recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fizinis asmuo** – teisės subjektas; asmuo, kuris nėra juridinis asmuo. Tai gali būti žmogus, taip pat organizacija[reikalingas šaltinis], neturinti juridinio asmens teisių (statuso). Senovės Romoje buvo žmonių, kurie nebuvo laikomi teisės subjektais (vergas ir jo šeimos nariai teisine prasme buvo laikomi daiktais).

Pagal kilmę gali būti vidaus (buvimo valstybės) ir užsienio fizinis asmuo.

Fizinio asmens teisinį subjektiškumą, statusą reguliuoja teisės normos; nustato teisės aktai (įstatymai). Pvz. civilinį teisinį subjektiškumą – civilinė teisė (CK), baudžiamąjį teisinį subjektiškumą – baudžiamoji teisė.

Fizinio asmens (civilinis) teisnumas atsiranda asmens gimimo momentu ir išnyksta, jam mirus. Fizinis asmuo už savo (turtines) prievoles (sutartines bei įstatymines, taip pat mokesčius, skolas) atsako tik savo turtu. Fizinis asmuo gali būti ūkio subjektu.

Lietuvos teisė
--------------

Lietuvoje fizinio asmens civilinį subjektiškumą reguliuoja LR Civilinis kodeksas – Antroji knyga „Asmenys", I dalis „Fiziniai asmenys".
**Karolis Petruškevičius** (1858 m. vasario 6 d. Žagarių kaime dab. Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Seinų valsčiuje – 1934 m. vasario 22 d. ten pat) – siuvėjas ir knygnešys.

Biografija
----------

K. Petruškevičius, vietiniu vadinamas Karuliu, spaudos draudimo laikotarpiu knygas pradėjo platinti XIX a. paskutiniajame dešimtmetyje. Veiklą tęsė iki pat lietuviškos spaudos atgavimo 1904 m. gegužės 7 dieną. Knygas įsigydavo Tilžės spaustuvėse, taip pat pas kitus knygnešius. Iš P. Varpulevičiaus bei kt. ir pats gaudavo nelegalią lteratūrą. Pogrindine spauda aprūpindavo ir Seinų kunigų seminarijos klierikus. Laikraščius „Aušra", „Varpas" kartu su rūbais siųsdavo savo broliui į Petrapilio dvasinę akademiją.
1896 m. pakliuvo į žandarų rankas, vienerius metus gyveno policijos priežiūroje, bet savo veiklą tęsė toliau.

2007 m. gegužės 12 d. ant Žagarių gaisrinės sienos atidengta ąžuolinė memorialinė lenta knygnešiui atminti. Užrašas skelbia: „Šioje vietoje buvo Karolio Petruškevičiaus (1858–1934) sodyba. Žagarių lietuviai, 2007 m." (Lentos autorius Jonas Makauskas iš Kreivėnų kaimo).

Nuorodos
========

* Prisiminimai apie knygnešį Archyvuota kopija 2009-10-10 iš Wayback Machine projekto.
* Memorialinės lentos atidengimas
**Limburgo kunigaikštystė**, kitaip **Limburgo hercogystė** (ol. *Hertogdom Limburg*) – istorinė valstybė dabartinėje rytų Belgijoje (Limburgo provincija), pietryčių Nyderlanduose (Limburgo provincija) ir vakarų Reino krašte-Pfalce (Vokietija), egzistavusi XI–XVIII a. Priklausė Šventajai Romos Imperijai kaip viena iš Septyniolikos Provincijų.

Istorija
--------

Kunigaikštystė įkurta XI a. Žemutinės Lotaringijos sudėtyje. Pirmuoju kunigaikščiu laikomas Valeranas, Žemutinės Lotaringijos kunigaikščio Frederiko žentas, kuris iš pradžių titulavosi grafu, jo jo palikuonys gavo kunigaikščių titulą. 1214 m. Limburgo valdančioji dinastija užvaldė Liuksemburgo grafystę ir nuo tada žinoma kaip Liuksemburgų dinastija. Pačiame Limburge, tuo tarpu, 1283 m. prasidėjo įpėdinystės karas, po kurio kunigaikštystės soste 1288 m. įsigalėjo Brabanto kunigaikščiai. Taip Limburgo istorija pateko į Brabanto istorijos orbitą.

1404 m. Brabanto ir Limburgo soste įsigalėjo Burgundų Valua dinastija ir taip kunigaikštystė įjungta į Burgundijos Nyderlandus. Po 1477 m. Nansi mūšio, kurio metu Burgundijos kunigaikštystė atiteko Prancūzijai, Limburge įsigalėjo Habsburgai. Limburgą sujungus su daug mažesnių feodalinių valdų, suformuota viena iš Septyniolikos Provincijų. 1512 m. Limburgas priskirtas Šventosios Romos imperijos Burgundijos apskričiai.

Po Nyderlandų revoliucijos, 1648 m. Vestfalijos sutartimi kunigaikštystė padalinta: šiaurinė jos dalis atiteko Nyderlandams, o pietinė teritorija liko Pietinių Nyderlandų dalimi. 1713 m. pastarojoje įsitvirtino Austrijos Habsburgai. 1794 m. Pietinius Nyderlandus prijungus prie Prancūzijos, kunigaikštystė panaikinta. Ji buvo laikinai atkurta 1839–1867 m.

Nuorodos
--------

* Limburgo kunigaikščiai

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠventosios Romos imperijos Burgundijos imperinė apygarda (1512–1806) |
| --- |
|  |
| Septyniolika provincijų | 
 Artua grafystė (iki 1659) **·**  Brabanto kunigaikštystė **·**  Drentė (iki 1581) **·**  Flandrijos grafystė **·**  Fryzija (iki 1581) **·**  Groningenas (iki 1581) **·**  Gelderso kunigaikštystė **·**  Hainauto grafystė **·**  Olandijos grafystė (iki 1581) **·**  Limburgo kunigaikštystė **·**  Liuksemburgo kunigaikštystė **·**  Mechelenas **·**  Namiūro grafystė **·**  Overeiselis (iki 1581) **·**  Utrechto arkivyskupija (iki 1581) **·**  Zelandijos grafystė (iki 1581) **·**  Zutfeno grafystė (iki 1581) |  |
|  |
| Grafystės | 
Burgundijos grafystė (iki 1678) |
|  |
| Imperijos miestai | 
Bezansonas |
|  |
| Kitos teritorijos | 
Antverpenas **·** Breda |

 |
| Limasolio apygarda*Επαρχία Λεμεσού* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Kipro vėliava Kipras |
| **Administracinis centras** | Limasolis |
| **Gyvenviečių skaičius** | 110 |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 239 842 |
| **Plotas** | 1 393 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 172 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | CY-02 |

**Lipasolio apygarda** (gr. Επαρχία Λεμεσού, turk. *Limasol Bölgesi*) – viena iš šešių Kipro apygardų, esanti pietinėje salos dalyje. Šiaurėje ribojasi su Nikosijos apygarda, pietuose su Viduržemio jūra, vakaruose su Pafoso apygarda. Pietinę apygardos dalį užimta britų Akrotirio karinės bazės. Apygardos administracinis centras – Limasolis.

Apygarda suskirstyta į penkias bendruomenes.

Limasolio apygardoje 2001 m. gyveno 196 553 žmonės, iš kurių 94 250 – Limasolyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kipro statistikos tarnyba


|  |  |
| --- | --- |
|  **Kipro apygardos** |  |
| Famagusta | Kirenija | Larnaka | Limasolis | Nikosija | Pafosas |
| Lily Collins |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Lily Collins |
|  |
| Gimė | 1989 m. kovo 18 d. (33 metai)Gildfordas, Saris, Jungtinė Karalystė |
|  |
| Šalis |  Jungtinė Karalystė |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Clary Fray („Mirties įrankiai: Kaulų miestas", 2013 m.) Snieguolė  („Veidrodėli, veidrodėli… Snieguolės istorija", 2012 m.) |
|  |
|  |

**Lili Kolins** (angl. *Lily Collins*; g. 1989 m. kovo 18 d.) yra britų-amerikiečių kilmės aktorė ir modelis. Geriausiai žinoma dėl savo vaidmenų filmuose „Nematoma pusė" (2009 m.) ir „Veidrodėli, veidrodėli… Snieguolės istorija" (2012 m.). Aktorė suvaidino Klerę Fray fantastiniame filme „Mirties įrankiai: Kaulų miestas" (2013 m.), kuris paremtas Cassandra Clare knygos, tuo pačiu pavadinimu, motyvais.

Biografija
----------

Collins gimė Gildforde, Sario grafystėje, Jungtinėje Karalystėje, britų muzikanto Phil Collins ir jo antros žmonos, amerikietės Jill Tavelman, šeimoje. Mergina turi pusiau sesę Joely Collins (aktorė) ir pusiau brolį Simon Collins (muzikantas). Kai Lily sukako penkeri, jos tėvai išsiskyrė, mergaitė liko su motina ir netrukus jos išvyko gyventi į Los Andželą, Kaliforniją. Lily niekada per daug nesižavėjo aktoryste, jos aistra buvo žurnalistika. Ji įstojo į Šiaurės Karolinos universitetą, kur studijavo žurnalistiką. Po kelių sėkmingų pasirodymų televizijoje kaip reporterė ji gavo galimybę nusifilmuoti seriale „90210", po to sekė keli antraplaniai vaidmenys kine, kol galiausiai 2012 m. ji perėjo atranką ir gavo pagrindinį vaidmenį filme „Veidrodėli, veidrodėli… Snieguolės istorija".

Filmografija
------------

#### Kinas

| Metai | Pavadinimas originalo kalba | Pavadinimas lietuvių kalba | Vaidmuo | Pastabos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | The Blind Side | „Nematoma pusė" | Collins Tuohy |  |
| 2011 | Priest | Kunigas | Lucy Pace |  |
| 2011 | Abduction | Pagrobimas | Karen Murphy |  |
| 2012 | Mirror Mirror | „Veidrodėli, veidrodėli… Snieguolės istorija" | Snieguolė |  |
| 2012 | Stuck in Love | Įstrigę meilėje | Samantha Borgens |  |
| 2013 | The English Teacher | Anglų kalbos mokytoja | Halle Anderson |  |
| 2013 | The Mortal Instruments: City of Bones | „Mirties įrankiai: Kaulų miestas" | Klerė Fray |  |
| 2014 | Love, Rosie | ,,Su meile, Rauzė" | Rosie Dunne |  |

| 2017 || To the bone || "Iki kaulo"

#### Televizija

| Metai | Pavadinimas originalo kalba | Pavadinimas lietuvių kalba | Vaidmuo | Pastabos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 90210 | 90210 | Phoebe Abrams | 2 serijos |

Nominacijos ir apdovanojimai
----------------------------

| Metai | Darbas/Filmas | Apdovanojimas | Sritis | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Už savo darbą | Young Hollywood Award | Už debiutą kine | Laimėjo |
| 2012 | „Veidrodėli, veidrodėli… Snieguolės istorija" | Teen Choice Award | Geriausia aktorė fantastikos filme | Nominacija |

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2015-09-23 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lily Collins** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* imdb.com: Lily Collins
|  |
| --- |
| Rick Rubin |
|  
Rick Rubin 2006 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Frederick Jay Rubin |
| Dar žinomas | DJ Double R |
| Gimė | 1963 m. balandžio 10 d. (60 metų)Long Bičas, Niujorkas, JAV |
| Kilmė | Lido Bičas, Niujorkas, JAV |
| Žanrai | Rokas, hiphopas, sunkusis metalas, kantri |
| Veikla | Įrašų prodiuseris |
| Instrumentai | Gitara, klavišiniai, sempleris |
| Aktyvumo metai | 1981–dabar |
| Įrašų kompanija | * Def Jam
* American
* Columbia
* Warner Bros.
* Epic
* Blackened
 |
| Susijusi veikla | * Beastie Boys
* LL Cool J
* Run-D.M.C.
* Slayer
* Danzig
* Red Hot Chili Peppers
* Tom Petty and the Heartbreakers
* Johnny Cash
* System of a Down
* Linkin Park
* The Avett Brothers
 |

**Frederick Jay „Rick" Rubin** (g. 1963 m. balandžio 10 d.) – amerikiečių įrašų prodiuseris bei buvęs „Columbia Records" prezidentas. Kartu su Russell Simmons įkūrė „Def Jam Records", taip pat įkūrė „American Records." Kartu su tokiomis grupėmis bei atlikėjais, kaip „Beastie Boys," LL Cool J, „Public Enemy" bei „Run-D.M.C.", Rubin išpopuliarino hiphopo muziką. Taip pat yra dirbęs su daugybe kitų grupių bei atlikėjų, tokių kaip Adele, „Linkin Park," „AC/DC," Kanye West, Johnny Cash, Justin Timberlake, „Metallica," „Red Hot Chili Peppers" bei daugybe kitų.

2007 m. MTV Rubin išrinko įtakingiausiu muzikos prodiuseriu per pastaruosius 20 metų, taip pat tais pačiais metais „Time" žurnalas jį įtraukė į 100-o įtakingiausių pasaulio žmonių sąrašą.

Išnašos
-------

1. ↑  What's Up With That Bearded Guy From The '99 Problems' Video? – MTV.com
**Richardas Banaitis** (1933 m. liepos 18 d. Kaune - 1997 m. sausio 14 d. Jonavoje) - šachmatininkas, šachmatų treneris, Jonavos pedagogas.

Biografija
----------

1954 m. baigė Kauno Komjaunimo vidurinę mokyklą ir Kauno J. Gruodžio muzikos mokyklos IV kursus. Vilniaus pedagoginiame institute studijavo anglų kalbą.

1954-1975 m. Pravieniškių (Kaišiadorių rajonas) septynmetės mokyklos mokytojas, 1960-1965 m. – šios mokyklos mokymo dalies vedėjas. 1971-1975 m. Kaišiadorių vaikų ir jaunimo sporto mokyklos (VJSM) šachmatų treneris, buvo meno saviveiklos būrelių vadovas.
1975-1995 m. Jonavos vaikų ir jaunimo sporto mokyklos šachmatų treneris.

Auklėtiniai – tarptautinis šachmatų meistras Aidas Labuckas (Jonava), tarptautinis korespondencinių šachmatų didmeistris V. Andriulaitis (Jonava), respublikos jaunių šaškių čempionai: S. Simanavičius (Pravieniškės), N. Šalnaitė-Rudauskienė (Rumšiškės); kandidatai į sporto meistrus: R. Norinkevičiūtė (Jonava), V. Mordas (Jonava) ir kt. Šaškininkas Gintaras Gavėnas buvo vienas iš stipriausių kandidatų į meistrus Lietuvoje, vėliau apgynęs daktaro disertaciją (chemija), įkūrė ir sėkmingai vadovauja lietuviškos kosmetikos firmai.

Apdovanotas medaliais: „Už nuopelnus moksleivių sportui" (1983 m.) ir „Už nuopelnus Lietuvos sportui" (1993 m.), garbės ir padėkos raštais, diplomais.

Palaidotas Karmėlavos kapinėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Veteranui parako nepritrūko // Zigmas Montvila, Marijampolės šachmatų-šaškių klubas „Sūduva" (2010 01 13)
2. ↑  CV[neveikianti nuoroda]

Literatūra
----------

* Jonavos krašto žmonės. - Jonava : Linotipas, 2000. - P. 20.
* Prisiminimų knygelė „Richardas Banaitis" (sudarė J. Laurinavičius), 1997 m. „Kaišiadorių aidų" redakcija.
**Richardas Jepsenas Detlefzenas** (vok. *Richard Jepsen Dethlefsen*, 1864 m. rugpjūčio 24 d. Gronlandas, Danija – 1944 m. kovo 24 d. Karaliaučius) – vokiečių architektas, architektūrologas.

Biografija
----------

Baigė Hanoverio aukštąją technikos mokyklą, architektūrą ir meno istoriją. 1901–1936 m. ir 1939–1940 m. Karaliaučiaus Rytų Prūsijos architektūros ir dailės paminklų restauratorius. 1901–1907 m. restauravo Karaliaučiaus katedrą, 1909 m. vienas Rytų Prūsijos kraštotyros muziejaus (*Ostpreussisches Heimatmuseum*), kuriame buvo ir lietuvių trobesių, steigėjų. Sudarė paminklotyros archyvą.

Bibliografija
-------------

* Rytų Prūsijos kaimo namai ir medinės bažnyčios (Bauernhauser and Holzkirchen in Ostpreussen 1911, lietuvių kalba 1995 m.),
* Karaliaučiaus katedra ir jos paskutinis atstatymas (Die Domkirche in Königsberg (Pr.) und ihre letzte Wiederherstellung 1916 m.),
* Gražioji Rytų Prūsija (Das schöne Ostpreussen Piper, München 1916 m.),
* Rytų Prūsijos miestų ir kaimų pastatai (Die Stadt und Landhauser in Ostpreussen 1918 m.),
* Rytų Prūsijos varpų tyrimai (Die Beitrage zur ostpreussischen Glockenkunde 1919 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑   Vacys Milius Visuotinė lietuvių enciklopedija, IV t.
| **Ricinulei** |
| --- |
| *Cryptocellus goodnighti* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Voragyviai  *( Arachnida)* |
| Būrys: | Ricinulėjos  *( Ricinulei)* |

 |

**Ricinulėjos** – (lot. *Ricinulei*) – nedidelis bestuburių gyvūnų būrys, priklausantis voragyvių klasei.

Sandara
-------

Ricinulėjos – nedideli, 5-10 mm ilgio voragyviai. Kūnas padengtas tvirta danga. Neįprasta jų savybė – paslanki galvakrūtinės skydo priekinė dalis, paprastai dengianti burną ir cheliceras. Pats galvakrūtinės dangalas vientisas. Cheliceros trumpos, dviejų segmentų, gale turi savotišką nagelį. Pedipalpai ilgesni, palyginti su skorpionais ir pseudoskorpionais, turintys mažas žnyples. Ricinulėjos neturi akių. Pilvelis trumpas, baigiasi labai trumpa metasoma. Pilvelyje yra trys segmentai, gali būti matomas vienas nepilnas, dar du nepastebimi ir nėra iki galo išsivystę. Patinų trečioji kojų pora virtusi kopuliacijos organais. Ricinulėjos neturi plaučių, kvėpuoja gerai išvystytomis trachėjomis. Šalinimo organai susideda iš Malpigijaus vamzdelių ir šalinimo liaukų.

Elgesys
-------

Ricinulėjos – plėšrūnai, mintantys kitais nariuotakojais. Jos labai lėtai juda, analizuodamos aplinką priekinėmis kojomis. Paliestos ilgam apmiršta.

Dauginimasis
------------

Nedaug žinoma apie jų dauginimosi ypatumus. Patinai perneša spermatoforą savo modifikuotomis trečiosios poros kojomis patelei. Kiaušinius motina nešioja su savimi. Iš kiaušinių išsirita šešiakojės lervos, vėliau atsiranda ir ketvirtoji pora (tuo ricinulėjos panašios į erkes).

Geografinis paplitimas
----------------------

Ricinulėjos randamos Pietų ir Šiaurės Amerikoje, Afrikoje. Jos mėgsta drėgmę, gyvena po lapais, miško paklote, žieve, o kai kurios rūšys randamos olose.

Klasifikacija
-------------

Šiuo metu žinomos maždaug 55 rūšys, sujungtos į vieną *Ricinoididae* šeimą ir suskirstytos į tris gentis. Taip pat rasta ir fosilinių rūšių.

* Šeima *Ricinoididae*
	+ Gentis *Cryptocellus*
	+ Gentis *Pseudocellus*
	+ Gentis *Ricinoides*

Nuorodos
--------

* Nuorodos į straipsnius apie ricinulėjas Archyvuota kopija 2006-04-22 iš Wayback Machine projekto.
* Nuorodos į straipsnius apie ricinulėjas Archyvuota kopija 2006-06-26 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Neophocaena phocaeniodes** |
| --- |
| Bepelekės jūrų kiaulės didisBepelekės jūr kiaulės didis, lyginant su žmogumi |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Banginiai  *( Cetacea)* |
| Šeima: | Jūrų kiaulės  *( Phocoenidae)* |
| Gentis: | *Phocoena*  *( Phocoena)* |
| Rūšis: | Bepelekė jūrų kiaulė  *( Neophocaena phocaeniodes)* |

 |
| Bepelekės jūrų kiaulės palitimasBepelekės jūr kiaulės paplitimo arealas |

**Bepelekė jūrų kiaulė** (*Neophocaena phocaeniodes*) – viena iš šešių jūrų kiaulių rūšių. Vandenyse aplink Japoniją, šiauriniame jos dalies pusėje, dar vadinamas *sunameri*. Pirmą kartą surastos Jangdzės upėje Kinijoje, todėl kartais dar pavadinami *jiangzhu* ar „upės kiaulė".

Gyvenimo vieta
--------------

Bepelekė jūros kiaulė gyvena Azijos pakrantės vandenyse, ypač aplink Indiją, Kiniją, Indoneziją ir Japoniją. Unikalūs gėlo vandens gyventojai yra surasti Jangdzės upėje. Vakarų pusėje paplitusios nuo Indijos iki pat Persų įlankos. Gyvena sekliuose vandenyse (iki 50 m), šalia kranto, vandenyse su minkštu ar smėlėtu jūros dugnu. Retais atvejais jas aptikdavo iki 160 kilometrų nuo kranto, atviroje jūroje Rytinėse Kinijos jūrose ir Geltonojoje jūroje, nors ir vis dar sekliame vandenyje.

Apibūdinimas
------------

Bepelekės jūros kiaulės beveik visiškai neturi viršutinio peleko, vietoj to yra žema ketera. Tai rodo, kad kūno forma, kurią turi rykliai, delfinai ir jūros kiaulė nėra vienintelė galima forma jūros gyventojams. Suaugusios bepelekės jūros kiaulės oda yra šviesiai pilkos spalvos. Tik gimę naujagimiai yra beveik visiškai juodi išskyrus keterą, kuri yra tamsiai pilka, visiškai pilki tampa po 4–6 mėnesių. Užauga daugiau kaip 1,55 m ilgio ir sveria iki 30-45 kg. Patinai lytiškai subręsta apie 4–6 gyvenimo metus, patelės apie 6–9 metus .

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bepelekė jūrų kiaulė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikirūšių projekte yra informacijos, susijusios su straipsniu
***Neophocaena phocaenoides***
| Velbarko kultūra |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← | **II a. – V a.** | → |

 |  |
|  |
| **Dab. valstybės** | Lenkija, Baltarusija, Ukraina |
|  |
| **Amžius** | geležies amžius |
| **Lingvistinė grupė** | germanų |
|  |
| ██ Velbarko kultūra |

**Velbarko kultūra** – geležies amžiaus archeologinė kultūra šiaurės Lenkijoje, pietvakarių Baltarusijoje ir šiaurės vakarų Ukrainoje. Atsirado II a. pradžioje, išsirutuliojo iš Oksyvo kultūros. Gyvavo iki V a. Susijusi su Černiachovo kultūra, Velbarko kultūrą pakeitė Prahos kultūra. Velbarko kultūra siejama su gotais, gepidais ir skirais.

Aprėpė tą pačią teritoriją, kaip ir jos pirmtakė – Oksyvo kultūra: dabartinių Gdansko ir Kulmo miestų apylinkes. Šios kultūros atsiradimas siejamas su gotų migracija iš pietų Švedijos į Pomeraniją. Ilgainiui teritorija padidėjo ir pietuose pasiekė dabartinės Poznanės apylinkes. Maždaug 190 m. ir toliau migruodami į pietus, gotai apgyvendino Vyslos ir Vakarų Bugo baseinus, išstumdami (ir iš dalies įtraukdami į savo tarpą) vietines Pamario kultūros gentis (kurios neretai laikomos baltiškomis arba slaviškomis). Raytuose Velbarko kultūra nepasistūmėjo toliau už Horynės upės.

Apie 250 m. Velbarko kultūros atstovai galutinai paliko Pomeraniją ir, judėdami pietų kryptimi, dabartinės Ukrainos teritorijoje pasiekė Dnieprą ir Pietų Bugą, kur su vietinėmis sarmatų gentimis sukūrė Černiachovo kultūrą. Vėliausi Velbarko kultūros paminklai Baltarusijos teritorijoje priskiriami IV a. o Lenkijoje – V a.

Išnašos
-------

1. ↑   *Кухаренко Ю. В.* ПОЛЕСЬЕ И ЕГО МЕСТО В ПРОЦЕССЕ ЭТНОГЕНЕЗА СЛАВЯН
2. ↑  Heather, Peter; Matthews, John (1991). *The Goths in the Fourth Century*. Liverpool University Press. p. 91. ISBN 9780853234265.
3. ↑  Heather, Peter (2012a). *Empires and Barbarians: The Fall of Rome and the Birth of Europe*. Oxford University Press. p. 592. ISBN 9780199892266.
| Žapūra, Kaketa |
| --- |
| Kaketa Kolumbijoje Kaketa Kolumbijoje |
| **Ilgis** | 2820 km |
| **Baseino plotas** | 282 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 18 620 m³/s |
| **Ištakos** | Andai |
| **Žiotys** | Amazonė |
| **Šalys** | Kolumbijos vėliava KolumbijaBrazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Žapūra, Kaketa |

**Žapūra** (port. *Rio Japurá*) arba **Kaketa** (isp. *Río Caquetá*) – upė Pietų Amerikoje; Amazonės kairysis intakas. Prasideda Kolumbijoje Kaketos pavadinimu. Ištakos Andų kalnuose, Centrinėje Kordiljeroje, netoli Mokoa miesto. Teka Amazonės žemuma, per selvą į pietryčius. Sudaro Ararakuaros slenksčius. Toliau teka Brazilijos teritorija, kur vadinama Žapūra. Skaidosi į daugybę pratakų ir kanalų. Įteka į Amazonę priešais Tefės miestą.

Didžiausi intakai: Ortegasa, Kaguanas, Jari, Kahuinaris, Apaporisas, Auati Parana ir Mirin Parana.

Žapūra Amazonijoje
Upės vandenyje gausi gyvūnija: milžiniški šamai, elektriniai unguriai, piranijos, vėžliai, kaimanai. Žapūra – svarbi laivybinė arterija. Laivuojama Brazilijoje, atskiruose ruožuose ir Kolumbijoje. Laivuojama valtimis ir kateriais. Yra daug pavojingų laivybai vietų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  B R A S I L / H I D R O G R A F I A
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 148
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šiuolaikiškas grandininis pjūklas
**Grandininis pjūklas** – nešiojamas motorinis pjūklas, dažniausiai naudojamas kirsti ir genėti medžiams. Grandininiai pjūklai varomi kintamos elektros srovės elektros varikliais arba benzininiais dvitakčiais (kartais keturtakčiais) varikliais. Pjaunant grandininiu pjūklu, variklis suka grandinę su aštriais dantukais aplink pjovimo juostą. Sukantis grandinei, jos dalys sutepamos specialia alyva. Norint, kad grandinė tinkamai pjautų, ją reikia reguliariai galąsti, naudojantis apvalia dilde.

Elektra varomi pjūklai dažniausiai naudojami medienai pjauti, statybų darbams atlikti, o mobilesni benzininiai – miško ūkio poreikiams. Šiandien vietoje grandininių pjūklų vis dažniau pasitelkiamos miško ruošos mašinos. Tačiau grandininiai pjūklai vis dar dažnai naudojami atliekant retinimo darbus.

Istorija
--------

Grandininiai pjūklai išrasti palyginti neseniai, jie išpopuliarėjo XX a. 6-ojo dešimtmečio pabaigoje. Grandininiai pjūklai buvo naudojami ir anksčiau, tačiau dėl didelių gabaritų, gremėzdiškumo (dažnai juos turėjo laikyti du žmonės) nebuvo itin patogūs. 1926 m. vokiečių kompanija „Stihl" sukūrė pirmąjį grandininį pjūklą, o 1929 m. vokiečių kompanija „Festo" – pirmąjį nešiojamą grandininį pjūklą.

XX a. 7-ojo dešimtmečio pradžioje grandininiai pjūklai daugiausia buvo naudojami miškui kirsti ir rąstams pjauti, o genėjimo darbai buvo atliekami kirviu. Laikui bėgant, grandininiai pjūklai darėsi mažesni ir lengvesni, tada juos imta naudoti ir genėjimui. 9-ajame dešimtmetyje ėmė sparčiai populiarėti specialios miško ruošos mašinos, išstumdamos grandininius pjūklus. Šiandien dauguma miško ruošos darbų atliekama būtent šiomis mašinomis, o pjūklai pasitelkiami tik kaip papildomas įrankis. Vis dėlto poreikis grandininiams pjūklams išlieka – ūkininkai, sodininkai, dailidės naudoja juos smulkiems darbams, kuriems atlikti nereikia miško ruošos mašinų.

* Pjūklo ašmenysPjūklo ašmenys
* Senovinis grandininis pjūklasSenovinis grandininis pjūklas
* „Husqvarna" firmos pjūklas„Husqvarna" firmos pjūklas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**John Kundla** (1916 m. liepos 3 – 2017 m. liepos 23 d.) – JAV krepšinio treneris.

Pirmasis Mineapolio „Lakers" vyriausiasis treneris. J. Kundla per 6 pirmus NBA sezonus „Lakers" komandą net penkis kartus atvedė į NBA viršūnę. 1996 m. renkant NBA 50-mečio Visų laikų komandą Kundla buvo atrinktas tarp 10 geriausių NBA vyr. trenerių.

Savo karjerą treneris pradėjo Minesotos universitete. Po 1958 metų sezono buvo nusprendęs baigti trenerio karjerą, bet „Lakers" vadovai jį prikalbino grįžti vieneriems metams, vėliau devynerius metus dar treniravo Minesotos universiteto komandą.

Karjera
-------

* 1948–1958 m. – Mineapolio „Lakers" (NBA) vyr. treneris
* 1958–1959 m. – Mineapolio „Lakers" (NBA) vyr. treneris
* 1959–1968 m. – Minesotos universiteto (NCAA) vyr. treneris

Pasiekimai
----------

* NBA čempionas (1949, 1950, 1952, 1953, 1954 m.)
| John Henry Schwarz |
| --- |
|  |
| **Gimė** | 1941 m. lapkričio 22 d.Šiaurės Adamsas, JAV |
| **Tautybė** | amerikietis |
| **Sritis** | teorinė fizika |
| **Įstaigos** | Prinstono universitetasKalifornijos technologijų institutas |
| **Alma mater** | Harvardo koledžas |
| **Žinomas už** | stygų teorijakvantinė gravitacija |
| **Žymūs apdovanojimai** | Dirako medalis (1989) |

**John Henry Schwarz** (*Džonas Henris Švarcas*, g. 1941 m. lapkričio 22 d.) – JAV fizikas teoretikas, vienas pagrindinių superstygų teorijos vystytojų pasaulyje.

Biografija
----------

Džonas Švarcas gimė Šiaurės Adamse, Masačusetse (JAV). 1962 m. baigė matematikos bakalauro studijas Harvardo koledže, o 1966 m. Kalifornijos Berklio universitete gavo mokslų daktaro laipsnį. 1996–1972 m. dirbo Prinstono universitete, vėliau atvyko į Kalifornijos technologijų institutą ir ten dirba iki šiol.

Žymūs pasiekimai
----------------

Kelerius metus buvo vienas iš nedaugelio fizikų, kurie gvildeno stygų teoriją kaip vieną iš perspektyviausių kvantinės gravitacijos teorijų. 1984 m. jo darbas su Michael Green apie anomalijos panaikinimą I tipo stygų teorijoje privedė prie taip vadinamos pirmosios superstygų revoliucijos, kuri padėjo atkreipti daugelio pasaulio fizikų teoretikų dėmesį į merdinčią stygų teoriją.

### Apdovanojimai

1989 m. D. Švarcas apdovanotas Tarptautinio teorinės fizikos centro Dirako medaliu. 2002 m. – Amerikos fizikų draugijos Dannie Heineman matematinės fizikos prizu.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Kalifornijos technologijų institute **(**angl.**)**
| **John Gretton** |
| --- |
| Gretono baronas |
| Gimė | 1867 m. rugsėjo 1 d.Niuton Solnis |
| Mirė | 1947 m. birželio 2 d. (79 metai)Melton Moubrėjus |
| Gretono baronas |
| Ėjo pareigas | 1944 m. – 1947 m. |
| Ankstesnis | - |
| Vėlesnis | John Gretton II |
| Jungtinės Karalystės Parlamento narys |
| Ėjo pareigas | 1895 m. – 1943 m. |
|  |
| Partija | Konservatorių partija |

**Baronas John Gretton** (1867 m. rugsėjo 1 d. – 1947 m. birželio 2 d.) – anglų politikas, Jungtinės Karalystės parlamento narys. Pirmasis olimpinis buriavimo čempionas.

Biografija
----------

Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse anglas atstovavo Jungtinę Karalystę ir dalyvavo buriavimo varžybose. Vienos tonos ir atviros klasės varžybose Gretton tapo olimpiniu čempionu.

Nuo 1895 m. iki 1943 m. Baronas John Gretton buvo Jungtinės Karalystės parlamento narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „John Gretton, Jr.". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. sausio 8 d..
2. ↑  „John Gretton, 1st Baron Gretton". thepeerage.com. Nuoroda tikrinta 2021 m. sausio 8 d..
De Beers|  |
| Forma | UAB |
| Pramonė | Kalnakasyba,Didmeninė prekyba,Mažmeninė prekyba kartu su LVMH |
| Įkurta | 1888 m. |
| Centrinė būstinė | Johanesburgas, PAR |
| Produkcija | Deimantai |
| Darbuotojų | ~ 20,000 |
| Tinklalapis | www.debeers.com |

Parduotuvė Honkonge
**De Beers** – tarptautinė korporacija, užsiimanti deimantų gavyba, pirkimu, pardavimu, apdirbimu bei sintetinių deimantų gamyba. Korporacija įkurta PAR 1888 m. „De Beers" kontroliuoja maždaug pusę pasaulinės neapdirbtų deimantų gamybos. „Anglo American" kalnakasybos bendrovė valdo 45 % šios įmonės akcijų. Tuo tarpu 40 % „De Beers" įmonės akcijų priklauso Nicky Oppenheimer ir jo šeimai.

Istorija
--------

1866 m. Oranžinės upės slėnyje atrastas pirmasis PAR deimantas, sveriantis 21 karatą. Po kurio laiko buvo atrastas kitas brangakmenis ir daugybė deimantų ieškotojų patraukė į Pietų Afrikos Respubliką. Didžioji dalis deimantų randama broliams De Beers priklausančiose žemėse. Tačiau broliai nedalyvavo kuriant De Beers imperiją. Kompaniją įkūrė Sesilas Rodsas, kuris pats būdamas ieškotoju didelės sėkmės nesulaukė. Jo įkurta kompanija pradėjo siūlyti deimantų ieškotojams įvairias paslaugas nuo deimantų supirkimo, instrumentų pardavimo, maitinimo paslaugų iki požeminio vandens išsiurbimo iš šachtų. Atsiskaitymas vyko deimantais, pajais, pelno dalimis. Jau 1883 m. kompanija valdė didžiausią deimantų telkinį Kimberlį. Kompanija buvo pavadinta brolių De Beers, žemių valdytojų, garbei.

De Beers kompanija greitai pasirašė sutarti su „N M Rothschild & Sons" ir kitais anglų bankais dėl ekskliuzyvinio deimantų tiekimo. Taip nugalėjusi konkurentus, kompanija tapo monopolistine ir 1902 m. kontroliavo 95 procentus rinkos.

Monopolija kontroliavo deimantų kainas. 10 kartų per metus De Beers kviesdavo savo stambius klientus į Londoną, kur siūlydavo nedideles dėžutes su jų atrinktais deimantais ir nustatyta kainą. Klientas arba pirkdavo už nurodytą kainą arba išeidavo be deimantų. Taip pat nupirkęs deimantus įsipareigodavo neperpardavinėti jų kol jie nėra apšlifuoti.

Dėl kitose valstybėse atrastų deimanto telkinių De Beers monopolija pradėjo mažėti ir dabar jai priklauso 40 procentų rinkos.

Išnašos
-------

1. ↑  Bloomberg – Anglo American Board to Have No Oppenheimer for First Time Since Founding
Pretorianų veksiliarijus (rekonstrukcija)
**Veksiliumas** (lot. *vexillum*, dgs. *vexilla*) – pulko vėliavos tipo ženklas, naudotas klasikinių laikų Romos imperijoje. Veksiliumus kaip simbolius naudojo Romos kariuomenės daliniai.

Žodis lot. *vexillum* yra mažybinė žodžio lot. *velum* 'burė' forma. Tai rodo, kad veksiliumas savo sandara primindavo mažą stačiakampę burę. Tokie veksiliumai parodyti išlikusiose skulptūrose ir monetose. Veksiliumų audeklinis stačiakampis būdavo pritvirtintas prie skersinio, savo ruožtu pritvirtinto prie ieties tipo koto. Tuo tarpu mums įprastinių vėliavų audeklas tvirtinamas prie vertikalaus vėliavos koto.

Veksiliumus naudojo specialūs kareiviai *veksiliarijai*. Veksiliumas buvo vėlesnių laikų pulkų kovinės vėliavos analogas – veksiliumas buvo pagrindinis dalinio simbolis, ir veksiliumo praradimas būdavo nenuplaunama gėda, todėl veksiliumus įnirtingai gindavo.

Beveik visoje dabartinėje Italijoje naudoja veksiliumus. Daugelis vėliavų naudojamų katalikų eitynėse yra veksiliumų tipo vėliavos. Tokių vėliavų pavadinimas yra labarumas. Pavadinimas perimtas iš pirmojo krikščionio Romos imperatoriaus Konstantino I vėliavos.

Nuorodos
--------

1. ↑

* Worldwide supplier of Flags and Flagpoles.
* The Cisalpina Historical Reenactment Group Web Site.
* The Roman Hideout
* Archyvuota kopija 2009-03-28 iš Wayback Machine projekto. The Roman Vexilla
* Vexillium
| Veiviržas |
| --- |
| Aisėnų dvaro tiltas per Veiviržą Aisėnų dvaro tiltas per Veiviržą |
| **Ilgis** | 67,9 km |
| **Baseino plotas** | 686 km² |
| **Vidutinis debitas** | 9,06 m³/s |
| **Ištakos** | Endriejavo apylinkės |
| **Žiotys** | Minija |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Veiviržas |
|  |
| 

| Vietovardžio kirčiavimas  ( kirčiuotė) |
| --- |
|
| *Vardininkas:* | Veivi̇̀ržas |
| *Kilmininkas:* | Veivi̇̀ržo |
| *Naudininkas:* | Veivi̇̀ržui |
| *Galininkas:* | Veivi̇̀ržą |
| *Įnagininkas:* | Veivi̇̀ržu |
| *Vietininkas:* | Veivi̇̀rže |

 |

**Veivi̇̀ržas** – vakarų Lietuvos upė, Klaipėdos ir Šilutės rajonuose, kairysis Minijos intakas.

Prasideda Patyrio miške, 3 km į šiaurės rytus nuo Endriejavo (Klaipėdos raj.). Teka per Kapstato ežerą į vakarus, nuo Antkopčio iki Veiviržėnų – į pietus, o toliau iki žiočių – į pietvakarius. Nuo Veiviržėnų vaga vingiuota. Įteka į Miniją 21 km nuo jos žiočių, 6 km į pietus nuo Priekulės. Vidut. nuolydis 155 cm/km. Jos baseinas nesimetriškas.

Veiviržas nuo 1974 m. priklauso Minijos ichtiologiniam draustiniui (vadinamas Veiviržo ichtiologinis draustinis). Visoje upėje saugomi upėtakiai, šlakiai, paprastieji kūjagalviai ir nėgės. Dalis upės su slėniais įtraukti į Veiviržo kraštovaizdžio draustinį (1992 m.). Veiviržas vandens turizmui tinka nuo Veiviržėnų ir tik pavasario polaidžio metu arba po didesnių liūčių.

**Intakai**:

* kairieji – Vinkurė, Drobūkštis, Liekna, Krioklys, Upita, Šalpė, Pintakis, Senupelis, Kuisis, Santakys, Ašva.
* dešinieji – Dirsteika, Juodupis, Kastys, Graužupis, Šalteikė, Aisė.

Etimologija
-----------

Upėvardis sudėtingos darybos, galimai reduplikacinis. Dėmuo *virž-* sietinas su žodžiu *veržtis*, o dėmenį *veiv-/viev-* viena iš siūlomų etimologijų sieja su vijimusi, sukimusi („vyti").

* Veiviržas ties autostrados tiltuVeiviržas ties autostrados tiltu
* Upėvardis VeiviržėnuoseUpėvardis Veiviržėnuose
* Intakas VinkurėIntakas Vinkurė

Nuorodos
--------

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| RK3123 |
| --- |
| **Saločiai-Namišiai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 6,7 km |
| Pradžia | Saločiai |
| Pabaiga | Namišiai |
| Apskritys | Panevėžio |
| Miestai | Saločiai |

**RK3123** – rajoninis kelias, jungiantis Saločius ir Namišius. Kelio ilgis – 6,7 km. Visas kelias yra dengtas žvyru, išskyrus gyvenvietėse, kur kelias yra asfaltuotas.

Kelias prasideda Saločiuose, sankryžoje su  **3116**  Saločiai–Telžiai . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Saločiai, Deveitoniai, Namišiai. Kelias baigiasi Namišiuose, sankryžoje su  **3108**  Tetirvinai–Kiemėnai .

Išnašos
-------

1. ↑ . Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-23.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
| RK3109 |
| --- |
| **Ustukiai-Šimoniai-Stipinai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 18,7 km |
| Pradžia | Ustukiai |
| Pabaiga | Stipinai |
| Apskritys | Panevėžio |
|  |
| Kelias Ustukiuose |

**RK3109** – rajoninis kelias, jungiantis Ustukius, Šimonius ir Stipinus. Kelio ilgis – 18,7 km. Kelias nuo Ustukių iki Šimonių yra asfaltuotas, visas likęs kelias yra dengtas žvyru.

Kelias prasideda už Ustukių tilto per Mūšą, sankryžoje su  **209**  Joniškis–Žeimelis–Pasvalys . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Ustukiai, Šimoniškis, Svirpliškis, Šimoniai, Sindriūnai, Saboniai, Nereikoniai. Kelias baigiasi ties Pasvalio ir Pakruojo rajonų riba, sankryžoje su  **2925**  Raudonpamūšis–Vienžindžiai–Vytartai . Ties Švobiškiu iš kelio atsišakoja  **3131**  privažiuojamasis kelias prie Švobiškio  nuo kelio  **3109**  Ustukiai–Šimoniai–Stipinai  .

Išnašos
-------

1. ↑ . Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-21.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Tryškių herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2004-10-21* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas 1792-05-15* |
|  |
| Ž • A • R |

**Tryškių herbas** – Tryškių miestelio (Telšių rajonas) simbolis.

Aprašas
-------

Mėlyname skydo lauke sukryžiuoti raudonas lankas (iš priekinio apatinio kampo į galinį viršutinį) ir raudona strėlė sidabriniais antgaliu ir plunksna.

Istorija
--------

1792 m. gegužės 15 d. karaliaus S. A. Poniatovskio privilegijoje Tryškiams yra aprašytas ir pavaizduotas **Tryškių herbas**: mėlyname dugne auksinis lankas ir strėlė.

Heraldikos požiūriu tai gana modernus herbas (aukštas abstraktumo lygis). Herbe vaizduojamas lankas ir strėlė yra nuoroda į medžioklę bei karybą. Kadangi Tryškiai iki pat XX a. antros pusės buvo apsupti tankių miškų, vietiniai gyventojai plačiai vertėsi medžiokle.

1989 m. gruodžio 13 d. herbas buvo oficialiai grąžintas miesteliui (atkurtas pagal dailininko Arvydo Každailio projektą). 2004 m. spalio 21 d. Prezidento dekretu patvirtintas rekonstruotas miestelio herbas ir vėliava.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Trąby |
|  |
| Informacija |
| Herbas nuo | 1398 m. |
| Papuošalas | 5 baltos stručio plunksnos |
| Šalmas | grotelinis |

Herbas *Trąby* Baranow Sandomierski pilyje
**Trąby** (pažodžiui išvertus – *Trimitai*) – lenkiškas herbas, naudotas ir Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje. Herbe pavaizduoti trys triskelionu išdėstyti trimitai.

Herbas *Trąby* kartą paminėtas 1398 m. Šis herbas dar žinomas lenkiškais pavadinimais *Brzezina*, *Trąby II*, *Trąby Odmienne*, *Tuba*.

Žinomiausi herbo turėtojai
--------------------------

* Astikai
* Radvilos
* Zbigniew Brzezinski
* Teodoras Narbutas, istorikas

Taip pat šį herbą turėjo 188 giminės:
  
 Baraniecki, Birzanski, Bleszynski, Boleslawski, Brzezinski, Chaszajdarowicz, Chaszajewicz, Chwalczewski, Ciarnowski, Ciazynski, Ciborowski, Ciecicza, Cyryna, Czaszawski, Czaszynski, Czasnicki, Dawidowicz, Dewicz, Dobinski, Dogiel, Doluski, Dowgielt, Dowgielt, Dowiakowski, Dyakowski, Dzieczkowski, Dziewaltowski, Dziewialtowski Gintowt, Dziokowski, Falczewski, Gasciewicz, Gekowicz, Gintowicz, Gintowt, Gintowtt, Gorzkowski, Grobicki, Hawryllo, Horoch, Hreczycha, Hreczyna, Hryczyna, Hrydziewicz, Iskrzycki, Iwankiewicz, Iwaszkiewicz, Iwaszkowicz, Janakowski, Jardanowski, Jaszczold, Jaszkiewicz, Jaszkowicz, de Johne Jordan z Zakliczyna, Jonakowski, Jordan, Jordanowski, Jurgiowski, Jurhiewicz, Karaszewicz, Kielkiewicz, Kierdej, Kirklewski, Klichnowski, Klichowski, Kolecki, Kolinski, Kolnicki, Kolek, Komajewski, Konkowski, Kosmowski, Kowienicki, Kowinicki, Kownicki, Kowzan, Krakowka, Krakowski, Krzykawski, Kumajewski, Kumanowski, Kumorowski, Kurylowski, Lewkowski, Lutowienski, Lakorski, Letowienski, Michniewski, Michniowski, Michnowski, Mielakowski, Mielakowski, Miekicki, Miekiski, Milakowski, Mleczko, Narbut, Narbutt, Niewier, Niewodzinski, Ocicki, Oczycki, Ostyk, Ostykowicz, Oscik, Oscikowicz, Oscikowski, Osnialowski, Osmialowski, Otffinowski, Otfinowski, Oticz, Otwinowski, Pankiewicz, Pankowicz, Piecek, Pieckiewicz, Piecko, Piekiewicz, Piekiewicz, Pienkiewicz, Pienkowski, Pietkiewicz, Pietkiewicz, Piwka, Piwko, Plowienski, Plowinski, Ponkiewicz, Prot, Pszonka, Radziwill, Rogulski, Romaszkiewicz, Rozwadowski, Rusanowski, Rusianowski, Russagowski, Russanowski, Sadkowski, Sierski, Sirewicz, Siruc, Skop, Skopnik, Sobocki, Sobeslaw, Sobczak, Sosniecki, Sosnicki, Stanczykiewicz, Stanczykiewicz, Stecher, Stojowski, Stojowski Jordan, Strzalka, Swiatorzecki, Swierczowski, Swierszczowski, Swietorzecki, Swierczowski, Swietorzecki, Tokaczewski, Tokara, Tokarzewski, Traba, Tromba, Truszowski, Walawski, Waniorski, Warzycki, Wierszul, Wierszul, Wierszult, Wiesicki, Winiarski, Wincza, Wloczewski, Wojna, Wojno, Wojnowicz, Wolda, Woyna, Woyno, Wylam, Zbrawski, Zwiachelski, Zwiacholski, Zagiel, Zebrawski, Zorawski Jordan,

* Vengruvo apskrities herbe Trąby simbolisVengruvo apskrities herbe Trąby simbolis
* Vengruvo miesto herbe Trąby simbolisVengruvo miesto herbe Trąby simbolis
* Tauragės herbas su Trąby motyvuTauragės herbas su Trąby motyvu
| RK3114 |
| --- |
| **Deglėnai-Pamažupiai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 8,8 km |
| Pradžia | Deglėnai |
| Pabaiga | Pamažupiai |
| Apskritys | Panevėžio |

**RK3114** – rajoninis kelias, jungiantis Deglėnus ir Pamažupius. Kelio ilgis – 8,8 km, visas kelias yra dengtas žvyru, išskyrus gyvenvietėse, kur jis yra asfaltuotas.

Kelias prasideda Deglėnuose, sankryžoje su  **2930**  Klovainiai–Deglėnai–Valmoniai . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Deglėnai, Vildūnai, Pamažupiai. Kelias baigiasi Pamažupiuose, sankryžoje su  **2904**  Linkuva–Joniškėlis–Pumpėnai . Vildūnuose iš kelio atsišakoja  **3122**  Vildūnai–Norgėlai .

Išnašos
-------

1. ↑ . Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-23.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
| RK3111 |
| --- |
| **Pumpėnai-Rinkūnai-Žadeikiai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 13,85 km |
| Pradžia | Pumpėnai |
| Pabaiga | Žadeikiai |
| Apskritys | Panevėžio |
| Miestai | Pumpėnai |
|  |
| Kelias prie Žadeikių |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

**RK3111** – rajoninis kelias, jungiantis Pumpėnus, Rinkūnus ir Žadeikius. Kelio ilgis – 13,85 km. Kelias nuo Pumpėnų iki Rinkūnų yra dengtas žvyru, visas likęs kelias yra asfaltuotas.

Kelias prasideda Pumpėnuose, sankryžoje su  **3112**  Pumpėnai–Krikliniai–Smilgiai . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Pumpėnai, Stebeikiai, Rinkūnai, Žadeikėliai, Žadeikiai. Kelias baigiasi Žadeikiuose, sankryžoje su  **3101**  Pasvalys–Vabalninkas . Ties Stebeikiais kelias kerta Svalios upę.

Išnašos
-------

1. ↑  *Rajoninis kelias Pumpėnai – Rinkūnai – Žadeikiai (3111)*. Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-20.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
Jaques Pills 1959 m.
**Jacques Pills** (tikrasis vardas *René Ducos*; g. 1906 m. sausio 7 d. Tiulyje – m. 1970 m. rugsėjo 12 d. Paryžiuje) buvo prancūzų dainininkas ir aktorius.

1959 metais atlikėjas atstovavo Monakui 1959 m. „Eurovizijos" konkurse su daina „Mon ami Pierrot" (liet. *Mano draugas Piero*). Gavęs tik 1 tašką, šalies atstovas tarp 11 dalyvių užėmė paskutinę vietą. Beje, įdomus faktas, kad Jacques Pills dukra Jacqueline Boyer 1960 m. Eurovizijoje atstovavo Prancūzijai ir nugalėjo.

Jacques Pills buvo du kartus vedęs, tačiau abi santuokos baigėsi skyrybomis.

Filmografija
------------

* 1933 – *Mademoiselle Josette, ma femme*
* 1934 – *Princesse Czardas*
* 1936 – *Prends la route*
* 1936 – *Toi, c’est moi*
* 1942 – *Pension Jonas*
* 1945 – *Marie la Misere*
* 1945 – *Seul dans la nuit*
* 1949 – *Une femme par jour*
* 1954 – *Boum sur Paris*

Nuorodos
--------

* Jacques Pills svetainėje Internet Movie Database **(**angl.**)**


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**–** |  **Monako atstovas Eurovizijoje**1959 | Po to:**François Deguelt  *„Ce soir-là"*** |
| **Povilas Čiurlionis** |
| --- |
| Gimė | 1884 m. vasario 29 d.Druskininkuose |
| Mirė | 1945 m. rugpjūčio 26 d. (61 metai)Kaune |
|  |
| Veikla | pianistas, vargonininkas, chorvedys, architektas. Vienas iš vargonininko Konstantino Čiurlionio penkių sūnų, artimiausias M. K. Čiurlionio brolis. |

**Povilas Čiurlionis** (1884 m. vasario 29 d. Druskininkuose – 1945 m. rugpjūčio 26 d. Kaune) – pianistas, vargonininkas, chorvedys, architektas. Vienas iš vargonininko Konstantino Čiurlionio penkių sūnų, artimiausias M. K. Čiurlionio brolis.

Biografija
----------

Apie 1898–1899 m. mokėsi Peterburgo vidurinėje mokykloje, privačiai lankė fortepijono pamokas. 1899–1902 m. (su pertraukomis) gyveno Varšuvoje, kur kartu su broliu M. K. Čiurlioniu studijavo fortepijono, vargonų ir kompozicijos disciplinas Muzikos institute. 1901–1902 m. valtorna grojo Plungės orkestro mokykloje, kartu su broliu Konstantinu vasarą leido Palangoje. 1903 m. gyveno Vilniuje.

Vengdamas karo prievolės carinės Rusijos kariuomenėje, brolio Konstantino pastangomis, 1904 m. išvyko į JAV. Čia Niujorko Kolumbijos (*Columbia*) universitete studijavo architektūrą (jo darbai buvo eksponuojami universiteto diplomantų parodoje), vertėsi privačiomis muzikos pamokomis. 1912 m. pradėjo vargonininkauti Šv. Kazimiero lietuvių parapijoje Worcesteryje. Suorganizavo Lietuvos vyčių chorą ir pirmąjį lietuvių orkestrą.

Nuo 1913 m. mokytojavo Miko Petrausko muzikos mokykloje Brukline, koncertavo kaip pianistas ir koncertmeisteris, vargonininkavo ir vadovavo chorui Šv. Pranciškaus lietuvių parapijoje Lawrence.

Nuo 1913 m. buvo ALRK Vargonininkų sąjungos narys. Sukūrė giesmių ir dainų „Miškas ūžia", „Kad aš jojau", „Žavėjimas" ir kt. 1912 m. Amerikos vargonininkų sąjunga išleido jo Kalėdų giesmę „Piemenys, piemenys Betliejun bėgo" mišriajam chorui ir vargonams. Už šią giesmę buvo pelnęs vargonininko garbės titulą.

1920 m. grįžo į Lietuvą ir apsigyveno Kaune, kur daug metų dėstė Kauno meno mokykloje perspektyvą, braižybą ir muziką, projektavo ir statė mokyklas, gyvenamuosius namus ir kitokius pastatus. Nuo 1940 m. iki mirties gyveno pas V. ir D. Zubovus, dažnai akompanuodavo baritonui V. Zubovui, atliekančiam dainas, romansus ir arijas iš operų.

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| **Jacques Majorelle** |
| --- |
| Gimė | 1886 m. kovo 7 d.Nansi, Prancūzija |
| Mirė | 1962 m. spalio 14 d. (76 metai)Paryžius, Prancūzija |
| Tėvai | Louis Majorelle |
| Sutuoktinis (-ė) | Andrée Longueville |
|  |
| Veikla | dailininkas, landšafto dizaineris |

Mažorelio sodas
**Žakas Mažorelis** (pranc. *Jacques Majorelle*, 1886 m. kovo 7 d. Nansi – 1962 m. spalio 14 d. Paryžius, palaidotas Nansi) – prancūzų dailininkas, landšafto dizaineris.

Biografija
----------

Žako tėvas, žinomas dailidė, dekoratorius Lui Mažorelis pranc. *Louis Majorelle*, „École de Nancy" meno dirbtuvių vice-prezidentas. Šiose dirbtuvėse ir prabėgo Žako jaunystė.

1901 m. įstojo į Nansi vaizduojamosios dailės mokyklos (pranc. *École nationale supérieure d'art de Nancy*) architektūros ir dekoro klasę.

1903 m. išvyko studijuoti į Džulian akademiją, Paryžiuje. 1908 m. Paryžiuje, Prancūzijos dailininkų sąjungoje, įvyko pirmoji jo paroda.

1917 m. Žakas Mažorelis išvyko į Maroką, kur tęsė dailininko karjerą. Marakeše įsigytame žemės sklype užsiėmė landšafto dizainu,  pasistatė maurų stiliaus namą.

1919 m. vedė Andrė Longvil pranc. *Andrée Longueville* iš Lotaringijos.

Daug keliavo po pietų Maroką ir Atlaso kalnus. Išleido kelionių dienoraštį „Dailininko keliai Atlase ir Antiatlase" (pranc. *Carnet de route d’un peintre dans l’Atlas et l’Anti-Atlas*).

1931 m. formuojamame Žako sode, architektas Paulius Sinoiras (pranc. *Paul Sinoir*) dailininkui pastatė dirbtuves,  kurios 1937 m. buvo išdažytos ryškia mėlyna spalva. Toks Žako dekoravimo stilius gavo savą pavadinimą „Bleu Majorelle".

1947 m. Marakeše atidarytas Mažorelio sodas visuomenės lankymui.

1955 m. įvykusios auto avarijos metu Žakas Mažorelis neteko kojos, persikėlė gyventi į Paryžių.

Mirė Žakas Mažorelis 1962 m. spalio 14 d. Paryžiuje. Palaidotas šeimos kape Nansi „Préville" kapinėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mažorelio sodas[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Marokietiška glazūra[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Lanšafto dizainas[neveikianti nuoroda]