recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| *Captain ToadTreasure Tracker* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | „Nintendo" |
| Leidėjas | „Nintendo" |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | JP 2014 m. lapkričio 13 d.ŠA 2014 m. gruodžio 5 d.EU 2015 m. sausio 2 d. |
|
| Žanras (-ai) | Galvosūkių, nuotykių |
| Režimas | Vieno žaidėjo |
|
| Reitingai | ESRB: E (visiems) |
| **Platforma** | Nintendo Wii UNintendo Switch |
| Versija |  |
| Variklis |  |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas |  |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas |  |
| Kitos dalys |  |
| Oficiali svetainė |

**Captain Toad: Treasure Tracker** (jap. 進め! キノピオ隊長, liet. *Kapitonas Toad, lobių ieškotojas*) – 2014 m. galvosūkių ir nuotykių kompiuterinis žaidimas, sukurtas Japonijos „Nintendo" kompanijos ir išleistas „Wii U" konsolei. 

Žaidimas išplatintas 1,15 mln. kopijų tiražu. Kritikai vidutiniškai žaidimą įvertino 81 iš 100 balų vidurkiu pagal *metacritic.com* suvestinės duomenis.

2018 m. pristatyta žaidimo versija „Switch" konsolei su papildomais lygiais iš „Super Mario Odyssey" žaidimo.

Apie žaidimą
------------

„Captain Toad: Treasure Tracker" yra vieno žaidėjo žaidžiamas galvosūkių ir nuotykių žaidimas, priklausantis „Nintendo" sukurtai „Mario" žaidimų franšizei. Jame valdomas Mario žaidimų herojus grybžmogis Toad ir kartais − jo moteriškasis atitikmuo Toadette. Tai pirmasis „Nintendo" žaidimas, kuriame Toad yra pasirinktas pagrindiniu herojumi. „Captain Toad: Treasure Tracker" paremtas minižaidimo lygiais, kurie buvo 2013 m. žaidime „Super Mario 3D World". Iš tikro chronologiškai „Captain Toad: Treasure Tracker" pabaiga atitinka anksčiau išleisto „Super Mario 3D World" pradžią, kur nuotykiai tęsiami su Mario.

Žaidimo metu iš trečiojo asmens perspektyvos valdomas Toad su kuprine ant nugaros ir žibintuvėliu ant kaktos, imituojantis ieškotojo/keliautojo įvaizdį. Dėl kuprinės sunkumo Toad žaidime negali pašokti. Žaidimas žaidžiamas verčiant virtualią knygą, kurios puslapiuose atidaromi žaidimo lygiai. Žaidime yra apie 80 lygių. Lygių aplinka sudaryta rubiko kubo principu: žaidėjas gali sukioti 3D modelio vaizdą taip padėdamas savo herojui ieškoti trofėjų: deimantų, monetų, grybų. 3D konstrukcijos modelis sudarytas iš judančių platformų, tunelių ir kitokių kliūčių, per kurias reikia rasti kelią pasiekti žvaigždę, kas užbaigia lygį. Žaidimo lygiuose pasitaiko judančių priešininkų, kuriuos reikia įveikti arba jų išvengti. 

 „Captain Toad: Treasure Tracker" žaidimo lygio 3D modelį galima sukinėti ir sekti žaidimo eigą iš įvairių matymo kampų

Išnašos
-------

1. ↑  vgchartz.com
2. ↑  metacritic.com
3. ↑  polygon.com

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* giantbomb.com
* mobygames.com
* Kotaku reviu
* Eurogamer reviu
Koordinatės: 54°38′33″š. pl. 25°16′36″r. ilg.﻿ / ﻿54.6426°š. pl. 25.2766°r. ilg.﻿ / 54.6426; 25.2766

|  |
| --- |
| Vilniaus oro uosto geležinkelio stotis |
| Vilniaus oro uosto geležinkelio stotis 
Vilniaus oro uosto geležinkelio stotis |
| Šalis |  Lietuva |
| Gyvenvietė | Kirtimai |
| Paskirtis | keleivinė |
| Platformų skaičius | 1 |
| Linijų skaičius | 1 |
| Geležinkeliai | Vilniaus centrinė geležinkelio stotis–Vilniaus oro uostas |
| Aptarnaujanti įmonė | „Lietuvos geležinkeliai" |
| Atidaryta | 2008 m. |

Traukinys Vilniaus oro uoste
**Vilniaus oro uosto geležinkelio stotis** pastatyta 2008 m. geležinkelio stotis, iš kurios kursuojančiais traukiniais galima greičiausiai (palyginti su kitomis transporto rūšimis) pasiekti centrinę Vilniaus miesto dalį.

Istorija
--------

Vilniaus oro uosto geležinkelio stoties statybos prasidėjo 2008 metų birželio mėnesį, o 2008 m. spalį įvyko oficialus jungties tarp Vilniaus oro uosto ir Vilniaus centrinės geležinkelio stoties atidarymas.

Riedmenys
---------

Maršrutu Vilniaus centrinė geležinkelio stotis–Vilniaus oro uostas kursuoja įvairūs dyzeliniai savaeigiai traukiniai, tarp jų - 93 vietų automotrisės PESA 620M, dvivagoniai traukiniai PESA 630MiL.

Nuorodos
--------

* Lietuvos geležinkelių svetainė (lietuvių, anglų k.)
* Vilniaus tarptautinio oro uosto svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sarstūnas |
| --- |
| Upė Gvatemaloje Upė Gvatemaloje |
| **Ilgis** | 111 km |
| **Baseino plotas** | 2303 km² |
| **Ištakos** | Aukštutinis Verapasas |
| **Žiotys** | Karibų jūra |
| **Šalys** | Gvatemala, Belizas |

**Sarstūnas** (isp. *Río Sarstún*, angl. *Sarstoon River*) – upė Gvatemaloje ir Belize. Prasideda Gvatemalos Aukštutinio Verapaso departamente, 7 km į pietvakarius nuo Čahalio, Santa Kruso kalnagūbryje. Teka rytų kryptimi. Aukštupyje dar vadinama **Čahaliu** (*Río Chahal*). Po santakos su Čiju upe vadinama **Grasjas a Diosu** (*Río Gracias a Dios*). Gvatemaloje sudaro Aukšt. Verapaso ir Isabalio, bei Isabalio ir Peteno departamentų ribas. Sarstūno vardą įgija žemupyje, po santakos su Franku. Nuo ten upė sudaro Gvatemalos-Belizo sieną. Įteka į Amatikės įlanką ties El Rinkonu, į šiaurės vakarus nuo Livingstono.

Tėkmė lėta, vaga meandruoja. Belizui priklausanti Sarstūno baseino dalis įtraukta į Sarstūno-Temašo nacionalinį parką.
Dantis
**Danties emalis** (iš pranc. *émail*, sen.pranc. *esmail, esmal* 'emalis', iš sen.vok. *smelzan* 'lydyti'; anksčiau lot. *substantia adamantinea*) – stuburinių gyvūnų išorinis danties sluoksnis, esantis danties vainiko dalyje, ant dentino. Tai daugiausiai mineralinių medžiagų turinti danties dalis bei tvirčiausia kūno dalis.

Emalis yra vienas iš trijų žmogaus danties kietųjų audinių (kiti du – dentinas ir cementas). Emalis kartu su dentinu apgaubia vainikinę danties pulpą - nervų, kraujagyslių ir ląstelių darinį.

Apie 96 % emalio sudėties yra mineralinės medžiagos, likusi dalis 4% yra organinės medžiagos. 

Natūrali danties emalio spalva svyruoja nuo šviesiai gelsvos iki pilkšvai baltos. Su amžiumi į emalio sluoksnį gali įsiterpti pigmentai iš maisto ir gėrimų, todėl pakinta danties spalva. 

Emalio sluoksnis danties vainike išsidėstęs netolygiai. Storiausias jo sluoksnis apie 2,5 mm yra šoninių dantų kauburiuose ir priekinių dantų kandamuosiuose kraštuose, t. y. tos vietos, su kuriomis kandama ir kramtoma. Emalio sluoksnis plonesnis kitose vainiko srityse, o ties danties kakleliu emalis pasibaigia jungtimi su cementu, kuris kartu su dentinu gaubia šakninę pulpos dalį.

Senstant danties emalis dyla, jo storis mažėja. Dilimo priežastys būna įprastinės dėl maisto kramtymo bei patologinės dėl bruksizmo ar stiprių rūgščių erozijos ir kitų priežasčių. Nudilę dantys gali būti jautrūs terminiams dirgikliams (karščiui, šalčiui). Jautrumas atsiranda, nes atsidengia dentinas, kuriame yra odontoblastų (tam tikrų ląstelių) ataugėlių, šios reaguoja į pasikeitusias sąlygas.

Esant prastai burnos higienai ant danties paviršiaus (emalio sluoksnio) gali kauptis apnašos. Apnašose veisiasi įvairios bakterijos, kurios ilgainiui pradeda išskirti įvairius šalutinius produktus, tarp jų ir rūgštis. Šios rūgštys skatiną emalio kristalų tirpimą, kuris ilgainiui kliniškai pasireiškia kaip dantų kariesas.

Nuorodos
--------

1. ↑  Ulrich Lehmann: *Paläontologisches Wörterbuch*. 4. Auflage. Enke Verlag, Stuttgart, 1996. Seite 213
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sarpsborgasnorv. *Sarpsborg* |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

SarpsborgasSarpsborgas

59°17′30″ š. pl. 11°12′10″ r. ilg.﻿ / ﻿59.29167°š. pl. 11.20278°r. ilg.﻿ / 59.29167; 11.20278﻿ (Sarpsborgas)Koordinatės: 59°17′30″ š. pl. 11°12′10″ r. ilg.﻿ / ﻿59.29167°š. pl. 11.20278°r. ilg.﻿ / 59.29167; 11.20278﻿ (Sarpsborgas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Norvegijos vėliava Norvegija |
| **Apskritis** | Estfoldo apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 52 159  |
|  |
|  **Vikiteka** | Sarpsborgas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Sárpsborgas |

**Sarpsborgas** – miestas pietryčių Norvegijoje, šalia Fredrikstado. Savivaldybės centras. Išvystyta gėrimų pramonė.

Vardas
------

Skandinavų laikais šis miestas buvo vadinamas Borg (liet. pilis).

Istorija
--------

Miestas buvo įkurtas Borgo pavadinimu vikingų karaliaus Olav Haraldsson 1016 metais. Miestas buvo sudegintas Švedijos okupantų 1567 m. ir sugriautas per Septynerių metų Šiaurės karą. Atstatytas miestelis nugrimzdo į upę 1702 kartu su purvo nuošliauža. Borg vėl buvo atkurtas ir susikūrė kaip atskiras miestas 1839, jis buvo atskirtas nuo Tune ir tapo atskira savivaldybe. Gyventojų skaičius nuolat auga, o 2005 metų vasarą jis pasiekė 50 000 gyventojų.

Sportas
-------

### Futbolas

* Sarpsborg 08 FF
* Sarpsborg FK, buvęs futbolo klubas

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
*
Koordinatės: 54°43′03″š. pl. 24°39′43″r. ilg.﻿ / ﻿54.717429°š. pl. 24.66208°r. ilg.﻿ / 54.717429; 24.66208

|  |
| --- |
| **Elektrėnų savivaldybės Pastrėvio pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Elektrėnų savivaldybės Pastrėvio pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Elektrėnų savivaldybės Pastrėvio pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Mokyklos g. 15, Pastrėvys |
| **Direktorius(-ė)** | Dangutė Stasiūnienė |
| **Mokinių skaičius** | 94 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 13 |

**Elektrėnų savivaldybės Pastrėvio pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Elektrėnų savivaldybėje, Pastrėvyje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190670873. Steigėjas Elektrėnų savivaldybės taryba. Mokyklos pastate įsikūrusios ir kitos miestelio įstaigos – biblioteka ir seniūnija.

Istorija
--------

1968 m. tuometinės direktorės Anelės Žukauskienės pastangomis Pastrėvio centre buvo įkurta moderni mūrinė mokykla, kuri vėliau išaugo iki dešimtmetės. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Pastrėvio pagrindinė mokykla tapo Elektrėnų savivaldybės Semeliškių gimnazijos Pastrėvio skyriumi.

Direktoriai
-----------

* Anelė Žukauskienė iki 1983m.
* Dangutė Stasiūnienė

Žymūs mokytojai
---------------

* Juozapas Tidikis
* Anelė Žukauskienė

* Mokyklos priekisMokyklos priekis
* Mokykla 2015 m.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
1671 m. Škotijos karaliaus Karolio II merkas. Skersmuo 26 mm, svoris 6,19 g. Kaldintas Edinburgo kalykloje.
1577 m. Škotijos karaliaus Jokūbo VI pusmerkis.
**Merkas** – Škotijos sidabro moneta, buvusi apyvartoje XVI a. pabaigoje ir XVII a.

Pavadinimas kilęs iš *mark* 'markė', kuris reiškė sidabro markę.

Pradžioje merkas buvo vertas 13 šilingų ir 4 pensų (lygiai 2⁄3 Škotijos svaro), vėliau vertė pakilo iki 14 šilingų.
  
Be 1 merko buvo kaldinamos ir šie nominalai:

* 1⁄2 merko – lygus 7 šilingams
* 1⁄4 merko – lygus 3 šilingams 6 pensams
* 4 merkai – lygus 56 šilingams arba 2 svarams ir 16 šilingų.

Pirmo leidimo merkai svėrė 6,73 g, buvo kaldinami iš 500 prabos sidabro. Dabartinėmis kainomis merkas kainuotų apie 1 D. Britanijos svarą.

Škotijoje *merklandu* vadino žemės plotą, už kurios nuomą mokėdavo 1 merką.

Nuorodos
--------

1. ↑  English–Scottish currency converter
2. ↑  Herbert Grueber: *Handbook of the Coins of Great Britain and Ireland in the British Museum*, Londra 1899. (reprint 1970 ISBN 1402110901)



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Merkas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Merkinės herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 1996-02-20* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Merkinės herbas** – Merkinės miestelio ir seniūnijos heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Mėlyname herbinio skydo lauke sidabrinis šokantis vienaragis, ginkluotas raudonu liežuviu ir auksiniais ragu bei nagomis.

Istorija
--------

Herbas pirmą kartą patvirtintas 1569 m. gruodžio 7 d. kai kunigaikštis Žygimantas Augustas suteikė miestui Magdeburgo teises. Deja, privilegijos originalas su spalvotu miesto herbu neišliko, tačiau yra žinomas to meto privilegijos nuorašas Lietuvos Metrikoje.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Tų teisių papuošimui ir jų pagausinimui suteikiame ir dovanojame miesto antspaudui vienaragį ir šiame gi mūsų visiems Merkinės gyventojams duotame rašte liepėme aiškesniam parodymui tokį antspaudą ir herbą nupiešti  *Lietuvos Metrika. Kn. 48. L.376*  |  |

Išliko ganėtinai daug kitų Merkinės herbo ikonografijos šaltinių (6 Merkinės miesto antspaudai). Apie herbo spalvas daug byloja 1792 m. Merkinės magistrato herbinis antspaudas. Iš šafiravimo galima spręsti, kad vienaragis yra sidabrinis, o skydo laukas nudažytas mėlynai.

Vienaragis į Merkinės herbą atkeliavo iš Žygimanto Augusto aplinkos, taip pat nuo XVI a. pradžios buvo naudojamas Lietuvos valstybės herbe. Vienaragis pagal to meto sampratą buvo mėnulio ir kunigaikštyčių atributas bei simbolizavo nekaltumą, skaistybę ir buvo Švč. mergelės Marijos atributas. Manoma, kad Merkinės vienaragis buvo susijęs būtent su bažnyčios tradicijomis.

Pagal ikonografinę medžiagą herbą atkūrė dail. Arvydas Každailis. Heraldikos komisija aprobavo 1996 m. sausio 25 d.

Dabartinis herbas patvirtintas 1996 m. vasario 20 d. LR prezidento dekretu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Komisijos posėdžio protokolas Nr. 148
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sarnathasसारनाथ |
| --- |
| *Šri Lankos budistų vienuolynas* |
|  |
| 

SarnathasSarnathas

25°22′50″ š. pl. 83°01′20″ r. ilg.﻿ / ﻿25.38056°š. pl. 83.02222°r. ilg.﻿ / 25.38056; 83.02222﻿ (Sarnathas)Koordinatės: 25°22′50″ š. pl. 83°01′20″ r. ilg.﻿ / ﻿25.38056°š. pl. 83.02222°r. ilg.﻿ / 25.38056; 83.02222﻿ (Sarnathas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Utar Pradešas Utar Pradešas |
| **Rajonas** | Varanasio rajonas |
|  |
|  **Vikiteka** | Sarnathas |

**Sarnathas** (hind. सारनाथ, IAST: *Sārnāth*) – miestas Indijoje, Utar Pradeše, 13 km į šiaurės rytus nuo Varanasio, netoli Gangos ir Gomati upių santakos. Sarnathas žymus kaip vienas iš svarbiausių budizmo religinių centrų – čia Buda paskelbęs savo pirmąjį pamokslą apie dharmą, kuriame išdėstęs budizmo pagrindus, čia susikūrė pirmoji budistų sangha.

Dabar Sarnathas yra svarbus piligrimystės centras, kuriame lankosi budistai ir keliautojai iš viso pasaulio. Čia stovi VI a. Dhameko stūpa, senosios Dharmaradžikos, Čaukhandi stūpos, Mulagandhakuti viharos griuvėsiai (pasakojama, kad ten liūčių laikotarpiu glausdavęsis Buda), Ašokos stulpas (apgadintas musulmonų, jo kapitelis su 4 liūtais saugomas Sarnatho muziejuje). Yra Mrigadavos parkas, kur, kaip teigiama, pirmąjį pamokslą skelbė Buda. Veikia keleto šalių budistiniai vienuolynai, archeologijos muziejus. Greta Sarnatho yra ir džainų piligrimystės vieta – 11-ojo tirthankaro Šrejanasanathos gimimo vieta ir šventykla.

Istorija
--------

Miestas senovėje buvo žinomas kaip ***Isipatana*** ir priklausė Magadhos valstybei. Čia iš Bodhgajos pasiekęs nušvitimą atkeliavo Sidharta Gautama, ir, kaip pasakojama, dievybių prašomas, paskelbė savo mokymą. Pirmieji 5 jo mokiniai sudarė sanghą (vienuolių bendruomenę), Buda jiems perdavė Dharmačakrapravartana sūtrą su esminiu budizmo mokymu. Vėliau pirmieji sanghos nariai ir pats Buda iškeliavo skelbdami mokymą, tačiau Isipatana ilgą laiką buvo svarbus budizmo centras. Jis ypač klestėjo valdant Ašokai, o klestėjimo viršūnę pasiekė IV–VI a. valdant Guptams. VII a. kinų piligrimas Suandzangas čia rado apie 30 vienuolynų ir 3000 vienuolių. Miestas tapo svarbiu Samatijos mokyklos centru.

XII a. Sarnathą nusiaubė musulmonai. XIX a. britų archeologas Alexander Cunningham Sarnathe atrado senosios Isipatnos griuvėsius.

* Senoji IsipatanaSenoji Isipatana
* Dhameko stūpaDhameko stūpa
* Čaukhandi stūpaČaukhandi stūpa
* Ašokos stulpo liekanosAšokos stulpo liekanos
* Dharmaradžikos stūpos liekanosDharmaradžikos stūpos liekanos
* Senoji IsipatanaSenoji Isipatana
* Vadžrajanos tibietiečių vienuolynasVadžrajanos tibietiečių vienuolynas
*Kitos reikšmės – Pastovys (reikšmės).*
Koordinatės: 54°01′34″š. pl. 23°40′47″r. ilg.﻿ / ﻿54.0261°š. pl. 23.6797°r. ilg.﻿ / 54.0261; 23.6797



| Pastovys |
| --- |
| Vieta | Lazdijų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,058 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,93 km |
| Įteka | Baltoji Ančia |
| Išteka | Baltoji Ančia |

**Pastovys** – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 2,5 km į šiaurės rytus nuo Kapčiamiesčio, Ilgininkų miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,33 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 112,1 m. Krantai aukšti, tik vakarinis krantas žemas. Pakrantėse vietomis plyti pievos, įsikūrę kelios sodybos Dumbliauskų ir Padumblių kaimų. Ežero vakarine dalimi iš šiaurės į pietus prateka Nemuno intakas Baltoji Ančia. Veikia kaimo turizmo sodyba.

Vandenvardis *Pastovỹs* reiškia stovinčius, nejudrius vandenis (plg. *postovis* „nejudėjimas, gili vieta upėje", *pastovis* „sustojimo, buvimo vieta, poilsis").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 248
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Senovės graikų raidės ant vazos
**Raidė** – abėcėlės (abugidos, abdžado) fonetinis rašto ženklas, taip pat kalbos garso rašmuo.

Paprastai kiekvieną garsą žymime atskira raide: *rytas*, *ritas*; *kąs*, *kas*. Dažniausiai žodyje raidžių esti tiek kiek garsų, bet kartais raidžių yra daugiau.

Raidė *i*, eidama minkštumo ženklu, atskiro garso nesudaro: žodyje *žiogas* yra 6 raidės, bet tik 5 garsai, žodyje *žiūriu* yra 6 raidės, bet tik 4 garsai.

Priebalsiai *c*, *č* yra sudėtiniai garsai − afrikatos (= *ts*, *tš*). Tokie pat sudėtiniai garsai (afrikatos) yra *dz*, *dž* (*dz = d + z; dž = d + ž*), tik jie visada žymimi dviem raidėmis, o tariami kaip vienas priebalsinis dvigarsis.

Du vienodi ar panašūs priebalsiai dažniausiai žymimi abu, o tariamas vienas: *iššoko*; *išsirpo*.
Skirtingi garsai kartais žymimi ta pačia raide, pavyzdžiui, žodyje *bėgti* rašome *g*, tariame *k*, o žodyje *bėgo* − *g*; žodyje *brėžti* rašome *ž*, tariame *š*.

Tas pats garsas kartais žymimas skirtingomis raidėmis: *ū* žymimas *ū* (*jūs*) arba *ų* (*skųs*), *i* − *y* (*vys*) arba *į* (*drįs*).

Kiekviena raidė priklauso kuriai nors rašto sistemai (pvz. *lotynų*, *kirilicos*) ir gali būti kelių kalbų abėcėlėse. Dėl to kalbant apie raides vengiama nurodyti jų priklausomybę kuriai nors kalbai. Pavyzdžiui, raidė *Ą* yra ne tik lietuvių, bet ir lenkų abėcėlėje. Tačiau ji priskiriama tik lotynų rašto sistemai.

  

Vikižodynas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hibiscus rosa-sinensis** |
| --- |
| Kinrožė (Hibiscus rosa-sinensis)Tikroji kinrožė (*Hibiscus rosa-sinensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Dedešviečiai  *( Malvales)* |
| Šeima: | Dedešviniai  *( Malvaceae)* |
| Gentis: | Hibiskas  *( Hibiscus)* |
| Rūšis: | Tikroji kinrožė  *( Hibiscus rosa-sinensis)* |

 |

**Tikroji kinrožė** (*Hibiscus rosa-sinensis*) – dedešvinių (*Malvaceae*) šeimos augalas.

Tai nedidelis medelis arba krūmas. Auginamas kaip puošnus kambarinis augalas dėl labai gražių blizgančių lapų ir nuostabių žiedų. Žiedai 10-15 cm skersmens. Pavieniai žydi trumpai – tik 1 arba 2 dienas. Piestelė ilga, baigiasi penkiomis purkomis; ją supa vamzdelio formos kuokeliai su geltonomis dulkinėmis.

Tikroji kinrožė geriausiai auga šviesoje, bet saulėkaitoje augančius augalus reikia pridengti nuo tiesioginių saulės spindulių. Kai temperatūra pakyla aukščiau nei 25 laipsniai, neretai numeta lapus. Nuo lapkričio iki vasario mėnesio kinrožė turi būti laikoma vėsesnėje temperatūroje (apie 12-14 laipsnių) ir gerai apšviestoje patalpoje.

Kilusi iš Havajų. Išvesta daug veislių, kurios skiriasi spalva, forma, žiedų bei lapų dydžiu.

* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tikroji kinrožė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Zbignev Jedinskij** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. sausio 27 d. (64 metai)Baltarusija Gardinas, Baltarusija |
| Sutuoktinis (-ė) | Marija |
| Vaikai | Irena, Edvard |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Švenčionių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos lenkų rinkimų akcija |
|  |
| Alma mater | Kauno politechnikos institutas |

**Zbignev Jedinskij** (g. 1959 m. sausio 17 d. Gardine, Baltarusija) – Lietuvos ir Švenčionių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1966–1977 m. mokėsi Pabradės 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1982 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius mechanikas.

1982–1986 m. Vilniaus statybos apdailos mašinų gamyklos meistras. 1986–2001 m. UAB „Pabradės kartono fabrikas" vyriausiasis inžinierius. 2001–2002 m. UAB „Liejiniai" direktorius, 2002–2003 m. UAB „Velga Vilnius" cecho viršininkas, 2003–2004 m. UAB „Velga-Vilnius" direktorius. 2005–2008 m. Vilniaus rajono savivaldybės mero patarėjas. 2010–2012 m. UAB „Nemenčinės komunalininkas" direktorius.

1997–2012 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys.

2012–2020 m. Seimo narys. Nuo 2020 m. Seimo nario Česlavo Olševskio padėjėjas.

Lietuvos lenkų sąjungos narys, Lietuvos lenkų rinkimų akcijos Švenčionių rajono skyriaus narys.

Sutuoktinė Marija, vaikai Irena, Edvard.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Lietuvos lenkų rinkimų akcija – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pastojimas** – procesas, kurio metu susijungia spermatozoidas su kiaušialąste ir šitaip yra užmezgama nauja gyvybė (įvyksta apvaisinimas). Laikotarpis tarp pastojimo ir gimdymo vadinamas nėštumu.

Moters gebėjimą pastoti lemia pakankamas lytinių organų išsivystymas, įgalinantis normalią sueitį, ir normali kiaušidžių funkcija (įvyksta ovuliacija ir po to seka mėnesinės). Išimtiniais atvejais pasitaiko pastojimų dar iki pirmųjų mėnesinių (pas mergaites, nesulaukusias lytinės brandos). Pastoti taip pat įmanoma esant nepilnai sueičiai (kuomet ejakuliacija įvyksta makšties prieangyje arba sėkla išsilieja tiesiog ant dėvimo apatinio trikotažo), nepažeistai mergystės plėvei. Sulaukus klimakterinio laikotarpio, dažniausiai po 45 metų, pastojimas neįvyksta dėl nustojusios ovuliacijos.

Sveikatos problemos, neleidžiančios pastoti: įvairūs išorinių ir vidinių lytinių organų susirgimai, dubens patologijos, lytinių organų uždegimai ir vėžiniai susirgimai, vidaus sekrecijos liaukų sutrikimai, lėtinės infekcijos ir intoksikacijos, chirurginių operacijų pasekmės (pašalinta gimda, kiaušintakiai, kiaušidės ir pan.).

Pastojimo reguliavimo būdai vadinami kontracepcija, nors yra kontroversiškai vertinamų (dėl moralinių ir etinių priežasčių) kontracepcijos būdų, kurie ne užkerta kelią pastojimui, bet nutraukia nėštumą.
**Kruvinų ritualų mitai** yra įtarimai, kad tam tikra grupė aukoja žmones ir naudoja jų kraują įvairioms apeigoms. Tariamos aukos dažniausiai būna vaikai.

Tokių ritualų atlikimu buvo kaltinami žydai, taip pat krikščionys, katarai, kartaginiečiai, tamplieriai, raganos, eretikai, čigonai, druidai, neopagonys, satanistai ir netgi evangelikai.

Tipiškas kruvino ritualo mitas
------------------------------

Tipiškas kruvino ritualo mitas turi šiuos elementus:

* auką pagrobia religinės grupės nariai
* auka dažniausiai būna nekaltas vaikas
* auka gali būti seksualiai išnaudojama ar kankinama. Ji nužudoma ritualo metu.
* įvyksta kanibalizmo aktas – valgomas aukos kūnas ar geriamas kraujas
* ritualo metu arba po jo vyksta seksualinės orgijos, kartais su kraujomaišos elementais

Romėnų kaltinimai krikščionims
------------------------------

Pirmame ir antrame mūsų eros amžiuje kai kurie Romos rašytojai, pažodžiui interpretuodami eucharistijos ritualą, įrodinėjo, kad krikščionys geria Jėzaus kraują bei valgo jo kūną tiesiogine to žodžio prasme. Buvo manoma, kad krikščionys įvaikina pamestus kūdikius tam, kad juos aukotų per tokias apeigas. Krikščionių paprotys organizuoti susiėjimus, kuriuose būtų dalinamasi maistu, kėlė įtarimus apie ten vykstančias orgijas.
Tokie kaltinimai, vaizdavę ankstyvąją krikščionių bažnyčią kaip agresyvią pogrindinę sektą, buvo naudojami krikščionių persekiojimui.

Krikščionių kaltinimai žydams
-----------------------------

Nuo Viduramžių iki pat XX amžiaus krikščionys kaltino žydus Jėzaus nužudymu. Sklido gandai, kad kasmet, švęsdami Paschą, žydai nukryžiuoja nekaltą krikščionį. Tokie kaltinimai (pavyzdžiui, šventojo Viljamo iš Norvičo istorija) būdavo pagrindas surengti žydų pogromą, o spėjamą auką paskelbti kankiniu. XX amžiuje mitai apie kruvinus žydų ritualus pasitarnavo nacių propagandai.

Krikščionių kaltinimai raganavimu
---------------------------------

Nuo Viduramžių iki naujųjų laikų buvo manoma, kad raganos, žiniuoniai, burtininkai ir aiškiaregiai tam tikromis dienomis rengdavo susirinkimus, vadinamuosius raganų šabus. Jų metu būdavęs garbinamas Šėtonas, niekinami krikščionybės simboliai, valgoma žmogiena ir geriamas kraujas. Būdavo ir lytiškai santykiaujama su Šėtonu, kuris pasirodydavo žmogaus arba gyvūno (šuns, milžiniškos rupūžės) pavidalais.

Šiuolaikiniai kaltinimai satanistams
------------------------------------

*Atskiras straipsnis: Satanistinių ritualų mitas*

Šiais laikais kruvinais ritualais dažnai apkaltinami satanistai. Atkartodamas senesnes legendas, mitas sako, kad satanistai, susibūrę į slaptą tinklą, aukoja vaikus, valgo žmogieną, ir rengia orgijas.

Nuorodos
--------

* Blood libel myths: Then and now Archyvuota kopija 2006-09-26 iš Wayback Machine projekto.
* St. William of Norwich
* Маслова Н. Бич и молот. Охота на ведьм. Санкт-Петербург, 2005, ISBN 5-352-01402-9
*Šis straipsnis apie statinį su stogu. Apie namo antlubį skaitykite straipsnyje Palėpė.*
Pastogė miške
Pristatyta pastogė
**Pastogė** – lengvas, stačiakampio arba apskrito plano statinys su stogu ir ažūrinėmis sienomis (kartais visai be sienų), skirtas žmonėms ar daiktams pridengti nuo kritulių ir saulės šviesos. Statoma transporto stotelėse, turguose iš medinių, metalinių, plastikinių konstrukcijų.

Pastogė suteikia užuovėją, jeigu jos atvira siena pastatoma atsižvelgiant į vyraujančio vėjo, krentančių kritulių kryptį. Suręsta pastogė iš parankinių, netašytų miško medžiagų tinka naudoti įsirengiant stovyklavietę.

Pristatyta pastogė
------------------

Pastogė gali būti ne tik atskiras statinys, bet ir kito statinio priestatas, suprantamas kaip vieta po stogu iš pastato lauko pusės. Tokia pastogė vadinama *pašiūre*. Pašiūrė – prie trobesio pristatyta pastogė padargams, malkoms ir kt.

Paprastai, tokios pastogės gegnės remiasi į pagrindinio pastato sieną. Ši konstrukcija uždengta vienšlaičiu stogu, remiasi į atraminius stulpus. Ji yra kaip pagalbinė prie esamo pastato, įrengiama siekiant patenkinti naują poreikį. Tokioje pastogėje padedami įvairūs buities ir ūkio daiktai, pastatomas automobilis, įrengiama malkinė. Pastogė gali būti įrengta virš pastato durų, kai kuriais atvejais – virš lauko laiptų, prišlietų prie išorinės sienos pakilti į viršutinius aukštus.

Palyginti erdvi vieta po išsikišusiu šlaitiniu stogu būdinga Lietuvos kaimo tradiciniams gyvenamiesiems namams ir ūkiniams pastatams. Plati pastogė patikimiau saugojo statinio sienas nuo kritulių, be to, čia buvo vietos laikyti padargams, malkoms. 

Šnekamojoje kalboje „pastogė" turi ir „namų, vietos gyventi" reikšmę: „*Pastogės žmogus neturėjo, ėjo į dvarą*".

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pastogė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑   *Pastogė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVII (On-Peri). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
2. ↑  Pašiūrė
3. ↑  Pastogė. *lkz.lt*
**CBS**|  |
| **Šalis** | Jungtinės Valstijos |
| **Savininkas** | ViacomCBS(National Amusements) |
| **Transliavimopradžia** | 1929 m. sausio 18 d. |
| **Internetosvetainė** | www.cbs.com |

**CBS** (buvusio korporacijos pavadinimo **Columbia Broadcasting System** abreviatūra) – JAV radijo ir televizijos tinklas su būstine Niujorke. Priklauso bendrovei „CBS Corporation" (dab. „ViacomCBS"). Bendrovei priklauso vienas iš 3 didžiausių Jungtinių Amerikos Valstijų radijo ir televizijos transliavimo tinklų. CBS televizijos programas transliuoja daugiau kaip 200 stočių. 2018 m. duomenimis, kanalo laidų auditoriją sudaro 9 % Jungtinių Amerikos Valstijų gyventojų.

CBS yra asocijuota EBU narė.

Istorija
--------

Įkurta 1927 m. ir tuomet vadinosi „United Independent Broadcasters" pavadinimu, turėjo 22 radijo stotis, susijungusi su „Columbia Phonograph Company" buvo pavadinta „Columbia Phonograph Broadcasting Company", nuo 1929 m. – „**C**olumbia **B**roadcasting **S**ystem" pavadinimu. 1938 m. CBS įsigijo įrašų kompaniją „American Recording Corporation" (vėliau tapusią „Columbia Records"). 1948 m. bendrovė pristatė ilgos trukmės garso įrašų technologiją. 1941 m. pradėjo transliuoti televizijos laidas, nuo 1951 m. – spalvotą televiją; populiariausios – sporto, žinių laida 60 minučių (*60 Minutes*). Iki 1988 m. buvo įsteigusi padalinius knygų, žurnalų leidybai, muzikos instrumentų, žaislų gamybai. CBS nuo 1995 m. priklausė bendrovei „Westinghouse Electric Corporation". „Westinghouse" perėmė CBS 1997 m. 2000 m. kanalą nupirko tuomet viena didžiausių JAV radijo ir televizijos tinklų bendrovė „Viacom", 2005 m. skilusi į pavadinimą išlaikiusią naująją „Viacom" ir idealistinę įpėdinę „CBS Corporation", kuriai ir atiteko teisės į kanalą.

Produkcija
----------

*Pateikta dalinė produkcija.*
### Naujienos

* *60 Minutes* (nuo 1968)
* *48 Hours* (nuo 1988)
* *Face the Nation* (nuo 1954)
* *CBS Evening News* (nuo 1948)

### Dramos

* *Cold Case*
* *CSI: Crime Scene Investigation*
	+ *CSI: NY*
	+ *CSI: Miami*
* *Harper’s Island*

### Situacijų komedijos

* *M\*A\*S\*H*

### Realybės šou

* *Survivor*
* *Amazing Race*

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *CBS*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
2. ↑  „EBU Associate Members". *ebu.ch*. EBU. Nuoroda tikrinta 2015-06-09.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| Jarenas*Yaren* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Nauru vėliava Nauru |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 750 |
| **Plotas** | 1,1 km² |
| **Tankumas** (2011) | 682 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | JarenasVikiteka |

**Jarenas** – apygarda Nauru pietuose, faktinė šalies sostinė, JTO pripažįstama kaip pagrindinė apygarda Nauru saloje. Šiaurėje yra Buada, vakaruose – Boė, rytuose Menengas. Jarene yra Mokos šulinys. Taip pat čia yra Nauru parlamentas, policijos stotis, oro uostas.

Jareno gatvė

Istorija
--------

Apygarda buvo įkurta 1968 metais, iš pradžių buvo vadinama Moka (*Moqua*). Tokį pavadinimą gavo nuo Mokos šulinio – mažo požeminio ežero, esančio Nauru pietuose.

Gyventojai
----------

### Žymūs žmonės

* Kieren Keke (g. 1971), politikas, gydytojas
* Charmaine Scotty, politinė veikėja
* Dominic Tabuna (g. 1980), politikas

Šaltiniai
---------

1. ↑  īaren | district, Nauru | Britannica
2. ↑  Moqua Caves and Moqua Well


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RNauru apygardos |
| --- |
|  |
| 
Aivas • Anabaras • Anetanas • Anibaras • Baitis • Boė • Buada • Denigomodu • Eva • Ijuvas • Jarenas • Menengas • Nibokas • Uabo | Flag of Nauru |

 |

Koordinatės: 0°33′ p. pl. 166°55′ r. ilg.﻿ / ﻿0.550°š. pl. 166.917°r. ilg.﻿ / 0.550; 166.917
Galimo CAPTCHA pavyzdys – iškreipta raidžių „smwm" seka.
**CAPTCHA** (angl. **C**ompletely **A**utomated **P**ublic **T**uring test to tell **C**omputers and **H**umans **A**part) – testas, naudojamas kompiuteriuose ir skirtas nustatyti ar naudotojas yra žmogus, ar ne.

Terminas buvo sukurtas 2000 m. kompanijoje IBM. Dažniausiai naudojamas testo tipas yra kuomet naudotojo prašoma įvesti iškreiptų, miglotų ir tam tikrame fone ekrane rodomų raidžių seką. Dėl tos priežasties, kad testas yra visiškai valdomas kompiuterio (priešingai nei Tiuring testo atveju, kuomet testas yra valdomas žmogaus), CAPTCHA yra dažnai vadinamas atvirkštiniu Tiuring testu. Kartais reikalaujama išspręsti nesudėtingą uždavinį („kiek bus 1+1?"). Atakuojantys botai ilgainiui tobulėja, todėl daugelis anksčiau pakankamų CAPTCHA tipų dabar nebe tokie efektyvūs. 

Nors CAPTCHA apsunkina svetainės naudojimą ir trukdo lankytojams, ją visgi tenka naudoti. Pavyzdžiui, 2009 m. Time.com surengtame įtakingiausio žmogaus balsavime botai pasiuntė vienam dalyviui dešimtis milijonų papildomų balsų. Tačiau įvedus CAPTCHA, tų balsų sumažėjo iki tik 200 000.

CAPTCHA gali būti panaudota naudingam darbui, pavyzdžiui, spausdintus dokumentus skanuojant pasitaikančioms kompiuteriui neįskaitomoms teksto dalims iššifruoti. Neperskaitomas teksto fragmentas pateikiamas svetainės lankytojui kaip CAPTCHA. Žmogus jį perskaito ir taip nuskanuoto dokumento neaiškios vietos turinys tampa žinomu.

CAPTCHA testai nebūtinai turi būti vizualiniai kaip įprasta. Bet kokia dirbtinio intelekto problema (pvz. kalbos atpažinimas), gali būti CAPTCHA testo pagrindu. Taip pat CAPTCHA testas gali būti toks, kuris reikalautų semantinio teksto supratimo (pvz. koks nors trivialus klausimas), ar nupiešto daikto apibūdinimo (pvz. parodoma gyvūno nuotrauka, o naudotojui reikia įvesti gyvūno pavadinimą).

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  „The reCAPTCHA Project – Carnegie Mellon University CyLab". *www.cylab.cmu.edu*. Suarchyvuotas originalas 2017-10-27. Nuoroda tikrinta 2017-01-13.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sa Huin kultūra |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **X a. pr. m. e. – II a.** | → |

 |  |
| *Keramikos pavyzdys* |
|  |
| **Dab. valstybės** | vidurio Vietnamas |
| **Gyvenvietės** | Sa Huin |
|  |
| **Amžius** | Geležies amžius |
| **Lingvistinė grupė** | čamai |
|  |
|  |
|  |
|  **Vikiteka** | Sa Huin kultūraVikiteka |

**Sa Huin kultūra** (viet. *Văn hóa Sa Huỳnh*) – geležies amžiaus archeologinė kultūra, paplitusi I tūkst pr. m. e. ir pirmaisiais mūsų eros amžiais vidurio Vietnamo pakrantėse.

Aprašymas
---------

Plito I tūkstantmetyje pr. m. e. siauroje Vietnamo pajūrio pakrantėje. Pavadinta pagal to paties pavadinimo archeologinę vietovę, kuri atrasta 1909 m.

Kultūrai būdingi gausūs vietinės gamybos geležies dirbiniai: kovos kirviai, kardai, peiliai, ietigaliai. Tuo ši kultūra išsiskyrė nuo kaimyninių kultūrų: pvz. šiaurėje klestėjusioje Dongsono kultūroje vyravo bronzos dirbiniai. Vietos gyventojai mirusiuosius degino ir laidojo dengtuose induose. Kaip įkapės buvo paplitę nefrito ir stiklo figūrėlės, karoliukai. Paplitęs dvigalvių gyvūnų motyvas. 

Kultūrai būdinga plataus masto prekybai. Daug prabangos prekių, papuošalų buvo pagaminti iš retųjų akmenų, kurių nerandama vietos teritorijose. Be to, randama kiniškų artefaktų, ypač bronzinių veidrodžių. Ha Huino kultūrai priskiriamas auskarų tipas aptinkamas dabartinio Tailando, Taivano, Filipinų teritorijose.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 35°24′ š. pl. 33°55′ r. ilg.﻿ / ﻿35.400°š. pl. 33.917°r. ilg.﻿ / 35.400; 33.917

Kantaros pilis.
**Kantara** (gr. Κάστρο της Καντάρας) – pilis esanti Kipre. Tai pati ryčiausia salos pilis, kuri stovi Kirenijos kalnagūbrio šlaite, 630 m virš jūros lygio. Tvirtovė suteikė puikią galimybę kontroliuoti judėjimą Karpazo pusiasalyje ir Mesaorijos lygumoje.

Manoma, kad pilį X a. pastatė bizantijiečiai besigindami nuo arabų puolimų. Istorinėse kronikose pirmą kartą paminėta kartu su Ričardo Liūtaširdžio Kipro užgrobimu 1191 m. Pilis tuo metu buvo salos vietininko Izaoko Komnino prieglobsčiu.

1228 m. pilis labai nukentėjo nuo rojalistų atakų, po kurių ją reikėjo praktiškai visą atstatyti. Vėliau neteko strateginės reikšmės ir vietiniai dvarininkai ją naudojo kaip perkrovos punktą kalnų ožių ir leopardų medžioklės metu.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Šis straipsnis yra apie Saab 900 gamintą iki 1993 metų (Saab 900 OG). Apie Saab 900 gamintą nuo 1993, skaitykite Saab 900 NG*
**Saab 900** yra Saab automobilių gamintojo modelis, gamintas nuo 1979 iki 1993 metų. 

1984 Saab 900 Turbo 16 S „Aero"

Istorija
--------

Automobilis buvo gaminamas gamyklose Švedijoje ir Suomijoje. Iš viso pagaminta apie 950 000 tokių automobilių. 1987 m. buvo atlikti išvaizdos pakeitimai.

Automobilio ypatumai
--------------------

### Kėbulas

Šis modelis turėjo keletą kėbulo variantų:

* Dvejų durų kabrioletas (sedano pagrindu);
* Dvejų durų sedanas;
* Keturių durų sedanas;
* Trejų durų hečbekas;
* Penkerių durų hečbekas.

### Variklis

Saab 900 turi „I" formos, 45 laipsniais žemės atžvilgiu pakreiptą, išilgai montuojamą variklį.

Variklis pagamintas *Triumph Slant-4* variklio pagrindu. Kuro teikimui naudojami karbiuratoriai, Bosch (*Motronic M2.10.3, M2.8.1 – B201* variklyje; *Jetronic 2.2; 2.4 – B202* variklyje; *2.4.2 – B212*) arba „Lucas" (*CU14 – B202*) įpurškimo sistemos.

Išskirtinis Saab turbo variklių bruožas buvo APC (automatinės variklio darbo kontrolės) sistema. Pagrindinis šios sistemos elementas – variklio bloke įtaisytas detonacijos daviklis (iš esmės mikrofonas), kurio pagalba aptikusi detonavimą sistema apriboja turbo kompresoriaus veikimą. Tai ne tik leidžia efektyviai išnaudoti kompresorių, bet ir naudoti mažesnio oktaninio skaičiaus degalus turbo varikliuose.

Įprastai Saab varikliai žymimi raide ir skaičiais, nurodančiais variklio tipą, darbinį tūrį ir velenų (išskyrus alkūninį) skaičių: B201 – „B" tipo 2.0 litrų darbinio tūrio variklis su vienu paskirstymo velenu (8-iais vožtuvais).

* 1979–1989–2.0 L B201 atmosferinis, vieno karbiuratoriaus, 99 Ag/73.5 kW prie 5200 aps/min. ir 163 N·m
* 1979–1984–2.0 L B201 atmosferinis, dviejų karbiuratorių, 106 Ag/79.5 kW prie 5200 aps/min. ir 165 N·m
* 1979–1989–2.0 L B201 atmosferinis, kuro įpurškimo sistema, 116 Ag/87 kW prie 5500 aps/min. ir 168 N·m prie 3700 aps/min.
* 1979–1985–2.0 L B201 turbo, 143 Ag/107 kW prie 5000 aps/min. ir 235 N·m
* 1986–1989–2.0 L B201 turbo su oro aušinimu, 138–155 Ag/103-114 kW prie 5000 aps/min. ir 235 N·m
* 1984–1993–2.0 L B202 turbo, 160 (su katalizatoriumi)-175 Ag/118-129 kW prie 5500 aps/min. ir 255–273 N·m
* 1989–1993–2.0 L B202 atmosferinis, 124–128 Ag/93–96 kW prie 6100 aps/min. ir 170–177 N·m
* 1990–1993–2.0 L B202 žemo slėgio turbo, 143 Ag/107 kW prie 5600 aps/min. ir 202 N·m
* 1991–1993–2.1 L B212 atmosferinis, 138 Ag/103 kW prie 6000 aps/min. ir 180 N·m

### Pavarų dėžė

Nepatvarios pavarų dėžės – vienas didžiausių šio automobilių trūkumų. Jos montuojamos po varikliu. Sukimas iš variklio į pavarų dėžę perduodamas trimis grandinėmis per hidrauliškai aktyvuojamą sankabą.

Buvo montuojama:

* 4 pavarų mechaninė;
* 5 pavarų mechaninė;
* 3 automatinė (*Borg-Warner T-37*).
|  |
| --- |
| Saara Aalto |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Saara Sofia Aalto |
| Gimė | 1987 m. gegužės 2 d. (36 metai)Oulunsalo, Suomijos vėliava Suomija |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė, dainų autorė, balso aktorė |
| Instrumentai | vokalas, fortepijonas |
| Aktyvumo metai | 1998–dabar |
| Įrašų kompanija | Sony Music, Warner Music |

**Saara Sofia Aalto** (g. 1987 m. gegužės 2 d.) – Suomijos dainininkė, dainų autorė, balso aktorė.

2004 m. atstovavo Suomijai tarptautiniame dainų konkurse „Golden Stag", vykęs Rumunijoje. 2007 m. dalyvavo „Talent Suomi" pirmajame sezone, jame užėmė trečią vietą.

2004, 2008 ir 2009 metais Saara nacionalinėje „Eurovizijos" atrankoje dalyvavo grupės sudėtyje arba kaip pritariančioji vokalistė, o 2011 metais su kūriniu „Blessed with Love" pirmą kartą pasirodė kaip solistė ir liko antroje vietoje. Laimę atrankoje atlikėja ir vėl išbandė 2016 m. bet jai dar kartą teko tenkintis antrąja vieta.

Didžiausią šlovę Aalto pelnė 2016 metais, tryliktajame Jungtinės Karalystės „X Faktoriaus" sezone užėmusi antrą vietą. 2018 m. Saara tapo Suomijos „X Faktoriaus" antrojo sezono teisėja.

2017 m. lapkričio mėn. transliuotojo YLE sprendimu išrinkta šalies atstove 2018 m. „Eurovizijos" dainų konkurse Lisabonoje. 2018 m. kovo 3 d. įvyko nacionalinis finalas, kuriame atlikėja pristatė trijų kūrinių „Monsters", „Domino" ir „Queens" pasirodymus, kuriuos vertino šalies žiūrovai ir tarptautinė komisija. Tiek žiūrovai, tiek komisija vieningai nusprendė, jog Suomijai turi atstovauti kūrinys „Monsters".

Diskografija
------------

* 2011: *Blessed with Love*
* 2011: *Enkeleitä – Angels*
* 2013: *You Had My Heart*
* 2013: *Ai de zhu fu*
* 2015: *Tonight (su Teemu Roivainen)*
* 2018: *Wild Wild Wonderland*
* 2019: *Fairytale – Joulun taikaa*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Saara Aalto** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina „Monsters"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Norma John  *„Blackbird"*** |  **Suomijos atstovė Eurovizijoje**2018 | Po to:**–** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kardinolas prefektas** (lot. *cardinalis prefectus*) – bet kurios Romos kurijos kongregacijos vadovo titulas. Nuo XVI a. Romos kongregacijų prefektai visada yra kardinolai, išimtys labai retos. Kardinolo prefekto titulą turi ir Apaštališkosios signatūros aukščiausiojo tribunolo vadovas, jei jis yra kardinolas. Jei toks vadovas nėra kardinolas, tai jis vadinamas ne prefektu, o *proprefektu* (t. y. einantis pareigas).

Kardinolas prefektas atsakingas už visus reikalus jo kurijinės kompetencijos srityje ir už savo veiksmus. Kardinolui prefektui valdyti jo dikasteriją (vieną iš kurijos įstaigų) padeda sekretorius, visada turinti titulinio arkivyskupo ar titulinio vyskupo rangą.

Kitų Romos kurijos institucijų, pvz. popiežiškųjų tarybų, komisijų ir komitetų, vadovai paprastai vadinami *pirmininkais*, nepriklausomai nuo turimo kardinolo rango. Valdydami ir vykdydami savo tarnybinius įpareigojimus jie turi tokias pačias teises bei pareigas kaip ir kardinolai prefektai.
  
Apaštališkosios penitenciarijos vadovas vadinasi *kardinolas penitenciarijus*.
Koordinatės: 54°46′58″š. pl. 22°51′50″r. ilg.﻿ / ﻿54.782865°š. pl. 22.863827°r. ilg.﻿ / 54.782865; 22.863827


|  Kudirkos Naumiesčio katalikų koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Šakių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kudirkos Naumiestis |
| **Adresas** | P. Mašioto g. |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | ~1900 m. |

**Kudirkos Naumiesčio katalikų koplyčia** – civilinių kapinių koplyčia, esanti Kudirkos Naumiestyje, Šakių rajone. Buvusi Šv. Kryžiaus Atradimo parapijos koplyčia, šiuo metu – viena iš lankytinų vietų Kudirkos Naumiesčio seniūnijoje.

Nuo sovietmečio koplyčia nėra naudojama pagal paskirtį, joje nelikę bažnytinės paskirties turto. Medinė koplyčia stūkso Meištų kapinių vidurinėje dalyje, prie centrinio tako. Netoli statinio, pietvakarių pusėje yra lietuvių tautos varpininko Vinco Kudirkos kapas, o priešais pagrindinį fasadą – buvusių vietos kunigų kapavietės.

Istorija
--------

Koplyčios priekis
Koplyčia pastatyta apie 1900 m. vietos katalikų bendruomenės reikmėms, kai tuo metu miestelyje gyveno apie 4,5 tūkst. žmonių (iš jų apie 1 tūkst. lietuvių).

Antrojo pasaulinio karo metu, 1944 m. gaisrui nuniokojus Kudirkos Naumiesčio Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčią, tapo neįmanoma joje vykdyti bažnytinės veiklos. Šiam tikslui pasitarnavo netoliese stovinti parapijos kapinių koplyčia. Kol bažnyčioje vyko atstatymo darbai, apie 12 metų koplyčioje buvo atliekamos visos bažnytinės apeigos, apylinkėje skambėjo jos varpas. Pradėjus veikti atstatytai miestelio bažnyčiai, koplyčios poreikis sumenko, ji sovietmečiu išgrobstyta, ėmė nykti, buvo paversta sandėliu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kudirkos Naumiesčio lankytinos vietos Archyvuota kopija 2014-11-02 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Kudirkos Naumiesčio kapinių senoji medinė koplyčia, nuotraukos (*miestai.net*)
**Romas Dalinkevičius** (1950 m. balandžio 9 d. Kaunas – 2001 m. lapkričio 3 d. Vilnius, palaidotas Antakalnio kapinėse) – Lietuvos tapytojas monumentalistas.

Biografija
----------

1973 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai Sofija Veiverytė, Kazimieras Morkūnas ir Leopoldas Surgailis.

Nuo 1981 m. Lietuvos dailės instituto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) dėstytojas, 1989–1993 m. ir 1995–2001 m. Monumentaliosios dailės katedros vedėjas, nuo 1988 m. docentas.

Kūryba
------

Nutapė temperos kompozicijų („Iš ugniagesių istorijos", su N. Vilutyte, dab. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamente Vilniuje, 1977 m.), sukūrė freskų, sgrafitų („Audėjos", „Šokis", abu su N. Vilutyte, dab. „Alytaus tekstilės" kultūros namuose, 1980 m. „Teatro gimimas" Jaunimo teatre Vilniuje, 1983 m. „Krentanti plunksna" dab. Vilniaus apskrities A. Mickevičiaus bibliotekoje, reljefas dab. Vyriausybės rūmuose, abu 9 dešimtmetyje).

Nuo 1988 m. kūrybos pagrindinė sritis – molbertinė tapyba. Pirmieji kūriniai, daugiausia nedideli peizažai, plakatiškai dekoratyvūs, vėlesni paveikslai laisvesnės tapysenos, abstraktesnių formų, raiškios faktūros.

Nuo 1973 m. dalyvavo dailės parodose, individualios parodos:

* Vilnius – 1975–1976 m. 1990 m. 1993–94 m. 2000 m.
* TSRS – 1985 m. 1995 m.
* Liuksemburgas – 1986–87 m. 1989 m.
* JAV – 1989 m.
* Šveicarija – 1991 m. 1995 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rima Rutkauskienė. *Romas Dalinkevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 431 psl.
| **Romas Devinduonis** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. gegužės 18 d. (86 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | architektas |
|  |
| Alma mater | 1961 m. Kauno politechnikos institutas |

**Romas Jonas Devinduonis** (g. 1936 m. gegužės 18 d. Kaune) – Lietuvos architektas.

Biografija
----------

1955–1961 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1962–1965 m. Kauno instituto „Žemprojektas" regioninio planavimo skyriaus architektas. 1965–1967 m. Sąjunginio techninės estetikos mokslinio tyrimo instituto Kauno filialo architektas. 1967–1992 m. Miestų statybos projektavimo instituto grupės vadovas, projektų vyr. architektas. Nuo 1992 m. UAB „Urbanistika" vyr. architektas, projektų vadovas. Nuo 2003 m. dėstė Vilniaus dailės akademijoje.

Darbai
------

Parengė Lietuvos rajonų generalinių planų urbanistines dalis, Skuodo, Mažeikių, Ukmergės bendruosius planus, jų centrų detaliuosius ir istorinių dalių regeneracijos projektus.

* 1977–2000 m. Vilniaus bendrasis planas
* 1995 m. Vilniaus bendrojo plano koncepcija iki 2015 m.
* 1995 m. Pirmasis Vilniaus plėtros strateginis planas
* Lietuvos Respublikos teritorijos bendrajam planui – urbanistinio plėtojimo perspektyvinė koncepcija iki 2020 m.
* 2002 m. Birštono bendrasis planas
* 2007 m. Vilniaus rajono bendrasis planas
* 2007 m. Šiaulių apskrities teritorijos bendrasis planas

Įvertinimas
-----------

* 2006 m. Lietuvos architektų sąjungos Architektūros riterio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑