recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nothando Vilakazi**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Nothando "Vivo" Vilakazi |
| Gimimo data | 1988 m. spalio 28 d. (35 metai) |
| Gimimo vieta | Midelburgas, PAR |
| Ūgis | 160 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2015–2016201820182019–20202020–2022 |   FC Gintra  EdF Logroño  [[]] | 00()0 00() 0() 00() 00() 00()0? 00(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. kovo 14 d.. |

**Notando "Vivo" Vilakazi** (angl. *Nothando "Vivo" Vilakazi*) – PAR futbolininkė, gynėja. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Šiaulių „Gintros" klubui.

Karjera
-------

Gimė ir užaugo Pietų Afrikoje. Kitados rungtyniavo Moroka Swallows ir Palace Super Falcons (Pietų Afrika). 

### FC Gintra

2019 m. sezone prisijungė prie Šiaulių „Gintros-Universiteto". Žaidė moterų A lygoje, Baltijos moterų lygoje ir UEFA čempionių lygos turnyro atrankos rungtynėse.

2019 m. vasarą futbolininkė paliko Lietuvą. Nors sutartis su Gintros klubu 

### Ispanija

2020–2021 m. rungtyniavo „Logroño" klube (Ispanija). Tuo metu klubas oficialiai vadinosi Club Deportivo Escuelas de Fútbol de Logroño (dabar dėl rėmimo sutarčių žinomas kaip Dux Logroño). Rungtyniavo aukščiausioje Ispanijos moterų futbolo lygoje.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai | @ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **2019** | **„Gintra"** |  |  |  |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai
----------

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* [ gintra.lt] (Apie žaidėją)
* [ SOCCERWAY]
* lietuvosfutbolas.lt
* [ ogol svetainė]
**Jolanta Blažytė** (g. 1965 m. gegužės 1 d. Kaune) – vadybininkė, prekybos ir gamybos koncerno UAB „Vikonda" valdybos pirmininkė, bendraturtė, komercijos vadovė, viena turtingiausių moterų Lietuvoje, turtas vertinamas 65 mln. €.

Biografija
----------

Tėvas – statybos inžinierius. Mama sovietmečiu vadovavo vienam Kauno restoranui.

Po vidurinės mokyklos baigė statybos inžinerijos studijas Kauno politechnikos institute. Studentų praktikos metu dirbo tuometiniame Leningrade (Rusija).

Dirbti pradėjo būdama 23-ejų metų, inžinerinio pobūdžio darbą „Kauno dujotiekio statyboje", kur ir susipažino su būsimu vyru, verslo partneriu ir koncerno „Vikonda" bendraturčiu Viktoru Uspaskichu. Vėliau tapo „Vikondos" komercijos direktore.

Rusijos invazijos į Ukrainą metu svarstė, kad Ukraina turėtų pripažinti Donetsko ir Luhansko liaudies respublikas ir jų autonomiją bei išsižadėti pretenzijų į Krymą tam, kad „skerdynės greičiau baigtųsi". Komunikacijos specialistai tai vadina Rusijos propagandos platinimu, „tipiniu triuku apkaltinant auką".

1991–2017 m. buvo susituokusi su V. Uspaskichu. Dukros Laura ir Justė. Gyvena ir dirba Kėdainiuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jolanta Blažytė Archyvuota kopija 2018-11-22 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2021-07-28 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Milijonieriaus kelio pradžioje - kroviko ir siuvėjos duona[neveikianti nuoroda] (
Jurgita Gintautaitė, "Klubas", www.moteris.lt, 2009 06 12)
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  Jolanta Blažytė: „Kas mūsų nesunaikina, padaro mus stipresnius" Archyvuota kopija 2010-12-12 iš Wayback Machine projekto.
8. ↑  Jolanta Blažytė-Uspaskich: iš egzotiškosios Azijos – į šokių partnerio glėbį (papildyta gruodžio 17 d.)
55°04′10.24″ š. pl. 24°16′39.5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.0695111°š. pl. 24.277639°r. ilg.﻿ / 55.0695111; 24.277639

|  Jonavos šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Jonavos |
| **Savivaldybė** | Jonavos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Jonava |
| **Adresas** | Vilniaus g. 13 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1793 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |
| **Klebonas** | Audrius Mikitiukas |

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia.*
**Jonavos šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Jonavoje, Neries dešiniajame krante.

Interjeras

Istorija
--------

Jonavoje 1750 m. pastatyta medinė bažnyčia. Apie 1775 m. įsteigtas marijonų vienuolynas. Iki 1782 m. marijonai įkūrė parapinę mokyklą. Vietoj marijonų Jonavoje 1791 m. įkurdinti trinitoriai.

1791–1793 m. bažnyčia ir vienuolynas perstatyti ir išplėsti (manoma, pagal Lauryno Gucevičiaus projektą). Valdžia 1827 m. trinitorius iš Jonavos iškėlė. Vienuolyne apsigyveno kareiviai. Formaliai vienuolynas uždarytas 1832 m. Bažnyčioje 1830 m. pamokslai daugiausia sakyti lenkiškai, tik retkarčiais lietuviškai.

1851 m. bažnyčia suremontuota. Kareiviai 1894 m. iš vienuolyno išsikėlė. 1905 m. kas antrą šventadienį pamaldos laikytos lietuvių kalba. Pastatas 1907 m. atiteko parapijai. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Klebono Petro Vaitiekūno rūpesčiu 1934–1935 m. bažnyčia suremontuota ir išdažyta, pastatyti 2 bokštai (Vaclovo Michnevičiaus projektas), nugriauta senoji varpinė. Prie bažnyčios liko mūrinis dviaukštis vienuolynas ir dviaukštė klebonija.

Architektūra
------------

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Didysis altorius užima visą presbiterijos plotį. Rūsyje palaidoti vyskupo Juozapo Kazimiero Kosakovskio (1737–1794 m.), Lietuvos didžiojo etmono Simono Martyno Kosakovskio (1741–1794 m.), generolo Juozapo Antano Kosakovskio (1772–1842 m.) ir kt. palaikai. 

Šventoriuje palaidoti kunigai Vincas Algirdas Pranckietis (1923–2016), Pijus Čižauskas (1906–2000).

Šventorių juosianti tvora dvejopa: priekyje išlikusi istorizmo stilistikos akmens mūro tvora su pagrindiniais vartais, toliau – metalinė, vertikalių virbų, su mūro stulpais.

Galerija
--------

* ŽiemąŽiemą
* Nuo Neries pusėsNuo Neries pusės
* Bažnyčios bokštaiBažnyčios bokštai
* VargonaiVargonai
* Koplytėlė šventoriujeKoplytėlė šventoriuje

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jonavos šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Jonavos buvęs marijonų (vėliau trinitorių) vienuolynas ir šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia Archyvuota kopija 2010-06-30 iš Wayback Machine projekto.
* Bažnyčios tinklalapis Archyvuota kopija 2008-01-17 iš Wayback Machine projekto.
**Vaižgantas** (*Waizganthos*) – senovės lietuvių linų ir kanapių dievybė. Ši dievybė garbinta ištęstu bei gana sudėtingu ritualu ir tik tam tikru metų laiku.

Dievybę vardu *Waizganthos* mini XVII a. lenkų autorius Jonas Lasickis veikale „Apie žemaičių, kitų sarmatų bei netikrų krikščionių dievus". Jis aprašo tokią Vaižganto garbinimo apeigą: nuėmus nuo laukų derlių, spalio mėnesio pabaigoje, pati aukščiausia mergina, pripylusi į sterblę paplotėlių (vadinamų sikėmis), stovėdama viena koja ant kėdės, aukštai iškeltoje kairėje rankoje laikė plačią liepos ar guobos karną, o dešinėje rankoje turėjo alaus ąsotį ir kalbėjo: *Waizganthos deuaite auging mani linus teip ilgies, ik mani, nie duok munus nogus eithi* („Vaižgante, dievaiti, išaugink man tokius aukštus linus, kokia aš aukšta esu, ir neleisk mums nuogiems vaikščioti"). Paskui išgerdavo iš ąsočio, vėl jį pripildavo ir išliedavo ant žemės dievybėms, paplotėlius taip pat išmesdavo, kad dievai galėtų pavalgyti. Jeigu, tai padariusi, ji tvirtai stovėdavo, visi patikėdavo, kad kitais metais bus puikus linų derlius, o jeigu nugriūdavo ir kita koja atsispirdavo, derliumi būdavo abejojama. Vėlesni autoriai teigia, kad pagerbdami Vaižgantą žmonės aukojo ėriuką arba gaidį ir atlikdavo jam skirtas apeigas.

Matas Pretorijus Lasickio *Waizganthos* aiškino esant vardu „Vaisgamtis", kuris kilęs junginio „vaisius gauti". Anot Pretorijaus, tai buvo vaisingumo dievybė, jai žmonės aukoję ėriuką arba gaidį. Simonas Daukantas šią dievybę vadina Vaisgamta. Pranė Dundulienė taip pat teigė, kad tai buvusi deivė Vaisgamta, kuri patriarchato laikais perinterpretuota į vyrišką dievybę. XVIII a. antroje pusėje rašytojas Gupelis mini Veizgantą (*Weizgants*) tarp latvių dievų. Esą tai nuotakų dievas, susijęs su geros kloties viltimi. Vladimiras Toporovas ir Viačeslavas Ivanovas Vaižganto įtraukimą į latvių dievus laiko „kabinetine mitologija", paremta klaidinga etimologija, esą dievavardis kilęs iš žodžių *vaisius, vaisa* ir *ganyti, ginti*. Anot mitologų, šis žodis veikiau kilęs iš *vyžti* („pinti"). Valteris Jaskevičius dievavardį gretina su asmenvardžiu \**Vaišganta(s)*, kuris nepaliudytas, bet išlikę jo atmainos *Vaišginta* bei *Vaišgintas*, taip pat vietovardis *Vaišgintiškiai* (*Vojžgintiški*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Visuotinė lietuvių enciklopedija (vle.lt)
2. ↑  *Vanda Zaborskaitė, Tarp istorijos ir dabarties, Vilnius: Tyto alba, 2002, p. 37–42, 57–64. Priega per internetą.*
3. ↑  Vaižgantas pasirūpina kad turėtume linų ir kanapių – lietuviais.lt
4. ↑  VAIŽGANTAS - the Lithuanian God of Hemp (Lithuanian mythology) (godchecker.com)
5. ↑  Petkevičius, R. (2017). Lietuviškos kanapės tradiciškumo klausimas: tarpdalykinė analizė. *Tautosakos Darbai* *p. 219*
6. ↑  Pranė Dundulienė, *Senovės lietuvių mitologija ir religija*
7. ↑  Мифы народов мира. *Вайжгантас* , B. B. Иванов, B. H. Топоров – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
8. ↑  Valteris Jaskevičius. „Jono Lasickio žemaičių dievai: lietuvių mitologijos studija", vert. Dainius Razauskas. *Liaudies kultūra*, 2010, 5; p. 49–55.
Lietuvos ir Lenkijos teritorijos sutarties pasirašymo metu.
**Vilniaus-Radomo sutartis** – Vytauto ir Lietuvos bajorų Vilniuje (ištikimybės Lenkijos karalystei įsipareigojimas) bei Lenkijos bajorų Radome (Lietuvos rėmimo ir karaliaus bendro rinkimo įsipareigojimas) aktai, pasirašyti 1401 m.

1400 m. gruodžio pabaigoje Gardine Jogaila ir Vytautas susitiko aptarti situaciją ir priėmė sprendimus, vėliau raštu patvirtintus abiejų valstybių atstovų. Vytautas ir Lietuvos bajorai aktus priėmė 1401 m. sausio 18 d. Vilniuje, Jogaila ir Lenkijos karaliaus taryba - 1401 m. kovo 11 d. Radome. Dokumentais įteisintas naujas Gediminaičių valdžios galių pasidalijimas. Jogaila išlaikė Lietuvos valstybės tėvonines teises ir išliko *aukščiausiuoju* kunigaikščiu (lot. *supremus dux*), tačiau visa valdžia LDK buvo perduota Vytautui iki mirties, jam suteiktas *didžiojo* kunigaikščio (lot. *magnus dux*) vardas. Jogailai ir Lenkijos karalystei Vytautas prisiekė ištikimybę.

Valdymo tvarka
--------------

Nustatyta valdymo tvarka skelbė, kad Jogaila ar jo teisėti paveldėtojai po Vytauto mirties taps LDK valdovais. Tačiau, jei nesusilaukęs paveldėtojo pirmas mirtų Jogaila, Lenkijos karalius bus išrinktas kartu su Vytautu ir Lietuvos diduomene. LDK ir Lenkija pasižadėjo abipusę paramą vykdant užsienio politiką.

Sutarties reikšmė
-----------------

Vilniaus Radomo sutartimi nustatytas naujas LDK statusas ir Jogailos valdomų valstybių tarpusavio santykių modelis. Padėtis stabilizavosi. Sustiprėjo Lenkijos ir Lietuvos tarptautinė padėtis, tai buvo labai svarbu kare su Vokiečių ordinu.

Susitarimas svarbus ir tuo, jog LDK politinės tautos atstovų (bajorų) vardu pirmą kartą paskelbtas valstybinis aktas.

Susitarimo likimas
------------------

Po 1410 m. vykusio Žalgirio mūšio sutvirtėjo Ldk Vytauto padėtis. Lenkijoje atsirado jį remiančių didikų grupuotė. Tokia padėtis vertė keisti LDK ir Lenkijos 1401 m. susitarimus. 1413 m. spalio 2 d. buvo pasirašyti juos pakeitę Horodlės susitarimai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5 6  Lietuvos istorija, IV tomas: nauji horizontai. Dinastija, visuomenė, valstybė. Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė 1386-1529 metais. Jūratė Kiaupienė, Rimvydas Petrauskas. Baltos Lankos, 2009 m. 357-358 psl. ISBN 978-9955-23-239-1
| **Alfredas Pekeliūnas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1948 m. kovo 9 d. (76 metai)Rokiškyje |
| Sutuoktinis (-ė) | Žana |
| Vaikai | Saulius, Jurgita, Giedrė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Panevėžio rajono politinis bei visuomenės veikėjas, Lietuvos Respublikos Seimo narys |

**Alfredas Pekeliūnas** (g. 1948 m. kovo 9 d. Rokiškyje) – Lietuvos ir Panevėžio rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1966 m. baigė Šilutės 1-ąją vidurinę mokyklą. 1970 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją ir įgijo mokslinio zootechniko specialybę. 1975 m. parašė disertaciją: „Darbo mokslinis organizavimas stambiose karvių fermose". 1989 m. baigė Leningrado aukštąją partinę mokyklą ir įgijo socialinės psichologijos specialybę. 1999 m. baigė Kauno tarptautinę aukštąją vadybos mokyklą, verslo ir finansų studijas. Yra baigęs valdymo kursus Vengrijoje, anglų kalbos kursus Didžiojoje Britanijoje.

1970–1971 m. tarnavo tarybinėje armijoje, Baranovičių aviacijos pulke. 
1971–1975 m. Žemės ūkio ekonomikos mokslinio tyrimo instituto grupės vedėjas. 1975–1979 m. Širvintų tarpkolūkinio kiaulininkystės komplekso pirmininko pavaduotojas gamybai. 1979–2000 m. įmonės „Krekenavos agrofirma" generalinis direktorius. Jam vadovaujant į „Krekenavos agrofirmos" kompleksą buvo apjungta nemažai žemės ūkio bendrovių, pastatyti modernūs mėsos perdirbimo cechai ir pašarų gamybos fabrikas, modernizuota kiaulių auginimo technologija. „Krekenavos agrofirma" tapo viena iš didžiausių mėsos perdirbimo įmonių Lietuvoje.

2000–2004 m. Panevėžio rajono savivaldybės meras. 2004–2008 m. Seimo narys, Seimo pirmininko pavaduotojas, Europos reikalų komiteto pirmininkas.

1995–2004 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narys.

Buvo TSKP narys, LKP narys. LKP XX suvažiavimo delegatas. Buvo renkamas Panevėžio rajono Krekenavos apylinkės, Panevėžio rajono liaudies deputatų tarybos (LDT) deputatu, LDT Vykdomojo komiteto nariu. Nuo 1999 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, nuo 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, šios sąjungos Tarybos ir Valdybos narys, iki 2004 m. Panevėžio rajono skyriaus pirmininkas.

2000–2004 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos valdybos narys. 2003–2004 m. regiono atstovas Europos Sąjungos Regionų komitete.

Lietuvos kiaulių augintojų asociacijos steigėjas, iki 2000 m. šios asociacijos prezidentas.

Keleto mokslinių straipsnių autorius, išleido keletą brošiūrų žemės ūkio produkcijos gamybos, valdymo ir vadybos, kokybės gerinimo klausimais. Angažuojasi vaikų globos, neįgaliųjų problemų sprendimo srityse. Domisi bendruomenių veiklos, savivaldos, žemės ūkio klausimais. Sutuoktinė Žana, vaikai Saulius, Jurgita, Giedrė.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai;
* Lietuvos Respublikos Seimas Archyvuota kopija 2016-02-21 iš Wayback Machine projekto..

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-04 iš Wayback Machine projekto.
*Susijusią sutartį žr. Gardino sutartis (1566)*
Lietuva ir Lenkija 1386-1434 m.
**Gardino sutartis** (lenk. *Unia grodzieńska*) – 1432 m. spalio 15 d. Gardine Ldk Žygimanto Kęstutaičio su Jogailos įgaliotiniais sudaryta sutartis.

Priežastys
----------

1430 m. nelauktai mirus Vytautui, susidarė nauja politinė situacija, kurią komplikavo tai, kad Vytautas nepaliko įpėdinių bei testamento. Lietuvos valstybė atsidūrė tarp Vytauto palikimo, Lenkijos ir dinastijos interesų. Pretendentais į Lietuvos didžiojo kunigaikščio sostą buvo Žygimantas ir Švitrigaila. Žygimantui teko pradėti kovas su Švitrigaila, todėl jam reikėjo padaryti nuolaidas Lenkijai. Atskiros Lenkijos grupuotės siekė, kad LDK būtų visiškai inkorporuota į Lenkijos karalystę. Švitrigaila buvo ryžtingai atmetęs visas Lenkijos pretenzijas, pradėjęs telkti plačią antilenkišką koaliciją. Po išrinkimo didžiuoju kunigaikščiu, Švitrigaila buvo paskelbęs apie visišką savo savarankiškumą ir ryšių su Lenkija nutraukimą. Šis žingsnis sukėlė Lenkijos pasipiktinimą. Pasiekti savo politinių tikslų Žygimantas galėjo valdydamas Lietuvą tokiomis pat sąlygomis, kokiomis ją valdė Vytautas, t. y. būdamas Lietuvos valdovu (*Magnus dux*), formaliu Jogailos vietininku Lietuvoje. Jogaila pavedė jam valdyti LDK, pasilikdamas sau ir savo įpėdiniams Lietuvos vyriausiojo kunigaikščio (*Supremus dux*) titulą. Naujasis Lietuvos valstybės valdovas pasižadėjo remti Jogailą ir Lenkiją prieš visus jos priešus, taip pat ir prieš Ordiną, į kurį orientavosi Švitrigaila.

Sutartis
--------

LDK leista turėti atskirą didįjį kunigaikštį, tačiau rinktą bendrai su lenkais. Pagal Gardino sutartį, po Žygimanto mirties LDK turėjo būti „grąžinta" Jogailai ir jo įpėdiniams. Vėliau Žygimantas pasižadėjo ištikimybę Jogailai, o po jo mirties – Lenkijos ir Vengrijos karaliui Vladislovui Varniškiui. Krokuvoje Jogaila patvirtino Gardino sutartį, taigi ir visus Žygimanto įgaliojimus. Sutartimi bandyta sunorminti Lenkijos ir LDK santykius, kurie buvo gerokai pašliję valdant Švitrigailai.

Pasekmės
--------

Dėl Gardino sutarties Žygimanto užsienio politika tapo suvaržyta. Lenkija šia sutartimi pasiekė tikslą sutvirtinti savo įtaką LDK. Buvo prarastos Vytauto iškovotos LDK suvereniteto juridinės garantijos, kurios buvo užfiksuotos 1413 m. Horodlės unijos aktuose. Su lenkų parama Žygimantas įgavo Didžiojo kunigaikščio titulą ir tapo Lenkijos karūnos ir Lenkijos karaliaus lenininku. Sutarties kaina – Žygimantas Kęstutaitis ir jo įpėdiniai neteko galimybės vainikuotis Lietuvos karaliumi.

Nuorodos
--------

* Lietuvos istorijos studijos: Žygimantas Kęstutaitis[neveikianti nuoroda]
| **Juozas Bergeris** |
| --- |
| Gimė | 1884 m. balandžio 1 d.Vilnius |
| Mirė |  ? |
| Lietuvos Respublikos Seimo atstovas |
|  |
| Veikla | Lietuvos žydų politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Kijevo universitetas |

**Juozas Bergeris**, taip pat *Joselis Bergeris* (1884 m. balandžio 1 d. Vilniuje – ?) – Lietuvos gydytojas, mokytojas, žydų kilmės visuomenės veikėjas, tarpukario Lietuvos politikas, I ir II Seimų narys.

Biografija
----------

1901 m. baigęs Žitomiro gimnaziją, įstojo į Charkovo technologijos institutą (1902–1906 m.). Vėliau mokėsi Kijeve: 1907–1908 m. – politechnikos institute, 1908–1913 – Kijevo universiteto Medicinos fakultete, kuriame gavo gydytojo diplomą. Per Pirmąjį pasaulinį karą gyveno Rusijoje, vertėsi medicinos praktika.

1918 m. grįžo į Lietuvą. 1918–1920 m. ėjo Vilniaus žydų bendruomenės mokyklų skyriaus vedėjo pareigas. 1921 m. buvo paskirtas Kauno miesto valdybos medicinos skyriaus direktoriumi. Iki 1923 m. taip pat dirbo Žydų reikalų ministerijoje, kur užėmė kanceliarijos švietimo skyriaus viršininko pareigas. 

Buvo įsitraukęs į Lietuvos žydų visuomeninių organizacijų veiklą, tame tarpe į švietimo ir kultūros organizaciją „Tarbut". 1920 m. buvo vienas iš šios organizacijos steigėjų. 1923–1924 m. buvo „Tarbut" mokytojų kursų direktorius. 1924–1934 m. vadovavo žydų gimnazijai Šiauliuose.

Buvo išrinktas į Pirmąjį Seimą pagal sionistų sąrašą „Už tautos autonomiją" (II Kauno rinkimų apygardoje). Buvo žydų tautinių mažumų atstovas, o nuo 1923 m. vasario mėnesio įregistravus žydų frakciją – žydų frakcijos narys. 1923 m. mandato negavo, į Antrąjį Seimą pateko vėliau vietoje Simono Rozenbaumo, kuris paliko Seimą. Šio Seimo nariu tapo 1925 m. kovo 24 d.

1934 m. paliko Lietuvą, išvyko į Palestiną. Tolesnis likimas nežinomas.

Literatūra
----------

* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922—1923), II (1923—1926), III (1926—1927), IV (1936—1940) narių biografinis žodynas, Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija, Vilniaus pedagoginis universitetas, Vilnius 2007

Nuorodos
--------

* Joselis Bergeris (*lrs.lt*) Archyvuota kopija 2018-03-01 iš Wayback Machine projekto.
| Genujos švyturys |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Italijos vėliava Italija |
|  |
| Koordinatės | 44°24′16.44″ š. pl. 8°54′17.00″ r. ilg.﻿ / ﻿44.4045667°š. pl. 8.9047222°r. ilg.﻿ / 44.4045667; 8.9047222Koordinatės: 44°24′16.44″ š. pl. 8°54′17.00″ r. ilg.﻿ / ﻿44.4045667°š. pl. 8.9047222°r. ilg.﻿ / 44.4045667; 8.9047222 |
|  |
| Aukštis | 77 m |
|  |
| Pastatytas | 1543 m. |
|  |
| Vieta | Genuja |
|  |
| Vandens telkinys | Ligūrijos jūra |
|  |
| Signalo matomumas | 25 jūrmylės |

**Genujos švyturys** (it. *Lanterna di Genova*) – pagrindinis Genujos uosto švyturys Italijoje. Šis švyturys ne tik atlieka savo pagrindinę navigacijos funkciją, tačiau yra vienas pagrindinių Genujos simbolių.

Iš akmens pastatytas švyturys yra 77 m aukščio ir yra penktas pagal aukštį pasaulyje bei antras tradicinio stiliaus švyturys. Iki 1902 m. kai Prancūzijoje buvo pastatytas Île Vierge švyturys, Genujos statinys buvo aukščiausias pasaulyje. Su natūralia kalva, ant kurios stovi šis švyturys, jo aukštis siekia 117 m.

Pirmasis bokštas šioje vietoje pagal kai kuriuos šaltinius pastatytas čia 1128 m. kai kuriais duomenimis 1161 m. Bėgant laikui švyturys ne kartą buvo perstatomas. 1956 m. buvo atlikti paskutiniai švyturio atstatymo darbai po bombardavimų II pasaulinio karo metu.

1449 m. vienu iš šio švyturio prižiūrėtoju dirbo keliautojo Kristupo Kolumbo dėdė Antonijus Kolumbas.

Genujos švyturys pastatytas iš dviejų dalių, kurias skiria terasa, o ant viršaus įrengtas žibintas. Dabartinės formos švyturys pastatytas 1543 m. ir pagal amžių jis nusileidžia tik Heraklio bokštui Graikijoje ir Kipu švyturiui Estijoje.

Šis švyturys yra vietos futbolo klubų „UC Sampdoria" ir „Genoa CFC" derbio (Lanternos derbio) simbolis.

Galerija
--------

* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  List fof lights
2. ↑  The Tallest Lighthouses
3. ↑  „La Lanterna - The Lighthouse of Genova". *liguri.org*. Suarchyvuotas originalas 15 September 2012. Nuoroda tikrinta 8 August 2010.
4. ↑  Lighthouses of Italy: Liguria
5. ↑  Lighthouses of Italy: Liguria
6. ↑  Lighthouses of Italy: Liguria
**Shannon Aviza**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Shannon Aviza |
| Gimimo data | 1998 m. spalio 5 d. (25 metai) |
| Gimimo vieta | Midvėjus, Masačusetsas, JAV |
| Ūgis | 175 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Numeris** | 2 |
| **Pozicija** | centro gynėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2021  2022 | New England FC  FC Gintra | 0? 0(?)18 0(2) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. kovo 26 d.. |

**Šenon Aviza** (*Shannon Aviza* g. 1998 m. spalio d.) – amerikiečių futbolininkė, centro gynėja.
Atstovavo Šiaulių „Gintros" klubui.

Karjera
-------

Kilusi iš nedidelio miestelio Norfolko grafystėje, Masačiusetse. Įspūdingai žaidė Medway vidurinėje mokykloje, pelnydama 54 įvarčius ir atlikdama 50 rezultatyvių perdavimų. Buvo ekipos kapitonė, o jos atstovajama Mustangs komanda pateko į Masačusetso 3 diviziono valstijos finalą 2015, o 2016 m. laimėjo Tri Valley lygos, 3 diviziono Pietų skyriaus ir Rytų Masačusetso diviziono čempionatus. 

Klubiniame lygmenyje Aviza žaidė Boston Breakers ekipoje, kuri dalyvavo NPL nacionaliniuose čempionatuose ir pateko į Nacionalinės taurės finalą 2015 ir 2016 metais.

### 2017–2020 m. studijos Sirakūzų Universitete

Studijavo Sirakūzų Universitete. Ketverius metus atstovavo universitetui, buvo ekipos lyderė, kuri visas rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje, buvo ekipos kapitonė.

### New England FC

Baigusi studijas prisijungė prie NEFC (New England Football Club) akademijos ekipos.

### FC Gintra

2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros" klubui.

2022 m. kovo 11 d. LMFA taurės turnyro finalo rungtynėse pasižymėjo pelnydama įvartį ir svariai prisidėjo prie „Gintros" klubo pergalės.

2022 m. kovo 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Šiaulietės šiose rungtynės rezultatu 2:1 palaužė varžoves.

2022 m. gegužės 8 d. pasižymėjo įvarčiu prieš FK Vilnius.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai | @ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **2022** | **„Gintra"** | 18 | 2 |  |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai
----------

**FC Gintra**
* **Lietuvos čempionė**: 2022 m.
* **LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja**: 2022 m.

Įvertinimai
-----------

* 2016 m. pelnė 3 diviziono Rytų Masačusetso metų žaidėjos apdovanojimą.

Asmeninė informacija
--------------------

* Sirakūzų universitete ir Martin J. Whitman vadybos mokykloje įgijo informacijos valdymo ir technologijų bei rinkodaros valdymo specialybę.
* Tėvai: Džonas Aviza (angl. *John Aviza*) ir Ailinas Aviza (angl. *Eileen Aviza*).
* Du broliai ir viena sesuo.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2022-02-09 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  LMFA Žiemos taurės finalas (archyvuota)
7. ↑  (LF) 2022-03-27 GINTRA 2:1 HEGELMANN
8. ↑  GINTRA v. FK VILNIUS (pagal lietuvosfutbolas.lt)
9. ↑  fkgintra.lt: Žiemos taurė 2022 m.

Nuorodos
--------

* lietuvosfutbolas.lt (Gintra 2022 m. sezone)
* Soccerway duomenų bazė (Apie žaidėją)
* UEFA (Apie žaidėją)
Koordinatės: 56°00′53″š. pl. 23°30′23″r. ilg.﻿ / ﻿56.0147°š. pl. 23.5065°r. ilg.﻿ / 56.0147; 23.5065

|  |
| --- |
| **Naisių mokykla** |
| [[Vaizdas:|Naisių mokykla herbas|center|100px]] |
| Naisių mokykla |
| **Adresas** | Plento g. 16, Naisiai |
| **Direktorius(-ė)** | Vytautas Šimkus |
| **Mokinių skaičius** | 128 |
| **Įkūrimo data** | 1904 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 16 |

**Šiaulių rajono Naisių mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Naisiuose (Šiaulių raj.), vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190076486. Dabar tai Meškuičių gimnazijos skyrius.

Istorija
--------

Mokykla 2010 m.
Mokykla 2015 m.
Vladimiras Zubovas, rūpinęsis, kad jo dvaruose galėtų mokytis vaikai, 1904 m. sausio 8 ir 13 d. parašė laiškus Kauno gubernijos liaudies mokyklų direktoriui Aleksandrui Lebedincovui, prašydamas leisti pradėti vaikų mokymą privačiose liaudies mokyklose, kurias jis jau esąs suprojektavęs, ir žadąs būti šių mokyklų globėju. Prašyme pabrėžiama, kad jo dvaruose Ginkūnuose, Naisiuose, Medemrodėje, Dabikinėje norima steigti mokyklas darbininkų tarnautojų vaikams. Liaudies mokyklų inspektorius M. Kuznecovas netruko patikrinti padėtį grafo Zubovo dvaruose, pateikti duomenis Kauno gubernijos liaudies mokyklų direktoriui. Inspektoriaus nuomone, mokyklas būtina atidaryti dar 1904 m. Tuo metu Naisių dvare dirbo 20 šeimų, kuriose buvo 40 mokyklinio amžiaus vaikų. Artimiausios mokyklos už 3 varstų (3,2 km).

1904 m. balandžio 19 d. Vilniaus švietimo įstaigos globėjo nurodymu leista grafui Zubovui atidaryti jo dvaruose keturias vienaklases pradines mokyklas. Tada V. Zubovas kreipėsi į Kauno gubernijos liaudies mokyklų direktorių, prašydamas priimti į Naisių dvaro mokyklą mokytoją Aną Gusevą, baigusią Sankt Peterburgo progimnaziją, buvusią dvaro valdytojo E. Gaidamavičiaus vaikų mokytoją. Spalio 8 d. prašymas patenkintas, įkurta Naisių dvaro V. Zubovo pradinė mokykla, prasidėjo mokslo metai.

1949 m. rugsėjo 1 d. įkurta septynmetė mokykla, 1962 m. rugsėjo 1 d. – aštuonmetė mokykla, 1991 m. rugsėjo 1 d. – devynmetė mokykla, 1999 m. rugsėjo 1 d. – pagrindinė dešimtmetė mokykla. 2012 m. pakeistas mokyklos pavadinimas – Šiaulių rajono Naisių mokykla. 2020 m. tapo Meškuičių gimnazijos skyriumi.

Direktoriai
-----------

* Vytautas Šimkus

Šaltiniai
---------

1. ↑  Šiaulių r. Meškuičių gimnazijos Naisių skyrius. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-17).
2. ↑  Šiaulių r. Naisių mokykla. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-17).

* Naisių pagrindinės mokyklos istorija (sud. Daiva Remeikienė). – Radviliškis: Litera, 2004. – 32 p.: iliustr. – ISBN 9955-410-36-1

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
**Induktotermija** (lot. *inductio* – sužadinimas + gr. therme – šiluma) – fizioterapijos metodas – gydymas kintamuoju aukšto dažnio (keliolikos megahercų) elektromagnetiniu lauku. Ant skaudamos kūno vietos dedamas sausas 1,5 – 2 cm storio tarpiklis (pvz. rankšluostis), ant jo – elektrodas: plokščias diskas, kurio viduje yra ritės su vijomis elektros srovei, arba izoliuotas kabelis, kuriam galima suteikti norimą formą (pvz. susukti spirale, kilpa). Veikiant magnetiniam laukui, audiniuose susidaro sūkurinės srovės, kurių energija virsta šiluma; audiniai 6 – 8 cm gylyje įšyla, gali šiek tiek pakilti ir viso kūno temperatūra. Išsiplečia kraujagyslės, pagreitėja kraujotaka, mažėja uždegimas, skausmas, gerėja kaulų, sąnarių, raumenų būklė.

Procedūra trunka 15 – 30 min (vaikui ~15 minučių); gydymo kursas 10 – 20 procedūrų. Induktotermija praktikuojama plaučių, virškinamojo trakto, periferinės nervų sistemos, inkstų, lytinių organų ligoms, kaulų lūžiams, sumušimams gydyti.

Induktotermijos procedūros nepatartinos sergančiam sunkia ischemine širdies liga, nuomariu, turinčiam naviką, pūlinį, padidėjusį kraujospūdį.

Šaltiniai
---------

Medicinos enciklopedija, 1 t. Vilnius: Valstybinė enciklopedijų leidykla, 1991.
**Chima Moneke**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1995 m. gruodžio 24 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Abudža, Nigerija |
| Ūgis | 2,00 m |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Vitorijos „Baskonia" |
| **Pozicija** | sunkusis krašto puolėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 20182018–20192019–20202020–20212021–20222022–20232022–202320232024– | Ruano „Rouen"Deneno „Voltaire Basket"Kempero „Béliers de Kemper"Orleano „Loiret"Manresos „Manresa"Sakramento „Kings" → Stoktono „Kings"Monako „AS Monaco"Vitorijos „Baskonia" |  |
| Šalies rinktinė |
| 2021– | Nigerija Nigerija |  |
|  |

**Čima Monekė**, visas vardas **Nvačukvu Iheukvumerė Čima Monekė** (*Nwachukwu Iheukwumere Chima Moneke*, g. 1995 m. gruodžio 24 d.) – Nigerijos krepšininkas, rungtyniaujantis sunkiuoju krašto puolėju.

Gimė diplomatų šeimoje Abudžoje. Nuo pat mažumės gyveno tai Australijoje, tai Nigerijoje, tai Turkijoje, tai Šveicarijoje. Žaisti krepšinį pradėjo Australijoje, Kanberoje, Džininderos Ežero Kanberos universiteto vidurinės mokyklos komandoje (ten rungtyniavo su kitu, vėliau išgarsėjusiu žaidėju Dante Eksumu). 2013 m. Č. Monekė, gavęs stipendiją, išvyko į JAV, žaidė už Šiaurės Rytų bendruomenės koledžo (*Northeast Community College*, Norfolkas, Nebraska) komandą, 2016–2018 m. – už Kalifornijos universiteto Deivise komandą „Aggies".

2018 m. NBA Naujokų biržoje Č. Monekė nebuvo pašauktas, profesionalo karjerą pradėjo Prancūzijoje. Iš „Ruano" klubo atleistas po 3 rungtynių. Žaidėjas rungtyniavo antrosios Prancūzijos lygos klubuose, vėliau siekė grįžti į Australiją, bet sutartis su Pietryčių Melburno „Phoenix" nebuvo pasirašyta, nes Č. Monekė neturėjo Australijos paso. Žaidėjas vėl grįžo į antrąjį Prancūzijos divizioną, tada – į „Orleano" klubą. 2021 m. perėjęs į Manresos klubą, Č. Monekė tapo jo lyderiu, pasiekė FIBA Čempionų lygos finalą ir tapo šio turnyro MVP.

2022 m. Č. Monekė sudarė kontraktą su NBA klubu Sakramento „Kings", tačiau ten rungtyniavo visiškai epizodiškai (2 rungtynės, buvo skolinamas į G lygą). 2023 m. grįžo į Europą, kur sezono antroje pusėje papildė „Monako" klubą. Vasarą perėjo į Vitorijos „Baskonia" ir tapo vienu komandos lyderių.

Č. Monekė už Nigerijos rinktinę žaidė 2021 m. Afrikos krepšinio čempionato atrankoje.

Laimėjimai
----------

* Prancūzijos krepšinio lyga: 2023 m.
* Prancūzijos krepšinio taurė: 2023 m.
* FIBA Čempionų lygos MVP: 2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Chima Moneke, *landofbasketball.com*)
2. ↑  Chima Moneke reveals NBA clubs he could’ve joined, eyes Vezenkov in Kings, *basketnews.com*
3. 1 2 3 4 5  Leonard Solms. „From Nigeria to Australia to Sacramento – How Chima Moneke ended up at the Kings", 2022, *ESPN*.
4. ↑  Chima Moneke, *nba.com*
5. ↑  Chima MONEKE, *fiba.basketball*
Europos čempionato BMX varžybos.
**BMX** (angl. *Bicycle MotoCross*; X raidė žymi angl. *cross*, kadangi X primena kryžių, sankryžą) – dviračių kroso ir trialo sportas atsiradęs JAV septintojo dešimtmečio pabaigoje. BMX dviračiai skirti įveikti rampoms, tilteliams ir kitom kliūtims.

Istorija
--------

Nuo 1979 m. Amerikoje BMX sporto varžybų organizavimu rūpinasi dvi federacijos (NBA, NBL), kurios vienija profesionalius dviratininkus. 

Ši sporto šaka plinta ir Europoje: Prancūzijoje, Belgijoje, Nyderlanduose. Tarptautinė BMX federacija (IBMXF) susikūrė 1981 m. ir surengė pirmąjį pasaulio kroso čempionatą Pontieke, (JAV).

1993 m. BMX kaip sporto šaką pripažino Tarptautinė dviratininkų sąjunga. Dviračių akrobatikos rungtis pirmą kartą debiutavo Europos čempionate 1983 m. Nuo 1995 m. pastebimas didėjantis populiarumas, daugėja žiūrovų. Rengiama daug parodomųjų rungtynių, tokių kaip X-games Jungtinėse Valstijose.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje BMX varžybos vyksta neseniai. Prieš dešimtmetį pirmas BMX lenktynių klubas įsikūrė Šiauliuose, vėliau – Pakruojyje, po to – Panevėžyje. 

Respublikinėse varžybose šiuo metu dalyvauja trys klubai ir viena sporto mokykla (SM):

* Pakruojo BMX sporto klubas (dalinai oficialus pavadinimas, klubo sportininkai atstovauja Pakruojo rajono sporto centrui);
* Panevėžio Mažųjų Dviračių sporto klubas „Ekstrimas";
* Šiaulių miesto BMX sporto klubas;
* Šiaulių miesto SM "Dubysa" (BMX - viena iš kelių mokyklos sportinės veiklos sričių.).

Yra rengiamos 4 etapų Lietuvos BMX lenktynių pirmenybės. Jas organizuoja Lietuvos dviračių sporto federacija ir miestas – konkretaus etapo rengėjas. Taip pat yra rengiamos sezono atidarymo (pavasarį) ir uždarymo (rudenį) varžybos.

Šalies ir tarptautinėse BMX race trasose ženklių laimėjimų yra pasiekę pavieniai Lietuvos mažųjų dviračių meistrai. Pažymėtina – šio sporto pradininkė Lietuvoje, pasaulio BMX lenktynių čempionė šiaulietė Vilma Rimšaitė. Tarp Baltijos šalių BMX lenktynių sportas labiau pažengęs Latvijoje. Šios šalies BMX lenktynių komanda yra tapusi Europos čempione.

Dviratis
--------

BMX dviratis
BMX dviračiai yra su papildomomis kojų atramomis, jų vairas išriestas į viršų, ratai labai platūs. Visiems BMX dviračiams yra būdingas mažas, labai tvirtas rėmas, nedidelis svoris. Dažniausiai vairo konstrukcija leidžia priekiniam ratui apsisukti aplink 360° kampu, ir ne vieną sykį. Ratų dydis gali varijuoti tarp 12–14 colių (300–360 mm) skersmens, tarp jų 20 colių yra pats populiariausias.

Nuorodos
--------

* BMX naujienų kategorija Lietuvos dviračių sporto federacijos (LDSF) svetainėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „BMX Bike Sizing".
| **Stanislavas Pienkovskis** |
| --- |
| Gimė | 1872 m. vasario 11 d.Sedlcos, Lenkija |
| Mirė | 1944 m. rugsėjo 18 d. (72 metai)Čenstakava, Lenkija |
| Tėvai | Jonas Pienkovskis Konstancija Malkovska |
| Sutuoktinis (-ė) | Marija CumftaitėEugenija Jakobovska |
| Vaikai | Stanislavas, Vanda |
|  |
| Veikla | Lenkijos poetas, žurnalistas, kritikas |

**Stanislavas Pienkovskis** (lenk. *Stanisław Pieńkowski*, 1872 m. vasario 11 d. Sedlcos, Mazovijos vaivadija, Lenkija – 1944 m. rugsėjo 18 d. Čenstakava, Silezijos vaivadija, Lenkija). Lenkijos literatūros ir teatro kritikas, žurnalistas, vertėjas, poetas.

Biografija
----------

Stanislavas Pienkovskis mokėsi Sedlcos ir Varšuvos gimnazijose. Už dalyvavimą studentų demonstracijoje, 1894 m. balandžio 17 d. buvo areštuotas ir pateko į kalėjimą ir buvo priverstas palikti Rusijos imperijos teritoriją. Stanislavas Pienkovskis išvyko į Austrijai priklausančią Krokuvą ir pradėjo bendradarbiauti žurnalo „Życie" redakcija. Vėliau kaip žurnalistas ir literatas bendradarbiavo su leidiniais „Głos", „Ateneum", „Książki", „Krytyka", „Nasz kraj". Jis buvo literatūros kritiku, domėjosi tapyba, architektūra, menu ir Indijos filosofija (išvertė Rigvedos himnus).

Pirmo pasaulinio karo metu Stanislavas Pienkovskis gyveno Kijeve ir bendradarbiavo su Stanislavos Visockos (lenk. *Stanisława Wysocka*) teatru „Studyo". Po karo grįžo į Varšuvą ir dirbo teatro kritiku „Gazetą Poranną", „Rzeczą Pospolitą", „Słowem Polskim", „Myślą Narodową", „Gazetą Warszawską" redakcijose. Savo straipsniuose aršiai kritikavo to meto literatūros eksperimentatorius, ypač lenkų poetų eksperimentalistų grupę „Skamander".

Kaip rašytojas ir poetas Stanislavas Pienkovskis savo kūrinius publikavo laikraščiuose ir žurnaluose, kuriuose jis dirbo. Išvertė Polio Verleno (pranc. *Paul Marie Verlaine*) „Chanson d'automne", jo žmona Marija, pirmoji 1901 m. į lenkų kalbą išvertė Frydricho Nyčės laiškus „Štai kaip Zaratustra kalbėjo".

Atskirais knygomis buvo išleistos Stanislavo Pienkovskio publikacijos ir kritikos straipsniai:

* „Zdanie Warszawy o "Pochodzie na Wawelu"" (Varšuvos pastatai apie „Vavelio paradą") 1912 m.
* Dwa żywioły: (głos w sprawie żydowskiej) 1913 m.
* „Maski życia" (Gyvenimo kaukės) 1925 m.
* „W ogniu walki" (Mūšio įkarštyje) 1929 m.
* „Dusza tłumu i inne wiersze" 2005 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Skamandras" – lenkų poetų eksperimentalistų grupė, įsikūrusi 1918 m. „Skamandro" vardu pasivadino 1919 m. gruodžio mėn. Jaunųjų poetų tikslas buvo sutraukyti ryšius tarp istorijos ir poezijos ir panaikinti lenkų poezijos nacionalistinę ir patriotinę funkciją. Kartu jie siekė priartinti poeziją prie paprastų žmonių, panaudojant šnekamąją kalbą, neologizmus ir vulgarizmus. Ir jie skelbė kasdienio gyvenimo grožį visose jo formose, tarp jų ir biologinės. Atsisakė pusiau mitinių herojų, juos pakeitę paprastais žmonėmis. Grupė aktyviai veikė iki 1929 m.
2. ↑  Poezja Skamandrytów lenk. [neveikianti nuoroda]
3. ↑  Akademinės knygos internetu
| **Maksas Ebertasvok. *Max Ebert*** |
| --- |
| Gimė | 1879 m. rugpjūčio 4 d.Štendalis |
| Mirė | 1929 m. lapkričio 15 d. (50 metų)Berlynas |
|  |
| Veikla | vokiečių archeologas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | daktaras |
| Alma mater | Berlyno universitetas |

**Maksas Ebertas** (vok. *Max Ebert*, 1879 m. rugpjūčio 4 d. Štendalis – 1929 m. lapkričio 15 Berlynas) – vokiečių archeologas, daktaras.

Biografija
----------

Studijavo istoriją ir germanistiką Insbruko, Heidelbergo, Halės ir Berlyno universitetuose. 1918 m. daktaras. Nuo 1921 m. Vokietijos archeologijos instituto narys.

1906-1914 m. dirbo Berlyno muziejuje, dalyvavo archeologiniuose tyrimuose Kurše. 1918-1927 m. Karaliaučiaus, 1927-1929 m. Berlyno universiteto dėstytojas, nuo 1921 m. profesorius. 1922-1924 m. Latvijos universiteto Archeologijos katedros vedėjas, 1923-1927 m. draugijos „Prussia" Karaliaučiuje pirmininkas ir jos žurnalo redaktorius.

Mokslinė veikla
---------------

Su kitais archeologais, daugiausia su B. Erlichu kasinėjo Rytprūsių piliakalnius ir senovės gyvenvietes. Parašė straipsnių iš Rytų Prūsijos archeologijos, aprašė keletą bronzos amžiaus lobių. Sudarė „Enciklopedinį proistorės žodyną".

Bibliografija
-------------

* Der Stil der Heineschen Jugendprosa, Berlin 1903 m.
* Südrußland im Altertum. Schroeder, Bonn 1921 m.
* Reallexikon der Vorgeschichte 15 t. 1924-1932 m.
* Truso. Deutsche Verlagsgesellschaft für Politik und Geschichte, Berlin 1926 m.
* Vorgeschichtliches Jahrbuch für die Gesellschaft für vorgeschichtliche Forschung, Berlin 1926 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valdemaras Šimėnas. *Maksas Ebertas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 301 psl.

Nuorodos
--------

* Biografie, Max Ebert
| **Andrius Palionis** |
| --- |
| Gimė | 1975 m. birželio 5 d.Kaunas, Lietuvos TSR |
| Tėvas | Juozas Palionis |
| Sutuoktinis (-ė) | Eglė Palionienė |
| Vaikai | Juozas, Monika ir Emilija |
|  |
| Veikla | politikas, finansininkas |
| Organizacijos | Lietuvos Respublikos Seimas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus Universitetas |

**Andrius Palionis** (g. 1975 m. birželio 5 d. Kaune) – Lietuvos politikas, finansininkas.

Biografija
----------

Gimė politiko Juozo Palionio šeimoje. 1993 m. baigė Vilniaus Šeškinės vidurinę mokyklą. 1998 m. baigė buhalterinės apskaitos ir audito studijas Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete.

1994–1995 m. dirbo Lietuvos statistikos departamente, 1995–1996 m. –Lietuvos akciniame inovaciniame banke. 1996–2000 m. dirbo AB banke „Hermis". 2000–2001 m. dirbo AB banke SEB. 2001–2006 m. UAB „Ginvesta" vyriausiasis finansininkas, 2006–2012 m. – UAB BTN direktorius.

Nuo 2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys. Nuo 2019 m. žemės ūkio ministras.

Nuo 2017 m. Lietuvos socialdemokratų darbo frakcijos seniūnas.

Nuorodos
--------

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Giedrius Surplys** | **Lietuvos Žemės ūkio ministras**2019 – 2020-12-10 | Po to:**Kęstutis Navickas** |

Nuorodos
--------

* Biografija Archyvuota kopija 2017-10-27 iš Wayback Machine projekto.
* Susiję straipsniai
| **Mindaugas Bastys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1965 m. sausio 29 d. (59 metai)Lietuva Joginiškiai Šakių raj. |
| Tėvai | Juozas Bastys (1934–1994) |
| Sutuoktinis (-ė) | Išsiskyręs (buvusi sutuoktinė Jolanta) |
| Vaikai | Domantas, Kasparas |
|  |
| Pareigos | Šakių rajono savivaldybės tarybos narys |
| Partija | LSDP |
|  |
| Išsilavinimas | LVA |

**Mindaugas Bastys** (g. 1965 m. sausio 29 d. Joginiškiuose, Šakių raj.) – zootechnikas, Lietuvos ir Šakių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1972–1983 m. mokesi Šakių raj. Kriūkų vidurinėje mokykloje, 1990 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademijoje zootechniko specialybę. Parengė biomedicinos mokslų srities agronomijos daktaro disertaciją „Pluoštui auginamų linų pasėlio tankumo, derliaus bei jo kokybės formavimas technologinėmis priemonėmis".

1990 m. Kriūkų kolūkio darbuotojas, 1991 m. AB „Kauno audiniai" Kriūkų filialo direktorius, 1993–2000 m. UAB „Agrolina" direktorius, 1998–2000 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto Augalininkystės katedros mokslinis bendradarbis. 2000 m. Kriūkų seniūnijos seniūnas. 2000–2004 m. ir 2008–2018 m. Seimo narys. Nuo 2005 m. Lietuvos žemės ūkio ministerijos ministro patarėjas, 2006–2008 m. Lietuvos ministro pirmininko patarėjas. 2016–2017 m. Seimo pirmininko pavaduotojas .

2000–2003 m. 2003 m. ir 2007–2008 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2001 m. sausio iki 2018 m. kovo – Lietuvos socialdemokratų partijos tarybos ir Prezidiumo narys.

2017 m. kovo 9 d. paskelbta, jog remiantis Valstybės saugumo departamento pažyma M. Basčiui neišduotas leidimas dirbti su slapta informacija. 2017 m. balandžio 18 d. LR Seimas patvirtino Nacionalinio saugumo ir gynybos komiteto (NSGK) tyrimo išvadas, kad „*M. Bastys veikė prieš Lietuvos interesus, jo ryšiai su Rusijai dirbančiais asmenimis kelia grėsmę šalies saugumui*". NSGK taip pat pareiškė, kad teikdamas paaiškinimus jam M. Bastys melavo. M. Bastys visus kaltinimus neigė. 2017 m. gruodžio 22 d. LR Konstitucinis teismas paskelbė, kad M. Bastys sulaužė priesaiką ir šiurkščiai pažeidė Konstituciją nuslėpęs savo ryšius su buvusiu KGB darbuotoju Piotru Vojeika, kai pretendavo gauti leidimą dirbti su slapta informacija. 2018 m. kovo 13 d. LR Seimas balsavo dėl Seimo nario mandato panaikinimo M. Basčiui, tačiau balsavusiųjų už (72 balsai) nepakako. Kovo 14 d. šis informavo, kad iš Seimo pasitrauks savo noru.

Išsiskyręs, buvusi sutuoktinė Jolanta, vaikai Domantas ir Kasparas.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  *Seimas: M. Bastys veikė prieš Lietuvos interesus*, BNS, 2017 m. balandžio 18 d. 16:55
4. ↑  *Konsituticinis Teismas: Bastys sulaužė priesaiką ir pažeidė Konstituciją.* delfi.lt, 2017 m. gruodžio 22 d. 14:23
5. ↑  bernardinai.lt
6. ↑  delfi.lt
7. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos socialdemokratų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-03 iš Wayback Machine projekto.
**Vasilijus Ulrichas** (rus. *Ульрих, Василий Васильевич*; 1889 m. liepos 13 d. Ryga – 1951 m. gegužės 7 d. Maskva) – TSRS valstybės veikėjas, armvoenjuristas (armijos karo juristas, laipsnis suteiktas 1935 m. lapkričio 10 d.), vėliau – justicijos generolas pulkininkas (laipsnis suteiktas 1943 m. kovo 11 d.). Vienas pagrindinių stalininių represijų vykdytojų, vadovavo TSRS Aukščiausiojo teismo Karinei kolegijai.

Biografija
----------

### Ankstyvieji metai

Buvo krikštytas kaip stačiatikis. Jo tėvas buvo Latvijos revoliucionierius, kilęs iš baltvokiečių, o motina – iš rusų bajorų šeimos. Dėl tėvo atviro dalyvavimo revoliucinėje veikloje visa šeima 5 metus išbuvo tremtyje Irkutske.

1908 m. prisidėjo prie revoliucinio judėjimo. 1910 m. įstojo į RSDDP (bolševikas). Rygoje baigė realinę mokyklą. 1914 m. baigė Rygos politechnikos instituto komercinį skyrių.
  
1914-1915 m. dirbo kontoros darbuotoju.

1915 m. paimtas į kariuomenę. Baigė praporščikų mokyklą, tarnavo pionierių batalione. 1917 m. gavo paporučikio laipsnį.

### Tarnyba VČK-OGPU organuose

Nuo 1918 m. dirbo RTFSR NKVD organuose ir VČK, buvo finansų skyriaus vedėjas. Nuo 1919 m. – vidaus apsaugos kariuomenės štabo komisaras. Vėliau paskirtas Juodosios ir Azovo jūrų pajėgų ypatingojo skyriaus viršininku. 1922 m. vasarį vadovavo Kryme likusių baltagvardiečių laivyno karininkų masiniams suiminėjimams ir šaudymams.

### Veikla teismuose

1926–1948 m. buvo TSRS Aukščiausiojo Teismo Karinės kolegijos pirmininkas ir kartu 1935–1938 m. – TSRS Aukščiausiojo Teismo pirmininko pavaduotojas. Buvo Boriso Savinkovo proceso teismo pirmininkas, Savinkovas nuteistas mirti, bet nuosprendis čia pat pakeistas 10 metų kalėjimo.
Pirmininkavo svarbiausiems stalininių represijų laikų procesams: Pirmajam Maskvos procese (1936 m. rugpjūčio 19-24 d.), antrajam Maskvos procesui (Lygiagrečiojo antitarybinio centro procesas; 1937 m. sausio 23-30 d.), trečiajam Maskvos procesui (Antitarybinio dešiniojo trockistinio bloko procesas; 1938 m. kovo 2-13 d.), Tuchačevskio procese (1937 m. birželio 11 d.) ir t. t.
  
Buvo vienas iš pagrindinių represijų organizatorių. Iš J. Stalino gaudavo nurodymus apie teisiamųjų bausmių griežtumą.

1948 m. Politbiuro nutarimu pašalintas iš Aukščiausiojo teismo pirmininko pavaduotojo pareigų dėl trūkumų darbe ir „kai kurių TSRS Aukščiausiojo teismo narių bei jo aparato darbuotojų piktnaudžiavimo tarnybine padėtimi", paskirtas Juridinės akademijos dėstytoju.

Oficialiais duomenimis mirė laisvėje nuo infarkto. Palaidotas Maskvos Novodevičės kapinėse. Žinoma ir versija, kad prieš mirtį V. Ulrichas buvo suimtas ir mirė kalėjime.

V. Ulricho žmona buvo Ana Kasel (*Анна Давыдовна Кассель*; 1892–1974), RSDDP narė nuo 1910 m. buvusi V. Lenino sekretoriato darbuotoja.

Apdovanojimai
-------------

* Lenino ordinas (dukart)
* Raudonosios Vėliavos ordinas (dukart)
* 1-o laipsnio Tėvynės karo ordinas
* Raudonosios Žvaigždės ordinas

Nuorodos
--------

1. ↑  ««Члены Верховного суда брали взятки»» Журнал «Коммерсантъ Власть», №31 (785), 11.08.2008
2. ↑  УЛЬРИХ ВАСИЛИЙ ВАСИЛЬЕВИЧ 1889, Рига — 1951, Москва. Archyvuota kopija 2010-05-26 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Lamborghini Gallardo |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Automobili Lamborghini S.p.A |
| Metai | 2003-2013 |
| Gamykla | Bolonijos Sant'Agata, Italija |
| Dizaineris (-iai) | Italdesign GiugiaroLuc Donckerwolke |
| Chronologija |
| Prieš tai | Lamborghini Jalpa |
| Po to | Lamborghini Huracán |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | Sportinis automobilis |
| Kėbulo tipas (-ai) | 2 durų kupė2 durų roudsteris |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | 5.0 L V105.2 L V10 |
| Transmisija (-os) | 6 pavarų mechaninė/pusiau automatinė |
| Išmatavimai |
| Ratų bazė | 2 560 mm |
| Kita informacija |
| Susiję automobiliai | Audi R8Lamborghini Concept S |

**Lamborghini Gallardo** – Lamborghini sportinis automobilis, kuris buvo pristatytas 2003 m. Ženevos automobilių parodoje. Tai populiariausias Lamborghini modelis. Gallardo – nuo 2003-iųjų pagaminta per 10 tūkst. vnt. Pavadinimas *Gallardo* reiškia garsią kovos bulių veislę.

Lamborghini Gallardo Superleggera
---------------------------------

Lamborghini Gallardo LP 570-4 Superleggera – nepaprastai lengva ir atnaujinta šio modelio versija buvo pristatyta 2010 metais. 5,2 l darbinio tūrio, V10 tipo variklis prie 8 000 aps./min. pasiekia 562 AG galią ir maksimalų 540 Nm sukimo momentą esant 6 500 aps./min. 100 km/h išvystomas vos per 3,4 s. o 200 km/h – per 10,2 s. Tuo tarpu didžiausias greitis bus lygus 325 km/h. Kaip bebūtų keista, tačiau automobilis ne tik galingas, bet ir ekologiškesnis už LP 560-4 – CO2 emisija sumažinta net 20,5 %.

Nuorodos
--------

* Oficialus Lamborghini tinklalapis