recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Vasilijus Kačialovasrus. *Василий Иванович Качалов*** |
| --- |
|  |
| Vasilijus Kačialovas |
| Gimė | 1875 m. vasario 11 d.Rusijos Imperija, Vilnius |
| Mirė | 1948 m. rugsėjo 30 d. (73 metai)Tarybų Sąjunga Maskva |
| Palaidotas (-a) |  Novodevičės kapinėse |
|  |
| Veikla | rusų teatro aktorius |
|  |
|  **Vikiteka** | Vasilijus Kačialovas |

**Vasilijus Kačialovas** (rus. *Василий Иванович Качалов*, tikroji pavardė – *Vasilijus Šverubovičius*, rus. *Василий Шверубович* 1875 m. vasario 11 d. Vilniuje – 1948 m. rugsėjo 30 d. Maskvoje) – rusų teatro aktorius.

Biografija
----------

Vasilijus Kačialovas gimė apsikrikštijusio žydo šeimoje. Tėvas dirbo šventiku Vilniaus šv. Nikolajaus cerkvėje. Mokėsi Vilniaus 1-oje gimnazijoje. Joje dalyvavo mėgėjiškuose spektakliuose, buvo puikus deklamatorius. V. Kačialovo bendraklasiai buvo Feliksas Dzeržinskis, Konstantinas Galkauskas, kompozitorius, geriausias Kačialovo draugas. Studijavo Sankt Peterburgo universiteto Teisės fakultete, tačiau jo nebaigė.

Memorialinė lenta Vilniuje
1896 m. pradėjo vaidinti Sankt Peterburgo Literatūros ir vaidybos draugijos teatre. 1900 m. perėjo į Maskvos Dailės teatrą (MCHAT), kuriam vadovavo Konstantinas Stanislavskis bei Vladimiras Nemirovičius-Dančenka, kur tapo vienu žymiausių aktorių. Dėl savo aktorinių gebėjimų V. Kačialovas laikomas vienu geriausių poezijos ir prozos skaitovų Rusijoje.
Dažnai atostogaudavo Vilniuje. 1896 m. studentiškų atostogų metu Vilniuje vaidino kartu su čia gastroliuojančia V. Komisarževskaja H. Zudermano „Drugelių mūšyje". Vėliau vaidino Vilniaus ir Kauno scenose Maskvos Dailės teatro gastrolių metu.

1936 m. suteiktas TSRS liaudies artisto garbės vardas, 1943 m. – Stalino premija. Vilniaus Didžiojoje gatvėje ant namo, kuriame jis gimė ir vaikystėje gyveno, sienos yra memorialinė lenta. Kačialovo vardu pavadinta viena iš rusakalbių Vilniaus gimnazijų.

 V. Kačalovo kapas
V. Kačalovas mirė 1948 m. rugsėjo 30 d. nuo plaučio vėžio. Palaidotas Novodevičės kapinėse Maskvoje.

Nuorodos
--------

* Amžininko prisiminimai apie Kačialovą[neveikianti nuoroda] **(**rus.**)**
**Mykolas Kazimieras Girdvainis** (lenk. *Michał Kazimierz Girdwoyń*, 1841 m. spalio 20 d. Vilnius – 1925 m. gruodžio 27 d. Išlynos, Kražių valsčius) – Lietuvos ichtiologas, bitininkas. Žuvininkystės pradininkas Lietuvoje.

Biografija
----------

1866–1873 m. Varšuvoje studijavo gamtos mokslus, agronomiją, vėliau Vokietijoje, Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje ir Liuksemburge specializavosi ichtiologijoje, entomologijoje. 1878 m. Paryžiaus mokslų akademijos narys.

Kapas Stulgių kapinėse
1876 m. pradėjo tirti Lietuvos vandens gyvūnus, Šiauliuose surengė Lietuvos gėlųjų vandenų ir Baltijos, Juodosios jūros faunos parodą. 1881 m. Gerkonyse (prie Dūkšto) įsteigė žuvų veisyklą, joje pirmasis iš dirbtinai apvaisintų ikrų užaugino seliavas. 1880–1885 m. suprojektavo ir įrengė žuvivaisos įmonę Vokėje. 1895 m. savo lėšomis į Nemuną, Dauguvą, Vyslą paleido sterlių, Trakų ežeruose įveisė karpius, sykus. Lietuvoje, Lenkijoje, Ukrainoje įsteigė apie 350 žuvininkystės ūkių. 1883–1893 m. tyrė ungurių biologiją, migraciją iš Atlanto vandenyno į Somos upę Prancūzijoje. Tyrė bitininkystės problemas.

Palaidotas Stulgių kapinėse (Kelmės rajone).

Svarbiausi veikalai
-------------------

* Bitės anatomija (*Anatomia pszczoły*) 1875 m. Paryžius, 1876 m. prancūzų k. su autoriaus piešinių atlasu
* Žuvų patologija (*Patologia ryb*) 1877 m. 1880 m. prancūzų k. 1882 m. vokiečių k.

Literatūra
----------

* Mykolas Girdvainis (1841–1924). Autobiografija. Michał Girdwojń. Sudarė Vincas Būda, Arvydas Pacevičius. Vilniaus universiteto leidykla, 2018.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Almantas Jakimavičius. *Mykolas Kazimieras Girdvainis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 698 psl.
*Kitos reikšmės – Aragvaris (reikšmės).*

| Aragvaris*Araguari* |
| --- |
|              |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

AragvarisAragvaris

18°38′0″ p. pl. 48°11′0″ v. ilg.﻿ / ﻿18.63333°š. pl. 48.18333°r. ilg.﻿ / 18.63333; 48.18333﻿ (Aragvaris)Koordinatės: 18°38′0″ p. pl. 48°11′0″ v. ilg.﻿ / ﻿18.63333°š. pl. 48.18333°r. ilg.﻿ / 18.63333; 48.18333﻿ (Aragvaris) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Pietryčių regionas |
| **Valstija** | Minas Žeraisas Minas Žeraisas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 109 779  |
| **Altitudė** | 1 013 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Aragvaris |

**Aragvaris** (port. *Araguari*) – miestas pietryčių Brazilijoje, Minas Žeraiso valstijos vakaruose, Brazilijos plokščiakalnyje, šalia Žordano upės (Paranaibos intakas). Yra oro uostas, pro miestą eina San Paulo-Brazilijos geležinkelis. Maisto (mėsos, vaisių ir daržovių perdirbimo) pramonė. Prekyba apylinkėse auginama kava, citrusiniais vaisiais, kukurūzais, ryžiais, pomidorais, verčiamasi galvijininkyste. Turizmas (aplinkiniuose kalnuose gausu krioklių). Netoli Aragvario slūgso deimantų, berilio rūdos telkiniai.

Istorija
--------

Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. pr. 1843 m. jai suteiktas kaimo statusas ir *Sant’Ana do Rio das Velhas* pavadinimas. Miesto teisės suteiktos 1888 m. o pavadinimas pakeistas į Aragvarį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Aragvaris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Koordinatės: 64°19′34″š. pl. 20°07′16″v. ilg.﻿ / ﻿64.3261°š. pl. 20.1211°v. ilg.﻿ / 64.3261; -20.1211

Guldfoso krioklys iš paukščio skrydžio
**Gùdlfosas**  (isl. *Gullfoss*) – krioklys Kvitos upės kanjone pietvakarių Islandijoje. Tai viena iš dažniausiai turistų lankomų Islandijos vietų. Per sekundę prateka 110 m³ vandens, nors potvynių metu gali siekti net 2000 m³. Krioklio aukštis siekia 32 metrus.

Istorija
--------

Krioklys susiformavo vandeniui tekant bazaltinės lavos sluoksniais. Turizmas prasidėjo apie 1875 m. Pasakojama, kad XIX–XX a. jauna islandė *Sigriður* pasipriešino krioklio pavertimui vandens jėgaine. Nuo 1979 m. krioklys yra gamtos rezervatas.

Etimologija
-----------

Krioklio pavadinimas kilęs nuo islandų kalbos *gull* – „auksas" + *foss* – „krioklys". Pavadinimas parinktas dėl to, kad krioklio vandenyse neretai yra įžvelgiamas auksinis atspalvis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pasaulio vietovardžių žodynas. – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006–2014. (VLKK versija)
2. ↑  Gullfoss Travel Guide. GuideToIceland.is (tikrinta 2021-10-21).
3. ↑  Gulfoss.is Archyvuota kopija 2021-10-21 iš Wayback Machine projekto. (tikrinta 2021-10-21).
**Tibor Pleiß**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1989 m. lapkričio 2 d. (33 metai) |
| Gimimo vieta | Bergiš Gladbachas, Vakarų Vokietija |
| Ūgis | 2,21 m |
| Svoris | 116 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Stambulo Anadolu „Efes" |
| **Numeris** | 21 |
| **Pozicija** | Vidurio puolėjas |
| NBA naujokų birža |
| 2010 m. | 31 šaukimu,Naujojo Džersio „Nets" |
| Profesionalūs klubai |
| 2006-20092009-20122012-20142014-20152015-20162016-20172017-20182018- | Kelno „99ers"Bambergo „Brose Baskets"Vitorijos „Baskonia"FC BarcelonaJutos „Jazz"Stambulo „Galatasaray"Valensijos „Basket"Stambulo Anadolu „Efes" |  |
| Šalies rinktinė |
| 2009-2013 | Vokietija Vokietija |  |
|  |

**Tiboras Plaisas** (vok. *Tibor Pleiß*, g. 1989 m. lapkričio 2 d.) – Vokietijos krepšininkas, žaidžiantis Turkijos krepšinio lygoje besivaržančioje Stambulo „Anadolu Efes" komandoje.

Karjera
-------

2006 m. T. Plaisas prisijungė prie Kelno „99ers" komandos.

2010 m. NBA naujokų biržoje Naujojo Džersio „Nets" pasirinko jį 31-uoju šaukimu. 2015 m. vasarį jis buvo išmainytas į Jutos „Jazz" komandą, su kuria sužaidė savo debiutines rungtynes 2015 m. spalio 30 d. kuriose pelnė 2 taškus, bei atkovojo vieną kamuolį. Su komanda T. Plaisas sužaidė tik 12 rungtynių, per kurias vidutiniškai pelnė 2 taškus, atkovojo 1,3 kamuolius. 2016 m. rugpjūti T. Plaisas buvo išmainytas į Filadelfijos „76ers", tačiau jam nespėjus sužaisti rungtynių su komanda, jo sutartis buvo nutraukta.

2016 m. rugsėjo 12 d. T. Plaisas prisijungė prie Stambulo „Galatasaray" komandos.

Šalies rinktinė
---------------

T. Plaisas atstovavo Vokietijos vyrų krepšinio rinktinei 2007 m. jaunimo iki 18 metų Europos krepšinio čempionate, 2008, 2009 m. jaunimo iki 20 metų Europos krepšinio čempionatuose.

T. Plaisas debiutavo Vokietijos suaugusiųjų vyrų krepšinio rinktinėje 2009 m. Europos krepšinio čempionate. Krepšininkas taip pat atstovavo rinktinei 2010 m. pasaulio krepšinio čempionate, 2011 ir 2013 m. Europos krepšinio čempionatuose.

Pasiekimai
----------

* 2022 m. Turkijos krepšinio taurės čempionas
* 2022 m. Turkijos krepšinio taurės naudingiausias žaidėjas
* 2021, 2022 m. Eurolygos čempionas
* 2019, 2021, 2023 m. Turkijos krepšinio lygos čempionas
* 2017 m. Ispanijos krepšinio supertaurės čempionas
* 2010-2012 m. Vokietijos krepšinio lygos čempionas
* 2007, 2010-2012 m. Vokietijos krepšinio taurės čempionas

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ada Lovelace** |
| --- |
|  |
| Ada Lovelace |
| Gimė | 1815 m. gruodžio 10 d.Londone, Anglijoje |
| Mirė | 1852 m. lapkričio 27 d. (36 metai) |
| Tėvas | George Gordon Byron |
|  |
|  **Vikiteka** | Ada Lovelace |

**Ada Lavleis** (angl. *Ada Lovelace*, pilnas vardas **Augusta Ada King, Lavleiso grafienė** (angl. *Augusta Ada King, Countess of Lovelace*, mergautinė pavardė **Bairon**, 1815 m. gruodžio 10 d. Londone, Anglijoje – 1852 m. lapkričio 27 d. Londone) – kompiuterių mokslo pionierė tuo laiku, kai moterų moksle dar beveik nebuvo. Poeto lordo Bairono dukra.

Ados matematikos studijos buvo neįprastas reiškinys net kilmingoms to meto moterims. Tačiau savo mokytojo Morgano dėka Ada gavo gerą algebros, logikos ir skaičių teorijos išsilavinimą. Septyniolikmetė Ada viename pokylyje sutiko Čarlzą Babidžą – aktyvų politiką, žinomą nestandartinėmis matematikos idėjomis. Po kurio laiko Babidžas parodė Adai savo kuriamą mechaninę diferencinę skaičiavimo mašiną. Ada buvo sužavėta. Nuo tol ji atidžiai sekė šios mašinos kūrimo eigą, diskutuodavo su Babidžu ir pateikė daugybę naujų idėjų.

Ada išnagrinėjo teorines programavimo galimybes. Ji iškėlė mintį, kad mašina galėtų ir "mąstyti", net numatė galimybę kurti muziką. Nors šiuolaikinių kompiuterių kūrėjai konceptualius sprendimus rado savarankiškai, Ada Bairon – asmenybė, kurios gyvenimas ir darbas iki šiol žadina daugelio kompiuterių mokslo specialistų vaizduotę. Ji vadinama pirmąja programuotoja. 

Ada mirė nuo vėžio 1852 m. būdama 37 metų, ir buvo palaidota šalia tėvo, kurio niekada nepažinojo. Jos garbei viena iš programavimo kalbų pavadinta ADA, o gruodžio 10 d. laikoma programuotojų diena.
| **Eduardas Ozarskis** |
| --- |
| Gimė | 1908 m. sausio 1 d.Ryga, Latvija |
| Mirė | 1981 m. rugpjūčio 6 d. (73 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Antakalnio kapinėse |
|  |
| Veikla | inžinierius, partinis veikėjas |
| Partija | 1931 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1934 m. Maskvos aviacijos institutas |

**Eduardas Ozarskis** (rus. *Озарскис Эдуардас Юозович*, 1908 m. sausio 1 d. Rygoje, Latvija – 1981 m. rugpjūčio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius, sovietinis partinis veikėjas.

Biografija
----------

1934 m. baigė Maskvos aviacijos institutą, inžinierius mechanikas. 1934–1938 m. Raudonosios armijos karinių oro pajėgų valdybos karinis atstovas Maskvoje. 1938–1944 m. gamyklos Maskvoje vyr. mechanikas, cecho viršininkas, direktorius.

1944 m. kaip lietuvių kilmės darbuotojas atsiųstas į Lietuvą. 1944–1946 m. LKP(b) CK sekretoriaus pavaduotojas pramonės reikalams. 1946–1947 m. LKP(b) CK sekretorius kadrų reikalams. 1947–1950 m. LKP(b) CK sekretorius.

1950–1953 m. LKP Kauno srities komiteto I sekretorius. 1953–1954 m. LKP CK pramonės ir transporto skyriaus vedėjas. 1954 m. LSSR MT pirmininko pavaduotojas, 1954–1957 m. LSSR MT I pavaduotojas. 1957–1958 m. Lietuvos ekonominio-administracinio rajono Liaudies ūkio tarybos pirmininkas. 1958–1960 m. LSSR MT pirmininko I pavaduotojas. 1961–1965 m. patarėjas prie LSSR MT. 1965–1973 m. LSSR vietinės pramonės ministras.

1946–1952 m. 1954–1960 m. ir 1966–1976 m. LKP CK narys, 1946–1949 m. ir 1954–1960 m. LKP CK biuro narys. 1947–1955 m. ir 1967–1975 m. LSSR AT, 1950–1954 m. ir 1958–1962 m. SSRS AT deputatas. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* Lenino ordinas
* Darbo raudonosios vėliavos ordinas
* 1965 m. LTSR nusipelnęs inžinierius

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Eduardas Ozarskis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 253
2. ↑  Озарскис Эдуардас Юозович
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Puerto Kortesasisp. *Puerto Cortés* |
| --- |
| *Tiltas per lagūną* |
|  |
| 

Puerto KortesasPuerto Kortesas

15°53′0″ š. pl. 87°57′0″ v. ilg.﻿ / ﻿15.88333°š. pl. 87.95000°r. ilg.﻿ / 15.88333; 87.95000﻿ (Puerto Kortesas)Koordinatės: 15°53′0″ š. pl. 87°57′0″ v. ilg.﻿ / ﻿15.88333°š. pl. 87.95000°r. ilg.﻿ / 15.88333; 87.95000﻿ (Puerto Kortesas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Hondūro vėliava Hondūras |
| **Departamentas** | Korteso departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1524 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 90 115  |
| **Altitudė** | 0 m |

**Puerto Kortesas** (isp. *Puerto Cortés*) – miestas šiaurės Hondūre, Korteso departamente, Karibų jūros pakrantėje, į šiaurę nuo San Pedro Sulos. Miestas įsikūręs siaurame pusiasalyje, lagūnos pakrantėje. ~90 tūkst. gyventojų. Tai svarbiausias Hondūro ir Centrinės Amerikos jūrų uostas. Vyksta krovinių perkrova, paskirstymas, eksportuojama Hondūro produkcija. Veikia pramonės, logistikos bendrovės. Turizmas.

Istorija
--------

Uostas 1524 m. įkurtas kapitono Gil González Dávila ir pavadintas *Villa de la Natividad de Nuestra Señora*. 1526 m. čia į audrą pakliuvo Ernanas Kortesas ir vietovę pavadino *Puerto Caballos*. Nuo 1869 m. miestas gavo dabartinį pavadinimą. Ilgą laiką tai buvo nedidelis uostas, nustelbtas gretimo Omoa uosto. Tačiau 1933 m. pradėta uosto modernizacija, miestas pradėjo sparčiai augti.

Sportas
-------

* CD Platense – futbolo klubas;
| Čerio apygardaangl. *Cherry County* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6; UTC-7)------ vasaros: (UTC-5; UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Nebraska Nebraska |
| **Administracinis centras** | Valentainas |
| **Įkūrimo data** | 1883 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2022 m.) | 5 464 |
| **Plotas** | 15 560 km² |
| **Tankumas** (2022 m.) | 0,35 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.co.cherry.ne.us |

**Čerio apygarda** (angl. *Cherry County*) – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Nebraskos šiaurinėje dalyje. Pagal 2021 m. duomenis, Čerio apygardoje gyveno 5 464 žmonės. Čerio apygardos būstinė yra įsikūrusi vieninteliame miesto statusą turinčiame apygardos mieste – Valentaine. Apygarda įsikūrusi į pietus nuo Pietų Dakotos, į vakarus nuo Kija Paha ir Brauno apygardų, į šiaurė nuo Bleino, Tomaso, Hukerio ir Granto apygardų ir į rytus nuo Šeridano apygardos. Apygarda apima šiaurinę Nebraskos Smėlio kalvų teritoriją. Tai didžiausia pagal plotą apygarda Nebraskos valstijoje, plotu lenkia kai kurias valstijas.

Istorija
--------

Apygarda įkurta 1883 m. pavadinta Leitenanto Samuelio O. Čerio garbei.

Didžiausios gyvenvietės
-----------------------

* Valentainas (2597 gyv. 2023 m.)
* Kodis (165 gyv.)
* Merimanas (90 gyv.)
* Krukstonas (71 gyv.)
* Kilgoras (67 gyv.)
* Vud Leikas (49 gyv.)
* Nenzelis (18 gyv.)

Bizonai Fort Najobraros nacionaliniame laukinės gamtos draustinyje

Gyventojai
----------

2021 m. duomenimis Čerio apygardoje gyveno 86,1 % baltųjų, 6,07 % mišrios rasės, 2,71 % indėnų, 1,93 % azijiečių, 0,2 % afroamerikiečių ir 2,98 % lotynoamerikiečių kilmės gyventojų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Population Nuoroda tikrinta 2023-10-29.
2. ↑  ereferencedesk.com. Nuoroda tikrinta 2023-10-29.
3. ↑  worldpopulationreview.com. Nuoroda tikrinta 2023-10-29.
4. ↑  Cherry County, NE. Nuoroda tikrinta 2023-10-29.
Kruasanas
**Kruasanas** (pranc. *Croissant*), **prancūziškas ragelis** – sviestinis, miltinis gaminys, turintis austriško ragelio formą, tačiau gaminamas iš prancūziškos kilmės sluoksniuotos tešlos. Šio gaminio pavadinimas siejamas su jo smailėjančia forma.

Kruasano tešla yra gaminama iš sviesto, yra susukama ir sluoksniuojama, perlenkiama kelis kartus.

Šiuolaikinio kruasano pradininku laikomas prancūzų kulinaras Sylvain Claudius Goy, kuris 1915 m. išleido šio gaminio receptą.

Smailėjančios formos bandelės buvo ruošiamos nuo Renesanso laikų, o tokios formos pyragai, spėjama, buvo gaminami dar Antikoje.

Ilgą laiką austriškoje ir prancūziškoje virtuvėse pusryčiams buvo įprasta vartoti ragelius, tačiau XX a. Prancūzijos kulinarai pakeitė ragelio tešlą į sluoksniuotą ir taip išpopuliarino kruasanus. Aštuntajame XX a. dešimtmetyje tapo populiaru kruasanų tešlą užšaldyti ir išsikepti namuose, taip jie tapo greitojo maisto dalimi. 2008 m. 30–40 procentų Prancūzijos kepyklose parduodamų kruasanų buvo kepami iš užšaldytos tešlos.

Šiais laikais kruasanai yra tapę kontinentinių pusryčių dalimi daugumoje Europos šalių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ar vartotinas žodis „kruasanas"? VLKK. Nuoroda tikrinta 2023-08-24.
2. ↑  Chevallier, Jim (2009). *August Zang and the french croissant : how viennoiserie came to France*. Chez Jim Books. ISBN 978-1-4486-6784-0. OCLC 903249778.
3. ↑  www.bibliopolis.com. „LA CUISINE ANGLO-AMERICAINE by Sylvain Claudius Goy on Frey Fine Books". *Frey Fine Books* (anglų). Nuoroda tikrinta 2023-03-23.
4. ↑  *"Qu'est-ce que la Bible? d'après la nouvelle philosophie allemande", translated by August Hermann Ewerbeck*. 1850. p. 327. „Hebrew women, in the time of Jeremiah, made in honor of the pagan goddess Astarte (queen of heaven, queen of the moon) cakes, probably in the form of a crescent."
5. ↑  Magazine, Smithsonian; Fiegl, Amanda. „Is the Croissant Really French?". *Smithsonian Magazine*. Nuoroda tikrinta 2022-04-26.
6. ↑  Bertrand Rothé, "Il est bon mon croissant (surgelé)" Archyvuota kopija 2012-07-19 iš Archive.is projekto, *Bakchich Info*, 2008-03-11
**Andrius Kuliešis** (g. 1943 m. rugpjūčio 2 d. Kreiviuose, Ukmergės apskr.) – Lietuvos miškininkas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1965 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1990 m. žemės ūkio mokslų daktaras.

1972–1992 m. dirbo Miškų institute, 1989–1992 m. direktoriaus pavaduotojas. 1992–1996 m. Dubravos eksperimentinės miškų urėdijos urėdas. Nuo 1994 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, nuo 2001 m. profesorius. Nuo 1997 m. Miškotvarkos instituto direktorius. Nuo 2003 m. Valstybinės miškotvarkos tarnybos direktorius.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinės ir pedagoginės veiklos sritis – medynų augimo ir našumo modeliavimas, reguliavimas ir inventorizacija atrankos metodu. Paskelbė apie 180 mokslinių straipsnių. Išradimo autorius.

Bibliografija
-------------

* Medynų našumas ir jo panaudojimas, 1989 m.
* Medienos tūrio lentelės, su kitais, 1997 m. 3 leid. 2004 m.
* Lietuvos nacionalinė miškų inventorizacija 1998–2002. Atrankos schema. Metodai. Rezultatai, su kitais, 2003 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Andrius Kuliešis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 216 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Niacinas** |
|  |
| Bendri duomenys |
| Cheminė formulė | - |
| Molekulinė masė | – 59 g/mol |
| Kiti pavadinimai |
| * Nikotino rūgštis
* vitaminas B3
* vitaminas PP
 |
| Vitamino savybės |
| Tirpsta | Vandenyje |
| RDA (suaugusiam vyrui) | 15-18 mg/dieną |
| RDA (suaugusiai moteriai) | 15-18 mg/dieną |
| Trūkumo simptomai |
| * pelagra
* Liežuvio uždegimas
* Apetito praradimas
* Vėmimas
* Viduriavimas arba užkietėję viduriai
* Sutrikęs miegas, atmintis
* Galvos skausmai
* depresija
 |
| Pertekliaus simptomai |
| * hipoglikemija
* posthipoglikeminė hiperglikemija
* odos niežėjimas
* pykinimas
* Galvos skausmai
* Alergija
 |
| Pagrindiniai Šaltiniai |
| * liesa mėsa
* kepenys
* žuvies produktai
* žirniai
* pupos
* grikių kruopos
* rupi duona
* Riešutai
* Bulvės
* Žiediniai ir Briuselio kopūstai
 |
|

**Niacinas** (**nikotino rūgštis** ar **vitaminas B3**) – vandenyje tirpstantis B grupės vitaminas. Lengvai metabolizuota niacino forma yra **nikotinamidas**.

Šaltiniai
---------

Niacino yra daugelyje maisto produktų, ypač liesoje mėsoje, kepenyse, žuvies produktuose, žirniuose, pupose, grikių kruopose, rupioje duonoje, riešutuose.

Savybės
-------

Niacinas tirpsta vandenyje, organizme virsta nikotinamidu.

Funkcijos
---------

Niacinas plečia kraujagysles, mažina cholesterolio kiekį kraujyje, mažina kraujospūdį.

Niacinas kartu su vitaminu B2 įeina į sudėtį daugelio fermentų, dalyvaujančių energijos gamybos ir kaupimo procesuose.

Nikotinamidas labai svarbus oksidacijos – redukcijos reakcijoms, audinių kvėpavimui, angliavandenių įsisavinimui, cholesterolio ir porfirino apytakai, tulžies ir skrandžio sulčių išsiskyrimui, hormonų sintezei.

### Poreikis

Reikia 15-18 mg per dieną. Sergant alkoholizmu, sutrikus baltymų apykaitai, esant vitamino B6 trūkumui, valgant mažai baltymų turintį maistą vitamino reikia daugiau.

### Trūkumas

Gali atsirasti odos uždegimas, kankinti nemiga, raumenų skausmas. Trūkstant niacino sutrinka atmintis ir mąstymas, prasideda pelagra (niacino avitaminozė). Lietuvoje pelagra reta, nes niacinas yra gana paplitęs maisto produktuose. Niacinas reikalingas baltymų apykaitai, valgant nebaltymingą maistą ar sutrikus baltymų sintezei gali jo pritrūkti.

### Perteklius

Didesnė kaip 100 miligramų paros dozė plečia kraujagysles, sukelia odos niežėjimą, pykinimą, galvos skausmą, alergiją.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVitaminai |
| --- |
|  |
| 
Vitaminas A · Vitaminas C · Vitaminas D · Vitaminas E · Vitaminas K · Cholinas · Liuteinas
B grupės vitaminai: Tiaminas · Riboflavinas · Niacinas · Pantoteno rūgštis · Biotinas · Piridoksinas · Folio rūgštis · Kobalaminas |

 |



|  |  |
| --- | --- |
|  | Šis straipsnis yra tapęs savaitės straipsniu. |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Antoni Longin Baranowski** |
| --- |
| Gimė | 1854 m. kovo 15 d.Burbiškės, Trakų apskritis, Vilniaus gubernija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1922 m. gegužės 31 d. (68 metai)Vilnius, Antroji Lenkijos Respublika |
|  |
| Veikla | Karininkas |

**Antoni Longin Baranovski** (1854 m. kovo 15 d. Burbiškėse, Rusijos imperija – 1922 m. gegužės 31 d. Vilniuje, Lenkija) – Rusijos imperijos ir Lenkijos karininkas, generolas majoras.

Biografija
----------

Gimė 1854 m. kovo 15 d. Burbiškėse. Baigė junkerių mokyklą Čuhujive. Nuo 1872 m. iki 1912 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, pasiekė generolo majoro laipsnį. 1876 m. dalyvavo Hercogovinos sukilime bei Rusijos-Japonijos kare. Prasidėjus I pasauliniam karui mobilizuotas į kariuomenę. Nuo 1919 m. gegužės prisijungė prie Lenkijos kariuomenės. 1920 m. tapo Vidurinės Lietuvos I korpuso kariuomenės vado pavaduotojas. 1921 m. sausį išleistas į atsargą. Mirė 1922 m. gegužės 31 d. Vilniuje, palaidotas Antakalnio kapinėse.

* Kapas Antakalnio kapinėseKapas Antakalnio kapinėse

Literatūra
----------

* Kijas A. Polacy w Rosji od XVII wieku do 1917 roku, Inst. Wydawniczy PAX, Wydawnictwo Poznańskie, ISBN 83-211-1340-0.
* Piotr Stawecki, Słownik biograficzny generałów Wojska Polskiego 1918-1939, Wydawnictwo Bellona, Warszawa 1994, ISBN 83-11-08262-6.
| ***Elatine*** |
| --- |
| Vandenė (Elatine triandra)Vandenė (*Elatine triandra*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Dilenijažiedžiai  *( Malpighiales)* |
| Šeima: | Vandeniniai  *( Elatinaceae)* |
| Gentis: | Vandenė  *( Elatine)* |

 |

**Vandenė** (*Elatine*) – vandeninių (*Elatinaceae*) šeimos mažų vienamečių augalų gentis.

 *Elatine hexandra* iliustracija iš *Flora Batava* (1885)

Struktūra
---------

Gentį sudarančių rūšių stiebas status arba šliaužiantis, cilindriškas, ties bambliais įsišaknijantis. Lapai ovališki, pailgai elipsiški arba linijiški, lygiakraščiai arba dantyti, kotuoti arba bekočiai.

Žiedai maži, taisyklingi, pavieniai, kartais sukrauti menturiuose. Taurelė iš 2–4 dalių. Vainiklapiai 2–4, bukomis viršūnėmis, balti arba rausvi. Kuokelių skaičius lygus vainiklapių skaičiui arba du kartus didesnis. Piestelė viena. Vaisius – dėžutė su 2–4 lizdais.

Paplitimas
----------

Gentyje yra apie 25 rūšys, paplitusios vidutinio klimato ir tropinėse abiejų pusrutulių juostose. Auga šlapiose vietose.

Lietuvoje auga viena rūšis – riestasėklė vandenė (*Elatine hydropiper*), įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Literatūra
----------

* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1971, IV tomas, 730 p.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vandenė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Šablonas:Infolentelė muzikos atlikėja

**Geraldine Estelle Halliwell-Horner** (mergautinė pavardė **Halliwell**, g. 1972 m. rugpjūčio 6 d.) – britų dainininkė, dainų autorė, rašytoja, filantropė.

Geri Halliwell (dar žinoma *Ginger Spice* pravarde) pasaulinę šlovę pelnė 1996 m. dainuodama ir rašydama dainų tekstus legendinėje merginų grupėje Spice Girls. 1998 m. pasitraukusi iš grupės pradėjo sėkmingą solinę karjerą, net keturi Geri singlai yra pasiekę perkamiausių britų singlų topo viršūnę. 2007 m. Geri vėl prisijungė prie grupės.
Halliwell, be muzikinės veiklos, yra vedusi įvairias televizijos laidas, renginius, parašiusi kelias knygų serijas vaikams ir paaugliams, nusifilmavusi keliuose dokumentiniuose ir pramoginiuose filmuose. Dirbo Jungtinių Tautų gerosios valios ambasadore. Savo spalvingą gyvenimą Halliwell aprašė dvejose autobiografinėse knygose „If Only" ir „Just For The Record".

Geri yra ištekėjusi už Red Bull Racing Formulės 1 vadovo Christian Horner.

Diskografija
------------

### Solo

* *Schizophonic* (1999)
* *Scream If You Wanna Go Faster* (2001)
* *Passion* (2005)

### Spice Girls

* *Spice* (1996)
* *Spiceworld* (1997)
* *Greatest Hits* (2007)

Bibliografija
-------------

* *If Only (autobiografija)* (1999)
* *Just For The Record* (autobiografija) (2002)
* *Ugenia Lavender* (2008)
* *Ugenia Lavender and the Terrible Tiger* (2008)
* *Ugenia Lavender and the Burning Pants* (2008)
* *Ugenia Lavender: Home Alone* (2008)
* *Ugenia Lavender and the Temple of Gloom* (2008)
* *Ugenia Lavender: The One and Only* (2008)
* *Rosie Frost and the Falcon Queen* (2023)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geri Halliwell** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 54°44′30″š. pl. 23°29′35″r. ilg.﻿ / ﻿54.7417°š. pl. 23.4931°r. ilg.﻿ / 54.7417; 23.4931


|  |
| --- |
| **Kazlų Rūdos „Elmos" mokykla-darželis** |
| Kazlų Rūdos „Elmos"  mokykla-darželis herbasKazlų Rūdos „Elmos" mokykla-darželis herbas |
| Kazlų Rūdos „Elmos"  mokykla-darželis |
| **Adresas** | Kazlų Rūda |
| **Direktorius(-ė)** | Asta Ališauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 134 |
| **Įkūrimo data** | 1992 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 19 |

**Kazlų Rūdos „Elmos" mokykla-darželis** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kazlų Rūdos savivaldybėje, Kazlų Rūdoje, S. Daukanto g. 15A, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba Valdorfo (Rudolfo Šteinerio) pedagogikos pagrindais. Įstaigos kodas 290389610. Steigėjas Kazlų Rūdos savivaldybės taryba.

2018 m.
2013 m.

Istorija
--------

Kazlų Rūdos estetinio lavinimo pradinė mokykla(ELMA) įkurta 1992 m. Šią mokyklą kūrę pedagogai Algirdas Ališauskas, Asta Klimavičiūtė-Ališauskienė, Janina Veličkienė ir Gedutė Jakubauskienė buvo ieškojimų kelyje, juos viliojo R. Šteinerio, M. Montessori ir kitos idėjos. Pirmaisiais metais mokėsi 25 moksleiviai, 14 – pirmoje klasėje, 11 – antroje. Po mėnesio tėvų prašymu įkurta ir trečioji klasė, kurioje mokėsi 7 moksleiviai. Taip pat buvo viena darželio grupė, kurią lankė 25 vaikai.

1994 m. mokykla gavo pagrindinės mokyklos statusą, o mokyklos direktorius Algirdas Ališauskas išvyko studijuoti Valdorfo pedagogikos į Štutgarto (Vokietija) aukštąją mokyklą. Grįžus direktoriui, mokyklos veikla tapo dar labiau orientuoja į Valdorfo pedagogiką. Tėvai, norėdami padėti ir bendrai vystyti mokyklą, 2002 m. pavasarį įkūrė Paramos Valdorfo pedagogikai bendriją „Elma".

Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos 2012 m. gruodžio 19 d. sprendimu Nr. TS IV(23)-1698 patvirtinti „Elmos" progimnazijos nuostatai.

2014 m. Mokykla tapo Kazlų Rūdos "Elmos" mokykla-darželiu.

Direktoriai
-----------

* 1992–2007 m. Algirdas Ališauskas
* 2007–2011 m. Audronė Pranskevičienė
* nuo 2011 m. Asta Ališauskienė

Nuorodos
--------

* Valdorfo pedagogikos centras Archyvuota kopija 2007-07-18 iš Wayback Machine projekto.
| Korumba |
| --- |
| Korumbos upė Korumbos upė |
| **Ilgis** | 550 km |
| **Baseino plotas** | ~50 000 km² |
| **Ištakos** | Brazilijos plokščiakalnis |
| **Žiotys** | Paranaiba |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Korumba |

**Korumba** (port. *Rio Corumbá*) – upė Brazilijoje, Gojaso valstijoje; Paranaibos dešinysis intakas (Paranos baseinas). Prasideda Brazilijos plokščiakalnyje, Kokalzinijo kalnagūbryje, ~900 m aukštyje, Kokalzinijo de Gojaso apylinkėse, Pirėnėjaus valstijos parke, į vakarus nuo Brazilijos miesto. Teka į pietryčius plynaukštėmis, nuo vidurupio pasuka į pietvakarius. Įteka į Paranaibą (Itumbiaros tvenkinį) ties Jatės gyvenviete, į šiaurės rytus nuo Itumbiaros.

Didžiausi intakai: Pirakanžuba, Peišė (dešinieji), Deskobertas, San Bartolomeu (kairieji).

Ant Korumbos sudaryta užtvankų ir tvenkinių virtinė (Korumbos, Korumbos III, Korumbos IV), upės vanduo naudojamas drėkinimui. Miestai prie upės – Kokalzinjo de Gojasas, Korumba de Gojasas, Pires do Rijas, Kaldas Novasas (toliau nuo upės).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Marlon Zortéa, Fabiano Rodrigues de Melo, Joyce Costa Carvalho, Zacarias Dionísio da Rocha. „Morcegos da Bacia do rio Corumbá, Goiás", *Chiroptera Neotropical*, 16(1), 2010.
3. ↑  Mapa físico do estado do Goiás, IBGE, 2013.
4. ↑  Mapa Multimodal Minas Gerais, DNIT, 2013.
**Aleksandras Milaševičius** (slap. **Ruonis**, 1906 m. rugpjūčio 25 d. Seinuose – 1949 m. rugsėjo 9 d. Šilalės rajono Karoblio kaime; palaidojimo vieta nežinoma) – Lietuvos ginkluoto pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas, Vakarų Lietuvos srities vadas.

Biografija
----------

Baigė Kauno karo mokyklą, tarnavo tarpukario Lietuvos kariuomenės 2-ajame kavalerijos pulke. Kapitonas. 

### Antrasis pasaulinis karas

1943-1944 m. buvo 2-ojo lietuvių statybos bataliono vadas. 1944-1945 m. kartu su šeima traukėsi į Vakarus; Drezdeno bombardavimo metu (1945 m. vasario mėn.) žuvus žmonai ir sūnui, grįžo į Lietuvą. Slapstėsi Žemaitijoje, apie 1948 m. pr. įsitraukė į partizaninį judėjimą. Buvo aktyvios partizaninės kovos šalininkas. 

### Partizaninio karo dalyvis

1948 m. vasario pr. A. Milaševičius Jono Žemaičio-Vytauto pavedimu atkūrė MGB organų 1947 m. spalį sunaikintą Žemaičių apygardos štabą ir 1948 m. vasario–birželio mėn. buvo Žemaičių apygardos vadas. 

1948 m. gegužės 5 d. susikūrus Vakarų Lietuvos sričiai, A. Milaševičius tapo jos vado pavaduotoju (dalyvavo parengiant norminius srities dokumentus), o tų metų birželio 8 d. – Vakarų Lietuvos srities vadu (nuo 1949 m. pr. kartu buvo ir Lietuvos Laisvės Kovos Sąjūdžio gynybos pajėgų vado pavaduotojas). Jį nuolat sekė MGB agentai *Mėta*, *Oriolas*, *Snieguolė*, *Radzevičius*. Per juos gautą pasiūlymą pasiduoti ir bendradarbiauti su MGB A. Milaševičius atmetė. 1949 m. rugsėjo 9 d. MGB agentas *Radzevičius* (Valentinas Orlingis) čekistams pranešė, kad Kaltinėnų valsčiaus Karoblio kaime (6 km šiauriau Bijotų, dabar – Gaudvaišų kaimo dalis), J. Martinkaus sodyboje vieši Vakarų Lietuvos srities vadas *Ruonis*. Netrukus sodybą apsupo 25 MGB kariškių dalinys; partizanų vadas žuvo pasipriešinęs ginklu.

Nuopelnų įvertinimas
--------------------

* Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro kryžius
* 1999 m. A. Milaševičiaus žūties vietoje pastatytas tipinis atminimo ženklas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytenis Almonaitis, Junona Almonaitienė. Lietuvos laisvės kovų paminklai. Kaltinėnai ir apylinkės
2. ↑  Trimonienė, Rūta. „Prieš 105 metus". Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras. Nuoroda tikrinta 2015-01-15.
*Šis straipsnis apie miestą. Apie upę skaitykite straipsnyje Ižui (upė).*

| Ižui*Ijuí* |
| --- |
|        |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

IžuiIžui

28°23′16″ p. pl. 53°54′54″ v. ilg.﻿ / ﻿28.38778°š. pl. 53.91500°r. ilg.﻿ / 28.38778; 53.91500﻿ (Ižui)Koordinatės: 28°23′16″ p. pl. 53°54′54″ v. ilg.﻿ / ﻿28.38778°š. pl. 53.91500°r. ilg.﻿ / 28.38778; 53.91500﻿ (Ižui) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Pietų regionas |
| **Valstija** | Pietų Rio Grandė Pietų Rio Grandė |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 75 180  |
| **Altitudė** | 328 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Ižui |

**Ižui** (port. *Ijuí*) – miestas ir savivaldybė Brazilijos pietuose, Pietų Rio Grandės valstijos šiaurės vakaruose, 320 km į šiaurės vakarus nuo Porto Alegrės, 150 km į vakarus nuo Paso Fundo, netoli Ižui ir Potiribu upių santakos. Yra oro uostas, plentai į Paso Fundą, San Boržą, Tres Pasosą, Kruz Altą. Yra universiteto padalinys, didelė ligoninė. Žemės ūkio mašinų gamyba. Gyvulininkystė.

Savivaldybės plotas – 689 km², gyventojų skaičius – 84 780 (2022 m.). Kitos didesnės gyvenvietės: Itai, Šoraunas, Bareiras, Maua.

Savivaldybės padėtis Pietų Rio Grandės valstijoje

Istorija
--------

1890 m. Augusto Pestanos iniciatyva įkurta Ižui kolonija, į kurią atsikėlė migrantai iš įvairių Europos kraštų (vokiečiai, lenkai, švedai, latviai, olandai, italai, rusai ir kt. Imta plėtoti gyvulininkystė. 1912 m. sudaryta savivaldybė.

Šaltiniai
---------

1. IJUÍ: in Ijuí (Rio Grande do Sul), *citypopulation.de*
2. ↑  IJUÍ: in Ijuí (Rio Grande do Sul), *citypopulation.de*
3. ↑  Mapa multimodal Rio Grande do Sul, IBGE, 2013.
4. ↑  IJUÍ: Municipality in South Region, *citypopulation.de*
5. ↑  Ijuí, IBGE
**Antonina Povilaitytė–Mahari** (arm. Անտոնինա Մահարի Պավլիտայտե, rus. *Антонина Михайловна Повилайтите-Маари*; 1923 m. gruodžio 29 d. Vilniuje – 2018 m. spalio 1 d. Jerevane) – iš Lietuvos kilusi Armėnijos rašytoja.

Biografija
----------

Vilniaus universitete studijavo teisę, už priklausymą antisovietinei organizacijai 1944 m. buvo suimta ir kalinta. Vėliau ištremta į Krasnojarsko krašto Dzeržinsko kaimą (90 km nuo Kansko). Susipažino su ten tremtyje buvusiu armėnų rašytoju Gurgenu Ačemianu (literatūrinis slapyvardis *Gurgenas Mahari*) ir ištekėjo už jo. Gimė duktė Rūta–Nazik. 

1954 m. tremtis baigėsi ir sutuoktiniai persikėlė gyventi į Jerevaną. Mirė duktė. Vyrą reabilitavo ir rašytojų name šeimai buvo skirtas butas. 1955 m. gimė sūnus Gurgenas. 1969 m. poilsio Palangoje metu sutuoktinis mirė, palaidotas Jerevane. 1997 m. neteko sūnaus Gurgeno. 

Pakutinius gyvenimo dešimtmečius A. Mahari praleido vargingose gyvenimo sąlygose, materialiai jai padėdavo Armėnijos rašytojų sąjunga.

Kurti Antonina Mahari pradėjo paskatinta savo vyro. Pirmasis kūrinys apie gyvenimą Sibire buvo išspausdintas 1970 m. Beirute, Libano armėnų diasporos leidžiamame žurnale „Nairi". 1994 m. Antelio mieste (Libanas) pasirodė ir pirmoji jos knyga – „Mano Odisėja" (2003 m. išversta į rusų kalbą). Dar dvi knygos išleistos jau po Armėnijos nepriklausomybės paskelbimo, nemažai kūrybos išspausdinta žurnale „Literaturnaja Armenija". Nuo 1997 m. priklausė Armėnijos rašytojų sąjungai.

Bibliografija
-------------

* „Mano Odisėja" (1994 m.)
* „Mano Odisėja" (2003 m.)
* „Liaudies tarnas" (2004 m.)
* „Prisiminimai ir apsakymai" (2011 m.)

Šaltiniai
---------

* Minint Visų šventųjų dieną ir Vėlines pagerbtas iškilių lietuvių ir Lietuvai nusipelniusių užsieniečių atminimas // lietuva-armenija.lt
* Jonas Rimka. *Rašytoja Antanina Povilaitytė-Mahari* // blog.lnb.lt
* Antonina Mahari // avproduction.am Archyvuota kopija 2021-10-27 iš Wayback Machine projekto.
* Антонина Маари // www.litarmenia.am Archyvuota kopija 2019-11-13 iš Wayback Machine projekto.
* Гамлет Мирзоян. *Армяне в сталинских расстрельных списках* // „Ноев Ковчег" № 12 (147) Декабрь 2009 г.
* Тагуи Асланян. *Гурген и Антонина Маари. Мы встретились, чтобы найти силы жить дальше* // sobesednikam.ru
* Funeral of Gurgen Mahari’s Wife, Antonina Mahari to take place today // eph.am Archyvuota kopija 2019-11-13 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Davit Alaverdyan. *Antonina Mahari and Stalin’s phantom* // mediamax.am
**Anupras Bardauskas** (rus. *Онуфрий Антонович Бардовский*; 1881 m. rugpjūčio 14 d. Viduklės valsčiuje, Raseinių apskritis, Rusijos imperija – 1964 m. balandžio 11 d. JAV) – Romos katalikų kunigas Rusijoje, Lietuvoje, Vokietijoje ir JAV.

Biografija
----------

1899 m. įstojo į Peterburgo dvasinę akademiją. Po baigimo, 1905 m. spalio 20 d. buvo įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Krasnojarsko Kristaus Atsimainymo bažnyčią. 1908 m. patvirtintas klebonu Spaskojė lietuviškame kaime (Tomsko gubernija). Naujojoje vietoje užbaigė įrengti naująją mūrinę bažnyčią, nupirko pastatą klebonijai. 

1919 m. perkeltas klebonu į Krasnojarską. Šalyje tuo metu vyko pilietinis karas ir kun. A.Bardauskui teko slapstytis nuo persekiojimų. Kurį laiką aptarnavo Kansko parapiją. 1921 m. kartu su savo seserimi Petronėle ir buvusiu A.Kolčiako armijos kariu dailininku Ignu Šlapeliu grįžo į Lietuvą. 

Vikaravo Užpalių Švč. Trejybės bažnyčioje, dirbo mokytoju miestelio progimnazijoje. 1931 m. paskirtas klebonu į Darbėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčią. 1935 m. spalio 24 d. šventovėje kilo didelis gaisras, bet jau po metų klebono, parapijiečių ir Telšių vyskupijos valdytojų pastangų dėka ji buvo atstatyta. 

Kun. A. Bardauskas buvo ūkiškas žmogus: augino javus ir gyvulius, bitininkavo. Jis turėjo automobilį, mėgdavo fotografuoti, taip įamžindamas Darbėnų gyvenimo akimirkas.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje kartu su seserimi pasitraukė į vakarinę Europos dalį, Vokietijos lietuvių karo pabėgėlių stovykloje dirbo pastoracinį darbą. 1949 m. persikėlė į JAV, tarnavo Čikagos priemiesčio Lemonto Šv. Šeimos Vilos senelių prieglaudos koplyčioje, o atliekamu nuo sielovados laiku darbavosi jos bityne.

Mirė 1964 m. palaidotas Čikagos Šv. Kazimiero katalikų kapinėse.

Bibliografija
-------------

* Maldaknygė „Viešpatie, pasigailėk mūsų!" – Pössneck/Thür.: Riedel-Verlag Gunzenhausen, 1945 (parengė ir išleido kun. Anupras Bardauskas)

Šaltiniai
---------

* Romualdas Beniušis. *Kunigas, atstatęs sudegusią Darbėnų bažnyčią* // www.bernardinai.lt
* С. Козлов-Струтинский. *Канск* // Католическая энциклопедия
* Pranešimas apie mirtį // Draugas Nr. 87, 1964 m. balandžio 13 d. psl. 5
| **Jonas Bliūdžius** |
| --- |
| Gimė | 1880 m. lapkričio 20 d.Bliūdžiškiuose, Šunskų valsčius, Marijampolės apskritis |
| Mirė | 1948 m. (~68 metai) |
|  |
| Veikla | Lietuvos mokytojas, karininkas, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos socialdemokratų partijaLietuvos valstiečių sąjunga |

**Jonas Bliūdžius** (1880 m. lapkričio 20 d. Bliūdžiškiuose, Šunskų valsčius, Marijampolės apskritis – 1948 m. ?) – Lietuvos mokytojas, karininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Veiverių mokytojų seminarijoje ir Maskvos junkerių mokykloje.

1901–1909 m. pradžios mokyklų mokytojas. 1903–1908 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 1905–1907 m. revoliucinių įvykių Užnemunėje organizatorius. Nuo 1909 m. dirbo savo ūkyje, bet 1911 m. už revoliucinę veiklą nuteistas 6 mėn. tvirtovės kalėjimo. 1914–1917 m. mobilizuotas, kariavo Pirmojo pasaulinio karo frontuose Sibire, Galicijos fronte, Ukrainoje. Vokiečiams užėmus Kijevą, kartu su kitais Lietuvos karininkais grįžo į Lietuvą. Nuo 1918 m. pabaigos tarnavo Lietuvos kariuomenėje, pulkininkas leitenantas.

Į Steigiamąjį Seimą iškeltas I (Marijampolės) rinkiminėje apygardoje pagal Lietuvos valstiečių sąjungos sąrašą. Nuo 1921 gruodžio 16 d. Seimo nario mandato atsisakius Konstantinui Žukui, tapo seimo nariu nuo socialistų liaudininkų demokratų ir valstiečių sąjungos bloko.

Pasibaigus Seimo kadencijai, grįžo į kariuomenę. Paskirtas Šaulių sąjungos viršininko antruoju pavaduotoju. 1929 m. gegužės 1 d. atleistas į atsargą, atsargos pulkininkas leitenantas.

Literatūra
----------

* Bliūdžius Jonas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 10.
* Bliūdžius Jonas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1954, t. 3, p. 75.
* Tamošaitis M. Bliudžius Jonas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 103–104.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žydrūnas Mačiukas. Steigiamojo Seimo atstovai. Seimas
| Riot grrrl |
| --- |
| Stilistinės ištakos: | PankrokasHardcore punkGirl groupGrungeAlternatyvus rokas |
| Kultūrinės ištakos: | Ankstyvieji 1990 m. JAV Šiaurės vakarų pakrantė, Vašingtonas (Kolumbijos apygarda) |
| Tipiniai muzikiniai instrumentai: | Gitara - Bosinė gitara - Būgnai |
| Vyraujantis populiarumas: | 1990 m. - dabar (dažniausiai undergrounde) |
| Požanriai |
| Kinderwhore |
| Regioninės stiliaus apraiškos |
| Vašingtono valstija, Vašingtonas, D.C. |
| Kita |
| Feminizmas, Queercore, Third-wave feminism, Guerrilla Girls |

**Riot grrrl** – undergroundo feminisčių pankroko judėjimas, kilęs Olimpijoje (Vašingtono valstijoje), Vašingtone (Kolumbijos apygardoje), Portlande bei JAV Šiaurės vakarų pakrantėje ankstyvaisiais 1990 m.

Judėjimo nuostatos
------------------

Šis judėjimas dažnai siejamas su Trečiosios bangos feminizmu ir laikomas jo atskaitos tašku. *Riot grrrl* grupės dažnai skiria dėmesį išprievartavimo, smurto šeimoje, seksualumo, rasizmo, patriarchato, moterų kompetencijos, santykių tarp lyčių problemoms. Šios pakraipos muzikinėms grupėms priklauso *Bikini Kill, Jack Off Jill (Scarling), Bratmobile, Adickdid, Bangs, The Butchies, Calamity Jane, Emily's Sassy Lime, Excuse 17, Fifth Column, The Frumpies, Heavens to Betsy, Huggy Bear, Sleater-Kinney, L7, Team Dresch*.

Subkultūra
----------

Be *indie music* žanro, *Riot grrrl* yra ir subkultūros dalis, kuriai būdinga fenzinų leidyba, DIY (*Do It Yourself* 'Pasidaryk pats') etinio judėjimo idėjos, menas, politinės akcijos, aktyvizmas. Iš vienos pusės, tai grubaus, kieto, dažniausiai mėgėjiško lygio pankroko grupės, iš kitos pusės – politiškai aktyvios jų narės, pavertusios šį judėjimą įtakinga subkultūra. *Riot grrrl* rengia mitingus, remia ir organizuoja moterų muzikos grupes, padeda rasti joms vietą vyrų dominuojamoje pankroko scenoje.

Nuorodos
--------

* Riot grrrl manifestas
* Riot grrrl: žanro profilis Archyvuota kopija 2011-07-07 iš Wayback Machine projekto.
**Jurgis Juras Kubilius** (1890 m. balandžio 27 d. Grumšliai, Biržų apskritis – 1942 m. lapkričio 4 d. Sverdlovskas) – teisininkas, Lietuvos karinis ir visuomenės veikėjas, pulkininkas leitenantas.

Biografija
----------

1911 m. baigęs Panevėžio mokytojų seminariją mokytojavo. 1914 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. Baigęs Maskvos Aleksejaus karo mokyklą. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare.

1919 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, tarnavo Krašto apsaugos ministerijoje. 1920–1924 m. kanceliarijos viršininkas, 1921–1923 m. dar ir Karo tarybos sekretorius. 1924–1926 m. Ūkio ir finansų valdybos, 1926–1930 m. Tiekimo valdybos kanceliarijų viršininkas. 1927 m. pulkininkas leitenantas.

1927 m. baigė Lietuvos universitetą. 1930–1933 m. Šiaulių apskrities viršininkas. 1936–1938 m. Klaipėdos krašto gubernatorius. Nuo 1938 m. Valstybės tarybos narys. TSRS 1940 m. birželį okupavus Lietuvą, iš tarnybos atleistas, 1941 m. birželio mėn. NKVD suimtas. Kalintas Sevurallage (Sverdlovsko sritis). 1942 m. spalio TSRS NKVD Ypatingojo pasitarimo nuteistas mirti. Sušaudytas.

Įvertinimas
-----------

* 1927 m II rūšies Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas
* 1930 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1933 m. Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas, *Jurgis Juras Kubilius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007, 179 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Kambras |
|  |
| **Pradžia** | 542,0 Ma1 |
| **Pabaiga** | 488,3 Ma1 |
| **Epochos** | Vėlyvasis kambras
Vidurinis kambras
Akstyvasis kambras |
|   *Asaphiscus wheeleri* trilobitas. Kambras, JAV |
| Vidutinis O2 kiekis atmosferoje periodo metu | 12,5 % tūrio (63 % dabartinio kiekio) |
| Vidutinis CO2 kiekis atmosferoje periodo metu | 4000 ppm (12 kartų didesis už priešindustrinį) |
| Vidutinė paviršiaus temperatūra | 21 °C (7 °C aukštesnė už dabartinę) |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Kambras** – geologinis Žemės vystymosi periodas. Paleozojaus pradžia. Tarptautinis žymėjimas **Є**. Kambro periodas prasidėjo maždaug prieš 542 mln.m. o baigėsi prieš 488,3 mln. m. Kambro periodo uolienos pirmą kartą per visą Žemės istoriją pasižymi fosilijų gausa. Per šį laikotarpį atsirado ypač daug gyvybės grupių. Šis įvykis dar vadinamas kambro sprogimu.

Etimologija
-----------

Kambro pavadinimas kilo iš lotyniško šiaurės Velso *Cambria* pavadinimo. 1830 m. ten esančias uolienas tyrinėjo **Adamas Sedvikas**.

Kambro datavimas
----------------

Apatinė kambro riba nustatoma, kai uolienuose randama pirmųjų artropodų, trilobitų ir pirmųjų rifus formuojančių gyvūnų, archeociatidų, fosilijų. Periodo pabaiga sutampa su aprašomų gyvybės formų išnykimu. Dabartinė kambro pradžia – 542 mln.m. nustatyta panaudojant fosilines liekanas, taip pat radiokarboninius laiko nustatymo metodus.

Kambro fauna
------------

Per kambro periodą atsirado ypač daug gyvybės grupių. Dominavo skeletą turintys bestuburiai, klestėjo jūriniai dumbliai. Daug šiuolaikinių gyvūnų tipų, turinčių minkštą skeletą, neišliko. Staigus labai įvairios faunos atsiradimas per ypač trumpą 10 mln. m. laikotarpį kambro pradžioje vadinamas kambro sprogimu.

Paleogeografinės sąlygos
------------------------

Kontinentų padėtis kambre
Kambro kontinentai susidarė skilus ankstesniam Rodinijos superkontinentui, o vėliau ir Panotijos superkontinentui. Susidarė 4 kontinentai: Gondvana, Laurentija, Baltika ir Siberija. Manoma, kad kambre buvo daug seklių jūros plotų. Klimatas buvo šiltas, ledynmečio požymių neaptikta.

Kambras Lietuvoje
-----------------

Lietuvos teritorijoje kambro amžiaus nuosėdinės uolienos slūgso ant proterozojaus uolienų, o kai kur tiesiog ant kristalinio pamato. Slūgsojimo gylis nuo 300 m rytinėje Lietuvos dalyje iki 2200 m – vakarinėje dalyje. Šio amžiaus uolienų storis didėja iš rytų į vakarus. Lietuvoje kambro sistema pirmą kartą buvo pragręžta 1948 metais Vilniuje.

Lietuvos kambrą sudaro molingos ir smėlingos jūrinės kilmės uolienos su labai retomis faunos liekanomis, tačiau jose gausu akritarchų.