recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Priebalsių laipsniavimas** – priebalsių kaitos rūšis, kai priebalsiai kisdami įgyja įvairius „laipsnius", pavyzdžiui, vodų kalboje *ttš* (stiprusis laipsnis) pakinta į *ďď* (silpnasis laipsnis), *ht* (stiprusis laipsnis) – į *h* (silpnasis laipsnis). Šis laipsniavimas būdingas Uralo kalboms, pavyzdžiui, suomių, estų, šiaurės samių ir samodinei nganasanų. Vodų kalba tarp finų kalbų išsiskiria didžiausiu laipsniavimo šablonų rinkiniu. Kai kuriose šiose kalbose priebalsių laipsniavimas nėra (arba nebėra) grynai fonologinis, nors jis gali būti numanomas iš finų prokalbės rekonstrukcijos. Kalbant apie priebalsių laipsniavimo padėtį žodyje, jis yra lenicijos rūšis, kuriai būdingi tiek kiekybiniai (pvz. /kː/ – /k/), tiek kokybiniai (pvz. /k/ – /v/) pokyčiai.

Kokio tipo priebalsiai ir priebalsių junginiai gali patirti laipsniavimą, įvairiose kalbose skiriasi, pavyzdžiui: šiaurės samių kalboje yra trys skirtingi laipsniai (taip pat priebalsiai gali būti trejopo ilgumo), sonantai /l m n r/ gali turėti keturis kiekybinius laipsnius. Vis dėlto dauguma finų kalbų pasižymi tik dviem laipsniais ir juos patirti gali tik sprogstamieji priebalsiai.

Kalbose taip pat gali būti taikomi apribojimai skoliniuose; pavyzdžiui, skoliniai ir kai kurie asmenvardžiai suomių kalboje gali patirti kiekybinį laipsniavimą, bet ne kokybinį, todėl *auto* nepavirsta *\*audon* 'automobilio' ir išlieka *auton*.

Be to, priebalsių laipsniavimu neseniai pradėtas vadinti su minėtuoju nesusijęs modelis, galiojęs germanų prokalbėje, germanų kalbų pramotėje, kur kaitaliojasi ilgieji (geminuoti) ir trumpieji (negeminuoti) priebalsiai, pavyzdžiui, *rr* – *r*, *pp* – *b*.

Išnašos
-------

1. ↑  Ravila, Paavo (1984) [1959]. „Kantakieli kielihistorian peruskäsitteenä". In Paunonen, Heikki; Rintala, Päivi (eds.). *Nykysuomen rakenne ja kehitys*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. pp. 27–38. ISBN 951-717-360-1.
2. ↑  Helimski, Eugene. Proto-Uralic gradation: Continuation and traces
– In: Congressus Octavus Internationalis Fenno-Ugristarum. Pars I: Orationes plenariae et conspectus quinquennales. Jyväskylä, 1995
3. ↑  „Archived copy" (PDF). Suarchyvuotas originalas (PDF) 2011-10-02. Nuoroda tikrinta 2012-02-24.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: archived copy as title (link)
4. ↑  „Consonant and vowel gradation in the Proto-Germanic n-stems". 2003. Suarchyvuotas originalas 2021-02-09. Nuoroda tikrinta 2021-02-08.
**Nick Calathes**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1989 m. vasario 7 d. (35 metai) |
| Gimimo vieta | Kaslberis, Florida, JAV |
| Ūgis | 1,98 m |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Stambulo „Fenerbahçe" |
| **Pozicija** | įžaidėjas |
| NBA naujokų birža |
| 2009 m. | 45 (II ratas) šaukimu,Minesotos „Timberwolves" |
| Profesionalūs klubai |
| 2009–20122012–20132013–20152015–20202020–20222022– | Atėnų „Panathīnaïkós"Kubanės „Lokomotiv"Memfio „Grizzlies"Atėnų „Panathīnaïkós"Barselonos „FC Barselona"Stambulo „Fenerbahçe" |  |
| Šalies rinktinė |
| 2009– | Graikija Graikija |  |
|  |

**Nikolas (Nikas) Viljamas Kalatis** (angl. *Nicholas William Calathes*, gr. Νικόλαος Γουίλιαμ Καλάθης, g. 1989 m. vasario 7 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų–Graikijos krepšininkas, rungtyniaujantis įžaidėju.

Gimė graikų ir airių kilmės amerikiečių šeimoje. Jo senelis iš tėvo pusės įmigravo į JAV iš Lemno salos. Brolis Patas Kalatis taip pat buvo krepšininkas (rungtyniavo daugiausia Graikijoje ir Izraelyje).

Karjera
-------

Lankė Hauelo ežero mokyklą Vinter Parke (Florida), 2007–2009 m. žaidė už Floridos universiteto „Gators" komandą. 2009 m. NBA naujokų biržoje antrajame rate 45-uoju šaukimu pakviestas Minesotos „Timberwolves" (2010 m. teisės į žaidėją perleistos Dalaso „Mavericks"), tačiau išvyko į senelių gimtinę Graikiją ir profesionalo karjerą pradėjo Atėnų „Panathinaikos" klube. Su juo Kalatis 2011 m. tapo Eurolygos čempionu, ženkliai prisidėdamas prie šio titulo (pelnė 17 taškų pusfinalyje prieš Sienos „Montepaschi"). Vėliau išvyko į Kubanės „Lokomotiv", su kuria laimėjo Europos taurę.

2013 m. NBA teisės į Kalatį perleistos Memfio „Grizzlies" klubui. Žaidėjas su „Grizzlies" sudarė 2 metų kontraktą. NBA žaidė nedaug, fiksavo 4–5 taškų ir 2,7 rezultatyvių perdavimų per rungtynes vidurkius. 2014 m. balandį suspenduotas, žaidėjo mėginiuose radus draudžiamos medžiagos (tamoksifeno).

2015–2020 m. N. Kalatis vėl rungtyniavo „Panathinaikos", 2018 m. išrinktas į Eurolygos sezono komandą (su 14,5 taško ir 8 rez. perdavimo per rungtynes vidurkiais). 2020–2022 m. varžėsi „Barselonos" klube, o 2022 m. perėjo į Stambulo „Fenerbahçe".

Nikas Kalatis 2008 m. dėl savo kilmės gavo Graikijos pasą ir įgijo teisę žaisti už Graikijos rinktinę. Jis atstovavo Graikijos jaunimo rinktinėms, su nacionaline komanda dalyvavo 2009, 2011, 2015, 2017, 2022 m. Europos čempionatuose, 2010, 2014, 2019 m. pasaulio čempionatuose.

Pasiekimai
----------

* Eurolyga: 2011 m.
* Europos taurė: 2013 m.
* Europos taurės MVP: 2013 m.
* Europos krepšinio čempionatas:  bronza – 2009 m.
* Graikijos krepšinio lyga: 2010, 2011, 2017, 2018, 2019, 2020 m.
* Graikijos krepšinio taurė: 2012, 2016, 2017, 2019 m.
* Graikijos lygos MVP: 2017, 2018, 2019 m.
* Graikijos taurės MVP: 2019 m.
* ACB lyga: 2021 m.
* Ispanijos krepšinio taurė: 2021, 2022 m.
* Turkijos krepšinio taurė: 2024 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olympic dream keeps Calathes coming back for more, *fiba.basketball*
2. ↑
3. ↑  „Nick Calathes violates drug policy". *ESPN.com*
4. ↑  NICK CALATHES STATS, *proballers.com*
5. ↑  Šaras triumfuoja: „Fenerbahče" – Turkijos taurės čempionė, *basketnews.lt*
*Šis straipsnis apie upelį. Apie Utenos mikrorajoną skaitykite straipsnyje Rašė (Utena).*

| Rašė |
| --- |
| Upės pradžia Upės pradžia |
| **Ilgis** | 10,5 km |
| **Baseino plotas** | 94 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0.7 m³/s |
| **Ištakos** | Rašys |
| **Žiotys** | Vyžuona |
| **Šalys** | Lietuva |

**Rašė** – upė rytų Lietuvoje, Utenos rajone; Vyžuonos dešinysis intakas. Prasideda Rašio ežere prie Sirutėnų.

Didžiausias intakas – Raudesa (kairysis).

Upių santakoje 1974 m. pastačius užtvanką (ilgis 200 m, aukštis 12 m), susidarė 101 ha Utenos tvenkinys, sukaupęs 5,6 mln.m³ vandens. Rašės žemupys juosia Uteną iš šiaurės. Upė įteka į Vyžuoną Utenos miesto paribyje, žemiau Naujasodžio.

Vandenvardis kildinamas iš žodžių *(iš)rašyti* ('marginti'), *rašytis* ('marginys'), *raštas*, manant, kad pirminė šaknies *raš-* reikšmė galėjo bendrai reikšti nelygią formą, laužytumą.

* Rašė nuo Utenos tvenkinio užtvankosRašė nuo Utenos tvenkinio užtvankos
* Upėvardis Užpalių g.Upėvardis Užpalių g.
* Gyvenamasis namas prie RašėsGyvenamasis namas prie Rašės

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Upės". Utenos A. ir M. Miškinių viešoji biblioteka. 2002. Suarchyvuotas originalas 2015-05-05. Nuoroda tikrinta 2014-12-04.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 273
Remedy Entertainment|  |
| Forma | Privati |
| Pramonė | Video žaidimai |
| Įkurta | 1995 m. |
| Centrinė būstinė | Suomija Espas, Suomija |
| Produktai | *Death Rally**Max Payne**Max Payne 2: The Fall of Max Payne**Alan Wake**Quantum Break**Control* |
| Darbuotojų | 250+ (2019 m.) |
| Tinklalapis | www.remedygames.com |

**Remedy Entertainment** – 1995 m. įsteigta suomių įmonė, kurianti kompiuterinius žaidimus. Labiausiai žinoma savo „Max Payne" serija.

Istorija
--------

1997 m. „Remedy" sukūrė 3D kompiuterių sistemos veiklos tikrinimo programą pavadinimu Final Reality. Tų pačių metų lapkričio mėn. įmonė įkūrė naują įstaigą „Futuremark", kuri prižiūrės šios programos vystymą. Iš to atsirado 3DMark, populiari 3D „benchmark" tipo programa, kuri nustato vaizdo plokštės charakteristiką su aukščiausiais ir naujausiais grafikos nustatymais.

2001 m. liepos 23 d. kompanija sukūrė garsiąją trečio asmens šaudyklę „Max Payne". Žaidime veiksmas supasi aplink Makso Peino veikėją, kuris bando išsivaduoti iš gyvenimo, pavirtusio tikru košmaru, Niujorko gatvėse. Peinas yra slaptai dirbantis detektyvas, apkaltintas žmogžudyste ir dėl to persekiojamas Niujorko policijos bei mafijos. „Max Payne "– populiarus savo sulėtinto vaizdo bei *film noir* savybėmis.

2002 m. „Remedy" pardavė visas teises į „Max Payne" žaidimą bendrovei „Take-Two Interactive" už US$10 mln.

2010 m. pasirodė žaidimas „Alan Wake", skirtas Xbox 360. Žaidimą išleido „Microsoft Game Studios".

### Ginčas dėl logotipo

Ankstesnis „Remedy Entertainment" logotipas.
1998 m. „LucasArts" apkaltino „Remedy Entertainment" nukopijavus kompanijos logotipo viršutiniąją dalį ir grasino paduoti į teismą. Tuo metu „Remedy" jau kūrė naują logotipą, taigi jie pasiūlė nuimti logotipą iš jų oficialios svetainės ir pakeisti nauju kiek vėliau.

Žaidimai
--------

| Žaidimo pavadinimas | Išleidimo data | Platforma(os) |
| --- | --- | --- |
| *Death Rally* | 1996 | MS-DOS |
| 2009 | Windows |
| *Max Payne* | 2001 | Windows |
| *Max Payne 2: The Fall of Max Payne* | 2003 | Windows |
| *Alan Wake* | 2010 | Xbox 360 |
| *Death Rally Remake* | 2011 | iOS |
| 2012 | Android |
| *Alan Wake's American Nightmare* | 2012 | Xbox 360, Microsoft Windows |
| *Quantum Break* | 2016 | Xbox One, Microsoft Windows |
| Control | 2019 | Xbox One, PlayStation 4, Microsoft Windows |

Šaltiniai
---------

1. ↑  . `{{cite web}}`: Missing or empty `|title=` (pagalba)
2. ↑   Archyvuota kopija 2011-06-12 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „Official site". Nuoroda tikrinta 21 July 2009.
4. ↑  Siegler, Joe (1998 m. liepos 17 d). „Remedy Entertainment & Lucasarts". 3D Realms. Suarchyvuotas originalas 2011-02-17. Nuoroda tikrinta 2009-08-30. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)

Nuorodos
--------

* Oficiali „Remedy Entertainment" svetainė (anglų k.)
* „Remedy Entertainment" Archyvuota kopija 2010-09-27 iš Wayback Machine projekto. profilis MobyGames svetainėje (anglų k.)
| Tovės ežeras |
| --- |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija, Kaliningrado sritis |
| Kilmė | upinis |
| Įteka | Didžioji Smailupė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Tovės ežeras

  |
| **Koordinatės** |  55°3′55″ š. pl. 21°16′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.06528°š. pl. 21.27500°r. ilg.﻿ / 55.06528; 21.27500Koordinatės: 55°3′55″ š. pl. 21°16′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.06528°š. pl. 21.27500°r. ilg.﻿ / 55.06528; 21.27500 |

**Tovės ežeras** (vok. *Tawener Escher*, 1938 m. *Tawener Wasser*; rus. *озеро Марийское Нижнее*) – upinės kilmės ežeras Kaliningrado srityje; ežeras telkšo Nemuno deltoje, tarp Tovelės ir Grybės upių. Tai pratekantis, siauras ežeras.

Tovės ežero ilgis siekia 3,9 km, jis nusidriekęs iš šiaurės rytų (čia į jį įteka Didžioji Smailupė) į pietvakarius. Pietvakariuose jungiasi su Tovele, o šiaurės rytuose susisiekia su Meirūnų ežeru. Esama dviejų įlankų – Krupailės ir Vaguvos.

Pasak Kazio Gaigalo, XX a. antroje pusėje buvo stebimas šio reliktinio ežero nykimas.

A. Vanago teigimu, liet. *Tovė* < *\*Tāṷ-ē* veikiausiai sietinas su vid. air. *tō* („tylus, tykus"), sen. air. *tūae* („tyla"), vid. kimr. *taw* („tyliu"), *tawel* („tylintis"), bret. *tao* („tylėjimas, tylos!") ir kt. (ide. \*taus- „tylus, tylintis, romus").

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  Algirdas Rainys. *Tovės ežeras*. Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-06-25.
2. ↑  Kuršių marios nyksta. Klaipėda. Nuoroda tikrinta 2021-06-25.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 346
**Rotten Tomatoes**|  |
| **Pavadinimas** | Rotten Tomatoes |
| **Savininkas** | Flixster („Time Warner" dukterinės įmonės „Warner Bros." dalis) |
| **Kūrėjas** | Senh Duong |
| **Komercinė?** | Taip |
| **Paskirtis** | Apžvalgos, įvertinimai, forumas |
| **Registracija** | Nemokama, pasirenkama |

**„Rotten Tomatoes"** – tinklalapis, kuriame skelbiamos filmų naujienos, apžvalgos (recenzijos) ir kitokia informacija. Pavadinimas kilo nuo reiškinio, kuomet auditorija dėl nepatikusio sceninio atlikimo apmėto jos atlikėją supuvusiais pomidorais ar kitomis daržovėmis.

Filmai, įvertinti 60 % ar daugiau, laikomi vertais dėmesio, o įvertinti žemiau kaip 60 % laikomi prastais. Be recenzijų, tinklalapyje veikia forumas, kuriame naudotojai gali diskutuoti jiems patinkančia tema. Taip pat jie gali vertinti filmus pagal dešimtbalę sistemą, galutinis įvertis pateikiamas kaip *naudotojų vidurkis*.

Istorija
--------

Rotten Tomatoes veiklą pradėjo 1998 m. rugpjūčio 12 d. Tai buvo Senh Duong laisvalaikio projektas. Pasak jo, jis siekė sukurti tinklalapį, kuriame lankytojai gautų prieigą prie filmų apžvalgų, išsakytų įvairių JAV kritikų. Sukurti tinklalapį jį įkvėpė tai, kad jis, būdamas Džekio Čano gerbėjas, ėmė rinkti visas Čano filmų apžvalgas, pasirodžiusias JAV. Pirmasis filmas, kurio recenzija buvo patalpinta Rotten Tomatoes tinklalapyje, buvo „Draugai ir kaimynai" (*Your Friends & Neighbors*). Projektas greitai sulaukė pasisekimo, jau pirmąją savaitę apie jį ėmė rašyti Yahoo!, Netscape ir dienraštis „USA Today"; per dieną apsilankydavo 600–1000 unikalių lankytojų.

Padedamas buvusių bendrakursių iš Kalifornijos universiteto, Patrick Y. Lee ir Stephen Wang, 2000 m. balandžio 1 d. jis paleido visą parą veikiančią versiją.

2004 m. tinklalapį įsigijo „IGN Entertainment". 2010 m. „IGN" tinklalapį pardavė „Flixster" kompanijai, kuri kuria filmų reitingavimo aplikacijas iPad ir kitiems mobiliesiems įrenginiams. Pasak šių kompanijų, bendras jų lankytojų skaičius per mėnesį iš įvairiausių platformų siekia 30 mln. 2011 m. „Warner Bros." įsigijo „Flixster".

Taip pat skaitykite
-------------------

* Metacritic

Išnašos
-------

1. ↑  Lazarus, David (2001-04-26). „San Francisco Chronicle, 2001". Sfgate.com. Nuoroda tikrinta 2013-01-12.
2. ↑  „Senh Duong interview, 2000". Asianconnections.com. 1999-08-19. Suarchyvuotas originalas 2009-09-27. Nuoroda tikrinta 2009-12-04.
3. ↑  Ryan, Tim. „Rotten Tomatoes Oral History". Rottentomatoes.com. Suarchyvuotas originalas 2014-07-27. Nuoroda tikrinta 2009-12-04.
4. ↑  News Corp. Unloads Rotten Tomatoes Onto Flixster | TechCrunch
5. ↑  „Warner Bros. – press release". Cision Wire. Suarchyvuotas originalas 2012-05-25. Nuoroda tikrinta 2011-05-04.
Ryžių sėlenos
**Ryžių sėlenų aliejus** – augalinis aliejus, spaudžiamas iš ryžių gemalų ir luobelių. Aliejus pasižymi savitu, švelniu skoniu bei aukšta smilkimo temperatūra (232 °C), todėl yra tinkamas naudoti maisto gaminimui aukštoje temperatūroje, kaip kad skrudinant ar gruzdinant. Ryžių sėlenų aliejus plačiai naudojamas maisto gamyboje daugelyje Azijos šalių, įskaitant Japoniją ir Kiniją.

Sudėtis
-------

Ryžių sėlenų aliejaus sudėtis panaši į žemės riešutų aliejaus sudėtį; 38 % aliejaus sudaro mononesočiosios, 37 % – polinesočiosios ir 25 % – sočiosios riebalų rūgštys. Į riebalų rūgščių sudėtį įeina:

| Riebalų rūgštis | Procentinė dalis
  |
| --- | --- |
| C14:0 Miristo rūgštis | 0,6 %
  |
| C16:0 Palmitino rūgštis | 21,5 %
  |
| C18:0 Stearino rūgštis | 2,9 %
  |
| C18:1 Oleino rūgštis | 38,4 %
  |
| C18:2 Linolo rūgštis | 34,4 %
  |
| C18:3 α-linoleno rūgštis | 2,2 % |

Panaudojimas
------------

Iš ryžių sėlenų aliejaus gaminamas ryžių sėlenų vaškas, kuris kaip karnaubo vaško pakaitalas naudojamas kosmetikoje, konditerijoje, taip pat batų kremų ir poliravimo mišinių gamyboje. Kaip maistinis aliejus, jis naudojamas augalinio ghi sviesto gamyboje.

Nauda sveikatai
---------------

Medicininiu požiūriu reikšminga ryžių sėlenų aliejaus sudedamoji dalis yra antioksidantas y-orizanolis, kuris sudaro 2 % nerafinuoto aliejaus. Taip pat yra nemažai tokoferolių ir tokotrienolių dalelių bei vitamino E. Ryžių sėlenų aliejuje taip pat gausu kitų fitosterolių, kurie gali suteikti naudos sveikatai.

Kitos potencialios ryžių sėlenų aliejaus savybės yra hipofizės sekrecijos moduliacija, skrandžio rūgšties sekrecijos slopinimas, antioksidantų poveikis, trombocitų kaupimosi slopinimas, kraujo spaudimo mažinimas ir cholesterolio kiekio reguliavimas.

100 g ryžių sėlenų aliejaus energetinė vertė – 3700 kJ (880 kcal).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Orthoefer, F. T. (2005). „Chapter 10: Rice Bran Oil". In Shahidi, F. (red.). *Bailey's Industrial Oil and Fat Products*. **2** (6 leid.). John Wiley & Sons, Inc. p. 465. ISBN 978-0-471-38552-3. Nuoroda tikrinta 2012-03-01.[neveikianti nuoroda]
2. ↑  A.F. Cicero, A. Gaddi (2001). „Rice bran oil and gamma-oryzanol in the treatment of hyperlipoproteinaemias and other conditions". *Phytother Res*. **15** (4): 277–286. doi:10.1002/ptr.907. PMID 11406848. Suarchyvuotas originalas 2007-10-26. Nuoroda tikrinta 2006-10-09.
3. ↑  „Sesame, rice bran oil cuts blood pressure". United Press International. 2012-09-22.
Rėkiančių guminukų bandymas
Guminukai vaikeliai
**Rėkiantys guminukai** (brit.angl. *screaming jelly babies* 'rėkiantys guminukai vaikeliai'; amer. ir kanad. angl. *growling gummy bears* 'riaumojantys guminukai meškučiai') – mokyklinis klasėje rodomas demonstracinis bandymas. Jo variantai yra demonstruojami viso pasaulio mokyklose. Šiuo bandymu siekiama sudominti moksleivius pamokose ir svečius mokyklų renginiuose, įdomiai pateikti mokyklinės chemijos žinias.

Bandymas parodo energijos kiekį, esantį saldainyje guminuke vaikelyje ar guminuke meškutyje. 

Kalio chloratas, stiprus oksidatorius, sparčiai oksiduoja cukrų, esantį saldainyje, dėl to jis užsiliepsnoja, sukeldamas „rėkimo" garsą, nes sparčiai besiplečiančios dujos veržiasi lauk iš mėgintuvėlio. Reakcijos metu galima užuosti cukrinės vatos kvapą.

Kitos medžiagos, turinčios angliavandenilių arba angliavandenių, įmestos į išlydytą kalio chloratą, duoda panašius rezultatus.

Reakcija
--------

Mėgintuvėlyje kalio chloratas (KClO3) yra išlydomas, tuomet į mėgintuvėlį įdedamas guminukas.

Įkaitintas kalio chloratas skyla į kalio chloridą ir deguonį:

2 KClO3 → 2 KCl + 3 O2
Tuomet sacharozė (C12H22O11), esanti gumniuke, reaguoja su išsiskyrusiu deguonimi:

C12H22O11 + 12 O2 → 12 CO2 + 11 H2O

Nuorodos
--------

1. 1 2  „YouTube videos to ignite science". *BBC news*. 1 December 2008. Nuoroda tikrinta 14 May 2013.
2. 1 2 3  „Screaming Jelly Baby Experiment - Student Science". University Radio Nottingham. 2012-01-16. Suarchyvuotas originalas 2013-05-27. Nuoroda tikrinta May 13, 2013.
3. ↑  „Growling Gummy Bear" (PDF). *CHEMISTRY 11 DEMONSTRATIONS*. British Columbia Science Teachers' Association. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2011-07-22. Nuoroda tikrinta 22 March 2014.
4. ↑  „Growling Gummy Bears". *BYU Lecture Prep*. Brigham Young University. Suarchyvuotas originalas 2014-10-19. Nuoroda tikrinta 22 March 2014.
5. ↑  Lubbock Christian University: Can a Gummy Bear Scream?
6. ↑  „5.5 Oxidation of Sugar or Gummi Bear with Potassium Chlorate". *Chemical Reactions II: Oxidation/Reduction*. University of Massachusetts Lecture Demonstrations. Nuoroda tikrinta 22 March 2014.
7. ↑
|  |
| --- |
| Sidnėjaus metro*Sydney Metro* |
|  
Prancūzų „Alstom" traukinys |
| Informacija |
| Vieta | Sidnėjus, Australija Australija |
| Transporto tipas | metropolitenas |
| Linijų skaičius | 1 |
| Stotelių skaičius | 13 |
| Keleivių per dieną | 62 570 (2019 m.) |
| Tinklalapis | www.sydneymetro.info |
| Eksploatacija |
| Pradėta eksploatuoti | 2019 m. |
| Operatorius | Metro Trains Sydney |
| Riedmenų skaičius | 22 |
| Techninė informacija |
| Sistemos ilgis | 36 km |
| Geležinkelio vėžės | 1 435 mm |
| Didžiausias greitis | 100 km/h |
| Sistemos žemėlapis |
|  |
| Vikiteka **Vikiteka: Sidnėjaus metropolitenas** |

**Sidnėjaus metro** (angl. *Sydney Metro*) – greitojo susisiekimo sistema, metropolitenas, veikiantis Sidnėjuje ir jo priemiesčiuose Australijoje. Metro įrengta viena transporto linija, kuri buvo atidaryta 2019 m. gegužės 26 d. besidriekianti nuo *Tallawong* iki *Chatswood* priemiestinių rajonų, apimanti 13 stočių. Ji dvipusio eismo, 36 km ilgio, standartinės 1435 mm vėžės pločio, daugiausiai įrengta po žeme. Vykdomi darbai, pratęsiant šią liniją nuo *Chatswood* iki *Bankstown*, einančią po Sidnėjaus jūrų uostu ir Centriniu verslo rajonu (CBD). 2024 m. užbaigus linijos statybos darbus, metro iš viso turės 66 km ilgio dvipusio eismo kelią ir 31 stotį.

Taip pat buvo paskelbtas „Sydney Metro West" projektas, kuris apims 24 km dvipusių požeminių kelių ruožą su 7 stotimis nuo CBD iki *Westmead*. Pradėti projektavimo darbai, kuriais siekiama išplėsti šią liniją į naują statomą Vakarų Sidnėjaus oro uostą, taip pat papildomas linijas tarp *St. Marys*, *Liverpool* ir *Macarthur* per oro uostą.

Tai pirmoji Australijoje visiškai automatizuota metro sistema. Planai ir projektai, susiję su greitojo požeminio geležinkelio statyba Sidnėjuje pradėti rengti ne vėliau kaip 2008 m. nors pirminis pasiūlymas buvo pateiktas dar 2001 m. Nepaisant sunkumų sprendžiant žemės nuosavybės, finansavimo klausimus, 2013 m. buvo gautas vyriausybės pritarimas pradėti projekto įgyvendinimą, kuris iš pradžių buvo žinomas kaip „North West Rail Link", vėliau tapęs „Sydney Metro".

Keleiviams vežti naudojami 22 šešių vagonų prancūzų „Alstom" kompanijos traukiniai, surinkti Indijoje. Kiekvienas vagonas turi po tris poras durų abiejose pusėse, perėjimai tarp vagonų nėra numatyti. Šešių vagonų traukinyje yra 378 sėdimos vietos, o bendra jo talpa – 1100 keleivių. Išvystomas iki 100 km/h greitis.

* Vagono interjerasVagono interjeras
* Požeminės stoties platformaPožeminės stoties platforma
* Viena iš stočiųViena iš stočių
* Įėjimas į stotįĮėjimas į stotį
* Antžeminis ruožasAntžeminis ruožas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sydney Metro: Info". *sydneymetro.info*. 2015-07-13. Suarchyvuotas originalas 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2019-12-31.
2. ↑  „Sydney Metro an Australian first". *mondaq.com*. 2009-12-08. Nuoroda tikrinta 2015-07-13.
3. ↑  O'Rourke, Jim (2015-11-05). „Sydney Metro Northwest: Transport minister unveils life-size model of Metropolis carriage". *The Daily Telegraph*. Nuoroda tikrinta 2015-11-07.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| **Empetrum rubrum** |
| --- |
| Raudonoji varnauogė (*Empetrum rubrum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Erikiniai  *( Ericaceae)* |
| Gentis: | Varnauogė  *( Empetrum)* |
| Rūšis: | Raudonoji varnauogė  *( Empetrum rubrum)* |

 |

**Raudonoji varnauogė** (*Empetrum rubrum*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi Patagonijoje, Ugnies Žemėje, Folklando (Malvinų) salose, Tristano da Kunjos salose.

Tai iki 80 cm aukščio krūmokšnis. Žiedai smulkūs, raudoni, sudaryti iš 6 vainiklapių. Vaisius – raudona valgoma uoga. Šios uogos dera gausiai, todėl augalas dekoratyvus. Turi tonizuojančių savybių.

Raudonoji varnauogė auga atvirose vietose – pakrantėse, ant kalnų šlaitų iki pat medžių ribos. Taip pat auga pelkėse, atviruose notofagų miškuose. Atspari šalčiams, vėjui, sniegui.

Argentinoje ir Čilėje augalas žinomas kaip isp. *murtilla de Magallanes, brecillo, uvilla*, Folklando (Malvinų) salose – angl. *red crowberry, diddle-dee*.

* PožymiaiPožymiai
* Raudonoji varnauogė Folklando saloseRaudonoji varnauogė Folklando salose
* Uoga ir lapai iš artiUoga ir lapai iš arti
* Ant akmenų su uogomisAnt akmenų su uogomis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Empetrum rubrum Vahl ex Willd. *Kew Royal Botanix Gardens*
2. ↑  Empetrum rubrum, *chileflora.com*
3. ↑  Empetrum rubrum – Vahl. ex Willd. *pfaf.org*


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Raudonoji varnauogė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Ilmėdas |
| --- |
| Rytinė Ilmėdo įlankaRytinė Ilmėdo įlankaRytinė Ilmėdo įlanka |
| Vieta | Molėtų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,836 km² |
| Kranto linijos ilgis | 7,61 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 6,6 m |
| Didžiausias gylis | 17,5 m |
| Įteka | 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Ilmėdas

  |
| **Koordinatės** |  55°15′40″ š. pl. 25°32′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.26111°š. pl. 25.54722°r. ilg.﻿ / 55.26111; 25.54722Koordinatės: 55°15′40″ š. pl. 25°32′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.26111°š. pl. 25.54722°r. ilg.﻿ / 55.26111; 25.54722 |

**Ilmėdas** – ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, Čiulėnų seniūnijoje, 8,5 km į šiaurės rytus nuo Molėtų, 1,5 km į rytus nuo Toliejų. Įeina į Labanoro regioninį parką.

Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 2,3 km, plotis iki 0,9 km. Altitudė 148,1 m. Gylis siekia 17,5 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Kranto linija labai vingiuota. Vakaruose yra 0,02 ha ir centrinėje dalyje 0,05 ha salelės. Krantai daugiausia aukšti, o šiaurės rytuose ir pietvakariuose lėkšti, kai kur supelkėję. Pietrytinėje pakrantėje plyti ~8 ha dydžio Raisto pelkė, nutįsusi iki Stirnių ežero (jungiasi ežerai per pelkę tekančiu upeliu), kitose pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Ilmėdas priklauso Žeimenos upės baseinui. Ežero pratakumas 17 %.

Prie Ilmėdo įsikūrę kaimai: Sklėriškė, Taitiškės, Purvėnai, Garneliškės.

Vandenvardžio *Ilmė́das* kilmė yra galimai finiška (plg. est. *Ilmasoo, Ilmsoo, Ilmatsalu*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ilmėdas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 49
2. ↑  „XIV. Finai". *musicalia.lt*. Suarchyvuotas originalas 2012-11-13. Nuoroda tikrinta 2009-08-11.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 129
Kompiuteriu sukurtas taisyklingojo 257-kampio vaizdas.
Žvaigždė, gaunama 257-kampio kampus sujungus su jo centru.
Taisyklingasis **257-kampis** – taisyklingasis daugiakampis turintis 257 kampus. Žmogaus akiai ši figūra gana mažai kuo skiriasi nuo apskritimo, tačiau kampus sujungus su centru gauta „žvaigždė" vis dar matoma. Daugiakampis reikšmingas tuo, jog jį galima nubraižyti skriestuvu ir liniuote.

Geometrinis pagrindimas
-----------------------

257 yra pirminis Fermio skaičius:

{\displaystyle 257=2^{2^{3}}+1}.
Todėl reikšmės {\displaystyle \cos {\frac {\pi }{257}}} ir {\displaystyle \cos {\frac {2\pi }{257}}} (128 laipsnių kampo funkcijos) yra algebriniai skaičiai.

Taigi žinant algoritmą tokią figūrą iš esmės galima nubraižyti skriestuvu bei liniuote.

Atradimo istorija
-----------------

Nors jau 1801 m. Karlas Frydrichas Gausas žinojo jog figūra nubraižoma skriestuvu ir liniuote, pirmasis išsamus aprašymas kaip tai padaryti buvo paskelbtas Magnus Georg Paucker (1822) ir Friedrich Julius Richelot (1832).. Sprendžiant užduotį pagal šiuos straipsnius būtina nubraižyti 150 pagalbinių apskritimų. Žinomi ir alternatyvūs braižymo būdai.

Savybės
-------

Šios figūros kampų suma lygi 91800°, plotas

{\displaystyle A={\frac {257}{4}}t^{2}\cot {\frac {\pi }{257}}\approx 5255.751t^{2}.}
kur *t* – kraštinės ilgis.

Vidinis kampas {\displaystyle {\frac {257-2}{257}}\cdot 180^{\circ }\approx 178{,}6^{\circ }}

Centrinis kampas {\displaystyle {\frac {360^{\circ }}{257}}\approx 1{,}4^{\circ }}.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Magnus Georg Paucker (1822). „Geometrische Verzeichnung des regelmäßigen Siebzehn-Ecks und Zweyhundersiebenundfünfzig-Ecks in den Kreis". *Jahresverhandlungen der Kurländischen Gesellschaft für Literatur und Kunst* (vokiečių). **2**: 160–219.
2. ↑  Friedrich Julius Richelot (1832). „De resolutione algebraica aequationis x257 = 1, sive de divisione circuli per bisectionem anguli septies repetitam in partes 257 inter se aequales commentatio coronata". *Journal für die reine und angewandte Mathematik* (Latin). **9**: 1–26, 146–161, 209–230, 337–358. doi:10.1515/crll.1832.9.337.`{{cite journal}}`: CS1 priežiūra: Neatpažinta kalba (link)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Dava** (angliškai *Dawah*) – Islamo religijoje žodis reiškiantis kvietimą atsiversti į islamą. Musulmonai žodžiu dava dažniausiai įvardija misionierišką veiklą. Kartais vartojamas dava sinonimas yra *tablygh*, reiškiantis skleidimą.

Istorinis kontekstas
--------------------

Nors žodis dažnai minimas Korane, tačiau Korane nėra tikslių žodžio prasmių, paaiškinančių davos vietą musulmonų doktrinoje. Nėra ir faktų, kad Mohamedas būtų jį tiksliai išaiškinęs. Musulmonų akimis, Mohamedas buvo misionierius par excellence. Po Mohamedo mirties jo misiją perėmė jo sekėjai, musulmonai, kurie laikui bėgant ne tik ją tęsė, bet ir išplėtojo į daugiabriaunę musulmonišką misionieriavimo tradiciją.

Visgi istoriniai šaltiniai rodo, kad musulmonai ne iš karto ėmėsi misionieriškos veiklos. Per sparčius VII amžiaus antroje pusėje vykusius Bizantijos ir Persijos žemių užkariavimus, vėliau VIII amžiuje ir Šiaurės Afrikoje, ir Centrinėje Azijoje, jie beveik neskelbė islamo privalumų prieš kitas religijas vietos nemusulmonams. Pirmos užkariautų kraštų vietos gyventojų atsivertimo į islamą bangos VIII amžiuje nusirito, dar praktiškai neprasidėjus sąmoningai mulsulmonų misionieriškai veiklai.

Misionieriška musulmonų veikla nukreipta į nemusulmonus. Nors musulmonai per amžius kvietė nemusulmonus pasirinkti islamą, iš pat pradžių tai darė pavieniai individai ir mažos grupelės.

Šiuolaikinė dava
----------------

Šiuolaikinė užbendruomeninė dava yra dviejų tipų: nevyriausybinė ir valdžios remiama. Pastaroji reiškiasi tokių tarptautinių organizacijų kaip Pasaulinė musulmonų lyga, Pasaulinė islamiškosios davos bendrija, Islamo konferencijos organizacija, Pasaulinė musulmoniško jaunimo asociacija forma ir veikla. Šios organizacijos užbendruomeninę dava daugiausiai vykdo finansuodamos antrinių institucijų šviečiamąją ir leidybinę veiklą.

„Achmadija" "ir „Tablighi džamat" yra apolitinių musulmonų judėjimų, užsiimančių dava bendruomenėse visame pasaulye, pavyzdžiai.

Dvi geriausiai žinomos nevyriausybinės vietinės atstovės nemusulmonų pasaulyje – islamo bendruomenė Šiaurės Amerikoje ir „Islamo fondas" Lesteryje, Jungtinėje Karalystėje. Šios organizacijos vengia tiesiogiai įsitraukti į politinius reikalus ir labiau reiškiasi socialiniu lygmeniu. Jų sąlyginė sėkmė rodo, kad dava iš tiesų atėjo į Vakarus. Kitos, mažesnės organizacijos, funkcionuoja faktiškai visur.

Šaltiniai
---------

* Egdūnas Račius. Muslim missionary activities. Between religion and politics. The multiple nature of the islamic da’wa. Vilnius, 2007.

* Egdūnas Račius. Islamo žinynas. Vilnius, 2007.

* Davos sąvoka Archyvuota kopija 2013-12-04 iš Wayback Machine projekto.
Karšti sausi makaronai
Pusryčiai Uhane
**Karšti sausi makaronai**, arba **reganmian** (热干面, pinyin: rè gān miàn) – tradicinis kiniškų makaronų patiekalas Hubėjaus provincijos sostinėje Uhane, rytinėje Kinijoje. Kinų maisto kultūroje karštų sausų makaronų istorijai per 80 metų. Iš kitų išsiskiria, kad nėra ruošiami su sriuba. Uhane tai žinomas ir populiarus pusryčių maistas, dažnai parduodamas gatvių vežimėliuose ir restoranuose nuo 5 val. ryto. Taip pat Uhano naktiniuose turguose galima nusipirkti kaip užkandį vėlyvą naktį. 

Makaronai gali būti paruošti per kelias minutes, yra nebrangūs, todėl jie tampa populiariausiu pusryčių pasirinkimu. Karšti sausi makaronai pardavinėjami visame mieste. Tradiciškai makaronai pagardinami sojų padažu, sezamo sėklų pasta, marinuotomis daržovėmis, pjaustytais česnako laiškais ir čili aliejumi.

Karšti sausi makaronai, kartu su Šansi pjaustytais makaronais (刀削面: *daoxiaomian*), *Liangguang* (Guangdongas ir Guangsi) regiono *yifumian*, Sičuano *dandanmian* ir šiaurės Kinijos *zhajiangmian* makaronais, nacionalinio dienraščio „*Renmin Ribao*" įvardijami kaip „Geriausių Kinijos makaronų penketas". Pagal „Business Insider" 2013 m. – Nr. 1 žinomiausių Kinijos makaronų „Top 10". Šių makaronų paruošimo ypatybės aprašytos Uhano rašytojos Chi Li (g. 1957) romane „热也好冷也好活着就好".

Gaminimas
---------

Karštų ir sausų makaronų gamybos receptas skiriasi nuo šaltų makaronų ir makaronų sriuboje ruošimo. Uhano ir Sičuano virtuvės naudoja daug aštrių prieskonių. Džiovinti ar švieži makaronai išverdami, nusunkiami ir pažeriami ant lentos atvėsinimui, gerai sumaišomi su sezamų aliejumi. Prieš vartojant atšalę makaronai vėl trumpam įdedami į puodą su verdančiu vandeniu įkaisti. Taip pat galima dėti į gilų kiaurasamtį ir trumpam panardinti į verdantį vandenį, ištraukus nuvarvinti. Nusausintų makaronų porcija išverčiama į dubenį, ant viršaus užpilama tirštu padažu, marinuotomis daržovėmis. Įprastai pagardinama čili aliejumi, taip pat trupučiu šviežios kalendros.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Hubei Tourism Bureau. (2012, 04 21). Hot dry noodles. Nuoroda tikrinta from „Archived copy". Suarchyvuotas originalas 2012-07-22. Nuoroda tikrinta 2012-11-22.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: archived copy as title (link)
2. ↑  „IT'S OFFICIAL: Here Are The Top 10 Kinds Of Chinese Noodles". Business Insider. Nuoroda tikrinta 2013-07-09.

Nuorodos
--------

* Hot and Dry Noodles – Wuhan Noodles
| **Borisas Abramovičius Berezovskisrus. *Борис Абрамович Березовский*** |
| --- |
| Gimė | 1946 m. sausio 23 d.Maskvoje |
| Mirė | 2013 m. kovo 23 d. (67 metai) |
|  |
| Veikla | Rusijos žydų kilmės matematikas, verslininkas, taip vad. oligarchas. |
|  |
|  **Vikiteka** | Borisas Berezovskis |

**Borisas Abramovičius Berezovskis** (rus. *Борис Абрамович Березовский*; 1946 m. sausio 23 d. Maskvoje – 2013 m. kovo 23 d.) – Rusijos žydų kilmės matematikas, verslininkas, taip vad. oligarchas.

Biografija
----------

Berezovskis studijavo elektrotechniką ir matematinę mechaniką. 1973 m. baigė studijas *Lomonosovo universitete*. *Mokslų akademijos* *Valdymo technikos institute*  baigė aspirantūrą, apgynė disertaciją 1983 m. (sprendimų priėmimo teorija).

Po studijų iki 1987 m. Berezovskis dirbo valdymo, automatizavimo, vadybos sistemų institutuose

Nuo 1973 m. dirbo automobilių koncerne *AutoVAZ* (Lada), kuriam savo institute plėtojo programinę įrangą.

Sugriuvus TSRS užsiėmė verslu ir greitai tapo milijardieriumi.

Nuo 2000 m. gyveno D. Britanijoje, savo pasisakymuose kritikavo V. Putiną dėl vykdyto karo Čečėnijoje.

Literatūra
----------

* Paul Klebnikow: *Der Pate des Kreml: Boris Beresowski und die Macht der Oligarchen*. Econ, München 2001, ISBN 3-430-15475-8

Nuorodos
--------

* Boris Beresowski
**Algimantas Apanavičius** (g. 1935 m. rugpjūčio 15 d. Kybartuose, Vilkaviškio apskrityje) – Lietuvos kompozitorius.

Biografija
----------

Sesuo Gražina Apanavičiūtė. 1961 m. baigė Lietuvos konservatorijos A. Dvarionienės fortepijono klasę. Nuo 1960 m. Lietuvos televizijos garso režisierius, 1967–1983 m. ir 1988–1998 m. vyr. garso režisierius. Nuo 1994 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos dėstytojas, nuo 1996 m. Kino ir televizijos katedros garso režisierių kurso vadovas.

Kūryba
------

1963–2001 m. sukūrė muziką apie 150 Lietuvos kino studijos ir Lietuvos televizijos filmų, spektaklių, tarp jų meniniams filmams „Niekas nenorėjo mirti", „Maža išpažintis", „Surask mane", „Kai aš mažas buvau", „Sodybų tuštėjimo metas", „Vėjas rugiuose", ir dokumentiniams filmams „Šimtamečių godos", „Hommo esse", „Ir aš nieko pakeist negaliu", televizijos meniniams filmams „Mirtis ir vyšnios medis", „Tadas Blinda", „Ko verkė pušys", „Raudonmedžio rojus", "Sodybų tuštėjimo metas, Devyni nuopuolio ratai, „Žalčio karūna", „Valdžia", dokumentiniam ciklui apie Lietuvos partizanus, tarp jų – „Ketvirtasis prezidentas".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Adeodatas Tauragis. *Algimantas Apanavičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 630 psl.
Halofitiniai *Allenrolfea patagonica* krūmai druskynėje Argentinoje
Smiltyninė druskė Baltijos jūros pakrantėje
**Halofitai** (sen. gr. ἅλας 'druska' + sen. gr. φυτόν 'augalas') – augalai, prisitaikę augti druskingoje aplinkoje – jūrų pakrantėse, druskožemiuose, maršose ir pan.

Druska (natrio ir chloro jonai) daugeliui augalų pražūtinga, nes sutrikdo medžiagų apykaitą ląstelėse, pažeidžia organoidus. Tačiau halofitai prisitaikę prie druskos poveikio – krinohalofitai druskos perteklių šalina per specialias liaukas (pvz. balandūnė) ar hidatodes (eglūnas), euhalofitai – kaupia ląstelėse (druskė, jūrasmiltė, gajutė, pluoštagėlė), bet jų didelėse vakuolėse esantis vanduo mažina druskos koncentraciją, glikohalofitai dėl šaknų savybių blogai praleidžia druskas (pvz. kietis, kermėkas). Daugelis halofitų pasižymi mėsingais lapais ir stiebais.

Pagal buveines halofitai skirstomi į vandens (akvahalofitus), sausumos (terestrohalofitus) ir orinius (aerohalofitus), pagal druskingumo toleranciją halofitai skiriami į oligohalofitus (pakenčia 0,01–0,1 % druskingumą), mezohalofitus (0,1–1 %) ir euhalofitus (>1 %).

Lietuvoje halofitai savaime auga pajūryje ir prie mineralinių šaltinių (smiltyninė druskė, sultingoji jūrasmiltė, pajūrinis pelėžirnis), kaip ruderalinis halofitas plinta skėstašakė žalvė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Zigmantas Gudžinskas. *Halofitai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
2. 1 2  *Галофиты*,Большая советская энциклопедия, T. VI (Газлифт—Гоголево). – Москва: Советская энциклопедия, 1971
3. ↑  „Halophytes: Classification and Characters of Halophytes"
| **Stasys Lekšas** |
| --- |
| Gimė | 1946 m. lapkričio 9 d. (77 metai)Žagatų kaime, Šilutės raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Virginija |
| Vaikai | Vaida Kalvaitienė, Salvijus |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kelmės rajono politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1993 m. Tėvynės sąjunga;
* 1997 m. Lietuvos krikščionys demokratai.

 |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Kauno medicinos universitetas |

**Stasys Lekšas** (g. 1946 m. lapkričio 9 d. Žagatų kaime, Šilutės raj.) – Lietuvos ir Kelmės rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1966 m. baigė Šilutės vidurinę mokyklą, 1972 m. baigė Kauno medicinos institutą, įgijo gydytojo specialybę.

1972 m. pagal paskyrimą atvyko dirbti į Kelmės ligoninę apylinkės pediatru. Vėliau konsultacijos vedėjas, vyr. gydytojo pavaduotojas laikinojo nedarbingumo ekspertizės reikalams. Nuo 1997 m. Viešosios įstaigos Šaukėnų psichiatrijos ligoninės direktorius, Kelmės rajono pirminės sveikatos priežiūros centro gydytojas pediatras.

1995–1997 m. 2003–2011 m. ir nuo 2013 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys. 1995–1997 m. Kelmės rajono savivaldybės meras.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys, nuo 1997 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, nuo 2001 m. partijos Lietuvos krikščionys demokratai narys.

Žmona Virginija. Sūnus Mindaugas, duktė Vaida Kalvaitienė, sūnus Salvijus.

Išnašos
-------

1. 1 2  KYK serija Lietuvos miestai. Neolitas, 2005, 393 psl.
2. ↑  Kas yra kas Šiauliu̜ apskrityje 2001. Neolitas, 2001, 138 psl.
3. ↑
4. ↑  „Stasys Lekšas pakeis mirusį bendrapartietį"[neveikianti nuoroda]. Šiaulių kraštas. Nuoroda tikrinta 2022-04-29.

| Politinis postas |
| --- |
|
| Prieš tai:**Zenonas Mačernius** | **Kelmės rajono meras**1995–1997 m. | Po to:**Jurgis Staševičius** |
| Strėvininkų dvaras |
| --- |
| Dvaro rūmai Dvaro rūmai |
| Vieta | Mūro Strėvininkuose |
| Įkurtas | XVII a. |
| Bajorų giminės | Oginskiai |
| Savininkas | Pensionatas |

**Strėvininkų dvaras** – dvaras, buvęs Mūro Strėvininkuose, dab. Kaišiadorių rajono savivaldybėje. Dabar jame įsikūręs pensionatas. Dvarą sudaro XVII a. Oginskių dvaro rūmai, parkas.

Istorija
--------

Apie 1744 m. dvare pastatyta Šv. Vincento Pauliečio koplyčia. 1828 m. prie rūmų įkurta audimo manufaktūra, 1830 m. joje dirbo 173 darbininkai. Po 1831 m. sukilimo dvarą konfiskavus manufaktūra uždaryta. 1836 m. dvarą sudarė 2 miesteliai, 4 palivarkai, 19 kaimų ir 20 užusienių. Nusavintas dvaras atiduotas kareivinėms. Tarpukaryje jame įsteigti invalidų namai.

Dvaro parkas
Dvarą valdė:

* Marcijonas Bogdanas Oginskis, 1570–1600 m.
* Aleksandras Oginskis, 1620-1653 m.
* Marcijonas Aleksandras Oginskis, 1653–1657 m.
* Samuelis Levas Oginskis, 1657 m.
* Simonas Karolis Oginskis, 1657–1699 m.
* Gabrielius Oginskis, 1828–1832 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Dvaras". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Mūro Strėvininkai. Kaišiadorių enciklopedija.
3. ↑  Strėvininkų socialinės globos namai. Istorija *strevininkusgn.lt*
USF1|  |
| Pilnas pavadinimas | US Grand Prix Engineering |
| Bazė | Šarlotė, JAV |
| Komandos direktorius (-iai) | Ken AndersonPeter Windsor |
| 2022 m. Formulės 1 sezonas |
| Variklis | Cosworth |
| Padangos | Bridgestone |

**USF1** - Formulės 1 komanda iš JAV. Ji planavo debiutuoti lenktynėse 2010 m. sezone, tačiau 2010 m. kovo 2 d. visi komandos nariai buvo išleisti neterminuotų atostogų, o kovo 3 d. FIA patvirtino, jog amerikiečiai šiame sezone nedalyvaus.

Istorija
--------

Ekipos vadovai K. Andersonas ir P. Windsoras nėra naujokai Formulėje 1. Pirmasis dirbo Ligier ir Onyx ekipų technikos direktoriumi, o Peteris prieš daugiau, nei dešimtmetį vadovavo Williams komandai bei Ferrari technikos padaliniui Anglijoje.

2009 m. gegužės 22 d. ekipa pateikė oficialią paraišką dalyvauti 2010 m. sezone. Birželio 12 d. FIA paskelbė naujojo sezono dalyvių sąrašą, kuriame buvo ir ši komanda.

2009 m. lapkričio 21 d. argentinietis lenktynininkas Jose Maria Lopezas pranešė, kad derasi su šia ekipa dėl lenktynininko vietos naujame sezone. Jam yra keliami finansiniai klausimai, jog sportininkas į komandą atsivestų stiprius rėmėjus.

Išnašos
-------

1. ↑  „FIA Formula One World Championship, Press release 03/03/2010". www.fia.com. 2010-03-03. Suarchyvuotas originalas 2010-03-16. Nuoroda tikrinta 2010-03-03. `{{cite news}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  USF1 irgi pateikė paraišką kitam sezonui
3. ↑  Oficialus 2010 m. „Formulės-1" čempionato dalyvių sąrašas
4. ↑  Lopez signs conditional USF1 deal
**Teksaso medicinos centras** – didžiausias pasaulyje medicinos centras, kuriame pacientams gydyti teikiama daugiausiai medicininių paslaugų, vykdoma daugiausiai svarbiausių mokslinių eksperimentų ir transplantacijos tyrimų. Hiustone esantį medicinos centrą sudaro 47 su medicina susijusios institucijos, įskaitant 13 ligoninių, dvi medicinos, 4 slaugos mokyklos, taip pat odontologijos, viešosios sveikatos, farmacijos ir kitų su medicina susijusių dalykų mokyklos. Visos 47 institucijos nesiekia jokio pelno. Centre yra pirmoji ir didžiausia oro greitosios pagalbos tarnyba. Teksaso medicinos centre taip pat sėkmingai veikia čia sukurta transplantacijos programa, pagal kurią daugybė ligoninių bendradarbiauja šioje srityje. Pasak Teksaso medicinos centro, čia atliekama daugiau širdies operacijų nei bet kur kitur pasaulyje.

Teksaso medicinos centre kasmet apsilanko daugiau nei 5 milijonai pacientų, įskaitant daugiau nei 10 000 pacientų iš kitų šalių. 2006 m. centre dirbo 75 000 žmonių, įskaitant 4 000 gydytojų terapeutų ir 11 000 slaugių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Industry Guide: Health Care | Greater Houston Partnership Archyvuota kopija 2008-10-15 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Texas Medical Center - About the Texas Medical Center". Suarchyvuotas originalas 2007-08-10. Nuoroda tikrinta 2009-02-14. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  „Texas Medical Center - Facts and Figures". Suarchyvuotas originalas 2010-06-23. Nuoroda tikrinta 2009-02-14. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
Persijos įlanka iš palydovo
**Persijos įlanka** (pers. خلیج فارس = *Khalīj-e Fārs*, arab. الخليج الفارسی = *al-Khalīj al-Fārsī*) – įlanka Indijos vandenyno šiaurės vakaruose, tarp Arabijos pusiasalio ir Irano. Įlankos plotas apie 233 000 km², didžiausias gylis 102 m. Įlanka garsėja tuo, kad po ja yra daug naftos.

Greta jos yra šios šalys: Omanas, Jungtiniai Arabų Emyratai, Kataras, Saudo Arabija, Kuveitas, Irakas, Iranas. Įlankos salose yra Bahreinas. Bahreinas, Kataras, Kuveitas ir Jungtiniai Arabų Emyratai (o kai kada taip pat ir Saudo Arabija bei Omanas) vadinami Persijos įlankos valstybėmis; šis terminas iš esmės reiškia ne geografinę jų vietą, bet faktą, kad jos yra nedidelės absoliutinės monarchijos, staigiai praturtėjusios naftos dėka, o gyventojų nemažą dalį jose sudaro samdyti darbininkai iš kitų šalių.

Salos
-----

Persijos įlanka žemėlapyje
Persijos įlankoje gausu mažų salų. Bahreinas, Persijos įlankos sala, taip pat dar yra ir Persijos įlankos arabų valstybė. Geografiškai didžiausia įlankos sala yra Kešmas, kuri yra Hormūzo sąsiauryje ir priklauso Iranui. Kitos svarbesnės salos yra Didesnis Tunbas, Mažesnis Tunbas ir Kišas, administruojamos Irano, Bubijanas priklauso Kuveitui, Taroutas – Saudo Arabijai, o Dalmą administruoja Jungtiniai Arabų Emyratai. Pastaraisiais metais įlankoje taip pat buvo sukurta ir dirbtinių salų, skirtų komerciniams tikslams arba turizmui. Nors ir būdamos mažos, šios salos turi neigiamos įtakos mangrovių arealui ir dažnai sukelia nenuspėjamas aplinkos problemas. Persijos įlankos salos taip pat buvo reikšmingos kolonijiniais laikais, kai Portugalijos kolonijinė imperija ir Britų imperija jas naudojo prekybai ir įtakos plėtimui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marco Ramerini. „Portuguese in the Arabia and the Persian Gulf". Suarchyvuotas originalas 2015-09-11. Nuoroda tikrinta 2010-11-27.
| **Saulius Šiliauskas** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. gruodžio 14 d.Medingėnai, Plungės rajonas |
| Mirė | 2022 m. balandžio 28 d. (59 metai) |
| Palaidotas (-a) | Judrėnų kapinėse |
|  |
| Veikla | istorikas ir politologas |
| Organizacijos | Klaipėdos universitetas |
| Pareigos | Politologijos katedros vedėjas |
|  |
| Išsilavinimas | politikos mokslų daktaras |
| Alma mater | 1999 m. Vilniaus universitetas |

**Saulius Šiliauskas** (1962 m. gruodžio 14 d. Medingėnuose, Plungės rajone – 2022 m. balandžio 28 d.) – lietuvių istorikas ir politologas.

Biografija
----------

1981 m. aukso medaliu baigė Gargždų 1-ąją vidurinę mokyklą ir įstojo į Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1986 m. jį baigė su pagyrimu, įgijo istoriko, istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo kvalifikaciją ir pradėjo dirbti Kauno politechnikos instituto Klaipėdos fakulteto Visuomenės mokslų katedroje.

Nuo 1991 m. liepos 1 d. iki mirties dirbo Klaipėdos universitete. 1993–1998 m. studijavo doktorantūroje Vilniaus universitete, o 1999 m. apgynė politikos mokslų daktaro disertaciją „Demokratijos samprata Lietuvos Respublikoje (1918–1940 m.). Tais pačiais metais buvo paskirtas Klaipėdos universiteto Politologijos katedros vedėju ir jai vadovavo iki 2016 m. 

2003 m. pradėjo eiti docento pareigas. 2016–2018 m. vadovavo Politikos ir komunikacijos mokslų katedrai, 2018–2022 m. ėjo Viešojo administravimo ir politikos mokslų katedros docento pareigas, buvo politikos mokslų krypties studijų programų vadovas. S. Šiliauskas dėstė politinės minties istoriją, politinę filosofiją, demokratijos teorijas, demokratiją Europoje, politologijos įvadą.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  PRO MEMORIA. NETEKOME MOKSLININKO, POLITINĖS MINTIES ISTORIJOS ŽINOVO DR. SAULIAUS ŠILIAUSKO (1962–2022). ku.lt. 2022-04-28. Nuoroda tikrinta 2022-05-06.
2. ↑  Saulius Šiliauskas. CEMETY. Nuoroda tikrinta 2024-02-20.
3. ↑  Mirė politinės minties istorijos žinovas dr. Saulius Šiliauskas. lrt.lt. 2022-04-28. Nuoroda tikrinta 2022-05-06.
4. ↑  Mirė istorijos žinovas, docentas Saulius Šiliauskas. Delfi.lt. 2022-04-28. Nuoroda tikrinta 2022-05-06.