recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Liuneto liekanos.
Šiaurinių fortų pirmosios baterijos liekanos.
**Karuosta** (latv. *Kara Osta* 'Karo uostas') – rajonas šiaurės Liepojoje (Latvija). 1890–1906 m. Rusijos caro Aleksandro III įsakymu Karuosta statyta kaip karinė jūrų bazė. Vėliau buvo naudojama Tarybų Sąjungos Baltijos karinio jūrų laivyno.

Įtvirtinimai pastatyti 1894–1900 m. Kariniams tikslams įtvirtinimai taip ir nebuvo panaudoti, o kariuomenė juos paliko 1908 m. Per Pirmąjį pasaulinį karą, 1915 m. vasarą, fortai buvo susprogdinti, kad jų nepanaudotų vokiečiai.

Antro pasaulinio karo metu Karuostoje įsikūrė Sovietų armija. Miestelis puikiai tiko karinei bazei, nes turi neužšalantį uostą, todėl čia galėjo švartuotis povandeniniai laivai.

1994 m. galutinai iš Latvijos pasitraukus Sovietų armijai, Karuostoje liko gausybė negyvenamų butų blokiniuose pastatuose, kuriuose būdavo apsistoję per 20 000 kareivių. Rajone vyrauja didelis nedarbas, nusikalstamumas ir narkomanija.

Sportas
-------

* FK Karosta – futbolo klubas.

Turizmas
--------

Šv. Nikolajaus katedra Karuostoje
Buvęs Karuostos kalėjimas, kuriame būdavo kalinami karo nusikaltėliai, šiuo metu yra paverstas turistų stovykla. Kalėjime galima praleisti naktį kaip nusikaltėliui.

Taip pat rengiamos ekskursijos po išlikusius įtvirtinimus.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Karuosta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* www.karosta.lv
| Karupanas*Carúpano* |
| --- |
|        |
| *Karupano uostas* |
|  |
| 

KarupanasKarupanas

10°40′0″ š. pl. 63°14′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.66667°š. pl. 63.23333°r. ilg.﻿ / 10.66667; 63.23333﻿ (Karupanas)Koordinatės: 10°40′0″ š. pl. 63°14′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.66667°š. pl. 63.23333°r. ilg.﻿ / 10.66667; 63.23333﻿ (Karupanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Venesuelos vėliava Venesuela |
| **Valstija** | Sukrė (valstija) Sukrė (valstija) |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1647 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 173 877  |
| **Altitudė** | 10 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Karupanas |

**Karupanas** (isp. *Carúpano*) – miestas šiaurės rytų Venesueloje, Sukrės valstijoje, Karibų jūros pakrantėje. Bermudeso savivaldybės centras. Yra oro uostas, žvejybinis ir prekybinis jūrų uostas (išvežamas tabakas, odos, kava, kakava), praeina Kumanos–Guirijos plentas. Maisto (žuvų, cukraus, romo), odų apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos pramonė. Auginami kakavmedžiai, kavamedžiai, cukranendrės, prekiaujama žemės ūkio produkcija. Apylinkėse kasamos cinko ir vario rūdos, sidabras. Vystomas turizmas. Veikia katedra ir keletas mažesnių bažnyčių.

Istorija
--------

Krikščionių misionieriai Karupaną įkūrė 1647 m. Pavadinimas vietinių indėnų kalba reiškia 'žemė su namu'. 1814 m. Karupane Simonas Bolivaras paskelbė apie vergovės panaikinimą. 1962 m. Karupane bandytas surengti valstybinis perversmas. 1997 m. miestas nukentėjo nuo žemės drebėjimo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Karupanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
*Šis straipsnis apie mišką prie Vilniaus. Apie mišką prie Klaipėdos skaitykite straipsnyje Klaipėdos-Kukuliškių miškai.*
Koordinatės: 54°41′20″ š. pl. 25°6′15″ r. ilg.﻿ / ﻿54.68889°š. pl. 25.10417°r. ilg.﻿ / 54.68889; 25.10417

Kelias Gudeliai–Bieliūnai per Girulių mišką
Mišku čiurlenantis upokšnis
**Girulių miškas** – miškas pietryčių Lietuvoje, Vilniaus rajone bei ties vakariniais Vilniaus pakraščiais, 1–2 km į vakarus nuo Lazdynų, 2 km į pietvakarius nuo Pilaitės, Neries dešiniajame krante. Priklauso Vilniaus miškų urėdijai (Sudervės, Verkių girininkijos).

Paviršius kalvotas, besileidžiant į Neries slėnį išraižytas griovų ir raguvų. Būdingi jauriniai silpnai sujaurėję smėliai, vietomis velėniniai jauriniai priesmėliai ir priemoliai. Per mišką teka Sudervės upelis, keli bevardžiai upokšniai. Girulių miškas yra miško parkas.

Medynai:

* pušynai: 80 %
* eglynai: 15 %
* baltalksnynai: 3 %
* drebulynai: 1 %
* ąžuolynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 64 % medynų, pusamžiai medžiai 36 %.

Girulių miške sutinkamos stirnos, šernai, lapės, kiškiai, usūriniai šunys. Auga vaistiniai augalai. Ties Neries ir Sudervės santaka yra pilkapių. Didelę miško dalį apima Griovių geomorfologinis draustinis, šiaurės vakarinį galą siekia Neries regioninis parkas (Dūkštų kraštovaizdžio draustinis). Seniau augo saugomas Bieliūnų ąžuolas.

Miške įsikūrę kaimai: Giruliai, Platiniškės, Užlandžiai, Vaičiūniškės, Pasieniai, Smigliai, Bieliūnai, Grioviai, Gudeliai, Naujakiemis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Girulių miškas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 628
Pilies kurtina
**Kurtina** (pranc. *courtine*) – tai viduramžių fortifikaciniuose statiniuose naudota gynybinė siena tarp dviejų pilies bokštų, arba siena (pylimas) jungianti tvirtovės gretimus bastionus. Kurtinos paprastai išsiskyrė dideliu aukščiu, nuo išorinės pusės buvo juosiamos gynybinių griovių, siekiant apsunkinti priešo puolimą. Priešo tikslas buvo įveikti kurtiną ją pramušant ar išgriaunant. Vėlesniais amžiais sparčiai pradėjo vystytis artilerija, todėl iškilo būtinybė pažeminti kurtinas. Vietoje bokštų imta statyti žemesnes bastėjas, bastionus.

Nuo XVI a. pabaigos atsiradus mažesnės apimties papildomiems gynybiniams statiniams, įrengiamiems priešais tvirtovę (ravelinams ir kt.), šių sienų aukštis pažemėjo, o taikiniu tapo bastionai.

Literatūra
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kurtina** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Friar, Stephen (2003). *The Sutton Companion to Castles*, Sutton Publishing, Stroud, 2003. ISBN 978-0-7509-3994-2
* Whitelaw, A. ed. (1846), *The Popular Encyclopedia, Conversations Lexicon*, I, Glasgow, Edinburgh, and London: Blackie & Son
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kurskasrus. *Курск* |
| --- |
|              |
| *Raudonoji aikštė* |
|  |
| 

KurskasKurskas

51°43′00″ š. pl. 36°11′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.71667°š. pl. 36.18333°r. ilg.﻿ / 51.71667; 36.18333﻿ (Kurskas)Koordinatės: 51°43′00″ š. pl. 36°11′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.71667°š. pl. 36.18333°r. ilg.﻿ / 51.71667; 36.18333﻿ (Kurskas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Kursko sritis Kursko sritis |
|  |
| **Meras** | Nikolajus Ovčiarovas |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 409 450  |
| **Plotas** | 190 km² |
| **Tankumas** (2009) | 2 155 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Kurskas |

**Kurskas** – Rusijos miestas, Kursko srities administracinis centras. Žinomas dėl netoliese vykusio Kursko mūšio (1943 m.), yra Kursko magnetinė anomalija.

Istorija
--------

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Kurskas minimas Teodosijaus iš Pečioros gyvenime (*Житие Феодосия Печерского*), datuojamame ne anksčiau kaip 1036 m. kai kairiakrantis Dnepras perėjo Jaroslavo Išmintingojo valdžiai. Metraščiuose pirmą kartą minimas 1095 m. Pavadinimas kilęs iš gyvenvietės išsidėstymo prie Kuros upelio įtekėjimo į Tuskarės upę. Kuros hidronimas susijęs su liaudišku terminu *курья* – „upės įlanka, siaura upės prataka".

Nuo 1360 m. iki XV a. Kurskas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

XVI-XVII a. Kurskas priklausė Maskvos valstybei ir buvo pasienyje su Abiejų Tautų Respublika ir neapgyvendinta stepe. 1596 m. pastatyta nauja tvirtovė. XVII a. Kurską ne kartą puolė lenkų-lietuvių kariuomenė, Krymo totoriai, nogajai.

1708 m. priskirtas Kijevo gubernijai, 1727 m. – Belgorodo gubernijai, nuo 1779 m. Kursko vietininko būstinė, 1797 m. Kursko gubernijos centras.

Nuo XIX a. 7-to dešimtmečio Kurskas – geležinkelio mazgas. XIX a. pb. Kurskas tampa stambiu pramonės centru.

Nuo 1934 m. Kursko srities centras.

Antrojo pasaulinio karo metu buvo okupuotas vokiečių (1941–1943 m.), buvo smarkiai sugriautas.

Kurske gimė lietuvių kilmės kino aktorius Sergejus Puskepalis.

Sportas
-------

### Futbolas

* Kursko „Avangardo" futbolo klubas
* „Darbo rezervų" stadionas

Mikrorajonai, priemiesčiai
--------------------------

* Centrinis (*Центральный*)
* Geležinkelio (*Железнодорожный*)
* Seimo (*Сеймский*)
Kurso de Esperanto|  
Programos ekranvaizdis |
| Autorius | Carlos Alberto, Alves Pereira |
| Pirmoji versija | 2013 m. vasario 18 d. |
| Stabili versija | 4.1.2 |
| Kūrimo būsena | Aktyvi |
| Parašyta | C++ ir Qt |
| Operacinė sistema | Mac OS X, Windows, Linux |
| Kalba | ~30 kalbų |
| Tipas | mokomoji programa |
| Licencija | GNU GPL 3 |
| Svetainė | www.kurso.com.br |

**Kurso de Esperanto** – nemokama atvirojo kodo programa, apimanti 12 pamokų kursą, skirtą mokytis esperanto kalbos pradedantiesiems. Naudojantis optimizuoto mokymosi pratybomis per dvi savaites galima išmokti esperanto pagrindų. 

„Kurso de Esperanto" naudoja visų vartojamų žodžių klausymo testus, skirtus mokytis tarimą ir klausymo supratimą. Vartotojas gali mikrofono pagalba įrašyti savo bandymus kalbėti esperanto kalba ir palyginti juos su originalo pavyzdžiais. Tarp garso įrašų yra ir populiarių dainų melodijų.

Kiekvienos pamokos pabaigoje ir viso esperanto kurso patikrinimo metu vartotojas gali išlaikyti egzaminą ir pasinaudoti šio kurso ypatinga savybe: testus galima nemokamai nusiųsti patikrinimui. Šią vertinimo paslaugą teikia esperanto judėjimo savanoriai, tarp kurių yra ir Vokietijos esperanto jaunimo organizacija.

„Kurso de Esperanto" remiasi Kvebeko esperanto draugijos sukurtu 10 val. kursu ir kitais kursais. Programa veikia Qt C++ bibliotekos pagrindu, Mac OS X, Windows, Linux operacinėse sistemose. 2013 m. vasario mėn. išleista programos 4.1.2 versija. „Kurso de Esperanto" išversta maždaug į 30 kalbų. Yra daug savanorių, kurie siekia padidinti šį skaičių. Esperanto kalbos vertimo procesą supaprastina programa „Tradukilo", kurią taip pat galima nemokamai atsisiųsti.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė (anglų k.)
* *Quebec Esperanto Society* (prancūzų k.)
* *Plena Manlibro de Esperanta Gramatiko* (esperanto k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Per girią tekanti Narevo upė
**Kurpių giria** (lenk. *Puszcza Kurpiowska*) – tai didelis miškų masyvas, kurį sudaro dvi girios: Bialos giria ir *Zielonos giria*. Giria yra Kurpių lygumoje per kurią teka Narevo upė. Giria šiaurėje ribojasi su buvusia Rytų Prūsijos teritorija, rytuose su Pisos upe, pietuose su Narevo upe ir vakaruose su Ožico upe. Girios pavadinimas kilęs nuo Kurpių kaimo.

Istorija
--------

XVI a. giria buvo vadinama *Zagajnica*. Giria tuo metu buvo išsidėsčiusi tarp Pšasnyšo, Lomžos ir Ostrolenkos miestų. XVIII a. į bendrą girios pavadinimą įtrauktos *Bialos* ir *Zielonos* girios, kurios priklausė Plocko vyskupijai. Ilgainiui *Zielonos giria* imta tapatinti su bendru *Kurpių girios* pavadinimu. XX a. apie 33 % girios buvo apaugę miškais. Apie 95 % medžių sudarė pušys, alksniai, eglės, ąžuolai ir beržai.

Girios draustiniai
------------------

* *Čarnios draustinis*;
* Kanistano miškų draustinis;
* Cemnų Konto draustinis;
* Lokiečo miškų draustinis;
* *Olsi Plošickių draustinis*;
* *Serafino ežero draustinis*.
| **Pratibha Patil** |
| --- |
|  |
| Visas vardas | Pratibha Devisingh Patil |
| Gimė | 1934 m. gruodžio 19 d. (88 metai)Nadgaonas, Maharaštra, Indija |
| Tautybė | marathė |
| Sutuoktinis (-ė) | Devisingh Ransingh Shekhawat |
| Indijos prezidentė |
| Kelintas | 12 |
| Ėjo pareigas | 2007 – 2012 |
| Ankstesnis | Avul Pakir Jainulabdeen Abdul Kalam |
| Vėlesnis | Pranab Mukherjee |
|  |
| Veikla | politinė veikėja |
|  |
| Alma mater | Valstybinis teisės koledžas, |
|  |
|  **Vikiteka** | Pratibha Patil |

**Pratibha Devisingh Patil** (hind. प्रतिभा देवीसिंह पाटिल, IAST: *Pratibhā Devīsiṃh Pāṭil*, g. 1934 m. gruodžio 19 d.) – Indijos politikė, buvusi 12 šalies prezidentė, šias pareigas ėjusi 2007–2012 m. laikotarpiu. Ji buvo pirmoji Indijos prezidentė moteris.

Iš prezidentės posto P. Patil pasitraukė 2012 m. liepą. Ją pakeitė Pranab Mukherjee.

P. Patil yra Indijos nacionalinio kongreso narė. 2004–2007 m. politikė buvo Radžasthano valstijos vadove. Šiame poste ji taip pat tapo pirmąja moterimi užėmusia tokias pareigas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  First female president for India
2. ↑  Former Governors of Rajasthan Archyvuota kopija 2012-04-17 iš Wayback Machine projekto.
| Gukovas*Гуково* |
| --- |
|        |
| *Gukovo kultūros namai ir Lenino paminklas* |
|  |
| 

GukovasGukovas

48°03′0″ š. pl. 39°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.05000°š. pl. 39.93333°r. ilg.﻿ / 48.05000; 39.93333﻿ (Gukovas)Koordinatės: 48°03′0″ š. pl. 39°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.05000°š. pl. 39.93333°r. ilg.﻿ / 48.05000; 39.93333﻿ (Gukovas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Rostovo sritis Rostovo sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1878 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 66 332  |
| **Plotas** | 40 km² |
| **Tankumas** (2017) | 1 658 žm./km² |
| **Altitudė** | 250 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Gukovas |

**Gukovas** (rus. *Гуково*) – miestas Rusijoje, Rostovo srityje, į šiaurę nuo Rostovo prie Dono, Ukrainos pasienyje. Geležinkelio stotis prie Rostovo–Donecko linijos, keliai į Novošachtinską, Zverjevą, Červonopartizanską. Veikia pasienio kontrolės postas. Maisto, lengvoji, statybinių medžiagų pramonė. Veikia technikumas, Rostovo universiteto padalinys. L. Mikulino šachtininkų darbo muziejus, 2 cerkvės.

Istorija
--------

Gukovas įkurtas 1878 m. kaip geležinkelio stotis (pradžioje vadinta Kovaliovu). XX a. pr. apylinkėse pradėta akmens anglių kasyba, gyvenvietė sparčiai augo. Nuo 1939 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1955 m. – miestas. XX a. pab. – XXI a. pr. šachtos pradėtos uždarinėti, miestas išgyveno ūkinį nuosmukį. 2004 m. prie Gukovo prijungta Almazno miesto tipo gyvenvietė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 125
Guilino kalvos
Dramblio Straublio kalva
**Guilino kalvos** (kin. 象鼻山, pinyin:  *Xiàngbí Shān*) − stačių ir siaurų kalvų grupės pietų Kinijoje prie Lidziango upės, Guilino miesto aplinkėse. Aukščiausia yra Didžiojo Vainiko kalva − jos aukštis 120 m. Pasaulio paveldo objektas nuo 2014 m. (žr. Pietų Kinijos karstiniai dariniai).

Guilino kalvų teritorija garsėja savo nuostabiu kraštovaizdžiu: keistomis klinčių kalvomis, dėl kurių ji yra viena labiausiai gražiausių Kinijos vietų. Šie klinčių bokštai iškyla 120 km atkarpoje ties Lidziango upės krantais, tarp lygių ryžių laukų.

Maždaug prieš 300 mln. metų šioje vietoje plytėjo vandenynas, tačiau jo dugną judanti Žemės platforma išstūmė virš jūros lygio. Stori klinčių sluoksniai tapo neapsaugoti nuo vėjo, bangų ir tik tvirčiausia jų dalis išliko kaip uolų kauburiai − šie dariniai žinomi kaip karstiniai bokštai.

Dėl savo keistų formų kalvos gavo vaizdingus pavadinimus: *Penki Tigrai, gaudantys ožką, Lipantis Vėžlys, Kupranugario arba Ąsočio kalva, Dramblio Straublio kalva, Septynių Žvaigždžių kalva*. *Kupranugario kalva* atrodo labai panaši į sėdintį kupranugarį, kad galima pamanyti, jog jis iškaltas iš uolos. Tačiau pažiūrėjus kitu kampu, ši kalva taip pat primena didžiulį vyno ąsotį, todėl ji taip pat vadinama *Ąsočio kalva*. *Parko Gėlių* tilto, pastatyto 1540 m. arkos, atsispindėdamos vandenyje, sudaro ratą. Nuo šio tilto viršaus atsiveria labai gražus vaizdas į apylinkes.

#### Legenda

Pasak legendos, *Dramblio Straublio* kalva, stūksanti prie Lidziango upės, kažkada buvęs dramblys, kuriuo Dangaus valdovas keliavęs po Pietų Kiniją. Kartą dramblys susirgęs, o Guilino valstietis jį išgydęs. Atsidėkodamas dramblys padėjęs jam apdirbti laukus, tačiau Dangaus valdovas labai užsirūstinęs ir pavertęs gyvūną akmeniu. Kalvos apačioje dramblio „straublys" paniręs į vandenį, sudarydamas tarsi perėją po arka. Jis vadinamas Mėnuliu vandens arkoje, nes atsispindi vandenyje kaip mėnulio pilnatis.

Kuopingo kaimas tarp Guilino kalvų

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Guilino kalvos** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Guilino kalvos **(**angl.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Prancūzijos žalieji galvijai |
| --- |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Kilmė** | iš Šveicarijos žalųjų karvių |

**Prancūzijos žalieji galvijai** – pieninių galvijų veislė. Ši veislė kilusi iš Šveicarijos žalųjų karvių. Veislei gerinti 1960 m. buvo panaudoti ir originalūs Ausrtijos, Vokietijos, Amerikos žalųjų veislės galvijai, taip pat žalieji kalnų galvijai iš
Italijos. Prancūzijos žalųjų veislės galvijai priklauso pieno tipo gyvulių grupei. Todėl jie daugeliu
atvejų yra laikomi dėl pieno, nes ilgai ganosi ganyklose. Tvartinis periodas siekia nuo 2 iki 6 mėnesių. Lyginant su Prancūzijos Holšterinų-Fryzų karvių veislėmis Prancūzijos žalųjų karvių
pieno išeiga yra mažesnė, pieno baltymų procentas yra aukštesnis, pieno riebumas vienodas. Yra būtinas veislės išsaugojimas vykdant bandos reprodukcijos darbus. Kadangi veislę sudaro importuotos veislės, tai Prancūzijos žalųjų pažeidžiamumo statusas nenustatytas.

Prancūzijos žalųjų veislės karvių charakteringas bruožas yra tas, kad jie apie snukį turi šviesų apvadą, riestus ragus. Karvių odos šerių spalva yra ruda. Suaugusios karvės sveria
650 kg, o jų aukštis ties gogu siekia 138 cm. Suaugusių bulių svoris yra žymiai didesnis, t. y.
1000 kg, ir aukštis ties gogu - 145 cm.
| Prancūzų katedra |
| --- |
|  |
| Bažnyčia 2007 m. |
| Vieta | Berlynas, Frydrichštato rajonas |
| Architektas | Louis Cayart ir Abraham Quesnay |
| Statybų pabaiga | 1705 m. |
| Paskirtis | reformatų bažnyčia |

**Berlyno Prancūzų katedra** (vok. *Französischer Dom*) – vėlyvojo baroko stiliaus reformatų bažnyčia Berlyne.

Ši katedra buvo pastatyta hugenotų bendruomenei Berlyne, kuri čia buvo radusi prieglobstį po 1598 m. išleisto Nanto edikto. 1701–1705 m. čia buvo pastatyta kukli bažnyčia, kurią suprojektavo architektai Lui Kajaras ir Abrahamas Kuesnė. Ši katedra yra 1688 m. sugriautos hugenotų bažnyčios, esančios Šarentone, Prancūzijoje, kopija. 1754 m. bažnyčioje pastatyti vargonai. Bažnyčia buvo itin apgriauta per Antrąjį pasaulinį karą, atstatyta 1977–1981 m.

Šio statinio išskirtinis bruožas – masyvus cilindro formos bokštas, kurio pagrindą juosia korintinis kolonų portikas. Bokštas ir portikas 1785 m. pristatyti prie bažnyčios pagal Karlo fon Gotardo projektą. Katedroje įkurtas hugenotų muziejus, kuriame pasakojame apie hugenotų istoriją Prancūzijoje ir Bradenburge. 66 m aukštyje įsikūrusi apžvalgos aikštelė yra aukščiausia miesto istorinė vieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Werner Gahrig, *Unterwegs zu den Hugenotten in Berlin. Historische Spaziergänge*, Institut für vergleichende Staat-Kirche-Forschung (ed.), 2nd, ext. and corr. ed. Berlin: Das Neue Berlin (edition ost), 2000, p. 163. ISBN 3-360-01013-2
**Karibų valstybių asociacija** (*Karibų regiono organizacija*, Association of Caribbean States, **ACS**, taip pat vadinama *Asociacion de Estados del Caribe* arba *Association des Etats de la Caraibe*) yra valstybių organizacija sukurta siekiant skatinti bendradarbiavimą, konsultacijas ir veiksmų derinimą tarp visų Karibų regiono šalių. Organizaciją sudaro 25 valstybės narės ir 3 asocijuotos narės. ACS įkurimo konvencija pasirašyta 1994 m. liepos 24 d. Cartagena de Indias, Kolumbijoje.

Organizacijos sekretoriatas yra Port of Speine, Trinidade ir Tobage.

Asociacijos narės: Antigva ir Barbuda, Bahamos, Barbadosas, Belizas, Kolumbija, Kosta Rika, Kuba, Dominika, Salvadoras, Grenada, Gvatemala, Gajana, Haitis, Hondūras, Jamaika, Meksika, Nikaragva, Panama, Dominikos Respublika, Sent Kristoferis ir Nevis, Sent Lusija, Sent Vincentas ir Grenadinai, Surinamas, Trinidadas ir Tobagas ir Venesuela. Asocijuotos narės: Aruba, Prancūzija (atstovauja Prancūzijos Gvianai, Gvadelupei ir Martinikai) ir Nyderlandų Antilai.

Asociacijos generalinis sekretorius yra Rubén Arturo Silié Valdez. Ministrų tarybos sekretorius yra Luis Ernesto Derbez, Meksikos užsienio reikalų sekretorius.

Nuorodos
--------

* Oficialus puslapis Archyvuota kopija 2005-03-24 iš Wayback Machine projekto.
| ***Doloresa Kleiborn*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Dolores Claiborne |
| Kilmės šalis |  |
| Režisierius | Taylor Hackford |
| Prodiuseris (-iai) | Charles Mulvehill  Taylor Hackford |
| Scenaristas (-ai) | Tony Gilroy |
| Kompozitorius | Danny ElfmanHendrik Meurkens |
| Vaidina | Jennifer Jason Leigh  Kathy Bates  David Strathairn John C. Reilly  Christopher Plummer |
| Metai | 1995 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 132 min. |
| Kalba | Anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Doloresa Kleiborn** (angl. **Dolores Claiborne**) – 1995 metais JAV sukurta drama pagal Stepheno Kingo to paties pavadinimo romaną.

Trumpa santrauka
----------------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filme pasakoja istorija apie reporterę Seleną, kuri grįžta į gimtąjį miestelį, kuriame gyvenanti jos motina Doloresa Kleiborn yra kaltinama nužudžiusi turtingą vietinę moterį Verą Donovan, kurios namus ji tvarkydavo. Vera buvo paralyžiuota ir nesugyvenamo charakterio, o paštininkas matė Doloresą prie Veros su pakeltu kočėlu, kai ši nukrito nuo laiptų. Selena nejaučia motinai užuojautos, nes mano, jog ši prieš dvidešimt metų nužudė jos tėvą. Doloresos kaltumu įsitikinęs ir detektyvas Johnas Mackey, visomis priemonėmis besistengiantis surinkti įkalčius.
Filme atskleidžiama, kad Selena vaikystėje buvo seksualiai išnaudojama savo tėvo, o Doloresa, sužinojusi apie vyro poelgį bei šiam pavogus pinigus, kuriuos ji taupė dukters mokslams, leido nuskęsti sename šulinyje; taip pat ir tai, kad Doloresa nežudė Veros, nors ši to prašė pati, nesėkmingai bandžiusi nusižudyti vežimėliu nukrisdama nuo laiptų. Labai nenoriai detektyvas Mackey priverstas pripažinti, kad svarių įrodymų Doloresos kaltumui įrodyti jis neturi.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jennifer Jason Leigh – Selena St. George
* Kathy Bates - Dolores Claiborne
* Judy Parfitt - Vera Donovan
* Christopher Plummer - detektyvas John Mackey
* David Strathairn - Joe St. George
* Eric Bogosian - Peter
* John C. Reilly - konsteblis Frank Stamshaw
* Ellen Muth – Selena vaikystėje
* Bob Gunton - Mr. Pease
* Wayne Robson - Sammy Marchant
**Phil Jackson**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1945 m. rugsėjo 17 d. |
| Gimimo vieta | Deer Lodge, Montana, JAV |
| Ūgis | 2,03 m |
| Svoris | 100 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | Įžaidėjas |
| NBA naujokų birža |
| 1967 m. | 17 šaukimu,New York "Knicks" |
| Profesionalūs klubai |
| 1964-19671967-19781978–1980 | North Dakota (NCAA)New York "Knicks"New Jersey "Nets" |  |
|  |

**Philip Douglas „Phil" Jackson** (g. 1945 m. rugsėjo 17 d. Deer Lodge, Montana) – JAV krepšinio treneris, vienas tituluočiausių pasaulio NBA trenerių, net 11 kartų tapęs NBA čempionu kaip treneris ir vieną kartą kaip žaidėjas. 1996 m. renkant NBA 50-mečio Visų laikų komandą Jacksonas buvo atrinktas tarp 10 geriausių NBA vyr. trenerių.

2014 m. kovo 18 d. P. Jackson tapo New York Knicks klubo prezidentu.

Žaidėjas
--------

1967 metais P. Jacksonas buvo pakviestas į Niujorko „Knicks" komandą. Būsimasis treneris ką tik buvo baigęs mažą Šiaurės Dakotos universitetą. Jacksoną specialistai apibūdindavo kaip gerą, bet lėtą metiką. Philas sunkiai dirbo (ypač gynyboje) ir netrukus tapo vienu geriausiu NBA žaidėjų. 1980 metais Jacksonas baigė profesionalo karjerą.

Treneris
--------

Jau kitais metais po žaidėjo karjeros pabaigos Philas Jacksonas pradėjo dirbti CBA lygoje treneriu. Vėliau dirbo BSN lygoje Puerto Rike. Jacksonas padėjo Albanio „Patroons" komandai tapti CBA čempione.

1989 metais Philas Jacksonas tapo Čikagos „Bulls" vyr. treneriu. Su komanda, kurioje žaidė tokios legendos kaip Maiklas Džordanas ir Skotis Pipenas, treneris dirbo iki 1998 metų, iškovojo 6 NBA čempionatus.

1999 metais Jacksonas atėjo į Los Andželo „Lakers" komandą, kuri nors ir turėdama nemažą biudžetą, niekaip negalėjo iškovoti NBA čempionų žiedų. Jacksonas tai iškart pakeitė ir jau 2000 metų pavasarį Los Andželo komanda iškovojo čempionų žiedus. Iš viso treneris su „Lakers" komanda laimėjo tris NBA čempionatus. 2002–2003 metais čempionų titulą gynusi „Lakers" ekipa netikėtai iškrito jau ketvirtfinalyje.

Po tokio nokauto Jacksonas į komandą pasikvietė du NBA veteranus – Karlą Maloną ir Gary Paytoną. Turėdami savo komandoje šias dvi žvaigždes, bei dar du garsius žaidėjus, tokius kaip Kobe Bryantą ir Shaquille O'Nealą, „Lakers" be vargo pateko į NBA finalą, bet jame neatsilaikė prieš gerai besigynusią Detroito „Pistons" komandą.

Nelaimėjęs antrą sezoną iš eilės Phillas nutarė pasitraukti ir visą 2004–2005 metų sezoną skyrė poilsiui, o be jo Los Andželo komanda net nepateko į atkrintamąsias varžybas ir prieš naująjį sezoną Phillas grįžo į „Lakers" ir su komanda vėl pateko į atkrintamąsias varžybas.

2011 m. gegužės 11 d. baigė trenerio karjerą.

Pasiekimai
----------

* NBA čempionas kaip žaidėjas (1970 m.)
* NBA čempionas kaip treneris:
	+ Su Čikagos „Bulls" (1991, 1992, 1993, 1996, 1997, 1998 m.)
	+ Su Los Andželo „Lakers" (2000, 2001, 2002, 2009, 2010 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Phil Jackson Named President of New York Knicks Archyvuota kopija 2014-03-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2011-05-16 iš Wayback Machine projekto.
Gentis pavaizduota žemėlapuje
**Dolenėnai** (vok. *Tollenser*; rus. *доленчане, доленцы*) – vakarų slavų gentis, X-XI a. įėjusi į liutičių genčių sąjungą. 

Dolenėnai gyveno į rytus nuo Doleno (kitaip Tolenzės vok. *Tollense*) ežero ir vienvardės upės dabartinėje Meklenburgo-Pomeranijos žemėje (Vokietija). 
Pirmąkart dolenėnai buvo paminėti X a. Vindukindo Korvėjiečio (vok. *Widukind von Corvey*) kronikoje. Kronikininko Titmaro Merseburgiečio (vok. *Thietmar von Merseburg*) paliudijimu vokišku žodžiu *Tolenser* buvo vadinti slavai, kurie slaviškai vadinti *glomači*. Dolenėnai minimi ir Helmoldo iš Bosau „Slavų kronikoje". Šis rašė, kad dolenėnai, redarai, chižanai ir užpėnėnai XI a. viduryje vis konfliktuodavo. Galbūt to priežastis buvo siekimas vyrauti liutičių sąjungoje. Į vyraujantį vaidmenį pretendavo dolenėnai ir redarai, kurių valdose buvo šventykla Retra. 

Dolenėnai ir redarai iš vienos pusės bei užpėnėnai ir chižanai iš kitos pusės konfliktavo mažiausiai tris kartus. Pirmieji pralaimėjo ir kreipėsi pagalbos į bodričių kunigaikštį Gotšalką bei saksų hercogą Bernhardą II. 1114 m. saksai pasiuntė kariuomenę, turėjusią pajungti chižanus ir užpėnėnus. Už 15 tūkst. markių buvo pasiekta taika, tačiau daug liutičių žuvo ar papuolė nelaisvėn. Helmoldas iš Bosau priekaištavo, kad saksų žygio tikslas buvo tik pinigai, o ne pagonių slavų atvertimas į krikščionybę.

Nuorodos
--------

1. ↑  Гельмольд „Славянская хроника" (Incipiunt chronica Slavorum edita a venerabili Helmoldo Presbiterio)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenovės slavų gentys |
| --- |
|  |
| Vakarų slavai | 
Juodieji chorvatai **·**  Bohemai **·**  Mazovšanai **·**  Moravai **·**  Kujavitai  **·**  Pamarėnai **·**  Polianai **·**  Lendai **·**  Vyslėnai **·**  Slovakai **·**  Silezėnai **·**  Zličanai |
|  |
| Polabės slavai | 

|  |  |
| --- | --- |
| Veletai / Liutičiai | 
Chižanai **·**  Dolenėnai **·**  Redarai **·**  Užpėnėnai |
|  |
| Obodritai | 
Drevanai **·**  Linonai **·**  Moričianai **·**  Rarogai **·**  Travjanai **·**  Vagrai  **·**  Varnai |
|  |
| Lužicos serbai | 
Chudičiai **·**  Galomačiai **·**  Lužitėnai **·**  Milčanai **·**  Neletičiai **·**  Nižičiai **·**  Ploniai **·**  Serbai **·**  Suselcai **·**  Žirmuntai |

 |
|  |
| Rytų slavai | 
Bužanai **·**  Dregovičiai **·**  Drevlianai **·**  Ilmenio slovėnai **·**  Krivičiai **·**  Polianai **·**  Radimičiai **·**  Baltieji chorvatai **·**  Severianai (Romnų-Borščevo kultūra) **·**  Tivercai **·**  Uličiai **·**  Viatičiai **·**  Volynėnai |
|  |
| Pietų slavai | 
Berzitai **·**  Braničevcai **·**  Duklianai **·**  Ezeritai **·**  Karantanai **·**  Konavlianai **·**  Milingai **·**  Moravanai **·**  Neretvlianai **·**  Serbai **·**  Raudonieji chorvatai **·**  Rinchinai **·**  Sagudatai **·**  Smolianai **·**  Strumianai **·**  Trevunjanai **·**  Vajunitai **·**  Velegezitai **·**  Verzitai **·**  Vlahai **·**  Zachlumlianai |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Lazerio kaupinimas** – fizikinis procesas, kuriuo metu išorinio šaltinio (dar vadinamo **kaupinimo**) energija yra perduodama lazerio aktyviajai terpei. Išorinio šaltinio energija yra sugeriama terpėje, kurios atomai sugerties metu yra sužadinami. Kuomet dalelių kiekis sužadintoje būsenoje viršija dalelių skaičių pagrindinėje arba mažiau sužadintoje būsenoje yra pasiekiama užpildos apgrąža. Šiomis sąlygomis priverstinis spinduliavimas tampa dominuojančiu sužadintos terpės relaksacijos mechanizmu ir aktyviojoje terpėje vyksta lazerinė generacija arba optinis stiprinimas. Lazerio kaupinimo galia turi būti didesnė negu lazerinės generacijos slenkstinė energija. Nuostoliai optiniame rezonatoriuje taip pat lemia lazerio kaupinimo kritinę galią.

Būdingiausi lazerio kaupinimo mechanizmai yra šviesa arba elektros srovė. Sutinkami ir egzotiniai kaupinimo mechanizmai, tokie kaip cheminės arba branduolinės reakcijos.
|  |
| --- |
| **Opportunity** |
|  |
| **Organizacija:** | NASA |
| **Šalis:** |  JAV |
| **NSSDC ID:** | 2003-032A |
| **Misijos tikslas:** | Marsas |
| **Misijos tipas:** | marsaeigis |
| **Paleidimo data:** | 2003 m. |
| **Paleidimo vieta:** | Cape Canaveral, JAV |
| **Masė:** | 174 kg |
| **Misijos rezultatas:** | 2018 m. birželio 10 d. nutrūko ryšys |
|

**MER-B** (angl. ***M**ars **E**xploration **R**over - **B***) arba **Opportunity** – vienas iš dviejų marsaeigių, dirbusių Marse. Jame nusileido planuotoje vietoje 2004 m. sausio 25 d. tai yra, 3 savaitėm vėliau nei Opportunity „dvynys" Spirit (MER-A). Marsaeigis jau viršijo NASA mokslininkų numatytą veikimo trukmę virš 50 kartų. Vėliausia žinutė iš šio aparato buvo gauta 2018 m. birželio 10 d. Manoma, marsaeigio veikimas sustojo dėl smėlio audros užneštų saulės baterijų.

Misija
------

Iš pradžių buvo tikimasi, kad „Opportunity" veiks iki 90 dienų, tačiau misija vis pratęsiama. Jis sėkmingai tiria Marso dirvožemį ir akmenis, daro panoramines fotografijas. Šie tyrimai leido NASA mokslininkams iškelti hipotezę dėl vandens buvimo Marse.

„Opportunity" savo kelionę po Marsą pradėjo *Endurance* krateryje, kur tyrimus atliko nuo 2004 m. birželio iki gruodžio. Vėliau šiame krateryje „Opportunity" rado sveiką meteoritą, žinomą *Heat Shield Rock* vardu. 

Heat Shield Rock meteoritas Marse  Erebus krateris
Nuo 2005 m. balandžio pabaigos iki birželio mėn. du „Opportunity" ratai buvo įstrigę smėlio kopoje. Po 6 savaičių NASA specialistai, atlikę daugybę kompiuterinių bandymų, išgelbėjo marsaeigį.

2005 m. rugsėjo mėnesį „Opportunity" buvo nukreiptas pietų kryptimi link *Erebus* kraterio - didelio, negilaus, dalinai užpustyto smėliu, po trumpo sustojimo marsaeigis pajudėjo link Viktorijos kraterio.

2006 m. rugsėjo pabaigoje „Opportunity" pasiekė Viktorijos kraterį ir tyrinėjo jį iki pat 2008 m. rugsėjo 3 d. 

2008 m. spalį jau galutinai palikus Viktoriją, pasukama pietryčių kryptimi - link *Endeavour* kraterio.

2009 m. sausio 25 d. sukako 5 metai nuo aparato nusileidimo Marse. Per šiuos penkerius metus įveikta 13,7 km.

2011 m. rugpjūčio 24 d. „Opportunity" per visą misijos laikotarpį jau buvo nukeliavęs 33,53 km ir toliau tyrinėjo rugpjūčio pradžioje pasiekto *Endeavour* kraterio apylinkes.

Nuorodos
--------

* Mars Exploration Rover misijos puslapis (anglų k.)
**Optibet ledo ritulio lyga**  – bendras Lietuvos ir Latvijos ledo ritulio čempionatas, prasidėsiantis nuo 2022 m. rugsėjo 3 dienos.

Trys stipriausi Lietuvos ledo ritulio klubai, „Kaunas City", Elektrėnų „Energija" ir Vilniaus „Hockey Punks", artėjantį sezoną bendroje lygoje varžysis kartu su šešiais Latvijos klubais. Savo dalyvavimą OHL čempionate patvirtino „HK Prizma", „HK Zemgale/LLU", „DLSS/Dinaburga", „Mogo/LSPA" ir anksčiau žaidusi KHL lygoje Rygos „Dinamo".

2022–2023 metų OHL čempionato nugalėtojui bus įteiktas Baltijos čempionų titulas. Tuo tarpu aukščiausias pozicijas lygoje užėmusios Lietuvos ir Latvijos komandos atitinkamai bus pripažintos savo šalių čempionais. Artėjančiame OHL čempionate komandos varžysis keturių ratų sistema. Iš viso čempionate bus sužaistos 144 reguliaraus sezono rungtynės. Į atkrintamąsias varžybas pateks aštuonios stipriausios reguliaraus sezono komandos. Ketvirtfinalyje vyks kova iki dviejų pergalių, o pusfinalio serijoje ir kovoje dėl čempionų titulo bus varžomasi serijoje iki keturių pergalių.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Lietuva ir Latvija sukūrė bendrą ledo ritulio čempionatą – žais 9 komandos". *LRT*. 2022-08-10. Nuoroda tikrinta 2022-08-10.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Šis straipsnis apie fizikinį terminą. Apie tekstilėje naudojamą žaliavą skaitykite straipsnyje pluoštas (tekstilė).*
**Pluoštas** optikoje – elektromagnetinis laukas, užimantis baigtinę erdvės sritį. Bangų fizikoje optinis pluoštas yra erdvinis optinio impulso analogas. Optinio pluošto amplitudės skirstinys plokštumoje, statmenoje bangos sklidimo krypčiai, yra aprašomas funkcija {\displaystyle U\left(x,y\right)}, tenkinančia bendrąją difrakcijos diferencialinę lygtį:

{\displaystyle \Delta \_{\bot }+\left(k^{2}-k\_{z}^{2}\right)U\left(x,y\right)=0},

kur {\displaystyle \Delta \_{\bot }={\frac {\partial ^{2}}{\partial x^{2}}}+{\frac {\partial ^{2}}{\partial y^{2}}}} yra skersinis Laplaso operatorius, {\displaystyle k={\frac {\omega }{c}}} yra dažnio {\displaystyle \omega } bangos vektorius, o {\displaystyle k\_{z}} yra išilginė bangos vektoriaus dedamoji.

Nors optinis pluoštas užima baigtinę erdvės sritį, bendra jo energija gali būti begalinė, jei {\displaystyle \int \_{-\infty }^{\infty }\int \_{-\infty }^{\infty }\left|U\left(x,y\right)\right|^{2}\mathrm {d} x\mathrm {d} y=\infty }.

Optikoje labiausiai yra žinomi šie pluoštai:

* Gauso pluoštas
* Lagero ir Gauso pluoštas
* Hermito ir Gauso pluoštas
* Beselio pluoštas
**Globalizmas** viena iš tarptautinių santykių teorijų, dažnai tapatinamas su neomarksizmu. Tai struktūralistinė teorija, kuri iškelia ekonomiką kaip pagrindinę tarptautinių santykių varomąją jėgą. Trečiojo pasaulio neišsivystymas sukelia jų „priklausomybę" nuo turtingų pramoninių valstybių, kurios išnaudoja periferines valstybes per kapitalistinę sistemą. Besivystančių šalių buržuazija tik sustiprina užsienio dominavimą.

Globalizmo požiūris į tarptautinių santykių sprendimus yra griežtai deterministinis – bet kurio tarptautinių santykių veikėjo elgesys yra nulemtas tarptautinės sistemos. Norint paaiškinti elgesį bet kuriuo lygiu – individo, biurokratijos, visuomenės ar tarpvalstybiniu – visų pirma reikia suprasti pasaulinę struktūrą. globalistinė paradigma, kaip ir realizmas, neigia individo lygmens analizės reikalingumą.

Dabartinę tarptautinę sistemą galima suprasti tik istoriškai analizuojant jos evoliuciją. Pagrindinis tokios analizės faktorius yra kapitalizmas, kurio bruožus – atskirų individų, visuomenių ar valstybių egzistavimas kitų sąskaita – globalistai ekstrapoliuoja visai tarptautinei sistemai. Atskirų aktorių veiksmai tarptautinėje arenoje paaiškinami kaip nulemti šios kapitalistinės tarptautinių santykių sistemos teikiamų apribojimų ir galimybių.

Globalistai mano, kad sprendimus ir procesus tarptautinėje politikoje labiausiai nulemia pasaulinės kapitalistinių santykių sistemos. Asmeniniai sprendimai nėra svarbūs, nes jie negali paveikti visos sistemos, todėl globalizmas nekreipia dėmesio į atskirų individų veiksmus.

Nuorodos
--------

* Rugsėjo 11 d. teroristų atakos žvelgiant iš įvairių tarptautinių santykių teorijų perspektyvos
*Sent Ogastino monstras*, kurį jūra išmetė į krantą 1896 m. ties Sent Ogastinu (Florida)
**Globsteris** (angl. *globster; blob*) - neatpažinta organinės medžiagos masė, kokias kartais į jūros (retkarčiais - ežero) krantą išmeta bangos. Globsteriai nuo kitų į krantą išmetamų kūnų skiriasi tuo, kad nepavyksta nustatyti jų rūšinės priklausomybės, ypač nespecialistams. 

Žodį angl. *globster* 1962 m. sukūrė Ivanas Sandersonas (*Ivan T. Sanderson*) aprašydamas 1960 m. Tasmanijos globsterį, kuris, pagal aprašymą, „neturėjo matomų akių, įžiūrimos galvos, kaulinio skeleto". 

Globsteriai gali atrodyti tiek mįslingai, kad dėl jų prigimties abejoja net tada, kai mokslininkai oficialiai nustato jų rūšinę priklausomybę. Dalis globsterių neturi kaulinio skeleto ar kitų atpažįstamų darinių, nors dalis globsterių turi tokių atpažįstamų organų (kaulus, čiuptuvus, plaukmenis ar pelekus, akis ir pan.), pagal kuriuos galima nuspėti sistematinę grupę. Seniau globsteriai dažnai būdavo aprašomi kaip jūrų pabaisos, aptikus globsterių neretai atsirasdavo legendų apie juos. Globsteriai dažnai priskiriami kriptozoologijai.

Daug globsterių anksčiau būdavo aprašomi kaip gigantiškieji aštuonkojai, nors dažnai vėliau paaiškėdavo, kad tai yrantys banginių ar didžiųjų ryklių kūnai. Neretai globsteriai yra banginių varvelio masė, atsiskyrusi nuo banginio lavono (pvz. 2003 m. Čilės globsteris). 
Kiti kūnai, pradžioje palaikyti pleziozaurų kūnais, vėliau pasirodė esą yrantys milžinryklių kūnai. Dalis globsterių yra didžiųjų kalmarų likučiai. O dalis globsterių iki šiol neapibūdinti. 

Dalis globsterių buvo tyrinėti jau po to, kai jie labai smarkiai apiro ir buvo neįmanoma nustatyti rūšį. Dalis kūnų buvo sunaikinti, taip nutiko su, pvz. garsiuoju *Cadborosaurus willsi* lavonu, aptiktu 1937 m. Kanados mokslininkai, atlikę Niufaundlando globsterio DNR analizę, nustatė, kad jis yra kašaloto likučiai. Straipsnyje tyrėjai rašė, kad Niufaundlando globsteris turi daug panašumų į kitus globsterius, todėl šie galbūt irgi buvo kašalotų likučiai. Kitų globsterių tyrimai davė panašius rezultatus.

Nuorodos
--------

1. ↑  Newton, Michael (2009). *Hidden Animals: A Field Guide to Batsquatch, Chupacabra, and Other Elusive Creatures*. ABC-CLIO/Greenwood. pp. 79–81. ISBN 978-0-313-35906-4.
2. ↑  Bousfield, Edward L. & Leblond Paul H. (2000). *Cadborosaurus: Survivor from the Deep*. Heritage House Publishing.
3. ↑  Carr, S.M. H.D. Marshall, K.A. Johnstone, L.M. Pynn & G.B. Stenson 2002. How to tell a sea monster: molecular discrimination of large marine animals of the North Atlantic. *Biological Bulletin* **202**: 1–5.
4. ↑  Pierce, S. G. Smith, T. Maugel & E. Clark 1995. On the Giant Octopus (*Octopus giganteus*) and the Bermuda Blob: homage to A. E. Verrill. *Biological Bulletin* **188**: 219–230.
5. ↑  Pierce, S. S. Massey, N. Curtis, G. Smith, C. Olavarría & T. Maugel 2004. Microscopic, biochemical, and molecular characteristics of the Chilean Blob and a comparison with the remains of other sea monsters: nothing but whales. *Biological Bulletin* **206**: 125–133.
| **Tudhalijas III** |
| --- |
| Hetitų karalius |
| Hetitai |
| Visas vardas | Tudhalijas jaunesnysis |
| Tėvas | Tudhalijas II |
| Motina | Šatandu-Ḫepa arba Tadu-Ḫepa |
| Hetitų karalius |
| Valdė | 1344 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Tudhalijas II |
| Įpėdinis | Supiluliumas I |

**Tudhalijas III** – hetitų karalius, valdė 1344 m. pr. m. e. vyriausias Tudhalijaus II sūnus.

Neaišku ar Tudhalijus III iš viso buvo hetitų karalius, nes išlikusiuose tekstuose jis minimas kaip „Tudhalijas vaikas" (Tudhalijas jaunesnysis). Jis buvo nužudytas brolio Supiluliumo I aplinkos žmonių.

Yra sunkumų nustatant hetitų karalių, kurių vardai yra Tudhalijus ir Hatušilis, eiliškumą. Tudhalijaus jaunesniojo tėvas tekstuose dažnai yra minimas kaip Tudhalijas III.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Hetitai
* Mažosios Azijos istorija

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Hittites.info, Tudhalijas III


| Karališkieji titulai |
| --- |
| Tudhalijas III **Hetitų Naujoji karalystė****Gimė:** nežinoma  |
| Anksčiau valdė**Tudhalijas II** | **Hetitų karalius**1344 m. pr. m. e. | **Vėliau valdė****Supiluliumas I** |
| Tugela |
| --- |
| Tugelos aukštupys. Tolumoje - Drakeno kalnai Tugelos aukštupys. Tolumoje - Drakeno kalnai |
| **Ilgis** | 502 km |
| **Baseino plotas** | 29 100 km² |
| **Ištakos** | Montosursas |
| **Žiotys** | Indijos vandenynas |
| **Šalys** | Pietų Afrikos Respublika |

**Tugela** (angl. *Tugela River*, zul. *Thukela*) – upė Pietų Afrikos Respublikos rytuose, ilgiausia Kvazulu Natalio provincijoje. Prasideda Drakeno kalnuose, Montosurso masyve greta Lesoto ir Fristeito sienų sankirtos. Ties ištakomis sudaro vieną aukščiausių pasaulyje Tugelos krioklį (948 m). Teka į rytus, vietomis prateka kanjonais. Įteka į Indijos vandenyną į šiaurės rytus nuo Durbano.

Didesni intakai: Mzinjatis, Mažoji Tugela, Klipas, Mojus, Bludas, Sandeisas, Ingaganis, Bušmansas. Trijose vietose patvenkta. Didžiąją metų dalį upė būna sekli, bet vasaros liūčių metu patvinsta. Tugela nelaivuojama.

Prie Tugelos upės vyko intensyvūs mūšiai tarp zulų ir anglų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 434
*Tomba dell'Orco* kapavietės (Tarkvinija) piešinys, vaizduojantis Tuchulchą ir These (Tesėją)
**Tuchulcha** – mirties demonas etruskų mitologijoje.[1]

Pavaizduotas *Tomba dell'Orco* kapavietės (Tarkvinija) piešinyje.[1] Tuchulchos išvaizda grėsminga: jis panašus į žvėrį, su plėšriojo paukščio snapu, asilo ausimis, suveltais plaukais, demoną apsivijusios gyvatės,[1] dvi iš jų tarsi ragai kyšo viršum jo kaktos.[2] Tuchulchos oda – pūvančios mėsos spalvos.[1] Demonas graso ant uolos sėdinčiam ilgaplaukiam jaunuoliui vardu These (atitinka graikų Tesėją), kuris vilki himatiją; priešais jį sėdi Piritojus.[2] Piešinio motyvas – Tesėjo ir Piritojaus požemio pasaulyje patiriamos negandos (čia jie nusileidę pagrobti Persefonės).[2]

Aptikta vazų, ant kurių pavaizduoti į Tuchulchą panašūs paukščio bruožų turintys demonai, tačiau jie nėra įvardyti.[3]

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Giuliano Bonfante, Larissa Bonfante. The Etruscan Language: An Introduction, Revised Editon, Manchester University Press, 2002, p. 208.
2. 1 2 3  Frederik Poulsen. Etruscan Tomb Paintings: Their Subjects and Significance, Clarendon Press, 1922, p. 49.
3. ↑  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 80.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Tubasas*طوباس* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

TubasasTubasas

32°19′20″ š. pl. 35°22′07″ r. ilg.﻿ / ﻿32.32222°š. pl. 35.36861°r. ilg.﻿ / 32.32222; 35.36861﻿ (Tubasas)Koordinatės: 32°19′20″ š. pl. 35°22′07″ r. ilg.﻿ / ﻿32.32222°š. pl. 35.36861°r. ilg.﻿ / 32.32222; 35.36861﻿ (Tubasas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Palestinos vėliava Palestina |
| **Muchafaza** | Tubaso muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 16 154  |
|  |
|  **Vikiteka** | Tubasas |

**Tubasas** (arab. طوباس‎ = *Tûbâs*, hebr. ‏טובאס‏‎) – miestas Palestinoje, Vakarų Kranto šiaurės rytuose, 21 km į šiaurės rytus nuo Nabluso, Jordano slėnyje. Muchafazos centras. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu (citrusai, kiti vaisiai, avininkystė). Veikia sūrio gamykla. Mieste yra 6 mečetės, stačiatikių bažnyčia.

Didžioji dauguma Tubaso gyventojų – musulmonai palestiniečiai, yra keletas krikščionių (stačiatikių) palestiniečių šeimų.

Istorija
--------

Tubasas siejamas su Biblijoje minimu kanaaniečių miestu *Thebez*. Po to Tubasas minimas tik Osmanų šaltiniuose 1596 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lava
**Lava** – daugiausia silikatinės sudėties masė (SiO2 sudaro nuo 40 iki 95 %), ugnikalnių išsiveržimo metu pasiekusi viršutinius žemės plutos sluoksnius ar išsiveržusios į išorę. Vis dar giliai žemėje esanti tokia pati medžiaga vadinama magma.

Išsiveržusios iš ugnikalnio skystos lavos temperatūra paprastai būna nuo 700 °C iki 1200 °C. Nors tai gana klampus skystis – iki 100 000 kartų klampesnis už vandenį, tačiau kol sustingsta ir sukietėja lava gali ilgai tekėti žemės paviršiumi. Sustingusi lava suformuoja magmines, efuzines uolienas.

Terminas greičiausiai kilęs iš lotynų kalbos žodžio *labes* – tekėti. Apibūdinant išsiveržusią magmą pirmą kartą šis terminas pavartotas Francesco Serao , kuris aprašė Vezuvijaus išsiveržimą 1737 m. gegužės 14 – birželio 4 d.

Lavos sudėtis
-------------

Išskiriami trys, kartais keturi, lavos tipai. Jie išskirti remiantis chemine sudėtimi, kuri apsprendžia ugnikalnio išsiveržimo pobūdį, lavos temperatūrą, lavos klampumą, tekėjimo greitį ir t. t.

**Felzinė lava**, pvz . riolitas ir dacitas, būdinga strombolio tipo išsiveržimams, suformuoja lavos kupolus, tekmes. Taip pat šiam lavos tipui būdingos piroklastinės nuogulos ir tufai. Felzinė lava yra labai klampi. Ši savybė labiausiai susijusi su chemine lavos sudėtimi. Joje daug silicio oksido, aliuminio, kalio, natrio ir kalcio. Iš tokios lavos susidaro uolienos, kuriose daug feldšpatų ir kvarco mineralų. Būdinga lavos temperatūra 650–750 °C, tačiau gali būti ir aukštesnė.

**Vidutinės sudėties lava** turi mažiau aliuminio ir silicio oksido, bet dažniausiai magnio ir geležies koncentracijos yra didesnės. Šio tipo lava suformuoja andezito kupolus ir tėkmes. Vidutinės sudėties lava būdinga strombolio tipo išsiveržimams. Lava yra mažiau klampi nei felzinė, bet jos temperatūra aukštesnė – 750–950 °C.

**Bazaltinei lavai** būdinga didesnė geležies ir magnio koncentracija, jos temperatūra paprastai didesnė nei 950 °C. Dėl aukštos temperatūros ir mažesnės aliuminio ir silicio oksido koncentracijos ji yra skystesnė.

### Tekėjimas

Tai kaip teka lava, labiausiai lemia jos klampumas. Labai klampi lava teka lėtai, joje formuojasi pusiau kieti blokai, kurie trukdo tėkmei. Tokioje lavoje lieka daug dujų. Mažiau klampi lava laisvai teka, iš skystos uolienos susiformuoja lavos tėkmės ir upės.

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2006-09-28 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Savinios regionas*Savinjska statistična regija* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Slovėnijos vėliava Slovėnija |
| **Administracinis centras** | Celė |
|  |
| **Gyventojų** (2004 m.) | 256 752 |
| **Plotas** | 2 384 km² |
| **Tankumas** (2004 m.) | 108 žm./km² |

**Savinios regionas** (slovėn. *Savinjska statistična regija*) – Slovėnijos statistinis regionas, esantis šalies centre. Didžiausias miestas – Celė. Pavadintas pagal Savinios upę. Regiono plotas – 2 384 km².

Geografija
----------

Savinios regionas apima: Braslovčės, Celės, Dobės, Dobrnos, Gornio Grad, Kozės, Laško, Lubno, Lučės, Mozirės, Nazarės, Podčetrteko, Polzelos, Preboldo, Rogaška Slatinos, Rogateco, Šenturo, Slovenske Konico, Šmarė pri Jelšaho, Šmartno ob Pakio, Solčavos, Šoštano, Štorės, Taboro, Velenės, Vitanės, Voniko, Vransko, Žaleco ir Zrečės savivaldybes. Iki 2014 m. sausio Bistrica ob Sotlio ir Radečės savivaldybės priklausė Savinios regionui, dabar Žemutinės Savos regiono sudėtyje.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSlovėnijos regionai |
| --- |
|  |
| 
Krainos regionas · Goricos regionas · Pietryčių Slovėnijos regionas · Karintijos regionas · Krainos karsto regionas · Karsto regionas · Centrinės Slovėnijos regionas · Padravos regionas · Pamurio regionas · Savinios regionas · Žemutinės Savos regionas · Centrinės Savos regionas |  |

 |