recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Morgana Danielė** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1988 m. rugpjūčio 17 d. (35 metai)Vilnius |
| Gyven. vieta | Vilnius |
| Tautybė | Lietuvė |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Sutuoktinis (-ė) | Donatas Danielius |
| Vaikai | Sūnus (g. 2023-01-16) |
|  |
| Veikla | Politikė |
| Pareigos | 2020–2024 m. Seimo narėPriklausomybių prevencijos komisijos pirmininkė |
| Partija | Laisvės partija (nuo 2019 m.) |
|  |
| Alma mater | VU FlF (2010 B, 2013 M)VU TSPMI (2017 M) |

**Morgana Danielė** (anksčiau **Dalia Kulikauskaitė**, g. 1988 m. rugpjūčio 17 d. Vilniuje) – Lietuvos politikė.

Biografija
----------

2006 m. baigė Tuskulėnų vidurinę mokyklą. 2010 m. Vilniaus universitete įgijo anglų filologijos bakalaurą, 2013 m. intermedialių studijų magistrą. 2014 m. stažavosi Centrinio Europos universitete, jame gavo Narkotikų politikos ir žmogaus teisių sertifikatą. 2017 m. papildomai įgijo VU TSPMI magistrą.

2007–2017 m. dirbo anglų k. mokytoja įvairiose vidurinėse ir kalbų mokyklose. 2014–2016 m. buvo Eurazijos žalos mažinimo tinklo projektų vadove. 2016 m. įkūrė organizaciją „Jauna Banga". 2017–2020 m. Tarptautinės organizacijos „Youth RISE" vadovė.

2018–2019 m. dirbo atstove jaunimui Jungtinių Tautų Pilietinės visuomenės taryboje narkotikų klausimais. Respublikiniame priklausomybės ligų centre dirbo projektų tyrėja (iki 2017 m.), ryšių su visuomene specialistė (iki 2019 m.), metodinio vadovavimo skyriaus vedėja (iki 2020 m. lapkričio).

Dirba su pažeidžiamomis asmenų grupėmis, įgyvendina mokslo ir švietimo projektus, dalyvauja nevyriausybinių organizacijų žmogaus teisių klausimais veikloje.

### Dabartinė veikla

2020–2024 m. Seimo narė (išrinkta pagal „Laisvės partijos" sąrašą). Priklauso Seimo Sveikatos reikalų komitetui, tarpparlamentinių ryšių su Kanada grupės pirmininkė, Seimo delegacijos Lietuvos Respublikos Seimo ir Ukrainos Aukščiausiosios Rados Asamblėjoje narė. Seimo Priklausomybių prevencijos komisijos pirmininkė.

2021 m. lapkričio 5 d. pripažino, kad jaunystėje eksperimentavo narkotinėmis medžiagomis. 2023 m. kovo 30 d. prisipažinimo pagrindu Seime surengtas balsavimas dėl pasiūlymo ją atleisti iš Priklausomybių prevencijos komisijos pirmininkės pareigų. Bandymas pašalinti politikę iš pareigų nepavyko, nes balsavime nedalyvavo reikiamas Seimo narių skaičius (Seimo statutas leidžia pašalinti politiką, kai prieš jį balsuoja dauguma, tai yra nemažiau kaip 71 Seimo narys).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. 1 2 3  respublika.lt / M.Danielė tęs darbą Seimo Priklausomybių prevencijos komisijos vadovės poste | Publikuota: 2023 kovo 30
9. ↑
10. ↑  Morgana Kulikauskaitė. Maištas Salose 2013, *Literatūra ir menas*.
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑  Kas jie – į Seimą išrinkti 49 parlamento naujokai?, alfa.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-27.
15. ↑
16. ↑  „49 Seimo naujokai: kas jie tokie ir ką veikė prieš patekdami į Seimą?". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-27.
17. ↑
18. ↑
19. ↑
20. ↑
21. ↑
22. ↑
23. ↑

Nuorodos
--------

* morganadaniele.lt / Asmeninė svetainė
| Ericsson Globe |
| --- |
| „Ericsson Globe" arena naktį |
| Vieta | Johaneshovas, Stokholmas |
| Pradėtas statyti | 1986 m. rugsėjo 10 d. |
| Atidarytas | 1989 m. vasario 19 d. |
| Savininkas | SGA Fastigheter |
| Architektas | Svante Berg, Lars Vretblad |
| Talpa | 13 850 (ledo ritulys)16 000 (koncertai) |
| Nuomininkai | Švedijos vyrų ledo ritulio rinktinė |

**„Ericsson Globe"** (anksčiau – **Stokholmo „Globe Arena"**) – uždara arena, esanti Stokholmo rajone Johaneshove, Švedijoje. „Ericsson Globe" arena yra didžiausias pasaulyje pusrutulio formos statinys, kurio statybos darbai truko dvejus su puse metų. Arena iš išorės primena didžiulį baltą rutulį, jos diametras siekia 110 m, o aukštis iš vidaus 85 m. Pastato tūris – 605 000 kub. metrai. Arenoje telpa 16 000 žiūrovų renginių ir koncertų metu, o per ledo ritulio rungtynes – 13 850.

2009 m. vasario 2 d. teisės į Stokholmo „Globe Arena" pavadinimą oficialiai atiteko Švedijos telekomunikacijų bendrovei „Ericsson", kuri areną pervadino į „Ericsson Globe".

Žymesni renginiai ir pasirodę atlikėjai
---------------------------------------

1989, 1995, 2012 ir 2013 m. čia vyko pasaulio ledo ritulio čempionato rungtynės. Taip pat 1989, 2002–2012 m. filmuota *Melodifestivalen* – Švedijos nacionalinė atranka į „Euroviziją". 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 m. filmuoti Švedijos muzikinio šou „Idol" finalai. Arenoje surengta 2000, 2016 m. „Eurovizijos" dainų konkursai.

Arenoje savo pasirodymus surengė šie atlikėjai ar grupės: Eric Clapton, Spice Girls, Eminem, Anastacia, Cher, Celine Dion, Metallica, Green Day, Britney Spears, Rihanna, Rammstein, Jennifer Lopez, Beyoncé, The Killers, Depeche Mode, Kylie Minogue, U2, Muse ir kt.

Galerija
--------

* Arenos statybosArenos statybos
* Nedidelis namukas, pritvirtintas prie arenos viršausNedidelis namukas, pritvirtintas prie arenos viršaus
* Arenos vidus ledo ritulio rungtynių metuArenos vidus ledo ritulio rungtynių metu
* „Gaublys" ir jo apylinkės„Gaublys" ir jo apylinkės
* Keltuvas „SkyView"Keltuvas „SkyView"

Išnašos
-------

1. ↑  „Ericsson Globe | AEG Worldwide". *www.aegworldwide.com*. Nuoroda tikrinta 2019-05-23.
2. ↑  „Press release for Ericsson naming rights" (PDF). globearenas.se. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2011-07-22. Nuoroda tikrinta 2009-02-06.
**Amanda Kass**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Amanda Ida Linnea Kass |
| Gimimo data | 2002 m. rugpjūčio 8 d. (21 metai) |
| Gimimo vieta | Suomija |
| Ūgis | 173 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20192020 | IK MyranFC Gintra | 24 0(2)06 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2020 m. lapkričio 5 d.. |

**Amanda Kass** (g. 2002 m. rugpjūčio 8 d.) – suomių futbolininkė, gynėja.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti gimtinėje. 

### IK Myran

2019 m. atstovavo Suomijos moterų futbolo ekipą IK Myran. 

Naisten Liiga sužaidė 24 rungtynes ir pasižymėjo dviem įvarčiais.

### FC Gintra

2020 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo FC Gintra. Moterų A lygoje sužaidė šešerias rungtynes ir pasižymėjo vienu įvarčiu. Įvartį pelnė 2020 m. rugsėjo 16 d. rungtynėse prieš MFK Kauno Žalgiris. Pasirodė po keitimo 65 min. o 78 min. pelnė įvartį ir išplėšė šiaulietėms pergalę. (Rungtynės baigėsi rezultatu 2:1). 2020 m. tapo Lietuvos čempione. 

UEFA moterų čempionų lygos 2020–2021 m. pirmame kvalifikaciniame etape, kurio rungtynės įvyko 2020 m. lapkričio 5 d. Šiauliuose, „Gintra Universitetas" susitiko su Slovakijos čempionėmis Bratislavos „Slovan". Vieneriose rungtynėse sprendėsi, kuri komanda pateks į kitą etapą. FC Gintra nugalėjo varžoves rezultatu 4:0 ir pateko į kitą etapą. Amandos įvartis buvo pirmasis šiose rungtynėse; po jo šiaulietės perėmė žaidimo kontrolę ir sutriuškino varžoves.

Pasiekimai
----------

**FC Gintra**
* **Lietuvos čempionė**: 2020, 2021 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintra 2-1 Kauno Žalgiris
2. ↑  Gintra prieš Slovan (Rungtynių ataskaita)
3. ↑  LFF: Gintra žengė į kitą etapą Archyvuota kopija 2022-03-26 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  alfa.lt: „Gintra-Universitetas" žengė į kitą UEFA moterų Čempionių lygos atrankos etapą

Nuorodos
--------

* gintra.lt (Apie žaidėją)
* lietuvosfutbolas.lt (Gintra 2020 m. sezone)
* lietuvosfutbolas.lt (Statistika)
* Soccerway duomenų bazė (Apie žaidėją)
**Didžioji Adrija** (angl. *Greater Adria*) – senovinis mikrokontinentas. Maždaug prieš 140 mln. m. didžiuma kontinento buvo po vandeniu, virš jo tyvuliavo seklios jūros, būta koralinių rifų.

Apie šio kontinento egzistavimą plačiajai visuomenei paskelbta 2019 m. Didžioji Adrija atrasta su „GPlates" programine įranga atlikus plokščių tektonikos simuliacijas.

Geologinė istorija
------------------

Šiaurės Afrikos dalis, kuriai atskilus susidarė Didžioji Adrija
Šis kontinentas pradėjo formuotis triaso periodu prieš 240 mln. m. Jis atskilo nuo Gondvanos (jos šiaurinės Afrikos dalies) ir nuslinko į Neotetijos vandenyną, judėdamas šiaurėn link Laurazijos. Apytikriai prieš 200 mln. m. nuo didesniosios Didžiosios Adrijos dalies atsiskyrė Iberijos mikrokontinentas. Galiausiai prieš 140 mln. m. kontinentas prisišliejo prie Laurazijos superkontinento pietinės Europos dalies, o prieš 100–120 mln. pradėjo po juo nirti.

Dabartinė geografija
--------------------

Buvusi Didžiosios Adrijos pluta dabar sudaro dalį Alpių, Apeninų, Balkanų, Anatolijos ir Kaukazo. Jei įtraukiamas ir Iberijos mikrokontinentas, ji taip pat sudaro ir Iberijos pusiasalį, Pirėnus bei Oksitaniją. Neįtraukiant Iberijos, vienintelė kontinento dalis, išlikusi santykinai nepakitusi, yra ruožas, besidriekiantis nuo Turino ir Istrijos iki Apulijos (po Adrijos jūra). Didžiuma panirusių kontinento liekanų yra giliai po žeme – maždaug iki 1500 km.

Išnašos
-------

1. ↑  „Pamirškite Atlantidą: atrastas dingęs žemynas, kuriame ne kartą esate atostogavę". Delfi. 2019-09-29. Nuoroda tikrinta 2024-04-08.
2. 1 2 3 4  Ashley Strickland (23 September 2019). „A lost continent has been found under Europe". CNN.
3. ↑  Sid Perkins (2019-09-06). „Geologists uncover history of lost continent buried beneath Europe". AAAS. Nuoroda tikrinta 2024-04-08.
4. 1 2 3  Kayla Epstein (2019-09-24). „You may have visited the long-lost continent of Greater Adria without even knowing it". *Washington Post*.
5. 1 2 3  Jamie Carter (2019-09-15). „Goodbye Atlantis, Hello 'Greater Adria'. A Lost Continent Has Been Mapped By Geologists". *Forbes*.
6. 1 2 3  Robin George Andrews (2019-09-11). „Lost continent revealed in new reconstruction of geologic history". *National Geographic*. Suarchyvuotas originalas 2019-09-13.
7. ↑  Jason Daley (2019-09-13). „Study Reveals Lost Continent Demolished by Europe". Smithsonian Magazine. Nuoroda tikrinta 2024-04-08.
8. van Hinsbergen & al. Douwe J.J. (2020-05-20). „Orogenic architecture of the Mediterranean region and kinematic reconstruction of its tectonic evolution since the Triassic". *Gondwana Research*. **81**: 79–229. Bibcode:2020GondR..81...79V. doi:10.1016/j.gr.2019.07.009. hdl:20.500.11850/390104. S2CID 202916633.
**Teemu Tainio**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Teemu Mikael Tainio |
| Gimimo data | 1979 m. lapkričio 27 d. (44 metai) |
| Gimimo vieta | Tornijas, Suomija |
| Ūgis | 185 cm |
| Svoris | nežinoma |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | atraminis saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1996–1997  1997–2005  2005–2008  2008–2010  2009–2010  2010–2011  2011–2012 2013–2014 | FC Haka  AJ Auxerre  Tottenham Hotspur  Sunderland AFC  → Birmingham City (skol.)  AFC Ajax  New York Red Bulls  HJK Helsinki | 046 0(14)150 0(14)061 00(3)021 00(0)006 00(0)002 00(0)042 00(0)036 00(3) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1998–2014 | Suomija Suomija | 62 0(6) |
|  Treniruotos komandos |
| 201720182019–2023 | Klubi 04 (asist.)Haka (asist.)Haka |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. sausio 23 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. sausio 23 d.. |

**Temu Mikaelis Tainio** (*Teemu Mikael Tainio*; g. 1979 m. lapkričio 27 d.) – buvęs Suomijos futbolininkas, atraminis saugas. 

Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.

Karjera
-------

Suomis profesionalo karjerą pradėjo 1996 m. gimtinėje, kai atstovavo FC Haka.

1997 m. išvyko į Prancūziją. 1997–2005 m. rungtyniavo AJ Auxerre.

2005–2008 m. atstovavo Tottenham Hotspur FC.

2008–2010 m. priklausė Sunderland AFC. 2009–2010 m. sezone nuomos pagrindais atsidūrė Birmingham City FC. 

2010–2011 m. sezone rungtyniavo Nyderlanduose, kur atstovavo AFC Ajax.

2011–2012 m. priklausė New York Red Bulls, o karjerą baigė 2013−2014 m. rungtyniaudamas HJK Helsinki.

2015 m. vasario 14 d. žaidėjas paskelbė baigiąs profesionalo karjerą.

Trenerio karjera
----------------

2017 m. sezone tapo Klubi 04 Helsinki vyriausiojo trenerio Toni Koskela asistentu.

2018 m. sezone tapo FC Haka vyriausiojo trenerio Keith Armstrong asistentu.

Nuo 2019 m. sausio mėn. dirbo FC Haka vyr. treneriu.

Karjera rinktinėje
------------------

Kitados atstovavo Suomijos nacionalinei rinktinei. Debiutavo 1998 m. vasario 5 d. rungtynėse prieš Kiprą.

Šios rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žaidėjo karjera pagal NFT
2. ↑  Kipras 1-1 Suomija; pagal NFT

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt (žaidėjas)
* Transfermarkt (treneris)
* Globalsportsarchive
Voit| Vaizdas:Voit - Company logo.png |
| Pramonė | sporto prekės, tekstilė |
| Įkurta | 1922 m. |
| Centrinė būstinė | Meksikas, Meksikos vėliava Meksika |
| Produkcija | sportinė apranga, avalynė, kamuoliai ir kt. |
| Tinklalapis | voit |

**„Voit"** – Meksikos sporto įrangos gamintojas, įsikūręs šalies sostinėje Meksike. Gamina futbolo ir sportinius batelius, taip pat įvairius drabužius, įskaitant marškinėlius, polo marškinėlius, gobtuvus, švarkus, antblauzdžius, šortus ir kitus drabužius, vartininkų pirštines.

Istorija
--------

1922 m. bendrovę įkūrė vokiečių kilmės amerikiečių verslininkas William J. Voit (1880–1946). Voit savo veiklą pradėjo Los Andžele 1922 m. kaip padangų restauravimo produktų gamykla. 1920-ųjų pabaigoje Voit sukūrė ir užpatentavo pirmuosius pilnai suformuotus, visiškai guminius pripučiamus rutulius ir pirmuosius adatinius oro sulaikymo vožtuvus. Per šį laikotarpį sukūrė labai tikslius kišeninius ir rankinius laikrodžius.

1931 m. Voit sukūrė ir užpatentavo pirmuosius visiškai guminius atletikos kamuolius, įskaitant vulkanizavimo procesą, kuris leido medžiagą pritvirtinti prie atskiros guminės pūslės. Tais pačiais metais ji pakeitė pavadinimus iš W. J. Voit Corporation į Voit Rubber Corporation.

Šaltiniai
---------
Jako AG|  |
| Įkurta | 1989 m. lapkričio 1 d. |
| Įkūrėjas (-ai) | Rudi Sprügel |
| Centrinė būstinė | Holenbacho apskritis, Mulfingenas, Badenas-Viurtembergas, Vokietijos vėliava Vokietija |
| Produkcija | Komandinių sporto šakų apranga |
| Pajamos | 95 mln. eurų (2017) |
| Darbuotojų | 240 |
| Tinklalapis | jakosportas.lt |

JAKO Centras Holenbache
**Jako AG** – vokiečių sportinės aprangos įmonė, įsikūrusi Hollenbacho rajone Mulfingene, Badene-Viurtemberge, Vokietijoje. Kompaniją Rudi Sprügel įkūrė 1989 m. Stachenhauzene. „Jako" teikia sportines aprangas komandoms, žaidžiančioms futbolą, rankinį, krepšinį, ledo ritulį ir kitas sporto šakas.

Istorija
--------

Jako įmonę 1989 m. lapkričio 1 d. įkūrė Rudi Rudi Sprügel. Verslo pradžioje Jako sekėsi žymiai geriau, nei tikėjosi firmos įkūrėjas. Pirmaisiais metais jo įmonė planuotą pardavimą viršijo 300 %. Vėliau sekė spartaus augimo metai. Praėjus dešimtmečiui nuo įkūrimo Jako tapo SC Freiburg techniniais rėmėjais. Būtent SC Freiburg tapo pirmuoju Bundesliga klubu, dėvėjusiu Jako apranga.

Nuo 2008 m. prekės ženklas turi mėlyną logotipą su dviem juostomis, jo elementai simbolizuoja Jagsto ir Kocherio upes.

2016 m. vasarą sudaryta sutartis su Leverkuzeno „Bayer". Šio Vokietijos klubo pagrindinė komanda nuolat dalyvavo aukščiausio rango tarptautiniuose turnyruose, vilkėdama Jako apranga. Laikraštis „Handelsblatt" paskelbė antraštę: „JAKO – nuo ​​vidutiniokų iki Čempionų lygos". 

2018 m. JAKO pirmą kartą metiniai pardavimai siekė 100 milijonų eurų.

Nuo 2019–2020 m. sezono bendrovė taip pat aprūpina VfB Stuttgart. 2022 m. Jako taip pat prisijungė prie VfB kaip investuotojas.

Produktų linijos
----------------

* Komandų kolekcijos
* Futbolas
* Bėgimas
* Rankinis
* Tinklinis
* Krepšinis
* Moterų sportinė apranga
* Sportinis Inventorius

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Jako-Vertrag läuft mindestens vier Jahre
3. ↑  Stuttgarts Ausrüster wird Investor: Jako erwirbt VfB-Anteile – „Weiter vorsichtig haushalten"

Nuorodos
--------

* Oficialus Jako internetinis puslapis
* Oficialus Jako internetinis puslapis Lietuvoje
| **Lactarius flexuosus** |
| --- |
| Kreivakepuris piengrybis (Lactarius flexuosus)Kreivakepuris piengrybis (*Lactarius flexuosus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Ūmėdiečiai  *( Russulales)* |
| Šeima: | Ūmėdiniai  *( Russulaceae)* |
| Gentis: | Piengrybis  *( Lactarius)* |
| Rūšis: | Kreivakepuris piengrybis  *( Lactarius flexuosus)* |

 |
|  Index Fungorum |
| Binomas |
| ***Lactarius flexuosus***(Pers.) Gray. 1821 |
| **Sinonimai** |
| 

|  |
| --- |
| *Agaricus flexuosus* |
| *Agaricus lactifluus var. flexuosus* |
| *Lactarius flexuosus var. roseozonatus* |
| *Lactarius pyrogalus subsp. flexuosus* |
| *Lactarius roseozonatus* |
| *Lactifluus flexuosus* |

 |

**Kreivakepuris piengrybis** (*Lactarius flexuosus*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis valgomas grybas, bet menkavertis. Lietuvoje šis grybas dažnai sutinkamas miškuose.

Būdingi požymiai: vaisiakūniai melsvai pilkai rudi, pieniškos sultys baltos, spalvos nekeičia.

Išvaizda
--------

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–12 cm skersmens, iškiliai paplokščia, subrendusi – netaisyklingai paplokščia, nežymiai įdubusi, glitni, blizganti, nežymiai rievėta, plaušuota, violetiškai ruda, melsvai, pilkai ruda. Lakšteliai gelsvi, rudai geltoni, priaugintiniai, su baltomis sultimis. Kotas 3–8x1–3 cm, cilindriškas arba kūgiškas, geltonas, gleivėtas, dėmėtas. Trama balsva, vėliau pasidaro gelsva, stora, stangri, vaisių kvapo, su baltomis pieniškomis deginančio skonio sultimis. Sporos beveik apskritos, 7–8,5x6–6,5 μm.

Augavietė
---------

Auga pavieniui arba grupelėmis, ypač pušynuose, bet sutinkamas ir spygliuočių miškuose.

Sezonas: liepa – lapkritis.

Galerija
--------

* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas", Kaunas „Lututė", 2007 m. (301 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kreivakepuris piengrybis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Urnula craterium**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Krateriškasis taurūnis (Urnula craterium )Krateriškasis taurūnis (*Urnula craterium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Aukšliagrybūnai  *( Ascomycota)* |
| Klasė: | Aukšliagrybiai  *( Ascomycetes)* |
| Eilė: | Ausūniečiai  *( Pezizales)* |
| Šeima: | Taukiniai  *( Sarcosomataceae)* |
| Gentis: | Taurūnis  *( Urnula)* |
| Rūšis: | Krateriškasis taurūnis  *( Urnula craterium)* |

 |
|  Index Fungorum |
| Binomas |
| ***Urnula craterium***(Schwein.) Fr. 1851 |
| **Sinonimai** |
| 

|  |
| --- |
| *Cenangium craterium* |
| *Dermatea craterium* |
| *Dermea craterium* |
| *Geopyxis craterium* |
| *Peziza craterium* |
| *Sarcoscypha craterium* |
| *Scypharia craterium* |

 |

**Krateriškasis taurūnis** (*Urnula craterium*) – taukinių šeimai, priklausantis nevalgomas grybas. Lietuvoje retas, todėl yra saugotinas. Ši grybų rūšis nuo 2000 metų įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Lietuvoje žinoma apie 10 šio grybo radaviečių Alytaus, Jurbarko, Molėtų, Trakų ir Vilniaus rajonuose. Pagrindinės grėsmės šiai grybų rūšiai – lapuočių medžių kirtimas, negyvos medienos šalinimas ir miško paklotės ardymas.

Išvaizda
--------

Vaisiakūniai 2–6 cm aukščio ir 1–4 cm skersmens, iš pradžių būna uždari, rutuliški, vėliau – viršūnei prasivėrus, tampa gilios taurės, piltuvėlio ar rago formos, kraštai sutrūkinėję, mėsingi, vėliau – odiškos konsistencijos, paviršius veltiniuotas, juodai rudas, juosvas. Kotas iki 4 cm ilgio ir 1 cm storio, tuščiaviduris, platėjantis viršūnės link, kepurėlės spalvos. Sporos didelės, 27–35x11–14 μm.

Augavietė
---------

Vaisiakūniai yra vienmečiai, formuojasi ankstyvą pavasarį. Šie grybai auga pavieniui arba grupėmis ant dirvožemyje ir jo paviršiuje trūnijančių lapuočių (dažniausiai lazdynų) šakų.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas", Kaunas „Lututė", 2007 m. (511 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Krateriškasis taurūnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Lietuvos raudonoji knyga
|  |
| --- |
| Egidijus Dragūnas |
|  
Egidijus Dragūnas. Grupės „SEL" koncertas Londone 2011 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1976 m. balandžio 23 d. (47 metai)Vilnius, Lietuva |
| Žanrai | repas, hiphopas, šokių muzika |
| Kūrinių kalbos | lietuvių |
| Veikla | dainininkas, dainų autorius |
| Instrumentai | vokalas |
| Aktyvumo metai | 1992–dabar |
| Susijusi veikla | Sel |

**Egidijus Dragūnas Naicenko** (g. 1976 m. balandžio 23 d. Vilniuje) – vienos iš pirmųjų Lietuvos repo stiliaus grupės „SEL" įkūrėjas, vokalistas ir lyderis, vienas skandalingiausių Lietuvos popmuzikos atlikėjų.

Biografija
----------

Nuo 1983 iki 1989 m. mokėsi muzikos mokykloje, fortepijono klasėje. 1994 m. baigė Vilniaus 54-ąją vidurinę mokyklą. Egidijus metė muziką, įprastą gyvenimą ir 1999 metais įstojo į Talino „Concordia" universitetą studijuoti ryšių su visuomene, tačiau nebaigęs studijų grįžo į Lietuvą.

„SEL" grupės dainos nuolat patekdavo į geriausių Lietuvos dainų dešimtukus. Kartu su grupe „SEL" Egidijus Dragūnas išleido šiuos muzikinius albumus: „Kaip ir tu", „Paskutinį kartą", „Kontrolinis šūvis", „Neįvertinta karta", „Guma", „Kubas", „23", „Viskas ką turiu", „Muzika".

Labdaringa veikla
-----------------

2011 m. vasario mėnesį Egidijaus Dragūno fondo lėšomis Neonatologijos (Naujagimių) centras įsigijo diagnostinės ir gyvybinėms funkcijoms palaikyti skirtos aparatūros. Pranešama, kad VU vaikų ligoninės pacientams E. Dragūno fondas skyrė 120 tūkst. litų. Didžiąją dalį lėšų VšĮ Egidijaus Dragūno fondas gavo platindamas SEL albumą „Aš kaip žąsis".

Šeima
-----

Tėvas – Jonas Dragūnas, verslininkas, du kartus teistas už sukčiavimą stambiu mastu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „VU vaikų ligoninės pacientams E.Dragūno fondas skyrė 120 tūkst. litų" Archyvuota kopija 2011-03-02 iš Wayback Machine projekto. (Lietuvos Rytas, 2011-02-25)
2. ↑
**Aldona Jocevičienė** (1920 m. sausio 1 d. Kaune – 2013 m. liepos 20 d. Druskininkuose) – Lietuvos gydytoja neurologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1944 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1958 m. apgynė disertaciją „Odos galvanometrija sergant galvos smegenų kraujotakos sutrikimais", medicinos mokslų kandidatė. 1970 m. apgynė disertaciją „Lėtinio aterosklerozinės kilmės galvos smegenų kraujotakos nepakankamumo patogeneziniai mechanizmai", medicinos mokslų daktarė.

1945–1975 m. Kauno medicinos instituto (iki 1946 m. Vytauto Didžiojo universitetas, 1946–1950 m. Kauno universitetas) dėstytoja, nuo 1974 m. profesorė. 1975–1985 m. žemės ūkio ekonomikos instituto Darbo rezervų atstatymo skyriaus (Druskininkai) vedėja.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų kryptis – vegetacinės nervų sistemos ligų diagnostika ir gydymas. Su kitais sukūrė metodų periferinės nervų sistemos ligoms diagnozuoti.

Bibliografija
-------------

* Nervų ir psichinės ligos, su kitais, 1972 m. 2 leid. 1984 m.
* Nervų ligos, su kitais, 1979 m. 3 leid. 1995 m.
* Autonominės (vegetacinės) nervų sistemos ligos, Kaunas, Technologija, 2005 m. ISBN 9955-09-867-8

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Aldona Jocevičienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 666 psl.
2004 Maserati Spyder CC
**Maserati Coupé ir Spyder** - GT klasės sportiniai automobiliai gaminti Italijos autogamintojo Maserati nuo 2002 iki 2007 metų, kuomet buvo pakeisti Maserati GranTurismo modelio.

Savybės
-------

Maserati Coupé yra keturvietis automobilis, o kabrioletas turi tik dvi sėdimasias vietas. Abu modeliai yra gaminami ant 3200 GT modelio bazės. Naujieji Coupé ir Spyder yra dar vadinami 4200 GT, kadangi turi 4.2 L variklį (senesniame modelyje buvo 3.2 L variklis). Coupé ir Spyder buvo suprojektuoti Giorgetto Giugiaro ItalDesign kompanijoje. Abu modeliai turi Ferrari/Maserati sukurtą 4244 cc variklį, kuris išvysto 390 AG (290 kW)/7000 rpm galią ir 451 Nm/4500 rpm sukimo momentą. Reikšmingiausi pasikeitimai variklio skyriuje yra tūrio padidėjimas nuo 3.2 iki 4.2 L ir tai, kad dabar variklis yra atmosferinis, o ne turbo (Maserati naudojo turbo variklius paskutinius 20 metų). Taip yra dėl to, kad naujas variklis yra kurtas Ferrari agregato pagrindu.

Galerija
--------

* Maserati SpyderMaserati Spyder
* Maserati CoupéMaserati Coupé
* Maserati GranSport CoupéMaserati GranSport Coupé

Nuorodos
--------

* Maserati oficiali setainė Archyvuota kopija 2011-01-27 iš Wayback Machine projekto.
| **Valdas Jaskūnas** |
| --- |
|  |
| Valdas Jaskūnas 2013 m. |
| Gimė | 1973 m. kovo 19 d. (51 metai)Kaunas |
| Gyven. vieta | Vilnius |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | indologas, menotyrininkas, vertėjas |
| Sritis | Indų menas, regionistika |
| Organizacijos | Vilniaus universitetas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus dailės akademija |

**Valdas Jaskūnas** (g. 1973 m. kovo 19 d. Kaune) – indologas, orientalistas, vertėjas.

1991 m. baigė Kauno 32-ąją vidurinę mokyklą. 1998 m. baigė magistrantūros studijas Vilniaus dailės akademijoje. 2003 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Indijos meninės kultūros recepcija Vakaruose (orientalistinių paradigmų analizė)". Nuo 1997 m. – Vilniaus universiteto Orientalistikos centro lektorius, 2014–2016 m. – centro direktorius. Dėstomi kursai – indų menas, klasikinė sanskrito literatūra, Azijos vizualioji kultūra ir kt.

Nuo 2016 m. eina Vilniaus universiteto studijų prorektoriaus pareigas.

Mokslinėje periodikoje paskelbė daugiau nei dvidešimt straipsnių. Pirmasis į lietuvių kalbą išvertė erotinės literatūros šedevru laikomą Džajadevos kūrinį „Gytagovinda".

Bibliografija
-------------

Vertimai
* Džajadeva. *Gytagovinda.* Iš sanskrito kalbos vertė, įvadinį straipsnį bei paaiškinimus parašė Valdas Jaskūnas. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2012. 168 p.

Monografijos
* *Vizualiosios tapatybės. Indijos meno recepcija Vakaruose.* Vilnius: Kultūros, filosofijos ir meno institutas, 2005. 231 p

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Apie „Gytagovindos" vertimą
* Vilniaus universiteto Orientalistikos centro puslapio informacija
35°52′59″š. pl. 14°30′47″r. ilg.﻿ / ﻿35.8831°š. pl. 14.5131°r. ilg.﻿ / 35.8831; 14.5131

|  |
| --- |
| Stadionas 2014 m. |
| Vieta | Malta Paola |
| Atidarytas | 1986 m. |
| Savininkas | Hibernians FC |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 8000 |

**Tonio Becinos stadionas** (angl. *Tony Bezzina Stadium*; iki 2021 m. ***Paolos „Hibernians" stadionas***, angl. *Hibernians Ground*) – daugiafunkcis stadionas Paolos mieste (Malta), į šiaurės rytus nuo miesto centro. Vietos klubo Hibernians FC namų arena, daugiausia naudojama treniruotėms, taip pat I lygos varžyboms. Klubas didesnę dalį rungtynių žaidžia Takalio nacionaliniame stadione, kuriame žaidžiama dauguma Maltos futbolo rungtynių.

Istorija
--------

Stadionas atidarytas 1986 m. lapkričio 9 d. Tai buvo pirmasis stadionas, kurį savo reikmėms pastatė Maltos futbolo klubas.

2006 m. stadione draugiškas rungtynes žaidė Maltos vyrų futbolo rinktinė ir Lietuvos vyrų futbolo rinktinė, kurias 4-1 laimėjo lietuviai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lithuanian National Team (Almis.sritis.lt)

Nuorodos
--------

* Tony Bezzina Stadium (Soccerway.com)
| Oreljanos provincijaisp. *Provincia de Orellana* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Administracinis centras** | Puerto Fransisko de Oreljana |
| **Kantonų skaičius** | 4 |
| **Vadovas** | Magali Orellana |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 182 166 |
| **Plotas** | 21 691 km² |
| **Tankumas** (2022) | 8 žm./km² |

**Oreljanos provincija** (isp. *Provincia de Orellana*) – provincija šiaurės rytinėje Ekvadoro dalyje, ribojasi su Peru. Administracinis centras – Puerto Fransisko de Oreljana.

Tai yra viena naujausių šalies provincijų, sudaryta 1998 m. atskyrus nuo Napo provincijos. Pavadinta konkistadoro Fransisko de Oreljanos garbei.

Provincijoje gyvena nemažai indėnų: vaoranių, šuarų, kečujų.

Geografija
----------

Praktiškai visa provincijos teritorija yra Amazonės žemumoje, tankiai apaugusioje Amazonijos džiunglėmis. Tik pačiame vakariniame pakraštyje iškilęs Sumako ugnikalnis. Provinciją tankiai raižo Amazonės baseino upės – Napas, Tiputinis, Aguarikas, Pajaminas, Našinjas, Sunas ir kt. Yra krioklių. Didelę Oreljanos provincijos dalį užima Jasunio nacionalinis parkas.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provincija padalinta į 4 kantonus:

* Agvarikas (Nueva Rokafuertė)
* Puerto Fransisko de Oreljana
* Choja de los Sačasas
* Loretas

Šaltiniai
---------

1. ↑  ECUADOR: Administrative Division, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Ekvadoro provincijos** |  |
| Asuajus | Bolivaras | Čimborasas | El Oras | Esmeraldasas | Galapagai | Guajasas | Imbabura | Kanjaras | Karčis | Kotopaksis | Locha | Los Riosas | Manabi | Morona Santjagas | Napas | Oreljana | Pastasa | Pičinča | Samora-Činčipė | Santa Elena | Santo Domingo de los Cačilasas | Sukumbijosas | Tungurahva |
Jacqueso Louis Davidas. „Marato mirtis". 1793 m.
**Marato mirtis** (pranc. *La Mort de Marat*) – prancūzų dailininko Žako Lui Davido paveikslas, nutapytas 1793 m. Tai vienas garsiausių paveikslų, skirtų atminti Didžiajai Prancūzijos revoliucijai.

Paveiksle pavaizduota radikalaus laikraščio „Liaudies draugas" žurnalisto, jakobinų lyderio Jeano Paulo Marato mirtis. Ž. P. Maratas buvo vienas aršiausių jakobinų teroro šalininkų. Susirgęs odos liga, Maratas neišeidavo iš namų, norėdamas palengvinti savo kančias, dažnai maudydavosi. 1793 m. liepos 13 d. dvarininkė Charlotte Corday besimaudantį Maratą nudūrė peiliu. Ž. L. Davidas buvo pažįstamas su Maratu ir nutapė paveikslą praėjus trim mėnesiams po pasikėsinimo. Dailininkas scenai pasirinko neutralų ir šaltą foną. Jis aiškiai pavaizdavo scenos detales: žaizdą, ant žemės nukritusį peilį, Marato plunksną, laišką, kurį parašė žudikė (su paminėtu jos vardu). Marato figūra turi sąsajų su Mikelandželo „Pietos" Kristaus pavaizdavimu. Ž. L. Davidas pavaizdavo Maratą tarsi naujos, revoliucinės „civilinės religijos" kankinį.

Paveikslas saugomas Briuselyje, Karališkojo dailės muziejaus kolekcijoje. Yra keliolika paveikslo versijų, iš kurių Briuselyje esanti laikoma galutine.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Enciklopedija Britannica
2. ↑  mheu.org Archyvuota kopija 2020-02-20 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Kleiner, Fred S. *Gardner's Art Through the Ages: A Global History*, 2009, p. 769
4. ↑  mheu.org Archyvuota kopija 2020-02-20 iš Wayback Machine projekto.
| Gytariai |
| --- |
| Vietovė prijungta prie miesto XX a. |
| [[Vaizdas:2007 04 02Gytariai.jpg|{{#if:|270px]] |
|  |
| 

GytariaiGytariai

 |
| 55°54′32″š. pl. 23°15′07″r. ilg.﻿ / ﻿55.909°š. pl. 23.252°r. ilg.﻿ / 55.909; 23.252﻿ (Gytariai) |
|  |
| **Apskritis** | Šiaulių apskrities vėliava Šiaulių apskritis |
| **Savivaldybė** | Šiaulių miesto savivaldybės vėliava Šiaulių miesto savivaldybė |

**Gytariai** – Šiaulių miesto dalis, esanti į pietvakarius nuo miesto centro, prie kelio  **A12**  Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas . Ribojasi šiaurėje su Dainais ir Beržynėliu, rytuose su Lieporiais, pietuose su Lieporių kaimu, vakaruose su Voveriškiais.

Veikia Šiaulių Sandoros progimnazija, Šiaulių Gytarių progimnazija, daržėlis „Eglutė". Yra Gytarių stadionas. Gytarių gatvės: Gegužių, Kosto Korsako, Gytarių, Kviečių, Javų.

Istorija
--------

Rajono pavadinimas kilęs nuo Gytarių kaimo, žinomo nuo XVII a. Tačiau archeologija rodo gyvenvietę šiose vietose buvus jau VI-IX a. Šiaulių Aušros muziejaus darbuotoja Birutė Salatkienė greta gyvenvietės atkasė kelias geležies lydimo krosnis, kuriose buvo lydoma balų rūda.

Gytariuose savo ūkį turėjo Šiaulių kalėjimas. Jame buvo stalių, kalvių, šaltkalvių dirbtuvės, siuvykla, batų siuvykla, knygrišykla. 1929 m. jose dirbo 60 kalinių, kurių vieno išlaikymas kainavo 1,75 Lt per dieną. Antrojo pasaulinio karo metais beveik visas kaimas buvo sudegintas. Kalėjimo dirbtuvėse kurį laiką veikė kolūkio mechaninės dirbtuvės.

Po karo kaimo laukuose buvo įkurtas Šiaulių civilinis aerodromas, 1966 m. pradėta statyti karinės elektronikos gamykla „Nuklonas". Į ją nutiesta gatvė, atribojusi Gytarius nuo Dainų, o kaimas įjungtas į miesto administracines ribas.

Mikrorajonas
------------

1980 m. pradėtas projektuoti Gytarių gyvenamasis rajonas, jame 1982 m. iškilo pirmasis daugiabutis stambiaplokštis gyvenamasis namas. Mikrorajono statyba pagal projektą nebuvo baigta. 2001 m. nedidelė kaimo dalis buvo Šiaulių rajono savivaldybėje, tačiau beveik visi Gytariai jau buvo prijungti prie miesto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Žemėlapis koordinatėmis 55.91 ir 23.25" (Map). *Baltic Maps*. „Jāņa sēta" Ltd. Nuoroda tikrinta 2021-10-12.
Rokantiškių pilies griuvėsiai
Piliavietės kalnas**Rokantiškių pilis** (pastatyta XII a.) Rokantiškėse, Pavilnių regioniniame parke stovėjusi pilis.

Spėjama, kad Rokantiškių pilis – viena seniausių Lietuvoje. Iš metraščių, padavimų žinoma, kad ją XII a. pastatė kunigaikštis Alšis. Paskutinis kunigaikščių Alšėniškių palikuonis, Vilniaus vyskupas Povilas Alšėniškis užrašė Rokantiškių pilį karalienei Bonai Sforcai. XVI a. pirmoje pusėje pilis priklausė Goštautams, o XVII a. pirmoje pusėje buvo Pacų nuosavybė. 1636 m. LDK paiždininkis Steponas Pacas puošnioje Rokantiškių pilies rezidencijoje priiminėjo Lietuvos ir Lenkijos valdovą Vladislovą Vazą. 1655 m. rugpjūčio 7 d. pilis buvo sudeginta Maskvos kariuomenės žygio prieš Lietuvą metu. Užėmus Vilnių, piliavietė visai sunyko, apaugo mišku. 

Šiuo metu trapecijos pavidalo aikštėje randami pilies griuvėsių likučiai – buvusios pilies pamatai. Ištirta tik viršutinė kultūrinio sluoksnio dalis. Pagal aptiktas pastatų liekanas, XVI–XVIII a. plytas, čerpes, koklius nustatyta, kad ant šio kalno stovėjo rūmai (45x20 m dydžio). Jų sienos buvo 2 m storio, o langų angos apmūrytos plytomis. Iš pietų pusės būta kiemo, apjuosto gynybine siena, prie kurios vakarinės dalies šliejosi kazematai, o pietvakariniame kampe – vartų gynybos bokštas. Rokantiškių apylinkės suskaidytos labai gilių ir trumpų raguvų, apaugusių ūksmingais eglynais.

Netoli Rokantiškių piliavietės yra išlikęs buvusio Strielčiukų kaimo pavadinimas, manoma, kad jame gyveno pilies gynėjai.

Galerija
--------

* Rokantiškių piliavietėRokantiškių piliavietė
* Rokantiškių pilies koklių šukėsRokantiškių pilies koklių šukės
* Rokantiškių piliavietės schemaRokantiškių piliavietės schema

Nuorodos
--------

* Lietuvos pilys Archyvuota kopija 2010-03-27 iš Wayback Machine projekto.
Book Depository|  |
| Forma | dukterinė įmonė |
| Pramonė | elektroninė komercija |
| Įkurta | 2004 m. |
| Centrinė būstinė | Londonas, JK |
| Produktai | knygos |
| Holdingas | Amazon |
| Tinklalapis | www.bookdepository.com |

**„Book Depository"** – elektroninės komercijos bendrovė, internetinė knygų parduotuvė, priklausanti „Amazon" bendrovei. Ši parduotuvė pristato knygas nemokamai daugelyje pasaulio šalių, tarp jų ir Lietuvoje.

Istorija
--------

„Book Depository" bendrovė įsteigta 2004 m. 2011 m. „Amazon" įsigijo pastarąją bendrovę. Sandorio suma nebuvo atskleista. Sandoris tuo metu buvo laikomas prieštaringu, nes padidino knygų pardavimų koncentraciją. 2011 m. „Amazon" pardavimai siekė 70 % JK e. komercijos rinkos dalies, o „Book Depository" tuo metu buvo vienas iš pagrindinių konkurentų.

2024 parduotuvė uždaryta..

Išnašos
-------

1. ↑  Wood, Zoe (2011-07-05). „Booksellers fear 'stranglehold' as Amazon snaps up British rival The Book Depository". *The Guardian*. Nuoroda tikrinta 2017-07-01.
2. ↑  Miller, Monica (5 April 2023). „Amazon closing UK-based online shop Book Depository". BBC. Nuoroda tikrinta 5 April 2023.
Scandinavian Airlines (SAS)|  |
| 

| IATA**SK** | ICAO**SAS** | Šaukinys**SCANDINAVIAN** |
| --- | --- | --- |

 |
| Įkurta | 1946 m. |
| Pagrindinis oro uostas | Kopenhagos, Oslo ir Stokholmo oro uostai |
| Dažno keleivio programa | EuroBonus |
| Aljansas | Star Alliance |
| Lėktuvų skaičius | 137 (+47 nuomojami) |
| Maršrutai | 176 |
| Būstinė | Solna, Švedija |
| Vadovybė | Fritz H. Schur (pirmininkas)Rickard Gustafson (generalinis direktorius) |
| Tinklalapis | flysas.com |

**Scandinavian Airlines** (**SAS**) – didžiausia Skandinavijos oro linijų bendrovė, kurią valdo Danija, Švedija ir Norvegija. „SAS" priklauso „SAS Group" holdingo kompanijai. „SAS" būstinė yra Švedijos mieste Solna. Iš viso bendrovė valdo 137 lėktuvus ir skraidina keleivius 176 maršrutais.

Oro bendrovė buvo įkurta 1946 m. kaip konsorciumas, aptarnaujantis „Det Danske Luftfartselskab", „Svensk Interkontinental Lufttrafik", „Det Norske Luftfartselskap" ir „AB Aerotransport (ABA)" įmones. Po poros metų įmonė padėjo teikti paslaugas keliones po Europą, o 1951 m. buvo pervadinta į „SAS".

1957 m. SAS tapo pirmąja oro linijų bendrove, pasiūliusia savo klientams bilieto aplink pasaulį paslaugą, skrendant virš Šiaurės ašigalio.

1997 m. gegužės mėnesį kompanija kartu su „Air Canada", „Lufthansa", „Thai Airways International" ir „United Airlines" bendrovėmis įsteigė oro linijų bendrovių aljansą „Star Alliance".

2006 m. įmonė aptarnavo 25,4 milijonus keleivių ir pasiekė 42 milijardo Švedijos kronų pelną. Pagal šį rodiklį „SAS" tapo 9-ta pagal dydį Europos oro linijų bendrove.

2004 m. SAS buvo padalinta į keturias skirtingas bendroves – „SAS Scandinavian Airlines Sverige AB", „SAS Scandinavian Airlines Danmark AS", „SAS Braathens AS" ir „SAS Scandinavian International AS". Tačiau po kelerių metų 2009 m. spalį visos vėl buvo sujungtos į vieną kompaniją – „SAS Scandinavian System AB".

Galerija
--------

* Boeing 737-700 (2008 m.)Boeing 737-700 (2008 m.)
* McDonnell Douglas MD-82 (2007 m.)McDonnell Douglas MD-82 (2007 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Profile for SAS". Centre for Aviation. Suarchyvuotas originalas 2012-08-22. Nuoroda tikrinta 2012-08-22.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Scandinavian Airlines** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* SAS svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sumidero kanjono nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Sumidero kanjonas Sumidero kanjonas |
| **Vieta:** | Meksika, Čiapasas |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Tustla Gutjeresas |
| 

Žemėlapis rodantis Sumidero kanjono nacionalinis parkas vietą.Sumidero kanjono nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 16°49′54″ š. pl. 93°05′38″ v. ilg.﻿ / ﻿16.83167°š. pl. 93.09389°r. ilg.﻿ / 16.83167; 93.09389 |
| **Plotas:** | 217,9 km² |
| **Įkurtas:** | 1980 m. |
| **Valdymas:** | Secretaría del Medio Ambiente y Recursos Naturales |
|  **Vikiteka:** | Sumidero kanjono nacionalinis parkas |

**Sumidero kanjono nacionalinis parkas** (isp. *Parque Nacional Cañón del Sumidero*) – saugoma gamtos teritorija pietų Meksikoje, Čiapaso valstijoje, centrinėse Čiapaso aukštumose. Įkurtas 1980 m. ir užima 217,9 km² plotą.

Parkas pasižymi labai turtinga ekosistema ir vaizdingais kraštovaizdžiais. Centrinis parko objektas – Grichalvos upės suformuotas ~1000 m gylio Sumidero kanjonas. Upė prasigriaužia pro kalkakmenio ir bazalto kalnus ir sudaro gilų, rūkuose ir žalumoje skendintį kanjoną. Be to, po liūčių susidaro kriokliai, krentantys į Grichalvos upę. Klimatas karštas ir drėgnas – ištisus metus laikosi 20-30 °C temperatūra, iškrinta virš 2200 mm kritulių (daugiausia gegužės-spalio mėnesiais).

Didelę parko dalį užima tropinės džiunglės. Jose gausu retų, endeminių augalų ir gyvūnų rūšių. Čia auga 22 orchidėjų rūšys. Sutinkamos 269 žinduolių, paukščių, roplių, varliagyvių ir žuvų rūšys; retesnės – virgininis oposumas, amerikinis krokodilas, Žofrua koata, Meksikos skruzdėda, didysis kraksas, plikagerklis garnys, šernas, baltauodegis elnias, amerikinis rudasis pelikanas, brazilinis kormoranas ir kt.

Galerija
--------

* Kanjono pradžiaKanjono pradžia
* KrioklysKrioklys
* Amerikinis krokodilasAmerikinis krokodilas
* Ekologinis rezervatasEkologinis rezervatas
**Momodou Sonko**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Momodou Lamin Sonko |
| Gimimo data | 2005 m. sausio 31 d. (19 metų) |
| Gimimo vieta | Geteborgas, Švedija |
| Ūgis | 1,73 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | [[]] |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Jaunimo klubai |
| nežinoma  2020–2022 | Västra Frölunda IF  BK Häcken |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2022–20232024– | BK Häcken[[]] | 025 0(7)0 0() |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2021–2022  2022 | Švedija U-17 rinktinė  Švedija U-18 rinktinė | 005 0(0)002 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. rugpjūčio 18 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. rugpjūčio 18 d.. |

**Momodu Laminas Sonkas** (šved. *Momodou Sonko*; g. 2005 m. sausio 31 d.) – švedų futbolininkas, puolėjas.

Kitados atstovavo Švedijos jaunimo rinktinėms. Turi dvigubą Švedijos ir Gambijos pilietybę.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti Geteborge. Rungtyniavo gimtojo miesto Geteborgo „Västra Frölunda"  jaunimo ekipose.

### BK Häcken

2020 m. persikėlė į BK Häcken. Rungtyniavo šio klubo jaunimo komandose.

Nuo 2022 m. gegužės mėn. atstovavo BK Häcken pagrindinei komandai. Klubas pateko į Čempionų lygos atrankos turnyrą, o vėliau buvo perkelti į Europos lygos atrankas. 

2023 m. rugpjūčio 10 d. Vilniuje rezultatu 3-1 nugalėjo „Žalgirio" klubą. Srđan Hrstić pelnė pirmus du įvarčius ir atliko rezultatyvų perdavimą, po kurio Mikkel Rygaard pasiuntė kamuolį į vartus. Žalgirietis Nassim Hnid rungtynių pabaigoje sušvelnino rezultatą.

2023 m. rugpjūčio 17 d. Europos lygos atsakomosiose rungtynėse Švedijoje BK Häcken sutriuškino „Žalgirio" klubą rezultatu 5:0. Pačioje rungtynių pabaigoje Kristoffer Lund atliko rezultatyvų perdavimą, po kurio pasižymėjo Momodou Sonko (5-0) ir baigė žalgiriečių triuškinimą. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 8-1 lėmė, kad į kitą etapą pateko BK Häcken.

Pasiekimai
----------

su BK Häcken
* Allsvenskan: 2022 m.
* Svenska Cupen: 2022–2023 m.

Karjera rinktinėse
------------------

Kitados atstovavo Švedijos jaunimo rinktinėms.

Išnašos
-------

1. ↑  sportas.lt naujienos: Žalgiris 1-3 Hacken (rungtynių aprašymas)
2. ↑  2023-08-10 Žalgiris 1-3 Hacken (pagal Soccerway)
3. ↑  lrt.lt naujienos: Čerurinas įvertino situaciją
4. ↑  2023-08-17 Hacken 5-0 Žalgiris (pagal Soccerway)
5. ↑  sportas.lt naujienos: apie Žalgirio pasirodymą
6. ↑  Utklassade Blåvitt – Häcken svenska mästare
7. ↑  RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
8. ↑  RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
| Karčio provincijaisp. *Provincia de Carchi* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Administracinis centras** | Tulkanas |
| **Kantonų skaičius** | 6 |
| **Vadovas** | Julio Robles |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 172 828 |
| **Plotas** | 3 699 km² |
| **Tankumas** (2022) | 47 žm./km² |

**Karčio provincija** (isp. *Provincia de Carchi*) – provincija šiaurinėje Ekvadoro dalyje, Kolumbijos pasienyje. Administracinis centras – Tulkanas.

Geografija
----------

Didžioji dalis provincijos teritorijos išsidėsčiusi Andų kalnuose. Aukščiausia vieta – Čileso ugnikalnis (4747 m). Pietryčiuose paviršius leidžiasi į gilų slėnį, o vakaruose – į pakrantės lygumą. Svarbiausios upės – San Chuanas, Mira, Bobas, Čota ir kt. Vakarinę ir rytinę provincijos dalis dengia tropiniai miškai (kalnų šlaituose – rūko miškai), aukštikalnėse būdingos paramos. Įkurtas El Anchelio ekologinis rezervatas.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provincija padalinta į 6 kantonus:

* Tulkanas
* Bolivaras
* Mira
* Espechas
* Montufaras
* San Pedro de Huaka

Šaltiniai
---------

1. ↑  ECUADOR: Administrative Division, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Ekvadoro provincijos** |  |
| Asuajus | Bolivaras | Čimborasas | El Oras | Esmeraldasas | Galapagai | Guajasas | Imbabura | Kanjaras | Karčis | Kotopaksis | Locha | Los Riosas | Manabi | Morona Santjagas | Napas | Oreljana | Pastasa | Pičinča | Samora-Činčipė | Santa Elena | Santo Domingo de los Cačilasas | Sukumbijosas | Tungurahva |
55°56′03″š. pl. 23°19′28″r. ilg.﻿ / ﻿55.9342302°š. pl. 23.3244519°r. ilg.﻿ / 55.9342302; 23.3244519

|  Šiaulių šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Храм в честь святых первоверховных апостолов Петра и Павла |
| **Dekanatas** | Kauno stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Šiaulių miestas |
| **Gyvenvietė** | Šiauliai |
| **Adresas** | Rygos g. 2a |
| **Pastatyta** | 1936 m. |

**Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė** stovi Šiauliuose. Priklauso Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo parapijai.

Istorija
--------

### Pirmoji cerkvė

Pirmoji Šv. Petro ir Povilo cerkvė Šiauliuose pastatyta 1864–1867 m. miesto centre.

Senoji Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė Pirmojo pasaulinio karo metais Anuomet stačiatikių tikėjimo žmonių buvo nedaug, tik 1,8 % visų miesto gyventojų. Tai daugiausia rusų tautybės žmonės. Jie telkėsi ir gyveno prie Šv. Petro ir Povilo cerkvės. 

### Karo metu

I pasaulinio karo metu čia buvo karo ligoninė. Vėliau atkurta parapija. Tačiau į pastatą pretendavo miesto valdžia, norėjusi čia įkurti magistratą. 1929–1933 m. teismuose cerkvės sklypas pripažintas miesto valdžiai, todėl cerkvė per mėnesį turėjo būti pašalinta. Tačiau jau 1935 m. pateiktas prašymas šalies valdžiai dėl naujos cerkvės ir 1936 m. pabaigoje ji buvo pastatyta Šiaulių stačiatikių kapinėse (švietimo ministerija skyrė 30.000 litų), nors nuo 1878 m. kapinėse jau stovėjo Šiaulių Visų gedinčiųjų Dievo Motinos ikonos cerkvė.

Cerkvės statyba 1937 m.
### Antroji cerkvė

1937 m. pastačius naują cerkvę stačiatikių kapinėse, čia pradėjo veikti stačiatikių centras. Bažnyčiai tada vadovavo šventikas Mikalojus Savickis. Stačiatikiai stengėsi išlaikyti senąją dogmatiką, laikėsi Rytų bažnyčios apeigų (jas atlikinėjo senąja bažnytine slavų kalba), Julijaus kalendoriaus datų, kuriomis vadovavosi per visas šventes. 1937 m. parapijoje buvo 1832 tikintieji. 1947 m. sovietų valdžia parapiją įregistravo, 1957 m. joje buvo apie 600 tikinčiųjų. Nuo 2009 m. parapijos kunigu paskirtas Oleg Štelman.

Sovietmečiu cerkvėje buvo leista melstis savo bažnyčios netekusiems Šiaulių evangelikų liuteronų parapijos tikintiesiems.

Galerija
--------

* Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė iš kairės (2009)Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė iš kairės *(2009)*
* Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvės bokšteliai (2009)Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvės bokšteliai *(2009)*
* Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė iš priekioŠiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė iš priekio

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kelias. Ekspedicija liuteronų istorijos pėdsakais *lrt.lt/mediateka*

Nuorodos
--------

* Orthodoxy.lt Archyvuota kopija 2007-11-10 iš Wayback Machine projekto.
* Cerkvė žemėlapyje
* Šiaulių šv. Petro ir Povilo stačiatikių cerkvė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kajambėisp. *Cayambe* |
| --- |
| *Kajambė. Pusiaujo restoranas* |
|  |
| 

KajambėKajambė

0°02′40″ š. pl. 78°09′20″ v. ilg.﻿ / ﻿0.04444°š. pl. 78.15556°r. ilg.﻿ / 0.04444; 78.15556﻿ (Kajambė (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Provincija** | Pičinčos provincija |
| **Kantonas** | Kajambės kantonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 39 028  |
|  |
|  **Vikiteka** | Kajambė |

**Kajambė** (isp. *Cayambe*, keč. *Kayampi*) – miestas šiaurės Ekvadore, Pičinčos provincijoje, į šiaurės rytus nuo Kito, Kajambės ugnikalnio papėdėje. Pro miestą eina Panamerikos plentas.

Verčiamasi žemės ūkiu, pienininkyste, medienos apdirbimu. Kajambė yra svarbiausias gėlininkystės centras šalyje. Į pietus nuo miesto yra pusiaujas – jį žymi paminklas ties ta vieta kur pusiaujas kerta Panamerikos plentą.

Istorija
--------

Kajambė nuo seno buvo gyvenama vietinių indėnų kajambių. Jie ilgai atsilaikė prieš inkus ir buvo užkariauti tik Huajna Kapako, po 20 metų karo.

Pusiaują žymintis paminklas