recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pelnas vienai akcijai** (angl. *Earnings per share*, EPS) – finansinis rodiklis, lygus įmonės grynojo pelno daliai padalintai iš vidutinio skaičiaus paprastųjų akcijų. 

Pelnas vienai akcijai yra vienas iš pagrindinių rodiklių, naudojamų lyginti įmonės, kurios akcijos laisvai platinamos Vertybinių popierių biržoje, patrauklumą investuotojams. Tarptautiniai finansinės atskaitomybės standartai IAS/IFRS ir US-GAAP nustato pelno apskaičiavimo vienai akcijai ir atskaitomybės reikalavimus metinėje atskaitomybėje.

Pelno vienai akcijai apskaičiavimas
-----------------------------------

Pelnas vienai akcijai apskaičiuojamas tokia formule:

{\displaystyle EPS={\frac {I\_{N}-D\_{P}}{S\_{A}}}},
kur
{\displaystyle I\_{N}} – ataskaitinio laikotarpio tiesioginis pelnas,
{\displaystyle D\_{P}} – per ataskaitinį periodą apskaičiuoti dividendai pagal privilegijuotas akcijas,
{\displaystyle S\_{A}} – ataskaitiniu periodu esantis vidutinis paprastų akcijų skaičius.

  

Skaičiuojant {\displaystyle S\_{A}} įtraukiami visi įprastų akcijų skaičiaus pasikeitimai per apskaitomą periodą. 

Tuo atveju, kai apskaičiuotas EPS yra žemiau nulio, galima kalbėti apie **nuostolį vienai akcijai**.

Pelnas vienai akcijai apskaičiuojamas įvertinant apyvartoje esantį akcijų skaičių, vadinamas **akcijos bazinis pelnas**. Taip pat yra ir rodiklis **apytikris pelnas akcijai** (angl. *diluted EPS*), įvertinami galimi akcijų skaičiaus ir pelno pasikeitimai konvertuojant kitus vertybinius popierius į įprastas akcijas (sakykim, išleistų obligacijų keitimą į akcijas, ar dividendų išmokas pagal naujai privilegijuotas akcijas).

Apskaičiuojant EPS vietoj realaus švaraus pelno gali būti naudojamas laukiamas švarus pelnas, finansinių analitikų duomenys. Tokiu atveju kalbama apie **akcijos laukiamą pelną** (angl. *forward EPS*).
| Gambija |
| --- |
| Gambija Niokolo-Koba NP, Senegalas Gambija Niokolo-Koba NP, Senegalas |
| **Ilgis** | ~1130 km |
| **Baseino plotas** | 180 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 2000 m³/s |
| **Ištakos** | Futa Džalonas |
| **Žiotys** | Atlanto vandenynas |
| **Šalys** | Gvinėja, Senegalas, Gambija |
|  |
|  **Vikiteka** | Gambija |

**Gambija** (angl. *Gambia River*) – upė Vakarų Afrikoje: Gvinėjoje, Senegale ir Gambijoje. Prasideda Futa Džalono aukštumose, teka į šiaurės vakarus ir vakarus savanų lygumomis ir džiunglėmis. Žemupyje sudaro meandras, senvages. Įteka į Atlanto vandenyną; sudaro ilgą estuariją. Žiočių plotis apie 10 km. Vandenyno potvyniai upėje jaučiami 150 km nuo žiočių.

Gambija laivuojama 350 km nuo žiočių. Senegale upė prateka Niokolo-Koba nacionalinį parką. Gambijos estuarijoje yra Džeimso sala. Prie upės žiočių įsikūrusi Gambijos valstybės sostinė – Bandžulis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
„Judita ir Olofernas". Karavadžo paveikslas
**Judita** (hebr. ‏יְהוּדִית‏‎ = *Yəhûḏîṯ* – 'Judė', sen. gr. ′Ioυδíθ) apokrifinėje Senojo Testamento tradicijoje – pamaldi našlė, išgelbstinti miestą nuo asirų antpuolio, pagrindinė Juditos knygos veikėja.

Kai asirų karaliaus Nabuchodonosoro karvedys Olofernas apgula Judėjos miestą Vetilujų, ir tame mieste išsenka vandens atsargos, gražuolė Judita, apsirengusi savo geriausius rūbus, pasiėmusi su savimi tarnaitę ir maisto atsargų išeina link priešo stovyklos. Ten ji prisistato jos grožio apkerėtam Olofernui ir jam pasakoja, kad atėjusi padėti užkariauti nuodėmėse paskendusį miestą ir nurodo jam tą akimirką, kai miestas Dievo bus perduotas į Oloferno rankas. Karvedys surengia Juditai puikų priėmimą, ir ši pasilieka jo stovykloje, kur maitinasi savo atsineštu maistu, o naktimis eina į slėnį, kur meldžiasi ir apsiprausia. Ketvirtą dieną Olofernas surengia puotą į kurią pakviečia ir Juditą. Jiems palapinėje pasilikus dviese, apgirtęs Olofernas, svajojantis užvaldyti Juditą, krenta į savo guolį, o Judita tada jo paties kalaviju nukerta galvą ir įdeda į krepšį su maisto atsargomis. Vidurnaktį ji kaip įprasta išeina iš stovyklos, bet paskui pasuka į savo miestą. Ten ji iškelia Oloferno galvą ant miesto sienos ir asirų pulkuose prasideda sąmyšis. Asirai priversti atsitraukti iki pat Damasko.

Juditos knyga patenka į Septuagintą, ir tiek stačiatikių, tik katalikų laikoma Senojo Testamento dalimi. Jos nepripažįsta protestantai ir judėjai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Мифы народов мира. *Юдифь* , М. Б. Мейлах – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
Gambjė salų žemėlapis
Gambjė vėliava
Mangarevos sala
**Gambjė salos** (pranc. *Îles Gambier*) arba ***Mangarevos salos*** – salynas Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, priklauso Prancūzijos Polinezijai. Gambjė salos salos yra į pietryčius nuo Tuamotu salyno, su kuriuo jungiamos į Tuamotu-Gambjė salas. Nuo Tuamotu salyno Gambjė salos skiriasi tuo, kad yra ne koraliniai atolai, o vulkaninės salos, be to, Gambjė salų gyventojai (mangarevai) kultūriškai artimesni markiziečiams, o ne paumotams (Tuamotu gyventojams). Kartais prie Gambjė salų priskiriama ir negyvenamų Akteono salų (atolų) spiečius, įsiterpęs tarp Tuamotu ir Gambjė.

Geografija
----------

Gambjė salyną sudaro 14 salų, kurių bendras sausumos plotas – 31 km² (kartu su Akteono salomis bendras plotas siekia 35 km²). Salos:

* Mangarevos salos – Papuris, Teauaonė, Tepapuris, Puaumu, Vaiatekeuė, Teauotu, Apu, Tuaeu, Totegegjė, Tarauru Roa, Gaioio, Tenoko, Rumarei, Mangareva, Aukena, Tokorua, Taravai, Tepu Nui, Angakauitai, Motu-O-Ari, Makapu, Akamaru, Mekiro, Teohootepohatu, Atumata, Tauna, Tekava, Kouaku, Motu Teiku, Makaroa, Manui, Kamaka;
* Akteono salos – Tenararo, Vahanga, Tenarunga, Matureivavao;
* kitos – Pietų Marutea, Marijos atolas, Moranė, Temoė.

Pagrindinė Gambjė salų dalis – Mangarevos salos – yra didelė koralinio rifo apsupta lagūna su keliomis didesnėmis vulkaninėmis salomis (Mangareva, Aukena, Akamaru, Taravai) viduryje ir daug mažų salelių (*motu*), išsibarsčiusių ant rifo. Aukščiausia vieta (441 m. Dafo k.) yra Mangarevos saloje.

Gyventojai
----------

2017 m. Gambjė salose gyveno 1592 gyventojai. Vietiniai gyventojai – mangarevai, turintys savitą kalbą. Beveik visi gyventojai susitelkę Mangarevos saloje ir jos apylinkėse, iš Mangarevos grupei nepriklausančių salų gyvenama tik Pietų Marutea. Salynas sudaro komuną, kurios administracinis centras yra Rikitea (Mangarevos s.).

Istorija
--------

Tarp X ir XV a. salose gyveno keli tūkstančiai gyventojų, vysčiusių laivybą ir prekybą su aplinkiniais salynais. Tačiau iškirtus miškus ir pritrūkus išteklių prasidėjo tarpusavio karai. 1797 m. salas pasiekė pirmasis europietis – britų kapitonas Džonas Vilsonas. Jis salyną pavadino ekspedicijos rėmėjo, barono Džeimso Gambjė (*James Gambier*) garbei. Nuo 1834 m. pradėjo steigtis katalikų misijos. Prancūzams vykdant branduolinius bandymus Mururoa atole, Gambjė salos naudotos kaip logistinė bazė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recensement de 2017 – Répartition de la population de la Polynésie française par îles Archyvuota kopija 2018-02-09 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |
| --- | --- |
|  **Prancūzijos Polinezijos salynai** |  |
| *Draugijos salos* (Priešvėjinės salos · Pavėjinės salos) ·
*Tuamotu-Gambjė salos* (Tuamotu salos · Gambjė salos) ·
Tubuajo salos ·
Markizų salos · |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Peltastas su pelta
Trakų peltastas
**Pelta** (gr.  πέλτη) – lengvas apvalus su išpjova skydas, plačiai naudotas antikos laikais iki III a. pr. m. e. Vienas pakeitusių skydų buvo *turėjas*. 

Ksenofontas šį skydą apibūdina kaip apvalų, bet šie skydai be išpjovų mene būdavo retai vaizduojami.

Konstrukcija
------------

Peltos pagrindas būdavo pintas iš vytelių ar sukaltas iš lengvos medienos. Pagal Aristotelį pelta neturėdavo metalinio apvado ir būdavo aptraukta ožkos ar avies oda ar kailiu. 

Peltas laikydavo arba už centrinės rankenos, arba skydas turėdavo dvi rankenas kaip aspis. Paprastai turėdavo pernešimo kilpą, kurios dėka peltą būdavo nešti pakabintą ant nugaros.

Naudojimas
----------

Šiuos skydus naudojo įvairūs kareiviai, jų tarpe ir lengvieji graikų pėstininkai *peltastai*, romėnų *velitai*. 
Teigiama, kad šiuos skydus įvedė Atėnų karvedys Ifikratas, matydamas kad iki tol naudotas *clipeus* yra griozdiškas ir nepatogus. 

Kai kurie persų ir kiti rytų valstybių kareiviai irgi naudojo panašius skydus, pvz. achemenidų *takabara*. Titas Livijus teigė, kad į peltas buvo panašūs dabartinėse Ispanijoje ir Mauritanijoje naudoti apvalūs skydai *cetros*.

Peltų tipo skydai matyti ir skitų meno dirbiniuose. Manoma, kad graikų peltos buvo išrastos Trakijoje ar centrinėje Europoje.

Kitokios peltos
---------------

Peltomis vadino ir mažus apvalius skydus, kuriuos nešiodavo makedoniečių falangų kareiviai.
**Karavalas** (angl. *caraval, cara-serval*) – karakalo (*Caracal caracal*) patino ir servalo (*Leptailurus serval*) patelės hibridas. Taip pat dėmėtas kaip servalas, tačiau dėmės yra tamsesniame fone. Veisiami kaip naminiai gyvūnai.

1999 m. Long Ailendo Ocelotų klubo naujienų (*The Long Island Ocelot Club newsletter*) gegužės-birželio numeryje aprašyti 2 metų amžiaus patinėlis karavalas *Rahja*, svėręs apie 18 kg, ir jo sesuo *Tika*.

**Servikalas** (angl. *servical*) – servalo (*Leptailurus serval*) patino ir karakalo (*Caracal caracal*) patelės hibridas. Servikalų vados netyčia buvo susilaukta Los Andželo zoologijos sode, kur servalas ir karakalė buvo laikomi viename aptvare. Jaunikliai buvo atiduoti gyvūnų prieglaudai. Išlikusios jų dar kačiukų nuotraukos.

2007 m. liepos-rugpjūčio mėn. Katinių apsaugos federacijos naujienraštyje (*The Feline Conservation Federation Newsletter*) aprašyti 1999 ir 2001 m. gimę servikalai (veisėja *Denise Little*). 1999 m. spalio 18 d. gimė patelė *Kiraka* ir patinėlis *Tsavo*, jų tėvai servalas patinas *Matata* ir karakalė *Cinnamon*. 2001 m. birželio 12 d. tiems patiems tėvams gimė dar du servikalai patinėliai – *Aki* ir *Snuggles*.
Kiraka kresnesnio sudėjimo, apvalia karakališka galva, bet su aiškiomis tamsiomis kailio dėmėmis. *Aki* smulkesnis, ilgo lankstaus kūno, siauru servališku snukučiu, jo dėmės šviesesnės. Hibridų kailis rausvai gelsvarudis, su tamsiai rudomis dėmėmis. Vienų dėmės smulkesnės ir šviesesnės, kitų – didesnės ir tamsesnės. Turi gana ryškius ausų plaukų kuokštelius, bet šie trumpesni nei karakalų. Ausų išorinės pusės turi baltas servališkas dėmeles. Pilvas ir kojų vidinės pusės baltos su juodais dryžiais bei dėmėmis. Letenos ir nagai turi karakalų ir servalų požymių mišinį

Šie hibridai gali būti kryžminami su tėvinėmis formomis, jiems siūlomi tokie pavadinimai:

* ser-karavalas (angl. *ser-caraval*) – 75% servalo, 25% karakalo. Servalo patino ir karavalo patelės hibridas.
* kar-servikalas (angl. *car-servical*) – 75% karakalo, 25% servalo. Karakalo patino ir servikalo patelės hibridas.
* ser-servikalas (angl. *ser-servical*) – 75% servalo, 25% karakalo. Servalo patino ir servikalo patelės hibridas.
* kar-karavalas (angl. *car-caraval*) – 75% karakalo, 25% servalo. Karakalo patino ir karavalo patelės hibridas.

Iš šių hibridų dabar aprašyti tik ser-karavalai. Visi šie hibridai išvaizda turėtų priminti tą tėvinę formą, kurios genų turi daugiausiai.

Nuorodos
--------

* Karavalo nuotrauka Archyvuota kopija 2013-11-09 iš Wayback Machine projekto.
* Servical and Caraval
* Serval and caracal hybrids
* Denise Little (2007) Matata and Cinnamon and the little Rukas. In: *The Feline Conservation Federation Newsletter*, July/August 2007.
| Daukšių piliakalnis (Švenčionys) |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Daukšių piliakalnis (Švenčionys)Daukšių piliakalnis (Švenčionys)

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°11′32.4″ š. pl. 26°8′31.1″ r. ilg.﻿ / ﻿55.192333°š. pl. 26.141972°r. ilg.﻿ / 55.192333; 26.141972Koordinatės: 55°11′32.4″ š. pl. 26°8′31.1″ r. ilg.﻿ / ﻿55.192333°š. pl. 26.141972°r. ilg.﻿ / 55.192333; 26.141972 |

 |
| Vieta | Švenčionių rajonas |
| Seniūnija | Švenčionių seniūnija |
| Aukštis | 3-6 m |
| Plotas | 135x30 |
| Naudotas | I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pirma pusė |
| Žvalgytas | 1992 |
| Tirtas | 2005 m. |

**Daukšių piliakalnis**, *Papilių Kalnas* – piliakalnis Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Daukšių, Švenčionių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Švenčionys – Reškutėnai, už Daukšių pasukus į dešinę rytuosna link Misūnų, už 100 m, prieš Šaminės upelį pasukus į kairę šiaurėn lauko keliuku, pavažiavus 200 m – yra tik pervažiavus Šaminės upelį, kairėje šiaurėn.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi pailgo ožnugario aukščiausioje dalyje esančioje atskiroje kalvoje, Šaminės upelio dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 135x30 m dydžio. Šlaitai nuolaidūs, vidutinio statumo, 3-6 m aukščio.

Aikštelės pietryčių pusė suardyta bulviarūsių, pietinis šlaitas – karjero, visas piliakalnis – ankstesnių arimų. Dabar jis apaugęs pušimis. Piliakalnis datuojamas tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pirma puse. 

Aplink piliakalnį, visose jo papėdėse (tarp jų ir ožnugaryje), 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2005 m. Joje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos, geležies šlako. 200 m į šiaurę – šiaurės vakarus nuo piliakalnio buvo I tūkstantmečio pirmosios pusės vidurio pilkapynas (sunaikintas). 

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Linkmenų piliakalnis 20 km | Rusališkės piliakalnis 1,2 km | Aučynų piliakalnis 4,5 km |  |
| Budrių piliakalnis 22 km |  | Stūglių piliakalnis 4,5 km |
| Paduobės piliakalnis 13 km | Nevieriškės piliakalnis 3 km | Jaciūnų piliakalnis 10 km  Mikšių piliakalnis 11 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------


* Tadas Šidiškis. Šiaurės rytų Lietuvos sakraliniai mitologiniai objektai. 2. (Švenčionių raj.) // Mūsų kraštas. Vilnius. 1995. T. 1(6), p. 135–143.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Daukšiai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Lopė nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
|   |
| **Vieta:** | Gabonas |
| 

Žemėlapis rodantis Lopė nacionalinis parkas vietą.Lopė nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 0°30′0″ p. pl. 11°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.50000°š. pl. 11.50000°r. ilg.﻿ / 0.50000; 11.50000Koordinatės: 0°30′0″ p. pl. 11°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.50000°š. pl. 11.50000°r. ilg.﻿ / 0.50000; 11.50000 |
| **Plotas:** | 4910 km² |
| **Įkurtas:** | 2002 |
| **Valdymas:** | Gabono nacionaliniai parkai |
|  **Vikiteka:** | Lopė nacionalinis parkas |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 1147 |

**Lopė nacionalinis parkas** (pranc. *Parc national de Lopé*) – nacionalinis parkas centriniame Gabone (Ogovės-Ivindo ir Ogovės-Lolo provincijos), Ogovės baseine, į rytus nuo Lambarenės. Nacionalinį parką dengia daugiausia pusiaujo džiunglės, o šiaurėje yra išlikusių neliestų savanų plotų. Parke esančiame Mikongo kaimelyje yra įkurtas turistinis centras bei zoologinių tyrimų stotis. Parke esančiuose urvuose, kalvų šlaituose randama neolito ir geležies amžiaus dirbinių bei petroglifų (raižinių ant sienų). Teritorijoje aptikta ~1500 augalų rūšių, čia yra retų gyvūnų buveinės.

Dėl savo gamtinės ir archeologinės reikšmės Lopė nacionalinis parkas 2007 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Krašičių miestelis šiauriniame Lušticos pusiasalio krante
**Luštica** – pusiasalis pietinėje Adrijos jūros dalyje, ties įėjimu į Kotoro įlanką. Pusiasalis atskiria Tivato įlanką nuo Adrijos jūros.

Pusiasalio plotas yra 47 km², o ilgis – 13 km. Aukščiausias pusiasalio taškas yra – Obosniko viršūnė (582 m). Pusiasalio kranto ilgis yra 35 km, t. y. jis sudaro 12% viso Juodkalnijos kranto. Lusticos teritorija priklauso dviem opštinoms – Herceg Novio ir Tivato.

Pusiasalyje yra 20 bažnyčių – 18 jų yra stačiatikių, 2 – katalikų. Pusiasalį užima valdos ūkininkų, kurie iš savo žaliavos gamina sūrį, vytintą kumpį pršutą, vyna ir rakiją.

Gamta
-----

Lušticoje gyvena šernai, šakalai, didžiosios miegapelės, lakštingalos ir apuokėliai. Auga alyvmedžių giraitės, nors dalis jų yra sulaukėjusios ir apleistos.

Kariniai statiniai
------------------

Pusiasalis tiko Kotoro įlankos gynybai įrengti. Įlankoje buvo du kariniai uostai – Tivato uostas, kuriame bazavosi Jugoslavijos karinis laivynas, ir Kotoro uostas, kuriame bazavosi Austrijos-Vengrijos laivynas. Pusiasalyje yra austrų kariuomenės įtvirtinimų (visi nenaudojami) Rosėje, Mamuloje ir Arzoje, Juodkalnijos kariuomenės – Rosėje (nebenaudojami), Krašičiuose ir Obosnike.
  
Stačiose Herceg Novio įlankos ir Kumboro sąsiaurio krantų uolose iškirstos dvi povandeninių laivų slėptuvės (jau nebenaudojamos).
*Kitos reikšmės – Vladivostokas.*

**Gamal Abdel Nasser** – Mistral klasės karo laivas, pagamintas Prancūzijos. Pradžioje jis buvo ruoštas Rusijos karinėms pajėgoms, tačiau 2014 m. įsiplieskęs karinis konfliktas tarp Rusijos ir Ukrainos privertė Prancūziją atšaukti šį sandorį.

2015 m. rugpjūčio 7 d. Prancūzijos prezidentas François Hollande patvirtino, kad dėl laivo pardavimo susitarė su Egiptu.

Laivas buvo užsakytas 2011 m. Jo gamyba buvo paskirstyta taip, jog 60 procentų gamybos atliko Prancūzija, likusius 40 – Rusija. 2012 m. vasario 1 d. buvo pradėti statybos darbai, o tų pačių metų spalio mėnesį savo darbus pradėjo Rusijos pusė Sankt Peterburge. 2013 m. spalio 15 d. laivas buvo nuleistas į vandenį, o 2014 m. kovą pradėjo bandymus vandenyje. 

Šio laivo įsigijimas buvo laikomas vienu didžiausių gynybos susitarimų tarp Rusijos ir Vakarų Europos nuo II pasaulinio karo.

2014 m. Rusijos intervencija į Ukrainą ir kariniai veiksmai joje sukėlė didelių diskusijų visame pasaulyje apie šį sandorį. Prancūzija sulaukė didelio spaudimo atsisakyti vykdyti jį ir 2014 m. rugsėjo 3 d. šalies prezidentas François Hollande pranešė apie šio susitarimo nutraukimą dėl įvykių rytų Ukrainoje. 2014 m. rugsėjo 13 d. laikinos paliaubos Ukrainoje suteikė progą šiam laivui atlikti bandymus vandenyje, kuriuose dalyvavo ir rusų personalas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  DP-65 grenade launcher
2. ↑  France to Sell Two Mistral Warships to Egypt
3. ↑  Russian Navy to Receive Mistral Warship in 3 Years
4. ↑  Official: Delivery of First Mistral class LHD Vladivostok on hold until November
5. ↑  France, U.S. Discuss Russian Mistral Carrier Query Archyvuota kopija 2012-09-05 iš Archive.is projekto
6. ↑  French Amphibious Warfare Ships for Russia? Economic Sanctions, Coincident Procurement Opportunities, and the Mistral Class LHDs Archyvuota kopija 2014-09-06 iš Wayback Machine projekto.
7. ↑  Mistral: sortie en mer du „Vladivostok" à Saint-Nazaire, des marins russes à bord Archyvuota kopija 2014-10-06 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Santarenasport. *Santarém* |
| --- |
|        |
| *Senamiesčio gatvė* |
|  |
| 

SantarenasSantarenas

39°12′0″ š. pl. 8°42′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.20000°š. pl. 8.70000°r. ilg.﻿ / 39.20000; 8.70000﻿ (Santarenas (Portugalija))Koordinatės: 39°12′0″ š. pl. 8°42′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.20000°š. pl. 8.70000°r. ilg.﻿ / 39.20000; 8.70000﻿ (Santarenas (Portugalija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Portugalijos vėliava Portugalija |
| **Regionas** | Alentežas |
| **Apskritis** | Santareno apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 28 760  |
|  |
|  **Vikiteka** | Santarenas |

**Santarenas** (port. *Santarém*) – miestas vakarų Portugalijoje, Alentežo regione, Težo upės dešiniajame krante, 65 km į šiaurės rytus nuo Lisabonos. Apskrities centras. Greta miesto eina Lisabonos-Porto greitkelis ir geležinkelis, taip pat keliai į Kaldašą, Montemor o Novą.

Santarenas žymus savo turtingu gotikos paveldu. Yra XV a. miesto bokštas, pilies liekanos, daug XIII–XVII a. bažnyčių, konventų, XVII a. koplyčia.

Istorija
--------

138 m. pr. m. e. romėnai dabartinio Santareno vietoje įkūrė ***Skalabio*** (lot. *Scallabis*) miestą. I a. tai buvo vienas svarbiausių Luzitanijos miestų. Vėliau miestą užėmė alanai ir vandalai, tuomet jis vadintas *Sancta Irene*. Nuo VIII a. miestas valdytas arabų ir vadintas ***Šantarinu***. 1147 m. Santareną užėmė portugalai, vadovaujami Alfonso I.

Galerija
--------

* Miesto bokštasMiesto bokštas
* Malonės bažnyčiaMalonės bažnyčia
* Pilies liekanosPilies liekanos
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Cyclanthera pedata** |
| --- |
| Ilgakotis dygmoliūgis (*Cyclanthera pedata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Moliūginiai  *( Cucurbitaceae)* |
| Gentis: | Dygmoliūgis  *( Echinocystis)* |
| Rūšis: | Ilgakotis dygmoliūgis  *( Cyclanthera pedata)* |

 |

**Ilgakotis dygmoliūgis** (*Cyclanthera pedata*) – moliūginių šeimos augalas, kurio vaisiai vartojami kaip daržovės. Augalas nuo seno auginamas Anduose, ruože tarp Bolivijos ir Kolumbijos, bet dabar įveistas ir Centrinėje Amerikoje, Himalajų priekalnėse.

Augalas vienametis, vijoklinis, iki 5 m aukščio, besikabinantis ūsais. Lapai pirštiški, iki 20 cm skersmens, sudaryti iš 5–7 lapelių. Žiedai smulkūs, gelsvi. Vaisius 5–7 cm ilgio, 2,5–3 cm pločio, smailėjančiu galu. Odelė žalia (itin prinokusių – kreminė), 4 mm storio. Viduje yra 8–10 juodų tvirtų sėklų.

Dygmoliūgio vaisiai valgomi neprinokę ir išvirti, taip pat pjaustomi į salotas žali. Dažnai išskobiamas vaisiaus vidus ir įdaromas kitais maisto produktais. Maistui tinkami ir jauni lapai bei ūgliai.

Anduose augalas žinomas kaip ***kaigva*** (isp. *caigua, caygua, caihua, cayua*) arba ***ačokča*** (keč. *achuqcha*, isp. *achojcha, achokcha*). Dygmoliūginiai dažnai vaizduoti močikų keramikoje. Nepale vadinamas *karela* arba *barela* (nep. बरेला ), Filipinuose *korila*.

* LapijaLapija
* ŽiedaiŽiedai
* VaisiaiVaisiai
* Dygmoliūgiai patiekti su ryžiais (Peru virtuvė)Dygmoliūgiai patiekti su ryžiais (Peru virtuvė)
* Dygmoliūgiai močikų meneDygmoliūgiai močikų mene
| ***Euoplos dignitas*** |
| --- |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Voragyviai  *( Arachnida)* |
| Būrys: | Vorai  *( Araneae)* |
| Infrabūrys: | *Mygalomorphae*  *( Mygalomorphae)* |
| Klada: | *Avicularioidea*  *( Avicularioidea)* |
| Šeima: | *Idiopidae*  *( Idiopidae)* |
| Gentis: | *Euoplos*  *( Euoplos)* |
| Rūšis: | *Euoplos dignitas*  *( Euoplos dignitas)* |

 |
| Binomas |
| ***Euoplos dignitas***Wilson, Rix & Oliver, 2023 |

***Euoplos dignitas*** – vorų (*Araneae*) būrio, *Idiopidae* šeimos rūšis. 2023 metais naują rūšį aprašė Kvinslando muziejaus mokslininkai.

Rūšis aptikta Australijos Kvinslando valstijos centrinėje dalyje. Čia ji gyvena pusiau sausringuose Brigalou Belto (*Brigalow Belt*) miškuose. Rūšis yra žinoma tik iš kelių *Eidsvold* ir *Monto* vietovių esančių centrinėje Kvinslando dalyje.

Per tris dienas trukusią paieška 2021 m. gegužę, kelių šimtų metrų kelkraštyje buvo rasta tik viena populiacija, o dauguma buvusių buveinių buvo sunaikintos, jos paverstos žemės ūkio naudmenomis. Anot mokslininkų, didelė jų buveinių dalis yra prarasta, todėl tikėtina, kad tai yra nykstanti rūšis.

Gyvendami atvirose miško buveinėse, juodame dirvožemyje rausiasi urvelius. Patelės savo gyvenimą praleidžia po žeme, kai tuo tarpu patinėliai po 5-7 metų sau poros ieškoti išeina į kitą urvelį.

Patelės užauga iki 5 cm, patinai iki 3 cm ilgio. Patelių šarvelis raudonai rudas, patinų gelsvai raudonas, o pilvelis pilkai rudas.

*Euoplos dignitas* gaudyti vabzdžiams iš lapų stato „duris spąstus", tokių spąstų matmenys nuo 1,5 cm iki 3 cm skesmens.

Šios retos rūšies patelės laukinėje gamtoje gali išgyventi daugiau nei 20 metų.

Žmonėms ši rūšis nepavojinga.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  foxnews.com / Australia’s newest 'giant' and endangered spider found in Queensland | Published March 22, 2023
2. 1 2 3 4 5 6  bbc.co.uk / Trapdoor spider: New giant species found in Australia; By Kelly Ng | Published: 23 March 2023
3. ↑  7news.com.au / New ‘giant’ spider discovered in central Queensland | 20.03.2023


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Euoplos dignitas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Lonny Baxter**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1979 sausio 27 d. |
| Gimimo vieta | Silver Springas, Merilandas, JAV |
| Ūgis | 2,03 m |
| Svoris | 108 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Vladivostoko "Spartak-Primorje |
| **Pozicija** | sunkusis kraštas |
| NBA naujokų birža |
| 2002 m. | 43 šaukimu,Čikagos „Bulls" |
| Profesionalūs klubai |
| 2002-20032003-2004-022004-03-20042004-2005-022005-02-20052005-2006-022006-02-20062006-20072007-2008-022008-20092009-2010nuo 2010 | Čikagos „Bulls"Toronto „Raptors"Vašingtono „Wizards"Naujojo Orleano „Hornets"Atėnų „Panathinaikos"Hiustono „Rockets"Šarlotės „Bobcats"Sienos „Montepaschi"Badalonos „Joventut"Atėnų „Panionios"Stambulo "Beşiktaş"Vladivostoko "Spartak-Primorje" | 4,81,57,9 |
|  |

**Lonny Leroy Baxter** (g. 1979 m. sausio 27 d. Silver Springe, Merilando valstijoje, JAV) – JAV krepšininkas, žaidžiantis sunkiojo krašto ir vidurio puolėjų pozicijose Vladivostoko "Spartak-Primorje" klube.

Žaisdamas Merilando universiteto komandoje 2002 m. krepšininkas tapo NCAA čempionato laimėtoju.

2006 m. rugpjūčio 16 d. praėjus vos savaitei po kontrakto pasirašymo su Sienos „Montepaschi" ekipa, Lonny Baxter buvo sulaikytas Vašingtone, visai netoli Baltųjų rūmų dėl šaudymo iš ginklo. Krepšininkas prisipažino kaltu ir buvo nuteistas dviem mėnesiams kalėjimo už neteisėtą ginklo ir šaudmenų disponavimą.

Vėliau jam buvo pateikti kaltinimai dėl neteisėto ginklo gabenimosi naudojantis FedEx kompanijos paslaugomis. Pagal federalinius JAV įstatymus, asmuo privalo informuoti kompaniją, jei naudojantis jos paslaugomis gabena ginklus. Lonny Baxter prisipažino kaltu dėl šio nusikaltimo. 2007 m. rugpjūčio 31 d. teismas paskelbė nuosprendį, įkalindamas krepšininką dviem mėnesiams. Taip pat jam uždrausta įsigyti ir laikyti ginklą.

Netrukus po nuosprendžio Badalonos „Joventut" klubas nutraukė prieš mėnesį pasirašytą kontraktą su žaidėju, tačiau vėliau paskelbė atnaujinantys sutartį. Visgi įpusėjus sezonui, 2008 m. vasarį sutartis abipusiu susitarimu buvo nutraukta.

Krepšininkas netrukus persikėlė į Graikiją, Atėnų „Panionios" klubą, su kuriuo ir pratęsė kontraktą 2008-2009 m. sezonui. 2009 m. liepos 3 d. jis pasirašė vienerių metų sutartį su Stambulo "Beşiktaş" klubu.

Pasiekimai
----------

* 2002 m. NCAA čempionas
* 2007 m. Italijos lygos čempionas

Šaltiniai
---------

1. ↑  SportsLine.com: Lonny Baxter pripažįsta kaltę dėl nelegalaus ginklo gabenimosi Archyvuota kopija 2007-08-23 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  krepsinis.net: „DKV Joventut" atnaujino nutrauktą sutartį su L. Baxteriu Archyvuota kopija 2007-10-11 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  krepsinis.net: „Panionios" pratęsė sutartį su L. Baxteriu[neveikianti nuoroda]
4. ↑

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lonny Baxter** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* NBA.com svetainės žaidėjo puslapis
| ***Ilgas Didysis penktadienis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Long Good Friday |
| Kilmės šalis |  Jungtinė Karalystė |
| Režisierius | John Mackenzie |
| Vaidina | Bob HoskinsHelen MirrenPierce BrosnanEddie Constantine |
| Metai | 1980 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 114 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Ilgas Didysis penktadienis** (angl.  *The Long Good Friday*) – 1980 m. sukurtas veiksmo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bob Hoskins – Haroldas
* Helen Mirren – Viktorija, Haroldo sesuo
* Paul Freeman – Kolinas
* Leo Dolan
* Patti Love
* P.H. Moriarty
* Pierce Brosnan
* Derek Thomson

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Londono gangsteris Haroldas bando legalizuoti savo veiklą, nes miestas rengiasi tapti Olimpinių žaidynių sostine. Jis laukia susitikimo su amerikiečių gangsterių atstovu, kuris nuspręs ar šio bosai investuos didžiulius pinigus į Haroldo veiklą.

Prieš pat planuotą susitikimą prasideda problemos – nužudomas Haroldo padėjėją, kažkas susprogdinajam priklausantį barą. Haroldas iš paskutiniųjų bando suvaldyti situaciją ir rasti priešus, tačiau laikas senka, o jo pastangos nepadaro amerikiečiams reikiamo įspūdžio. Šie išvyksta nesudarę sandorio, o Haroldas gauna informacijos, kad užpuolimus organizavo airių teroristai IRA. Nors visi atkalbinėja, jis nusprendžia mesti iššūkį gerokai galingesniems priešams, tačiau patiria pralaimėjimą...

Tęsinys
-------

Buvo parašytas scenarijus filmui „Juodas Velykų pirmadienis", kuriame veiksmas vyksta po 20 metų. Jame Haroldui pavyksta pabėgti nuo IRA teroristų ir įsikurti Jamaikoje. Vis dėlto filmas taip ir nebuvo sukurtas.
**Torsten Fink**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Torsten Fink |
| Gimimo data | 1967 m. spalio 27 d. (54 metai) |
| Gimimo vieta | Dortmundas, Vokietija |
| Ūgis | 1,81 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** |  |
| Profesionalūs klubai\* |
| 19??–19891989–19941994–19971997–20042003–2006 | Dortmund Borussia II  SG Wattenscheid 09  Karlsruher SC  FC Bayern München  Bayern München II | 162 0(26)092 0(11)150 00(4)086 00(6) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1989 | Vokietijos U-21 rinktinė | 01 0(0) |
|  Treniruotos komandos |
| 2006–2007 2008–20092009–20112011–201320152015–20182018–2019 2019–20202022 | Red Bull Salzburg (jaun.)FC IngolstadtBasel Hamburger SVAPOELAustria Wien GrasshoppersVissel Kobe Riga FC |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Torštenas Finkas** (vok. *Torsten Frink*; g. 1967 m. spalio d.) – buvęs vokiečių futbolininkas.

Žaidėjo karjera
---------------

Pradėjo profesionalo karjerą Borussia Dortmund jaunimo ekipose.

Vėliau perėjo į SG Wattenscheid 09, kuriame žaidė nuo 1989 m.

T. Finkas 6 sezonus atstovavo Miuncheno „Bayern" klubui ir sužaidė 150 rungtynių.

Trenerio karjera
----------------

Strategas treniravo tokius klubus kaip „Basel", Nikosijos APOEL, „Hamburger SV" ir Vienos „Austria".

2019–2020 metų sezone dirbo Japonijoje. Treniravo Vissel Kobe.

Nuo 2022 m. sausio mėn. dirbo vyr. treneriu Riga FC (Latvija). Latvijos ekipa oficialiai pranešė, kad vyr. treneriu tapo iš Vokietijos Torštenas Finkas. Buvo skelbiami aukščiausi tikslai: tapti čempionais, iškovoti futbolo taurę. 2022 m. gegužę klubas buvo vos ketvirtoje vietoje, o treneris paliko Latviją ir persikėlė pas arabus.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Transfermarkt Žaidėjo karjera
* Transfermarkt Trenerio karjera
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Tomas Rys Deividsasangl. *Thomas William Rhys Davids*** |
| --- |
| Thomas William Rhys Davids |
| Gimė | 1843 m. gegužės 12 d. |
| Mirė | 1922 m. gruodžio 27 d. (79 metai) |
|  |
| Veikla | britų budologas, archeologas ir Pali kalbos tyrimų Vakaruose pradininkas. |

**Thomas W. Rhys Davids** (*Tomas Rys Deividsas*; 1843 m. gegužės 12 d. – 1922 m. gruodžio 27 d.) – britų budologas, archeologas ir Pali kalbos tyrimų Vakaruose pradininkas.

Breslau, Vokietijoje studijavo Sanskritą, 1863 metais kaip valstybės tarnautojas buvo išsiųstas į Šri Lanką, kur pirmą kartą susidūrė su Pali tekstu. Dalyvavo senosios Šri Lankos sostinės Anuradhapuros kasinėjimuose. Ima rinkti įvairius įrašus ir manuskriptus bei aprašyti juos Royal Asiatic Society (*Karališkosios Azijos draugijos*) žurnale. Vėliau dėl nesutarimų su vyresnybe Davidsas atleidžiamas ir grįžta į Angliją. Čia jis įkuria Pali text society (*Pali tekstų draugiją*) ir tampa Pali kalbos profesoriumi Londono universitete. 1905 m. jam pasiūloma vadovauti Lyginamosioms religijų studijoms Mančesterio universitete.

Jo žmona Caroline Foley Davids taip pat buvo žymi budologė.
Koordinatės: 55°26′13″š. pl. 22°45′08″r. ilg.﻿ / ﻿55.436879°š. pl. 22.752323°r. ilg.﻿ / 55.436879; 22.752323

|  Paežerio Švč. Trejybės koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Tauragės |
| **Savivaldybė** | Raseinių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Paežeris (Raseiniai) |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1799-1880 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

Koplyčia iš toliau
**Paežerio Šv. Trejybės koplyčia** – veikianti medinė koplyčia Raseinių rajone, Nemakščių seniūnijos Paežerio kaime. Koplyčia stovi apie 1,6 km į šiaurės vakarus nuo Nemakščių, 150 m į pietvakarius nuo senojo Žemaičių plento. Matoma nuo automagistralės  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda . Šalia auga seni sodybos medžiai, yra keli apleisti pastatai, aplinkui plyti atviri laukai. Koplyčia restauruota, jos aplinka prižiūrima. 

Pamaldos čia vyksta prieš Visus šventus, Švč. Trejybę ir Šv. Baltramiejų.

Koplyčia yra kultūros paveldo objektas. Saugomi pastato tūris, fasadai, medinės konstrukcijos, pagrindinė planinė strukūra. Koplyčia turi savitą Nemakščių kraštui istoriją ir sakralinę vertę.

Istorija
--------

Koplyčia 1941 m. buvo perkelta iš Lekavo (Leonavo) Keršanskių dvaro į Nemakščių parapiją, nes sudegus Nemakščių bažnyčiai parapijiečiai neturėjo maldos namų. 

1959 m.buvo atliktas koplyčios kapitalinis remontas. Dar kartą remontuota 1977 m. Jau daug metų koplyčia nebuvo naudojama. 2009 m. likvidavus stogo avarinę grėsmę ir užbaigus restauravimo darbus (perdengtas stogas, viduje koplytėlės sutvarkytos rąstų sienos, nudažyta), koplyčia atvėrė duris maldininkams. Birželio 7 d. čia buvo švenčiami tituliniai Švč. Trejybės atlaidai.

Architektūra
------------

Statinys yra tradicinės žemaitiškos medinės sakralinės architektūros pavyzdys. Pastatas stačiakampio plano, vientiso tūrio, užsibaigiantis trisieniu. Koplyčia vidutinio dydžio (4,8x7 m), vienanavė, labai paprasta, liaudiško stiliaus. Ši koplyčia, kaip ir kitos XVIII a. pab. netoliese statytos Žemaitijos koplyčios, dengta valminiu stogu su pagrindinio fasado viršų vainikuojančiu šlaitu. Stogą puošia masyvus medinis kryžius ir dekoratyvi smailė. Stogas anksčiau buvo dengtas gontais, sienos vertikaliai apkaltos lentomis. Langai aštuonrūčiai, įstatyti šoniniuose fasaduose, simetriški pastato ašiai. Įėjimo durys vienvėrės, plačios, dvisluoksnės, plačiais vyriais, dekoruotos sukaltomis lentelėmis, kurios sudaro rombo ornamentą (vidinėje koplyčios pusėje). Pastatas suręstas ant nedidelio pamato.

* Galinis fasadasGalinis fasadas
* Kryžius ant stogoKryžius ant stogo

Šaltiniai
---------

1. ↑  Saugotini objektai Raseinių rajone

Nuorodos
--------

* Paežerio Šv.Trejybės koplyčia (*architektūros objektai*) Archyvuota kopija 2015-05-19 iš Wayback Machine projekto.
* Švč. Trejybės koplyčios tvarkymo darbų užbaigimas Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
| **Turbjornas Feldinas** |
| --- |
|  |
| Thorbjörn Fälldin |
| Gimė | 1926 m. balandžio 24 d. (97 metai)Högsjö |
|  |
| Veikla | švedų politikas |
| Organizacijos | dukart buvęs Švedijos ministras pirmininkas |
|  |
|  **Vikiteka** | Thorbjörn Fälldin |

**Nilsas Ulofas Turbjornas Feldinas** (šved. *Nils Olof Thorbjörn Fälldin*, g. 1926 m. balandžio 24 d. Högsjö) – švedų politikas, dukart buvęs Švedijos ministras pirmininkas (1976–1982 m.), Centro partijos pirmininkas (1971–1985 m.).

Biografija
----------

1956 m. T. Feldinas su žmona įsigijo nedidelę apleistą fermą. Valdžiai neskyrus subsidijų, pradėjo kovą dėl jų ir įsijungė į politinę veiklą. 1958 m. išrinktas į Riksdagą nuo Centro partijos, 1969 m. išrinktas šios partijos vicepirmininku, o 1971 m. partijos pirmininku. 1971–1976 m. buvo opozicijos lyderiu parlamente.

1976 m. rinkimai į Riksdagą tapo sensacija, nes Švedijos socialdemokratų darbininkų partija po 40-ties metų valdymo prarado daugumą. Centro partija gavo daugiausiai balsų ir kartu su Nuosaikiųjų partija bei Liaudies partija-liberalais suformavo koaliciją, o T.Feldinas tapo ministru pirmininku. Po dvejų metų koalicija žlugo dėl nesutarimų atominės energijos plėtojimo klausimu.

Po 1979 m. rinkimų T. Feldinas vėl tapo trijų partijų koalicijos ministru pirmininku. Dėl nesutarimų mokesčių politikos klausimais iš vyriausybės pasitraukus Nuosaikiųjų partijai, T.Feldinas iki 1982 m. vadovavo mažumos vyriausybei.

Po partijos pralaimėjimo 1985 m. rinkimuose, T. Feldinas grįžo gyventi į savo fermą ir politinėje veikloje nebedalyvavo.

Šaltiniai
---------

1. ↑

  



| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Ulofas PalmėUla Ulstenas** | **Švedijos Karalystės Ministras pirmininkas** 1976 m. spalio 8 d. – 1978 m. spalio 18 d.1979 m. spalio 2 d. – 1982 m. spalio 2 d. | Po to: **Ula UlstenasUlofas Palmė** |
Thérèse Steinmetz 1967 m.
**Thérèse Steinmetz** (g. 1933 m. gegužės 17 d. Amsterdame) – olandų dainininkė.

Mokėsi Amsterdamo konservatorijoje, buvo aktyvi kaip dainininkė ir aktorė. 1966 metais vaidino televizijos seriale „Thérèse".

1967 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Ring-dinge-ding" užėmė 14 vietą.

1970 metais Steinmetz laimėjo tarptautinį dainų festivalį *Cerbul de Aur* Brašove, Rumunijoje, nugalėjusi kitą buvusią Eurovizijos konkurso dalyvę Lize Marke, kuri užėmė antrąją vietą.

Dainininkės karjerą tęsė iki devintojo dešimtmečio vidurio. Nuo 1981 m. gyvena Prancūzijos Rivjeroje, Kanuose, kur dirba tapybos srityje.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Thérèse Steinmetz** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Thérèse Steinmetz svetainėje *Internet Movie Database* **(**angl.**)**


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Milly Scott  *„Fernando en Filippo"*** |  **Nyderlandų atstovė Eurovizijoje**1967 | Po to:**Ronnie Tober  *„Morgen"*** |
Koordinatės: 54°43′12″š. pl. 25°01′44″r. ilg.﻿ / ﻿54.720005°š. pl. 25.028783°r. ilg.﻿ / 54.720005; 25.028783

**Saidžių šaltinis**, arba *Vosyliukų šaltinis* – hidrogeologinis gamtos paveldo objektas, esantis Trakų rajone, Lentvario sen. prie Vosyliukų kaimo, kairiajame Neries krante, apie 1 km pasroviui nuo santakos su Saide. Šaltinis trykšta Neries regioniniame parke, Sviliškių kraštovaizdžio draustinyje. Priklauso Trakų miškų urėdijos Lentvario girininkijos (4 kv. 3 skl.) teritorijai. Versmė pažymėta informacine lentele, pasiekiama iš kelio  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda  (ties Didžiulio ežeru), toliau pravažiavus Vosyliukų kolektyvinius sodus.

Objektas paskelbtas saugomu Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1987 m. kovo 3 d. įsakymu Nr. 22.

Šaltinio aplinka buvo sutvarkyta 1988 m. pavasarį vienos dienos talkos metu. Joje dalyvavo Lietuvos geologijos mokslinio tyrimo instituto darbuotojai, taip pat buvo Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto, studentijos, mokytojų, miškininkų atstovai. Šlaitas prie šaltinio buvo sutvirtintas atramine sienele, įrengta iš medinių kuolų, priėjimas išgrįstas iš aplinkui sunešiotais ir atsivežtais akmenimis, aplinka apvalyta nuo sausų šakų bei sutręšusios medienos, įkastas šaltiniui skirtas ąžuolinis paminklinis stulpas.

Duomenys
--------

Saidžių šaltinis yra požeminio vandens iškrova viename iš Neries upės slėnio šlaito geologinių darinių – sufozinių cirkų.

* Debitas: 3,3-5,0
* Mineralizacija: 487,91
* Sudėtis: sulfatinis hidrokarbonato magninis kalcio vanduo
* Plotis: 1,7

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas) Archyvuota kopija 2017-05-10 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTrakų rajono savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Nacionaliniai parkai | 
Trakų istorinis nacionalinis parkas |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Aukštadvario regioninis parkas • Neries regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Gėjaus telmologinis • Ilgučio botaninis • Inklėriškių kraštovaizdžio • Merkio ichtiologinis • Papio ornitologinis • Taučionių geomorfologinis |
|  |
| Biosferos rezervatai | 
Baltosios Vokės |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Nikronių akmuo • Velnio duobė |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Adomo Mickevičiaus ąžuolas • Aukštadvario dvaro parko kaštonas • Aukštadvario dvaro parko liepų pavėsinė • Aukštadvario dvaro parko maumedžiai (4) • Viktoro Bergo (Rykantų) ąžuolas • Saidžių šaltinis • Strėvos įgriuva • ~~Špokų vinkšna~~• Upėtakių tvenkinių ąžuolas • Verknės senvagės šaltinis |
|  |
| Savivaldybės gamtos paveldo objektai | 
Krakovskio akmuo |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Algirdas Petrikas** |
| --- |
| Gimė | 1946 m. kovo 2 d. (77 metai)Ramoškėnuose, Utenos rajonas |
|  |
| Veikla | inžinierius elektromechanikas, Lietuvos ir Utenos rajono politinis veikėjas |
| Partija | 1990 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1968 m. Kauno politechnikos institutas |

**Algirdas Petrikas** (g. 1946 m. kovo 2 d. Ramoškėnuose, Utenos rajonas) – inžinierius elektromechanikas, Lietuvos ir Utenos rajono politinis veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Paviešų pradžios mokykloje, Kvyklių septynmetėje mokykloje, 1963 m. baigė Utenos 2 – ą vidurinę mokyklą. 1968 m. baigė Kauno politechnikos instituto Elektromechanikos fakultetą, inžinierius elektromechanikas. 1971–1975 m. mokėsi Kauno politechnikos instituto neakivaizdinėje aspirantūroje.

1968–1979 m. Utenos trikotažo fabriko elektros cecho vyresn. inžinierius, viršininkas, vyr. mechanikas, vyr. energetikas, 1979 m. Utenos alaus kombinato pilstymo cecho viršininkas, nuo 1979 m. Utenos teritorinės vandentiekio ir kanalizacijos valdybos, vėliau UAB „Utenos vandenys" direktoriaus pavaduotojas, energetikos ir mechanikos skyriaus ūkio viršininkas. Nuo 2004 m. Vyriausybės atstovas Utenos apskričiai.

Nuo 1990 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Utenos rajono skyriaus narys.

1990–1995 m. Utenos tarybos deputatas, tarybos pirmininkas, 1995–2003 m. ir 2003 m. balandžio – gruodžio mėn. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys.

Kelių išradimų autorius.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kopos Kenemerlande
Kenemerlando teritorija Šiaurės Olandijos žemėlapyje (nuspalvinta žalia spalva)
**Kenemerlandas** (ol. *Kennemerland*) − istorinis regionas Nyderlanduose.

Geografija
----------

Kenemerlando sritis yra Nyderlandų pietvakariuose, dabartinėje Šiaurės Olandijos provincijoje. Iš pradžių Kenemerlando teritorija apėmė Harlemo miestą. Dabar Kenemerlandas skirstomas į tris dalis: Šiaurės Kenemerlandą, Vidurio Kenemerlandą ir Pietų Kenemerlandą.

### Šiaurės Kenemerlandas

* Alkmaras
* Bergenas
* Graft De Reipas
* Heilo
* Herhiugovardas
* Kastrikiumas
* Langedeikas
* Šermeras

### Vidurio Kenemerlandas

* Beverveikas
* Hemskerkas
* Uitgestas

### Pietų Kenemerlandas

* Blumendalis
* Harlemas
* Harlemerlidė en Sparnvaudė
* Harlemermeras
* Hemstedė
* Velsenas
* Zandvortas

Kenemerlande yra Zuido−Kenemerlando nacionalinis parkas, įkurtas 1995 m.

Istorija
--------

Kenemerlando pavadinimas kilo iš čia gyvenusios nuo ankstyvųjų viduramžių *kenemerų* tautos. Kenemerai turėjo daug privilegijų, kurias jiems dovanojo Olandijos grafai: jie buvo laisvi piliečiai; atleisti nuo karinės tarnybos už Olandijos ribų; teismas juos teisti galėjo tik Kenemerlande. Kenemerus pajungti sau nuolat siekė olandų aristokratija. Todėl kenemerai pastoviai tam priešinosi ir dalyvavo įvairiuose sukilimuose. 1268 m. sukilimo metu kenemerai sutriuškino ir sudegino feodalų pilis, kurias jie buvo pasistatę Kenemerlande. Šį sukilimą palaikė ir Vakarų Fryzijos bei Vaterlando žemių valstiečiai. Nuo 1492 m. kenemerai ėmė prarasti savo privilegijas ir autonomiją, o Kenemerlando žemes užėmė feodalai ir vienuolynai.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Poliudjė** (rus. *полю́дье*) – duoklės iš rytų slavų genčių (dregovičių, krivičių, drevlianų, severianų ir kt.) rinkimas, vykdytas pirmųjų Kijevo kunigaikščių.

Tuo metu genčių sąjungos dar išlaikė savo organizaciją, o jų kunigaikščiai turėdavo pristatyti duoklę, daugiausia kailius, į centrines gyvenvietes (*становища*). Toks pristatymas vadintas *povoz* (rus. *повоз*). Ten duoklę paimdavo vieną kartą per metus žiemą savo valdas su družina apvažiuojantis Kijevo kunigaikštis. Balandžio mėnesį kunigaikštis su družina ir surinkta duokle grįždavo į Kijevą.

Duoklės dydis būdavo apskaičiuojamas pagal kiemų skaičių, nepriklausomai nuo jų savininkų turtingumo. Vasarą poliudjės metu surinktus kailius ir kitas tinkamas gėrybes gabendavo parduoti, dažniausiai į Bizantiją.

Poliudjės sistemos apimtos gentys neturėjo dalyvauti Kijevo kunigaikščių karinėse operacijose, nors kartais dalyvaudavo kaip sąjungininkai.

Vėliau duoklę ėmė rinkti kunigaikščio įgaliotiniai tijūnai tam skirtuose punktuose, vadintuose *pogostais*.
**Politinis korektiškumas** (angl. *political correctness*) – postmodernistinės ideologijos politinė strategija; kaip socialinis-psichologinis fenomenas, egzistavęs nuo politinės galios ištakų. Jo ideologiją Vakaruose kūrė ir išpopuliarino kultūrinis marksizmas bei radikalusis feminizmas.

Politinio korektiškumo kriterijai, jų gynimas ar puolimas paprastai esti diametraliai priešingi atramos taškai. Pastarieji pirmiausia priklauso ne nuo to, kad kurioje nors demokratinės visuomenės dalyje staiga radosi jautrumo ir pagarbos kitos rasės ar seksualinės orientacijos atstovams, bet visų pirma nuo permainų, kurios paveikia politinių idėjų ir jėgų santykį. Teigiama, kad toks politinės galios vaikymasis kartais peržengia sveiko proto ribas, riboja žodžio laisvę.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Kvašytė R. Maskuliūnienė D. and Župerka K. R. (2019) "The manifestations of political correctness in the Lithuanian and Latvian languages", Lietuvių kalba, (13), pp. 1-11. doi: 10.15388/LK.2019.22480.
2. 1 2  Vyšniauskas, Gintautas. "Politinio korektiškumo ribos ir prigimtis." Logos (Vilnius), 2017, 91, pp. 47-57.