recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Armando Sadiku**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Armando Sadiku |
| Gimimo data | 1991 m. gegužės 27 d. (32 metai) |
| Gimimo vieta | Elbasanis, Albanija |
| Ūgis | 1,86 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Zürich |
| **Numeris** | 11 |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2008–20092009–20102010–20112011–20122012–20132014–2016 | KF Turbina CërrikKS Gramozi ErsekëKF ElbasaniFC LocarnoFC LuganoFC Zürich→ FC Vaduz (skol.) | 40 0(10)28 00(8)14 0(5)39 0(28)43 0(24)42 0(10)18 0(8) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2010–20112011–20122012– | Albanijos U-19Albanijos U-21Albanija Albanija | 1 (0)7 (6)23 (6) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2016 m.. |

**Armando Sadiku** (g. 1991 m. gegužės 27 d.) – Albanijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje Swiss Challenge lygos komandoje FC Zürich bei Albanijos rinktinėje.

Karjera
-------

Futbolininko karjerą pradėjo 2007 m. Albanijos pirmojo diviziono KF Turbina Cërrik jaunimo komandoje. 2008–2009 m. sezone žaidė pagrindinės komandos sudėtyje. Yra žaidęs KS Gramozi Ersekë, KF Elbasani, FC Locarno, FC Lugano futbolo klubuose. Nuo 2014 m. žaidžia Ciuricho klube FC Zürich. 2016 m. buvo skolinamas FC Vaduz.

Rinktinė
--------

2010 m. buvo pakviestas atstovauti Albanijos U-19 rinktinei UEFA iki 19 m jaunimo čempionato atrankoje. Sužaidė tik kartą. 2011 m. rugsėjo 7 d. 2013 m. UEFA Europos iki 21 m rinktinių čempionato atrankoje, pelnė du įvarčius prieš Moldova U-21 rinktinę. Iš viso už Albanijos U-21 rinktinę sužaidė 6 kartus bei pelnė 7 įvarčius.

Pakvietus naujajam treneriui Gianni De Biasi, Albanijos rinktinėje debiutavo 2012 m. vasario 29 d. išvykos draugiškose rungtynėse prieš Gruziją. Pirmąjį įvartį pelnė 2012 m. rugsėjo 7 d. 2014 m. pasaulio čempionato atrankoje prieš Kiprą. Rungtynės baigėsi 3–1 albanų naudai.

2015 m. spalio 11 d. paskutinėse atrankos rungtynėse, 59-tą min. buvo pakeistas, o 76-tą min pelnė pergalingą įvartį, padėjusį Albanijai patekti į UEFA Euro 2016 m. čempionatą.

2016 m. birželio 19 d. Parc Olympique Lyonnais, Lione, pelnė vienintelį rungtynių įvartį prieš Rumuniją. Tapo pirmuoju albanu, pelniusiu pirmąjį įvartį UEFA Europos futbolo čempionate.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Žemyno čempionatai** |
| Prancūzija 2016 | I etapas | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* SAOCCERWAY
| Sedeikių tiltas |
| --- |
|  |
| Tiltas nuo kairiojo kranto |
| 

Sedeikių tiltasSedeikių tiltas

55°38′28″š. pl. 25°05′22″r. ilg.﻿ / ﻿55.641007°š. pl. 25.089363°r. ilg.﻿ / 55.641007; 25.089363﻿ (Sedeikių tiltas)Koordinatės: 55°38′28″š. pl. 25°05′22″r. ilg.﻿ / ﻿55.641007°š. pl. 25.089363°r. ilg.﻿ / 55.641007; 25.089363﻿ (Sedeikių tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Sedeikiai, Anykščių raj. |
| **Kerta** | Šventąją |
| **Pastatytas** | 1989 m. |
| **Konstrukcija** | gelžbetoninis |

**Sedeikių tiltas** – automobilių tiltas kelyje  **1226**  Sedeikiai–Juodbalio karjeras , kertantis Šventosios upę Sedeikių kaime (Andrioniškio sen.), Anykščių rajone. Tiltas stūkso už 0,4 km į pietryčius nuo kelių  **1216**  Sedeikiai–Mikieriai–Čiukai  ir  **175**  Pagojė–Sedeikiai–Viešintos–Nociūnai  kryžkelės, maždaug pusiaukelėje tarp Andrioniškio (5,5 km į šiaurės rytus) ir Mikierių. Visai šalia tilto, dešiniajame krante (nuo Sedeikių pusės), informaciniu ženklu pažymėtas buvusių senųjų Sedeikių kaimo kapinių plotelis. Priešingoje tilto pusėje, į rytus, plyti mišku apaugusi Magylų kaimo teritorija.

Tilto perdanga
Du taurai (tarpinės atramos)
Tiltas gelžbetoninis, trijų angų, jo važiuojamoji dalis dviejų eismo juostų. Pastatytas 1989 m. per kaimą nutiesus naują asfaltuotą kelią, vedantį iš Kupiškio į Juodbalos smėlio-žvyro karjerą Ramuldavos girioje.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sedeikių tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Objekto Nr. 11683 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Anykščių krašto vietovių žinynas


| Artimiausi tiltai per Šventąją |
| --- |
| prieš srovę: | **Sedeikių tiltas** | pasroviui: |
| Mikierių tiltas | Andrioniškio tiltas |
*Kitos reikšmės – Teisės mokykla (reikšmės).*
 Harvardo teisės mokykla - seniausia JAV teisės mokykla (įsteigta 1817 m.)
Rygos aukštoji teisės mokykla
**Teisės mokykla** - akademinio teisės švietimo įstaiga; aukštosios mokyklos struktūrinis padalinys, studijų centras; aukštoji mokykla; studijų programa.

JAV
---

Teisės mokykla (angl. *Law School*) JAV, Kanadoje veikia kaip Teisės fakultetas arba teisės koledžas. Bakalauro studijos trunka 3 m. Suteikiamas *Juris Doctor* (J.D.) laipsnis, kiti. J.D. nėra daktaras. Teisės mokslų daktaras - *Doctor of Juridical Science* (S.J.D.) JAV; *Doctor of Laws* (LL.D.) Kanadoje. Kai kuriose Teisės mokyklose yra podiplominių teisės studijų (LL.M. *Master of Laws*) programos užsienio teisininkams.

Europa, Azija
-------------

Internacionalizacijos proceso metu kai kuriose valstybėse teisinį išsilavinimą teikiantys universitetų padaliniai pradėjo save vadinti teisės mokyklomis (*Law School*), tačiau jų struktūra nuo JAV mokyklų skiriasi. Šiaurės Amerikoje teisės mokyklos kaip aukštųjų mokyklų struktūriniai padaliniai turi plačią savivaldą, yra labiau savarankiškesni bei autonomiški nei Teisės fakultetai Europoje, netgi labiau negu britiškieji *College of Law*. 

Teisės mokyklomis taip pat save vadina kai kurios aukštosios teisės mokyklos, pvz. Rygos aukštoji teisės mokykla (*Riga Graduate School of Law*). 

Teisės mokyklų vardu gali vadintis taip pat ne tik padaliniai, bet tiesiog specializuotos studijų programos (paprastai anglų kalba). Pvz. Vokietijoje *Hanse Law School* yra Brėmeno, Groningeno ir Oldenburgo universitetų bendras projektas (bakalauro, magistro Vokietijos ir Nyderlandų teisės studijos  Archyvuota kopija 2009-03-01 iš Wayback Machine projekto. Nyderlanduose 'Europos teisės mokykla', *European Law School* - podiplominių ES teisės magistro studijų programa)  Archyvuota kopija 2010-01-28 iš Wayback Machine projekto.; ekonomikos, teisės bei tarpdisciplininių studijų CBL programos (pvz. Šanchajuje - CBL Kinijos teisės tarptautinė mokykla, *CBL International China Law School* , rengėjas - *CBL International Management Ltd.*).

Vokietija
---------

* Bucerijaus teisės mokykla, aukštoji teisės mokykla
* Braunšveigo Europos teisės mokykla (*Brunswick European Law School*, BELS), Ostfalijos taikomųjų mokslų mokyklos ir

Braunšveigo-Volfenbiutelio aukštosios mokyklos Teisės fakultetas

* Hageno teisės mokykla (*Hagen Law School*), FIRM GmbH studijų centras (įstaiga prie Hageno universiteto)
* Diuseldorfo teisės mokykla (*Düsseldorf Law School*, *DLS*), savarankiškas Diuseldorfo universiteto Teisės fakulteto akademinio teisės švietimo padalinys
*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Phoenix reclinata** |
| --- |
| Lenktalapis finikas (*Phoenix reclinata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Arekiečiai  *( Arecales)* |
| Šeima: | Arekiniai  *( Arecaceae)* |
| Gentis: | Finikas  *( Phoenix)* |
| Rūšis: | Lenktalapis finikas  *( Phoenix reclinata)* |

 |

**Lenktalapis finikas** (*Phoenix reclinata*) – arekinių (*Arecaceae*) šeimos palmių rūšis, paplitusi tropinėje Afrikoje, Madagaskare, Komorų salose.

Medis užauga nuo 7,5 iki 15 m aukščio, kamieno skersmuo pasiekia 30 cm. Lapai plunksniški, 2,5–4,5 m ilgio. Lają sudaro 20-40 lapų. Vienalyčiai žiedai susitelkę į žiedynus – vyriški žiedai kremiškai gelsvi, moteriški žalsvai geltoni. Vaisius – pailgas, oranžinis kaulavaisis, turintis vieną didelę sėklą.

Lenktalapio finiko vaisiai valgomi, taip pat maistui vartojama palmės šerdis, sakai. Okavango deltoje bei Natalyje iš palmės sulos gaminamas palmių vynas. Jaunų lapų plaušai tinkami kilimų, demblių, šluotų gamybai. Šaknyse yra tanino, tinkamo rudų dažų gamybai. Mediena lengva ir nėra vertinga.

* Lenktalapių finikų sąžalynas TanzanijojeLenktalapių finikų sąžalynas Tanzanijoje
* Vyriški žiedaiVyriški žiedai
* VaisiaiVaisiai
* LapaiLapai
Pasakų miške
**Tėrvetės gamtos parkas** (latv. *Tērvetes dabas parks*) − Tėrvetėje (Latvija), 1000 ha miško teritorijoje, esantis parkas. Latvijos rašytojos Anos Brigaderės muziejus po atviru dangumi ir istoriškai svarbi žiemgalių gyventa teritorija.

Gamtos parko istorija
---------------------

1958 m. Tėrvetės eigulys Mikelis Kliavinis dabartinio Iršių sodo vietoje įrengė pirmus A. Brigaderei dedikuotus pėsčiųjų takus.
8-ojo dešimtmečio pradžioje skulptorius Krišjanis Kugra pastatė kelias A. Brigaderės pasakų veikėjų ąžuolo skulptūras.
Nuo 2000 m. parką prižiūri AB „Latvijos valstybiniai miškai".

Lankytinos parko vietos
-----------------------

* Muziejus „Sprīdīši" − A. Brigaderės kūrybos muziejus;
* Tėrvetės istorijos muziejus;
* Tėrvetės piliakalnis;
* XIV a. Ordino pilies griuvėsiai;
* Švedų kalnas (Šventasis kalnas);
* Kalnamuižos bažnyčia;
* Molio skardis;
* Gulbių ežeras ir Tėrvetės upė;
* A. Brigaderės pasakų vietos (Pasakų miškas ir Nykštukų miškas − medinių skulptūrų parkai, Anelės kalnas, Iršių sodas ir kt.).

Tėrvetės piliakalnis
--------------------

Tėrvetės piliakalnis
Tėrvetės piliakalnis yra dešiniajame Tėrvetės upelio krante. Kalva 19 metrų aukščio, viršuje suformuotos pilies ir pilies apylinkių įdubos. Piliakalnis datuojamas XIII a. Aplink piliakalnį iš vakarinės pusės buvo išsidėstęs maždaug 9,5 ha ploto senamiestis. XIII a. pradžioje vieną didžiausių įtvirtinimų Latvijos teritorijoje valdė žiemgalių kunigaikštis Viesturas, XIII a. antroje pusėje – Nameisis. 1272 m. Tėrvetę užėmė kryžiuočiai. Žiemgaliams teko septynerius metus taikstytis su kryžiuočių sąlygomis, kol galų gale valdant Nameisiui jie buvo išvaryti. Tėrvetės piliakalnis – vienas įspūdingiausių Vakarų Žiemgalos piliakalnių.

XIV a. Ordino pilies griuvėsiai
-------------------------------

1339 m. Livonijos ordinas Tėrvetėje pastatė mūrinę pilį, kurią žiemgaliai kartu su lietuviais sugriovė 1345 m. Vėliau pilis perstatyta pagal Kuršo ir Žiemgalos kunigaikščių pageidavimus.

Švedų kalnas (Šventasis kalnas)
-------------------------------

Šventasis kalnas – buvusi žiemgalių pagoniška šventvietė. 1285–1286 m. kryžiuočiai ant šio kalno pastatė pilį. Po žiemgalių antpuolio pilis neteko reikšmės ir vokiečiai ją išardė.
Šiaurės karo metu ant šio kalno buvo įsikūrusi švedų karaliaus Karolio XII kariuomenė, nuo ko ir kilo Švedų kalno pavadinimas.

Nuotraukos
----------

* Švedų (Šventasis) kalnas
* Ordino pilies griuvėsiai
* Ordino pilies griuvėsiai
* Žeminė pasakų miške
* Nykštukų miške mažyčiai nykštukų nameliai
* Nedidelė trobelė nykštukų miške

Koordinatės: 56°29′0″ š. pl. 23°23′0″ r. ilg.﻿ / ﻿56.48333°š. pl. 23.38333°r. ilg.﻿ / 56.48333; 23.38333
**Teisės konkurencija** - situacija, kai tuos pačius visuomeninius santykius reguliuoja skirtingos teisės normos.

Teisinės pasekmės, taikant skirtingas normas, gali būti tos pačios, skirtingos (suderinamos arba nesuderinamos tarpusavyje). Siekiant išvengti nesuderinamumo, tam gali būti sukurtos
specialios taisyklės, nustatančios normų galiojimo ar taikymo viršenybę, hierarchiją (kolizijos taisyklės). Tokiu atveju gali būti taikoma specialioji norma bendrosios atžvilgiu ir pan.

Privatinė teisė
---------------

Konkuruoti gali ir ištisos teisės arba teisinės sistemos. Pvz. santuokai sužadėtiniai gali pasirinkti tam tikros valstybės taikytiną teisę (pagal pilietybę, gyvenamąją vietą ar pan.). Privatinės teisės normų konkurenciją, normų pasirinkimo galimybes reguliuoja tarptautinė privatinė teisė. Viešosios teisės normų konkurencijos atveju taikomos bendrosios arba specialiosios konkurencijos taisyklės.

Civilinė teisė
--------------

Civilinė teisė, pvz. prievolių teisė įtvirtina įvairius teisinio reikalavimo pagrindus. Tam tikrais atvejais kreditorius gali remtis įvairiomis normomis, reikalaudamas įvykdyti prievolę. Šiuo atveju pasireiškia privatinių santykių dispozityvumas - santykių šalies galėjimas pasirinkti elgesio variantą.

Baudžiamoji teisė
-----------------

Kvalifikuojant veiką, skirtingos normos gali būti taikomos, kai yra atskira baudžiamoji veika arba jų daugetas (pažeidžiami keli įstatymai, keli baudžiamojo įstatymo straipsniai). Nuo normos priklauso ir atitinkamos sankcijos, teisinė atsakomybė.

Gali būti išskiriama idealioji konkurencija, specialioji konkurencija, subsidiari konkurencija, konsumcija ir kt.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Teisės teorija** - teisėtyros pošakis, kurio objektas - bendrieji ir šakiniai teoriniai teisiniai normų pagrindai, apimant visas teisės šakas - teisės šaltiniai (teisės aktai, teisės principai ir kt.), teisėkūra, teisinio reguliavimo ir jo metodai, teisės aiškinimas, teisiniai santykiai, teisiniai faktai, teisinis subjektiškumas (teisnumas, veiksnumas), teisės pažeidimas, teisinė atsakomybė.

Gimininga teisės teorijai teisės mokslų šaka - teisės filosofija, tirianti bendrųjų teisinių dalykų prasmę, (socialinį ir kitokį) pagrįstumą, teorijas, koncepcijas.

Socialistinės teisės tradicijos valstybėse teisės teorija dėstoma kaip Valstybės ir teisės teorija, apimant iš dalies ir politikos mokslus, bet jų taip neįvardijant.

Pošakiai
--------

* Bendroji teisės teorija
* Šakinė teisės teorija - civilinės teisės teorija, baudžiamosios teisės teorija, tarptautinės teisės teorija ir t. t.
* Teisės teorijos istorija.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje teisės teorija dėstoma kaip akademinė disciplina tiek teisės specialybės, tiek ir kitų krypčių studentams. Mokslinius teisinius teorinius tyrimus Lietuvoje atlieka:

* Vilniaus universiteto Teisės fakulteto Teisės teorijos ir istorijos katedra (nuo 1944 m.)
* Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Teisės filosofijos katedra.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Teisės viršenybė** – visuomeninio gyvenimo ar jo elementų atitikimas teisei; teisės principas, pagal kurį visuomeninis gyvenimas arba jo dalis turi neprieštarauti teisei.

Principo turinys skiriasi nuo to, kaip oficialiai pripažįstama teisės normomis arba teise. Priklausomai nuo teisės koncepcijos arba teorijos gali skirtis ir principo taikymas įvairiose teisinėse sistemose, nebūtinai tik valstybėje. Taikymą komplikuoja tai, kad teisės šaltiniai – ne tik įstatymai, bet ir kitos taisyklės arba normos, kurios ne visada būna užrašytos, o galioja kaip teisės principai, taip pat paprotinė teisė, teisinė praktika, žodine forma priimtos teisės taisyklės, kurios nėra užfiksuotos. Todėl dėl teisės normų turinio arba dėl jų egzistavimo gali kilti ginčų.

Teisės viršenybė – vienas iš pamatinių principų, kuriais grįstina teisinė valstybė. Principas taikytinas viešajai valdžiai ir jos veiklai: valstybinės institucijos turi būti steigiamos bei veikti tik pagal galiojančią teisę. Valstybės ir kitų organizacijų priimti teisės aktai turi neprieštarauti teisei. Teismo procese teisėtumas užtikrintinas saistant teisėsaugos institucijas, kurios turi paisyti galiojančios teisės normų. Teisės viršenybės principo struktūrinė dalis – įstatymo viršenybės principas, pagal kurį apsiribojama reikalavimu atitikti ne visos teisės, o tik dalyje jos teisės aktų (t. y. įstatymų) įtvirtintas normas.
|  |
| --- |
| **Antalijos oro uostas** |
|  |
| IATA: AYT - ICAO: LTAI |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | civilinis |
| Operatorius | DHMİ (State Airports Administrations) |
| Miestas | Antalija |
| Aukštis virš jūros lygio | 54 m |
| Koordinatės | 36°54′01″ š. pl. 30°47′34″ r. ilg.﻿ / ﻿36.90028°š. pl. 30.79278°r. ilg.﻿ / 36.90028; 30.79278Koordinatės: 36°54′01″ š. pl. 30°47′34″ r. ilg.﻿ / ﻿36.90028°š. pl. 30.79278°r. ilg.﻿ / 36.90028; 30.79278 |
| Tinklalapis |  |
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 18L/36R | 3400 |  | betonas |
| 18C/36C | 3400 |  | betonas |
| 18R/36L | 2990 |  | asfaltas |

**Antalijos tarptautinis oro uostas** – oro uostas 10 km į rytus nuo Antalijos (Turkija) centro. Per šį oro uostą į prie Viduržemio jūros išsidėsčiusius kurortus (Kemerą, Larą, Kundu, Beleką, Manavgatą, Alaniją) atvyksta didžioji dauguma turistų. Didelis ir šiuolaikinis oro uostas per metus priima beveik 19 mln. keleivių, tarp jų 16 mln. iš tarptautinių reisų.

Oro uoste yra du tarptautiniai ir vienas vietinių reisų terminalas. Remiantis pikinių mėnesių apkrovimu prognozuojama, kad didžiausias oro uosto pralaidumas sudaro 35 mln. keleivių per metus. Oro uostas buvo statomas dvejus metus, o 1998 m. priėmė pirmuosius keleivius.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 5°8′ š. pl. 72°57′ r. ilg.﻿ / ﻿5.133°š. pl. 72.950°r. ilg.﻿ / 5.133; 72.950

Atolo palydovinė nuotrauka
**Ba atolas** (mald. މާޅޮސްމަޑުލު ދެކުނުބުރި) arba ***Pietų Malhosmadulu atolas*** – koralinių atolų grupė Indijos vandenyne, Maldyvų salyno centrinėje dalyje, vakarinėje pusėje. Plotas – 7,29 km². Atolas yra 95–125 km nuo Malės. Žiedo ilgis 42 km, plotis iki 32 km. Atolas sudarytas iš 3 mažesnių atolų – Malhosmadulu, Fasdūtherės ir Goifulhafehendhū. Gausu žiedinių rifų, jie pasižymi turtinga bioįvairove. 2011 m. Ba atolas paskelbtas UNESCO biosferos rezervatu.

Ba atolą sudaro 75 salos iš kurių 13 – gyvenamos: Goidhū (1,1 km²), Dharvandhū (0,45 km²), Hithadhū (0,4 km²), Fulhadhū (0,3 km²), Ejdhafušis (0,2 km²), Fehendhū (0,2 km²), Malhosas (0,2 km²), Kamadhū (0,16 km²), Kudarikilu (0,1 km²), Dhonfanu (0,1 km²), Thulhadhū (0,04 km²).

Atole gyvena 11,9 tūkst. gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Ejdhafušis (4,1 tūkst. gyv.). Vystomas turizmas.

* Rifai ir salelėsRifai ir salelės
* Negyvenama salelėNegyvenama salelė
* Turistinė Landa Giravaru salelėTuristinė Landa Giravaru salelė
| ***Bab Azizas: Princas, kuris apmąstė savo sielą*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bab'Aziz: Le prince qui contemplait son âme |
| Kilmės šalis | Tunisas, Šveicarija, Iranas ir kt. |
| Režisierius | Nacer Khemir |
| Scenaristas (-ai) | Nacer KhemirTonino Guerra |
| Kompozitorius | Armand Amar |
| Vaidina | Parviz Shahinkhou, Maryam Hamid, Hossein Panahi, Golshifteh Farahani |
| Metai | 2005 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | persų, arabų |
| Platintojas | Bavaria Film International |
| Biudžetas | 263 447 JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Bab Azizas: Princas, kuris apmąstė savo sielą** (pranc. *Bab'Aziz: Le prince qui contemplait son âme*) – 2005 m. tunisiečių režisieriaus ir scenarijaus autoriaus Nasero Chemiro filmas. Sukurtas Tuniso, Prancūzijos, Vokietijos, Jungtinės Karalystės, Vengrijos, Irano ir Šveicarijos kinematografijos specialistų.

Filmas fimuotas Tunise ir Irane, o jame vaidina daugiausia persų aktoriai. Visoje filmo eigoje skamba sufijų muzika, kurią sukomponavo iš Izraelio kilęs kompozitorius Armandas Amaras. Taip pat panaudotos žymių mistikų Rumi, Ataro ir kt. eilės. Režisierius Naseras Chemiras teigia norėjęs filme pavaizduoti kitokią musulmonų kultūrą nei stereotipiškai įsivaizduojama – mylinčią, kupiną išminties, paslaptingą. „Bab Azizas" yra Chemiro „Dykumos trilogijos" trečioji dalis (kiti filmai – „Dykumos klajūnai" ir „Dingęs balandžio vėrinys").

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo siužetas kompleksinis ir nevienakryptis. Pagrindinė siužeto linija – aklas, senas dervišas Bab Azizas kartu su savo anūke Ištar keliauja į sufijų susirinkimą, vykstantį tik kartą per 30 metų. Jie nežino kelio, tad keliauja dykuma vedini tikėjimo. Kad anūkei nebūtų nuobodu, Bab Azizas pradeda pasakoti istoriją apie princą, kuris paliko savo kasdienybę ir sedėdamas prie šaltinio apmąstė savo sielą. Keliautojai besiblaškydami po dykumą sutinka įvairius žmones, kuriuos į dykumą atvedė jų gyvenimo istorijos. Kuomet keliautojai pasiekia sufijų susirinkimą, Bab Azizo gyvenimo kelionė baigiasi.

Aktoriai
--------

* Parviz Shahinkhou – Bab Azizas
* Maryam Hamid – Ištar
* Hossein Panahi – raudonasis dervišas
* Nessim Khaloul – Zaidas
* Mohamed Graïaa – Osmanas
* Golshifteh Farahani – Nūr
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Antanas Adomaitis** |
| --- |
| Gimė | 1902 m. sausio 24 d.Kudirkos Naumiestyje |
| Mirė | 1936 m. lapkričio 22 d. (34 metai)Kaune, palaidotas Kudirkos Naumiestyje |
|  |
| Veikla | kunigas, muzikos profesorius, daktaras. |

**Antanas Adomaitis** (1902 m. sausio 24 d. Kudirkos Naumiestyje – 1936 m. lapkričio 22 d. Kaune, palaidotas Kudirkos Naumiestyje) – kunigas, muzikos profesorius, daktaras.

Biografija
----------

Nuo vaikystės turėjo didelį potraukį muzikai. Pirmasis muzikos mokytojas buvo Zigmas Skirgaila, savo mokinį mokęs skambinti pianinu, vargonuoti ir muzikos teorijos. Tėvas nupirko smuiką, kuriuo Antanas irgi išmoko griežti.

Baigęs Naumiesčio gimnazijos keturias klases, 1920 m. įstojo į kunigų seminariją Gižuose (Vilkaviškio raj.), kur pasižymėjo ir muzikiniais gabumais. Muziką seminarijoje tada dėstė dr. M. Rašeitis. Būdamas antrame kurse, Antanas savo mokytojui padėdavo mokyti klierikus giedoti. Seminarijoje atsiradus fisharmonijai ir rojaliui, padėdavo choristams išmokti savo partijas. Choras daugiausia giedojo vokiečių kompozitorių religinius kūrinius, nemaža dėmesio buvo skiriama grigališkajam giedojimui. Muzikinį išprusimą gavo daug būsimųjų kunigų, iš kurių pažymėtinas ir vyskupas Vincentas Brizgys.

Baigęs kunigų seminariją, 1926 m. birželio 20 d. įšventintas į kunigus. 1926–1927 m. buvo Simno (Alytaus raj.) parapijos, o 1927–1929 m. – Vilkaviškio katedros vikaras. Apsigyvenęs Kaune, studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos – filosofijos fakultete, buvo vikaru Aleksote, 1931–1932 m. lankė Kauno muzikos mokyklą (prof. Juozo Naujalio vargonų klasę). Mokyklą baigęs labai gerais pažymiais, 1932 m. rudenį nuvyko į Romą ir įstojo į *Pontificio Instituto di Musica Sacra*. Studijas pradėjęs ordinariniu klausytoju, studijavo grigališkąjį giedojimą ir kitas muzikos disciplinas.

Parašė mokslinį darbą „Del Buono della Salmodia di S. Niceto versc. di Traveri" ir 1935 m. gavo bažnytinės muzikos daktaro laipsnį.

1935 m. rugsėjo 1 d. paskirtas į Kauno arkidiecezinę kunigų seminariją muzikos mokytoju. Taip pat važinėjo į Vilkaviškį ir dėstė kunigų seminarijoje. Klierikus mokė grigališkojo giedojimo, celebruodavo giedotines mišias, kad būsimieji kunigai geriau pajustų liturgijos ir giesmės prasmę. Pakėlė choro meninį lygį, pasirodydavo viešuose koncertuose, giedojo Kauno radiofone.

Globojo įvairias katalikiškas organizacijas ir pats dalyvavo jų veikloje. Buvo Šv. Cecilijos draugijos vicepirmininkas, Kauno metropolijos vargonininkų sekcijos vedėjas, vienas iš iniciatorių steigti bažnytinės muzikos mokyklą prie Šv. Cecilijos draugijos, vadovavo mokyklos programos parengimo komisijai.

A. Adomaitis buvo vienintelis tuometinis bažnytinės muzikos daktaras. 1936 m. vasarą išvyko į JAV, aplankė ten gyvenančias tris seseris. Buvo Brukline, Čikagoje, laikė šv. Mišias, skaitė paskaitas vargonininkams. Sukūrė giesmių vyrų ir mišriesiems chorams.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Babelio bokštas |
| --- |
|  |
| Menininkas | Piteris Breigelis Vyresnysis |
| Metai | 1563 |
| Meno kryptis | {{{meno kryptis}}} |
| Medžiagos, technika | aliejus, drobė |
| Matmenys | 114 x 155 cm |
| Miestas (vieta) | Viena, Austrija |
| Muziejus | Meno istorijos muziejus |

**„Babelio bokštas"** − flamandų dailininko Piterio Breigelio Vyresniojo paveikslas, nutapytas 1563 m. padavimo apie Babelio bokštą motyvais ir šiuo metu esantis Meno istorijos muziejuje Vienoje. Juo autorius norėjo parodyti, prie ko gali privesti žmonių išdidumas. Taip pat, paveikslas yra Habsburgų tarptautinės imperijos alegorija.

Autoriaus idėja
---------------

Pavaizduotos daugybė arkų ir Senovės Romos architektūra sąmoningai primena Romos Koliziejų, kuris tuometinių krikščionių buvo laikomas puikybės simboliu.

Autoriaus nuomone, plataus užmojo projektas žlugo ne dėl kalbų sumaišymo (kaip tai aprašyta Biblijoje), o dėl padarytų statybos klaidų. Įsižiūrint į iš pirmo žvilgsnio stoviu ir patvariu atrodantį bokštą galima pastebėti nelygiai pastatytus (veikiau spiralės formos) aukštus, nebaigtus statyti arba jau griūvančius apatinius aukštus, statmenai nelygiai žemei pastatytas (taigi nestabilias) arkas, kai kurias iš jų jau byrančias, į miesto pusę pakrypusį patį bokštą.

*Mažasis Babelio bokštas* (1563 m.)  
Piteris Breigelis Vyresnysis  
Aliejus, 60 × 74,5 cm  
Boimanso van Beiningeno muziejus (Roterdamas)

Panašūs paveikslai
------------------

Boimanso van Beiningeno muziejuje Roterdame yra 1563 m. paveikslas „Mažasis Babelio bokštas", o Drezdeno paveikslų galerijoje − dar vienas, dar mažesnis „Babelio bokšto" variantas. Spėjama, kad autorius galėjo būti nutapęs ir daugiau paveikslų Babelio bokšto tematika, tačiau jų neišliko.

Romos Koliziejus

„Babelio bokšto" motyvais
-------------------------

Paveikslas įkvėpė kompiuterinio žaidimo „Civilizacija III" kūrėjus. Žaidimo viršelyje, pagrindiniame meniu ir įžangos filmuke galima pastebėti paveikslo motyvus.

Filme „Žiedų valdovas" vaizduojamas Minas Tirito miestas yra paveikslo „Babelio bokštas" aliuzija.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Azerbaidžano socialdemokratų partija** (**ASDP**, *Azərbaycan Sosial – Demokrat Partiyası*) – kairioji Azerbaidžano politinė partija.

Istorija
--------

Pirmosios socialistų grupės Azerbaidžane susikūrė 1899 m. Baku, Giandžoje, Kedabeke. 1900 m. šešios organizacijos įkūrė socialdemokratų centrą, kuris užmezgė ryšius su *Kaukazo socialdemokratų sąjunga*. 1903 m. Tbilisyje buvo įkurta Kaukazo socialdemokratų organizacija, tačiau didžioji dalis Azerbaidžano socialdemokratų prisišliejo prie RSDDP ir įkūrė organizaciją *Hummet* (Energija), o 1910 m. tapo bolševikais. Vienas iš šios organizacijos vadovų buvo lietuvis Juozas Vareikis.

1917 m. liepos mėn. socialdemokratai įėjo į Baku tarybą, tačiau metų pabaigoje valdžią užgrobė bolševikai. 1918 m. vasarą išvijus bolševikus buvo paskelbta Azerbaidžano respublika, kuri gyvavo iki 1920 m. balandžio 28 d.

Partijos veikla Azerbaidžane buvo atkurta 1989 m. gruodžio 10 d. Pirmoji oficialiai įregistruota nekomunistinė partija (1990 m. birželio mėn.) Iš pradžių veikė Azerbaidžano liaudies fronto, vadovaujamo A. Elčibėjaus, 1992–1993 m. buvusio Azerbaidžano prezidentu, sudėtyje.

1990 m. *Demokratų bloko* sudėtyje dalyvavo parlamento rinkimuose, partijos pirmininkas Arazas Alizade buvo išrinktas parlamento nariu. Jo brolis Zarduštas dalyvavo prezidento rinkimuose prieš komunistų kandidatą Ajazą Mutalibovą, bet dėl nusiėmė savo kandidatūrą, protestuodamas dėl grubių rinkimų tvarkos pažeidimų.

1991 m. lapkričio mėn. ASDP, siekdama suderinti valdžios ir opozicijos santykius, inicijavo *Nacionalinės gynybos tarybos* sukūrimą. 1992 m. buvo įkurta žmogaus teisių gynimo *Helsinkio piliečių asamblėja*, kuriai vadovavo ASDP pirmininko pavaduotoja Arzu Abdulajeva.

Po 1993 m. Sureto Huseinovo organizuoto karinio perversmo buvo uždrausta. Iki šiol jai tenka dirbti beveik pogrindžio sąlygomis. 2001 m. ASDP su Ramizo Achmedovo vadovaujama *Azerbaidžano komunistų partija* ir Musos Tukanovo vadovaujama *Azerbaidžano vieningąja komunistų partija* susijungė į bloką *Socialistinis Azerbaidžanas*, tačiau rinkimuose jo nelydėjo sėkmė.

Struktūra
---------

Turi apie 1300 narių. Partijos organizacijos yra visuose didžiuosiuose miestuose. Pagrindinis organas – suvažiavimas, šaukiamas kas ketveri metai, renka du arba tris pirmininkus ir tarybą. Leidžia savaitraštį *Istiqlal* (Nepriklausomybė), kurio tiražas 2004 m. siekė 5000 egz.

Socialistų Internacionalo narė stebėtoja nuo 1996 m. rugsėjo 9 d. konsultacinė narė nuo 2003 m. spalio 27 d.

Pirmininkai
-----------

* Nuo 1991 m. Zarduštas Alizade ir Arazas Alizade (gyvena tremtyje Maskvoje).
| **Tanacetum balsamita** |
| --- |
| Balzaminė bitkrėslė (*Tanacetum balsamita*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Bitkrėslė  *( Tanacetum)* |
| Rūšis: | Balzaminė bitkrėslė  *( Tanacetum balsamita)* |

 |

**Balzaminė bitkrėslė**, *balzaminis skaistenis* (*Tanacetum balsamita*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos žolinis augalas.

Augalas daugiametis, 30-140 cm aukščio, kvapnus. Šakniastiebis trumpas, šakotas. Stiebai statūs, apaugę plaukeliais, mažai šakoti. Lapai lancetiniai, apatiniai ilgakočiai, viršutiniai bekočiai, smulkesni. Žydėti pradeda antraisiais vegetacijos metais. Žydi rugpjūčio-spalio mėnesiais. Žiedai balti, liežuviški bei šviesiai geltonais, vamzdiškais žiedais, susitelkusiais į sudėtinius skėtinius žiedynus. Vaisiai briaunoti, 2 cm ilgio. Dauginasi atžalomis.

Balzaminė bitkrėslė kaip dekoratyvinis augalas auginamas darželiuose, soduose, gėlynuose. Balzamitos žolėje yra eterinio aliejaus, rauginių, mineralinių, karčiųjų medžiagų. Naudojama kaip prieskonis konservų, konditerijos gaminių, likerių gamyboje.

Nuorodos
--------

1. ↑  Valstybinės lietuvių kalbos komisijos 2005 m. birželio 3 d. rekomendacija Nr. R-10 (l-7) „Dėl prieskoninių augalų lietuviškų pavadinimų" (Inf. pran. 2005, Nr. 45)
2. ↑  Vilkonis K.K. (2001) Lietuvos žaliasis rūbas. Atlasas. Kaunas: Lututė. 416 p.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Balzaminė bitkrėslė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Raphanus raphanistrum** |
| --- |
| Dirvinis ridikas (*Raphanus raphanistrum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Bastutiniai  *( Brassicaceae)* |
| Gentis: | Ridikas  *( Raphanus)* |
| Rūšis: | Dirvinis ridikas  *( Raphanus raphanistrum)* |

 |

**Dirvinis ridikas** arba **svėrė** (*Raphanus raphanistrum*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos ridikų (*Raphanus*) genties augalas.

Augalas vienmetis, apaugąs šiurkščiais plaukeliais (stiebo plaukuota dažniausiai tik apatinė dalis). Žiedynas − kekė, kuri skleidžiantis žiedams trumpa, vėliau jos ašis smarkiai ištįsta ir žiedynas gerokai pailgėja. Taurėlapių ir vainiklapių po 4, kuokeliai 6 (4 ilgesni ir 2 trumpesni), liemenėlis 1. Taurėlapiai pailgi, visą laiką statūs, 2 iš jų prie pamato išsipūtę. Vainiklapiai gelsvi arba balkšvi, jų gyslos tamsiai geltonos arba violetinės, nageliai ilgi, atbrailos plačios, atsilošusios. Vaisius − dvinarė ankštara; jos apatinis narelis be sėklų, o viršutinė dalis pailga, skersai kelis kartus persmaugta. Sėkloms sunokus, ankštara persmaugų vietose sulūžinėja į vienasėkles daleles. Stiebas status, šakotas. Lapai šiurkštūs, mėsingi, plunksniškai suskaldyti, viršūnės skiltys stambios. Arčiau stiebo viršūnės lapai smulkesni, dažniausiai neskaldyti, bekočiai. Dauginasi sėklomis; išbirusios į dirvą jos ilgai išlieka daigios.

Požymiai
Auga javų pasėliuose, dirvonuose, palaukėse, daržuose, pakelėse. Dažniau įsikuria rūgštokuose, pakankamai derlinguose, gerai išpurentuose dirvožemiuose. Dažnas visoje Lietuvoje. Žiedai lankomi vabzdžių. Įkyri laukų ir daržų piktžolė, kurią puola vabzdžiai − kopūstų kenkėjai. Svėrė turi sieros junginių, jaunuose lapuose yra gliukozidų. Dar nepražydusiais augalais galima šerti naminius gyvūnus, bet ribotais kiekiais ir būtinai maišyti su kitais.

Literatūra
----------

Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 38 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dirvinis ridikas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Agaricus arvensis** |
| --- |
| Dirvinis pievagrybis (*Agaricus arvensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Pievagrybiniai  *( Agaricaceae)* |
| Gentis: | Pievagrybis  *( Agaricus)* |
| Rūšis: | Dirvinis pievagrybis  *( Agaricus arvensis)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Dirvinis pievagrybis** (*Agaricus arvensis*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, pievagrybių (*Agaricus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Ganyklos, pievos, sodybos, dirvonai, parkai, sodai, retai miškai.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo, pavasaris.

* **Pagrindiniai požymiai**

Baltas, gelsvėjantis, trąšios dirvos grybas, kotas su žiedu, be išnaros.

Vaisiakūniai dideli, mėsingi. Kepurėlė 7–15 (20) cm skersmens, iš pradžių ovališka, vėliau paplokščia, su neryškiu gūbreliu, smulkiai plaušuota, žvynuota, balta, kremiškai balta. Jauni lakšteliai pilkšvi, greitai tampa oranžiniai, galiausiai – juodai rudi. Kotas 7–15 (20)×1–3 cm, su baltu žiedu, baltas, senas – gelsvas. Trama mėsinga, balta, įpjauta spalvos nekeičia arba šiek tiek pagelsvėja, anyžių kvapo, malonaus skonio. Sporos 6–8×4–5 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai balti, malonaus skonio, anyžių kvapo, lakšteliai rožiniai, vėliau – šokoladiniai, seni – juodai rudi.

Auga pavieniui, grupėmis, mėgsta puveningą, trąšią dirvą. Vertingas, valgomas grybas, auginamas dirbtiniu būdu. Kartais užauga stambūs – net iki 1,5 kg svorio. Dažnas.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 212 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dirvinis pievagrybis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Balys Kašponis** (1891 m. lapkričio 2 d. Pakriaunių k. Obelių valsč. Rokiškio apskr. – 1973 m. spalio 6 d. Vilniuje), vargonininkas, chorvedys, mokytojas.

Biografija
----------

Vaikystėje didelį įspūdį jam padarė Kipro Petrausko giedojimas Obelių bažnyčioje (apie 1900 m.). Balys iš mažens pasižymėjo muzikiniais gabumais.

1905 m. pradėjo mokytis vargonuoti pas J. Naujalio mokinį A. Raubiško – bažnyčios vargonininką Subatėje (Subate, Latvija). Metus pasimokęs, 1906 m. pradėjo vargonininkauti ir vadovauti chorams Rubenių (Rubeni), Rezeknės (Rezekne), Dukstigalo (Melnais Dukstigals) bažnyčiose ir Zuosnos (Zosna) koplyčioje Latvijoje.

Grįžęs į Lietuvą, 1910–1911 m. buvo Kauno kunigų seminarijos Kauno Švč. Trejybės bažnyčios vargonininko M. Antanaičio padėjėjas, lankė J. Naujalio vargonininkų kursus, pas T. Brazį mokėsi harmonijos, lankydamas „Saulės" mokytojų kursus mokėsi ir smuikuoti. 1911–1913 m. vargonininkavo Kauno kunigų seminarijos bažnyčioje, kur teko griežti ir seminarijos rektoriaus Maironio pamaldų metu. B. Kašponio vargonavimą, grigališkąjį giedojimą ir improvizavimą yra pagyręs J. Naujalis, ne kartą lankęsis ir vargonavęs seminarijos bažnyčioje.

1913 m. pašauktas į carinę kariuomenę, Pirmojo pasaulinio karo metais pateko į Austriją (Gnas, Kohlberg) ir Lenkiją (Warszawa). Grįžęs į Lietuvą, vargonininkavo ir mokytojavo Panevėžio apskrityje: 1919–1920 m. Naujamiestyje, 1920–1923 m. Karsakiškyje, 1923–1944 m. Surdegyje. Visur turėjo subūręs ir chorus, kurie giedojo bažnyčiose ir dalyvaudavo vakaruose – koncertuose. 1944–1957 m. mokytojavo Kupiškyje, 1956–1957 m. vadovavo mokytojų instrumentiniam ansambliui, kuris koncertavo Panevėžyje ir Rokiškyje, 1956 m. respublikinėje meno mėgėjų apžiūroje laimėjo trečiąją vietą. Buvo subūręs šeimos instrumentinį kvintetą – su juo pasirodydavo ir koncertuose. Mokėjo penkias kalbas. 1931 m. apdovanotas Vytauto Didžiojo ordino III laipsnio medaliu, o 1958 m. jam suteiktas nusipelniusio mokytojo vardas. Išaugino tris sūnus: muziką Rimtautą, inžinierių Algimantą, ekonomistą Jaunių.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Koordinatės: 24°27′ š. pl. 75°30′ v. ilg.﻿ / ﻿24.450°š. pl. 75.500°r. ilg.﻿ / 24.450; 75.500

Salos palydovinė nuotrauka
**Kato sala** (angl. *Cat Island*) – sala Bahamų salyno centrinėje dalyje, tarp Eleuteros šiaurėje ir Ilgosios salos pietuose. Plotas 388 km². Ištįsusi šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 77 km, plotis siekia 4 km. Sala uolinga, joje yra aukščiausia šalies vieta – Alvernijos kalnas (64 m). Saloje yra keletas povandeninių smegduobių, vienas upokšnis.

2010 m. saloje gyveno 1522 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė – Arturs Taunas. Yra 2 oro uostai, bažnyčia, vienuolynas (ant Alvernijos), dvarų griuvėsiai. Auginamos agavos, batatai, ananasai, bananai. Turizmas.

Kato sala yra vienas iš galimų kandidatų į Kristupo Kolumbo atrastą Gvanajanio salą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Cato sala*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
2. ↑  The Bahamas, *The World Factbook*, CIA.


|  |  |
| --- | --- |
| **Bahamų apskritys** |  |
| Aklinsas | Berio salos | Biminis | Blek Pointas | Katės sala | Centrinis Abakas | Centrinis Androsas | Centrinė Eleutera | Friportas | Kreivoji sala | Rytų Didžioji Bahama | Eksuma | Didysis rifas | Krantinės sala | Inagva | Long Ailandas | Mangrovės rifas | Majaguana | Mūro sala | Naujasis Providensas | Šiaurės Abakas | Šiaurės Androsas | Šiaurės Eleutera | Dantytoji sala | Romo rifas | San Salvadoras | Pietų Abakas | Pietų Androsas | Pietų Eleutera | Ispanų Sienos | Vakarų Didžioji Bahama |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lietuvos čiuožėjai M. Drobiazko ir P. Vanagas
Lietuvoje susidomėjimas dailiuoju čiuožimu prasidėjo 1923 m. 1924 m. surengtos pirmosios varžybos. 1931 m. surengtas pirmasis Lietuvos čempionatas. Žymiausi Lietuvos dailiojo čiuožimo atstovai – Margarita Drobiazko ir Povilas Vanagas, kurie kartu čiuožia nuo 1991 m. Geriausi pasiekimai – šokių ant ledo varžybose 2000 m. Europos ir pasaulio, 2006 m. Europos čempionatuose iškovoti bronzos medaliai. M. Drobiazko ir P. Vanagas iš aktyvaus sporto pasitraukė 2002 m. po Nagano mieste vykusio pasaulio čempionato, tačiau, pasikeitus vertinimo sistemai, šokėjai siekė dar kartą dalyvauti žiemos olimpinėse žaidynėse, ir į aktyvų sportą grįžo vienam sezonui (2005–2006 m.). M. Drobiazko ir P. Vanagas žiemos olimpinėse žaidynėse dalyvavo penkis kartus: 1992 m. Albervilyje (16-a vieta), 1994 m. Lilehameryje (12-a vieta), 1998 m. Nagane (8-a vieta), 2002 m. Solt Leik Sityje (5-a vieta), 2006 m. Turine (7-a vieta). Baigę sportinę karjerą, čiuožėjai aktyviai dalyvauja įvairiuose ledo šou visame pasaulyje.

Kita pastarojo meto pora – Katherine Copely ir Deividas Stagniūnas, kartu čiuožę nuo 2006 m. 2009 m. Europos čempionate Lietuvos pora užėmė 10-ą vietą, o tų pačių metų pasaulio čempionate – 14 vietą, tuo pačiu iškovodami Lietuvai kelialapį į 2010 m. žiemos olimpines žaidynes Vankuveryje. Po ilgų svarstymų buvo nuspręsta K. Copely Lietuvos Respublikos pilietybės nesuteikti, todėl šokių ant ledo pora negalėjo dalyvauti olimpinėse žaidynėse. Vėliau per treniruotę čiuožėja patyrė traumą ir nusprendė pasitraukti iš dailiojo čiuožimo sporto, kartu palikdama savo ilgametį partnerį D. Stagniūną.
| **Džordžas Karnarvonasangl. *George Carnarvon*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1866 m. birželio 26 d.Haiklero pilis, Berkšyro grafystė |
| Mirė | 1923 m. balandžio 5 d. (56 metai)Kairas |
|  |
| Veikla | anglų archeologas egiptologas |
|  |
| Alma mater | Kembridžo universitetas |
| Žinomas (-a) už | Tutanchamono kapo atradimą |
|  |
|  **Vikiteka** | George Herbert (1866) |

**Džordžas Edvardas Karnarvonas, 5-asis Karnarvono erlas** (angl. *George Edward Stanhope Molyneux Herbert, 5th Earl of Carnarvon*, 1866 m. birželio 26 d. Haiklero pilis, Berkšyro grafystė – 1923 m. balandžio 5 d. Kairas) – anglų archeologas egiptologas.

Biografija
----------

Lordas. Archeologo H. Karterio globėjas ir asistentas. Studijavo Kembridžo universitete. 1906–1911 m. kasinėjo Tėbus, nuo 1907 m. dirbo su H. Karteriu, nuo 1908 m. partneriai. Kasinėjo XII ir XVIII faraonų dinastijų kapavietes. 1922 m. su H. Karteriu atrado Tutanchamono kapą, 1923 m. atidarė laidojimo kambarį. Jį atidarius D. Karnarvoną įgėlė moskitas ir jis mirė nuo infekcijos. Tutanchamono sarkofagas atidengtas 1924 m.

Bibliografija
-------------

* Penkeri Tėbų kasinėjimų metai (*Five Years Exploration at Thebes*), 1912 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Džordžas Karnarvonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 715 psl.
| **Aušra Papirtienė** |
| --- |
|  |
| Aušra Papirtienė |
| Gimė | 1967 m. gegužės 2 d. (56 metai)Šakiuose |
| Sutuoktinis (-ė) | išsiskyrusi |
| Vaikai | Agnė ir Marius |
|  |
| Veikla | Kauno miesto politikė |
| Organizacijos | Kauno švietimo darbuotojų profesinių sąjungų susivienijimas |
| Pareigos | pirmininkė |
| Partija | LVŽS |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas,Vilniaus pedagoginis universitetas,Kauno technologijos universitetas |

**Aušra Papirtienė** (g. 1967 m. gegužės 2 d. Šakiuose) – pedagogė, profesinių sąjungų aktyvistė, Kauno miesto politikė, visuomeninės organizacijos „Vieningas Kaunas" narė.

2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinkta į LR Seimą.

Biografija
----------

1985 m. baigė Kauno 37-ąją vidurinę mokyklą. 1991 m. Šiaulių pedagoginiame institute įgijo rusų kalbos ir literatūros mokytojos kvalifikaciją.

Nuo 1991 m. dirbo mokytoja Kauno Kovo 11-osios gimnazijoje. Dirbdama studijavo Vilniaus pedagoginiame universitete ir 1995 m. įgijo etikos mokytojos kvalifikaciją, 1998 m. baigė Kauno technologijos universiteto edukologijos magistrantūros studijas.

2008–2016 m. buvo Kauno švietimo darbuotojų profesinių sąjungų susivienijimo pirmininkė, 2012–2015 m. – Lietuvos profesinių sąjungų konfederacijos Kauno regioninio centro pirmininko pavaduotoja, valdybos narė.

Nuo 2013 m. yra visuomeninės organizacijos „Vieningas Kaunas" narė, nuo 2015 m. – iki 2016 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė, Švietimo ir kultūros komiteto pirmininko pavaduotoja, Neįgaliųjų reikalų tarybos pirmininkė, Šeimos tarybos ir Etikos komisijos narė.

2016–2020 m. Lietuvos Respublikos Seimo narė, išrinkta Kalniečių vienmandatėje apygardoje (įveikė buvusį Kauno merą konservatorių Andrių Kupčinską). 2020 m. toje pačioje apygardoje antrajame ture pralaimėjo konservatoriui Arvydui Anušauskui.

Išiskyrusi, vaikai Agnė ir Marius. Moka vokiečių, rusų kalbas. Pomėgiai: grybavimas, žvejyba.

Įvertinimas
-----------

2014 m. apdovanota Kauno miesto savivaldybės „Gerumo kristalu".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Visuomeninė organizacija „Vieningas Kaunas" Archyvuota kopija 2016-10-30 iš Wayback Machine projekto.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „PAPIRTIENĖ AUŠRA" Archyvuota kopija 2021-05-10 iš Wayback Machine projekto. „Kas yra kas Lietuvoje 2018". Nuoroda tikrinta 2021-03-12.
3. ↑  Valdemaras Šukšta. „Kaune antrajame rinkimų ture laukia konservatorių ir „valstiečių" kovos: kam gali atitekti Seimo nario kėdė?", LRT.lt, 2020.10.12.
4. ↑  Simona Voveriūnaitė. „Su šiais politikais teks atsisveikinti – kam Seimo durys užsiveria", Delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2021-03-12.

Nuorodos
--------

* Aušros Papirtienės biografija (*vrk.lt*)
**Aušra Vektarienė** (g. 1959 m. birželio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos mokslininkė, gamtos mokslų daktarė.

Biografija
----------

Motina Milda Šalaševičienė. Nuo gimimo buvo globojama motinos tėvų Stasio ir Eugenijos Kazlauskų, mokėsi Vilniaus 35-oje  ir Salomėjos Nėries vidurinėse mokyklose. 1982 m. baigė Vilniaus Universitetą.
1986-1991 m. studijavo ir baigė neakivaizdinę aspirantūrą Biochemijos institute.
1989 m. birželio 23 d. Kauno politechnikos institute (dabar Kauno technologijos universitetas) apgynė kandidatinę disertaciją, už kurią 1993 m. nostrifikuotas gamtos mokslų daktaro laipsnis 
1993-2006 m. dirbo Biochemijos institute. 1993-1998 m. vadovavo Biochemijos instituto Patentinės analizės ir informacijos sektoriui .
1998-2002 m. įsitraukė į ES 5-osios Bendrosios programos (5 BP) informacinės tarnybos Lietuvoje veiklą   (veiklos koordinatorius dr. Juras Ulbikas, Puslaidininkių fizikos institutas) ir buvo nominuota ES 5 BP Gyvenimo kokybės ir gyvenimiškųjų išteklių panaudojimo programos (LIFE) komiteto nare bei nacionaline atstove informacijai Lietuvoje 
Nuo 2006 m. dirba Vilniaus universitete, Teorinės fizikos ir astronomijos institute, nuo 2014 vyresnioji mokslo darbuotoja. Daugiau kaip 50 mokslinių publikacijų autorė. Lietuvos fizikų draugijos narė ir Lietuvos mokslininkų sąjungos narė.

Mokslinė veikla
---------------

Molekulių sandaros, funkcijų ir jų fizikinių savybių teorinis modeliavimas. Vyksmų ir sąveikų naujose daugiafunkcėse heterociklėse molekulinėse sistemose teorinis tyrimas. Molekulių fizika, cheminė fizika.

Šaltiniai
---------

  



1. ↑  Lietuvos mokslininkų (registruojamų pagal išduotus mokslo laipsnių diplomus) sąrašas. Nuoroda tikrinta 2021-02-19.  Archyvuota kopija 2016-05-06 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  A. Vektarienė "Strategija nuo teorijos prie praktikos„ (vedamasis straipsnis apie Biochemijos institutą), Mokslas ir technika. 1995 Nr. 6, p. 1-3
3. ↑  INTERVIEW LITHUANIA Ausra Vektariene, director of Lithuanian participation in the Europe Life programme "RTD info Magazine on European Research"(ISSN 1024-0802) 2005 August Nr 46, p. 16
4. ↑  Kauno diena, 2001m. rugpjūčio 16d. "Europos iždo pamokos bus skausmingos tik nemokšoms"
5. ↑  Europos Sąjungos 5-oji mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos 1999 - 2002 m. programa. Informacinis biuletenis Nr 8, p. 5-6
6. ↑
7. ↑
| ***„Galite mane vadinti Tėtuku"*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis | Rusijos vėliava Rusija |
| Režisierius | Anarijus Mamedovas(Анарио Мамедов) |
| Vaidina | Jurijus Stojanovas(Юрий Стоянов) Anastasija Zadorožnaja (Анастасия Задорожная) Romanas Polianskis (Роман Полянский) |
| Metai | 2016 |
| Žanras | Komedija |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | rusų |

**Galite mane vadinti Tėtuku** (rus. *Можете звать меня папой*) – 2016 metų rusiškas filmas, komedija.

Filmas sukasi apie pagrindinius herojus: tėtuką (vadina Jurijus Stojanovas), dukrą (Nastia Zadorožnaja) ir jos vaikiną Pašą (Romanas Polianskis).

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Vera nusprendžia supažindinti savo vaikiną su tėčiu. Jie vyksta į svečius. Atvykęs ir susipažinęs su Tėtuku, Paša atidžiai stebi aplinką, kurioje atsidūrė. Vaikinas įtikinamas, kad Borisas Semionyčius yra kriminalinis autoritetas, pravarde „Tėtukas". Vyksta keisti dalykai, o jaunuolis pasidaro irzlus, nepatiklus ir paranojiškas. Galiausiai, jis įtikinamas, kad įvyko vietinio deputato žmogžudystė, kurios liudininku ir dalyviu tapo Pavelas. Tada jis kreipėsi į vietinę policiją. Galiausiai išsiskyrė su Vera. Po kurio laiko dukra nusprendė aiškintis, kodėl taip keistai elgėsi visi jos buvę vaikinai. Paaiškėja, kad jos tėvukas juos įbaugindavo „krikštatėviškomis" pasakaitėmis. Vera sugalvojo planą. Ji tėvukui pristatė naują išrinktąjį Vasilijų. Vasia treninguotas verslininkas, kurias iš karto nepatiko Tėveliui. Į dukrą kreipdavosi lyg žemo intelekto mulkis, vadino ją „skanute". Tėtukas kreipėsi į pažįstamą policininką, o ir gavo atsakymą, kad Vasia yra rimtas banditas. Po tokių naujienų Borisas ima gailėtis, kad atsikratė Pašos.

Aktoriai
--------

*Aktorius – veikėjas*
* Jurijus Stojanovas (rus. *Юрий Стоянов*) – pensininkas Borisas Semionyčius, našlys, vienturtės dukros tėvelis.
* Anastasija Zadorožnaja (rus. *Анастасия Задорожная*) – Vera, vienturtė tėtuko dukrelė.
* Romanas Polianskis (rus. *Роман Полянский*) – Paša, Veros vaikinas.
* Anna Kamenkova (rus. *Анна Каменкова*) – tėtuko kaimynė Nina Aleksandrovna.
* Antonas Eskinas (rus. *Антон Ескин*) – Vasia, treninguotas verslininkas.

Kūrėjai
-------

* Prodiuseriai Armenas Davitianas (Армен Давитян), Ilona Lakoba (Илона Лакоба)
* Režisierius Anarijus Mamedovas (Анарио Мамедов).
* Scenaristai Julija Šalimova (Юлия Шалимова).
* Operatorius Aleksėjus Strelovas (Алексей Стрелов).

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* kinopoisk.ru
* kino-teatr.ru
* baskino Archyvuota kopija 2017-08-22 iš Wayback Machine projekto.