  |
| *Pasvirusiu šriftu* pažymėtos nykstančios arba mirusios kalbos, **paryškintu šriftu** pažymėtos bendrinę formą turinčios kalbos.  \*Germanų prokalbė yra hipotetinė kalba, iš kurios išsivystė dabartinės germanų kalbos ir tarmės. |

 |