recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Įvairūs šviesos diodai
**Šviesos diodas** (angl. *LED; light-emitting diode*) – diodas, kurio sandara pritaikyta šviesai skleisti. Srovei tekant tiesiogine kryptimi, šio diodo pn sandūra šviečia beveik vieno bangos ilgio (monochromatine) šviesa. Šiuo metu pagaminama diodų įvairiems bangų ilgiams (nuo infraraudonosios iki ultravioletinės šviesos).

Šviesos diodui reikia maždaug 20 mA, kad jis šviestų pilnu ryškumu, tačiau esant ir 5 mA galima matyti švytėjimą.

Patalpinus keletą tokių diodų viename korpuse, gaunama ir ne monochromatinė šviesa. Atskirai reguliuojant viename korpuse esančiais diodais tekančią srovę, galima sklandžiai keisti šviesos spalvą. Paprasto diodo kristalas irgi šiek tiek šviečia akiai nematoma infraraudonąja šviesa.
Balti šviesos diodai dažniausiai gaminami naudojant mėlynus šviesos diodus ir pridedant liuminoforo, kuris sužadinamas mėlyna šviesa ir generuoja likusias spalvas kurios susimaišiusios duoda baltą šviesą. Šis procesas vadinamas fluorescencija.

Šviesos diodas (padidinta)
Sutartinis ženklas
Iš šviesos diodų pagamintos apšvietimo lemputės
Skirtingai nuo paprastos lemputės, kuriai įkaisti reikia laiko, šviesos diodas gali įsižiebti ir užgesti daugelį tūkstančių kartų per sekundę, todėl šviesos diodo ir fotodiodo pora tinka duomenims bei komandoms (pavyzdžiui, iš mobilaus telefono į kompiuterį, iš televizoriaus nuotolinio valdymo pulto į televizorių) perduoti. Daugelis šviesos diodų neblogai dirba ir kaip fotodiodai, todėl kai kuriose abiem kryptim informaciją perduodančiose sistemose signalą siunčia ir priima tas pats elementas. Panaudojus šviesą fokusuojančius lęšius, skaidriu oru toks ryšys gali veikti net kelių kilometrų atstumu. Kitais atvejais šviesos diodas ir fotodiodas iškart pagaminami viename korpuse, sukuriant naujo tipo prietaisą – optroną.

Daugelį šviesos diodų galima sujungti į ekraną. Jei naudojami visų trijų pagrindinių (raudona, žalia, mėlyna) spalvų diodai, toks ekranas gali rodyti ir spalvotą vaizdą. Kitais atvejais šviesos diodų paketas gali būti naudojamas kaip daug ekonomiškesnis, patvaresnis ir ilgaamžiškesnis įprastinės kaitinamosios elektros lemputės pakaitalas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Šviesos diodų lemputė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Owen Bishop (2011), *Electronics: A First Course*, Routledge, p. 71, ISBN 978-1-85617-695-8

Nuorodos
--------

* Informacija apie šviesos diodus radiocool.lt
Maksutovo teleskopas.
**Maksutovo teleskopas** – reflektorinis teleskopas, kuriame prieš pagrindinį veidrodį yra statomas iškilai įgaubtas lęšis, vadinamas menisku. Tokia konstrukcija pataiso neašines aberacijas, tuo pat metu leisdama išvengti chromatinės aberacijos.

Istorija
--------

Teleskopo konstrukcija yra pavadinta jos išradėjo Dmitrijaus Maksutovo, kuris sukonstravo šį teleskopą 1941 m, vardu. Tais pačiais metais nepriklausomai nuo rusų optiko tokiu pat principu veikiantį teleskopą sugalvojo ir olandas Albert Bouwers.

Maksutovo-Kasegreno teleskopas
------------------------------

Maksutovo-Kasegreno teleskopo optinė schema
Pagerinta Maksutovo konstrukcija – tai **Maksutovo-Kasegreno teleskopas**. Šiuo atveju be koreguojančio lęšio naudojamas dar ir antrinis veidrodis. Antrinio veidrodžio vaidmenį atlieka identiškai meniskui įgaubta ir prie jo vidinės dalies pritvirtinama plokštelė arba tiesiog pats meniskas, kurio paviršiuje yra sukuriama dėmė, padengiant lęšį aliuminiu.

Klevcovo-Kasegreno teleskopas
-----------------------------

Šis Maksutovo teleskopo variantas turi daug mažesnį korekcinį lęšį. Konstrukcijoje yra naudojamas Mangino veidrodis, t.y įgaubtas lęšis, kurio galinė dalis atlieka antrinio veidrodžio vaidmenį su atspindinčiu paviršiumi. Tarp jo ir pagrindinio reflektoriaus statomas tokio paties, kaip ir Mangino veidrodžio, diametro meniskas. Tie du elementai teleskopo vamzdyje yra pritvirtinti prie karkaso. Nepaisant to, įėjimas į vamzdį niekuo neuždengtas. Tokios konstrukcijos privalumas yra mažesnis svoris ir gamybos sąnaudos (dėl mažesnių optinių paviršių). Kadangi vamzdis atviras, temperatūros pokyčiai teleskope ir jo išorėje yra mažesni negu uždaruose variantuose, ir tai pagerina vaizdo kokybę.

Tokio modelio trūkumas – meniską ir Mangino veidrodį prilaikantis karkasas neišvengiamai sukuria difrakcinį vaizdą.

Naudojimas
----------

Maksutovo konstrukcijos teleskopai turi ilgą židinio nuotolį, kuris lemia siaurą regėjimo lauką, todėl tokie teleskopai netinkami plataus lauko astronominėms fotografijoms atlikti. Tačiau jie labai patogūs planetų arba Mėnulio stebėjimams, taip pat kamuolinių spiečių ir glaudžių dvinarių žvaigždžių vaizdavimui. Šios sistemos teleskopus labai mėgsta astronomijos mėgėjai, be to, jie intensyviai naudojami kariniams ir pramoniniams tikslams.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maksutovo teleskopas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Molėtų Observatorijos Maksutovo teleskopas Archyvuota kopija 2007-12-08 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pelningumo taškas** – produkcijos kiekis, kurį gaminant pajamos padengia išlaidas.

Žinoma, kad yra pastovios ir kintamosios išlaidos. Nepriklausomai kiek gaminama produkcijos pastovios išlaidos visada būna vienodos (pastatų nusidėvėjimas, automobiliai, administracinės išlaidos ir kt.). Žinoma ilgesnį laiką nenaudojus pastovių išlaidų pradedama atsikratyti. Kintamosios išlaidos tiesiogiai priklauso nuo pagamintos produkcijos kiekio (Elektra, benzinas, žaliavos ir kt.).

Kuo daugiau pagaminama produkcijos tuo mažesnė dalis pastovių išlaidų tenka vienam produkcijos pagaminimo vienetui. Žinoma, norint apskaičiuoti pelningumo tašką reikia, kad kintamosios išlaidos vienam produkcijos vienetui būtų mažesnės už jo pardavimo kainą.

Taip pat reikia pažymėti, kad augant pagamintos produkcijos kiekiui auga ir kintamosios išlaidos vienam gaminiui. Tai priemokos už viršvalandžius, darbą naktimis, augant žaliavų paklausai auga žaliavų kaina ir kt.

Paveikslėlyje pavaizduota, kaip augant gamybai atsiranda pelnas, o didinant gamybą ir augant išlaidoms, taip pat mažėjant produkcijos kainoms pelnas vėl mažėja, kol pelnas tampa nuostoliais. Tokiu atveju pelninga gaminti produkciją T1 – T2 ribose.

Taip pat produkcijos gamybos kiekį gali stabdyti kiti ribojantys veiksniai, tokie kaip rinkos ribotumas, gamybinių pajėgumų neturėjimas, kvotos ir t. t.

Apskaičiavimas
--------------

Gamybos apimties, išlaidų ir pajamų priklausomybė.
Pelningumo taškas.
Pelningumo taško apskaičiavimas:

{\displaystyle R=K\times Q}   

{\displaystyle I=pi+ki\times Q}   

{\displaystyle K\times Q=pi+ki\times Q}   

Kur:   

{\displaystyle K} – produkcijos kaina;   

{\displaystyle Q} – produkcijos kiekis;   

{\displaystyle pi} – pastovios išlaidos;   

{\displaystyle ki} – vienam gaminiui tenkančios kintamos išlaidos.   

  

Pelningumo taškas produkcijos kiekio vienetais:
{\displaystyle {\textrm {PT1}}={pi \over K-ki}}

Kur:   

PT1 = kiekinė išraiška

Pelningumo taškas vertinę išraišką:
{\displaystyle {\textrm {PT2}}=Q\times K={pi \over K-ki}\times K}

Kur:   

PT2 – vertinė išraiška

Gamybinių pajėgumų panaudojimo laipsnis:   

{\displaystyle {\textrm {GPL}}={pi \over {\textrm {GP}}(K-ki)}\times 100}

Kur:   

GPL – gamybinių pajėgumų panaudojimo laipsnis   

GP – gamybiniai pajėgumai.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Antrojo pasaulinio karo laikų plakatas, raginęs gyventojus neužmiršti šviesos maskuotės
**Šviesos maskuotė** (angl. *blackout*, rus. *светомаскировка*) – kompleksas priemonių, leidžiančių paslėpti šviesą (paprastai sklindančią iš šviestuvų, žibintų, prožektorių) kaip demaskuojančius kariuomenės buvimo ar judėjimo, karinių ir civilinių objektų buvimo požymius.

Taikoma karo metu ar gresiant karo veiksmams. Plačiai naudota XX a. kad apsisaugoti nuo priešo aviacijos antpuolių, kuomet lakūnai orientuodavosi vizualiai. Šviesos maskuotė buvo svarbi ir pakrantės miestams ir gyvenvietėms, kurios turėjo apsisaugoti nuo priešo antvandeninių ir povandeninių laivų apšaudymo.

Šiais laikais, kai karinės navigacijos ir orientacijos priemonės ištobulintos, šviesos maskuotė mažai apsaugo nuo technologiškai pažangaus priešininko veiksmų.

Antro pasaulinio karo metu aviacijai rasti taikinius padėdavo ypatingi radijo navigacijos metodai (pvz. kryptingų besikertančių radijo bangų spindulių naudojimas), radarai oras - žemė (pvz. H2X radaras). Dabar šviesos maskuotė neapsaugo stacionarių taikinių nuo palydovinės (pvz. GPS) ir inercinės navigacijos priemones naudojančių raketų ir pan. ginklų.

Šviesos maskuotės priemonės:

* automobilių ir kitų transporto priemonių, kovos mašinų žibintų įtaisai, ribojantys šviesos pluošto sklidimą ar keičiantys spalvą (filtrai) į mažiau pastebimą
* užuolaidos ir kitos priemonės (pvz. langų stiklų užtepimas derva), kad nepraleistų šviesos iš transporto ir kovos mašinų, pastatų vidaus
* įtaisai, maskuojantys gamyklų, šiluminių elektrinių ir panašių įmonių kaminų liepsną ir žiežirbas
* įmonių, miestų ir gyvenviečių lauko apšvietimo išjungimas ar ribojimas (gali būti paliekamos tik signalinės šviesos ir šviesiniai užrašai)
* laivų signalinių šviesų išjungimas, vidaus šviesos maskavimas
* draudimas kūrenti laužus kariuomenės stovyklose ir ties judėjimo maršrutais
* ir t. t.
**Karalių knygos** – Senojo Testamento knygos, priskiriamos istorinių knygų grupei. Jose aprašyta Izraelio istorija nuo karaliaus Dovydo mirties, karalystės padalijimas po karaliaus Saliamono mirties – iki babiloniečių įsiveržimo į Jeruzalę bei šventyklos sugriovimo.

Karalių knygose kiekvienas valdovas įvertinamas pagal jo atsidavimą ir ištikimybę Dievui. Kaip teigiama šiose knygose, kai valdovas ir tauta stengiasi paklusti Dievui, jiems viskas einasi gerai, o kai sąmoningai nepaklūsta – prasideda nelaimės. Dievas siunčia tautai pranašus Eliją ir Eliziejų, kad įspėtų apie gresiančias nelaimes. Tačiau žmonės atsisako paklusti ir pirmiausia Samarija, o paskui ir Jeruzalė patenka į priešų rankas, Judėjos gyventojai ištremiami į nelaisvę.

Turinys
-------

Karalių knygose rašoma apie Saliamono tapimą Izraelio karaliumi, Saliamono išmintį, šventyklos statybą ir pašventinimą, Šebos karalienės apsilankymą, Saliamono nesėkmes ir mirtį. Taip pat kalbama apie šiaurės genčių maištą, Izraelio ir Judėjos karalius, pranašą Eliją ir jo varžymąsi su Baalo pranašais, Izraelio karalių Ahabą ir kitus Izraelio bei Judėjos karalius. Pasakojama apie tai, kaip Eliziejus tampa pranašu, Asirija užima Samariją. Taip pat rašoma apie karaliaus Jošijo reformas. Paskutiniame knygos skyriuje kalbama apie tai, kaip Jeruzalė atitenka babiloniečiams, sugriaunama šventykla.

Veiksmo laikas ir vieta
-----------------------

Karalių knygose aprašytas Saliamono valdymo laikotarpis (apie 970–930 m. pr. m. e.), Judėjos ir Izraelio karalysčių istorija. aprašytas laikotarpis apima maždaug 400 metų laikotarpį (apytiksliai 975–586 m. pr. m. e.). Samarija žlugo 722 m. o Jeruzalė – 586 m. Tais laikais veikė pranašai Amosas, Ozėjas, Izaijas, Michėjas, Nahumas, Habakukas, Sofonijas bei Jeremijas.

Parašymo laikas
---------------

Gali būti, kad knygos buvo galutinai sudarytos Babilonijos tremties metu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1992. 90 psl.

Nuorodos
--------

* Pirmoji karalių knyga
* Antroji karalių knyga
| Maksimir stadionas |
| --- |
|  |
| Vieta | Zagrebas, Kroatija |
| Atidarytas | 1912 m. gegužės 5 d. |
| Renovuotas | 1997 m. |
| Savininkas | Zagrebo miestas |
| Operatorius | NK Dinamo Zagreb |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | Koncertai: 60 000Futbolas: 38 079 |
| Lauko matmenys | 105 x 68 metrai |
| Nuomininkai | Dinamo Zagreb(nuo 1949 m. iki šių dienų)Kroatijos futbolo rinktinė(nuo 1990 m. iki šių dienų)Lokomotiva (nuo 2009 m. iki šių dienų) |

**Maksimir stadionas** (kroat. *Stadion Maksimir*) yra įvairios paskirties stadionas Zabrebe, Kroatijoje. Stadione namų rungtynes žaidžia NK Dinamo Zagreb ir NK Lokomotiva Zagreb futbolo klubai.

Stadionas atidarytas 1912 m. gegužės 5 d. 1997 m. buvo perstatytas, vietų skaičius buvo padidintas iki 38 079. Maksimir stadione Kroatijos vyrų futbolo rinktinė nebuvo pralaimėjusi daugiau nei 30 tarptautinių varžybų iš eilės iki 2008 m. rugsėjo 10 d. kai Anglijos vyrų futbolo rinktinė nugalėjo šeimininkus 4–1.

Be futbolo, stadione taip pat vyko ir tokių grupių ar atlikėjų kaip U2, David Bowie, Bijelo Dugme, Marko Perković Thompson ir Bon Jovi muzikos renginiai.

Galerija
--------

* 
* Švieslentė
* U2 360° turo metu

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maksimir stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Stadiono nuotraukos Archyvuota kopija 2012-03-01 iš Wayback Machine projekto.
| Pilaras*Pilar* |
| --- |
|        |
| *Šv. Pilaro Mergelės bažnyčia* |
|  |
| 

PilarasPilaras

34°27′0″ p. pl. 58°54′0″ v. ilg.﻿ / ﻿34.45000°š. pl. 58.90000°r. ilg.﻿ / 34.45000; 58.90000﻿ (Pilaras (Buenos Airės))Koordinatės: 34°27′0″ p. pl. 58°54′0″ v. ilg.﻿ / ﻿34.45000°š. pl. 58.90000°r. ilg.﻿ / 34.45000; 58.90000﻿ (Pilaras (Buenos Airės)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Buenos Airių provincija Buenos Airių provincija |
| **Departamentas** | Pilaro partidas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 81 120  |
| **Altitudė** | 18 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Pilaras |
|  |
| **Kirčiavimas** | Pilãras |

**Pilaras** (isp. *Pilar*) – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, 54 km į vakarus nuo Buenos Airių centro. Partido centras. Geležinkelių mazgas. Greta miesto eina plentas Buenos Airės–Vilja Mersedesas. Yra Šv. Pilaro Mergelės bažnyčia, istorijos muziejus. Pilaro partide esančioje Selajos gyvenvietėje yra Švč. Luchano Dievo Motinos Stebuklo koplyčia. Įsteigtas Pilaro gamtos rezervatas.

Pilare veikia keletas golfo ir polo klubų.

Istorija
--------

Pilaras ėmė kurtis XVIII a. vid. Čia 1820 m. pasirašyta Pilaro sutartis, kuria Argentina paskelbta esant federacine respublika. XIX a. pab. miestą pasiekė geležinkelis, sąlygojęs jo augimą. Dar labiau Pilaras išaugo kai 1934 m. pro jį nutiestas plentas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Amerika*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Pilãras.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Pylaisia** |
| --- |
| Vislioji pilezija (Pylaisia polyantha)Vislioji pilezija (*Pylaisia polyantha*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Samanūnai  *( Bryophyta)* |
| Klasė: | Lapsamanės  *( Bryopsida)* |
| Poklasis: | Žaliosios samanos  *( Bryidae)* |
| Eilė: | *Hypnales*  *( Hypnales)* |
| Šeima: | Patisiniai  *( Hypnaceae)* |
| Gentis: | Pilezija  *( Pylaisia)* |

 |

**Pilezija** (*Pylaisia*) – patisinių (*Hypnaceae*) šeimos samanų gentis, kurioje vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – **vislioji pilezija** (*Pylaisia polyantha*). Tai ryškiai žalia prie kamienų prisiplojusi samana, turinti truputį riestas šakutes ir palaipsniui nusmailėjusią ilgą viršūnę. Stiebas iki 5 cm ilgio, šliaužiantis, netaisyklingai plunksniškai išsišakojęs į trumpas stačias šakutes. Lapai prasideda ovališkai lancetišku pagrindu ir baigiasi nusmailėjusia viršūne. Sporogono kotelis raudonas, sporinė elipsinė arba cilindrinė su kūginiu dangteliu.

Auga prisiplojusiais arba iškiliais žaliais arba gelsvai žaliais patiesalais ant medžių kamienų, parkuose, alėjose. Visur labai paplitusi rūšis ir dažnai fruktifikuoja.
Naktį

**Šviesos bokštas** - monumentas, esantis Jonavos miesto centre, prie Jono Basanavičiaus ir J. Ralio gatvių sankirtos, šalia kavinės "Svetainė", įrengtas eismo žiedo viduryje. Miesto simbolis. Vakare šviečia kartu su gatvių žibintais. Ažūrinis 11 m aukščio nerūdijančio plieno bokštas, ant kurio stovintis miesto sergėtojas Jonas, rankose laikantis skydą ir ietį, tiesia ranką pasveikinti atvykusiuosius.

Istorija
--------

Monumento sąmata - 250 000 litų. Finansavo Jonavos rajono savivaldybė ir "Achema". Konkursui įvairių miestų menininkai pateikė 18 projektų. Kūrinio autorius - skulptorius Stasys Žirgulis. Kartu dirbo architektas Leonas Adomkus.

Apdovanojimas
-------------

Yra įsteigtas "Šviesos bokšto" apdovanojimas. Jis teikiamas Jonavos rajono savivaldybės mero, mero pavaduotojo ir (arba) administracijos direktoriaus, iškilmingų šventinių, jubiliejinių renginių metu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kauniečio darbas taps Jonavos simboliu
2. ↑  "ŠVIESOS BOKŠTO" APDOVANOJIMAS Archyvuota kopija 2014-01-06 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Politinė demokratija** – demokratinio socializmo koncepcijos dalis, pirmiausia reiškianti daugiapartinę sistemą, opozicijos veiklos laisvę, valdžios užėmimą ir keitimą tik demokratinių visuotinių rinkimų keliu, pagal galimybes sudarant kuo platesnį valdžioje atstovaujamų politinių jėgų spektrą.

Bet kuri diktatūra, vienpartinis valdymas nesuderinama su politine demokratija. Be to, jos sudėtine dalimi yra žmogaus laisvė. Be laisvės negali būti socializmo, socializmą galima pasiekti tik per demokratiją, o demokratija pilnai gali būti įgyvendinta tik per socializmą.

Pagrindiniai politinės demokratijos principai yra kiekvieno žmogaus teisė į privatų gyvenimą, apsaugotą nuo savavališko valstybės kišimosi; minties, žodžio, informacijos, švietimosi, organizavimosi ir tikybos laisvė; teisė į tautos atstovybę, išrinktą laisvu, lygiu, visuotinu ir slaptu balsavimu; daugumos vyriausybė, gerbianti ir mažumos teises; nepriklausomas, viešas ir nešališkas teismas; profsąjungų nepriklausomybė ir laisvė, o visa tai vadinama teisine valstybe.
**Maksimas Marusičius**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Maksimas Marusičius  Максим Вячеславович Марусич |
| Gimimo data | 1993 m. liepos 17 d. (29 metai) |
| Gimimo vieta | Poltava, Ukraina |
| Ūgis | 182 cm |
| Svoris | 77 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2012–20142014–201520152016201620172018–20192019202020212021 | Vorskla Poltava  Karpaty Lwiw Hirnyk-SportFK DesnaHyrnik-SportFK JonavaFK RFSFK JelgavaKaspijNoah JūrmalaVilniaus „Riteriai" | 00 00(0)02 00(0)26 00(4)03 00(0)17 00(6)32 00(8)34 0(15)08 00(4)10 00(1)0? 00(?)18 00(3) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2008  2014 | Ukrainos U-16 rinktinė  Ukrainos U-21 rinktinė | 1 0(0)  2 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2021 m. gruodžio 7 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2021 m. rugsėjo 11 d.. |

**Maksimas Marusičius** (*Макс; Максим Вячеславович Марусич* ; g. 1993 m. liepos 7 d.) – futbolininkas iš Ukrainos, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Savo laiku žaidė Ukrainos jaunimo rinktinėse. Lietuvoje atstovavo „Jonavos" klubui ir Vilniaus „Riteriams".

Karjera
-------

Futbolininko karjerą pradėjo Ukrainoje. Žaidė Vorskla Poltava, Lvivo „Karpaty", Hyrnik-Sport, FK Desna ekipose.

### FK Jonava

Žaidė FK Jonava 2017 m. sezone. sužaidė 32 rungtynes A lygoje ir pelnė aštuonis įvarčius.

### Latvija

Vėliau persikėlė į Latviją: 2018 m. perėjo į FK RFS. Atstovaudamas šiai ekipai sužaidė 34 susitikimus Virsliga ir pasižymėjo 15 įvarčių.

2019 m. rugpjūtį į FK Jūrmala.

### Kazachstanas

2020 m. perėjo į Aktau „Kaspij" (Kazachstanas) ir premjer lygoje sužaidė dešimt rungtynių, per kurias pasižymėjo vieną kartą.

### FK Riteriai

Atvyko į Lietuvą. 2021 m. liepos 2 d. buvo paskelbta, kad tapo Vilniaus „Riterių" nariu. 2021 m. liepos 23 d. rungtynėse prieš Telšių „Džiugą" pelnė įvartį ir padidino „riterių" ekipos pranašumą iki 3:1. Šiose rungtynėse rezultatu 3:2 nugalėjo „riterių" ekipa.

2021 m. rugsėjo 19 d. rungtynėse prieš FK Riteriai pasižymėjo pelnydamas įvartį.

2021 m. gruodžio 6 d. pranešta, kad žaidėjas palieka klubą.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2017** | **„Jonava"** | 32 | 8 |
|  |  |
| **2021** | **„Riteriai"** | 18 | 3 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai
----------

su FK Jonava
* **A lyga**

4 vieta
* **LFF taurė**

ketvirtfinalis

Šaltiniai
---------

1. ↑  sportas.lt interviu: žaidėjo karjera (2021-08-23)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  alyga.lt: naujokai
6. ↑  sportas.lt: prisijungė Marusičius
7. ↑  fkriteriai.lt: prisijungė Marusičius
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑

Nuorodos
--------

* Soccerway
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* fussballdaten.de
* sport.aktuality.sk
* scores24.live/en
| **Violeta Gaižauskaitė** |
| --- |
| Gimė | 1956 m. gegužės 15 d. (66 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | žurnalistė, diplomatė |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Violeta Gaižauskaitė** (g. 1956 m. gegužės 15 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistė, diplomatė.

Biografija
----------

1974 m. baigė Kaišiadorių vidurinę mokyklą, 1980 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1975–1986 m. žurnalo „Laikas ir įvykiai" literatūrinė darbuotoja, 1986–1989 m. – žurnalo „Komunistas" vyresnioji mokslinė redaktorė. 1989–1993 m. savaitraščio „Atgimimas" korespondentė bei redaktorė, 1993–1994 m. dienraščio „Respublika" politikos skyriaus redaktorė. 1994–1998 m. dienraščio „Lietuvos rytas" politikos apžvalgininkė. Daugiausia rašė vidaus ir užsienio politikos, krašto apsaugos, Seimo darbo temomis. Periodinėje spaudoje paskelbė straipsnių, apžvalgų, komentarų, apybraižų, vaizdelių. Pirmųjų Lietuvos prezidento rinkimų po nepriklausomybės atkūrimo metu buvo kandidato į prezidentus Stasio Lozoraičio atstovė spaudai.

1999–2003 m. Prezidento Valdo Adamkaus atstovė spaudai. 2003–2008 m. užsienio reikalų ministro patarėja, Užsienio reikalų ministerijos Informacijos ir viešųjų ryšių departamento direktorė, nuo 2008 m. ambasadorė ypatingiems pavedimams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 141-142 psl.
| **Žilvinas Skačkauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1951 m. rugsėjo 21 d. (71 metai)Tugano rajonas, Tomsko sritis |
|  |
| Veikla | rašytojas humoristas |
| Partija | 1991 m. LSDP, 2000 m. LSDS |
|  |
| Alma mater | 1975 m. Vilniaus pedagoginis institutas |

**Žilvinas Skačkauskas** (g. 1951 m. rugsėjo 21 d. Suchorečjės kaime, Dunino apylinkė, Tugano rajonas, Tomsko sritis, Rusija) – Lietuvos rašytojas humoristas, vertėjas.

Biografija
----------

Gimė tremtinių šeimoje, 1957 m. su šeima grįžo į Lietuvą. 1958-1969 m. mokėsi Radviliškio 2-oje vidurinėje mokykloje. 1975 m. baigė Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto Istorijos fakultetą, įgijo vidurinės mokyklos istorijos ir visuomenės mokslų mokytojo kvalifikaciją. 1977–1979 m. stažavosi SSRS Mokslų akademijos Socialinių ir ekonomikos problemų institute Leningrade.

1980–1982 m. Šiaulių televizorių gamyklos sociologas. 1983–1992 m. dirbo laisvai samdomu statybininku Lietuvos kolūkiuose. 1993–1997 m. bendros Lietuvos ir Rusijos UAB „Akmena" mūrininkas. 1998–2005 m. laisvai samdomas statybininkas Danijoje ir Norvegijoje. Nuo 2005 m. lapkričio mėn. UAB „Man įdomu", leidžiančios žurnalą „Man įdomu", direktorius.

1988 m. aktyvus Šiaulių sąjūdžio veikėjas, nuo 1991 m. LSDP Šiaulių skyriaus, nuo 2000 m. Lietuvos socialdemokratų sąjungos narys.

Kūryba
------

Humoreskas rašo nuo 1980 m. jas spausdino leidiniai „Šluota", „Nemunas", „Komjaunimo tiesa", „Švyturys", „Gimtasis kraštas", „Šiaulių naujienos" ir kiti. Rašė scenarijus TV laidai „Šou bulvaras" ir TV serialui „Kaimynai". Literatų klubo „Verdenė" narys.

Bibliografija
-------------

* Taurovizija: humoreskos / Vytas Gasparavičius, Visvaldas Šaltis, Žilvinas Skačkauskas. - Klaipėda: Eldija, 1993. - 76 p.: portr.
* Tik nenuvertink Lietuvos! : humoreskos / piešiniai Leonido Vorobjovo. - Kaunas: Tyrai, 2000. - 77 p.: iliustr. - ISBN 9955-01-035-5
* Burna pati juokias: beveik tikros istorijos / dail. Leonidas Vorobjovas. - Šiauliai: K. J. Vasiliausko įmonė, 2003. - 79 p.: iliustr. - ISBN 9955-564-20-2
* Legendinį „Vairą" mačiau iš arti: klubo vedėjo prisiminimai / Bronislovas Saulius Tarabilda, Žilvinas Skačkauskas. - Šiauliai: Tarabildų šeimos kultūros klubas-archyvas: Man įdomu, 2013. - 160 p.: iliustr. - ISBN 978-609-95381-0-5

Vertimai
--------

* Užžėlusiais takais: romanas / Knut Hamsun, iš norvegų kalbos. - Kaunas: Tyrai, 2001. - 173 p. - ISBN 9955-01-120-3
* Dovana: detektyvinis romanas / James Hadley Chase, iš anglų kalbos. - Kaunas: Tyrai, 2001. - 205 p. - ISBN 9955-01-113-0

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2019-01-27 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Baikalas (reikšmės).*

| Baikalas*Байкал* |
| --- |
| *Geležinkelio stotis* |
|  |
| 

BaikalasBaikalas

51°52′20″ š. pl. 104°47′30″ r. ilg.﻿ / ﻿51.87222°š. pl. 104.79167°r. ilg.﻿ / 51.87222; 104.79167﻿ (Baikalas (kaimas))Koordinatės: 51°52′20″ š. pl. 104°47′30″ r. ilg.﻿ / ﻿51.87222°š. pl. 104.79167°r. ilg.﻿ / 51.87222; 104.79167﻿ (Baikalas (kaimas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Irkutsko sritis Irkutsko sritis |
| **Rajonas** | Sliudiankos rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 425  |

**Baikalas** – kaimas Rusijoje, Irkutsko srityje, Sliudankos rajone.

Geografija
----------

Gyvenvietė yra įsikūrusi šalia Baikalo ežero, kairiajame Angaros krante. Kitoje upės pusėje yra Listvianka. Gyvenvietės šiaurėje yra Primorės aukštuma. Baikalas yra 60 km į pietus nuo srities sostinės Irkutsko.

Gyventojai
----------

Kaime 2005 gyveno 0,5 tūkst. gyventojų. TSRS laikais kaime gyveno daugiau nei 10 000 gyventojų, todėl buvo gavęs miestelio statusą.

Susisiekimas
------------

Transporto mazgas – geležinkelio stotis „Port Baikalas" ir paskutinis punktas Baikalo aplinkkelio geležinkelyje. Kursuoja automobilių keltas per Angarą į Listvianką.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Glikozidas** – organinis junginys, susidedantis iš cukrinės dalies, vadinamos glikonu, ir necukrinės – aglikono. Veikiami fermentų ir kitų medžiagų, glikozidai suskyla į cukrų ir aglikoną. Jų cheminė struktūra yra skirtinga. Cukrus gerina aglikono farmakologinį poveikį. Cukrinis glikono komponentas yra gliukozė, galaktozė, ramnozė ir kitos, o aglikonų – fenoliai, alkoholiai, aldehidai, antrachinonai, įvairios rūgštys.

Gryni glikozidai yra bespalviai, kristaliniai ar amorfiniai kartaus skonio junginiai, tirpstantys vandenyje. Augalų sultyse jų randama įvairios sudėties ir įvairiais kiekiais. Dažniausiai vienas jų vyrauja.

Glikozidai veikia širdies kraujagysles, žadina apetitą, laisvina vidurius, lengvina atsikosėjimą, mažina sklerozę, skatina šlapimo išsiskyrimą, naikina mikrobus. Medicinoje ypač svarbią reikšmę turi širdį veikiantys glikozidai: cimatrinas, aonitoksinas, konvalatoksinas, konvalamarinas, digitoksinas, erizinas ir kiti. Glikozidų kaupimu pasižymi bervidinių, bastutinių, lelijinių, erškėtiniu šeimų atstovai. Vieni glikozidai nuodingi, kiti ne.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Gliukokortikoidai** – antinksčių žievės gaminami steroidiniai hormonai, veikiantys angliavandenių, riebalų, baltymų apykaitą, padedantys palaikyti organizmo vidinės terpės pastovumą (homeostazę).

Svarbiausi natūralūs gliukokortikoidai yra kortizolis, hidrokortizonas, kortikosteronas.

Gliukokortikoidų poveikis
-------------------------

### Poveikis gliukozės apykaitai

* Stimuliuoja gliukoneogenezę kepenyse.
* Stimuliuoja lipidų skaidymą riebaliniame audinyje.
* Mobilizuoja aminorūgštis, todėl jos gali būti panaudotos gliukozės sintezei.
* Spartina baltymų ir riebalų skaidymą į amino ir riebalų rūgštis, kurios panaudojamos gliukozės sintezei.
* Stabdo gliukozės patekimą į raumeninį ir riebalinį audinius slopindami, insulino poveikį.

Gliukokortikoidai padeda palaikyti pastovų gliukozės kiekį kraujyje.

### Kitas poveikis

Slopina uždegimą, alergines reakcijas, imuninę sistemą. Jų poveikis pasireiškia sumažėjusiu cirkuliuojančių imuninių ląstelių: (eozinofilų, limfocitų), skaičiumi ir taip pat sumažėjusia interleukino – 2 gamyba. Gliukokortikoidai palaiko normalią kraujagyslių reakciją į jas siaurinančius veiksnius (vazokonstriktorius). Silpniau nei mineralkortikoidai veikia vandens ir elektrolitų apykaitą, didina natrio ir vandens kiekį organizme, mažina kalio.

Svarbūs vaisiaus vystymuisi, nes turi įtakos jo plaučių subrendimui.
Koordinatės: 55°48′23″š. pl. 24°43′33″r. ilg.﻿ / ﻿55.8065°š. pl. 24.7258°r. ilg.﻿ / 55.8065; 24.7258

|  Žiliškių Šv. Kryžiaus Išaukštinimo koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Kupiškio |
| **Savivaldybė** | Panevėžio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žiliškiai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1851 m. |

**Žiliškių Šv. Kryžiaus Išaukštinimo koplyčia** – veikianti kapinių koplyčia Žiliškių kaime, Karsakiškio seniūnijoje, Panevėžio rajone. Koplyčia stovi apie 2 km į šiaurę nuo kelio  **122**  Daugpilis–Kupiškis–Panevėžys .

Priklauso Subačiaus šv. Pranciškaus Asyžiečio parapijai. Rugsėjo viduryje Žiliškių koplyčioje vyksta tradiciniai Kryžiaus išaukštinimo atlaidai.

Istorija
--------

Koplyčia pastatyta 1851 m. rekonstruota 1899 m. Po 2000 m. atnaujinta.

1935 m. „Panevėžio garse" apie ją buvo rašoma:

*Žiliškių koplyčioje rugsėjo mėn. 15 d. buvo švenčiama šv. Kryžiaus Paaukštinimo iškilmė, vadinama „Kermašėlis". Nors ir gausiai lijo su perkūnija, tačiau į pamaldas iš apylinkės susirinko apsčiai žmonių. Kapinės stovi gražioje, sausoje vietoje, medžiais apsodintoje, ir aptvertos nauja mūro tvora. Bromas cementinis. Įžengus į kapines, tuojau metasi į akis gražiai sutvarkyti, meniškai gėlėmis išpuošti kapai. (...) Medžio koplyčia dar gerame stovyje. Kaimo darbo meistro altorius be stiliaus, bet šv. Kryžiaus Paaukštinimo paveikslas altoriuje gan gražus, sumanaus teplioriaus ranka nuteptas. Koplyčia neturi vargonų, bet juos pilnai pavaduoja suorganizuotas dainininko Peštuko iš pavasarininkų choras, kurs gražiai atgiedojo mišias ir Mišparus*.

Galerija
--------

* Šoninis fasadasŠoninis fasadas
* Kapinių vartaiKapinių vartai
* VidujeViduje

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žiliškių Šv. Kryžiaus Išaukštinimo koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-11-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Po kapines ir kitur pasidairius („Kupiškėnų mintys", 2017−03−09)
|  |
| --- |
| Singapūro nacionalinis universitetas |
|  |
| Įkurtas | 1905 |
| Tipas | valstybinis |
| Darbuotojų | ~2600 |
| Studentų | ~37 000 |
| Vieta | Singapūras |
| Svetainė | nus.edu.sg |

**Singapūro nacionalinis universitetas** (angl. *National University of Singapore*; sutrumpintai: **NUS**) – didžiausias ir seniausias universitetas Singapūre, įkurtas 1905 m. Tai vienas iš geriausiai vertinamų universitetų Azijoje. Jame mokosi virš 37 000 studentų, priklauso Universitas 21 grupei.

Istorija
--------

Universiteto pradžia laikoma 1905 m. kinų bendruomenės iniciatyva įkurta medicinos mokykla, vėliau reorganizuota ir pavadinta Karaliaus Edvardo VII medicinos koledžu. 1918 m. atskirai įkurtas Raffles koledžas, mokęs anglų kalbą, istoriją, ekonomiką, geografiją, edukologiją, fiziką, chemiją ir matematiką. 1949 m. abi institucijos buvo sujungtos ir įsteigtas Malajų universitetas, su farmacijos, biologijos, botanikos, zoologijos, inžinerijos, filosofijos ir kitais fakultetais. Jis turėjo dvi divizijas, vieną Malaizijoje, kitą - Singapūre. 1962 m. buvo nutarta jas atskirti, suformuojant du nepriklausomus universitetus: Kuala Lumpūre esantį Malajų universitetą ir Singapūro mieste esantį Singapūro universitetą. Galiausiai, 1980 m. prijungus nuo 1955 m. veikusį Nanyang universitetą, buvo įkurtas dabartinis Singapūro nacionalinis universitetas.

Struktūra
---------

NUS priklauso trys universitetiniai miesteliai (Kent Ridge, Bukit Timah ir Outram), kuriuose veikia 11 fakultetų, siūlančių įvairių mokslo šakų studijų programas:

* Menų ir socialinių mokslų;
* Verslo;
* Informatikos;
* Stomatologijos;
* Dizaino ir aplinkos;
* Inžinerijos;
* Teisės;
* Medicinos;
* Muzikos;
* Visuomenės sveikatos;
* Gamtos ir tiksliųjų mokslų.

Be fakultetų taip pat veikia trys magistrantūros ir doktorantūros studijų padaliniai, mokymo, tyrimų centrai, universitetui priklausantys tiek Singapūre, tiek užsienio šalyse esantys koledžai.

Absolventai
-----------

NUS yra baigęs buvęs Singapūro prezidentas S. R. Nathan ir dabartinis šalies prezidentas Tony Tan Keng Yam.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Corporate Information, NUS
2. ↑  Corporate Information, NUS
3. ↑  Top Asian Universities 2011-2012 Archyvuota kopija 2012-05-24 iš Wayback Machine projekto. Times Higher Education
4. ↑  QS Asian University Rankings 2012, QS Top Universities
5. ↑  Milestones, NUS
6. ↑  Faculties and Schools, NUS
**Žilvinas Banys**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1986 m. vasario 25 d. (37 metai) |
| Gimimo vieta | Kelmė, Lietuva |
| Ūgis | 1,77 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Panevėžys |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
|  | FK Ekranas-2 |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2004–200620062007–201020112012–20132014–201520152016–20182023 | Jėgeriai KaunasNevėžis KėdainiaiFK EkranasFK KruojaFK Banga GargždaiUtenis UtenaFK Šilas Kazlų RūdaFK PanevėžysFK Širvėna Biržai | 0? 0(8)10 0(0)61 0(4)31 0(3)40 0(3)18 0(0)0? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2011. |

**Žilvinas Banys** (g. 1986 m. vasario 25 d. Kelmėje) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Futbolininko karjera
--------------------

Profesionalo karjerą pradėjo Kauno „Jėgeriuose". Vėliau rungtyniavo Kėdainių „Nevėžyje".

Nuo 2007 m. rungtyniavo Ekrano klube. 2011 m. atstovavo „Kruojos" klubui.

2012–2013 m. rungtyniavo Gargždų „Bangoje".

2014–2015 m. atstovavo Utenos Uteniui.

2015 m. žaidė kazlarūdiškių „Šile".

2016–2018 m. atstovavo „Panevėžio" klubui. 2018 m. žaidė 23 rungtynėse ir pasižymėjo 2 įvarčiais.

2023 m. rungtyniavo Biržų „Širvėnoje" (Trečia lyga, Panevėžio zona).

Trenerio karjera
----------------

2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA A trenerio licenciją.

Laimėjimai
----------

su FK Ekranas
* A lyga: 2010 m.
* LFF taurė: 2008, 2010 m.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* Futbolinis.lt
* lietuvosfutbolas.lt
| Tulispranc. *Toul* |
| --- |
|        |
| *Šv. Stepono katedra* |
|  |
| 

TulisTulis

48°41′0″ š. pl. 5°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.68333°š. pl. 5.88333°r. ilg.﻿ / 48.68333; 5.88333﻿ (Tulis (Prancūzija))Koordinatės: 48°41′0″ š. pl. 5°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.68333°š. pl. 5.88333°r. ilg.﻿ / 48.68333; 5.88333﻿ (Tulis (Prancūzija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Lotaringija |
| **Departamentas** | Merta ir Mozelis |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 15 734  |
| **Plotas** | 30,59 km² |
| **Tankumas** (2018) | 514 žm./km² |
| **Altitudė** | 200−400 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Tulis |

**Tulis** (pranc. *Toul*) – miestas Lotaringijoje (šiaurės rytų Prancūzija), Mozelio kairiajame krante, prie Reino Marnos kanalo, 19 km į vakarus nuo Nansi. 15,7 tūkst. gyventojų (2018). Gaminamas porcelianas. Stovi atnaujinta Šv. Stepono katedra (XIII a.), taip pat *Saint-Genoult* katedra (XIII–XIV a.). Miestą supa pylimas, kariniai įtvirtinimai.

Istorija
--------

Senovėje miestas vadinosi *Tullum*, priklausė Belgijos konfederacijai, svarbą įgijo valdą romėnams. IV a. įvesta krikščionybė, iki X a. Tulio vyskupai buvo savarankiški grafai. 1545 m. perėjo Prancūzijos globon. XVIII a. pabaigoje neteko vyskupijos teisių, tačiau įgijo karinę svarbą kaip garnizono miestas. Miesto įtvirtinimus 1700 m. suprojektavo karo inžinierius Sébastien Le Prestre de Vauban, jie buvo sustiprinti po prancūzų-prūsų karo 1870 m.

Miestai partneriai
------------------

* Vokietija Hamas, Vokietija (1987)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Populations légales 2018 – Commune de Toul (54528). Insee.fr (tikrinta 2021-11-20).
**Leona Korkutienė** (g. 1934 m. rugpjūčio 10 d. Kaulekiškiuose, Radviliškio valsčius) – Lietuvos gydytoja, rašytoja, fotografė.

Biografija
----------

1965 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. Nuo 1967 m. Vilniaus klinikinės ligoninės, vėliau – Lietuvos prekybos laivyno gydytoja. 1986–1987 m. dirbo Pietų Jemene. 1990–1992 m. gyveno Čikagoje. Parašė straipsnių medicininėmis temomis.

Kūryba
------

Išleido eilėraščių rinkinį „Etiudai", kelionių apybraižą „Sveika, jūra", dramą apie J. Basanavičiaus gyvenimą „Vade mecum" (1992 m. pastatyta 1993 m. Jaunimo teatre), meninės fotografijos albumų. Daugiausia kuria medikų, menininkų, visuomenės veikėjų portretus, kelionių po pasaulį vaizdus. Surengė apie 20 individualių meninės fotografijos parodų (Vilniuje 2004 m. 2005 m. Čikagoje 2004 m.).

Fotografijų ciklai
------------------

* Moteris moters akimis, 1986–1987 m. apie Jemeno moteris ir vaikus
* Čikaga – po Sausio 13-osios, 1991 m.

Bibliografija
-------------

* Etiudai, eilėraščiai, 1988 m.
* Sveika, jūra, 1989 m.
* Kolegos, fotoalbumas, 1992 m, apie Vilniaus klinikinės ligoninės gydytojų darbą
* Maestro: Lietuvos dirigentai, fotoalbumas, 1994 m.
* Sanus, fotoalbumas, 1998 m. apie Lietuvos gydytojų atkuriamąjį suvažiavimą
* Žvilgsnis, *Insight*, fotoalbumas, Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2000 m. ISBN 9986-571-53-7

Literatūra
----------

* Leona Korkutienė, biobibliografija, sudarė Ramutė Stankevičienė, Vilnius, Lietuvos medicinos biblioteka, 2003 m. ISBN 9986-763-19-3

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Leona Korkutienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 621 psl.
V. Skamocio portretas, apie 1585 m. aut. Paolas Veronezė
**Vinčencas Skamocis** (it. *Vincenzo Scamozzi*, 1548–1616 m.) – italų vėlyvojo renesanso architektas, architektūros teoretikas, scenografas.

Biografija
----------

Vinčencas Skamocis gimė 1548 m. rugsėjo 2 d. Vičencoje. Jis mokėsi pas tėvą Džiandomeniką Skamocį, kuris buvo statybų prižiūrėtoju, vadovu. Tėvas jam perdavė S. Serlio estetikos principus. 1572 m. jis mokėsi Venecijoje, susipažino su Vitruvijaus veikalu ir jo Danielės Barbaro ir Andrėjos Paladijo interpretacijomis. 1578−80 m. gyveno Romoje, studijavo vietos architektūrą ir antikinį palikimą. Po to grįžo į Vičencą, kur su tėvu statė rūmus ir užmiesčio vilas. Po A. Paladijo mirties jam buvo patikėtas Olimpiko teatro projekto Vičencoje įgyvendinimas. Teatre V. Skamocis daug prisidėjo sukuriant scenos dekoraciją (išlikusi originali iki šių laikų). Po to jis dirbo Venecijos respublikos teritorijoje, lankėsi Prahoje, Šveicarijoje, Vokietijoje. Paryžiuje studijavo prancūzų gotikinę architektūrą. Venecijoje jam teko užbaigti J. Sansovino Šv. Morkaus biblioteką, A. Paladijo Šv. Jurgio Didžiąją baziliką. Jis 1582 m. paruošė Venecijos Prokuratorių rūmų planus − šiuos vėliau užbaigė statyti B. Longena. V. Skamocio pagrindiniu teoretiniu veikalu buvo 1615 m. išleista šešiatomė „Universaliosios architektūros idėja" (*L’idea dell’architettura universale*). V. Skamocis mirė 1616 m. rugpjūčio 7 d. Venecijoje. Jo architektūra per Inigą Džounsą paveikė Anglijos klasicistinę architektūrą bei architektus Šiaurės Italijoje ir kitur Europoje.

Darbų galerija
--------------

* Vila Pisani "La Rocca", 1578 m. Vila *Pisani "La Rocca"*, 1578 m.
* Olimpiko teatras, 1588−1590 m. Sabjoneta Olimpiko teatras, 1588−1590 m. Sabjoneta
* Šv. Mykalojaus Tolentino bažnyčia, 1590 m. VenecijaŠv. Mykalojaus Tolentino bažnyčia, 1590 m. Venecija
* Vila Feretti Angeli, 1608 m. Vila *Feretti Angeli*, 1608 m.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vincenzo Scamozzi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Musei Online
* Encyclopaedia Britannica
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Juozas Stepankevičius** (g. 1933 m. spalio 25 d. Alytuje) – inžinierius kelininkas, muziejininkas.

Biografija
----------

Gimė tarnautojo šeimoje. Mokslus pradėjo 1940 m. ir, baigęs Alytaus I berniukų gimnaziją, studijavo Kauno politechnikos institute. 1957 m. įgijęs kelių statybos ir eksploatacijos inžinieriaus diplomą, įsidarbino Alytaus KSER-22. 1960 m. gruodžio 5 d. paskirtas į Vievio AKV vyriausiuoju inžinieriumi ir šias pareigas ėjo 11 metų. 1972 m. tapo Valdybos viršininku ir juo dirbo iki 1994 m. vasario 1 d. Nuo 1995 m. spalio 19 d. atsisakęs VĮ „Automagistralė" vadovo posto, pradėjo dirbti Kelių muziejaus vedėju.

1972 m. apdovanotas „Garbės ženklo" ordinu už automagistralės Vilnius-Kaunas tiesimą. 1988 m. suteiktas nusipelniusio inžinieriaus vardas. Apdovanotas „Kultūros žymūno", „Garbės kelininko", „Garbės medžiotojo" vardais.
| Sairensesterisangl. *Cirencester* |
| --- |
|  |
|  |
| 

SairensesterisSairensesteris

51°43′48″ š. pl. 1°58′48″ v. ilg.﻿ / ﻿51.73000°š. pl. 1.98000°r. ilg.﻿ / 51.73000; 1.98000﻿ (Sairensesteris)Koordinatės: 51°43′48″ š. pl. 1°58′48″ v. ilg.﻿ / ﻿51.73000°š. pl. 1.98000°r. ilg.﻿ / 51.73000; 1.98000﻿ (Sairensesteris) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Anglija Anglija |
| **Grafystė** | Glosteršyras |
| **Rajonas** | Kotsvoldas |
| **Regionas** | Pietvakarių Anglija |
|  |
| **Įkūrimo data** | prieš 150 m. |
| **Meras** | Sabrina Dixon |
|  |
| **Gyventojų** (2021 m.) | 20 229  |
|  |
| **Pašto kodas** | GL7 |
| **Tinklalapis** | miesto taryba |
|  **Vikiteka** | Sairensesteris |
|  |
| **Kirčiavimas** | Sáirensesteris |

**Sairensesteris** (angl. *Cirencester*) – miestas Jungtinėje Karalystėje, Vakarų Midlandse, Glosteršyro grafystėje, 130 km į vakarus nuo Londono. 2021 m. duomenimis, mieste gyveno 20 229 gyventojai. Šalia miesto teka Temzės intakas Čurnas.

Istorija
--------

Pirmasis gyvenvietę 150 m. paminėjo Klaudijus Ptolemėjus (kaip Koriniumą). Pradžioje tai buvo tvirtovė, bet vėliau suklestėjo kaip vilnos prekybos centras. Teigiama, jog žymus britų vienuolis Gildasas, aprašęs Karalių Artūrą, mokėsi šiame mieste. Saksai, vadovaujami Kevlino, užėmė šį miestą 577 m. Šioje vietovėje 628 m. vyko Sairensesterio mūšis, kuriame Mersijos karalius Penda laimėjo prieš Vesekso karalius Kynegilsą ir Kvichelmą. 1117 m. seniausios žinomos anglosaksų bažnyčios vietoje įkurta Sairensesterio abatija.. Valdant Henrikui VIII, abatija sunaikinta. 1845 m. įkurta pirmoji Anglijoje Karališkoji Žemes ūkio akademija.

Sportas
-------

* Sairensesteris FC (futbolo klubas)
* Sairensesterio parko polo klubas, seniausias Jungtinėje Karalystėje, įkurtas 1894 m.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4
2. ↑
3. ↑
4. ↑  *Anglosaksų kronikos*, *skyrelis apie 628 m.*
5. ↑
6. ↑
7. ↑
| **Gracilia minuta** |
| --- |
| Žilvitinis šakagraužis (*Gracilia minuta*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Antšeimis: | Lapgraužiniai  *( Chrysomeloidea)* |
| Šeima: | Ūsuočiai  *( Cerambycidae)* |
| Gentis: | Gracilia  *( Gracilia)* |
| Rūšis: | Žilvitinis šakagraužis  *( Gracilia minuta)* |

 |
| Binomas |
| ***Gracilia minuta***(Fabricius, 1781 |

**Žilvitinis šakagraužis** (*Gracilia minuta*) – ūsuočių (*Cerambycidae*) šeimos *Gracilia* genties vabalas. Paplitęs vakarų palearktiniame regione, nuo Atlanto vandenyno pakrantės vakaruose iki Uralo rytuose, nuo Švedijos, Suomijos šiaurėje iki Šiaurės Afrikos pietuose. Taip pat sutinkamas Japonijoje, Šiaurės Amerikoje, Australijoje, Argentinoje ir Urugvajuje, kur, manoma, buvo įvežtas su vyno statinėmis.

Biologija
---------

Tai vienas smulkiausių iš ūsuočių vabalų. Jo kūno ilgis yra 4-6 mm, lervos dydis siekia 6 mm, lėliukės – 3,7-7 mm. Vabalas yra nuo šviesiai rudos iki tamsiai rudos matinės spalvos, pasidengęs švelniais pilkais plaukeliais. Lervos vystosi po medžių žieve, kur išgraužia vingiuotas landas. Auganti lerva įsigręžia į ją maitinančią medieną, kur įsirengia lizdą tolesniam virsmui į lėliukę. Medienoje gimę vabalai išsigraužia skyles ir išskrenda.

Mityba
------

Žilvitinio šakagraužio lervos gali pažeisti vyno statinių šulus, gaminius iš nenužievintų gluosnio (*Salix*) šakelių. 
Šakagraužiai gali įsiveisti malkose, ypač jei jos saugomos drėgnos, sandėliuojamos neventiliuojamose vietose.Natūralioje aplinkoje minta spygliuočių ir lapuočių medžiuose ir krūmuose. Dažniausiai tai paprastasis lazdynas (*Corylus avellana*), skiautėtalapis fikusas (*Ficus carica*), alepinė pušis (*Pinus halepensis*) ir dygioji slyva (*Prunus spinosa*). Taip pat šakagraužiui maisto šaltiniu gali tarnauti ąžuolas (*Quercus*), beržas (*Betula*), gudobelė (*Crataegus*), erškėtis (*Rosa*) ir gluosnis (*Salix*), įskaitant žilvitinį karklą (*Salix viminalis*), paprastąjį erškėtį (*Rosa canina*) ir dygiąją šunobelę (*Rhamnus alaternus*).

Sinonimai
---------

* *Aphelocera vini* Panzer, 1799
* *Callidium pygmaeum* (Dejean) Fabricius, 1792
* *Callidium vini* Panzer, 1799
* *Cerambyx minutus* Fabricius, 1781
* *Gracilia approximata* Fairmaire, 1883
* *Gracilia fusca* Haldeman, 1847
* *Gracilia obliquata* Horn, 1885
* *Gracilia pygmaea* (Dejean) Mulsant, 1863
* *Gracilia pygmaea var. vini* Panzer, 1799
* *Lamia minuta* Fabricius, 1781

* 
* Vaizdas:Danmarks fauna; illustrerede haandbøger over den danske dyreverden.. (1907) (20836171455).jpg

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žilvitinis šakagraužis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos ūsuočiai
* Žilvitinis šakagraužis (*Encyclopedia of Life*)
| **Juozas Storpirštis** |
| --- |
| Gimė | 1947 m. gegužės 28 d. (75 metai)Vilkaviškyje |
|  |
| Veikla | Lietuvos sporto teisėjas ir pedagogas |
| Sritis | Krepšinis |
| Organizacijos | Lietuvos krepšinio federacija (Lietuvos krepšinio lyga) |
| Pareigos | komisaras |
| Partija | 1998 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1969 m. Lietuvos kūno kultūros institutas |
| Žinomas (-a) už | tarptautinės kategorijos teisėjas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1986 m. Lietuvos TSR kūno kultūros ir sporto žymūnas |

**Juozas Storpirštis** (g. 1947 m. gegužės 28 d. Vilkaviškyje) – Lietuvos krepšinio arbitras, tarptautinės kategorijos teisėjas, Lietuvos krepšinio lygos techninis komisaras, sporto pedagogas, politinis veikėjas.

Biografija
----------

1965 m. baigė Marijampolės 4–ąją vidurinę mokyklą, 1969 m. Lietuvos kūno kultūros institutą.

1969–1970 m. Marijampolės Vaikų ir jaunimo sporto mokyklos krepšinio treneris. 1970–1971 m. Jonavos Statybos valdybos Nr. 1 inžinierius, nuo 1971 m. Jonavos Jeronimo Ralio vidurinės mokyklos (nuo 2011 m. gimnazijos) kūno kultūros mokytojas, Jonavos sporto mokyklos treneris. Jonavos „Statybos" treneris konsultantas, II tautinės olimpiados krepšinio čempionų vyr. treneris. 2000–2003 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1984 m. FIBA teisėjas, nuo 2000 m. FIBA komisaras.

Nuo 1998 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jonavos rajono skyriaus narys.

Pasiekimai
----------

* 1968 m. Lietuvos krepšinio čempionas (su Kauno „Atletu");
* 1986 m. Lietuvos TSR kūno kultūros ir sporto žymūnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Juozas Storpirštis Archyvuota kopija 2014-11-29 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Pirmoji krepšinio komanda Jonavoje - STATYBA

Nuorodos
--------

* Kandidato į savivaldybės tarybą anketa Archyvuota kopija 2008-05-05 iš Wayback Machine projekto. 2007 m.