recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Suvalkų Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Suvalkų Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas** (lenk. *Pomnik Jana Pawła II w Suwałkach*) - paminklas popiežiui Jonui Pauliui II, Suvalkų mieste, Józef Piłsudski aikštėje prie Suvalkų Šv. Aleksandro katedros.

Istorija
--------

Paminklas buvo pastatytas paminėti popiežiaus atvykimą į Suvalkus 1999 m. birželio mėnesį. Paminklą 2007 m. spalio 16 d. atidengė ir pašventino vyskupas Jerzy Mazur ir miesto vadovas Józef Gajewski. Paminklo atidengimo metu vyko iškilmingas koncertas. Paminklas nulietas iš bronzos, o jo pagrindas iš granito. Paminklo autorius Kazimierz Gustaw Zemła, kuris yra sukūręs dar porą paminklų popiežiui kituose Lenkijos miestuose. Sprendimas statyti paminklą buvo priimtas 2005 m. balandžio mėnesį. 2005 m. į paminklo planavimo grupę priimtas ir garsus Suvalkijos architektas  Andrzej Strumiłło. Paminklas kainavo 300,000 zlotų, iš kurių 67,154,51 zlotą surinko privatūs rėmėjai, likusią dalį padengė miesto valdžia. Viso paminklo statyba ir aplinkos sutvarkymas kainavo apie 1,127,000 zlotus. Prie paminklo vyksta įvairios vietinės ir nacionalinės šventės. Tai vienas iš dviejų atskiriems žmonėms skirtų paminklų mieste, kitas yra skirtas švedų mokslininkui, Suvalkijos vietovardžių ir vandenvardžių tyrinėtojui Knut Olof Falk.

Šaltiniai
---------

* Aprašymas apie Suvalkų paminklus (lenk.) Archyvuota kopija 2011-07-07 iš Wayback Machine projekto.;
* Straipsnis apie paminklą (lenk.);
* Aprašymas apie paminklą I (lenk.) Archyvuota kopija 2010-02-12 iš Wayback Machine projekto.;
* Aprašymas apie paminklą II (lenk.) Archyvuota kopija 2012-10-23 iš Wayback Machine projekto.;
* Aprašymas apie paminklą III (lenk.) Archyvuota kopija 2012-10-23 iš Wayback Machine projekto.;
* Video medžiaga apie paminklą (lenk.);
* Šv. Aleksandro katedros tinklalapis (lenk.) Archyvuota kopija 2011-04-27 iš Wayback Machine projekto.;
* Lenkijos valstybinių švenčių minėjimas prie paminklo (lenk.).
**Esmė** – filosofijoje objekto (daikto, reiškinio) vidinis turinys, kuris pasireiškia visų jo įvairių ir prieštaringų formų vienove. Neatskiriama nuo reiškinio, kuris yra esmės reiškimosi forma. Reiškiniai nuolat kinta, o esmė išlieka pastovi, tačiau tik reiškinio pokyčiuose. Pažinimo procese esmė taip pat kinta: kas vienu atžvilgiu yra esmė, kitu gali būti dar gilesnė esmė – ir taip be galo. Esmė pažįstama remiantis žmonių praktine veikla, abstrakčiu mąstymu. Ji laikoma pažinta tuomet, kai atskleisti objekto raidos dėsniai, sukurtas teorinis jo modelis. Mąstyme esmės ir reiškinio kategorijomis išreiškiamas kelias nuo objekto formų įvairovės iki jo vidinio turinio ir vienovės – iki sąvokos.

Antikinėje filosofijoje esmė aiškinta kaip daiktų supratimo pradžia, kartu kaip jų raidos šaltinis. Demokritas laikė esmę neatskiriama nuo daikto, kylančia iš jį sudarančių atomų. Anot Platono, esmė (idėja) – jutimais nepagaunama, nemateriali, amžina, begalinė. Aristotelis manė, jog esmė neegzistuojanti atskirai nuo daiktų, tačiau nesanti iš tos pačios medžiagos kaip daiktas. Viduramžiais esmė buvo griežtai supriešinama su reiškiniu. Esmę atstovaująs Dievas, o žemiškoji būtis esanti netikra, iliuzinė.

Naujųjų laikų filosofijoje esmės ir reiškinio supriešinimas yra gnoseologinio pobūdžio. I. Kantas pripažino esmės („daikto paties savaime") objektyvumą, bet laikė ją nepažinia, nes reiškiniai esą tik subjektyvūs žmonių vaizdiniai. G. V. F. Hėgelis atskleidė esmės, kurią laikė jutimiškai konkrečia abstrakčios idėjos išraiška, ir reiškinio dialektinį ryšį. Kai kurios XX a. filosofijos kryptys esmę taip pat aiškina idealistiškai. Neopozityvizmo atstovai pripažįsta, kad realus – tik reiškinys; fenomenologijos požiūriu, būtis pati pasireiškianti reiškinyje, o esmė – grynai ideali konstrukcija; egzistencializmas pakeičia esmę egzistencijos sąvoka. Marksizme esmė ir reiškinys suprantami kaip objektyvios daiktų pasaulio charakteristikos, kaip pažinimo proceso pakopos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Esmė*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, III t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1978. T.III: Demokratinis-Garibaldžio
| **Viktoras Choriniakas** |
| --- |
| Gimimo vardas | Ви́ктор Хориня́к |
| Visas vardas | Ви́ктор Ви́кторович Хориня́к |
| Gimė | 1990 m. kovo 22 d. (33 metai)Minusinskas, Krasnojarsko kraštas, RTFSR |
| Tautybė | Rusas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius, režisierius, prodiuseris |

**Viktoras Choriniakas** (rus. *Ви́ктор Ви́кторович Хориня́к*, g. 1990 m. kovo 22 d. Minusinske, Krasnojarsko krašte) – Rusijos aktorius. Išgarsėjo įkūnijęs barmeno Konstantino vaidmenį televizijos serialuose „Virtuvė", „Viešbutis Eleonas" ir „Grand" bei Ivaną Naidenovą trilogijoje „Paskutinis herojus".

Biografija
----------

Nuo 2007 m. vaidino filmuose, nuo 2010 m. pradėjo aktyviai vaidinti televizijos serialuose. 

Išpopuliarėjo vaidindamas barmeną televizijos seriale „Virtuvė".

Vėlesnias metais filmavosi serialuose, juose kviestas įkūnyti pagrindinius herojus.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| Daukšių paminklas partizanams |
| --- |
| Bendras paminklo vaizdas iš rytų pusės |
| 

Daukšių paminklas partizanamsDaukšių paminklas partizanams

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°10′47″š. pl. 21°28′59″r. ilg.﻿ / ﻿56.179671°š. pl. 21.483181°r. ilg.﻿ / 56.179671; 21.483181Koordinatės: 56°10′47″š. pl. 21°28′59″r. ilg.﻿ / ﻿56.179671°š. pl. 21.483181°r. ilg.﻿ / 56.179671; 21.483181 |

 |
| Vieta | Skuodo rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Skuodo seniūnija |
| Aukštis | 2,55 m |
| Plotas | 4 m² |
| Naudotas | Pastatytas 2004 m. |

**Daukšių paminklas Kardo rinktinės Tautvaišo kuopos Paliomskio būrio partizanų atminimui** yra Skuodo rajono savivaldybės teritorijos pietinėje dalyje, Daukšiuose (Skuodo seniūnija), Daukšių kapinėse, kelių Mosėdis–Lenkimai ir Medininkai–Daukšiai kryžkelėje.

Paminklas
---------

Paminklas akmeninis, trijų tarpsnių. Postamentas stačiakampis, pjautų akmens plokščių ir betono mūro. Į jį įbetonuotas statmenas, pilkos spalvos lauko akmuo, kurio priekiniame fasade nušlifuota plokštuma su iškaltais Gedimino stulpais ir įrašu: „1947.03.18. Žuvusiems VIČIAUS sodyboje / PARTIZANAMS / 1. LIUDAS SKERSIS 1923 / 2. FELIKSAS SKERSIS 1925 / 3. VACYS RAMONAUSKAS 1922 / 4. JONAS RIAUBA 1922 / 5. JUOZAS MICKUS 1919 / 6. ADOLFAS LIEBUS 1918 / 7. JUOZAS KAŠTOUNAS 1912 / 8. JUOZAS BĖRONTAS 1928 / 9. HANZ (vokietis) 1923 / 10. HARIS / Atminimas įamžintas JADVYGOS MALŪKAITĖS / lėšomis." Viršuje kyla pjauto akmens kryžius, kurio priekinėje plokštumoje pritvirtintas kaltinis, ornamentuotas, metalinis kryželis.

Aukštis – 2,55 m. Paminklinės teritorijos plotas – 4 m².

Istorija
--------

Daukšių apylinkės miškuose pokariu veikė Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Tautvaišos (Mosėdžio) kuopos partizanų būrys, kuriam nuo 1947 m. vadovavo Liudas Skersys–*Bronius Poliomskis*. 1947 m. ankstyvą pavasarį būrys įsikūrė į Vakarus pasitraukusio Daukšių ūkininko Liudo Vičiaus apleistos sodybos mūriniame tvarte. Gavę agentų pranešimą, 1947 m. kovo 18 d. partizanus apsupo MGB vidaus kariuomenės 273-ojo šaulių pulko kareiviai ir MGB Mosėdžio valsčiaus stribai. Mūšio metu žuvo būrio vadas ir 9 partizanai. 

Žuvusiems atminti Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio dalyvės, Sausio 13-osios brolijos narės Jadvygos Malūkaitės-Petkevičienės lėšomis ir rūpesčiu 2004 m. Daukšių kapinėse pastatytas ir pašventintas paminklas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Birutė Strakšytė. Daukšių apylinkės ir jų žmonės. – Daukšiai: Skuodo viešoji biblioteka, 2006. – P. 25
Koordinatės: 56°08′30″š. pl. 21°31′20″r. ilg.﻿ / ﻿56.141772°š. pl. 21.522299°r. ilg.﻿ / 56.141772; 21.522299

|  Šatraminių Švč. Mergelės Marijos koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Skuodo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Šatraminiai |
| **Adresas** | Koplyčios g. 3 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | XVIII a. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

**Šatraminių Švč. Mergelės Marijos koplyčia** – katalikų koplyčia, esanti Skuodo rajone, Mosėdžio seniūnijoje, Šatraminių kaime, 3 km į šiaurės vakarus nuo Šauklių, 3,5 km į pietvakarius nuo Mosėdžio. Šatraminių koplyčia pastatyta XVIII a. Koplyčioje kiekvieną gegužės mėnesį giedamas „majus", du kartus metuose laikomos šv. mišios. Joje buvo sutuokta jaunavedžių porų. Koplyčia stovi Mosėdžio Šv. arkangelo Mykolo parapijoje.

XVII-XIX a. Šatraminiai priklausė Salantų dvarui. Dvasiniais kaimo reikalais rūpinosi Mosėdžio bažnyčios kunigai. Apie koplyčios atsiradimą byloja vienas pasakojimas. Kadaise pro Šatraminių kaimą buvo gabenamas šventas paveikslas. Kai nešikai pavargo ir jis pasidarė nepakeliama našta, žmonės apsistojo pailsėti. Toje vietoje ir buvo pastatyta koplyčia.

Koplyčia medinė, 4,5x6,5 m dydžio, neornamentuota. Joje įrengtas Švč. Mergelės Marijos altorius. Virš įėjimo durų ištapyta apvaizdos akis. Bokštelis medinis, dengtas skarda (anksčiau – skiedromis). Stogo kupoliuką vainikuoja metalinis kryžius. Pastato be bokšto aukštis – 4,8 m. Šventorius aptvertas akmens mūro tvora.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Šatraminių koplyčia *skouds.lt*
2. ↑  Mosėdžio Šv. arkangelo Mykolo parapija *telsiuvyskupija.lt*
3. ↑  Mosėdžio Šv. arkangelo Mykolo parapija *skuodoparapija.lt*
4. ↑  Šatraminių Švč. Mergelės Marijos koplyčia *svb.lt*

Nuorodos
--------

* Skuodo rajono sakralas Archyvuota kopija 2021-10-21 iš Wayback Machine projekto.
| Šatraminių III senosios kapinės |
| --- |
| Kapinių vaizdas iš šiaurės vakarų pusės, 2004 m. |
| 

Šatraminių III senosios kapinėsŠatraminių III senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°08′29″š. pl. 21°32′19″r. ilg.﻿ / ﻿56.141321°š. pl. 21.538478°r. ilg.﻿ / 56.141321; 21.538478Koordinatės: 56°08′29″š. pl. 21°32′19″r. ilg.﻿ / ﻿56.141321°š. pl. 21.538478°r. ilg.﻿ / 56.141321; 21.538478 |

 |
| Vieta | Skuodo rajonas |
| Seniūnija | Mosėdžio seniūnija |
| Aukštis | 10 m |
| Plotas | 0,14 ha |
| Naudotas | XVI–XIX a. |
| Žvalgytas | 2000, 2004, 2011 m. |

**Šatraminių III senosios kapinės**, vad. **Senkapiais, Maro kapeliais, Pilale**, yra pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Šatraminiuose (Mosėdžio seniūnija), 0,24 km į šiaurės vakarus nuo Erlos ir Šakalės santakos, 0,14 km į šiaurės rytus nuo kelio Šaukliai–Šatraminiai, Erlos kairiajame krante.

Kryžiai kapinių šiaurės vakarinėje dalyje

Kapinės
-------

Įrengtos Erlos slėnyje stūksančioje kalvoje. Ovalo plano, apjuostos akmenų pylimo, palei kurį auga lapuočiai medžiai.

Neveikiančios. Paviršius nelygus, duobėtas, žemėja į pietryčius. Šiaurės vakarinėje dalyje stovi seno kryžiaus stiebas, o priešais jį – 2 betoniniai antkapiniai kryžiai. Pietinėje papėdėje yra anotacinis ženklas.

Teritorijos plotas – 0,14 ha, perimetras – 163 m.

Istorija
--------

Pasakojama, kad kapinėse XVI–XVIII a. laidoti nuo maro mirę žmonės. Nuo XIX a. jos nenaudojamos, nors retsykiais čia laidodavo nekrikštytus kūdikius, savižudžius ir pan. Nuo XVIII–XIX a. pr. aptvertos akmenų pylimu. Kapinėse stovėjo 2 aukšti ąžuoliniai kryžiai ir koplytėlė, kurie XX a. II pusėje sunyko.

Vertingos kaip Žemaičių kraštui būdingas istorijos ir etninės kultūros paminklas.

2000, 2004, 2011 m. žvalgė Julius Kanarskas.

Šaltiniai
---------

* Kazimieras Prušinkas. Kapinės Mosėdyje ir jo apylinkėje. – Žemaičių žemė, 2005, Nr. 2 Archyvuota kopija 2007-12-05 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Šatraminių kaimo kapinės: Skuodo krašto enciklopedija
Lygiagrečios tiesės ir plokštumos
**Lygiagretumas** – terminas geometrijoje nusakyti ar tiesės arba plokštumos turi bendrų taškų.

*Lygiagrečios tiesės* – tiesės vienoje plokštumoje, kurios neturi bendrų taškų. Pagal euklidinę geometriją, per tašką, nepriklausantį turimai tiesei, galima nubrėžti tik vieną tiesę, lygiagrečią su turima tiese, pagal Lobačevskio neeuklidinę geometriją – bent dvi.

Jeigu dvi tiesės {\displaystyle \ell \_{1}} ir {\displaystyle \ell \_{2}} yra lygiagrečios, jos yra žymimos {\displaystyle \ell \_{1}\parallel \ell \_{2}}.

*Lygiagrečios plokštumos* – plokštumos, kurių visi taškai yra vienodai nutolę nuo kitos plokštumos.

Tiesė ir plokštuma, kurios neturi bendrų taškų, yra lygiagrečios, žymima: {\displaystyle a\parallel \alpha }

Plokštumų lygiagretumo požymis
------------------------------

Jei vienos plokštumos dvi susikertančios tiesės atitinkamai lygiagrečios kitos plokštumos dviem susikertančioms tiesėms, tai tos plokštumos yra lygiagrečios.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Lygiagretainis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lygiagrečios tiesės. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-02-05).
2. ↑  Vaidotas Mockus. Geometrijos žinynas moksleiviams. – Šiauliai: Šiaulių pedagoginis institutas, 1996. – 116 p. ISBN 9986-38-010-3
3. ↑  Petrė Grebeničenkaitė, Erika Tumėnaitė. Matematikos korepetitorius namuose. – Kaunas: Šiaurės Lietuva, 2002. – 177 p. ISBN 9986-705-90-8
| ***Džango*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Django |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Sergio Corbucci |
| Scenaristas (-ai) | Sergio Corbucci  Bruno Corbucci  Franco Rossetti |
| Kompozitorius | Luis Bacalov  Franco Migliacci |
| Vaidina | Franco Nero  Loredana Nusciak  Eduardo Fajardo  Jose Bodalo |
| Metai | 1966 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Džango** (angl. *Django*) – Italijoje 1966 metais sukurtas vesternas.
Dėl gausių susišaudymo scenų filmas Didžiojoje Britanijoje iki 1993 metų buvo priskirtas kategorijai, kuriuos gali žiūrėti tik 18 metų sulaukę asmenys.

Džango, kaip personažas, tapo bendriniu, dažnai sutinkamu Italijoje arba Vokietijoje sukurtuose vesternuose. Viso skaičiuojama 31 filmas, kuriame yra veikėjas vardu Džango
. 2012 metais Kventino Tarantino filmas „Ištrūkęs Džango" nepatenka į šį sąrašą, nes jį su kitais sieja tik pagrindinio herojaus vardas. Beje, šiame filme epizodinį vaidmenį atliko ir pirmasis Džango – Franco Nero, o filmo pradžioje skamba ta pati daina, parašyta Luis Enríquez Bacalovo.

Vieninteliu oficialiu tęsiniu gali būti laikomas tik 1987 metais sukurtas filmas „Džango 2", kuriame pagrindinį vaidmenį vėl atliko Franco Nero.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Franco Nero – Džango
* Eduardo Fajardo – majoras Džeksonas
* José Bódalo – generolas Hugo Rodrigesas
* Loredana Nusciak – Marija
* Ángel Álvarez – Natanielis
* Simón Arriaga – Migelis

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Stephen Prince* „Sam Peckinpah’s The wild bunch". Published by: Cambridge University Press, 1999–228 p. ISBN 0-521-58606-2, ISBN 978-0-521-58606-1 (P.152)
| ***Kalifornija*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | California |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Michele Lupo |
| Metai | 1977 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Kalifornija** (it.  *California*) – 1977 m. Italijoje sukurtas vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Giuliano Gemma – Maiklas „Kalifornija" Rendomas
* William Berger – Prestonas
* Miguel Bose – Viljamas Prestonas
* Chris Avram – Nelsonas
* Paola Bose – Helena Preston
* Malisa Longo – Žasmina

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pasibaigus Pilietiniam karui, pralaimėję Pietų armijos kareiviai priversti paskubomis grįžti namo, nes naujas įstatymas leidžia šiuos suimti, jeigu buvę kariai neturi darbo. Vienas buvęs kareivis, anksčiau žinomas „Kalifornijos" pravarde, pasikeičia savo vardą į Maiklą Randomą. Kartu su juo keliaujantis jaunuolis Prestonas kviečia jį užsukti į tėvų ūkį. Pakeliui juodu užpuola nusikaltėlių medžiotojai, kurie nušauna Prestoną. Maiklas lieka gyvas ir nusprendžia pasiekti šio tėvų namus, kad praneštų apie sūnaus netektį. Čia jis susipažįsta su Prestono seserimi Žasmina, kurią įsimyli ir nusprendžia pasilikti.

Kartą, jiems viešint miestelyje, pasirodo tie patys nusikaltėlių medžiotojai. Po susišaudymo su keliais buvusiais Pietų armijos kariais ir šerifo pajėgomis, jie pasprunka, kartu pagrobdami ir Žasminą. Maiklas leidžiasi jos ieškoti, tačiau kad sužinoti šios saugojimo vietą, turi įsilieti į medžiotojų gaują ir įgyti jų vado pasitikėjimą.
| ***Karstas, pilnas dolerių*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Per una bara piena di dollari |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Demofilo Fidani |
| Scenaristas (-ai) | Demofilo FidaniTonino Ricci |
| Metai | 1971 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 83 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Karstas, pilnas dolerių** (it.  *Per una bara piena di dollari*) – 1971 m. Italijoje sukurtas vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jeff Cameron – Nevada Kidas
* Klaus Kinski – Hagenas
* Gordon Mitchell – Džonas
* Jack Betts – Tamajo
* Ray Saunders – Semas
* Simonetta Vitelli – Monika Benson

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Hageno gauja dažnai apiplėšinėdavo gretimas rančas, tačiau vienoje jų gyventojai pasipriešino ir nušovė du jo brolius. Keršydamas Hagenas su parankiniais sudegino rančą su visais joje buvusiais žmonėmis. Po kurio laiko apylinkėe pasirodo Nevada Kidas – nusikaltėlių medžiotojas, tolimas sudegusiųjų rančoje giminaitis, dabar ketinantis rasti Hageną ir jam atkeršyti...
| ***Keoma*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Keoma |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Enzo G. Castellari |
| Scenaristas (-ai) | Enzo G. Castellari  Nico Ducci  George Eastman  Mino Roli |
| Vaidina | Franco Nero |
| Metai | 1976 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Keoma** – 1976 m. sukurtas vesternas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Franco Nero. Filmas, kartais priskiriamas Džango filmų serijai ir žinomas pavadinimais „Django Rides Again" arba „Django‘s Great Return", nors šias skirtingas juostas vienija tik pagrindinio vaidmens atlikėjas Franco Nero.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Franco Nero – Keoma
* Woody Strode – Džordžas
* William Berger – Koldvelas
* Olga Karlatos – Liza
* Leonardo Scavino – daktaras

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmas pasakoja apie Keomą – pusiau indėną, pusiau baltąjį, grįžusį iš pilietinio karo. Jo tėvas, turtingas fermeris, turi dar 3 sūnus, kurie niekada nepripažino ir niekino savo netikrą brolį. Nors jie ir klauso bei bijo tėvo, tačiau tarnauja vietiniam nusikaltėliui Koldvelui, valdančiam miestą.

Keoma netrunka užsitraukti visų nemalonę išgelbėdamas besilaukiančią moterį vardu Liza, kuri kartu su kitais turėjo būti nugabenta į apleistą kasyklą, kurioje priversti gyventi raupsuotieji arba įtariami. Keomai padeda jo senas kovų draugas juodaodis Džordžas, tačiau jis netrukus žūva nuo Koldvelo vyrų rankos ir Keoma išsiruošia į keršto žygį. Prie jo taip pat prisideda ir tėvas, tuo tarpu kiti broliai, to nežinodami, nutaria palaukti ir pažiūrėti kas nugalės.
| ***Mano vardas Trejybė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Lo chiamavano Trinità |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | E.B. Clucher |
| Prodiuseris (-iai) | Italo Zingarelli |
| Scenaristas (-ai) | E.B. Clucher |
| Kompozitorius | Franco Micalizzi |
| Vaidina | Terence Hill  Bud Spencer |
| Metai | 1970 |
| Žanras | Vesternas, komedija |
| Trukmė | 109 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mano vardas Trejybė** (it.  *Lo chiamavano Trinità*) – 1970 metais Italijoje sukurtas komiškas vesternas. 

1972 metais pasirodė filmo tęsinys „Mano vardas vis dar Trejybė", sulaukęs dar didesnio pasisekimo. Pagrindiniai filmo aktoriai Terence Hill ir Bud Spencer kartu suvaidino daugiau kaip dešimtyje filmų.

Santrauka
---------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kaubojus Trejybė (Triniti arba Dešinioji velnio ranka) užklysta į mažą miestelį Meksikos pasienyje, kur susitinka savo vyresnį brolį Bambino (Kairioji velnio ranka). Pastarasis, pabėgęs iš kalėjimo, šiame miestelyje apsimeta šerifu. Jam nerūpi miestelio gerovė, tačiau jis priverstas palaikyti tvarką, nes ketina pavogti majoro Harimano, vadovaujančio miestelio banditams, nežymėtų arklių bandą ir dabar laukia savo kompanionų. Broliai nesutaria tarpusavyje, bet galiausiai Bambino pasiūlo jaunėliui prisijungti.

Majoras savo ruožtu stengiasi iš miestelio prieigų išguiti mormonų fermerius, kuriems tikėjimas neleidžia smurtauti, o pastaruosius dar puldinėja Meksikos banditai. Tuo metu Trejybė įsimyli dvi merginas iš fermerių tarpo ir, sužinojęs, kad jų tarpe galima daugpatystė, surezga planą kaip pavogtus arklius perduoti jiems ir galbūt pačiam pasilikti.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Trejybė arba Triniti
* Bud Spencer – Bambino
* Farley Granger – majoras Harimanas
* Steffen Zacharias – Džonatanas
* Dan Sturkie – Tobiasas
* Gisela Hahn – Sara
* Elena Pedemonte – Džudita

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTerenso Hilo ir Bado Spencerio filmai |
| --- |
|  |
| Filmai | 
*Hanibalas* • *Dievas atleidžia... Aš ne!* • *Keturi tūzai* • *Batų kalnas* • *Mano vardas Trejybė* • *Mano vardas vis dar Trejybė* • *Juodasis korsaras* • *Nagi, vaikinai!* • *Kitaip mes supyksim!* • *Atsuk kitą skruostą* • *Kovotojai su nusikalstamumu*• *Herbas arba skaičius* • *Aš ir hipopotamai* • *Rasi draugą – rasi lobį* • *Visada pasiruošę* • *Dvigubi nemalonumai* • *Majamio superpolicininkai* • *Nemalonumų mėgėjai* |
|  |
| Pagrindiniai aktoriai | 
Terence Hill • Bud Spencer |

 |
Principinė schema
Kalnelis ir jo operatoriaus būdelė Hamo skirstymo stotyje
Nuo kalnelio riedanti cisterna (Estija)
Lokomotyvas ant kalnelio (Koblencas)
**Skirstymo kalnelis** (glžk. žarg. *skirstomasis kalniukas*) – inžinierinis–techninis krovininių (skirstymo) geležinkelio stočių įrenginys.

Savybės
-------

Skirtas formuoti vagonų sąstatus paridenant vagonus nuokalne ir nukreipiant juos iešmais; vagonas užtempiamas skirstymui ant neaukšto kalnelio, atkabinamas ir paleidžiamas žemyn, iešmais nukreipiant į reikalingą kelią. Nuriedėjęs bėgiais vagonas atsitrenkia ir, automatinėmis sankabomis, susikabina su kitais.

Kai kuriuos vagonus tokiu būdu skirstyti draudžiama, pvz. dujų cisternas, keleivinius, metanolio, negabaritinius, pažymėtus trafaretiniu užrašu „Neleisti nuo kalnelio", su pavojingais kroviniais ir pan. Tokie vagonai nuo kalnelio gali būti leidžiami tik su manevriniu lokomotyvu.

### Sandara

Kalnelyje sumontuojami iešmai, hidrauliniai stabdikliai, kabelių sistema. Gali būti vagonų greičio, svorio ir gabaritų matavimo bei vėjo greičio ir krypties nustatymo įranga, videostebėjimo technika, apšvietimas bei geomembrana, drenažo ir kolektorių sistema.

Veikia remiantis kinetinės energijos, inercijos, pagreičio ir žemės traukos klasikinės mechanikos dėsniais. Valdomi relėmis arba elektronika.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje skirstymo kalnelius turi:

* Draugystės GS
* Palemono GS;
* Panerių GS;
* Radviliškio GS;
* Vaidotų GS (pajėgumas – iki 3 tūkst. vagonų per parą).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
| ***Meilė, kulkos ir įniršis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Amore piombo e furore |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Monte HellmanTony Brandt |
| Vaidina | Warren Oates  Fabio Testi  Jenny Agutter  Sam PeckinpahIsabel Mestres |
| Metai | 1978 |
| Žanras | vesternas, drama |
| Trukmė | 102 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Meilė, kulkos ir įniršis** (it.  *Amore piombo e furore*) – 1978 m. sukurtas vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Warren Oates – Metju
* Fabio Testi – Kleitonas
* Jenny Agutter – Katerina
* Sam Peckinpah – Vilburis
* Isabel Mestres – Barbara
* Gkianrico Tondinelli
* Franco Interlenghi

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Šaulys Kleitonas Dramas laukia mirties bausmės kalėjime, kuomet sulaukia pasiūlymo: jis išeis į laisvę ir gaus nemenką sumą pinigų, jeigu nužudys vyrą vardu Metju Sibanekas, kuris atsisako parduoti savo žemę geležinkelio kompanijai. Kleitonas sutinka ir iškeliauja. Radęs Metju namus, jis pasiprašo pas jį nakvynės. Šeimininkas įtaria, kad svečias yra pasiųstas geležinkelio kompanijos ir pasakoja, kad pats kažkada jiems dirbo bei taip pat žudė žmonės, kol nusprendė pasitraukti. Naktį jauna Metju žmona Katerina ateina pas Kleitoną. Ryte apie tai sužinojęs Metju bando nužudyti svečią, tačiau šis laimi muštynes ir išjoja. Metju bando jį nušauti, bet jam trukdo Katerina, kuri įsmeigia peilį į nugarą. Manydama, kad nužudė vyrą, ji leidžiasi Kleitonui iš paskos. Jiedu apsistoja miesto viešbutyje, kur juodu pastebi Metju brolis Virdžilas. Po susišaudymo jis miršta. Kiti du broliai paima jo kūną ir nugabena į rančą, kur randa sužeistą Metju. Trijulė su dar vienu kompanionu leidžiasi vytis bėglių.

Tuo tarpu Kleitonas grąžina pinigus geležinkelio kompanijai, nes mano, kad Metju miręs, o užsakymo jis neįvykdė. Kai mieste pasirodo ir Metju gauja, kompanija pasiunčia du būrius šaulių, kurie turi sumedžioti tiek Metju, tiek Kleitoną...
**Socialiniai šokiai** – laisvalaikio šokių stilių kategorija, skirta ne pasirodymams ar varžyboms, o teigiamų emocijų apsikeitimui ir socializacijai.

Dauguma tokių šokių yra poriniai, dažnai praktikuojamas nuolatinis apsikeitimas partneriais. Dažniausi stiliai salsa, svingas, tango, gali būti ir lietuvių liaudies šokiai, pvz. polka.

Būna paprastų ir sudėtingų, dažniausiai improvizuojama. Tokių šokių esmė yra *vedimas ir sekimas*, t. y. poros neverbalinė komunikacija apie kryptį, momentą, stilių ir pan. Todėl vedimo technika, kurios galima įvairiai išmokti, gana svarbi. Tuo tarpu, dažn. pas partneres užduotis truputį kitokia – klausyti partnerio (*sekti*) ir gražiai atlikti savo judesius.

Tokio pobūdžio šokiai grįsti aktyviais žmonių kontaktais. Šokėjams toks laisvalaikis yra bendravimo forma. Daugumoje klubų ar studijų, praktikuojančių soc. šokių vakarėlius, organizuojami ir kiti bendruomeniniai renginiai, pvz. tarpusavio šventės ir gimtadieniai, bendros kelionės ir pan.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
| ***Raudona saulė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Soleil rouge |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija Ispanija |
| Režisierius | Terence Young |
| Scenaristas (-ai) | Laird KoenigDenne Bart PetitclercWilliam Roberts |
| Vaidina | Charles BronsonToshirō MifuneAlain DelonUrsula Andress |
| Metai | 1971 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 112 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Raudona saulė** (pranc.  *Soleil rouge* , angl. *Red Sun*) – 1971 m. sukurtas vesternas, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko lietuvių kilmės amerikietis Charles Bronson, prancūzas Alain Delon, japonas Toshirō Mifune, šveicarė Ursula Andress. Filmą režisavo britas Terence Young, o juostos filmavimo darbai buvo vykdomi Ispanijoje.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Linko Stiuarto vadovaujama gauja užpuola ir apiplėšia traukinį, kuriuo vyksta japonų ambasadorius. Linko padėjėjas Gošas pagrobia iš jų dovaną, skirtą prezidentui – auksinį kardą, - ir pamėgina atsikratyti pačiu Linku, tačiau šis išgyvena. Japonų ambasadorius nurodo jį lydinčiam samurajui Kurodai bet kokia kaina atgauti kardą, ir nors Linkas visai netrokšta tokio kompaniono, leidžiasi su juo į kelią ieškoti Gošo. Pakeliui jiedu užsuka į bordelį, kuriame dirba šio mylimoji ir buvusi Linko draugužė Kristina, turinti tapti papildomu masalu Gošui...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Charles Bronson – Linkas Stiuartas
* Alain Delon – Gošas
* Toshirō Mifune – Kuroda Jubei
* Ursula Andress – Kristina
* Capuchine – Pepita
* Barta Barri – Pako
* Guido Lollobrigida – Meis
| ***Suvesti sąskaitas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La resa dei conti |
| Kilmės šalis |  Italija  Ispanija |
| Režisierius | Sergio Sollima |
| Vaidina | Lee Van CleefTomas MilianNieves Navarro |
| Metai | 1966 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Suvesti sąskaitas** (it. *La resa dei conti*) – 1966 m. sukurtas vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Lee Van Cleef – Korbetas
* Tomas Milian – Manuelis Sančesa / Kučilijo
* Walter Barnes – Brokstonas
* Nieves Navarro – našlė
* Gerard Herter – baronas fon Šulenbergas
* Maria Granada – Rosita Sančes
* Luisa Rivelli – prostitutė

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Vienas garsiausių Teksaso nusikaltėlių medžiotojų Džonatanas Korbetas nusprendžia pasitraukti nuo savo ankstesnės veiklos ir galbūt balotiruotis į Senatą, kam jį kalbina įtakingi vietos žmonės, tikėdamiesi mainais pagalbos tiesiant geležinkelį. Tačiau prieš tai Korbetui patikima paskutinė užduotis: sugauti meksikietį Kučiliją, apkaltintą išprievartavimu ir žmogžudyste. Korbetas leidžiasi į medžioklę, tačiau paaiškėja, kad meksikietis kur kas rimtesnis varžovas negu jis tikėjosi. Dvikova netrukus virsta asmeninių sąskaitų suvedimu, kol Korbetas suabejoja ar iš tiesų Kučilijo yra apkaltintas teisingai…

Tęsinys
-------

* Bėk, žmogau, bėk (1968)
| ***Šanchajaus Džo*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il mio nome è Shangai Joe |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Mario Caiano |
| Scenaristas (-ai) | Mario CaianoFabrizio Trifone Trecca |
| Kompozitorius | Bruno Nicolai |
| Metai | 1973 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Šanchajaus Džo** (it.  *Il mio nome è Shangai Joe*) – 1973 m. Italijoje sukurtas vesternas.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kinas Čenas atvyksta į JAV, norėdamas įgyvendinti savo svajonę tapti kaubojumi, tačiau susiduria su Laukinių Vakarų realybe: čia niekas nenori samdyti azijiečio arba elgiasi su juo kaip su vergu, kiekviena proga mėgindami jį apgauti. Nepaisant to, Čenas, visų vadinamas Šanchajaus Džo, bet kokiomis aplinkybėmis stengiasi išlikti teisingas ir garbingas. Po to, kai išlaisvina būrį meksikiečių, nelegaliai pervestų per sieną, kad vėliau dirbtų vergiškomis sąlygomis, jis užsitraukia vietinio žemvaldžio nemalonę. Ketvertas nusamdytų garsiausių Laukinių Vakarų žudikų pradeda Šanchajaus Džo medžioklę...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Chen Lee – Šanchanaus Džo / Čenas Hao
* Klaus Kinski – Skalpelis Džekas
* Gordon Michell – Duobkasys Semas
* Claudio Undari – Kanibalas Pedras
* Carla Romanelli – Kristina
* Piero Lulli – Stenlis Spenceris
* Carla Mancini
| ***Valdžios kaina*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il prezzo del potere |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Tonino Valerii |
| Scenaristas (-ai) | Massimo PatriziErnesto GastaldiTonino Valerii |
| Kompozitorius | Luis Enríquez Bacalov |
| Vaidina | Giuliano Gemma |
| Metai | 1969 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 111 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Valdžios kaina** (it.  *Il prezzo del potere*) – 1969 m. sukurtas politinis vesternas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Giuliano Gemma. Juostos pagrindas yra 1881 m. įvykdyta prezidento Džeimso Garfyldo nužudymo istorija praėjus vos 200 dienų po inauguracijos.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1881 m. Teksaso valstija. Pasibaigęs pilietinis karas padalino šią buvusių konfederatų teritoriją į tuos, kurie pritaria vergijos panaikinimui, ir tuos, kuriems labiau patiko senoji santvarka. Į valstiją atvyksta neseniai išrinktas prezidentas Džeimsas Garfyldas, buvęs šiauriečių armijos generolas, ir nepatenkintieji nauja tvarka, suorganizuoja pasikėsinimą. Prezidentas žūna (filmo scena kopijuoja 1963 m. Dalase nužudyto prezidento Džono Kenedžio mirtį), o kaltė suverčiama juodaodžiui Džekui Donovanui. Kol pastarasis kalinamas, jo draugas Bilas Vyleris stengiasi surinkti šio nekaltumo įrodymus. Kai pradeda aiškėti, kad prie šios politinės žmogžudystės gali būti prisidėję ir paties prezidento aplinkos žmonės, Donovanas nužudomas, tačiau tai nesustabdo Vylerio siekio sužinoti teisybę ir apsaugoti gerą draugo vardą...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Giuliano Gemma – Bilas Vyleris
* Warren Vanders – Arturas Makdonaldas
* Maria Cuadra – Lukrecija Garfild
* Ray Saunders – Džekas Donovanas
* Fernando Rey – Pinkertonas
* Antonio Casas – Vileris
* Jose Suarez – viceprezidentas
* Van Johnson – Džeimsas Garfyldas

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  Curti, 2016, p. 195
2. ↑  Hughes, p.106

Šaltiniai
---------

* Curti, Robert (2016). *Tonino Valerii: The Films*. McFarland. ISBN 978-1476664682.
* Hughes, Howard (2010). *Spaghetti Westerns*. Harpenden: Kamera Books. ISBN 978-1-84243-303-4.
| ***Vėjo pyktis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La collera del vento |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Mario Camus |
| Scenaristas (-ai) | Manolo Marinero  Mario Camus  Mario Cecchi Gori  José Vicente Puente  Miguel Rubio  Alberto Silvestri  Franco Verucci |
| Kompozitorius | Augusto Martelli |
| Vaidina | Terence Hill  Maria Grazia Buccella |
| Metai | 1970 |
| Žanras | vesternas; drama |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | italų ir ispanų |
| **IMDb įrašas** |

**Vėjo pyktis** (it.  *La collina degli stivali*) – italų ir ispanų 1970 metais sukurta drama, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko Terensas Hilas. Šis filmas vienintelis aktoriaus karjeroje, kuriame jo herojus miršta.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

Maria Grazia Bucella ir Terence Hill
*Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Markas
* Mario Pardo – Džeikobas
* Maximo Valverde – Ramonas
* Maria Grazia Buccella – Solidada
* Algel Lombarde – Chosė
* William Layton – donas Lukas

Santrauka
---------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Veiksmas vyksta nedideliame Ispanijos mietelyje, kuriame savo tvarką palaiko keli dvarininkai, išnaudojantys kitus miestelio gyventojus savo ūkiuose. Tarp žmonių vis auga nepasitenkinimas, kurį kursto vietos kalvis bei mokytojas, o šių nepaklusnumas grasina turtingiesiems dideliais nuostoliais

Norėdami jų išvengi, donas Lukas pasamdo du žudikus, tačiau kitas dvarininkas, nepritardamas tokiam planui, nuo jo atsiriboja ir imasi padėti paprastiems žmonėms.

Du žudikai – broliai Markas ir Džeikobas – atvyksta į miestelį. Jaunėlis Džeikobas įsilieja į dono Luko sūnų vadovaujamą būrį ir nužudo miestelio mokytoją. 

Tuo metu Markas apsistoja viešbutyje, kuriam vadovauja gražuolė Solidada. Jis įsimyli ir ketina atsisakyti užduoties nužudyti dono Luko konkurentą. Broliai susipyksta ir Džeikobas imasi vienas įgyvendinti planą. Užduotis įvykdoma, tačiau dono Luko sūnūs susidoroja su Džeikobu.

Sužinojęs apie brolio mirtį, Markas imasi keršyti.
| **Povilas Lukšys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1886 m. rugpjūčio 21 d.Kazokai, Kauno gubernija, Rusijos imperija Rusijos imperija |
| Mirė | 1919 m. vasario 8 d. (32 metai)Taučiūnai, Lietuva Lietuva |
|  |
| Veikla | kareivis |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Vyčio Kryžiaus ordino Didysis kryžius |

**Povilas Lukšys** (1886 m. rugpjūčio 21 d. Kazokuose, Surviliškio valsčius, dab. Panevėžio raj. – 1919 m. vasario 8 d. Taučiūnuose, Kėdainių raj.) – pirmasis Lietuvos kariuomenės kareivis, žuvęs už Lietuvos nepriklausomybę.

Biografija
----------

Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Pradėjus kurtis Lietuvos Respublikos kariuomenei suorganizavo savanorių būrį. Buvo Kėdainių apsaugos būrio būrininkas, lauko sargybos viršininkas, žvalgybos būrio viršininko pavaduotojas. Kėdainių apskrityje dalyvavo kovose su Kauno kryptimi puolančiais Sovietų Rusijos daliniais. Lietuvos karys savanoris P. Lukšys žuvo vasario 7–9 d. kautynių su bolševikų kariuomene metu vykdydamas žvalgybą prie Taučiūnų kaimo, kur įvyko smarkus susišaudymas. Palaidotas Kėdainių kapinėse. Vėliau čia buvo laidojami ir kiti žuvusieji už Lietuvos laisvę savanoriai.

Įamžinimas
----------

Paminklas P. Lukšiui Taučiūnuose
1929 m. žūties vietoje pagal architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio projektą pastatytas paminklas, tapęs vienu svarbiausiu Nepriklausomybės kovų bei Laisvės atgavimo simboliu. Pirminis paminklo variantas – trys 9 m ilgio betoninės terasos ir ant jų pastatyta trisienė piramidė. Paminklo forma simbolizavo trikampį savanorių ženklą, o trys terasos – tris tautinės vėliavos spalvas. Pati granitinė piramidė reiškė amžinybę. Ties apatinės terasos viduriu buvo įrengti laiptai, o piramidės priekinėje plokštumoje iškaltas Vyčio kryžius su ąžuolo šakomis ir užrašu: „1919 m. vasario 9 d. kautynėse su rusų raudonąja armija čia žuvo kareivis Povilas Lukšys – pirmoji Lietuvos kariuomenės auka". Vieno hektaro žemės sklypą, kur pastatytas paminklas, paaukojo Taučiūnų dvaro savininkas Marijonas Vendziagolskis (nupirkęs jį iš vieno ūkininko ir vėliau dovanojęs „visuomenės reikmėms"). Paminklas P. Lukšiui pastatytas ir Kauno karo muziejaus sodelyje.

Paminklas Taučiūnuose stovėjo iki pat 1962 m. kai Kėdainių komunistų partijos komiteto įsakymu buvo nugriautas, sklypas suartas ir apsodintas runkeliais. 1989 m. minint P. Lukšio žuvimo 70-ąsias metines, šioje vietoje pastatytas medinis kryžius. 1993 m. vasario 16 d. paminklas atstatytas bei pašventintas.

Įvertinimas
-----------

* Vyčio kryžiaus 1 laipsnio ordinas (1923 m. po mirties).

Nuorodos
--------

* Paminklo Povilui Lukšiui atidengimo iškilmės 1929 rugsėjo 15 d.
* Paminklinis akmuo Kazokų k. Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Povilas Lukšys (1886)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  *Povilas Lukšys (1886)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 691 psl.
Mahmudo II tugra − „Chanas Mahmudas, Abdulo Hamido sūnus, amžinai pergalingas"
**Tugra** (osm.: طغرا, turk.: *Tuğra*) − osmanų sultono ar kalifo kaligrafiškas antspaudas arba parašas.

Buvo naudojama valstybės dokumentams ar oficialiems laiškams pasirašyti, taip pat buvo kalama ant monetų ir tapoma ant mečečių vartų.

Už tugros padirbinėjimą grėsė mirties bausmė.

Vaizdų galerija
---------------

* Pirmoji, Orhano I, tugra (1326 m.)Pirmoji, Orhano I, tugra (1326 m.)
* Suleimano I tugra (1520 m.)Suleimano I tugra (1520 m.)
* Selimo III tugra (1789 m.)Selimo III tugra (1789 m.)
* Mahmudo II tugra (1808 m.)Mahmudo II tugra (1808 m.)
* Abdulhamido II tugra (1876 m.)Abdulhamido II tugra (1876 m.)
* Mehmedo V tugra Galipolio žvaigždėje (1909 m.)Mehmedo V tugra Galipolio žvaigždėje (1909 m.)
* Tugra virš Uosto vartų BelgradeTugra virš Uosto vartų Belgrade

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tugra** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Osmanų imperijos sultonų tugros − turkų ir anglų kalbomis
Philipp Lahm, mušantis 11 m baudinių serijoje (2011–2012 m. UEFA čempionų lyga, finalas)
**11 m baudinių serija** – futbolo rungtynių nugalėtojo nustatymo metodas, kai kovojančios komandos muša po 5 11 metrų baudinius (arba mažiau, jeigu atsiliekančioji komanda nebeturi galimybės pasivyti pirmaujančiosios). Baudinių serijos skiriamos tokiose rungtynėse, kurios negali baigtis lygiosiomis – jose privalo paaiškėti nugalėtojas. 11 m baudinių serija skiriama ne iškart pasibaigus 90 minučių rungtynėms lygiosiomis, bet po to, kai lygiosiomis pasibaigia ir pratęsimas, tačiau leidžiamos išimtys. Tokios išimtys daugiausia taikomos Pietų Amerikos turnyruose.

Istorija
--------

Iki 1970 m. futbolo taisyklėse nebuvo numatyta, kaip komandos privalo elgtis pasibaigus rungtynėms lygiosiomis. Dažniausias sprendimo būdas buvo pakartotinės rungtynės kitą dieną. Tokių rungtynių dvikovoje galėdavo vykti ne vienerios, jeigu jos vis baigdavosi lygiosiomis. Šis sprendimo būdas tikdavo situacijoms, kai nugalėtojas neprivalo būti nustatytas konkrečią dieną, tačiau problemos kildavo sąlyginai trumpuose turnyruose, kurie trukdavo iki mėnesio – tokiuose kaip pasaulio futbolo čempionatas arba žemynų čempionatai. Šiuose čempionatuose tvarkaraščiai numatomi iš anksto, rungtynių bilietai išparduodami gerokai iki turnyrui prasidedant, todėl bet koks nukrypimas nuo suplanuoto rungtynių grafiko yra labai nepageidaujamas ir sukelia logistinių nesklandumų tiek organizatoriams, tiek ir komandoms bei žiūrovams. Dėl šių priežasčių kai kuriais atvejais pasibaigus rungtynėms būdavo tiesiog metami burtai (dažniausiai – moneta).

1970 m. buvo pateiktas siūlymas įvesti 11 m baudinių serijas į futbolo taisykles, nors tokios serijos buvo mušamos jau bent nuo 1952 m. Jugoslavijos futbolo taurėje, Italijos futbolo taurėje 1958 m. Albanijos futbolo taurėje 1963 m. Tarptautines futbolo taisykles tvirtinanti Tarptautinė futbolo asociacijų valdyba priėmė 11 m baudinių serijos taisykles 1970 m. birželio 27 d. Serijas pradėta taikyti UEFA taurių turnyruose nuo 1970 m. rudens, nors įvairiose šalyse ir turnyruose baudinių serijos buvo priimtos nevienodu metu. Maždaug po 1980 m. dauguma šalių serijas įvedė kaip įprasta taisyklę.

Pirmasis Europos čempionas 11 m baudinių serijoje paaiškėjo 1976 m. pirmasis pasaulio čempionas – 1994 m. Iš viso 11 m baudinių serijoje paaiškėjo trys pasaulio čempionai – 1994, 2006 ir 2022 m. UEFA čempionų taurės finalas 1986 m. buvo ypač palankus vartininkams – iš 8 muštų baudinių, 6 jie atrėmė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Laws of the Game. Kxcdn.com (tikrinta 2016-09-11).
2. ↑  Penalty Shootout Trivia (Rsssf.com)
**AS Maniema Union**|  |
| **Pavadinimas** | ‎Association Sportive Maniema Union |
| **Įkurtas** | 2005 m. |
| **Stadionas** | JKK stadionas, Kindu |
| **Talpa** | 15 000 |
| **Vadovas** | Kongo Demokratinė Respublika nežinoma |
| **Vyr. treneris** | Kongo Demokratinė Respublika nežinoma |
| **Lyga** | Aukščiausia lyga |
| **2021–2022** | 4 vieta |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**Kindu „Association Sportive Maniema Union"**, o trumpai **AS Maniema Union** – Kongo Demokratinės Respublikos futbolo klubas, įsikūręs Kindu mieste, Maniemos provincijoje.

Istorija
--------

Klubas buvo suformuotas 2005 m. Tapo Maniemos provincijos lygos nugalėtojais. Vėlesniais metais rungtyniavo respublikiniuose čempionatuose. Iškovoję šalies futbolo taurę, atstovavo šaliai CAF organizuojamuose turnyruose.

2021–2022 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

Pasiekimai
----------

3 kartus iškovojo šalies futbolo taurę.

**Aukščiausia lyga**

* **Čempionai (0):**

**Futbolo taurė**

* **Nugalėtojai (3):** 2007, 2017, 2019 m.

**Supertaurė**

* **Nugalėtojai (0):**

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Kongo Demokratinės Respublikos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2021–2022 m. | I | 4 |  |
| 2022–2023 m. | I | x |  |

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 




 | 




 | 




 | 




 | 




 | 




 | 




 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  JKK stadionas; talpa 15 tūkst.
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* [ Klubo oficiali svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* SOFASCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
|  Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Vasilkuvo |
| **Savivaldybė** | Vasilkuvo valsčius |
| **Gyvenvietė** | Vasilkuvas |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1883 m. |
| **Stilius** | Neobarokas |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia** (lenk. *Kościół Przemienienia Pańskiego w Wasilkowie*) – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Vasilkuvo valsčiuje, Vasilkuvo mieste. Bažnyčia priklauso Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo parapijai.

Istorija
--------

1880 m. pradėtos mūrinės bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1883 metais. Architektas Romuald Lenczewski. Per II pasaulinį karą bažnyčia buvo stipriai apgriauta, 1944 m. pabaigoje atstatyta. 1987 m. lapkričio 11 d. bažnyčia įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

Nuorodos
--------

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.)[neveikianti nuoroda];
* Aprašymas apie parapiją (lenk.) Archyvuota kopija 2011-05-27 iš Wayback Machine projekto..

Koordinatės: 53°12′16″ š. pl. 23°12′22″ r. ilg.﻿ / ﻿53.20444°š. pl. 23.20611°r. ilg.﻿ / 53.20444; 23.20611
**US Tshinkunku**| Vaizdas:US Tshinkunku.png |
| **Pavadinimas** | ‎Union Sportive Tshinkunku |
| **Įkurtas** | 1954 m. |
| **Stadionas** | stadionas, Kananga |
| **Talpa** | 10 000 |
| **Vadovas** | Kongo Demokratinė Respublika nežinoma |
| **Vyr. treneris** | Kongo Demokratinė Respublika nežinoma |
| **Lyga** | Antra lyga |
| **2021–2022** | Mažėjimas 17 vieta, Aukščiausia lyga |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**Kanangos „Tshinkunku"**, **Union Sportive Tshinkunku**, o trumpai **US Tshinkunku** – Kongo Demokratinės Respublikos futbolo klubas, įsikūręs Kanangoje.

Istorija
--------

Klubas buvo suformuotas 1954 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 

1985 m. tapo šalies čempionais. Atstovavo šaliai Afrikos žemyno taurės turnyre.

2011 m. iškovojo šalies futbolo taurę ir rungtyniavo CAF Konfederacijų taurės turnyre.

2021–2022 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje. Liko septynioliktoje vietoje.

Pasiekimai
----------

**Aukščiausia lyga**

* **Čempionai (1)** 1985

**Futbolo taurė**

* **Nugalėtojai (1):** 2011

**Supertaurė**

* **Nugalėtojai (0):**

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Kongo Demokratinės Respublikos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2021–2022 m. | I | 17 |  |
| 2022–2023 m. | I | x |  |

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 




 | 




 | 




 | 




 | 




 |  |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* [ Klubo oficiali svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* SOFASCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
**Amicale Sportive Dragons**| Vaizdas:Amicale Sportive Dragons.png |
| **Pavadinimas** | Amicale Sportive Dragons |
| **Įkurtas** | 1938 m. |
| **Stadionas** | Édouard Mwe di Malila Apenela stadionas, Kinšasa |
| **Talpa** | 24 000 |
| **Vadovas** | Kongo Demokratinė Respublika nežinoma |
| **Vyr. treneris** | Kongo Demokratinė Respublika nežinoma |
| **Lyga** |  |
|  |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Kinšasos „Amicale Sportive Dragons"**, o trumpai **AS Dragons/Bilima** – Kongo Demokratinės Respublikos futbolo klubas, įsikūręs Kinšasoje.

Istorija
--------

Klubas buvo suformuotas 1986 m. Daugkartiniai šalies čempionai. Atstovavo Kongo DR Afrikos taurių turnyruose.

Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, bet 2018–2019 m. tuometinėje Superlygoje liko 15 vietoje ir po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.

Pasiekimai
----------

Šalies čempionais tapo 4 kartus. 5 kartus iškovojo šalies futbolo taurę.

**Aukščiausia lyga**

* **Čempionai (4):** 1965, 1979, 1982, 1984 m.

**Futbolo taurė**

* **Nugalėtojai (5):** 1965, 1996, 1997, 1998, 1999 m.

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Kongo Demokratinės Respublikos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2018–2019 m. | I | 15 |  |

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 




 | 




 | 




 | 




 | 




 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* [ Klubo oficiali svetainė]
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive