recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mars 2 |
| --- |
|  |
|  |
| **Šalis:** |  TSRS |
|  |
| **Organizacija:** |
|  |
| **Misijos tikslas:** | Marsas |
|  |
| **Programa:** | Mars programa |
|  |
| **Misijos tipas:** | Dirbtinis palydovas ir nusileidimo aparatas |
|  |
| **Paleidimo data:** | 1971 m. gegužės 19 d. |
|  |
| **Paleidimo įrenginys:** | Tyazheliy Sputnik |
|  |
| **Masė:** | 4 650 kg |
|  |
| **Misijos rezultatas:** | Dalinai sėkminga |

**Mars 2** – SSRS bepilotis erdvėlaivis, skirtas Marso tyrimams. „Mars 2" priklausė programai „Mars". „Mars 2" buvo identiškas kitam šios programos erdvėlaiviui „Mars 3". Šie du erdvėlaiviai buvo sudaryti iš dviejų dalių – dirbtinio palydovo ir nusileidimo aparato.

Dirbtinio palydovo pagrindinė misija buvo Marso paviršiaus ir debesų fotografavimas, temperatūrų matavimas, atmosferos stebėjimas ir pan. Dirbtinis palydovas savo misiją baigė 1972 m. rugpjūčio 22 d.

Nusileidimo aparatas turėjo daryti 360 laipsnių Marso nuotraukas, jis taip pat turėjo spektrometrą, turėjo matuoti temperatūrą, slėgį, vėjo greitį. Ant šio aparato buvo SSRS vėliava ir herbas. Nuo pagrindinio modulio jis atsiskyrė 1971 m. lapkričio 27 d. Skriejant maždaug 6 km/s greičiu, aparato nusileidimą koordinuojanti programinė įranga pradėjo blogai veikti, taip pat neišsiskleidė parašiutas. Aparatas sudužo, tačiau tai buvo pirmasis žmogaus sukurtas prietaisas pasiekęs Marso paviršių.

| • Mars programa •  • TSRS • |
| --- |
| • Mars 1 • Mars 2 • Mars 3 • Mars 4 • Mars 5 • Mars 6 • Mars 7 • |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Mars Global Surveyor** |
|  |
| **Organizacija:** | NASA |
| **Misijos tikslas:** | Marsas |
| **Misijos tipas:** | dirbtinis palydovas |
| **Paleidimo data:** | 1996 m. lapkričio 7 d. |
| **Paleidimo vieta:** | Cape Canaveral, JAV |
| **Paleidimo įrenginys:** | nešančioji raketaDelta II |
| **Misijos rezultatas:** | sėkminga |

**Mars Global Surveyor** – NASA kosminis zondas, skirtas Marso tyrinėjimams, paleistas 1996 m. lapkritį. Mars Global Surveyor buvo pirmas sėkmingas JAV į Marsą nuskridęs erdvėlaivis po beveik 20 metų pertraukos (paskutinis buvo Viking 2). Suplanuotą misiją jis baigė dar 2001 m. o veikė dar iki 2006 m. 2006 m. lapkričio 2 d. zondas nebeatsakė į radijo signalus.
Silpni signalai buvo gauti tik praėjus 3 dienoms. Visi bandymai išgelbėti Mars Global Surveyor buvo bevaisiai. 2007 m. sausio mėnesį NASA oficialiai baigė beveik 10 metų trukusią Mars Global Surveyor misiją.

Vanduo Marse
------------

Galima vandens tėkmė Marse
2006 m. gruodžio 6 d. NASA paskelbė Mars Global Surveyor darytas dviejų kraterių (*Terra Sirenum* ir *Centauri Montes*) nuotraukas, kuriose matomas galimas vandens buvimas Marse.
| **Marshall Erdman** |
| --- |
| Gimė | 1922 m. rugsėjo 29 d.Tverai, Lietuva |
| Mirė | 1995 m. rugsėjo 17 d. (72 metai)Madisonas, JAV |
|  |
| Veikla | Architektas, verslininkas. |

First Unitarian Society of Madison
Marshall Erdman Prefab Houses
**Marshall Erdman** (1922 m. rugsėjo 29 d. Tveruose – 1995 m. rugsėjo 17 d. Madisone, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV architektas ir verslininkas.

Biografija
----------

Gimė 1922 m. rugsėjo 29 d. Tveruose, kaip Maušas Erdmanas. Būdamas 17 metų, 1939 metais išvyko gyventi pas savo dėdę į Čikagą. Baigęs mokyklą pradėjo studijuoti Ilinojaus universitete Urbanoje-Šampeinėje. 1943 m. įstojo į JAV karinių pajėgų inžinierių būrį. 1945 m. kovo mėnesį dalyvavo pontoninio tilto statyboms Vokietijoje, Remageno mieste. Grįžęs iš tarnybos studijavo politikos mokslus Viskonsino-Madisono universitete, kurį baigė 1946 m. Baigęs mokslus įkūrė statybų bendrovę, kuri 1951 m. pavadinta *Marshall Erdman & Associates*. Statybų bendrovė vertėsi sveikatos apsaugos pastatų statyba. 1954 m. Erdmano įmonė pradėjo bendradarbiauti su privačių namų architektu Frank Lloyd Wright, kuris suprojektavo surenkamų namų kompleksus, kurie buvo pavadinti Marshall Erdman Prefab Houses. 1953 m. įmonė pradėjo pardavinėti sudedamus namų apyvokos reikmenis, o 1969 m. biurų baldus. M. Erdmanas mirė 1995 m. rugsėjo 17 d. Madisone.

Darbai
------

* 1949–1950: *First Unitarian Society of Madison*, suprojektavo Frank Lloyd Wright
* 1956–1961: *Marshall Erdman Prefab Houses*, suprojektavo Frank Lloyd Wright
* 1956–1967: ligoninės pastatai Doctor’s Park, Madisonas
* 1957: Wyoming Valley mokykla, suprojektavo Frank Lloyd Wright
* 1958: Faith Baptist Church
* 1959: 100 namų *Sherman Village*, Madisonas
* 1965–1966: Taikos korpuso stovyklos St. Croix ir St. Thomas gyvenvietėje, Mergelių salos.
* 1965 Džordžtauno ligoninės pastatas, Džordžtaunas
* 1974: Delbartono ligoninės pastatas, Delbartonas
* 1975: Maršfyldo klinikos pastatas (Marshfield Clinic building)
* 1989: *Šarlotės Memorialinė ligoninė* (Charlotte Memorial Hospital)
* 1993: Middleton Hills gyvenvietės namai, Midltonas

* First Unitarian Society of MadisonFirst Unitarian Society of Madison
* Marshall Erdman Prefab HousesMarshall Erdman Prefab Houses
* Marshall Erdman Prefab HousesMarshall Erdman Prefab Houses

Nuorodos
--------

* Marshall Erdman & Associates tinklalapis (ang.);
* Marshall Erdman, 72, Producer Of Prefabricated Structures, Dies (ang.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tverų įžymūs žmonės
| Marsa Alamasمرسى علم‎ |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

Marsa AlamasMarsa Alamas

25°04′0″ š. pl. 34°54′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.06667°š. pl. 34.90000°r. ilg.﻿ / 25.06667; 34.90000﻿ (Marsa Alamas)Koordinatės: 25°04′0″ š. pl. 34°54′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.06667°š. pl. 34.90000°r. ilg.﻿ / 25.06667; 34.90000﻿ (Marsa Alamas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Egipto vėliava Egiptas |
| **Muhafaza** | Raudonosios Jūros muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 10 000  |
| **Altitudė** | 18 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Marsa Alamas |

**Marsa Alamas** (arab. مرسى علم‎ = *Marsā ʿAlam*) – miestas pietryčių Egipte, prie Raudonosios jūros. Yra tarptautinis oro uostas, bei jūrų uostas, iš kurio į jūrą vykstama į turistines keliones. Išvystytas turizmas ir paslaugų sektorius aptarnaujantis poilsiautojus.

Istorija
--------

Antikoje dabartinio miesto vietoje buvo ieškoma aukso, kasamas marmuras.

2001 m. atidarytas tarptautinis oro uostas, pradėtas plėtoti masinis poilsinis turizmas.

Gyventojų skaičius siekia apie 10 tūkst. asmenų, bet vasarą atvyksta daug poilsiautojų.

Galerija
--------

* Marsa Alamas, 2007Marsa Alamas, 2007
* Marsa AlamasMarsa Alamas

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia.*
Koordinatės: 54°26′21″š. pl. 23°52′40″r. ilg.﻿ / ﻿54.4391°š. pl. 23.8779°r. ilg.﻿ / 54.4391; 23.8779

|  Ūdrijos Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Alytaus |
| **Savivaldybė** | Alytaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Ūdrija |
| **Adresas** | Birutės g. 8 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1924 m. |

**Ūdrijos Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Ūdrijos kaime, 9 km į pietus nuo Balbieriškio. Turi neorenesanso bruožų.

Istorija
--------

Punios seniūnui Aleksandrui Korvinui Gosievskiui 1623 m. leista statyti bažnyčią. Jai skirti 8 valakai žemės. 1674 m. minima neseniai pastatyta bažnyčia. Metrikų knygos rašytos nuo 1699 m. (1719–1728 m. įrašų nėra, manoma, kad dėl maro epidemijos). Apie 1744 m. pastatyta nauja medinė. Neprižiūrima, apgriuvusi bažnyčia 1837 m. uždaryta, vėliau ir nugriauta.

Pramezio dvaro savininkas Protas Narbutas 1861 m. pastatė naują bažnyčią. Vikaras Antanas Radušis 1891 m. padidino ir aptvėrė kapines.

1896–1899 m. Ūdrijoje vargonininkavęs Juozas Neimontas (1875–1963) subūrė puikų parapijos chorą, apylinkėje rinko ir harmonizavo liaudies dainas, kurias 1906 m. išleido atskiru rinkiniu „Auksinės varpos". 1906 m. įsikūręs „Žiburio" draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Adomas Grinevičius) įsteigė biblioteką - skaityklą. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1913 m. bažnyčia sudegė.

1921–1928 m. Ūdrijoje klebonavęs Jurgis Žemaitis 1923–1924 m. iš Balbieriškio dvaro sandėlio medžiagos sumūrijo dabartinę bažnyčią.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi neorenesanso bruožų, stačiakampio plano (35 × 16 m), bazilikinė, dvibokštė, su pusapskrite apside. Vidus 3 navų, šoninės žemesnės.

Galerija
--------

* Bažnyčia iš galoBažnyčia iš galo
* Šventoriaus vartai, varpinė ir bažnyčiaŠventoriaus vartai, varpinė ir bažnyčia
* Bažnyčia iš vidausBažnyčia iš vidaus
| Balkašaskaz. *Балқаш* |
| --- |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

BalkašasBalkašas

46°50′50″ š. pl. 74°59′40″ r. ilg.﻿ / ﻿46.84722°š. pl. 74.99444°r. ilg.﻿ / 46.84722; 74.99444﻿ (Balkašas (miestas))Koordinatės: 46°50′50″ š. pl. 74°59′40″ r. ilg.﻿ / ﻿46.84722°š. pl. 74.99444°r. ilg.﻿ / 46.84722; 74.99444﻿ (Balkašas (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Kazachstano vėliava Kazachstanas |
| **Regionas** | Karagandos sritis Karagandos sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 65 400  |
|  |
|  **Vikiteka** | Balkašas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Balkãšas (Balchãšas) |

**Balkašas** (arba ***Balchašas***, iki 1936 m. *Bertys*) – miestas Balkašo ežero šiauriniame krante, Kazachijoje.

Istorija
--------

Balkašas įkurtas 1937 m. statant vario lydymo įmonę. Miesto teisės nuo 1937 m. 1939–1957 m. prie Balkašo veikė koncentracijos stovykla, iki 1948 m. priklausiusi Karagandos, iki 1956 m. – Stepių lagerių grupėms.

Ekonomika
---------

Yra oro uostas, plentai į Astaną, Almatą, geležinkelis į Aktogajų, geležinkelio šaka į geležinkelį Astana–Almata. Išplėtota spalvotoji metalurgija – gamina varį, cinką, molibdeno koncentratą, aukso, sidabro, platinos, paladžio lydinius. Veikia siuvimo, maisto – mėsos, pieno, duonos, žuvų apdorojimo ir konservavimo pramonė. Prie Balkašo kasamos vario, molibdeno rūdos.

Yra Karagandos technikos universiteto Technikos fakultetas, istorijos ir kraštotyros muziejus, Botanikos sodas. Netoli miesto yra priešraketinės gynybos radiotechnikos bazė, už 60 km nuo Balkašo – Rusijos kosminės kariuomenės bazė „Balchašas-8".

Lietuviai
---------

1948–1951 m. į Balkašo lagerį iš Komijos, Krasnojarsko krašto lagerių etapais buvo vežami politiniai kaliniai, tarp jų ir lietuviai. 1952 m. kalėjo apie 1000 lietuvių vyrų ir moterų, iš jų visuomenės veikėjų, ūkininkų, inteligentų, kunigų, jaunimo. Kaliniai statė vario rūdos sodrinimo įmonės cechus, Balchašo miestą, dirbo molibdeno kasyklose, plytinėje, krovė vagonus. 1958 m. lietuviai ėmė grįžti į Lietuvą. 1989 m. ir 1990 m. į Balkašą iš Lietuvos surengtos buvusių politinių kalinių ekspedicijos; 1989 m. Balchašo kapinėse pastatytas paminklinis kryžius, 1990 m. sukurtas televizijos filmas „Karingas – mirties žemė" (rež. Vitalis Gruodis).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mindaugas Pažemys. *Balchašas (miestas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 506 psl.
2. ↑  Aldona Juodvalkytė. *Balkašas (miestas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 506 psl.
| Balkasodžio gyvenvietė |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Balkasodžio gyvenvietėBalkasodžio gyvenvietė

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°16′50″ š. pl. 23°58′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.28056°š. pl. 23.97222°r. ilg.﻿ / 54.28056; 23.97222Koordinatės: 54°16′50″ š. pl. 23°58′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.28056°š. pl. 23.97222°r. ilg.﻿ / 54.28056; 23.97222 |

 |
| Vieta | Alytaus rajonas |
| Seniūnija | Miroslavo seniūnija |
| Plotas | 150x12 m |
| Naudotas | 1 tūkstantmetis |

**Balkasodžio gyvenvietė** – neįtvirtinta gyvenvietė, buvusi Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, prie Balkasodžio kaimo, Miroslavo seniūnija, Nemuno kairiajame krante.

Gyvenvietė
----------

Apie šią atvirą senovinę jotvingių gyvenvietę, kuri priskiriama mūsų eros I a.–IV a. ilgą laiką nieko nežinota. Čia visą laiką buvo ariamos dirvos. 1958 m. pavasarį patvinęs Nemunas suardė viršutinio kranto sluoksnius ir atidengė daugybę puodų šukių, titnago gabalų, degėsių, gyvulių kaulų, geležies gargažių, molio, tinko ir kitų radinių.

Gyvenvietė apardyta upių potvynių. Istorijos instituto ir Alytaus kraštotyros muziejaus archeologai (vadovė Eugenija Butėnienė) 1958 m. ištyrė 140 m2 plotą. Rastas 0,6-0,8 m storio kultūrinis sluoksnis su antžeminių stulpinės konstrukcijos pastatų liekanomis, ūkinėmis duobėmis, naminių gyvulių kaulais, lipdytine brūkšniuotu bei grublėtu paviršiumi keramika ir kitais I tūkstantmečio dirbiniais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Daugudis. *Balkasodžio gyvenvietė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 506 psl.

* Lietuvos Archeologijos bruožai, 1961 m. 157 psl.
* Pranas Kulikauskas. Užnemunės piliakalniai. Mokslas, 1982 m. 13 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Mobutu Sese Seko** |
| --- |
|  |
| Mobutu (1973) |
| Visas vardas | Mobutu Sese Seko Kuku Ngbendu wa Za Banga |
| Gimė | 1930 m. spalio 14 d.Lisaloje, Kongo DR |
| Mirė | 1997 m. rugsėjo 7 d. (66 metai)Rabate, Marokas |
|  |
| Veikla | Zairo prezidentas nuo 1965 iki 1997 metų |
|  |
|  **Vikiteka** | Mobutu Sese Seko |

**Mobutu Sese Seko Nkuku wa za Banga** (*Mobutu Sese Seko*; tikrasis vardas – **Jozef Desirė Mobutu**; 1930 m. spalio 14 d. – 1997 m. rugsėjo 7 d.) – Zairo prezidentas nuo 1965 iki 1997 metų.

Vardo gauto nuo gimimo atsisakė kaip kolonializmo palikimo; jis ir kitiems zairiečiams uždraudė naudoti europietiškus vardus, išpopuliarėjusius per kolonializmą. Tiesioginis jo pasirinkto vardo vertimas „Visagalis karys, dėl ištvermės ir nepalaužiamo pergalės troškimo užkariaujantis žemę po žemės ir po savęs paliekantis ugnį".

Nacionalizavo visų nezairiečių turtą, tarp jų ne tik buvusių kolonistų palikuonių, bet ir neturtingų imigrantų. Valdė šalį nuo 1965 iki 1997 ir yra vienas ilgiausiai valdžiusių XX amžiaus diktatorių. 1960 su savo rėmėjais nuvertė premjerą Patrisą Lumumbą, prezidentu tapo Kasavubus, tačiau Mobutu 1965 m. jį nuvertė. Valdymo metu kaltintas korupcija, neva Šveicarijos bankuose turėjo iki 4 milijardų JAV dolerių, dėl to jo valdymas kartais pravardžiuojamas „kleptokratija". Vis dėlto jam pavyko išlaikyti savo didžiulę šalį, turinčią daugybę tautų ir kalbų bei vietinių interesų, vientisą; ką padaryti yra sunku dabartiniams Zairo, perkrikštyto Kongo DR, vadovams. Mobutu buvo nuverstas 1997 m. ir mirė greitai po to tremtyje Maroke.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Pastoralas ir vynmedžio šakelės su vynuogių kekėmis Antalieptės herbe.
Heraldinis tigras, menkai panašus į tikrą žvėrį
Liūtas, kardai ir gėlių žiedai Suomijos herbe.
**Mobiliosios figūros** – ne heroldinės figūros heraldikoje. Nuo heroldinių skiriasi išvaizda, jų vieta herbo skyde nėra apibrėžta, jomis gali būti viskas ką sukūrė gamta, žmogus, fantazija.

Iš gamtos kūrinių dažniausiai sutinkami žvėrys, paukščiai, augalai, dangaus kūnai, fantastinės būtybės. Iš žmogaus reikmenų – karybos reikmenys. Miestų heraldikoje dažni šventieji, gynybinė architektūra, laivai. Cechų herbuose neretai aptinkami darbo įrankiai, gaminiai. Bažnytinėje heraldikoje gausu šventųjų, jų atributų, kulto pastatų.

Heraldikoje dažnai mobiliosios figūros būna kitų spalvų, nei yra gyvenime. Randami mėlyni ar raudoni liūtai, žirgai, ereliai, žuvys. Norint suteikti herbui įsimintinumo išdidinamos gyvūnų dalys: nagai, liežuviai, dantys, iltys, uodegos. Oficialus „heroldinis tigras" menkai tepanašus realiai egzistuojantį žvėrį: tai išgalvota būtybė, sukurta herbininkų, kurie apie tigrus buvo tik šiek tiek girdėję. Heroldinė antilopė – plėšrūnas tigro nasrais ir iltimi nosyje.

Klasifikacija
-------------

* Gyvūnai
	+ Fantastinės būtybės (pvz. drakonai, vienaragis)
	+ Liūtai (heraldiniai)
	+ Ereliai (heraldiniai)
	+ Žvėrys
	+ Gyvuliai
	+ Paukščiai (pvz. gaidžiai, gulbės)
	+ Vabzdžiai
	+ Žuvys (įskaitant vandenyje gyvenančius pav. vėžys)
	+ Ropliai
	+ kt.
* Augmenija
	+ Žiedai (pvz. heraldinė rožė, heraldinė lelija)
	+ Lapai
	+ Medžiai
* Negyvoji gamta
	+ Dangaus kūnai (saulė, mėnulis, žvaigždė)
	+ Žemės kūnai (upės, kalnai ir pan.)
* Žmogus
	+ Žmonės
	+ Kūno dalys
* Daiktai
	+ Valdžios atributai
	+ Karybos priemonės
	+ Įrankiai
	+ Apyvokos daiktai
	+ kt.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje retos fantastinės būtybės, pramanyti daiktai ar gyviai. Dažniau aptinkami šventųjų atvaizdai, gyvūnai, augalai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Fictitious and symbolic creatures in art, The Heraldic Tigre or Tyger
2. ↑  Fictitious and symbolic creatures in art, Heraldic Antelope

Taip pat skaityti
-----------------

* Poza (heraldika)
* Kūno dalys (heraldika)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mobiliosios figūros (heraldika)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Budriailenk. *Budry* |
| --- |
|        |
| *Budrių centrinė gatvė* |
|  |
| 

BudriaiBudriai

54°15′10″ š. pl. 21°52′35″ r. ilg.﻿ / ﻿54.25278°š. pl. 21.87639°r. ilg.﻿ / 54.25278; 21.87639﻿ (Budriai (Ungura))Koordinatės: 54°15′10″ š. pl. 21°52′35″ r. ilg.﻿ / ﻿54.25278°š. pl. 21.87639°r. ilg.﻿ / 54.25278; 21.87639﻿ (Budriai (Ungura)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Varmijos Mozūrų vaivadija Varmijos Mozūrų vaivadija |
| **Apskritis** | Unguros apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 420  |
| **Altitudė** | 104 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Budriai |

**Budriai** (vok. *Buddern*, nuo 1945 m. lenk. *Budry*) – kaimas Lenkijoje, (Unguros pavietas, Varmijos Mozūrų vaivadija) prie kelio DK650 Geldapė-Bartėnai, 11 km į šiaurės rytus nuo Unguros, Budrių valsčiaus centras. 420 gyventojų (2004 m.)

Istorija
--------

Kaimą 1565 m. įkūrė Janas Miksas, kuriam didysis Vokiečių ordino magistras Albrechtas Hohencolernas dovanojo 51 valaką ir 2 margus žemės. 1571 m. šeši kaimo ūkininkai mokėjo činšą Vrubelio domenui. 1710 m. maro metu mirė 245 kaimo gyventojai. Vietoje jų apie 1730 m. atkelti zalcburgiečiai. XIX a. pabaigoje įsteigtas paštas, tuo metu miestelyje gyveno 778 gyventojai, iš jų 60 amatininkų.

1739 m. įsteigta evangelikų liuteronų parapija, superintendantas Georgas Andrius Helvingas pastatė vienos navos bažnyčią. 1945 m. bažnyčioje įsikūrė katalikų Švenčiausiosios Trejybės parapija. Kartu su parapija 1739 m. įsteigta mokykla, kuri nuo 1856 m. buvo dviejų klasių su dviem mokytojais ir 140 mokinių. 1935 m. mokykla tapo triklase su 156 mokiniais.

Statant 1944 m. Karaliaučiaus gynybinius įtvirtinimus, nuo kaimo prasidėjo vadinamoji Kocho linija, tačiau Raudonoji armija kaimą užėmė beveik be pasipriešinimo. Senieji kaimo gyventojai vokiečiai buvo ištremti į Vokietiją,  lenkų dauguma – į vakarines Lenkijai atitekusias žemes, į kaimą atkelti lenkai iš Ukrainai atitekusių Lenkijos teritorijų. 1976–1998 m. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Encyclopaedia Germanica

Literatūra
----------

* Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, Tom I (str. 441 – hasło Budry), Warszawa, 1880.
* Max Toeppen „Historia Mazur" (w przekładzie Małgorzaty Szymańskiej-Jasińskiej i opracowaniu Grzegorza Jasińskiego), wyd. Wspólnota Kulturowa „Borussia", Olsztyn 1995, ISBN 83-900380-3-X. (str. 286 – rok założenia parafii)
* Andrzej Wakar i Bohdan Wilamowski, Węgorzewo. Z dziejów miasta i powiatu, Pojezierze, Olsztyn, 1968.
* Darmochwał T. Rumiński M. J. Warmia Mazury, przewodnik. Agencja TD, Białystok, 1996.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2008-09-28 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Ksanis |
| --- |
| Ksanio slėnis Ksanio slėnis |
| **Ilgis** | 84 km |
| **Baseino plotas** | 885 km² |
| **Vidutinis debitas** | 15 m³/s |
| **Ištakos** | Armėnijos kalnynas |
| **Žiotys** | Kura |
| **Šalys** | Gruzija, Pietų Osetija |

**Ksanis** (gruz. ქსანი, oset. *Чысандон*) – maža upė vidurio Gruzijoje, kuri teka iš pietinių Kaukazo kalnų šlaitų, Kartlijoje, ir įteka į Kuros upę. *Ksani* (upė ir pavadinimas) yra dažnai asocijuojami su viduramžių Gruzijos Ksanio tvirtove, kuri yra šalia Ksanio upės.

Upė yra maitinama sniego, lietaus, požeminio vandens. Potvynių sezonas vyksta pavasarį, o mažai srauni žiemos metu. Lietaus sukelti potvyniai vyksta vasarą ir rudenį.

Vidutinis metinis debitas ties žiotimis – 15 m³/s, o pernešamų kietųjų nuosėdų metinis vidurkis – 6,6 kg/s. Upės vanduo naudojamas drėkinimui.
|  |
| --- |
| **Ustukių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Ustukių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Ustukių pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Ustukiai, Pasvalio rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | Lina Rauckienė |
| **Mokinių skaičius** | 152 |
| **Įkūrimo data** | 1925 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 23 |

**Pasvalio rajono Ustukių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ustukiuose (Pasvalio raj.), Parko g. 2, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190618442. Steigėjas Pasvalio rajono savivaldybės taryba.

Nuo 2012 m. Pasvalio Lėvens pagrindinės mokyklos Ustukių pagrindinio ugdymo skyrius.

Istorija
--------

1925 m. įsteigta Ustukių pradžios mokykla. Veikė keturi skyriai, kuriuose mokėsi apie 70 mokinių. 1928 m. mokykla atkelta arčiau vieškelio į Stankevičiaus sodybą Ustukių kaime. 1927–1928 m. mokėsi 44 mokiniai. 1930 m. atidarytas antras Ustukių pradžios mokyklos komplektas Dumplio name Pervalkų kaime, kur veikė trys klasės. 1931 m. iš dvarininko Marijono Chodokausko nupirktas Vytartų dvaro centras. Čia įsikūrė Vytartų pradžios mokykla, joje veikė 4 skyriai.

1954 m. Vytartų pradinė mokykla perorganizuota į septynmetę. 1956 m. išleista pirmoji mokyklą baigusių mokinių laida. 1962 m. rugsėjo 1 d. Vytartų septynmetėje atidaryta aštuntoji klasė, mokykla pavadinta aštuonmete, mokėsi 132 mokiniai.

1967 m. vasario mėn. prie „Pavasario" kultūros namų pradėtas statyti naujas mokyklos pastatas. 1967 m. lapkričio 21 d. atiduota naudojimui naujoji Ustukių aštuonmetė mokykla. 1986–1987 m. m. mokykla tapo devynmete, nuo 1999 m. – dešimtmete. 2006 m. gruodžio 18 d. atidaryta sporto salė. Mokyklą baigė 44 laidos. Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. mokykla turėjo Žilpamūšio pradinio ugdymo skyrių. 2012 m. rugsėjo 1 d. Ustukių pagrindinė mokykla prijungta prie Pasvalio Lėvens pagrindinės mokyklos.

Direktoriai
-----------

* Vincas Velžys
* S. Valašinas, B. Valašinienė, A. Balčėtienė, S. Mikoliūnaitė, B. Kairys, S. Šimkienė, G. Gelažauskas, V. Gaigalienė
* nuo 2004 m. Lina Rauckienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2013-06-10 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°13′50″š. pl. 21°43′12″r. ilg.﻿ / ﻿55.230685°š. pl. 21.719926°r. ilg.﻿ / 55.230685; 21.719926

|  |
| --- |
| **Šilutės rajono  Usėnų pagrindinė mokykla** |
| Šilutės rajono  Usėnų pagrindinė mokykla herbasŠilutės rajono  Usėnų pagrindinė mokykla herbas |
| Šilutės rajono  Usėnų pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Nemuno g. 1c, Usėnai |
| **Direktorius(-ė)** | Liucija Jasevičienė |
| **Mokinių skaičius** | 224 |
| **Įkūrimo data** | 1982 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 19 |

**Šilutės rajono Usėnų pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šilutės raj. Usėnuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190697692. Steigėjas Šilutės rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Usėnų pagrindinė mokykla įkurta 1982 m. Iki tol vietiniai vaikai mokėsi Žemaitkiemio aštuonmetėje mokykloje. Naujoji Usėnų vidurinė mokykla buvo 17-oji vidurinė mokykla Šilutės rajone. Pirmuosius mokslo metus baigė 410 mokinių, iš jų tik 16 abiturientų.

2001 m. Šilutės rajono Tarybos sprendimu, vykdant mokyklų tinklo optimizavimą, mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą.

Direktoriai
-----------

* 1982 m. Sofija Bagvilienė;
* 2008 m. Liucija Jasevičienė.

Mokiniai
--------

Per 20 mokyklos gyvavimo metų išleista 18 abiturientų laidų, brandos atestatus gavo 263 vaikinai ir merginos. Už gerą mokymąsi ir pavyzdingą elgesį sidabro medaliais apdovanotos V. Jakštaitė, D. Jončaitė, N. Bagvilaitė, I. Mejerytė, J. Bagvilaitė ir R. Kliaštornaitė. Atestatas su pagyrimu įteiktas ir XIV laidos abiturientui L. Jovaišai.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
| **Virginija Katinienė-Čiurlionytė** |
| --- |
| Gimė | 1958 m. rugsėjo 22 d. (64 metai)Merkinėje, Varėnos r. |
|  |
| Veikla | muzikos mokytoja ir choro dirigentė. |

**Virginija Katinienė-Čiurlionytė** (1958 m. rugsėjo 22 d. Merkinėje, Varėnos r.) – muzikos mokytoja ir choro dirigentė.

Biografija
----------

Mokėsi Varėnos vidurinėje mokykloje ir vaikų muzikos mokykloje (mokyt. A. Bernatavičiaus akordeono klasė). Baigusi vidurinę mokyklą, 1976–1980 muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė S. Jautakis).

1980–1982 Varėnos 3-osios ir 1-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytoja, vaikų ir merginų chorų vadovė. Taip pat buvo Panočių vidurinės mokyklos muzikos mokytoja ir vaikų choro vadovė. Vadovavo ir vokaliniams ansambliams, juos parengdavo „Dainų dainelės" konkursams.

Nuo 1980 rudens Varėnos vaikų muzikos mokyklos mokytoja, chorinio dainavimo skyriaus, o 1984–1994 įvairių specialybių jaunių choro vadovė. Chorą parengė 1985 ir 1987 respublikinėms dainų šventėms, 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1994 I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. Choras dalyvavo 1987 respublikinės moksleivių dainų šventės konkurse, Varėnos rajono dainų šventėse, festivaliuose Alytuje, Lazdijuose ir Vilniuje, koncertavo savo mieste bei rajone, Marijampolėje.

1984–1989 Varėnos rajoninių kultūros namų mišriojo choro chormeisterė, vadovavo ir Varėnos melioracijos statybos valdybos, Centrinės ligoninės, Perlojos eksperimentinio ūkio moterų vokaliniams ansambliams. 1989 suorganizavo Varėnos miesto švietimo darbuotojų mišrųjį chorą, bet jo veikla buvo trumpalaikė.

Nuo 1993 Vilniaus B. Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos choro dirigavimo mokytoja ir vyresniųjų klasių moksleivių choro chormeisterė, nuo 1998 rudens vadovė. 1996–1997 Lietuvos radijo ir televizijos vaikų choro jaunučių grupės vadovė, nuo 1996 Vilniaus miesto kultūros rūmų moterų choro „Eglė" chormeisterė, nuo 1997 Vilniaus M. K. Čiurlionio menų gimnazijos pradinių klasių choro vadovė.

V. Katinienė buvo Varėnos rajono chorvedžių tarybos pirmininkė, meno mėgėjų apžiūrų žiuri narė, dainų švenčių dirigentė ir vyr. dirigentė. 1987 apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu, 1994 jai suteikta muzikos mokytojos ekspertės kvalifikacijos kategorija. Dabar ji kartu su vyru Raimundu Katinu vadovauja chorui „Viva Voce".2009 metais šis choras konkurse Turkijoje užemė pirmają vietą ir tapo laureatais

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| Virgin Records |
| --- |
|  |
| Pagrindinėbendrovė | EMI |
| Įkurta | 1972 m. |
| Įkūrėjas | Richard Branson |
| Žanras | Įvairūs |
| Kilmės šalis | JK |
| Tinklalapis | virginrecords.com |

**Virgin Records** – įrašų kompanija iš Jungtinės Karalystės. Kompaniją 1972 m. įkūrė britų verslininkas Richard Branson kartu su Simon Draper ir Nik Powell.

1992 m. kompanija buvo parduota EMI įrašų grupei už 1 milijardą JAV dolerių. R. Branson pardavė kompaniją, norėdamas finansuoti sunkius laikus išgyvenusią jo oro linijų bendrovę „Virgin Atlantic Airways".

2007 m. JAV rinkoje buvo sujungtos „Virgin Records" ir „Capitol Records", kurios sudarė naują įrašų kompanijų grupę „Capitol Music Group".

„Virgin Records" atlikėjų sąraše yra tokie garsūs atlikėjai kaip Lenny Kravitz, David Bowie, The Chemical Brothers, Phil Collins, Daft Punk, Gorillaz, Janet Jackson, Queen, Spice Girls, Tina Turner ir kiti.

Nuorodos
--------

* Virgin Records oficiali svetainė Archyvuota kopija 2002-05-27 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Virgin: a history of Virgin Records
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hygrophorus cossus** |
| --- |
| Kislioji guotė (Hygrophorus cossus)Kislioji guotė (*Hygrophorus cossus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Guoteniniai  *( Hygrophoraceae)* |
| Gentis: | Guotė  *( Hygrophorus)* |
| Rūšis: | Kislioji guotė  *( Hygrophorus cossus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Kislioji guotė** (lot. *Hygrophorus cossus*) – guoteninių (*Hygrophoraceae*) šeimos, guočių (*Hygrophorus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–5 (7) cm skersmens, jaunų grybų išgaubta, vėliau paplokščia, kartais net plačiai įdubusi, gleivėta, po lietaus labai lipni, jaunų vaisiakūnių balta, senesnių grybų gelsva. Lakšteliai iš pradžių balti, vėliau gelsvi, stori, rusvi, pusiau nuaugtiniai. Kotas 6–8 (10) cm ilgio, 0,5–1 cm storio, baltas, gelsvas, prie kepurėlės gleivėtas. Trama balta, malonaus, bet erzinančio kvapo. Sporos ovališkos, 7–9×4–5 μm.

Auga rugsėjo-spalio mėn. lapuočių ir spygliuočių miškuose, dažniausiai grupėmis; mėgsta kalkingą dirvą. **Nevalgomas**. Labai naudingas kaip aktyvus miško paklotės ardytojas.
Koordinatės: 51°29.460′ š. pl. 0°10.350′ v. ilg.﻿ / ﻿51.491000°š. pl. 0.172500°r. ilg.﻿ / 51.491000; 0.172500

 Muziejaus fasadas ir įėjimas
 Dinozauro skeletas ekspozicijoje
**Gamtos istorijos muziejus** (angl. *Natural History Museum*) – gamtos istorijos muziejus ir tyrimų centras Londone, Pietų Kensingtono rajone (adr. *Cromwell Road, London SW7 5BD*).

Muziejaus rinkiniuose yra beveik 80 mln. pavyzdžių, tarp jų − pavyzdžiai iš Dž. Kuko ir Č. Darvino kelionių. Tik menka dalis yra nuolatinėje ekspozicijoje. Rinkiniai suskirstyti į botanikos, entomologijos, mineralogijos, paleontologijos ir zoologijos skyrius. Atskiras insektologijos poskyris yra Tringo muziejuje. Muziejaus lankymas nemokamas, išskyrus dedikuotas parodas. 2018 m. deklaruota, kad muziejus sulaukė daugiau nei 4,56 mln. lankytojų per metus.

Istorija
--------

Gamtos istorijos muziejaus kolekcijos anksčiau buvo Britų muziejaus, įsteigto 1753 m. dalimi. Atskirai muziejus atsidarė 1881 m. specialiai jo kolekcijoms eksponuoti pastatytame pastate, kurį suprojektavo architektas Alfredas Voterhausas. Gamtos istorijos muziejus yra toje pačioje gatvėje tarp Viktorijos ir Alberto ir Mokslo muziejų. Muziejaus pastatas yra ryškus Viktorijos amžiaus neoromaninės architektūros pavyzdys (katedra), ne kartą vėliau praplėstas ir modernizuotas. 1963 m. parlamento nutarimu buvo suformuota muziejaus patikėtinių taryba ir jis galutinai atskirtas nuo Britų muziejaus. 1986 m. patikėtinių taryba perėmė šalia eančio Geologijos muziejaus administravimą ir dabar abu muziejai yra sujungti. 2009 m. prie senojo muziejaus pastato pastatytas modernus Darvino centras. Gamtos istorijos muziejui priklauso Valterio Rotšildo zoologijos muziejus Tringe, apie 50 km į šiaurės vakarus nuo Londono.

Galerija
--------

* Centrinė salė Centrinė salė
* Interjeras Interjeras
* Mineralų pavyzdžių stendas Mineralų pavyzdžių stendas
* Žuvų pavyzdžių stendas Žuvų pavyzdžių stendas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Encyclopaedia Britannica
2. ↑  *Natural History Museum Annual Report and Accounts 2017-2018*, p. 6

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Londono gamtos istorijos muziejus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė (anglų k.)
Londono mados savaitė 2010 m. vasarį
**Londono mados savaitė** (angl. *London Fashion Week*) – Londone vykstantis mados industrijos renginys, trunkantis apie savaitę, kurio metu drabužių dizaineriai ir mados namai pristato savo naujausias kolekcijas. Šiuo renginiu informuoja apie tai, kokias naujas mados tendencijas siūlo britų mados kūrėjai. Tokie pat renginiai vyksta ir Milane, Niujorke bei Paryžiuje.

Koncepcija
----------

Londono mados savaitės vyksta du kartus į metus. Sausį pristatomos rudens/žiemos kolekcijos, o rugsėjį – pavasario/vasaros. Londono mados savaitė pirmą kartą įvyko 1961 m. tačiau tokia forma, kokia ji vyksta dabar (dizainerių pasirodymai suskirstomi į 4–5 dienas, pakviečiami žiniasklaidos atstovai, didieji drabužių prekybininkai bei žymūs žmonės, potencialūs mados namų klientai, ir numatytu laiku modeliai pristato kolekcijas) – tik 1993 m. 2009 metais surengta jubiliejinė – 25 Londono mados savaitė. Šį renginį organizuoja Britų mados taryba. Šis renginys nustebino Londoną šou gausa – per penkias dienas įvyko 54 kolekcijų pristatymai ir 19 prezentacijų.

Dizainerio Manish Arora mados paroda Londono mados savaitės metu

Istorija
--------

1987 m. kai visą pasaulį sudrebino akcijų biržos krizė, pavadinta Juoduoju pirmadieniu (angl. *Black Monday*), visa mados industrija pasiekė ribą, kai iki visiško kūrybos štilio ir finansų trūkumo buvo labai netoli. Pirmieji, kurie atgaivino savo kūrybą, ir buvo britai. Ilgą laiką, kai dauguma kitų miestų mados namų pristabdė savo veiklą, jie dirbo ir pristatinėjo savo kolekcijas visiškai be jokio finansavimo. 1992 m. Londono mados savaitė buvo tokia skurdi, jog joje dalyvavo vos keletas dizainerių, kurie turėjo dalintis viena vienintele patalpa.

Londono mados savaitės dėka pasaulinio garso dizaineriais ir mados namais pavyko tapti Luellai Bartley, Stellai McCartney, Matthew Williamson, Burberry, Alexander McQueen, John Galliano.

Šaltiniai
---------

* Anglijos dizainerių sąrašas London Fashion Week svetainėje Archyvuota kopija 2009-11-26 iš Wayback Machine projekto.
* Straipsnis apie Londono mados savaitės renginius Guardian svetainėje
* Straipsnis apie Londono mados savaitės istoriją Guardian svetainėje
|  |
| --- |
| Londono universiteto koledžas |
|  |
| Šūkis | *Cuncti adsint meritaeque expectent praemia palmae* |
| Įkurtas | 1826 m. |
| Tipas | Valstybinis |
| Vieta | Londonas, Jungtinė Karalystė |
| Svetainė | ucl.ac.uk |

**Londono universiteto koledžas** (angl. *University College London*, UCL) – seniausias ir didžiausias Londono universiteto koledžas. Dirba apie 4000 mokslo darbuotojų ir 650 profesorių – daugiausiai Didžiojoje Britanijoje. Tarp universiteto absolventų yra 26 Nobelio premijos laureatai. Turi daugiau nei 100 departamentų, institutų ir tyrimų centrų. UCL yra svarbus biomedicinos tyrimų centras. UCL laikomas „Auksinio Britanijos universitetų trikampio" dalimi.

Pagrindinis UCL pastatas

Istorija
--------

1826 metais Londono centre buvo įkurtas universitetas. Nuo 1999 iki 2009 metų UCL buvo labiausiai cituojamas universitetas Europoje ir užėmė 13 vietą pasaulyje.

2011 metais UCL užėmė 7 vietą pasaulyje (ir 4 Europoje) pagal QS World University Rankings, 20 pasaulyje (ir 3 Europoje) pagal Academic Ranking of World Universities ir 17 pasaulyje (5 Europoje) pagal Times Higher Education World University Rankings vertinimą.

Nuorodos
--------

* Londono universiteto koledžas
**Šiaulių miesto savivaldybės biudžetinė įstaiga sporto mokykla „Atžalynas"** - Šiaulių miesto sporto mokykla. 26 kvalifikuoti treneriai. Iš jų Nikolajui Kurušinui, Sigitui Lukavičiui, Edmundui Skrickui, Stasiui Valauskui ir Romualdui Montvidui yra suteikti Lietuvos nusipelniusių trenerių vardai. Įvairiose sporto šakose treniruojasi 500 sportininkų. Mokykloje yra 45 įvairaus sportinio meistriškumo ir amžiaus sportinės grupės.

Kultivuojama 10 sporto šakų: sambo, dziudo, laisvosios imtynės, graikų-romėnų imtynės, moterų imtynės, taekvondo, irklavimas, baidarių ir kanojų irklavimas, buriavimas ir sunkioji atletika. Prie sporto mokyklos yra įkurti aštuoni įvairių sporto šakų klubai.

J.Jablonskio g. 16, LT-78162 Šiauliai.

Istorija
--------

Sporto mokykla „Atžalynas" įkurta 1958 m. Tuomet įstaiga vadinosi Jaunimo sporto mokykla. Pirmasis jos vadovas buvo Ignas Urbonas. Vėliau mokyklai vadovavo L. Masiokas, V. Lipnickas, T. Baškys, S. Kalvinis, K. Petreikis, V. Kuliominas ir K. Petraitis. 

1987-2010 m. direktorius Juozas Kunkulis.

Administracija
--------------

* Direktorius: Giedrius Snudaitis
* Direktoriaus pavaduotojas ūkio reikalams: Stanislovas Monkus
* Paplūdimių priežiūros ir gelbėjimo tarnybos viršininkas: Vidutis Bikinas

Nuorodos
--------

* Mokyklos tinklalapis
**Šiaulių miškų urėdija** − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą.

1919 m. buvo įkurta Šiaulių girininkija. Jos plotui sparčiai didėjant 1920 m. buvo įkurta Šiaulių miškų urėdija. Urėdijos reorganizacijos vyko daug metų, bet jos teritorija mažai keitėsi.

Šiaulių miškų urėdijos plotas − 45 400 ha. Iš jų 27 800 ha valstybinės reikšmės miškų. Urėdijos miškus kerta valstybinės reikšmės plentas Kaliningradas − Ryga. Taip pat respublikinės reikšmės keliai: Šiauliai − Palanga, Šiauliai − Pakruojis, Šiauliai − Užventis, Šiauliai − N. Akmenė, Šiauliai − Kelmė.

Šiaulių miškų urėdas − Stasys Pališkis.

Urėdijos saugomų teritorijų plotas − 1814,81 ha. Urėdijos teritorijoje įsteigti 4 valstybiniai draustiniai:

* Kurtuvėnų regioninis parkas
* Rėkyvos botaninis−zoologinis draustinis
* Švendrės botaninis draustinis
* Vijolių entomologinis draustinis
* Tyrulių botaninis−zoologinis draustinis

Šiaulių miškų urėdijos teritorijoje yra daug žinomų vietų. Tai Dubysos−Ventos perkasas, Girnikų kalnas, Juodlės pažintinis takas, Svilės šaltiniai, Targių ozai, Vainagių piliakalnis.

Miškų urėdijoje yra įregistruotas Šiaulių miškų urėdijos profesionalios medžioklės ploto vienetas. Medžioklės plotų vieneto paskirtis ir uždavinys − gausinti medžiojamųjų gyvūnų populiacijas ir plėtoti medžioklės turizmą. 2003 m. žvėrių apskaitos metu buvo nustatytas kanopinių žvėrių skaičius: 2 briedžiai, 97 taurieji elniai, 53 stirnos ir 95 šernai.

Šiaulių miškų urėdijos miškai suskirstyti į 7 girininkijas.

Girininkijos
------------

|  |  |
| --- | --- |
| **Girininkija** | **Girininkijos vieta** |
| **Seniūnija** | **Gyvenvietė** |
| Gruzdžių | Gruzdžių seniūnija | Gruzdžiai |
| Kurtuvėnų | Bubių seniūnija | Kurtuvėnai |
| Lukšių | Kužių seniūnija | Lukšiai |
| Meškuičių | Meškuičių seniūnija | Tamošiūnai |
| Rėkyvos | Šiaulių kaimiškoji seniūnija | Lingailiai |
| Šiaulių | Šiaulių kaimiškoji seniūnija | Sutkūnai |
| Vainagių | Šaukėnų seniūnija | Vainagiai |

Nuorodos
--------

* Šiaulių miškų urėdijos tinklalapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

Šiaulių raudonasis kalėjimas
**Šiaulių tardymo izoliatorius** – įkalinimo įstaiga Šiauliuose. Nuo 1922 m. Šiaulių sunkiųjų darbų kalėjimas, nuo 1945 m. – Šiaulių tardymo izoliatorius.

Istorija
--------

Pirmasis kalėjimas Šiauliuose, kuriuose gyveno tik apie 1700 gyventojų, pastatytas 1823 m. tarp dabartinių Vilniaus ir Trakų gatvių. Tai buvo vieno aukšto ilgas pastatas, nudažytas baltai. Vėliau, kai 1909–1911 m. kitoje Kalėjimo (Trakų) gatvės pusėje buvo pastatytas raudonų plytų kalėjimas, šis pramintas „Baltuoju". Jame buvo kalinami 1831 m. 1863 m. sukilimų, nacionalinio judėjimo ir 1905 m. revoliucijos dalyviai, todėl caro valdžiai 24 kalėjimo kamerų nuolat trūko. Baltojo kalėjimo likučiai Vilniaus g. kur įsikūrusi policijos nuovada, tebėra ir dabar.

„Raudonasis" kalėjimas, skirtas 150 kalinių pradėtas naudoti 1911 m. vasarą. Tačiau 1921–1925 m. kalėjime būdavo po 600-700, o kartais net tūkstantis kalinių. Antrojo pasaulinio karo metais greta kalėjimo buvo įkurtas žydų getas, veikė priverčiamojo darbo stovykla Bačiūnuose. 1944 m. vasarą kalėjimo kieme buvo šaudomi vokiečių valdžiai nepaklusę šiauliečiai. Prasidėjus antrajai sovietų okupacijai kalėjime buvo kankinami ir žudomi partizanai bei pogrindininkai. Sovietinės valdžios metais pastatytas naujas baltų plytų korpusas, Šiaulių tardymo izoliatoriuje atsirado 104 kameros, bet kalinius tekdavo guldyti net ant trijų aukštų gultų, nes būdavo iki pusantro tūkstančio suimtųjų.
**Žyginta Barauskienė-Zavadskytė** (g. 1937 m. vasario 10 d. Kaune – 2017 m. vasario 25 d. Vilniuje) – choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija
----------

1954–1958 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje (dėst. B. Daukintaitė-Razauskienė), o 1958–1963 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. K. Kavecko klasė).

Dar studijuodama pradėjo dirbti Vilniaus ryšių klubo berniukų choro, vėliau tapusio Respublikinių mokytojų namų berniukų choru „Ąžuoliukas", chormeistere – dirigente. 1966–1973 m. vadovavo Vilniaus moksleivių rūmų vaikų chorui. „Ąžuoliuko" pavyzdžiu įkūrė choro studiją, kurią lankė iki 200 sostinės moksleivių. Pagrindinis choras (70-80 dalyvių) per metus surengdavo 4-5 viešus koncertus, kuriuose skambėdavo J. S. Bacho, W. A. Mozarto, R. Schumanno, F. Mendelssohno, G. Bizet ir kitų kompozitorių kūriniai. Choras parengtas 1969 ir 1970 m. respublikinėms dainų šventėms – konkursuose pelnė pirmąją ir antrąją vietas, dalyvavo radijo ir televizijos laidose, dainavo seminaruose ir konferencijose, lankėsi Maskvoje ir Taline. 1971 m. gegužės 30 d. Vilniaus universiteto aktų salėje surengtame ataskaitiniame koncerte du chorai atliko nemaža klasikinių ir šiuolaikinių kompozitorių kūrinių.

1964–1974 m. Z. Barauskienė dėstė choro dirigavimą Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto Muzikos katedroje ir parengė 20 muzikos mokytojų – chorvedžių. 1963–1973 m. buvo Respublikinio mokytojų tobulinimosi instituto muzikos mokytojų kursų choro studijos vadovė. 1973–1992 m. choro dirigavimo mokytoja ir vaikų chorų vadovė Vilniaus B. Dvariono dešimtmetėje muzikos mokykloje. 1973–1980 m. buvo choro dirigavimo skyriaus vedėja, 1974–1983 m. vyresniųjų klasių moksleivių choro vadovė, kurį laiką vadovavo ir jaunučių chorui – parengė 1977 m. respublikinei moksleivių dainų šventei ir konkursui. Ypač kūrybiškai dirbo su jaunių choru (50-60 dalyvių), kuris koncertavo Lietuvoje ir svetur, surengė kompozitoriųA. Rekašiaus, J. Narvido, A. Senderovo ir M. Vaitkevičiaus autorinius koncertus, parengė šį chorą 1975 ir 1980 m. respublikinėms dainų šventėms – konkursuose jis pelnė pirmąsias vietas, dalyvavo televizijos ir radijo laidose, padarė radijui fondinių įrašų, išleido plokštelę (1978). Su choru sukurtas filmas – koncertas „Lik sveika, vasarėle" (1975).

Z. Barauskienė buvo Vilniaus miesto chorvedžių tarybos narė (1971–1973 m.), Liaudies deputatų tarybos deputatė (vadovavo kultūros komisijai), respublikinių dainų švenčių konsultantė, Vilniaus miesto ir 1964, 1969, 1970 ir 1977 m. respublikinių dainų švenčių dirigentė. 1969 m. apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu. 1995 m. išrinkta Vilniaus „Ąžuolų" klubo garbės nare.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
**Žymeklis** – naudotojo sąsajos elementas, rodantis duomenų įvedimo vietą.

Teksto kursorius
----------------

Teksto kursorius
Teksto žymeklis rodo, kur bus įvedami duomenys iš klaviatūros. Šiuo metu labiausiai paplitęs mirksinčio vertikalaus brūkšnelio pavidalo žymeklis, kurio išpildymas palyginus sudėtingas: jei žymeklis greitai juda, jis tuo metu turi nustoti mirksėti. Priešingu atveju būdamas (mirksėjimo periodo metu) nematomas žymeklis irgi pasislenka per keletą pozicijų, todėl naudotojui labai sunku sekti jo dabartinę padėtį. Todėl tokie žymekliai nemirksi greitai juos perkeliant žymeklio valdymo klavišais ar greitai renkant tekstą.

Niekada nemirksintis vertikalus brūkšnelis būtų gana sunkiai randamas ekrane, todėl anksčiau buvo naudojami geriau matomi simbolio inversijos (simbolis, ties kuriuo esti žymeklis, vaizduojamas simbolio ir fono spalvas sukeitus vietomis) ir pabraukimo žymeklio simboliai. Skirtingai nuo vertikalaus brūkšnelio, tokie žymekliai rodo į vaizduojamą simbolį, ne į tarpą tarp jų.

Pelės žymeklis
--------------

|  |  |
| --- | --- |
| Pelės žymeklis nurodymui | Pelės žymeklis perkėlimui |

Pelės žymeklis rodo, kur bus paspausta pelė. Priklausomai nuo pele atliekamos užduoties šio žymeklio forma keičiasi. Paprastai galimi pele atlikti veiksmai priklauso nuo pelės žymeklio vietos ekrane, todėl pelės žymeklio pavidalas automatiškai keičiasi priklausomai nuo jo buvimo vietos.

Duomenų bazės žymeklis
----------------------

Duomenų bazėse žymeklis – tam tikra valdymo struktūra, skirta užklausos grąžintų eilučių išvardijimui, aktyvios eilutės gavimui ir apdorojimui.
| **Baltazaras Kalinovskis** |
| --- |
| Gimė | 1827 m.Kaunas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1884 m. spalio 10 d. (~57 metai)Sankt Peterburgas, Rusijos imperija |
|  |
| Veikla | teisininkas, ekonomistas |

**Baltazaras Kalinovskis** (1827 m. Kaune – 1884 m. spalio 10 d. Sankt Peterburge) – teisininkas, ekonomistas.

Biografija
----------

Gimė 1827 m. Kaune. 1846 m. su pagyrimu baigė Vilniaus gimnaziją. 1851 m. baigė Sankt Peterburgo universiteto teisės fakultetą. Baigęs mokslus dėstė istoriją ir statistiką Sankt Peterburgo karo mokykloje. 1859 m. tapo ekonomikos magistru, Sankt Peterburgo universiteto teisės fakulteto docentu. Bendravo su Zigmantu Sierakausku, padėjo sukilėliams už tai buvo suimtas ir ištremtas į Astrachanę, vėliau Kazanę. XIX a. septintojo dešimtmečio pabaigoje leista apsigyventi Tuloje, kur dirbo vietos valdžios administracijoje. 1873 m. grįžo į Sankt Peterburgą, kur dirbo teisininko Włodzimierz Spasowicz asistentu. Mirė 1884 m. spalio 10 d. Sankt Peterburge.

Nuorodos
--------

* Biografija (rus.) Archyvuota kopija 2015-03-31 iš Wayback Machine projekto.