recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Senegalo socialistų partija** (**PSS**, pranc. *Parti Socialiste du Senegal*:) – Senegalo kairioji demokratinio socializmo politinė partija.

Istorija
--------

Įkurta 1958 m. Leopoldo Sedaro Sengoro iniciatyva, tęsė 1948–1956 m. veikusio *Senegalo demokratinio bloko* darbus. Iki 1976 m. vadinosi *Senegalo pažangos sąjunga*.

1960 m. rugpjūčio 20 d. iširus Malio federacijai ir Senegalui pasiskelbus nepriklausoma respublika, šalies prezidentu iki 1981 m. buvo partijos steigėjas ir lyderis Leopoldas Sengoras. 1964 m. beveik visa dirbama žemė buvo nacionalizuota ir perduota kooperatyvams. 1972 m. įvesta bendruomenių, vietos ir regionų savivalda, 1976 m. – daugiapartinė sistema, nuo 1978 m. – proporcinė rinkimų sistema.

1968 ir 1973 m. parlamento rinkimuose visas vietas šalies parlamente užėmė PSS nariai. 1978 m. 100 vietų parlamente jau 17 narių turėjo ir Senegalo demokratų partija (PDS).

1981 m. Senegalo prezidentu išrinktas Abdu Diufas. Jis pratęsė šalies demokratizavimo procesą. Šalyje sustiprėjo ir kitos politinės srovės. 1983 m. rinkimuose 120 vietų parlamente 1 vietą laimėjo Nacionalinis demokratinis judėjimas. Tiesa, Demokratų sumažėjo iki 8. 1993 m. parlamente jau buvo atstovaujamos 6 partijos, o 1998 m. parlamentą išplėtus iki 140 narių, jame jau buvo 11 partijų atstovai.

2000 m. siekdamas suteikti galimybę dalyvauti šalies valdyme ir kitoms partijoms, Abdu Diufas nebekėlė savo kandidatūros. Prezidentu buvo išrinktas liberalios Senegalo demokratinės partijos kandidatas Abdulaja Vadas. 2001 m. socialistai, laimėję tik 10 vietų iš 120, liberalams užleido daugumą ir šalies parlamente.

Struktūra
---------

Partijoje 1990 m. buvo 500 000, 2004 m. – 1,2 mln narių. PSS glaudžiai susijusi su Nacionaline dirbančiųjų federacija. Veikia moterų ir jaunimo organizacijos, turi aukštąją partinę mokyklą ir 8 regioninius skyrius. 1996 m. restruktūrizavus partiją įkurti 10 regininių Centro komitetų. Aukščiausias organas – suvažiavimas, renkantis Nacionalinę tarybą, Politinį biurą ir Sekretoriatą.

Oficialus spaudos organas – laikraštis „*Unité africaine*" (Afrikos vienybė). Partijos ideologinis kredo – afrikietiškas socializmas. 1981 m. viena iš Afrikos socialdemokratų internacionalo steigėjų. Socialistų Internacionalo narė nuo 1976 m.

Pirmininkai:
------------

* 1958 m. – Leopoldas Sengoras,
* 1980 m. – Abdu Diufas.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2005-11-24 iš Wayback Machine projekto.
| Bekabadasuzb. *Bekobod, Бекобод* |
| --- |
| 

BekabadasBekabadas

40°13′0″ š. pl. 69°13′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.21667°š. pl. 69.21667°r. ilg.﻿ / 40.21667; 69.21667﻿ (Bekabadas)Koordinatės: 40°13′0″ š. pl. 69°13′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.21667°š. pl. 69.21667°r. ilg.﻿ / 40.21667; 69.21667﻿ (Bekabadas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Uzbekijos vėliava Uzbekija |
| **Vilajetas** | Taškento vilajetas |
| **Rajonas** | rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1899 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 101 292  |

**Bekabadas** – miestas rytų Uzbekistane, Taškento vilajete, 115 km į pietus nuo Taškento, prie Tadžikistano sienos, abipus Syrdarjos upės, ištekančios iš Ferganos slėnio. Rajono centras. Pro miestą eina Samarkando-Andižano geležinkelis, plentai į Taškentą, Kokandą (per Chodžentą), Džizaką.

Metalurgijos, statybinių medžiagų (cemento, šiferio, nerūdinių medžiagų, stiklo), tekstilės (medvilnės valymas), maisto pramonė. Į rytus nuo miesto, prie Syrdarjos yra įrengta Farchado hidroelektrinė.

Istorija
--------

Gyvenvietė įsikūrė 1899 m. greta Chilkovo geležinkelio stoties. Vėliau vadinta ***Begovatu*** (*Беговат*). 1945 m. įgijo miesto statusą. Nuo 1964 m. miestas vadinamas Bekabadu.

Sportas
-------

* PFK Metallurg Bekabad futbolo klubas,
* „Metallurg" stadionas. Talpa 15 000 žiūrovų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bekabadas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
Deloitte Touche Tohmatsu Limited|  |
| Forma | Privati įmonė |
| Pramonė | Profesinės paslaugos |
| Įkurta | 1845 m. Londone, JK |
| Įkūrėjas (-ai) | William Welch Deloitte |
| Centrinė būstinė | 30 Rockefeller Plaza, Niujorkas, JAV |
| Aptarnaujama teritorija | Pasauliniu mastu |
| Svarbiausi darbuotojai | David Cruickshank(valdybos pirmininkas)Punit Renjen(generalinis direktorius) |
| Paslaugos | Auditas, mokesčių konsultavimas, finansų konsultavimas, įmonių rizikos valdymas, teisinės paslaugos |
| Pajamos | 35,2 mlrd. USD (2015 m.) |
| Darbuotojų | 225 400 (2015 m.) |
| Tinklalapis | deloitte.com |

**„Deloitte"** – verslo patarėjų, audito bendrovė, vienijanti dešimtis tūkstančių profesionalų, dirbančių visame pasaulyje, teikiančių audito, mokesčių ir teisės, finansų konsultacijų, verslo konsultacijų ir rizikos valdymo paslaugas; prekės ženklas.

Deloitte Touche Tohmatsu Limited (DTTL)
---------------------------------------

„Deloitte" yra vadinamos „Deloitte Touche Tohmatsu Limited" (DTTL), Jungtinės Karalystės ribotos atsakomybės bendrovė, ir grupei priklausančios bendrovės narės, kurių kiekviena yra atskiras ir nepriklausomas juridinis asmuo. Kiekviena įmonė narė teikia paslaugas tam tikroje geografinėje zonoje ir yra teisinių santykių reguliavimo objektas šalyje ar šalyse, kuriose veikia. „DTTL" padeda koordinuoti įmonių narių veiksmus, bet pati savaime paslaugų neteikia. „DTTL" ir įmonės narės yra atskiri ir nepriklausomi juridiniai asmenys, kurie negali būti kitų juridinių asmenų dalys. Kaip asociacija nei „DTTL", nei jos narės neatsako viena už kitos veiksmus ar neveikimą. Kiekviena „DTTL" įmonės narės struktūra gali būti skirtinga, priklausomai nuo vietinių teisės aktų, papročių ar kitų veiksnių, leidžiančių užtikrinti profesinių paslaugų teikimą per pavaldžias bendroves ar filialus jų veiklos zonoje.

UAB „Deloitte Lietuva"
----------------------

Lietuvoje paslaugas teikia UAB „Deloitte Lietuva" (trumpai vadinama tiesiog „Deloitte Lietuva"), „Deloitte Central Europe Holdings Limited" padalinys. „Deloitte Lietuva" yra viena iš šalyje pirmaujančių organizacijų, teikiančių profesines audito, mokesčių ir teisės, finansų konsultacijų, verslo konsultacijų ir rizikos valdymo paslaugas. Lietuvoje paslaugas teikia daugiau kaip 60 šalies ir užsienio specialistų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  DELOITTE TOUCHE TOHMATSU LIMITED - Overview (free company information from Companies House). *find-and-update.company-information.service.gov.uk*
2. ↑  DTTL Archyvuota kopija 2010-12-27 iš Wayback Machine projekto. (apie „Deloitte Touche Tohmatsu Limited„)"
3. ↑   Archyvuota kopija 2010-12-27 iš Wayback Machine projekto. UAB „Deloitte Lietuva" apie „Deloitte".

Nuorodos
--------

* Oficiali „Deloitte" tinklavietė (anglų k.)

v • a • r **Audito įmonių didysis ketvertas** 

Deloitte • Ernst & Young • KPMG • PwC
| **Karlis Jansonaslatv. *Kārlis Jansons*** |
| --- |
| Gimė | 1896 m. balandžio 23 d.Nitaurė, Rygos apskritis |
| Mirė | 1986 m. birželio 16 d. (90 metų)Cėsys |
|  |
| Veikla | latvių skulptorius |
| Organizacijos | Latvijos dailės akademija |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Latvijos dailės akademija |

**Karlis Jansonas** (latv. *Kārlis Jansons*, 1896 m. balandžio 23 d. Nitaurė, Rygos apskritis – 1986 m. birželio 16 d. Cėsys, palaidotas Miško kapinėse) – latvių skulptorius.

Biografija
----------

1917–1919 m. studijavo Rygos politechnikumo architektūros skyriuje. 1925 m. baigęs skulptūrą Latvijos dailės akademijoje. 1937–1972 m. Latvijos dailės akademijos dėstytojas, 1942–1944 m. akademijos Skulptūros studijos vadovas; nuo 1966 m. profesorius.

Kūryba
------

Kūrė daugiausia monumentaliąją skulptūrą: antkapines skulptūras, paminklus viešosiose erdvėse (monumentas „Latgales Mara" Rezeknėje, 1939 m. Kūriniams būdingas patetiškumas, dramatizmas, vaizduojamų kūnų ekspresija, formų detalizuotas modeliavimas. Lankėsi Rytų Europos šalyse, Italijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje. Parodose dalyvavo nuo 1927 m. individualios – Rygoje 1976 m. 1981 m. Cėsyse 1981 m. 1986 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Karlis Jansonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 525 psl.
Minijos nafta| Komercinis pavadinimas | „Minijos nafta" |
| Forma | UAB |
| Pramonė | Naftos gavyba |
| Įkurta | Lietuva Lietuva (1995 m. birželio 28 d. (1995-06-28)) |
| Centrinė būstinė | Gargždai |
| Aptarnaujama teritorija | Lietuva |
| Svarbiausi darbuotojai | Thomas Miles Haselton, generalinis direktorius |
| Pajamos | 3,612 mln. € (2021 m.) |
| Darbuotojų | 130 |
| Tinklalapis | www.minijosnafta.lt |

**Minijos nafta** – viena didžiausių naftos gavybos kompanijų Lietuvoje. „Minijos naftos" akcijas valdo Lenkijos naftos koncerno „Grupa Lotos" antrinė bendrovė „Lotos Geonafta" ir Danijos įmonė „Odin Energi". Įmonės būstinė - Gamyklos g. 11, Gargždai.

Istorija
--------

1995 m. bendra Lietuvos ir Danijos naftos gavybos bendrovė UAB „Minijos nafta" oficialiai įregistruota. 

2013 m. kompanija eksploatavo 8 naftos telkinius Klaipėdos ir Šilutės rajonų ribose – Vilkyčių, Šiūparių, Pietų Šiūparių, Dieglių, Pocių, Sakučių, Kiškių ir Agluonėnų. Iš viso juose yra 31 įvairios paskirties gręžiniai, tačiau nafta išgaunama iš 15 gręžinių.

Didžiausias kompanijos administruojamas telkinys eksploatuojamas Vilkyčiuose, kur išgaunamas trečdalis viso per metus išgaunamo kompanijos naftos kiekio.

Nuo 2003 m. bendrovė nesėkmingai siekia gauti Kintų naftos telkinio eksploatacijos teises.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvoje naftos gręžiniai eksploatuojami saugiai
2. 1 2  „Minijos naftos" norui išgauti naftą Kintuose – bendruomenės perspėjimas
3. ↑  Lenkijoje vėl kalbama apie „Orlen" ir „Lotos" sujungimą

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Jevgenijus Savinas**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Jevgenijus Savinas |
| Gimimo data | 1994 m. balandžio 19 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Rusija |
| Ūgis | 187 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | baigęs karjerą |
| **Pozicija** | puolėjas, atakuojantis saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2000—2001 2006—20072014—2015 | RotorFK Amkar PermʹTiumenė |  |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2006 | Rusija U-21 rinktinė | 6 0(3) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Jevgenijus Savinas** (rus. *Савин, Евгений Леонидович*, g. 1984 m. balandžio 19 d.) – buvęs Rusijos futbolininkas, žaidęs atakuojančio saugo , bei puolėjo pozicijoje. Šiuo metu jam priklauso FK Krasava.

Karjera
-------

Žaidė Irtyšiaus ir Rotoriaus jaunimo futbolo komandoje.

Profesionalią karjerą pradėjo 2000 m. Rotoriaus klube. Žaidė dublerių komandoje, pagrindinėje sudėtyje vietos neatsirado.

Žaidė įvairiuose profesionaliuose klubuose.

2014 m. žaidė Tiumenės klube. Karjerą baigė 2015 m.

Pasiekimai
----------

### Komandiniai

su Lokomotiv M.
**Rusijos supertaurė: 2003**
### Asmeniniai

* Geriausias Permės krašto futbolininkas: 2006
* Geriausias Tobolsko sportininkas: 2006

Jaunimo rinktinė
----------------

2006 m. buvo pakviestas į U-21 rinktinę ir pelnė 3 įvarčius per 6 sužaistas rungtynes.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  RFS: licencijuotieji futbolo klubai Archyvuota kopija 2021-06-24 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑

Nuorodos
--------

* YouTube platforma (Krasava; КраСава)
* SOCCERWAY
* transfermarkt.it
* footballfacts.ru
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Anris Džohadzė  ანრი ჯოხაძე |
|  
Anris Džohadzė 2012 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1980 m. lapkričio 6 d. (42 metai)  Tbilisis, Gruzija |
| Kilmė | Gruzijos vėliava Gruzija |
| Žanrai | pop, soul |
| Veikla | dainininkas |

**Anris Džohadzė** (gruz. ანრი ჯოხაძე; g. 1980 m. lapkričio 6 d.) – Gruzijos dainininkas iš Tbilisio. Jis atstovavo Gruzijai 2012 m. Eurovizijoje su daina „I’m A Joker". Iki jo pasirodymo 2012 m. Eurovizijoje Anris Džohadzė taip pat atstovavo Gruzijai 2008 m. Eurovizijoje kaip Dianos Gurckajos pritariamasis vokalistas.

Anris pradėjo dainuoti nuo ketverių metų amžiaus, jis dalyvavo daugelyje konkursų ir koncertų tiek Gruzijoje, tiek užsienyje. Jis yra dainų autorius ir buvęs vaizdo siužetų scenaristas.

Jis pradėjo savo muzikinę karjerą 1998 metais ir iki šiol laimėjo trylika muzikos apdovanojimų. Jis taip pat turi „The Georgian Golden Voice" titulą.

Diskografija
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Anris Džohadzė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* *Me Maints Moval* (2005 m.)
* *I Appear on the Stage Again* (2006 m.)
* *New Songs* (2011 m.)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Eldrine  *„One More Day"*** |  **Gruzijos atstovas Eurovizijoje**2012 | Po to:**Sofija Gelovani ir Nodis Tatišvilis  *„Waterfall"*** |
| **Ansas Lymantas** |
| --- |
| Gimė | 1921 m. rugsėjo 26 d.Jonušai, Dovilų valsčius |
| Mirė | 2002 m. liepos 22 d. (80 metų)Monrealis |
|  |
| Veikla | Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjas, spaudos darbuotojas, žurnalistas, dailininkas |
|  |
| Alma mater | Berlyno poligrafijos institutas |

**Ansas Lymantas** (1921 m. rugsėjo 26 d. Jonušuose, Dovilų valsčius – 2002 m. liepos 22 d. Monrealyje, Kanada) – Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjas, lietuvių spaudos darbuotojas, žurnalistas, dailininkas.

Biografija
----------

Klaipėdoje pas Adomą Braką mokėsi grafikos ir dailės. 1939 m. suredagavo ir parengė spaudai paskutinius laikraščio „Lietuvos keleivis" numerius. Po 1939 m. kovo mėn. Klaipėdos krašto aneksijos nepriėmęs Vokietijos pilietybės turėjo iš Klaipėdos išvykti.

1942 m. baigęs Berlyno poligrafijos institutą (grafikos meną) dirbo kino filmų bendrovėje „Universum-Film Aktiengesellchaft". Po 1945 m. gyveno karo pabėgėlių stovyklose Flensburge, Liubeke, Kelne, Hanoveryje; dalyvavo lietuvių veikloje. 1950–1951 m. redagavo atkurtą laikraštį „Keleivis", rašė ir į kitus leidinius. 1951 m. kovo mėn. apsigyveno Monrealyje. Nuo 1960 m. dirbo aviacijos bendrovėje „Canadian Airlines".

Mažosios Lietuvos bičiulių draugijos veikėjas, 1955–1957 m. redagavo ir leido jos informacinį biuletenį „Bičiulis", 1960-1971 m. ir 1982–1988 m. – laikraštį „Lietuvos pajūris". Mažosios Lietuvos rezistencinio sąjūdžio, įkurto 1953 m. pirmasis pirmininkas, 1985–1992 m. Mažosios Lietuvos fondo valdybos pirmininkas. Daug rašė išeivijos spaudoje. Savaitraštyje „Nepriklausoma Lietuva" rengė skyrelį „Mažoji ir Didžioji – viena Lietuva". Iliustravo ir suredagavo Broniaus Krikštopaičio knygą „Jūrų keliais" (1979 m.), kai kuriuos Mažosios Lietuvos fondo leidinius. 2002 m. jo sukauptas archyvas perduotas saugoti Klaipėdos universiteto bibliotekai.

Bibliografija
-------------

* Man knietėjo pasakyti, kas gulėjo ant širdies, 2001 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilius Pėteraitis. *Ansas Lymantas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 386 psl.
**Anomija** (gr. anomia 'įstatymo pažeidimas') – socialinis reiškinys, rodantis visuomeninių ryšių susilpnėjimą, visuomenės nustatytų taisyklių reguliuojamo poveikio stoką dėl visiškai ar iš dalies sunykusių dorovės, elgesio normų, tradicinės tautinės kultūros formų. Anomija sukelia žmogaus socialinę ir psichinę dezorientaciją, menkavertiškumą, nusivylimą, apatiją, skatina savižudybes, alkoholizmą, narkomaniją, nusikalstamumą ir kt. Pirmasis anomijos terminą, tyrinėdamas savižudybes, XIX a. pab. pavartojo prancūzų sociologas Émile Durkheim. Tam tikri savižudybių tipai susiję su anomija. Individo poreikių ir galimybių juos patenkinti neatitikimas lemia savižudybę. Poreikius gali tinkamai formuoti tik visuomenės normos, moraliniu autoritetu pagrįstos socialinės taisyklės. Ypač padidėjęs savižudybių skaičius rodo, kad visuomenės normų sistema sutrikusi, jos poveikis individams susilpnėjęs. Palankias sąlygas anomijai sudaro spartūs socialiniai pokyčiai, skirtinga žmonių socialinė padėtis. XX a. vid. anomijos teoriją išplėtojęs JAV sociologas Robert K. Merton teigė, kad anomija atspindi objektyvią socialinės struktūros prieštarą: tikslų ir priemonių jiems pasiekti neatitikimą. Visuomenė sukuria prielaidas, nurodo teisėtus būdus tikslui siekti, tačiau ekonominių išteklių pasiskirstymas palankiausias galimybes suteikia privilegijuotoms visuomenės grupėms ir sluoksniams. Negalėdamas pasiekti tikslo teisėtai individas gali pasirinkti alternatyvius (neteisėtus) būdus. Anomijos sąvoka vartojama tyrinėjant visuomenės krizes.

Šaltiniai
---------

* Visuotinė lietuvių enciklopedija. T. I: A–Ar
| **Jevlampijus Laškovas** |
| --- |
| Gimė | 1932 m. rugsėjo 10 d. (90 metų)Rokiškyje |
| Sutuoktinis (-ė) | Lidija Laškova |
|  |
| Veikla | Lietuvos geologas, fizinių mokslų daktaras. |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 1980 m. LTSR valstybinė premija
 |

**Jevlampijus Laškovas** (g. 1932 m. rugsėjo 10 d. Rokiškyje) – Lietuvos geologas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

Brolis Jonas Laškovas, žmona Lidija Laškova. 1956 m. baigė Vilniaus universitetą. 1961 m. apgynė disertaciją „Pietinio Pabaltijo ordoviko nuogulų litostatigrafija, litologija ir facijos", 1969 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.

Nuo 1956 m. atliko geologinį kartografavimą (M 1:200 000 ir 1:50 000 m.) Altajuje. 1964-1965 m. dirbo Vilniaus termoizoliacijos institute. Nuo 1968 m. dirba Geologijos institute (nuo 2002 m. Geologijos ir geografijos institutas), nuo 1970 m. instituto vyresnysis mokslo darbuotojas.

Mokslinė veikla
---------------

Daugiausia tyrė ordoviko sistemą. Atliko uolienų struktūrinę-genetinę klasifikaciją, išskyrė 42 uolienų tipus, 9 facijas. Ištyrė metabentonitų cheminę ir mineralinę sudėtį, nustatė jų ryšį su ugnikalnių veikla Tetidės jūros ir Japeto vandenyno mikrokontinentuose ir salų lankuose. Nustatė sedimentacijos cikliškumą, priklausantį nuo Pasaulinio vandenyno vandens lygio svyravimų. Pagal nuosėdų sudėtį ir faunos kaitą bei pagal paleomagnetinių tyrimų duomenis nustatė Baltikos žemyno dreifą nuo Pietų poliaus (70°-40°, ordoviko periodo pradžioje) iki pusiaujo (periodo pabaigoje) ir klimato kaitą. Išskyrė 40 litostratigrafinių padalinių (svitų, pluoštų), naujus baseino dugno morfotektoninius Notangos ir Pietų Botnijos įlinkius, Pietų Pabaltijo ir Gotlando-Šiaurės Estijos monoklinas.

Bibliografija
-------------

* Pietų Pabaltijo apatinio paleozojaus naftingųjų nuogulų litologija ir facijos, monografija, su V. Korkučiu ir P. Lapinsku, 1972 m. rusų kalba
* Rytų Europos platformos pietvakarinio pakraščio ordoviko baseino sedimentacinės sąlygos ir nuosėdų lilogenezė, monografija, 2000 m. lietuvių ir anglų kalba
* Lietuvos ir Pietryčių Baltijos naftos geologija, monografija, su kitais, 2001 m. lietuvių ir anglų k.

Įvertinimas
-----------

* 1980 m. LTSR valstybinė premija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Gaigalas. *Jevlampijus Laškovas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 556 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Koordinatės: 8°54′ p. pl. 139°33′ v. ilg.﻿ / ﻿8.900°š. pl. 139.550°r. ilg.﻿ / 8.900; 139.550

Ua Huka kitų Markizų salų atžvilgiu
**Ua Huka** (pranc. *Ua Huka*, mark. *’uahuka*) – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Markizo salose, yra 42 km į rytus nuo Nuku Hivos. Plotas – 83 km².

Sala yra 14,5 km ilgio, iki 9,5 km pločio. Kranto linija vingiuota, krantai daug kur statūs, skardingi. Sala bazaltinė, vulkaninė. Centrinę dalį užima aukštumos, iškylančios iki 884 m (Hitikau k.). Būdingi krūmynai, tropiniai miškai.

2017 m. Ua Hukos saloje gyveno 674 žmogus. Vietos gyventojai – markiziečiai. Sala sudaro komuną. Pagrindinė gyvenvietė – Vaipaeė. Yra prieplauka, oro uostas. Verčiamasi žemės ūkiu, žvejyba, gyvulių auginimu, turizmu, ruošiama kopra. Veikia archeologijos, jūrų, geologijos muziejai, arboretumas, viešbutis, išlikę senovinių tikių, šventyklų, akmeninių aikščių (*marae*), petroglifų liekanų.

Pirmasis vakarietis, pasiekęs Ua Huką, buvo amerikiečių jūrininkas Džozefas Ingrehamas (1791 m.). Jis šią salą JAV prezidento Džordžo Vašingtono garbei pavadino Vašingtono sala.

* Audringa jūra prie Vaipaeės įlankosAudringa jūra prie Vaipaeės įlankos
* Kopros išvežimasKopros išvežimas
* Hanės įlankaHanės įlanka
* TikisTikis
* Dygliuotoji anona arboretumeDygliuotoji anona arboretume

Šaltiniai
---------

1. ↑  FRENCH POLYNESIA, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ua Huka** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Karlas Nankėvok. *Karl Ephraim Nanke*** |
| --- |
|  |
| Veikla | Mažosios Lietuvos etnografas, istorikas, keliautojas |
| Organizacijos | Karaliaučiaus artilerijos akademija |
| Pareigos | profesorius |

**Karlas Efraimas Nankė** (vok. *Karl Ephraim Nanke*) – XVIII a. Mažosios Lietuvos kraštotyrininkas, istorikas, keliautojas.

Biografija
----------

Prūsijos karalystės ūkio inspektorius, Karaliaučiaus artilerijos akademijos istorijos profesorius.

Kraštotyrinė veikla
-------------------

1794 m. keliavo per Kuršių neriją iki Klaipėdos, grįžtant aplankyta Priekulė, Šilutė, Ragainė, Rambynas, Tilžė, Pilkalnis. Knygoje „Kelionės po Prūsiją" (*Wanderungen durch Preussen*, 2 t. Hamburg und Altona, bei Gottfried Dollmer, 1800 m.) aprašė Mažosios Lietuvos (vadina *Lietuva*) gamtą, jos gyventojų (vadina *lietuvninkais*) užsiėmimus, papročius ir būdą (mišrios santuokos retos, privilegijuotiems kolonistams suteiktos geros sąlygos ūkininkauti), lietuvių baudžiauninkų ir valdžios proteguojamų vokiečių kolonistų santykius. Pažymėjo aprangos skirtumus Klaipėdos, Šilutės, Priekulės apylinkėse, kai kurių senųjų tikėjimų liekanas, pateikė lietuvių liaudies dainų. Aprašė gintaro kasimo įrankius, jo gavybą, rūšiavimą ir pristatymą vežimais į Karaliaučių, lašišų ir ungurių žvejybą, Klaipėdos, Šilutės, Tilžės miestiečių pirklių ir priemiesčių trobelninkų (lietuvninkų) gyvenseną. Pastebėjo lietuvninkų, ypač moterų švarą, darbštumą, sumanumą, paslaugumą, pagarbą nusenusiems, kartu ir įtarumą bei pomėgį pašaipiai pravardžiuotis. Pagarbiai atsiliepė apie to laikotarpio Karaliaučiaus vyr. burmistro B. C. L. Gervaizo, kaip lietuvninkų užtarėjo, veiklą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Angelė Vyšniauskaitė. *Karl Nanke*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 38 psl.

Nuorodos
--------

* Ludwig von Baczko. Reise durch einen theil Preussens: Karl Ephraim Nanke. Wanderungen durch Preussen
Valteris fon der Fogelveide (*Codex Manesse*, apie 1300 m.)
**Minezingeris** (vok. *Minnesinger* iš *Minne* 'meilė' + *Singer* 'dainius') – viduramžių Vokietijos klajojantis dvaro poetas, kuriantis ir dainuojantis dainas apie meilę ir riterių žygius. Jų dainose garbinama širdies dama, apdainuojamas susitikimas ir liūdnas išsiskyrimas su ja. Minezingerių tradicija apima XII–XIV a. Vienais žymiausių minezingerių laikomi Volframas fon Ešenbachas bei Valteris fon der Fogelveide.

Socialinė padėtis
-----------------

Dėl patikimos biografinės informacijos trūkumo nėra vieningos nuomonės dėl minezingerių statuso. Dalis jų neabejotinai priklausė aukštesniajai aristokratijai – XIV a. knygoje *Codex Manesse* yra įtraukta dainos, kurių autoriai yra kunigaikščiai, karaliai ir imperatorius Henrikas IV. Kai kurie minezingeriai, kaip pažymi jų statusas *Meister* ('meistras'), turėjo muzikinį išsilavinimą. Yra manoma, jog dauguma minezingerių priklausė žemesniam aukštuomenės sluoksniui – buvo didesnių lordų vasalai. Plačiąja prasme jie rašė ir pasirodydavo to paties socialinio sluoksnio žmonėms ir turėtų būti laikomi ne samdomais muzikantais bet dvarininkais. Pavyzdžiui, Frydrichas fon Hauzenas buvo Frydricho Barbarosos kryžiaus žygio komandoje. Kryžiaus žygio metu šis minezingeris ir žuvo. Taip pat yra žinoma, jog imperatorius Frydrichas II kaip padėką už tarnybą Valteriui fon der Fogelveidui suteikė foedą.

Vėlesnis vystymasis
-------------------

XV a. iš minezingerių išsivystė maisterzingerių tradicija. Tačiau šios dvi tradicijos yra pakankamai skirtingos. Minizingeriai daugiausia buvo aristokratai, tuo tarpu maisterzingeriai paprastai buvo nekilmingi žmonės.

Apie minezingerių tradicijas yra parašytos bent dvi operos: Richardo Vagnerio „*Tannhäuser*" bei Richardo Štrauso „*Guntram*".

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Minezingeris** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Tarptautinių žodžių žodynas, © Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985

* Olive Sayce, *The medieval German lyric, 1150–1300: the development of its themes and forms in their European context* (Oxford University Press 1982) ISBN 0-19-815772-X
* Ronald J. Taylor, *The Art of the Minnesinger. Songs of the thirteenth century transribed and edited with textual and musical commentaries*, 2 tomai (University of Wales Press, 1968)
* Alwin Schultz, *Das höfische Leben zur Zeit der Minnesinger* (2 tomai, 1889)
**Jevhenas Mohilis**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Jevhenas Mohilis  Євген Русланович Могіль |
| Gimimo data | 1999 m. sausio 11 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | Kijevas, Ukraina |
| Ūgis | 194 cm |
| Svoris | 85 |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Nevėžis |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2017–20182018–20192019–20202020–202220212022– | VolynOlimpikPodilijaRubikon→ Olimpik Doneck (skol.)FK Nevėžis | 03 00(0)00 00(0)00 00(0)15 00(2)00 00(0)24 0(16) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. lapkričio 27 d.. |

**Jevhenas Mohilis** (*Євген Русланович Могіль*; g. 1999 m. sausio 11 d.) – futbolininkas iš Ukrainos, puolėjas. Žaidė Lietuvoje. Atstovavo „Nevėžio" futbolo klubui.

Karjera
-------

Žaidė Ukrainos klubuose. 2017–2018 m. sezone atstovavo Lucko „Volynės" klubui.

### FK Nevėžis

Atvyko į Lietuvą. 2022 m. tapo „Nevėžio" klubo nariu.

2022 m. balandžio 15 d. įvyko debiutas Pirmoje lygoje prieš Neptūną. Rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1. Ukrainietis pasižymėjo pelnydamas įvartį.

2022 m. birželio 2 d. rungtynėse prieš Žalgiris B pelnė tris įvarčius. Kėdainių ekipa net 7-1 sutriuškino varžovus.

2022 m. birželio 12 d. rungtynėse prieš Panevėžys B pelnė keturis įvarčius. Kėdainių ekipa net 4-0 sutriuškino panevėžiečius. Iš viso per 24 rungtynes pasižymėjo pelnydamas 16 įvarčių.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2023** | **FK Nevėžis** |  |  |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai
----------

su FK Nevėžis
* **LFF I lyga**

Šaltiniai
---------

1. ↑  Neptūnas 1-1 Nevėžis (pagal LF)
2. ↑  Nevėžis 7-1 Žalgiris B
3. ↑  Panevėžys B 0-4 Nevėžis
4. ↑

Nuorodos
--------

* [ 1lyga.lt]
* Soccerway
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Kata ČIuta
**Kata Čiuta** arba ***Olgos kalvos*** (*Kata Tjuta, The Olgas*) – didelė uolų grupė Australijos Uluru–Kata Čiutos nacionaliniame parke, 465 km į pietvakarius nuo Elis Springso miesto ir apie 25 km nuo Uluru (Ajerso uolos). Olgas kalnas yra sudarytas iš 36 kupolų, sujungtų įvairiomis uolomis, kurias supa skardžiai bei slėniai. Uolos užima apie 21,68 km² parko ploto. Olgos kalno viršūnė, siekianti 545,4 m yra aukščiausias taškas iškilęs virš lygumų. Skirtingai nei Uluru uolos, Kata Čiutos uolų sluoksniai yra beveik horizontalūs, dėl skirtingų abu gamtos paminklus veikiančių erozijos procesų. Abiejuose regionuose vyrauja lietaus ir temperatūros erozija.

Pavadinimo kilmė
----------------

Kata Čiuta vietinių Australijos gyventojų pitdžandžadžarų' kalba reiškia „daug galvų". Kaip ir Uluru, Kata Čiuta jiems yra šventa vieta, apie kurią yra sukurta daug legendų. Čia buvo ir tebėra vykdomos įvairios ritualinės apeigos, ypatingai naktimis. Taip pat dar naudojamas pavadinimas Olgos kilęs nuo Olgos kalno, kuris 1872 m. tyrinėtojo Ernesto Gailso buvo pavadintas caro Nikolajaus dukros, Viurtembergo karalienės Olgos garbei; pastarasis gavo pavedimą iš vokiečių mokslininko Ferdinando von Miulerio, norėjusio išreikšti padėką karališkajai porai dėl barono titulo jam suteikimo. 1993 m. buvo oficialiai įteisintas dvejopas pavadinimas Kata Čiuta ir Olgos kalnas.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kata Čiuta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kata Tjuta nuotraukos

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Afrika. Antarktida. Australija. Okeanija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Kãta Čiutà, Òlgos kal̃vos.
| **Milvus migrans**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Juodasis peslys (*Milvus migrans*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Vanaginiai paukščiai  *( Accipitriformes)* |
| Šeima: | Vanaginiai  *( Accipitridae)* |
| Pošeimis: | Pesliai  *( Milvinae)* |
| Gentis: | Tikrieji pesliai  *( Milvus)* |
| Rūšis: | Juodasis peslys  *( Milvus migrans)* |

 |
| Binomas |
| ***Milvus migrans***Boddaert, 1783 |

**Juodasis peslys** (*Milvus migrans*) – vanaginių (*Accipitridae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Juodasis peslys yra maždaug suopio dydžio.

Patino ir patelės visas kūnas tamsiai rudas (išskyrus nugarą), neryškiai išilgai dryžuotas. Galva šviesi, palša. Uodega iškirpta, vidurinės vairuojamosios plunksnos trumpesnės už kraštines. Snapas ir nagai juodi, kojos geltonos. Rainelė ruda. Patelės paprastai didesnės.

Jaunikliai tamsiai rudi, išmarginti šviesiai rusvomis dėmelėmis. Pakaušis ir gerklė blankesni. Pūkuotų jauniklių viršus rausvai rudas, kūno apačia balta. Galva ir kaklas balti, prie akies dryželiai. Akys tamsiai rudos.

Paplitimas
----------

Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Baltąją jūrą, šiaurės Uralą, Obės ir Jenisejaus vidurupį. Pietuose paplitęs iki Arabijos ir Viduržemio jūrų. Gyvena visoje Afrikoje, išskyrus Sacharą, Australijoje, Indijos vandenyno salose.

Rūšis Lietuvoje reta, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Biologija
---------

Lizdavietę pasirenka upių slėniuose, ežerų pakrantėse, šalia žuvininkystės tvenkinių, užliejamų pievų. Peri dideliuose miškų masyvuose arba nedidelėse giraitėse prie vandens telkinių. Juodasis peslys – atsargus ir tylus paukštis.

Skrydis lengvas, manevringas. Skrisdamas geba nuo vandens paviršiaus pastverti auką. Grobį medžioja skraidydamas arba tykodamas nuo pakilumos. Poros pastovios, ta pati pora toje pačioje lizdavietėje gali įsikurti kelerius metus iš eilės. Dėtyje dažniausiai būna 2–3 kiaušiniai, sveriantys maždaug po 53 gramus. Perėjimo laikas – apie 30 dienų.

Juodasis peslys minta smulkiais gyvūnais, kartais lesa dvėselieną. Medžioja vandens telkinių pakrantėse, užmirkusiose pievose, miško aikštelėse, kirtavietėse. Gaudo varles, tritonus, driežus, pelėnus, vabzdžius, žvirblinių paukščių jauniklius.

Vikižodynas

Šaltiniai
---------

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga.* Sud. V. Logmanas. – Vilnius: Mokslas, 1990.
**Karlino tįsa** ir kiti nuosėdinėse uolienose aptinkami aukso telkiniai Nevadoje. Šaltinis: Jungtinių Valstijų geologinė tarnyba
**Karlino nedarna** arba **Karlino tįsa** (angl. *Carlin Unconformity*, *Carlin Trend*) – geologinė nedarna Nevados šiaurės rytuose, Jungtinėse Amerikos Valstijose, susidariusi prieš 350 mln. metų, susidūrus žemės plutos sluoksnio fragmentui su Šiaurės Amerikos tektonine plokšte. Po plokščių kolizijos susidaręs spaudimas ir aukšta temperatūra sukūrė daugybę karštųjų versmių, kurios per plyšius iš žemės gelmių į paviršių iškėlė ištirpdytų mineralų. Tarp šių mineralų buvo ir aukso bei sidabro.

"Newmont" bendrovės *Gold Querry* kasykla Karlino tįsoje, 2009 m.
Karlino nedarna – vienas didžiausių pasaulio aukso kasybos regionų. Aukso telkinių zona nusitęsusi 8 km pločio ir 64 km ilgio juosta šiaurės-šiaurės vakarų kryptimi per Karlino miestą. Zonoje rasta virs 40 aukso telkinių ir įrengtos 26 atviros ir požeminės aukso kasyklos. Auksas vietovėje pirmąkart aptiktas XIX a. aštuntajame dešimtmetyje, tačiau iki 1909 m. jo išgauta nedaug. XX a. rasta didesnių telkinių, bet iki 1964 m. išgauta tik 22 tūkst. uncijų aukso. Aukso gavyba paspartėjo XX a. aštuntajame dešimtmetyje, ir iki 2016 m. Karlino nedarnos kasyklose buvo iškasta 84 mln. uncijų aukso – daugiausia visose Jungtinėse Valstijose. 2015 m. duomenimis kasyklų aukso rezervai sudaro 31 mln. uncijų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Michael W. Ressel; Christopher D. Henry, *Igneous Geology of the Carlin Trend, Nevada: Development of the Eocene Plutonic Complex and Significance for Carlin-Type Gold Deposits*. Economic Geology, 2006 m. kovas. 101 (2): 347–383. DOI: 10.2113/gsecongeo.101.2.347
2. ↑  *Carlin Trend Overview* Archyvuota kopija 2020-06-09 iš Wayback Machine projekto. Gold Standard Ventures Corp. Nuoroda tikrinta 2020-06-09.
|  |
| --- |
| Umbrų kalba |
| Kalbama | Umbrija |
| Kalbančiųjų skaičius | 0 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | mirusi |
| Kilmė | indoeuropiečių0italikų00umbrų–oskų 000**umbrų** |
| Rašto sistemos | umbrų, lotynų |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | xum |

**Umbrų kalba** – išnykusi italikų kalba, vartota umbrų tautos, gyvenusios Apeninų pusiasalio vidurinėje srityje, Umbrijoje. Žinomas šios kalbos vartojimo laikotarpis tęsėsi nuo VII iki I a. pr. m. e. Umbrų kalba gimininga oskų kalbai, jos priskiriamos bendrai umbrų–oskų atšakai, kuriai priklauso dar keletas smulkesnių mirusių pietų Italijos kalbų.

Yra išlikę ~30 rašytinių šaltinių umbrų kalba, iš kurių svarbiausias – Iguvijaus lentelės, rastos dab. Gubijuje (Umbrija). Šiose 9 bronzinėse lentelėse (2 dingusios) aprašytos umbrų religinės apeigos, žynių rangai. Taip pat rasta įrašų Todyje, Asyžiuje, Spolete.

Umbrų kalba dažniausiai būna užrašyta umbrų raštu, kilusiu iš etruskų rašto, bet yra ir lotynišku raštu užrašytų įrašų.

Viena iš Iguvijaus lentelių

Pavyzdys
--------

Umbrų kalbos pavyzdys iš Iguvijaus lentelių:

*este persklum aves anzeriates enetu*
*pernaies pusnaes preveres treplanes*
*iuve krapuvi tre buf fetu arvia ustentu*
*vatuva ferine feitu heris vinu heri puni*
*ukriper fisiu tutaper ikuvina feitu sevum*

Vertimas:

*Pradėk šią apeigą stebėdamas paukščius*
*Iš priekio ir iš užnugario, priešais Trebulaus vartus*
*Paaukok tris jaučius Jupiteriui Grabovijui, dovanok grūdų auką*
*Patiek šonkaulius ant ližės, aukok su vynu ar midumi*
*Fizijaus kalnui ir Iguvijaus valstybei.*

Nuorodos
--------

* Oskų-umbrų gramatika

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RItalikų ir romanų kalbos |
| --- |
|  |
| *Italikų* | 
 *faliskų*  **·**  *lotynų*  **·**  *oskų*  **·**  *umbrų* |  |
|  |
| Rytų romanų kalbos | 
arumunų · istrorumunų · meglenorumunų · rumunų |
|  |
| Italų–romanų kalbos | 
*dalmatų* · italų · istroromanų · korsikiečių · ligūrų (monegaskų) · lombardų · neapoliečių · sardinų · siciliečių · venetų |
|  |
| Galų–romanų kalbos | 
Frankoprovansalų · friulų · gaskonų · katalonų · ladynų · oksitanų · prancūzų (normandų · pikardų · valonų) · *retų*? · romanšių |
|  |
| Iberų–romanų kalbos | 
astūrų · galisų · ispanų (kastiliečių) · ladino · *mazarabų* · mirandiečių · portugalų |
|  |
| *Pasviruoju šriftu* pažymėtos mirusios kalbos. |

 |
Prie Anos ginklo tvirtinamas šv. Anos ordino ženklas, skirtas krikščionims (su kryžiumi) 
**Anos ginklas** (rus. *аннинское оружие*) – karininko ar valdininko šaltasis ginklas (kardas, špaga, šaška, kortikas), prie kurio pritvirtintas šv. Anos ordino ženklas. „Ginklinio" laipsnio šv. Anos ordinu apdovanojamas asmuo gaudavo tik ordino ženklą ir teisę prisitvirtinti šį ženklą prie savo šaltojo ginklo.

Pavadinimas *аннинское оружие* 'Anos ginklas' yra neoficialus.

Орден Святой Анны раннего „Голштинского" типа.
Anos ginklų raida:

* Nuo 1797 m. prie ginklo būdavo tvirtinamas 3-iojo laipsnio šv. Anos ordinas.
* 1815 m. atsirado 4-ojo laipsnio šv. Anos ordinas, todėl prie kardo efeso ar kortiko rankenos tvirtindavo šio ordino ženklą. Dėl mažumo ir raudonos spalvos šį ženklą neoficialiai vadino „spanguole" (rus. *клюква*).
* 1828 m. buvo įvestas speciali šv. Anos ordino spalvų (raudonas su geltonais apvadais) juosta (nekilpinis rankosaitis) prie Anos ginklo.
* 1829 m. ant Anos ginklo efeso ėmė tvirtinti ir užrašą „Už narsą" (*За храбрость*).

Prie Anos ginklo tvirtinamas šv. Anos ordino ženklas, skirtas nekrikščionims (su dvigalviu ereliu)
Anos ginklų atsiradimas aiškinamas tuo, kad būsimasis Rusijos caras Pavelas I šv. Anos ordinu (tuo metu buvo tik vienas jo laipsnis) savo artimuosius apdovanodavo nežinant jo motinai, valdančiai carienei Jekaterinai II. O kad carienė nepamatytų šių ordinų, jis paliepė ženklus daryti mažus ir tvirtinti prie špagų efeso vidinės pusės.

Tapęs caru Pavelas I ginklo ženklą paliko kaip žemiausio šv. Anos ordino laipsnio ženklą. Per keturius savo valdymo metus Pavelas I 3-iojo laipsnio šv. Anos ordinu (su teise į Anos ginklą) apdovanojo 890 karininkų.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Anos ginklas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Шашка азиатского типа. Аннинское оружие. Archyvuota kopija 2008-04-29 iš Wayback Machine projekto. (Anos šaška)

Nuotraukos:

* Anos kardas su juosta ir ordino ženklu
| Umeelvenas |
| --- |
| Umeelveno aukštupys Umeelveno aukštupys |
| **Ilgis** | 467 km |
| **Baseino plotas** | 26 820 km² |
| **Vidutinis debitas** | 435 m³/s |
| **Ištakos** | Skandinavijos kalnai |
| **Žiotys** | Baltijos jūra |
| **Šalys** | Švedija |

**Umė** arba **Umeelvenas** (šved. *Ume älv*) – upė šiaurinėje Švedijoje. Išteka iš Everumano ežero, telkšančio Skandinavijos kalnuose, ties Norvegijos–Švedijos siena. Teka į pietryčius Norlando plynaukšte, sudaro slenksčius, prateka grupę ežerų (didžiausias – Storumanas). Įteka į Baltijos jūros Botnijos įlanką ties Holmsundu. Sudaro deltą, įtrauktą į RAMSAR sąrašą.

Didžiausi intakai: Juktonas, Vindelis (kairieji). Ant Umeelveno įrengta hidroelektrinių kaskada. Svarbiausi miestai prie upės: Storumanas, Liukselė, Venesas, Umeo, Holmshundas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 448
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Brokolis
**Brokolis** – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos kultūrinė kopūsto (*Brassica oleracea*) atmaina.

Mityba
------

Valgomoji brokolių dalis – žiedkočiai ir pumpurai. Jie sudaro nedidelę ryškiai žalią (kartais – į mėlynumą) galvutę, sveriančią iki 300 g. Transportuojant svarbu žiedynų nesuspausti. Jei brokoliai gelstelėję – jie buvo per ilgai laikyti ir paseno, prarado vertingas medžiagas, o jų skonis bus karstelėjęs. Lapai irgi turi būti švieži ir traškūs.

### Vertingos medžiagos

Kalcio brokoliuose beveik penkiskart daugiau, negu žiediniuose kopūstuose. Dėl to rekomenduojama valgyti tiems, kurie alergiški karvės pienui, kad būtų patekintas kalcio poreikis. Brokoliuose daugiau ir karotino, geležies, vitamino C. Visai nedaug natrio, todėl ši daržovė labai tinka sutrikus inkstų veiklai. Koteliuose daug gynybines organizmo jėgas stiprinančio seleno.

### Kaloringumas

100 g brokolių yra 3,5 g baltymų, 0,2 g riebalų, 2,5 g angliavandenių, 3 g balastinių medžiagų.

### Gydomosios savybės

Švelnios struktūros dėka jie lengvai virškinami ir įsisavinami, todėl labai tinka ligonių ir sveikstančių maistui. Kadangi brokoliuose labai nedaug angliavandenių, jie tinka ir diabetikams.

Brokoliai gerina virškinimą, padeda užkietėjus
viduriams, stimuliuoja imuninę sistemą, stiprina širdį bei kraujotaką, o moterims palengvina menstruacijų negalavimus. Brokoliuose gausu sulforafano, todėl jie pasižymi priešvėžiniu veikimu.

### Paruošimas

Ilgas plovimas ir virimas išplauna vitaminus ir mineralus, nukenčia ir skonis. Geriausia ruošti ant tinklelio, garuose, arba apvirti nedideliame vandens kiekyje, žiedeliai turėtų išlikti traškūs. Žiedelius patartina nupjauti su plonais koteliais, storą kotą – nulupti ir supjaustyti griežinėliais, kad išvirtų kartu su žiedais. Kad išliktų subtilus skonis, gardinti prieskoniais reikėtų labai taupiai. Gerai tinka citrinų sultys, truputis česnako, tarkuoto muskato riešuto, pakepinti kedrų riešutai.

Žali žiedeliai tinka į salotas ir kitokius užkandžius, apvirti – kaip garnyras prie mėsos ar žuvies, pertrinti – į sriubas. Brokolius galima trumpai patroškinti ar apkepti. Tinka prie sūrio fondiu, rytietiškiems patiekalams, prie makaronų, į omletus.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Brokolis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPagrindinės daržovės |
| --- |
|  |
| 
Agurkas · Ankštinės (pupa – pupelė – žirnis) · Baklažanas · Bulvė · Burokas · Lapinės (brokolis – kopūstas – salota) · Moliūgas · Morka · Poras · Prieskoninės · Česnakas · Svogūnas · Ridikas |

 |
| Bromas (ugnikalnis) |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Indonezijos vėliava Indonezija |
|  |
| Aukštis | 2329 m |
|  |
| Tipas | vulkaninė kaldera |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | aktyvus |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 2012 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 7°56′30″ p. pl. 112°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿7.94167°š. pl. 112.95000°r. ilg.﻿ / 7.94167; 112.95000Koordinatės: 7°56′30″ p. pl. 112°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿7.94167°š. pl. 112.95000°r. ilg.﻿ / 7.94167; 112.95000 |

**Bromas** (indonez. *Gunung Bromo*) – veikiantis ugnikalnis Indonezijoje, Javos salos rytuose, Rytų Javos provincijoje. Aukštis – 2329 m. Patenka į Bromo Tenger Semeru nacionalinį parką. Ugnikalnis yra Tengero kalderoje, kurią dar sudaro Batoko, Kursi, Vatangano, Vidodareno kūgiai. Ugnikalnius supa „Smėlio jūra" (*Segara wedi*). Be to, šalia stūkso Semeru ugnikalnis.

Bromo ugnikalnis sudarytas iš bazalto ir andezito. Labai veiklus, keliasdešimt kartų buvo išsiveržęs XX a. o XXI a. jo išsiveržimai vyko 2004, 2010, 2011–2012 m.

Tengero kaldera. Bromo krateris kairėje
Bromo išsiveržimas 2011 m.
Apylinkėse gyvenantys tengerai Bromo kalną laiko šventu. Jo pavadinimas kilo nuo indiško Dievo vardo *Brahma*. Į ugnikalnio kraterį jie aukoja aukas. Šalia esančioje „Smėlio jūroje" stovi *Pura Luhur Poten* šventykla.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 74

* Tengero kaldera Archyvuota kopija 2014-10-19 iš Wayback Machine projekto. Global Volcanism Program. Smithsonian Institution
Nameisio žiedas
 *Kitos reikšmės – Nameisio žiedas (reikšmės).*
**Nameisio žiedas** (latv. *Nameja gredzens*) – tradicinis latvių žiedas, dėl išskirtinio dizaino ir mitologinės reikšmės populiarus papuošalas Latvijos juvelyrikoje. Pavadintas XIII a. pab. žiemgalių kunigaikščio Nameisio vardu. Jis atstovauja Latvijos nepriklausomybei, draugystei ir pasitikėjimui, simbolizuoja tris istorines Latvijos žemes – Kuršą, Latgalą ir Vidžemę.

Su juo susijusi išvaizda ir papročiai atsirado senovės latgalių gyvenamose žemėse, kurios nutolusios labiausiai į rytus iš keturių Latvijos istorinių regionų. Žiedas, kaip dabar žinoma, pirmą kartą buvo pagamintas XII a. Nameisio žiedas yra tapęs bendru simboliu Latvijos kultūroje. 1928 m. Aleksandras Grynas parašė romaną „Nameisio žiedas", kuris išpopuliarino žiedą ir jo simboliką. 2018 m. režisierius Aigaras Graubas pastatė filmą „Pagonių žiedas", kuriame pateikta alternatyvi žiedo legendos versija.

1 latas su Nameisio žiedu

Šaltiniai
---------

1. ↑  R, Gunta (2014). „Nameja gredzens – latviešu pazīšanās zīme". *Nameja gredzens- latviešu pazīšanās zīme* (latvių). Nuoroda tikrinta 2018-05-09.
2. ↑  „Nameja Ring - EAT RIGA - HOME". *Making of Namejs ring* (anglų). 2014-12-08. Nuoroda tikrinta 2018-05-09. [neveikianti nuoroda]
3. ↑  Bundza, Maria (2014). „Reflections on AABS conference" (PDF).
4. ↑  *Nedēļa līdz filmas "Nameja gredzens" pirmizrādei*. Nuoroda tikrinta 9 gegužės 2018  Archyvuota kopija 2018-07-08 iš Wayback Machine projekto.
| Des Pleinsasangl. *Des Plaines* |
| --- |
|              |
| *Des Pleinsas* |
|  |
| 

Des PleinsasDes Pleinsas

42°2′2″ š. pl. 87°53′59″ v. ilg.﻿ / ﻿42.03389°š. pl. 87.89972°r. ilg.﻿ / 42.03389; 87.89972﻿ (Des Pleinsas)Koordinatės: 42°2′2″ š. pl. 87°53′59″ v. ilg.﻿ / ﻿42.03389°š. pl. 87.89972°r. ilg.﻿ / 42.03389; 87.89972﻿ (Des Pleinsas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Ilinojus Ilinojus |
| **Apygarda** | Kuko apygarda |
|  |
| **Meras** | Matthew Bogusz |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 58 364  |
| **Plotas** | 37,3 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 565 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Des Pleinsas |

**Des Pleinsas** (angl. *Des Plaines*) – Čikagos priemiestis JAV, Ilinojaus valstijoje, Kuko apygardoje, šalia Čikagos tarptautinio O’Hare oro uosto ir dviejų jį kertančių automagistralių I-90 bei I-294. Miesto rytiniu pakraščiu teka Des Pleinso upė. Pagal 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenis, mieste yra 58 364 gyventojai. Des Pleinse veikia teatras, viešoji biblioteka, keliоs mokyklos, kazino. Oficiali miesto pravardė – „likimo miestas".

Istorija
--------

Dabartinėje miesto teritorijoje, iki europiečių pasirodymo XIX a. pirmoje pusėje, gyveno odžvibių ir potavatomi indėnų gentys. Pirmosios europiečių grupės vietovėje įsikūrė apie 1833 m. Kiek vėliau, XIX a. viduryje, apsigyveno daug vokiečių emigrantų. 1857 m. pro vietovę buvo nutiesta Čikagos-Džeinsvilio geležinkelio linija. 1870 m. Des Pleinse gyveno apie 800 gyventojų. 1925 m. Des Pleinsui suteiktas miesto statusas. Des Pleinsas ypač sparčiai pradėjo augti po Antrojo pasaulinio karo, išsiplėtus Čikagos oro uostui bei daliai Čikagos gyventojų persikeliant gyventi į priemiesčius. Des Pleinso mieste 1955 m. verslininkas Ray Kroc atidarė pirmąjį franšizės „McDonald's" greito maisto restoraną. Jo vietoje šiuo metu veikia pirmojo „McDonald’s" restorano JAV muziejus. 1979 m. gegužės 25 d. Des Pleinse sudužo vos pakilęs iš O’Hare oro uosto American Airlines kompanijos lėktuvas McDonnell Douglas DC-10, kuriuo skrido 258 keleiviai ir 13 įgulos narių. Visi jame buvę asmenys ir dar du žmonės buvę lėktuvo kritimo vietoje ant žemės žuvo. Iki Rugsėjo 11 d. atakų, tai buvo daugiausia aukų nusinešusi lėktuvo katastrofa JAV teritorijoje.

Geografija
----------

Des Pleinso miesto rytinėje dalyje yra aptiktas beveik 9 km skersmens smūginis krateris, kurį, kaip manoma, prieš maždaug 280 milijonų metų išmušė nukritęs iki 60 m dydžio meteoritas.

Nuorodos
--------

* Miesto interneto svetainė
**Namibijos ryšiai ir komunikacijos**:

* **Telefonija**
	+ fiksuoto ryšio: 140 000 (2008 m.)
	+ mobilaus ryšio: 1,052 mln. (2008 m.)

* **Radijas**
	+ Radijo stotys: AM 2, FM 39, 4 trumpųjų bangų (2001).
	+ Radijo naudotojai: 232 000 (1997 m.)

* **Televizija**
	+ Televizijos stočių: 2 (2007)
	+ Televizijos naudotojai: 60 000 (1997)

* **Internetas**
	+ Interneto tiekėjai: 10 (2006 m.)
	+ Interneto vartotojai: 570 000 (2017 m.)
	+ Internetinis kodas: .na

Šaltiniai
---------

* CIA Factbook Archyvuota kopija 2020-04-23 iš Wayback Machine projekto.

v • a • r **Afrikos šalių ryšiai** 

Alžyras · Angola · Beninas · Bisau Gvinėja · Botsvana · Burkina Fasas · Burundis · CAR · Čadas · Dramblio Kaulo Krantas · Džibutis · Egiptas · Eritrėja · Etiopija · Gabonas · Gambija · Gana · Gvinėja · Kamerūnas · Kenija · Komorai · Kongas · Kongo DR · Lesotas · Liberija · Libija · Madagaskaras · Malavis · Malis · Marokas · Mauricijus · Mauritanija · Mozambikas · Namibija · Nigerija · Nigeris · Pietų Afrika · Pusiaujo Gvinėja · Ruanda · San Tomė ir Prinsipė · Seišeliai · Senegalas · Siera Leonė · Somalis · Sudanas · Svazilandas · Tanzanija · Togas · Tunisas · Uganda · Vakarų Sachara · Zambija · Zimbabvė · Žaliasis Kyšulys  
  
Britų Teritorijos Indijos vandenyne · Majotas · Reunjonas · Šv. Elena