recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°27′0″ š. pl. 25°34′57″ r. ilg.﻿ / ﻿55.45000°š. pl. 25.58250°r. ilg.﻿ / 55.45000; 25.58250

| Raudys |
| --- |
| Vieta | Utenos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,224 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,43 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | bevardis upelis |
| Išteka | bevardis upelis |

**Raudys** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 5 km į pietus nuo Utenos. Ilgis iš vakarų į rytus 0,96 km, plotis iki 0,32 km. Altitudė 123,2 m. Šiaurės rytinis ir pietvakarinis krantai statūs. Krantus juosia siaura medžių ir krūmų juosta. Pietvakariuose prieina Ąžuolijos miškas, kitose pakrantėse plyti pievos, dirbami laukai. Viduryje yra 0,08 ha salelė. Pietuose išteka upelis link Vyžuonos intako Viešos.

Prie Raudžio ežero įsikūrę Paraudės ir Vareikių kaimai. Šalia vakarinio kranto eina Utenos–Švenčionėlių geležinkelis, iš rytų pusės lenkia Viešos upelis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Raudys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 513
Koordinatės: 55°34′52.91″ š. pl. 25°41′47.89″ r. ilg.﻿ / ﻿55.5813639°š. pl. 25.6966361°r. ilg.﻿ / 55.5813639; 25.6966361

| Lankos |
| --- |
| Lankos nuo šiaurinio krantoLankos nuo šiaurinio krantoLankos nuo šiaurinio kranto |
| Vieta | Utenos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,176 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,83 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Išteka | bevardis upelis |

**Lankos** arba **Juodlankiai** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, 0,5 km į rytus nuo Sudeikių, šalia pietinio Alaušo ežero kranto. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius iki 0,62 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 138,1 m. Ežeras ledyninės kilmės, termokarstinis. Krantai žemi, pelkėti, aplink plyti dirbami laukai ir pelkėtos pievos – į pietryčius plyti ~25 ha dydžio Juodlankių pelkė. Ežeras seklus, smarkiai užaugęs vandens augalija.

Prie šiaurinio kranto yra Alkų kaimas. Lankos nuo 1967 m. paskelbti ornitologiniu draustiniu. Šiaurine pakrante eina kelias  **4912**  Sudeikiai – Rukliai – Antandraja .

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Vasiliauskienė. *Lankos (ežeras)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 478
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Integratorius** – elektroninė schema, atliekanti matematinę integravimo operaciją.

Integratorių galima surinkti iš operacinio stiprintuvo, rezistoriaus ir kondensatoriaus:

Integrating amplifier

Tokia schema integruoja (invertuotą) įėjimo signalą laiko atžvilgiu, kur *V*in ir *V*out yra laiko funkcijos:

{\displaystyle V\_{\mathrm {out} }=\int \_{0}^{t}-{V\_{\mathrm {in} } \over RC}\,dt+V\_{\mathrm {initial} }}
(*V*initial yra integratoriaus įėjimo įtampą laiku *t* = 0.

* Integratorius gali būti laikomas elektroniniu filtru.
* Priešingą diferenciavimo operaciją atlieka diferenciatorius.

  


|  |  |
| --- | --- |
| **Operacinio stiprintuvo taikymas** |  |
| Diferencialinis stiprintuvas  |
Integratorius |
Diferenciatorius |
Analoginis sumatorius |
Įtampos stabilizatorius |
Superdiodas |
Giratorius |
Šmito trigeris | |
| Paežerių ežeras |
| --- |
| Paežerių ežeras nuo Paežerių dvaroPaežerių ežeras nuo Paežerių dvaroPaežerių ežeras nuo Paežerių dvaro |
| Vieta | Šeimenos sen. Vilkaviškio raj. Lietuva |
| Plotas | 3,984 km² |
| Kranto linijos ilgis | 12,8 km |
| Vidutinis gylis | 5,1 m |
| Didžiausias gylis | 15 m |
| Įteka | Kastinė, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Kastinė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Paežerių ežeras

  |
| **Koordinatės** |  54°38′44″ š. pl. 22°58′48″ r. ilg.﻿ / ﻿54.64556°š. pl. 22.98000°r. ilg.﻿ / 54.64556; 22.98000Koordinatės: 54°38′44″ š. pl. 22°58′48″ r. ilg.﻿ / ﻿54.64556°š. pl. 22.98000°r. ilg.﻿ / 54.64556; 22.98000 |

**Paežerių ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Šeimenos seniūnijoje Vilkaviškio rajone, tuoj į vakarus nuo Vilkaviškio. Ilgis iš rytų į vakarus 3,4 km, plotis iki 1,4 km. Altitudė 53 m. Šio ežero vidutinis gylis 5,1 metrai, didžiausias gylis – 15 metrų. Kranto linija stambiai vingiuota, jos ilgis daugiau 12 km. Yra nemažai povandeninių kalnelių. Krantai daugiausia neaukšti, aplinkui plyti dirbami laukai, pastatyti gyvenamieji namai (rytiniame krante). Ežeras pamažu pelkėja. Dugną dengia molingas dumblas. Šiaurytinėje ir pietrytinėje pakrantėse įrengti paplūdimiai.

Paežerių dvaro rūmai ežero pakrantėje
Ežeru iš pietų į šiaurės rytus prateka Šeimenos intakas Kastinė (Šešupės baseinas).

Gyvenančios žuvys: aukšlės, kuojos, ešeriai, lydekos, starkiai, šamai, karšiai, plakiai, raudės, yra nemažai laukinių karpių (dydis siekia iki 20-25 kg).

Pietvakariniame ežero krante yra Paežeriai, buvusio Paežerių dvaro sodyba ir parkas, įsikūrusi kolektyvinių sodų bendrija, Lobiškiai, eina plentas  **A7**  Marijampolė–Kybartai–Kaliningradas , vakariniame krante – Maldėnai, šiauriniame krante įsikūrę Patunkiškiai, kaimo turizmo sodyba, Kisiniškiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Paežerių ežeras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-11-16.
2. ↑  *Paežerių ežeras (Vilkaviškio r. Šeimenos sen.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 262
Koordinatės: 54°47′23″ š. pl. 25°26′4″ r. ilg.﻿ / ﻿54.78972°š. pl. 25.43444°r. ilg.﻿ / 54.78972; 25.43444

| Balžis |
| --- |
| Ežero vaizdas nuo vakarinio krantoEžero vaizdas nuo vakarinio krantoEžero vaizdas nuo vakarinio kranto |
| Vieta | Vilnius |
| Plotas | 0,2 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,41 km |
| Kilmė | Ledyninė |
| Vidutinis gylis | 11,5 m |
| Didžiausias gylis | 27,1 m |
| Įteka | A-2 upelis |
| Išteka | A-2 upelis |
|  |
|  Vikiteka | Balžis |

**Balžis** arba ***Bildžių ežeras*** – ežeras Lietuvoje, Vilniaus miesto šiaurės rytinėje dalyje, 2 km į rytus nuo Antavilių. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 0,86 km, plotis iki 0,35 km. Altitudė 134,2 m. Pietiniame pelkėtame gale yra 0,15 ha pelkėta sala. Giliausia ežero vieta siekia 27,1 m. Ežero dubuo rininės kilmės. Krantai aukšti, sausi, miškingi (supa pušynas). Šiaurės vakaruose išteka A-2 upokšnis į Skarbelio ežerą (Neries baseinas), pietuose A-2 upeliu jungiasi su Juodžio ežeru.

Tarybiniais metais Balžio pakrantėje veikė profilaktoriumai, pionierių stovyklos. Ežeras yra nedidelis, tačiau patogiomis, smėliu ir pievų apklotu padengtomis pakrantėmis. Todėl Balžio ežeras yra mėgstama vilniečių poilsio ir pramogų vieta, ypač vasarą. Šiaurinėje pakrantėje vasarą veikia vandens slidinėjimo trasa, yra įrengti paplūdimiai. Iki ežero veža 39 maršruto autobusas, pakrantėse yra Šilo mikrorajono statiniai.

Ežere gausu žuvies, veisiasi vandens paukščiai (didžiosios, kuoduotosios antys).

Pavadinimas
-----------

Ežerėvardis kildinamas nuo žodžio *balžas* („blaivus, giedras, mėlynas").

Nuotraukos
----------

* Nuo rytinio kranto rudenįNuo rytinio kranto rudenį
* Vasarą nuo vakarinio krantoVasarą nuo vakarinio kranto
* Upelis, jungiantis Juodžio ir Balžio ežerusUpelis, jungiantis Juodžio ir Balžio ežerus
* Balžio ežeras žiemąBalžio ežeras žiemą
* Nuo vakarųNuo vakarų
* Šiaurinis krantasŠiaurinis krantas
* Ežeras ankstyvą pavasarį. Šiaurinis krantasEžeras ankstyvą pavasarį. Šiaurinis krantas
* Ežeras ankstyvą pavasarį. Rytinis krantasEžeras ankstyvą pavasarį. Rytinis krantas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Vasiliauskienė. *Balžis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 249
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Koordinatės: 54°12′9″ š. pl. 23°59′9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.20250°š. pl. 23.98583°r. ilg.﻿ / 54.20250; 23.98583


| Lizdų ežeras |
| --- |
| Ežeras nuo pietinio krantoEžeras nuo pietinio krantoEžeras nuo pietinio kranto |
| Vieta | Alytaus raj. Lietuva |
| Plotas | 0,29 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,07 km |
| Vidutinis gylis | 5,49 m |
| Didžiausias gylis | 12 m |
| Įteka | 4 bevardžiai upeliai |
| Išteka | bevardis upelis |

**Lizdų ežeras** – ežeras pietų Lietuvoje, Alytaus rajone, apie 11 km į pietus nuo Nemunaičio, 1,5 km į rytus nuo Nemuno kranto. Nusidriekęs iš šiaurės į pietus 1,12 km, plotis – iki 0,36 km. Altitudė 88,4 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje, jo gylis siekia 12 m. Kranto linija vingiuota. Šiaurėje ir pietuose krantai žemi ir pelkėti, rytuose ir vakaruose – statūs ir aukšti. Atabradas siauras, padengtas smėliu, o pietuose – dumblingu smėliu. Ežerą supa daugiausia dirbami laukai, šiaurėje prieina Klepočių miškas, kiek toliau šiaurės vakaruose yra Krakinio pelkė - jos link išteka upelis iš Lizdų ežero.

Prie Lizdų ežero yra Lizdų ir Ežeryno kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  *Lizdų ežeras*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 640
| **Artūras Razbadauskas** |
| --- |
| Gimė | 1964 m. gegužės 18 d. (59 metai)Lietuva Klaipėda |
| Sutuoktinis (-ė) | Daiva |
| Vaikai | Indrė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Organizacijos | Klaipėdos universitetas |
| Pareigos | rektorius |
| Partija | Visuomeninis komitetas "Grubliauskas ir komanda" |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Artūras Razbadauskas** (g. 1964 m. gegužės 18 d. Melnragė, Klaipėda) – Lietuvos medikas, Klaipėdos universiteto rektorius, mokslininkas ir visuomenės veikėjas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1982 m. baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą. 1988 m. baigė Vilniaus universiteto medicinos fakultetą, sutekta gydytojo profesinė kvalifikacija. 2001 m. Vilniaus universitete eksternu baigė doktoratūros studijas ir sėkmingai apgynė biomedicinos mokslų daktaro disertaciją tema „Fitz – Hugh ir Curtis sindromas. Diagnostika ir laparoskopinis gydymas". 2010 m. baigė Mykolo Romerio universiteto strateginio valdymo ir politikos fakultetą, teisės ir valdymo magistras. Magistro baigiamojo darbo tema "Informuotas asmens sutikimas atliekant transformacines medicinos procedūras".

Profesinė veikla
----------------

1988–1989 m. Vilniaus m. VI – osios klinikinės ligoninės internas – chirurgas, 1989–1994 m. Klaipėdos miesto ligoninės (dab. Klaipėdos universitetinė ligoninė) chirurgas, nuo 1995 m. Klaipėdos jūrininkų ligoninės abdominalinės chirurgijos skyriaus chirurgas, nuo 2003 m. – Klaipėdos jūrininkų ligoninės chirurgijos klinikos vedėjas. 1995 m. – suteikta I–oji kvalifikacinė chirurgo kategorija, 1999 m. – licencijuotas bendrasis ir pilvo chirurgas.

Nuo 2001 m. Klaipėdos universiteto sveikatos mokslų fakulteto slaugos katedros vedėjas, Klaipėdos universiteto Senato narys, Sveikatos mokslų fakulteto mokslo tarybos pirmininkas, Sveikatos mokslų fakulteto dekanas, profesorius.

Nuo 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.
2018 m. gegužės 2 d. - 2019 m. kovo 1 d. Klaipėdos universiteto taryba paskyrė į laikinojo rektoriaus pareigas.
2019 m. vasario 21 d. Klaipėdos universiteto išrinko rektoriumi. Klaipėdos chirurgų draugijos pirmininkas, klubo Lions narys.

2024 m. vasario 13 d. Rusijos policija paskelbė Artūro Razbadausko tarptautinę paiešką. Politikas įtariamas Jungtinių Tautų Žmogaus teisių komiteto sprendimų pažeidimu ir neonacizmu.

Šeima
-----

Žmona Daiva, taip pat medikė, dirba farmacijos srityje, dukra Indrė baigė verslo administravimo studijas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-03 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2019-03-01 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Partija Tvarka ir teisingumas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-08 iš Wayback Machine projekto.
| **Leuciscus cephalus** |
| --- |
| Šapalas (Leuciscus cephalus)Europinis šapalas (*Leuciscus cephalus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Strepečiai  *( Leuciscus)* |
| Rūšis: | Europinis šapalas  *( Leuciscus cephalus)* |

 |
|  FishBase |

**Europinis šapalas, šapalas** (*Leuciscus cephalus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai.

Kūnas iki 60 cm ilgio (paprastai sugaunamos 25-40 cm žuvys), svoris iki 4 kg. Nugara apvali, tamsiai žalia arba juosva. Šonai apvalūs, balti arba gelsvi. Pilvas sidabriškas. Akys geltonos su šviesia ruda dėme. Žvynai stambūs, kraštuose su juodomis dėmėmis.

Neršia balandžio–rugpjūčio mėnesiais, ant grunto. Mailius minta planktonu, o suaugusios žuvys – dugno bestuburiais, žuvų, vėžių, varlių jaunikliais.

Lietuvoje dažna žuvis. Gyvena srauniose upėse. Mėgsta švarius vandens telkinius žvirgždėtu arba smėlėtu dugnu, ypač sutinkama rėvose. Dažnai gyvena Neryje, Žeimenoje, Šventojoje, Merkyje, Nemune.

Šapalo galva
Šapalai „Subaqueous Vltava" parodoje, Prahoje

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Europinis šapalas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 156


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Europinis šapalas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 54°58′20″ š. pl. 25°12′5″ r. ilg.﻿ / ﻿54.97222°š. pl. 25.20139°r. ilg.﻿ / 54.97222; 25.20139

| Musia |
| --- |
| Vieta | Vilniaus raj. Lietuva |
| Plotas | 0,75 km² |
| Kranto linijos ilgis | 8,3 km |
| Didžiausias gylis | 3,6 m |
| Įteka | Daulia, Volga, 4 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Musė |

**Musia** arba **Skliausčių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Vilniaus rajone, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Paberžės, Širvintų rajono paribyje. Išsidriekęs rytų – vakarų kryptimi 2,5 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 124,9 m. Gylis siekia 3,6 m. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 8,3 km. Krantai žemi, pelkėti. Iš vakarių ir pietvakarių prieina Alionių miškai (Girelės ir Alkos miškai), kitur pakrantėse plyti pievos, ganyklos. Rytuose įteka Daulios upelis, šiaurėje – Volga (iš Širvio ežero), vakaruose išteka Neries intakas Musė. Ties jos ištakomis įrengta užtvanka (1985 m.), dėl to ežero vandens lygis pakilo.

Šiaurinėje Musios pakrantėje įsikūręs Skliausčių kaimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Musia*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. 158 psl.
Koordinatės: 55°17′55″ š. pl. 26°08′14″ r. ilg.﻿ / ﻿55.29861°š. pl. 26.13722°r. ilg.﻿ / 55.29861; 26.13722


| Pravalas |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,286 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,32 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | bevardis upelis |

**Pravalas** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4,5 km į pietus nuo Ignalinos. Ilgis šiaurės–pietų kryptimi 0,74 km, plotis iki 0,54 km. Altitudė 150,3 m. Yra 0,06 ha salelė. Krantai daugiausia žemi, daug kur supelkėję, rytinis aukštas ir ardomas. Apyežerėje – dirbami laukai, iš vakarų prieina Pavajuonio miškas. Tuoj į šiaurę telkšo Ilgaičio ežeras. Ežeras nenutekantis, priklauso Rudinės upės intako R-1 baseinui (Žeimenos upės baseinas).

Aplinkui ežerą įsikūrę Dindų, Garbūnų ir Papravalės kaimai.

Ežerėvardis *Prãvalas* galimai kilęs nuo žodžio *pravalyti* („kiek išvalyti") arba perdirbtas iš *pravaras* („kiaurymė pelkėje, praraja").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pravalas (Ignalinos r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 435
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 265
Koordinatės: 54°45′41″ š. pl. 25°28′5″ r. ilg.﻿ / ﻿54.76139°š. pl. 25.46806°r. ilg.﻿ / 54.76139; 25.46806

| Šeškučių ežeras |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Vilniaus rajonas) |
| Plotas | 0,008 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,34 km |
| Išteka | bevardis upelis |

**Šeškučių ežeras** – ežerėlis Lietuvoje, Vilniaus rajone, 5,5 km į pietvakarius nuo Bezdonių miestelio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,11 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 138 m. Krantai žemi, pelkėti – ežeras telkšo ~ 27 ha dydžio Šeškučių pelkės pietrytinėje dalyje. Ežerą supa Kairėnų miškas. Šiaurės vakaruose išteka per pelkę upelis link Lydekinio ežero (Neries upės baseinas). Į rytus įsikūręs Šeškučių kaimas.

1865-1887 m. Topografinis Rusijos Imperijos žemėlapis Fiodoras Šubertas
Ežere ir pelkėje peri retų rūšių paukščiai (didysis baublys, gulbė giesmininkė, nendrinė lingė, juodoji žuvėdra).

Istorija
--------

Senasis ežero pavadinimas – Lydekinis (rus. *Щупачникъ*), lenk. *Szczupacznik*. Vėliau šis pavadinimas perduotas gretimai esančiam ežerui (dab. Lydekinis).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  „Shubert’s map". Fragment of topographic map of Russian Empire.
3. ↑  Специальная карта Западной части России Шуберта 1826–1840 годов
*Šis straipsnis apie futbolo klubą. Apie moterų futbolo ekipą skaitykite straipsnyje ŽFK Tiverija.*

**„Tiverija"**|  |
| **Pavadinimas** | ФК Тиверија Струмица |
| **Įkurtas** | 1923 m. klubo įkūrimas |
| **Stadionas** | Miesto stadionas, Strumica |
| **Talpa** | 9 200 |
| **Vadovas** | Šiaurės Makedonija nežinoma |
| **Vyr. treneris** | Šiaurės Makedonija nežinoma |
| **Lyga** | Trečia lyga |
| **2022–2023** | **? vieta** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**Strumicos „Tiverija"** (maked. *ФК Тиверија Струмица*) – Šiaurės Makedonijos futbolo klubas iš Strumicos.

Istorija
--------

Futbolo draugija įkurta 1923 m. Pavadinimas išliko toks pat visus metus ir niekada nesikeitė. Jis kilęs iš senojo Strumicos miesto pavadinimo, kuris romėnų laikais buvo žinomas Tiveriopolio vardu. Viduramžiais miestas turėjo du pavadinimus. Vienas iš jų buvo Tiveriopolis, kuris buvo naudojamas Bizantijos administracijoje ir krikščionių bažnyčios tradicijoje, o antrasis buvo dabartinis Strumica pavadinimas, kurį naudojo slavai.

Po Pirmojo pasaulinio karo pabaigos, futbolas Strumicoje tapo mėgstama sporto šaka. Veikė keli klubai, kurie savo rungtynes ​​žaidsdavo pievose už miesto ribų. Pirmoji oficiali Tiverijos sporto asociacijos aikštė buvo pastatyta iškart po jos įkūrimo, toje vietoje, kur šiandien yra AD Grozd - Strumica.

Susikūrus nepriklausomai Makedonijos valstybei klubas rungtyniavo Antroje ir Trečioje lygose. 

2013–2014 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje. Iš šešiolikos dalyvių liko dešimtoje vietoje. Kadangi nuo 2014–2015 m. Antroje lygoje liko vos dešimt klubš, todėl septintą–devintą vietas užėmusios ekipos žaidė pereinamąsias rungtynes, o žemesnes vietas užėmusios komandos po sezono buvo perkeltos į žemesnį divizioną. Nuo 2014–2015 Tiverija rungtyniavo Trečioje lygoje.

pavadinimas
1923 m. vasario 13 d. SD Tiverija Strumica
nežinoma : FK Tiverija Strumica
### ŽFK Tiverija

*Pagrindinis straipsnis – ŽFK Tiverija*.
Vėlesniais metais suburta moterų ekipa. Rungtyniavo moterų Pirmoje lygoje.

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia raudona apranga.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 |

Spalvinė gama
-------------

Juoda, raudona spalvos.

|  |  |
| --- | --- |
| **TIVERIJA** | **TIVERIJA** |

|  |  |
| --- | --- |
| **TIVERIJA** | **TIVERIJA** |

Išnašos
-------

1. ↑  2013–2014 m. Antros lygos sezonas

Nuorodos
--------

* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
Koordinatės: 55°37′26.92″ š. pl. 26°11′49.3″ r. ilg.﻿ / ﻿55.6241444°š. pl. 26.197028°r. ilg.﻿ / 55.6241444; 26.197028


| Asavas |
| --- |
| Asavas nuo šiaurinės pusės stovyklaviečiųAsavas nuo šiaurinės pusės stovyklaviečiųAsavas nuo šiaurinės pusės stovyklaviečių |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuva |
| Plotas | 2,061 km² |
| Kranto linijos ilgis | 10,51 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 4,2 m |
| Didžiausias gylis | 6,9 m |
| Įteka | Šventoji, As-1, 6 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Šventoji |

**Asavas** (arba ***Drobiškių ežeras***) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajono pietvakariuose, apie 5,5 km į šiaurės rytus nuo Salako. Ilgis vakarų-rytų kryptimi 3,35 km, plotis iki 1,15 km. Altitudė 148,7 m. Gylis siekia 6,9 m. Ežero dubuo išgulėtas negyvojo ledo luisto. Krantai statūs, iki 10 m aukščio, pietvakariuose ir pietuose žemi, pelkėti (Grybiškės Salų pelkė). Ežere yra 2 salos, kurių bendras plotas 2,67 ha (2,62 ha ir 0,05 ha). Dugną dengia daugiausia dumblas, rytiniai ir šiauriniai atabradai padengti smėliu ir žvirgždu. Iš šiaurės ir rytų ežerą supa Tumiškės miškas, pietryčiuose – Gintėnų miškas, pietinė pakrantė taip pat miškinga. Asavas vakaruose protaka jungiasi su Asavėlio ežeru. Pagal Lietuvos Respublikos upių, ežerų ir tvenkinių kadastrą (2019 m.), Asavėlis laikomas Asavo ežero dalimi (abiejų kodas 12230015). Iš rytų į vakarus prateka Šventosios upė.

Ežere sugaunama 10 žuvų rūšių: kuojos, ešeriai, lydekos, plakiai, karšiai, raudės, meknės, lynai, karosai, pūgžliai.

Prie Asavo ežero įsikūrę Grybiškių, Drobiškių  ir Gaideliškių kaimai. Prie ežero veikia kaimo turizmo sodyba, yra stovyklaviečių. Pietrytine pakrante eina kelias  **5306**  Zarasai–Kopūstinė–Tumiškė–Salakas .

Vandenvardis *Ãsavas* neaiškios kilmės. Bandoma sieti su blrs. *асавец* 'subrukta žemė ant kranto; drebulynas', *асавок* 'jaunas tankus drebulynas, beržynas'.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimvydas Kunskas. *Asavas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 109
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 48
| Baltys |
| --- |
| Balčio ežerasBalčio ežerasBalčio ežeras |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,241 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,94 km |
| Vidutinis gylis | 11,3 m |
| Didžiausias gylis | 24,4 m |
| Įteka | Palaukinis |
| Išteka | Palaukinis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Baltys

  |
| **Koordinatės** |  55°21′28″ š. pl. 26°11′10″ r. ilg.﻿ / ﻿55.35778°š. pl. 26.18611°r. ilg.﻿ / 55.35778; 26.18611Koordinatės: 55°21′28″ š. pl. 26°11′10″ r. ilg.﻿ / ﻿55.35778°š. pl. 26.18611°r. ilg.﻿ / 55.35778; 26.18611 |

**Baltys** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Ignalinos seniūnijoje, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Ignalinos, Vidiškių miške. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 1,17 km, plotis iki 0,36 km. Altitudė 151,5 m. Didžiausias gylis siekia 24,4 m. Krantai sausi, statūs, aukšti. Ežerą iš visų pusių supa miškas. Atabradas padengtas smėliu, siauras, dugne – molinga klintis. Pakrantės apželusios nendrėmis, viksvomis, giliau auga maurabragiai. Per Baltį iš šiaurės į pietus prateka (iš Varnio į Ilgio ežerą) Palaukinio upelis, dar vadinamas Balčiu. Ežeras priklauso Žeimenos baseinui.

Į rytus nuo Balčio įsikūręs Poviliškės kaimas. Kiek atokiau vakarine pakrante eina kelias  **102**  Vilnius–Švenčionys–Zarasai .

Šaltiniai
---------

1. ↑  Justinas Tamošaitis. *Baltys (Ignalinos r. Ignalinos sen. Poviliškės km.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 190
Koordinatės: 55°34′52.78″ š. pl. 26°0′43.27″ r. ilg.﻿ / ﻿55.5813278°š. pl. 26.0120194°r. ilg.﻿ / 55.5813278; 26.0120194


| Ligajai |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuva |
| Plotas | 1,408 km² |
| Kranto linijos ilgis | 16,84 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 7,0 m |
| Didžiausias gylis | 26,1 m |
| Įteka | Ligaja, 6 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Ligaja |

Ligajų ežeras nuo Kiemonių piliakalnio
**Ligajai** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 5,5 km į vakarus nuo Salako, Gražutės regioninio parko teritorijoje.

Ežero krantai aukšti, statūs, apaugę medžiais ir krūmais. Ligajų plotas − 1,4 km², giliausia vieta – 25,6 m, vidutinis gylis − 7 m. Kranto linija labai vingiuota ir yra per 16,8 km (su salų krantų linijomis).

Ežeras ilgas ir siauras, nusidriekęs iš pietvakarių į šiaurės rytus – 4,85 km, plotis – iki 0,68 km. Altitudė 149,5 m. Dugnas išraižytas duobių ir sėklių, atabradas siauras, pakrantės, ypač pietinėje ežero dalyje, smarkiai užžėlusios. Ežere yra 7 miškingos salos (Agarinė 5,17 ha, Pušelinė 2,93 ha, Liepų 0,62 ha, bevardės 0,19 ha, 0,04 ha, 0,02 ha ir 0,01 ha), kurių bendras plotas 8,98 ha. Vandens skaidrumas apie 4 m. Pietinėje pakrantėje stūkso Salako miškas, šiaurinėje – Girelės ir Beržyno miškai. Per ežerą iš pietvakarių į šiaurės rytus teka Ligaja (į Antalieptės tvenkinį). Aplink telkšo keletas smulkių ežerų: Ligajykštis, Kovinis, Kovinėlis, Avinuostėlis.

Ligajuose gausu lydekų, ešerių, karosų, lynų, raudžių, karšių, kuojų. Yra šapalų, meknių.

Kaimai prie Ligajų: Gruodiškė, Aviniuosta, Čepeliškės, Vilkiškės, Ūžėniškės, Trinkuškiai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Greta ežero stūkso Ūžėniškių piliakalnis (pietvakariuose), Kiemionių piliakalnis (šiaurės rytuose), Čepeliškių pilkapiai. Pietine pakrante eina kelias  **4918**  Daugailiai–Šlepečiai–Salakas .

Vandenvardis *Ligajai̇̃* kilęs, matyt, iš *lygus* („plynas, be įdubų").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ligajai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 607
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 191
| Duburys |
| --- |
|  |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 1,01 km² |
| Kranto linijos ilgis | 12,02 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 5,2 m |
| Didžiausias gylis | 19,4 m |
| Įteka | Duburė, Juškų upelis, 4 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Rūra (Zalvė) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Duburys

  |
| **Koordinatės** |  55°47′38″ š. pl. 25°58′14″ r. ilg.﻿ / ﻿55.79389°š. pl. 25.97056°r. ilg.﻿ / 55.79389; 25.97056Koordinatės: 55°47′38″ š. pl. 25°58′14″ r. ilg.﻿ / ﻿55.79389°š. pl. 25.97056°r. ilg.﻿ / 55.79389; 25.97056 |

**Duburys** (arba **Dūburys**) – ežeras Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Šventosios baseine, 3 km į pietryčius nuo Antazavės, 8,5 km į šiaurės rytus nuo Dusetų. Aplink ežerą įsteigtas Duburio hidrografinis draustinis. Plotas 101 ha. Ilgis iš šiaurės rytų į pietus 3,06 km, didžiausias plotis 1,05 km. Paviršiaus altitudė 116,9 m. Baseino plotas 40,4 km². Didžiausias gylis 19,4 m (šiaurės rytuose), vidutinis gylis 5,2 m. Ežeras rininis.

Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 12 km. Vakariniai ir rytiniai krantai labai aukšti ir statūs, šiaurinis ir pietinis – žemesni, pietinis vietomis pelkėtas. Pietinėje ir rytinėje pakrantėse auga miškeliai, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Ežere yra didelė sala – Astravos sala (46,6 ha). Ši sala yra didžiausia Zarasų rajone. Atabradas smėlingas, apaugęs nendrėmis ir švendrais; giliau dugne – dumblas. Ežero vandens skaidrumas 3,6–3,9 m. Pietinė ežero dalis labai užžėlusi vandens augalija.

Į Duburį šiaurėje iš Dūburaičio ežero įteka Duburė, taip pat dar 4 bevardžiai upeliai, vakaruose į Zalvio ežerą išteka Rūra (Šventosios baseinas).

Duburyje sugaunamos 9 rūšių žuvys: kuojos, lydekos, karšiai, plakiai, raudės, karosai, ešeriai, aukšlės.

Prie ežero įsikūrę Duburaičio, Bieliūnų, Plisiškių, Duburių kaimai, Astravos saloje – Murovanka.

Istorija
--------

Vandenvardis kilęs iš žodžio *duburys* ('duobė, dauba, gelmė').

Astravos saloje buvo dvaras, žmonės keldavosi plaustu į salą ir dirbdavo baudžiauninko darbus, tačiau pasikeitus technologijoms, žmonės pastatė pylimą skersai ežerą, kuris tiesiu keliu veda į salą.

Kadaise Rūros upėje, kuri išteka iš ežero buvo vandens malūnas, vandens lygis buvo žymiai aukštesnis, dabar likę tik griuvėsiai.

Astravos saloje rengiamos skautų stovyklos, 2009 ir 2011 metais vyko „Tundros" festivalis, 2016, 2017, 2020 ir 2023 m. – „Mėnuo Juodaragis".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Duburys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 176 psl.
2. ↑  *Dūburys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 464
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 94
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Statistika.*
**Imties statistika** – skaitinė imties charakteristika, apskaičiuota iš duomenų imties.

Naudojant tą pačią formulę apskaičiuota skaitinė generalinės aibės charakteristika vadinasi *parametras*. Pvz. imties vidurkis yra statistika, o generalinės aibės vidurkis – parametras.

Taisyklingai paimta imtis yra atsitiktinė, todėl visos imties charakteristikos yra atsitiktiniai dydžiai. Kadangi iš vienos generalinės aibės galima paimti labai daug atsitiktinių imčių, iš jų galima apskaičiuoti daug statistikų, kurios yra atsitiktinės ir sudaro savo skirstinį. Pvz. imčių vidurkiai būna pasiskirstę normaliuoju skirstiniu.

Remiantis tokio skirstinio savybėmis galima apskaičiuoti atitinkamą generalinės aibės parametrą, kuris negali būti tiesiogiai apskaičiuotas iš generalinės aibės duomenų. Generalinės aibės parametras aprašomas pasikliautinuoju intervalas.

Paslinktos statistikos
----------------------

Statistikos pagal artimumą parametrui būna dvejopos:

* *Nepaslinkta statistika* – tokia statistika, kad paėmus iš tos pačios generalinės aibės visas įmanomas to paties didumo imtis ir visoms šioms imtims paskaičiavus šią statistiką, šių statistikų vidurkis lygus generalinės aibės parametrui. Imties vidurkis yra nepaslinkta statistika.
* *Paslinkta statistika* – nuo nepaslinktos skiriasi tuo, kad visų to paties didumo įmanomų generalinės aibės imčių statistikų vidurkis nesutampa su generalinės aibės parametru. Paslinktos statistikos yra standartinis nuokrypis, dispersija, koreliacijos koeficientas ir kt.

Skaičiuojant parametrų pasikliautinuosius intervalus pagal paslinktas statistikas jos būna koreguojamos naudojant pataisas.

Statistikų savybės
------------------

* Statistikos yra atsitiktiniai dydžiai.
* Statistika, būdama atsitiktinis dydis, praktiškai visada nesutampa su parametru.
* Kuo imtis didesnė, tuo statistika artimesnė parametrui. Kai imties dydis susilygina su generaline aibe, statistika tampa lygi generalinei aibei.
Ulrichas fon Hutenas
**Ulrichas fon Hutenas** (*Ulrich von Hutten*; 1488 balandžio 21 d. – 1523 rugpjūčio 29 d.) – vokiečių rašytojas humanistas, politinis veikėjas.

Gyvenimas
---------

Ulrichas fon Hutenas gimė Štekelberge nusigyvenusio riterio šeimoje. Tėvas anksti jį atidavė į vienuolyną, tačiau, sulaukęs šešiolikos metų, Ulrichas pabėgo iš jo. Du kartus (1512–1513 ir 1515–1517 m.) jis lankėsi Italijoje, Pavijos ir kituose universitetuose studijavo teisę, antikos ir Renesanso autorių veikalus. Jo mėgstamiausi rašytojai buvo Aristofanas ir Lukianas. Skeptiškai žiūrėdamas į mokslinius titulus ir laipsnius, jis atmetė tėvo pasiūlytą įsigyti diplomą ir pasirinko vargingą klajojančio literato gyvenimą. Kartu su F. fon Zikingenu vadovavo riterių sukilimui (1522–1523). Sukilimui pralaimėjus, U. fon Hutenas pabėgo į Šveicariją, kur jį priglaudė U. Cvinglis. Mirė Šveicarijoje, Ciūricho ežero Ufenau saloje.

Kūryba
------

Pagrindinis U. fon Huteno kūrybos žanras buvo satyriniai dialogai. Jų išleido dvi knygas:

* *Dialogai* (1520);
* *Nauji dialogai* (1521).

Jie buvo parašyti lotyniškai, vėliau jo paties išversti į vokiečių kalbą. Reformacijos idėjas jis gynė ir aukštino dialoguose:

* *Karštinė* (*Febris prima* ir *Febris secunda* 1520);
* *Vadiskas* (*Vadiscus*) arba *Romos trejybė* (1520);
* *Stebėtojai* (*Inspicientes*, 1520);
* *Praešėjas* (*Monitor*, 1521);
* *Plėšikai* (*Praedones*, 1521).

U. fon Hutenas yra parašęs eilėraščių publiscistinių straipsnių, politinių laiškų. Taip pat jis yra vienas iš trijų garsiosios satyros *Tamsiųjų žmonių laiškai* (*Epistole obscurorum virorum*, 1515–1517) autorių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *von Hutten Ulrich (Ulrichas fon Hutenas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 706 psl.

* Filosofijos istorijos chresomatija. Renesansas (1984)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ulrichas fon Hutenas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Panthera pardus tulliana** |
| --- |
| Anatolinis leopardas (*Panthera pardus tulliana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Katiniai  *( Felidae)* |
| Pošeimis: | Didžiosios katės  *( Pantherinae)* |
| Gentis: | Panteros  *( Panthera)* |
| Rūšis: | Leopardas  *( Panthera pardus)* |
| Porūšis: | Anatolinis leopardas  *( Panthera pardus tulliana)* |

 |
| Binomas |
| ***Panthera pardus tulliana***Schreber, 1777 |

**Anatolinis leopardas** (*Panthera pardus tulliana*) – leopardo (*Panthera pardus*) porūšis, kurio arealas buvo Mažoji Azija, kitaip vadinama *Anatolija* (Turkija). Šiuolaikinė taksonominė analizė rodo, kad Mažosios Azijos leopardai genetiškai labai mažai skiriasi nuo kitų vakarų ir centrinės Azijos leopardų, todėl turėtų būti priskiriami persiniams leopardams (*Panthera pardus saxicolor*).

Šiuo metu nežinoma, ar Anatolijoje laisvėje yra leopardų.

Biologija
---------

Leopardai anksčiau gyveno Egėjo jūros regiono ir Rytų Anatolijos miškų ir kalvų buveinėse.
  
Suaugę anatoliniai leopardai užaugdavo iki iki 200–250 cm ilgio, sverdavo iki 90 kg. Gyvenimo trukmė būdavo apie 20 metų.
  
Izraelyje anatoliniai leopardai gyveno iki XX a. 9-ojo dešimtmečio, buvo nepatvirtintų pranešimų, kad leopardus sutikdavo Galilėjoje ir Golano aukštumose.

Laisvėje gyvenantys anatoliniai leopardai maitindavosi laukiniais kanopiniais – elniais, gemzėmis, kalniniais ožiais, kartais – šernais.

Stebėjimai
----------

Paskutinį kartą anatolinį leopardą matė 1974 m. Jis buvo nukautas po to, kai užpuolė moterį *Bağözü* kaime, už 5 km nuo *Beypazarı*. Kai kurie mokslininkai teigė, kad porūšis išnykęs, kiti tvirtino, kad laisvėje dar gyvena 10-15 leopardų.

2001 m. leopardą matė Dandi vietovėje netoli Muto miesto Tauro kalnuose (Turkijos Viduržemio regionas) ir apie Muskilio upelį rytinėje Juodosios jūros pakrantėje.

2003 m. nuotolinio stebėjimo kameros nufilmavo leopardą patiną Vašlovanio nacionaliniame parke (Gruzija).
2004 m. buvo pranešta, kad Pokuto plynaukštėje matė leopardą.

Dabar Anatolijos Leopardo Fondas (*Anatolian Leopard Foundation*) tiria leopardų populiaciją Tauro kalnuose naudodamas automatines kinokameras. Tyrinėtojas *Selim Guray* ir jo grupė miške aptiko pėdas.

Nuorodos
--------

1. ↑   Olga Uphyrkina *et al.* (November 2001). *Phylogenetics, genome diversity and origin of modern leopard, Panthera pardus*. Molecular Ecology, Volume 10, Issue 11, Page 2617. Abstract
2. ↑  Sriyanie Miththapala. (August 1996). *Phylogeographic Subspecies Recognition in Leopards (*Panthera pardus*): Molecular Genetic Variation.* Conservation Biology,
Volume 10, Issue 4, Page 1115. Abstract
3. ↑  Lone leopard spotted in Georgia
4. 1 2  „The Antolian Leopard Foundation". Suarchyvuotas originalas 2011-09-04. Nuoroda tikrinta 2009-10-31.
5. ↑  „Photos of Footprint and scat". *Anatolian Leopard Research Group*. Nuoroda tikrinta 2009-10-31.
**Abdoul Aziz Doumbia**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Abdoul Aziz Doumbia |
| Gimimo data | 2000 m. gruodžio 17 d. (23 metai) |
| Gimimo vieta | Bvakė, Dramblio Kaulo Krantas |
| Ūgis | 1,77 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2021–20202021–20222022202320232023 | Dinamo Tbilisi  → Tbilisio Dinamo-2 → Sioni Bolnisi *(skol.)*FC Kobuleti FK Žalgiris→ Žalgiris B | 0? 0(?)0? 0(?)26 0(1)11 0(0)01 0(0)02 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. vasario 13 d.. |

**Abdulas Azizas Dumbija** (g. 2000 m. gruodžio 17 d.) – Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, saugas.

Karjera
-------

Gimė Bvakėje. Futbolą pradėjo žaisti gimtinėje.

### Gruzija

2020 m. persikėlė į Gruziją. Priklausė Tbilisi City, bei Dušečio „Aragvi".

2021 m. pasirašė sutartį su Dinamo Tbilisi, rungtyniavo klubo dublerių ekipoje.

2022 m. sezone nuomos pagrindais buvo skolinamas Sioni Bolnisi. 2022 m. rugsėjo 5 d. rungtynėse prieš FC Saburtalo pasižymėjo įvarčiu. Varžovai pirmavo minimalia persvara (1-0), o Dumbija paskutinėmis rungtynių minutėmis išlygino rezultatą, o netrukus gavo antrą geltoną kortelę ir buvo pašalintas iš aikštės.

2023 m. atstovavo Kobulečio „Šukura" ir sužaidė 11 nacionalinės lygos (Erovnuli) rungtynių.

### „Žalgirio" klubas

2023 m. rugsėjo 15 d. pranešta, kad atstovaus „Žalgirio" klubui.

2023 m. spalio 9 d. debiutavo Žalgirio „bekų" ekipoje Pirmos lygos rungtynėse prieš Riteriai B. Žaidė visą mačą, o rungtynės baigėsi lygiosiomis 1-1.

2023 m. spalio 22 d. debiutavo pagrindinėje ekipoje A lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai. Pasirodė pačioje mačo pabaigoje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Rungtynėse baigėsi lygiosiomis 2-2.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2023** | **„Žalgiris"** | 1 | 0 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai
----------

**FK Žalgiris**
* **A lyga**: TBA

Išnašos
-------

1. ↑  Saburtalo 1-1 Sioni
2. ↑  Oficiali Žalgirio svetainė pristato naujoką
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | FK Žalgiris sudėtis |  |
| 1 Edvinas Gertmonas · 2 Adama Fofana · 3 Mario Pavelic · 4 Kipras Kažukolovas · 7 Joël Bopesu · 8 Yukiyoshi Karashima · 10 Paulius Golubickas · 13 Saulius Mikoliūnas · 15 Oliver Buff · 22 Ovidijus Verbickas · 23 Romualdas Jansonas · 27 A. Doumbia · 71 Jurijus Kendyšas · 80 Liviu Antal · 95 Gaudentas Ralys · 96 Gustas Jarusevičius · n Giedrius Matulevičius · Joris Moutachy · Kevin Bukusu
 |
Treneris: Kazachstanas Vladimiras Čeburinas |
| Šakių ežeras |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,518 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,39 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Didžiausias gylis | 3,8 m |
| Įteka | griovys |
| Išteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Šakių ežeras

  |
| **Koordinatės** |  55°39′6″ š. pl. 26°31′12″ r. ilg.﻿ / ﻿55.65167°š. pl. 26.52000°r. ilg.﻿ / 55.65167; 26.52000Koordinatės: 55°39′6″ š. pl. 26°31′12″ r. ilg.﻿ / ﻿55.65167°š. pl. 26.52000°r. ilg.﻿ / 55.65167; 26.52000 |

**Šakių ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 5,5 km į pietryčius nuo Turmanto, 2 km į šiaurę nuo Drūkšių ežero. Ilgis iš šiaurės į pietus 1,22 km, plotis iki 0,73 km. Altitudė 146,3 m. Gylis siekia 3,8 m. Ežero dubuo sudėtingos kilmės, seklus. Ežero viduryje yra didoka (8,41 ha) miškinga sala. Krantai daugiausia neaukšti, supelkėję (ypač pietryčiuose – plyti ~ 20 ha dydžio Šakių pelkė), tik pietvakarinis krantas aukštas. Apyežerė miškinga (supa Tilžės miškas).

Į Šakių ežerą iš pelkių atiteka kanalas, taip pat išsrūva rytuose upelis link Drūkšių ežero intako D-3.

Prie Šakių ežero įsikūrę Šakių ir Zavisiškės kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šakių ežeras*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 149
| Zalvys |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,44 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,73 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 3,6 m |
| Didžiausias gylis | 7,5 m |
| Įteka | Zalvė (Rūra), Šaltupys, bevardis upelis |
| Išteka | Zalvė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Zalvys

  |
| **Koordinatės** |  55°48′20″ š. pl. 25°55′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.80556°š. pl. 25.92083°r. ilg.﻿ / 55.80556; 25.92083Koordinatės: 55°48′20″ š. pl. 25°55′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.80556°š. pl. 25.92083°r. ilg.﻿ / 55.80556; 25.92083 |

**Zalvys** arba **Antazavės ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 8 km į šiaurės rytus nuo Dusetų, tuoj į pietus nuo Antazavės, Sartų regioniniame parke. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 1,62 km, plotis iki 0,46 km. Altitudė 107 m. Didžiausias gylis siekia 7,5 m. Ežeras ledyninės kilmės, rininis, dubens šlaitai aukšti, statūs. Paties ežero krantai žemi, daug kur apaugę medžiais. Iš rytų ežerą supa Vingirio miškas, iš vakarų – Antazavės šilas. Ežero vandens lygis kyla, dėl to ties jo galais pelkėja pievos, o pietiniame krante vyksta abrazija. Atabradas gan siauras, ežero dugną dengia sapropelingas ir dumblingas molis. Ežeru iš pietryčių į šiaurės vakarus prateka Zalvė (iš Duburio į Zalvės ežerą). Priklauso Sartų ežero baseinui.

Prie Zalvio yra Šlaitų ir Rokėnų kaimai bei Antazavės dvaro parkas. Vakarine pakrante eina kelias  **5308**  Dusetos – Antazavė – Kumpuoliai .

Vandenvardis *Zalvỹs* sėliškos kilmės, susijęs su žodžiu *želvas* ('žalsvas').

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Zalvys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 612
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 392
| Žiegelis |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Zarasų rajonas) |
| Plotas | 0,357 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,07 km |
| Įteka | Žiegelė, bevardis upelis |
| Išteka | Žiegelė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Žiegelis

  |
| **Koordinatės** |  55°44′49″ š. pl. 25°46′5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.74694°š. pl. 25.76806°r. ilg.﻿ / 55.74694; 25.76806Koordinatės: 55°44′49″ š. pl. 25°46′5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.74694°š. pl. 25.76806°r. ilg.﻿ / 55.74694; 25.76806 |

**Žiegelis** – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone, 4,5 km į vakarus nuo Dusetų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 1,35 km, plotis – iki 0,61 km. Altitudė 109,4 m. Kranto linija labai vingiuota, į vakarus yra nutįsusi ~ 0,5 km ilgio įlanka. Vakarinis krantas aukštas, kiti žemesni, apaugę medžiais ir krūmais. Vakarinė pakrantė apaugusi mišku, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos, dirbami laukai. Iš pietų (iš Žiego ežero) į vakarus ežerą prateka Šventosios intakas Žiegelė.

Netoliese nuo ežero įsikūrę Pažiegės, Bileišių, Antažiegės kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Svaitūtas |
| --- |
| Svaitūtas ties ButkeliaisSvaitūtas ties ButkeliaisSvaitūtas ties Butkeliais |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,339 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,81 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | Svaitūtėlė (Skardelis), 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Svaitūtėlė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Svaitūtas

  |
| **Koordinatės** |  55°42′5″ š. pl. 25°52′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.70139°š. pl. 25.88056°r. ilg.﻿ / 55.70139; 25.88056Koordinatės: 55°42′5″ š. pl. 25°52′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.70139°š. pl. 25.88056°r. ilg.﻿ / 55.70139; 25.88056 |

**Svaitūtas** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 4 km į šiaurę nuo Antalieptės, 2,5 km į rytus nuo Šventosios tvenkinio.

Ilgis iš šiaurės į pietus 1,04 km, plotis iki 0,67 km, plotas 33,9 ha. Altitudė 134,1 m. Ežere yra 2 salos (0,83 ha ir 0,07 ha). Didžioje Liepų saloje 1863 m. apsistodavo Kazimiero Lukošiūno būrio sukilėliai. Krantai aukšti, sausi, kranto linija vinguriuota. Iš rytų ir pietvakarių prieina miškas, kitur plyti pievos, dirbami laukai.

Į Svaitūtą vakaruose (iš Lukštinio) įteka upelis, o šiaurėje išteka Svaitūtėlė link Šventosios, be to, rytuose įteka Skardelis (Svaitūtėlė).

Prie Svaitūto įsikūrę Butkeliai (šiaurės vakaruose).

Ežero pavadinimo kilmė nelabai aiški. Tai galimai sėlizmas iš šaknies *švait-* (*\*šveit-*)/*švit-*/*šviet-* ir susijęs su žodžiais *švisti, at-švaitas, šviesti*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Svaitūtas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 138
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 322
Koordinatės: 55°49′30″ š. pl. 26°12′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.82500°š. pl. 26.21111°r. ilg.﻿ / 55.82500; 26.21111

| Stelmužės ežeras |
| --- |
| Stelmužės ežero pietrytinis krantasStelmužės ežero pietrytinis krantasStelmužės ežero pietrytinis krantas |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,306 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,04 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Didžiausias gylis | 3,2 m |
| Įteka | Stelmužė, Padegėlių upelis, Apynėlis, bevardis upelis |
| Išteka | Stelmužė |

**Stelmužės ežeras** arba **Padvarinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 1 km į vakarus nuo sienos su Latvija, apie 7,5 km į rytus nuo Suvieko, prie Stelmužės kaimo. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,1 km, plotis iki 0,68 km. Altitudė 141,2 m. Gylis iki 3,2 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 4 km. Šiaurėje yra 3 gausiai užžėlusios vandens augalais didelės įlankos. Yra 0,76 ha miškinga sala. Krantai aukšti, šiaurinis ir vietomis vakarinis apaugę medžiais ir krūmais. Šiauriniai krantai, ypač šiaurės rytinės įlankos bei pietrytiniai krantai, supelkėję. Šiaurėje prieina Stelmužės miškas, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos. Prie šiaurrytinės įlankos yra buvusio Stelmužės dvaro sodyba. Pietrytine pakrante eina kelias  **5304**  Vosyliškis–Stelmužė–Raudaskola .

Ežerą iš pietų į šiaurės vakarus prateka Stelmužės upelis (iš Stumbrinės ežero link Lukšto ežero), pietvakariuose įteka Padegėlių upelis iš Padegėlių ežero ir šiaurės rytuose Apynėlis iš Apynėlio ežero. Priklauso Lukštos upės baseinui. 

Ežerėvardis kilęs nuo Stelmužės kaimo pavadinimo, o kitas vardas *Padvarìnis* nuo žodžių *padvarė, padvarys* („vieta prie dvaro").

Užpelkėjęs šiaurės vakarinis Stelmužės ežero galas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Stelmužės ežeras*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 102
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 237, 314
| Trubčevskas*Трубчевск* |
| --- |
|        |
| *Muziejaus pastatas* |
|  |
| 

TrubčevskasTrubčevskas

52°35′00″ š. pl. 33°46′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.58333°š. pl. 33.76667°r. ilg.﻿ / 52.58333; 33.76667﻿ (Trubčevskas)Koordinatės: 52°35′00″ š. pl. 33°46′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.58333°š. pl. 33.76667°r. ilg.﻿ / 52.58333; 33.76667﻿ (Trubčevskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Briansko sritis Briansko sritis |
| **Rajonas** | Trubčevsko rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 14 000  |
| **Plotas** | 14 km² |
| **Tankumas** (2017) | 1 000 žm./km² |
| **Altitudė** | 170 m |

**Trubčevskas** (rus. *Трубчевск*) – miestas Rusijoje, Briansko srityje, prie Desnos upės. Rajono centras. XIV–XVI a. valdomas Algirdaičių (Gediminaičių) kilmės giminės.

Istorija
--------

975 m. pirmasis vietovės paminėjimas rašytiniuose šaltiniuose. Kadaise čia būta dalinės kunigaikštystės. 1240 m. miestą užėmė mongolų–totorių kariauna. 

1356 m. Severų žemės pateko į Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valdžią, kai miestą užėmė Algirdas. Valdovas atidavė miestą valdyti savo sūnui Dmitrijui Algirdaičiui. Būtent jis laikomas kunigaikščių Trubeckojų (Trubeckių) pirmuonimi. Kilus 1500–1503 m. LDK ir Maskvos karui, miestą užėmė maskvėnai. 1609 m. ATR-Rusijos karo metu lenkai išstūmė rusus iš miesto, kuris tapo svarbus pasienio miestas. 1667 m. Rusija ir Abiejų Tautų Respublika sudarė Andrusovo taiką, pagal kurią Rusijos naudai perleidžiamas ne tik Trubčevskas, bet ir visa Smolensko vaivadija, bei Černigovo žemė. Rusijos imperijos laikais miestas buvo Oriolo gubernijos apskrities centras. XIX a. buvo įkurti plytų, odų apdirbimo fabrikai. 1941–1943 m. buvo vokiečių okupuotas.

Transportas
-----------

* Autbobuso maršrutai į Maskvą, Brianską, Starodubą bei gretimus kaimus.

Nuorodos
--------

* Miesto svetainė