recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**AB „Neris"** – buvęs žemės ūkio mašinų gamybinis susivienijimas, veikęs 1965–2002 m. 2600 darbuotojų (1980 m.).

Adresas: Pramonės g. 97, Vilnius (Naujoji Vilnia).

Istorija
--------

Buvo gaminamos javų kūlimo mašinos „Neris", įvairių modifikacijų žolės miltų gamybos agregatai, pašarų presavimo, granuliavimo įrengimai, pašarų ruošimo mašinos galvijų fermoms. Taip pat kita veikla buvo geležinkelio vagonų remontas ir modernizavimas, medienos pakrovimo ir pervežimo mašinų gamyba ir pardavimas, metalo konstrukcijų ir konstrukcinių detalių gamyba, ligoninių lovų ir kitų baldų, naudojamų medicinoje, chirurgijoje arba veterinarijoje ir jų dalių gamyba ir remontas.

Sudarė Vilniaus žemės ūkio mašinų gamykla „Neris" (pagrindinė susvienijimo įmonė įkurta 1958 metais vietoj mechaninės gamyklos, įkurtos 1956 m.), Radviliškio, Rokiškio ir Paberžės žemės ūkio mašinų gamyklų. 1980 metais pagamino 1940 žolės miltų gamybos agregatų AVM 1,5, 100 birių pašarų įrengimų komplektų KORK 1501, 1600 žolės miltų granuliavimo įrengimų OGK 1,5, 1100 pašarų presavimo įrengimų OPK 2,0.

2002 m. įmonei iškelta bankroto byla.

Pavadinimai
-----------

* Naujosios Vilnios mechaninė gamykla
* Vilniaus mechaninė gamykla
* Vilniaus žemės ūkio mašinų gamykla „Neris"
* Firmos „Neris" pagrindinė gamykla
* Lietuvos gamybinis susivienijimas „Neris"
* Valstybinė įmonė „Neris"
* Akcinė bendrovė „Neris"

Šaltiniai
---------

1. ↑  Archyvo fondas: Akcinė bendrovė „Neris" (Žemės ūkio mašinų gamykla) Archyvuota kopija 2014-04-16 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *AB Neris*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VIII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1981. T.VIII: Moreasas-Pinturikjas, 159 psl.
3. ↑
**AB „Šatrija" Klaipėdos siuvimo fabrikas** veikė Klaipėdoje nuo 1946 m. iki 2002 m. Registracijos pažymėjimas AB 93-9, išduotas 1993 m. sausio 9 d. Adresas: Skerdėjų g. 6, Klaipėda. Fabriką sudarė 3 pastatai: I – kavinė-valgykla ir administracija; II – siuvimo cechas ir sandėliai; III – modeliuotojų ir dizainerių baras, taip pat siuvimo cechas. Įstatinis kapitalas: 649437 Lt, nominali vienos akcijos vertė buvo 3 Lt.

Istorija
--------

AB „Šatrija" Klaipėdos siuvimo fabriko istorija prasidėjo 1946 m. kai prie avalynės remonto artelės „Pergalė" buvo prijungta siuvimo artelė „Aušra", kur buvo siuvami čiužiniai, vatinės antklodės bei lovos skalbiniai.
1972 m. spalio 1 d. Klaipėdos siuvimo fabrikas prijungtas prie Raseinių gamybinio siuvimo susivienijimo „Šatrija" ir pavadintas **Raseinių gamybinio susivienijimo „Šatrija" Klaipėdos siuvimo fabriku**. Vėliau pavadinimas buvo kelis kartus keičiamas ir tikslinamas.

Darbuotojų skaičius
-------------------

Darbuotojų skaičius Klaipėdos siuvimo fabrike, palyginti niekada nebuvo didelis.

* 1982 m. – 213 darbuotojų;
* 1985 m. – 215 darbuotojų;
* 1996 m. – 197 darbuotojų.

Produkcija
----------

Daugiausiai Klaipėdos siuvimo fabrikas gamino vyriškas ir vaikiškas striukės, kombinezonus. Taip pat buvo siuvami madingi rūbai sportui, poilsiui ir darbui. Pagrindiniai produkcijos pirkėjai ir užsakovai buvo: Suomių kompanija Reima-Tutta Oy (nuo 1993 m. iki 2000 m.), Lietuvos prekybinės įmonės (APB Apranga), LR Ministerijos (buvo laimėtas konkursas policininkų uniformai siūti), pasitaikė siūti Švedijos policijai, Suomijos paštui.

Gamybos apimtys (vnt.)
----------------------

| Metai | Vyr. striukės | Vaik.striukės |
| --- | --- | --- |
| 1982 | 65525 | 42671 |
| 1985 | 72000 | 46000 |
| 1989 | 76843 | 50000 |
| 1990 | 79000 | 50000 |

Sertifikatai
------------

AB „Šatrija" Klaipėdos siuvimo fabrikas vienintelis Lietuvoje turėjo „Gore-tex" kompanijos subrangovo licenziją ir gamino drabužius su „Gore-tex" prekiniu ženklu.

Vadovai
-------

* Julė Stankienė (iki 2000 m.)
* Violeta Dabravolskienė (2000–2001 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Kazys Kiaulakis** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. liepos 5 d. (63 metai)Girininkuose, Klaipėdos rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Rūta |
| Vaikai | Artūras, Arvydas |
|  |
| Veikla | inžinierius, Lietuvos ir Vilkaviškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | 1990 m. Lietuvos demokratinė darbo partija 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Kazys Kiaulakis** (g. 1959 m. liepos 5 d. Girininkuose, Klaipėdos rajonas) – inžinierius, Lietuvos ir Vilkaviškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1966–1970 m. mokėsi Girininkų pradžios mokykloje, 1970–1974 m. – Vėžaičių aštuonmetėje mokykloje, 1974–1977 m. – Gargždų 2–oje vidurinėje mokykloje. 1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierius-statybininkas.

1982–1984 m. Alytaus Statybos tresto darbų vykdytojas, Vilkaviškio Statybos valdybos meistras, 1984–1987 m. darbų vykdytojas, vyr. darbų vykdytojas, 1987–1992 m. valdybos viršininkas. 1992–2011 m. UAB „Vilkasta" generalinis direktorius, valdybos pirmininkas.

2013–2019 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

1995–2019 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. valdybos narys, Statybos komiteto pirmininkas.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narys.

Vilkaviškio Rotary klubo narys. Sutuoktinė Rūta, vaikai Artūras, Arvydas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
4. ↑
| Kaltis |
| --- |
|  Kaltis Vyžančiuose |
| **Ilgis** | 24 km |
| **Baseino plotas** | 42 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,45 m³/s |
| **Ištakos** | Latvijos pasienis |
| **Žiotys** | Apšė |
| **Šalys** | Lietuva |

**Kaltis** – upė šiaurės vakarų Lietuvoje, Skuodo rajone; Apšės (Bartuvos baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Latvijos pasienyje, aukštupyje prateka Kalčių ežerą. Toliau teka į pietus, nuo Vižančių – į pietvakarius. Įteka į Apšę 26 km nuo jos žiočių, į vakarus nuo Gėsalų.

Intakas – Cedvė (kairysis). Vidutinis nuolydis 385 cm/km. Prie Kalties esančios gyvenvietės: Kaltys, Vižančiai, Gėsalai.

Upėvardis (dar žinomas kaip ***Kalčia***) kildinamas iš latv. *kalte* („sekli, smėlėta vieta ežere, kur tiesiami tinklai, džiovykla"). Šis žodis nuo latv. *kalst* („džiovinti, sausinti").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kaltis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 190
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 143
| **Kazys Kiela** |
| --- |
| Gimė | 1898 m. liepos 13 d.Saudogala, dab. Pasvalio rajonas |
| Mirė | 1963 m. balandžio 28 d. (64 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | rašytojas, vertėjas |

**Kazys Kiela** (g. 1898 m. liepos 13 d. Saudogaloje, dab. Pasvalio raj. – m. 1963 m. balandžio 28 d. Vilniuje) – lietuvių rašytojas, vertėjas, prieškaryje laikęsis kairiųjų pažiūrų, opozicionierius. Palaidotas Vilniaus Rasų kapinėse.

Biografija
----------

Akmuo Kazio Kielos atminimui
Kazys Kiela pradžios mokyklą lankė Bauskėje (Latvija), o po dviejų skyrių, nuo 1908 m. mokslą tęsė jau Biržų keturklasėje mokykloje. Čia Kaziui Kielai teko bendrauti su būsimu revoliucionieriumi, poetu Juliumi Janoniu. Nepakluso tėvų norui išleisti jį į kunigus. Per Pirmąjį pasaulinį karą K. Kiela atsidūrė Peterburge, o vėliau Voroneže. Čia jis 1918 m. baigė mokytojų kursus. Grįžęs į Lietuvą, 1918–1919 m. buvo vienas iš sovietinės valdžios kūrėjų Joniškėlyje. Laikėsi kairiųjų pažiūrų,už opozicinę veiklą buvo kalintas. Nuo 1928 m. apsigyveno Kaune, dirbo „Naujo žodžio" redakcijoje, buvo leidinių leidinių „Mūsų dienos", „Lietuvos žinios" bendradarbis, čia spausdino ir savo noveles.

2009 m. spalio mėnesį K. Kielai atminti pastatytas akmeninis paminklas šalikelėje tarp Saločių ir Žadeikonių.

Kūryba
------

K. Kielos apsakymų rinkinys „Tarp garuojančių nuodų" 1926 m. Kauno vyskupijos buvo įtrauktas į draudžiamų knygų sąrašą. Taip pat dar prieš karą rašytojas išleido knygas „Likimo grimasos" ir „Ežeras išskrido", o 1958 m. – „Slogi naktis".

Į lietuvių kalbą išvertė S. Žeromskio „Pavasarėjant", K. Simonovo „Rusų klausimas", A. Serafimovičiaus „Stebuklas", su A. Rimydžiu – I. Erenburgo „Trylika pypkių", į rusų kalbą – Juozo Baltušio „Parduotas vasaras". 1970 m. išleista jo apsakymų rinktinė „Karvės oda". 

K. Kielos kūryboje vyrauja socialinė tematika, ironiškai vaizduojama miesčionija. Pasakojimas dinamiškas, atmieštas humoru.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-11-13 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2014-11-13 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Kazio Kielos biografija
AB Aerotransport (ABA)| Originalus pavadinimas | Aktiebolaget Aerotransport |
| Pramonė | Aviacija |
| Perėmėjas (-ai) | Scandinavian Airlines System |
| Įkurta | 1924 m. kovo 27 d. |
| Įkūrėjas (-ai) | Carl Florman, Adrian Florman, Ernst Linder, John Björk, Johan Nilsson |
| Uždaryta | 1950 m. spalio 1 d. |
| Centrinė būstinė | Švedijos vėliava Švedija. Stokholmas |

**AB Aerotransport** arba **ABA,** nuo 1939 m. taip pat naudojusi pavadinimą – **Swedish Air Lines** – Švedijos oro transporto kompanija, veikusi 1924–1951 m.

Istorija
--------

AB Aerotransport buvo pirmoji aviakompanija Europoje, pradėjusi vykdyti keleivių pervežimus trimotoriais lėlktuvais (1925 m. Junkers G.24), taip pat antroji aviakompanija Europoje, pradėjusi naudoti Douglas DC-3 (1937 m.). 

AB Aerotransport Junkers F.13, nuo 1928 m. naudoti naktiniams pašto skrydžiams Stokholmas-LondonasAviakompanija 1924 m. tarp kitų reisų, vykdė ir maršrutą Stokholmas–Helsinkis–Talinas–Ryga–Klaipėda–Karaliaučius. Skrisdamas iš Stokholmo į Karaliaučių lėktuvas Klaipėdos oro uoste nusileisdavo 16:15, o atgal išskrisdavo kitą dieną – 7:45. Kelionė maršrutu Stokholmas – Klaipėda kainavo 250 Švedijos kronų, su savimi buvo galima nemokamai paimti iki 10 kg sveriantį rankinį bagažą, papildomas bagfao kilogramas kainavo 2 Švedijos kronas. Matomai skrydžiai į Klaipėdą buvo nepelningi, nes 1925 m. „AB Aerotransport" jų atsisakė. 1927 m. buvo planuojama pradėti jungtinius reisus su „Deutsche Luft-Hansa", kuri turėjo aptarnauti maršrutą Klaipėda-Karaliaučius-Dancigas, o iš dvejų patarųjų meistų keleiviasi galės pasinaudoti kitais AB „Aerotransport" ir partnerių aviakompanijų siūlomais maršrutais, pvz. į Varšuvą. Šie planai nebuvo įgyvendinti, nes Klaipėdos oro uostas tais metais dar prieš vasaros skrydžių sezoną užsidarė.

1946 m. „ABA" susisijungė su Danijos oro bendrove „Det Danske Luftfartselskab A/S", Norvegijos „Det Norske Luftfartselskap A/S", Švedijos „Svensk Interkontinental Lufttrafik" į koncerną, vėliau pavadintą „SAS".

Flotilė
-------

Visu savo egzistavimo laikotarpiu ABA eksploatavo šiuos orlaivius:

| Gamintojas | Modelis | Kiekis | Eksploatacijos |
| --- | --- | --- | --- |
| Pradžia | Pabaiga |
| Junkers | F.13 | 10 | 1924 | 1938 |
| Junkers | G.24 | 5 | 1925 | 1932 |
| Junkers | W 33 | 2 | 1929 | 1931 |
| Junkers | Ju 52 | 8 | 1932 | 1948 |
| Fokker | F.XII | 1 | 1932 | 1946 |
| Northrop | Delta | 1 | 1934 | 1937 |
| Northrop | Gamma | 1 | 1934 | 1936 |
| Fokker | F.VII | 1 | 1934 | 1942 |
| Fokker | F.XXII | 1 | 1935 | 1936 |
| Junkers | W 34 | 2 | 1935 | 1940 |
| Douglas | DC-3 | 10 | 1937 | 1948 |
| Junkers | Ju 86 | 1 | 1938 | 1940 |
| Boeing | B-17 | 9 | 1944 | 1948 |
| Douglas | DC-4 | 3 | 1946 | 1948 |

Šaltiniai
---------

1. 1 2  ABA 1924 m. vasaros skrydžių tvarkaraštis. Timetableimages.com
2. 1 2 3  ABA 1927 m. vasaros skrydžių tvarkaraštis. Timetableimages.com

Nuorodos
--------

* Lennart Andersson. *Before Junkers – AB Aerotransport’s Unknown Pre–History*
Koordinatės: 54°30′ š. pl. 36°12′ r. ilg.﻿ / ﻿54.500°š. pl. 36.200°r. ilg.﻿ / 54.500; 36.200

**Kalugos krateris** – smūginis krateris, esantis Rusijoje, Kalugos srityje. Tai viena iš dviejų Rytų Europos platformoje atrastų smūginių struktūrų, esančių giliai po žeme (kita – Obolono krateris).

Kalugos kraterio skersmuo siekia 15 km, amžius – apytikriai 380 ± 5 mln. m. (devonas). Kraterį dengia 800 m storio nuogulų sluoksnis; paviršiuje krateris neatsiveria. Smūgio metu dideliuose Rytų Europos kratono plotuose plytėjo vidinė jūra, kraterio vietoje vandens gylis siekė bent 300 m.

Iš pradžių manyta, kad darinys vulkaninės-tektoninės kilmės. XX a. septintajame dešimtmetyje, siekiant nustatyti, ar vieta tinkama požeminei dujų saugyklai įrengti, kraterio vietoje išgręžta daugiau nei 120 gręžinių, atlikti seisminiai tyrimai.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  V.L.Masaitis. The middle Devonian Kaluga impact crater (Russia): new interpretation of marine setting.
2. ↑  *Kaluga*. Earth Impact Database. Planetary and Space Science Centre University of New Brunswick Fredericton. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Fumaria officinalis** |
| --- |
| Vaistinė žvirbliarūtė (Fumaria officinalis)Vaistinė žvirbliarūtė (*Fumaria officinalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Žvirbliarūtiniai  *( Fumariaceae)* |
| Gentis: | Žvirbliarūtė  *( Fumaria)* |
| Rūšis: | Vaistinė žvirbliarūtė  *( Fumaria officinalis)* |

 |

**Vaistinė žvirbliarūtė** (*Fumaria officinalis*) – žvirbliarūtinių (*Fumariaceae*) šeimai priklausanti augalų rūšis. Paplitusi Vakarų ir Vidurio Europoje. 

Augalas vienmetis, 15-40 cm aukščio. Žiedai smulkūs, rausvi, netaisyklingi, gausiomis kekėmis susitelkę šakelių viršūnėlėse. Žydi gegužės-spalio mėnesiais. Nemalonaus kvapo, bet išdžiūvus šis kvapas dingsta.

Piktžolė. Auga daržuose, dykvietėse, šiukšlynuose, arimuose. Liaudies medicinoje vartojama odos ligų, egzemų, niežų gydymui, pleiskanų naikinimui. Taip pat gydomas hemorojus, gelta, padedama atsistatyti išsekusiam organizmui, varomas prakaitas, šlapimas. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinė žvirbliarūtė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
*Šis straipsnis apie Rusijos miestą. Apie eršketinę žuvį skaitykite straipsnyje Daūrinis eršketas.*

| Kaluga*Калуга* |
| --- |
|              |
| *Kaluga* |
|  |
| 

KalugaKaluga

54°33′00″ š. pl. 36°17′00″ r. ilg.﻿ / ﻿54.55000°š. pl. 36.28333°r. ilg.﻿ / 54.55000; 36.28333﻿ (Kaluga)Koordinatės: 54°33′00″ š. pl. 36°17′00″ r. ilg.﻿ / ﻿54.55000°š. pl. 36.28333°r. ilg.﻿ / 54.55000; 36.28333﻿ (Kaluga) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Kalugos sritis Kalugos sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1371 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 331 842  |
| **Plotas** | 168,8 km² |
| **Tankumas** (2021) | 1 966 žm./km² |
| **Altitudė** | 190 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 248xxx |
| **Tel. kodas** | +7 4842 |
|  **Vikiteka** | Kaluga |
|  |
| **Kirčiavimas** | Kalugà |

**Kaluga** – miestas vakarų Rusijoje, Vidurio Rusijos aukštumoje, kairiajame Okos krante, 160 km į pietvakarius nuo Maskvos; srities centras. Upių prieplauka, geležinkelio stotis, oro uostas.

Išvystyta mašinų, metalo, medienos, chemijos, lengvoji, statybų pramonė. Yra valstybinis pedagogikos universitetas, dramos teatras, muziejai (dailės, kraštotyros, K. Ciolkovskio, kosmonautikos istorijos). Stovi daug cerkvių (Šv. Jono Krikštytojo, Šv. Kosmo ir Damiano cerkvės XVIII a. Švenčiausiosios Trejybės soboras 1819 m.). Išlikęs akmeninis tiltas, Korobovų gyvenamasis namas (1697 m.). Miesto vakariniame pakraštyje yra kurortinė vietovė – Kaluga Boras.

Istorija
--------

Kalugos vietovardis neiškios kilmės: bandytas vesti iš sen. rusų *калыга* ('gardas, tvora' arba 'gatvė') arba *калуга* ('pelkė, klampynė' ir 'pusiasalis'), tiurkų *калыган* ('iškyšulys, aukštuma, kaukaras'), finougrų *халига* ('gūdi miško vieta').

Įkurta kaip pasienio tvirtovė Maskvos kunigaikštystės pietvakariuose valdant Simeonui, pirmąkart minima 1371 m. Ldk Algirdo laiške. Iš pradžių buvo žinoma kaip Simeonovo tvirtovė (*Симеоново городище*), buvo Jačenkos upės pusiasalyje, galbūt dėl to vėliau ir imta vadinti Kaluga. XIV a. įėjo į Možaisko kunigaikštystę. 1408 m. prie Kalugos sudaryta Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Maskvos didžiosios kunigaikštystės Ugros taika. Per 1427 jėgos demonstravimo žygį per Rusios žemes Kalugą pasiekė Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas. 1505–1518 m. Kaluga buvo dalinės kunigaikštystės sostinė.

1606–1607 įvyko žymus I. Bolotnikovo vadovaujamas valstiečių sukilimas. 1610 m. Kalugoje apsistojo ir buvo nužudytas Dmitrijus Apsišaukėlis II. Nuo 1796 m. – Kalugos gubernijos centras. 1930 m. tapo srities centru.

Sportas
-------

* FK Kaluga (futbolo klubas);
* Arena Annenki (rus. *«Аре́на А́нненки»*) futbolo stadionas, kurio talpa 3 565 žiūrovai;

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. 
4. ↑
5. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 187–188
6. ↑  В. А. Никонов. *Краткий топонимический словарь*. Москва: Мысль, 1966.
7. ↑  *Kaluga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Agrimonia eupatoria** |
| --- |
| Vaistinė dirvuolė ('Agrimonia eupatoria)Vaistinė dirvuolė (*Agrimonia eupatoria*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Erškėtiniai  *( Rosaceae)* |
| Gentis: | Dirvuolė  *( Agrimonia)* |
| Rūšis: | Vaistinė dirvuolė  *( Agrimonia eupatoria)* |

 |

 *Agrimonia eupatoria*  
**Vaistinė dirvuolė** (*Agrimonia eupatoria*) – daugiametis erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos, dirvuolių (*Agrimonia*) genties 30-150 cm aukščio žolinis augalas.

Stiebas stačias, viršutinė dalis kiek šakota, plaukuotas. lapai sudėtiniai, pertrauktai neporomis plunksniški, į viršūnę mažėjantys, apatinė pusė balsva, kartais šviesiai žalia, gausiai apaugusi plaukeliais. Žiedynas – paprasta, į viršūnę tankėjanti varpiška, 10-30 cm ilgio kekė. Žiedai taisyklingi, vainiklapiai geltoni. Vaisius 5-8 mm ilgio, 3-6,5 mm skersmens, vagotas, šeriuotas.

Auga pamiškėse, pievose, šlaituose, mėgsta saulėtas, sausas vietas. Žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais.

Vaistinė žaliava – antžeminė augalo dalis, pjaunama liepos mėnesį, kol nesubrendę vaisiai.

Žolėje yra 5 % rauginių medžiagų, eterio aliejaus, cholino, vitamino PP, apie 430 mg% askorbino rūgšties, flavonoidų, organinių rūgščių, mineralinių ir kitokių medžiagų.

Vartojami užpilai ir ištraukos gydant kepenų, virškinamojo trakto ligas ir odos pažeidimus; burnos ertmei skalauti sergant stomatitu, gingivitu, kai skauda gerklę. Iš stiebų ir lapų gaunami patvarūs geltoni dažai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinė dirvuolė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Arma custos** |
| --- |
| Arma custosBukaragės skydblakės (*Arma custos*) nimfa |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Blakės  *( Hemiptera)* |
| Šeima: | Skydblakės  *( Pentatomidae)* |
| Gentis: | Arma (gentis)  *( Arma)* |
| Rūšis: | Bukaragė skydblakė  *( Arma custos)* |

 |
| Binomas |
| ***Arma custos***Fabricius, 1794 |

**Bukaragė skydblakė** (*Arma custos*) – skydblakių (*Pentatomidae*) šeimos blakių rūšis.

Kūno ilgis – 10-14 mm. Spalva varijuoja nuo šviesiai rudos iki tamsiai rudos (ypač tamsiai rudos būna pabudusios iš žiemos miego). Antenų paskutinis segmentas gelsvas. Gyvena lapuočiuose medžiuose (pvz. alksniuose (*Alnus* sp.)).  

Ši blakė yra grėsmingas, kitoms vabzdžių rūšims, plėšrūnas, nes maitinasi tik neaugaliniu maistu, t. y. kitais vabzdžiais ir jų vikšrais, smulkiais vabalais, ypač mėgsta straubliukų (*Curculionidae*) šeimos atstovus. Ilgas, aštrus ir smailus blakės straubliukas lengvai perveria visą vabalą kiaurai. Tiriama, kaip būtų galima žemės ūkyje panaudoti šios blakės gyvenimo būdo ypatumus (kaip natūralaus gamtinio priešo).  

Panašios rūšys:  

Arkliarūkštinė kampuotblakė (*Coreus marginatus*). Pagrindinis skiriamasis požymis yra antenų paskutinis segmentas - arkliarūkštinės kampuotblakės jis yra tamsiai rudas, o bukaragės skydblakės – gelsvas.  

Lietuvoje randama.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bukaragė skydblakė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Valeriana officinalis** |
| --- |
| Vaistinis valerijonas (Valeriana officinalis)Vaistinis valerijonas (*Valeriana officinalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Valerijoniniai  *( Valerianaceae)* |
| Gentis: | Valerijonas  *( Valeriana)* |
| Rūšis: | Vaistinis valerijonas  *( Valeriana officinalis)* |

 |

**Vaistinis valerijonas** (*Valeriana officinalis*) – valerijoninių (*Valerianaceae*) šeimos, valerijonų (*Valeriana*) genties augalas. Lietuvoje dar žinomas tokiais liaudiškais pavadinimais: *baldrijolas*, *budrijonas*, *karštžolė*, *velnio barzda*.

Daugiametis, iki 2 m aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, nešakotas arba tik viršūnė šakota, tuščiaviduris. Šakniastiebis vertikalus, 2-4 m ilgio, šaknų daug, jos gelsvai rudos. Lapai neporomis plunksniški, skroteliniai – ilgakočiai, o stiebiniai – trumpakočiai arba bekočiai. Žiedai netikruose skėčiuose, kvapūs, balti arba rausvi. Vaisius – šviesiai rudas, pailgas lukštavaisis.

Žydi birželio – liepos mėn. Vaisiai subręsta liepos pabaigoje. Dauginasi sėklomis ir kereliais.

Auga drėgnose pievose, pakrantėse, vandens telkinių pakraščiuose, miškuose. Mėgsta lengvą priemolį ar priesmėlį, gana drėgną neutralios ar šarminės reakcijos dirvą.

Vaistams vartojami šakniastiebiai su šaknimis. Jie kasami rudenį arba anksti pavasarį. Išplaunami šaltame vandenyje ir džiovinami.

Vienamečiuose šakniatiebiuose ir šaknyse yra 0,44 %, dvimečiuose – 0,54–0,70 % eterinio aliejaus, 1,19–1,47 % valerijono rūgšties, alkaloidų, glikozido valerido, cukrų, organinių rūgščių, rauginių, mineralinių medžiagų.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinis valerijonas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Džefas Bezosasangl. *Jeff Bezos*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1964 m. sausio 12 d. (59 metai)Albukerkė, Naujoji Meksika, JAV |
| Tautybė | amerikietis |
| Sutuoktinis (-ė) | MacKenzie Bezos(1993–2019)
Janina Bezos (2020-dabar) |
| Vaikai | 4 |
|  |
| Alma mater | Prinstono universitetas |

**Džefas Bezosas** (*Jeff Bezos*; g. 1964 m. sausio 12 d.) – JAV verslo magnatas, filantropas, elektroninės komercinės bendrovės „Amazon" įkūrėjas, „The Washington Post" laikraščio savininkas, vienas turtingiausių pasaulio žmonių, kurio turtas 2020 m. gegužės 26 d. duomenimis vertintas 146,9 mlrd. JAV dolerių arba apie 133,8 mlrd. eurų.

Biografija
----------

Džefas Bezosas gimė 1964 m. Albukerkės mieste, Naujojoje Meksikoje, JAV. 1986 m. jis baigė studijas Prinstono universitete, netrukus po to įsidarbino Volstryto banke, kaip kompiuterijos inžinierius.

1994 m. Džefas Bezosas įkūrė elektroninę knygų parduotuvę „Amazon". 1997 m. bendrovė „Amazon" išleido akcijas NASDAQ biržoje, prieš pat Interneto bendrovių burbulo sprogimą jo asmeninis turtas pasiekė 12 mlrd. USD ribą. 2001 m. jo turtas sumenko iki 2 mlrd. USD sumos. 2003 m. vos nežuvo malūnsparnio avarijoje Teksase.

2013 m. Džefas Bezosas įsigijo „The Washington Post" už 250 mln. JAV dolerių. 2017 m. kovą jam priklausė 17 % „Amazon" bendrovės akcijų, jis buvo antras turtingiausias žmogus pasaulyje. Jis taip pat vysto kosminių ekspedicijų verslą „Blue Origin".

Išnašos
-------

1. ↑  „Forbes". *Forbes*. Nuoroda tikrinta 2017-07-02.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Michael O'Leary** |
| --- |
|  |
| Michael O'Leary |
| Gimė | 1961 m. kovo 20 d. (62 metai)Malingaras, Airija |
| Tautybė | airis |
| Sutuoktinis (-ė) | Anita Adamson |
| Vaikai | Sophie, Luke |
|  |
| Veikla | vienas turtingiausių Airijos žmonių, verslininkas, vienas iš oro bendrovės Ryanair įkūrėjų bei dabartinis vadovas. |
|  |
| Alma mater | Dublino universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Michael O'Leary |

**Michael O’Leary** (g. 1961 m. kovo 20 d.) – verslininkas iš Airijos, vienas turtingiausių šalies žmonių.

Biografija
----------

Michael O’Leary gimė 1961 m. kovo 20 d. Malingaro mieste Airijoje. Baigęs vidurinę mokyklą 1973 m. jis įstojo į Dublino universitetą, kurį baigė 1983 m.

O’Leary pradėjo dirbti mokesčių sistemoje, o 1985 m. pradėjo dirbti Airijos verslininkui Tony Ryan. Apie 1987 m. jie abu įkūrė „Ryanair" skrydžių kompaniją. Nuo 1994 m. sausio mėnesio jai pradėjo vadovauti Michael O’Leary. Kompanija vadina save mažų sąnaudų oro linijų bendrove ir siūlo vienas mažiausių skrydžių kainų Europoje.
| **Salvia officinalis** |
| --- |
| Vaistinis šalavijas (Salvia officinalis)Vaistinis šalavijas (*Salvia officinalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Šalavijas  *( Salvia)* |
| Rūšis: | Vaistinis šalavijas  *( Salvia officinalis)* |

 |

**Vaistinis šalavijas** (*Salvia officinalis*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos puskrūmis, kilęs iš Viduržemio jūros regiono.

Augalas žolinis, daugiametis, 50-100 cm aukščio. Stiebas šakotas, keturbriaunis, apačioje sumedėjęs. Lapai priešiniai, pailgi, raukšlėti, apatinė pusė pilkšvai žalia. Žydi birželio-liepos mėnesiais smulkiais, mėlynai violetiniais žiedais. Vaisiai – apvalūs, juodi riešutėliai, subręstantys rugsėjo mėnesį. Augalas dauginasi sėklomis.

Kvapnūs šalavijo lapai naudojami ruošiant žuvį, alkoholinius gėrimus, konservus, maisto koncentratus. Duoda maistui aštraus kvapo ir kartoko skonio. Tinka dėti į padažus, mėsos gaminius, kepsnius (ypač kiaulienos, žvėrienos, paukštienos), sriubas.

Gydomosios savybės
------------------

Vaistinis šalavijas nuo seno daugelyje kraštų naudojamas kaip vaistinis augalas. Pasižymi kvapniu eteriniu aliejumi, besikaupiančiu daugiausia lapuose (1,3–2,5 %). Jame yra natūralaus antibiotiko salvino, lemiančio antiseptines augalo savybes. Lapų nuoviras skatina skrandžio ir kasos sekrecijos liaukų veiklą, dezinfekuoja, slopina uždegimus. Juo gydoma angina, chroniški tonzilitai, kvėpavimo ligos, burnos pažeidimai, radikulitas, osteoporozė, stomatitas, odos pažeidimai, plaukų slinkimas ir kt. Šaknų preparatai vartojami sergant reumatoidiniu artritu, mastitu, dismenorėja, limfmazgių uždegimais. Pakilus kraujospūdžiui, sumažinti jį galima pakvėpavus sausų šalavijo lapų aromatu.

* PožymiaiPožymiai
* ŽiedaiŽiedai
* Jauni lapaiJauni lapai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Победимова, Е. Г. *Шалфей* // Флора СССР : в 30 т. / начато при рук. и под гл. ред. В. Л. Комарова. – М.—Л. : Изд-во АН СССР, 1954. – Т. XXI / ред. тома Б. К. Шишкин. – 703 с. – 3000 экз. – С. 257–258.
2. ↑  Дудченко Л. Г. Козьяков А. С. Кривенко В. В. *Пряно-ароматические и пряно-вкусовые растения: Справочник* / Отв. ред. К. М. Сытник. – К.: Наукова думка, 1989. – 304 с. – 100 000 экз. – ISBN 5-12-000483-0.
| Bukavupranc. *Bukavu* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

BukavuBukavu

2°30′0″ p. pl. 28°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.50000°š. pl. 28.86667°r. ilg.﻿ / 2.50000; 28.86667﻿ (Bukavu)Koordinatės: 2°30′0″ p. pl. 28°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.50000°š. pl. 28.86667°r. ilg.﻿ / 2.50000; 28.86667﻿ (Bukavu) |
|  |
| **Valstybė** | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika |
| **Provincija** | Pietų Kivu |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 806 940  |
| **Altitudė** | 1 498 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Bukavu |

**Bukavu** (pranc. *Bukavu*) – miestas Kongo Demokratinės Respublikos rytuose, Kivu ežero pakrantėje, į vakarus nuo Ruandos miesto Šangugu (atskirtas Ruzizi upės). Pietų Kivu provincijos sostinė. Yra laivybinis uostas, oro uostas, keliai į Gomą, Kisanganį, Bužumbūrą, Uvirą. Maisto, tekstilės, chemijos pramonė, statybinių medžiagų gamyba. Laivų remontas. Verčiamasi žvejyba. Netoli miesto yra Kahuzi-Bjegos nacionalinis parkas.

Istorija
--------

Gyvenvietė belgų oficialiai įkurta 1901 m. ir pavadinta ***Kostermanviliu*** (*Costermansville*). Miestas buvo Kivu provincijos sostine, populiaria europiečių poilsiaviete. 

1966 m. Kostermanvilis pervadintas į Bukavu. 

Ruandos genocido metu į miestą suplūdo hutų pabėgėliai, vėliau čia įsiplieskė karai, vyko grubūs žmogaus teisių pažeidimai.

Sportas
-------

* FC Étoile du Kivu – futbolo klubas;
* Stade de la Concorde – stadiono talpa 16 tūkst. žiūrovų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 76
2. ↑  SOCCERWAY: FC Étoile du Kivu
3. ↑  Stade de la Concorde; talpa – 16 tūkst.
| **Michailas Bogdasarovas** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Michailas Bogdasarovas |
| Visas vardas | Միխայիլ Սերգեյի Բաղդասարով |
| Gimė | 1960 m. spalio 8 d. (62 metai)Maskva, RTFSR |
| Tautybė | armėnas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius |

**Michailas Bogdasarovas** (arm. Միխայիլ Սերգեյի Բաղդասարով, rus. *Михаил Богдасаров*, g. 1960 m. spalio 6 d. Maskvoje) – armėnų kilmės Rusijos teatro ir kino aktorius.

Biografija
----------

1979 m. sėkmingai išlaikė egzaminus GITIS ir buvo įtrauktas į L. I. Kasatkinos ir S. N. Kolosovo kursus.

1983 m. baigė GITIS ir atvyko dirbti į Obrazcovo lėlių teatrą. 1984 m. pradėjo vaidinti filmuose, debiutavo filme „Geriausias mūsų gyvenimo kelias". Vėliau buvo „Sniego karalienės paslaptis", „Bendrakeleivė", „Original Rus" ir daugybė kitų. 1988 m. prisijungė prie Olego Tabakovo teatro studijos trupės.

Pirmojo pripažinimo sulaukė 1990-aisiais, nusifilmavęs sausų sulčių reklamoje, o publika gerai įsiminė jo frazę: „Tik įpilk vandens".

2011 m. baigė Aukštuosius scenaristų ir režisierių kursus (VKSR, V. Chotinenko, P. Finno, V. Fenčenkos kursas).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* kinopoisk.ru
* kino-teatr.ru
| Jedžiotų paminklas partizanams Vaitkams |
| --- |
|  |
| 

Jedžiotų paminklas partizanams VaitkamsJedžiotų paminklas partizanams Vaitkams

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°15′21″š. pl. 21°44′35″r. ilg.﻿ / ﻿56.255747°š. pl. 21.742944°r. ilg.﻿ / 56.255747; 21.742944Koordinatės: 56°15′21″š. pl. 21°44′35″r. ilg.﻿ / ﻿56.255747°š. pl. 21.742944°r. ilg.﻿ / 56.255747; 21.742944 |

 |
| Vieta | Skuodo rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Aleksandrijos seniūnija |
| Aukštis | 1,70 m |
| Plotas | 1 m² |
| Naudotas | Pastatytas 2010 m. |

**Jedžiotų tipinis atminimo ženklas partizanams Vaitkams atminti** yra šiaurinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Jedžiotuose (Aleksandrijos seniūnija), 3,45 km į pietryčius nuo kelio  **170**  Mažeikiai–Skuodas  ir kelio Klauseikiai–Jedžiotai kryžkelės, 0,96 km į rytus nuo Jedžiotų gatvės.

Paminklas
---------

Atminimo ženklas betoninis, tipinis, trikampės stačiasienės Laisvės kolonos su Jogailaičių dvigubo kryžiaus siluetu viršūnėje pavidalo, įmontuotas į apskritą betoninį cokolį, įbetonuotas žemėje, dažytas baltais dažais.

Priekinėje plokštumoje yra baltais dažais paryškintas užrašas: „ŽEMAIČIŲ APYGARDOS / PARTIZANAMS / KILUSIEMS IŠ / JEDŽIOTŲ KAIMO // PARTIZANŲ RĖMĖJAS / BRONISLOVAS VAITKUS / G. 1898 M. / 1947 MIRĖ MACIKŲ / LAGERYJE // SKIRMANTO BŪRIO / PARTIZANAS / BRONIUS VAITKUS / AUKŠTAITIS / G. 1929 M. / 1949 ŽUVO / KAUKOLIKŲ KAIME".

Paminklo aukštis – 1,70 m, teritorijos plotas – 1 m².

Istorija
--------

Šioje vietoje stovėjo Jedžiotų kaimo (Ylakių vls. Mažeikių apskr.) ūkininkų Bronislovo ir Julijonos Vaitkų sodyba. Jos savininkas Bronislovas Vaitkus (1898–1947) po Antrojo pasaulinio karo buvo Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos partizanų rėmėjas. Už tai  1946 m. rugsėjo 20 d. suimtas, kalintas Mažeikių kalėjime. 1947 m. sausio 9  d. Karo tribunolo nuteistas 7 metams lagerio, išvežtas į Macikų (Šilutės) lagerį, Šilutės apskr. kuriame 1947 m. rugpjūčio 5 d. mirė.

Jo sūnus Bronius Vaitkus (1929–1949) tapo Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Skirmanto kuopos partizanu *Aukštaičiu*. Žuvo 1949 m. gretimame Kaukolikų k. Apuolės apyl. Skuodo vls. Kretingos apskr.

Per pokario melioraciją sodyba nugriauta. Artimųjų rūpesčiu jos vietoje 2010 m. atidengtas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas) pokario rezistencijos dalyviams tėvui ir sūnui Vaitkams atminti.

Šaltiniai
---------


* Lietuvos gyventojų genocidas, 1944–1945. – Vilnius: LGGRTC, 2005. – T. 2 (Š-Ž). – P. 278
| **Artemisia dracunculus** |
| --- |
| Vaistinis kietis (*Artemisia dracunculus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Kietis  *( Artemisia)* |
| Rūšis: | Vaistinis kietis  *( Artemisia dracunculus)* |

 |

**Vaistinis kietis** arba **peletrūnas** (*Artemisia dracunculus*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos kiečių (*Artemisia*) genties augalas.

Daugiametis žolinis 60-150 cm aukščio augalas. Stiebas tiesus, lapai ilgi, ištisiniai, viršūnėje su trumpais dygleliais. Graižai rutuliški. Siaurame šluoteliniame žiedyne susitelkę balsvi smulkūs žiedai. Žydi liepos – rugpjūčio mėn.

Sudėtis
-------

Turi apie 42 mg vitamino C, 15 mg provitamino A, eterinio aliejaus.

Mityba
------

Dėl kvapo, kurį sukelia eteriniai aliejai, šviežia ir džiovinta vaistinio kiečio žolė nuo seno vartojama kaip prieskonis. Dedama į daržovių ir mėsos patiekalus, gardinamos sriubos. Prancūzų virtuvėje jis derinamas su vištiena, lazanija, žuvies ir kiaušinių patiekalais, švieži ūgliai taip pat dedami į actą, kad suteiktų jam aromatą.

Vaistinis kietis valgomas su sūriu, rūgpieniu, kaip salotos ir stalo žalumynas. 

Šis prieskonis dedamas į raugiamus agurkus, pomidorus, grybus, į marinatus.

Vaistinį kietį ypač mėgsta Kaukaze, arabų, rusų, armėnų ir persų kalbomis jis vadinamas *tarchun* (թարխուն, tariama [tarˈxuːn]; Тархун), nuo šio pavadinimo kilęs ir gaiviojo gazuoto ryškiai žalios spalvos gėrimo „Tarchun", gaminamo iš vaistinių kiečių cukrinio užpilo, pavadinimas.

Etimologija
-----------

Šio augalo lotyniškas pavadinimas kilęs iš senovės graikų žolininko ir farmakologo Pedanius Dioscorides, parašiusio knygą apie vaistinius augalus. Tuo metu buvo tikima, kad augalo išvaizda atspindi galimus jo panaudojimo būdus. Dėl spirališkos šaknies formos buvo manoma, kad kietis gali išgydyti gyvačių įkandimus. Iš čia kilo graikiškas kiečio pavadinimas *drakon*, arabiškas *tarkhum* (mažas drakonas), lotyniškas *dracunculus* (mažas drakonas).

Vaistinės augalo savybės
------------------------

Liaudies medicinoje vartojamas kaip šlapimą varanti priemonė. Ideali priemonė pirties procedūrų metu, įdedama į vantas. Skleidžia malonų kvapą.

Kietyje yra flavonoido apigenino pasižyminčio priešvėžiniu veikimu. Kietis padeda sužadinti apetitą, gerina virškinimą, vartojamas kaip vaistas nuo vidurių pūtimo. Skystu ekstraktu gydomas lėtinis gastritas su pakitusia skrandžio sulčių sekrecija. 1-2 valgomieji šaukštai ekstrakto, išgerti 15-20 min. prieš valgį, padeda normalizuotis skrandžio sulčių rūgštingumui. 

Šaknų degtinės antpilas XIX a. buvo vartojamas kaip raminantis ir traukulius slopinantis vaistas. Duodamas nuo epilepsijos, spazminių traukulių. 

Rusijoje ir Kaukaze žolę vartojo nuo vandenės ir skorbuto. Iki šiol juo gydoma avitaminozė.

Nuorodos
--------

1. ↑  Tarragon at Sally's Place


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinis kietis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Maadi kultūra |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← | **4000 m. pr. m. e. – 3400 m. pr. m. e.** | → |

 |  |
| *Kultūros dirbinys* |
|  |
| **Dab. valstybės** | Egiptas |
| **Ist. regionas** | Žemutinis Egiptas |
| **Gyvenvietės** | Maadi, Buto |
|  |
| **Amžius** | Eneolitas |
| **Lingvistinė grupė** | proto-egiptiečiai |
|  |

**Maadi kultūra** arba **Maadi-Buto kultūra** – eneolito archeologinė kultūra, IV tūkst. pr. m. e. klestėjusi Žemutiniame Egipte. Pavadinta nuo Maadi gyvenvietės (dabartinio Kairo priemiestyje). Tuo metu Aukštutiniame Egipte klestėjo Amros kultūra ir Gerzos kultūra.

Bruožai
-------

Maadi kultūra susidarė iš El Omario kultūros ir užgožė kitas dvi Žemutinio Egipto kultūras – Fajumo ir Merimdos.

Kultūros gyventojai vertėsi medžiokle, žvejyba, rinkimu, iš dalies žemdirbyste, gyvulininkyste. Naudojo akmeninius ir kaulinius įrankius, turėjo ir varinių dirbinių. Kultūros atstovai vykdė intensyvią prekybą su aplinkiniais kraštais. Į Žemutinį Egiptą buvo gabenamas bazaltas, varis, keramika, kriauklės. Savo kultūra gyventojai buvo artimi Palestinos kultūroms. Jie gamino lipdytą juodos spalvos keramiką, neretai ją poliruodavo. Taip pat gamino akmeninius indus, daugiausia iš bazalto.

Apie 3400 m. pr. m. e. Žemutinio Egipto Maadi kultūrą užgožė Aukštutiniame Egipte kilusi Nakados III kultūra, ir prasidėjo Protodinastinis laikotarpis.
Estijos valstybės vadovų rezidencija Taline 1919-1929 m. (dabar Vokietijos ambasada)
**Estijos valstybės vadovas** (est. *Riigivanem*, pažodžiui *valstybės seniūnas*) – tarpukario valstybės institucija Estijoje, valstybei vadovavusio asmens pareigos 1920–1937 m. Jis kartu vykdė prezidento ir ministro pirmininko funkcijas, paprastai atliekamas daugelyje demokratinių šalių.

Pagal 1920 m. birželio 15 d. priimtą Estijos konstituciją, vyriausybės nariais buvo laikomi valstybės vadovas ir ministrai. Valstybės vadovas atstovavo Estijos respubliką, koordinavo vyriausybės veiklą ir vedė jos posėdžius. Vyriausybė iš savo narių tarpo skirdavo valstybės vadovo pavaduotoją. Pagal konstituciją, valstybės vadovas praktiškai turėjo mažai realių galių, pvz. negalėjo atlikti arbitro vaidmens parlamento ir vyriausybės konflikto atveju, nes buvo visiškai priklausomas nuo deputatų ir bet kada galėjo būti atstatydintas.

Institucijos reforma
--------------------

Dėl chroniško vyriausybės nestabilumo (18 vyriausybių ir 10 valstybės vadovų) buvo siekiama permainų valstybės valdyme. Po 1934 m. sausio 24 d. konstitucijos valstybės vadovo institucija buvo reformuota, labiau atitiko prezidento pareigybę, nes vyriausybės vadovas jau turėjo būti išrenkamas atskirai. Tačiau po 1934 m. Konstantino Petso įvykdyto valstybės perversmo, vien tokios valstybės vadovo pareigos nebeegzistavo, nes K. Petsas iki 1937 m. buvo ir valstybės, ir vyriausybės vadovu. 

Pereinamojo laikotarpio įstatymu nustatytos laikinos valstybės protektoriaus (*riigihoidja*) pareigos, iki prezidento rinkimų pavedant ministrui pirmininkui atlikti ir valstybės vadovo funkcijas. L. Petsas šias pareigas užėmė iki 1938 m. balandžio 24 d. o po to jis buvo pirmasis Estijos prezidentas.

Valstybės vadovai
-----------------

Estijos valstybės vadovais įvairiu laiku buvo:

* Ants Piip
* Konstantin Päts
* Juhan Kukk
* Friedrich Akel
* Jüri Jaakson
* Jaan Teemant
* Jaan Tõnisson
* August Rae
* Otto Strandman
* Kaarel Eenpalu

Nuorodos
--------

* Estijos vyriausybės ir valstybės vadovai
* WorldStatesmen - Estonia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Baltarusijos prezidentas** (blrs. *Прэзідэнт Рэспублікі Беларусь*) – Baltarusijos vadovas. Šios pareigos buvo pristatytos šalyje 1994 m. priėmus šalies konstituciją. Baltarusijos prezidento postas pakeitė iki tol aukščiausiu buvusį Aukščiausiosios Tarybos pirmininko postą. Prezidento pareigos yra vykdyti vietinę ir užsienio politiką, ginti gyventojų teises ir visuotinę gerovę bei laikytis šalies konstitucijos.

Šalies prezidento kadencija trunka 5 metus, o iki tol, kol ji buvo pakeista, tas pats žmogus prezidento poste galėjo būti tik dvi kadencijas iš eilės. Po 2004 m. referendumo konstitucijos pakeitimų šalies prezidento kadencijos nėra ribojamos.

Nuo pat pirmos kadencijos 1994 m. liepos 10 d. šalies prezidentu yra Aleksandras Lukašenka.

2010 m. rinkimų rezultatai
--------------------------

*Pagrindinis straipsnis – 2010 m. Baltarusijos prezidento rinkimai*.

| Vieta | Kandidatas | Balsai |
| --- | --- | --- |
| Balsų skaičius |  % |
| **1** | **Aleksandras Lukašenka** | **5,122,866** | **79.67%** |
| 2 | Andrei Sannikaŭ | *(164,000)* | 2.56% |
| 3 | Jaraslaŭ Ramančuk | 126,986 | 1.97% |
| 4 | Gregory Kostusev | 126,645 | 1.97% |
| 5 | Uladzimir Niakliajeŭ | 113,747 | 1.77% |
| 6 | Vital Rymašeŭski | 70,433 | 1.1% |
| 7 | Viktor Tereshchenko | 69,653 | 1.08% |
| 8 | Mikalai Statkievič | *(67,000)* | 1.04% |
| 9 | Ales Michalevič | 65,598 | 1.02% |
| 10 | Dmitry Uss | *(31,000)* | 0.48% |
| Prieš visus | 6.47% |
| Rinkėjų aktyvumas | 92.9% |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Estijos juodmargiai galvijai |
| --- |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | Estijos vėliava Estija |
| **Kilmė** | Vietiniai galvijaixOlandijos juodmargiai |

**Estijos juodmargiai** – pieninių galvijų veislė išvesta daugiau kaip prieš 100 metų, kai Estijos vietiniai galvijai buvo sukryžminti su Olandijos bei kitų Europos šalių juodmargiais. Veislė iki 1951 metų buvo vadinama Estijos Holšteinų – fryzų veisle. 1975 m. ji buvo gerinama JAV Holšteinų veislės galvijais. Labai pagerėjo pieno produktyvumas, kai 1980 m. buvo panaudotas Kanados Holšteinų bulių kraujas.

Estijos juodmargiai (Holšteinai) pasižymi stambiu, kompaktišku kūno sudėjimu, yra tvirto skeleto. Karvių aukštis ties ketera – 140 cm, bulių – 158 cm, karvių svoris 600 kg, bulių – 1100 kg. Vidutinis šios veislės karvių pieno riebumas – 4,19 %, o baltymingumas – 3,28 %. Galvijų skaičius 2007 m. birželio 1 d. Lietuvoje – 14.
**Baltarusijos ryšiai ir telekomunikacijos:**

**Telefonija**

* Laidinių telefonų naudotojų: 3,9741 mln. (2011 m.)
* Mobiliųjų telefonų naudotojų: 10,3 mln. (2011 m.)

**Radijas**

* Radijo stotys: 37 FM, 28 AM, 11 trumpųjų bangų
* Radijo naudotojai: 3,02 mln. (1997 m.)

**Televizija**

* Televizijos stočių: 77 (2010 m.)
* Televizijos naudotojų: 2,52 mln.

**Internetas**

* Interneto kodas: .by
* Interneto tiekėjų: 23
* Interneto naudotojų: 6 mln. (2007 m.)

Šaltiniai
---------

* CIA Factbook Archyvuota kopija 2016-02-11 iš Wayback Machine projekto.
* Šalių statistika Archyvuota kopija 2007-03-14 iš Wayback Machine projekto.

v • a • r **Europos šalių ryšiai** 

Airija |
Albanija |
Andora |
Armėnija |
Austrija |
Azerbaidžanas |
Baltarusija |
Belgija |
Bosnija ir Hercegovina |
Bulgarija |
Čekija |
Danija |
Estija |
Graikija |
Gruzija |
Islandija |
Ispanija |
Italija |
Jungtinė Karalystė |
Juodkalnija |
Kazachija |
Kosovas |
Kroatija |
Latvija |
Lenkija |
Lichtenšteinas |
Lietuva |
Liuksemburgas |
Šiaurės Makedonija |
Malta |
Moldavija |
Monakas |
Norvegija |
Nyderlandai |
Portugalija |
Prancūzija |
Rumunija |
Rusija |
San Marinas |
Serbija |
Slovakija |
Slovėnija |
Suomija |
Švedija |
Šveicarija |
Turkija |
Ukraina |
Vatikanas |
Vengrija |
Vokietija
Marteno van Hemskerko „Autoportretas su Romos Koliziejumi", 1553 m.
**Martenas van Hemskerkas** (ol. *Maarten (Maerten) van Heemskerck*, 1495 m. – 1574 m. spalio 1 d. Harlemas) – XVI a. Nyderlandų renesanso laikotarpio tapytojas ir piešėjas.

Biografija
----------

Martenas van Hemskerkas gimė 1495 m. Hemskerko kaime Olandijoje, netoli Harlemo. Jo tėvas Jacob Willemsz. van Veen buvo ūkininkas. Pasak Karelo van Mandero, Hemskerkas iš pradžių mokėsi pas Cornelis Willemsz. Harleme ir po to pas Jan Lucasz. Delfte. Nei vienas šių dailininkų kūrinys nėra žinomas. 1527 − 1530 m. Hemskerkas dirbo kartu su Janu van Skoreliu Harleme. Van Skorelis naudojo naujovišką Olandijoje tapybos manierą, kurią perėmė savo kelionių į Italiją metu. Hemskerkas gyveno Harleme iki 1532 m. gegužės ir pats išvyko į Italiją, atvyko į Romą liepos mėnesį.

Romoje Martenas van Hemskerkas piešė pagal antikinės architektūros ir skulptūros pavyzdžius, buvo paveiktas Rafaelio dailės. Jį taip pat paveikė Mikelandželas ir Frančeskas Salviatis. Tikėtina, kad pakeliui namo Hemskerkas pabuvojo Mantujoje, kur galėjo susipažinti su Džulijo Romano kūriniais. 1537 m. Hemskerkas grįžo į Harlemą, kuriame gyveno iki mirties. Jis priklausė vietos Šv. Luko tapytojų gildijai, užėmė deakono postą 1554 metais. Nuo 1548 m. Hemskerkas ruošė piešinius graviūroms. 1572 m. ispanų apgulties metu Hemskerkas trumpam buvo palikęs Harlemą ir gyveno Amsterdame. Martenas van Hemskerkas mirė 1574 m. spalio 1 d. Harleme.

Darbų galerija
--------------

* „Vyro portretas, tikriausiai Pieter Gerritsz Bicker" (apie 1529, Amsterdamo valstybinis muziejus) „Vyro portretas, tikriausiai Pieter Gerritsz Bicker" (apie 1529, Amsterdamo valstybinis muziejus)
* „Moters su verpimo rateliu portretas" (apie 1531, Thyssen-Bornemisza muziejus, Madridas) „Moters su verpimo rateliu portretas" (apie 1531, Thyssen-Bornemisza muziejus, Madridas)
* „Bakcho triumfo eisena" (apie 1536-37, Meno istorijos muziejus, Viena) „Bakcho triumfo eisena" (apie 1536-37, Meno istorijos muziejus, Viena)
* „Nukryžiavimas" (1543, Vaizduojamojo meno muziejus, Gentas) „Nukryžiavimas" (1543, Vaizduojamojo meno muziejus, Gentas)
* „Ecce Homo triptikas" (apie 1559-60, Franso Halso muziejus, Harlemas) „Ecce Homo triptikas" (apie 1559-60, Franso Halso muziejus, Harlemas)

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maarten van Heemskerck** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Encyclopaedia Britannica tinklalapis
* Vašingtono dailės galerijos informacija
* wga.hu tinklalapis
| ***Baltas, geltonas ir juodas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Sergio Corbucci |
| Vaidina | Giuliano GemmaTomas MilianEli WallachCarla Mancini |
| Metai | 1975 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 112 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Baltas, geltonas ir juodas** (it. *Il bianco, il giallo, il nero*) – 1975 m. Italijoje sukurta komedija, vesterno „Raudona saulė" parodija. Tai buvo paskutinis „spageti" vesterno žanro filmas, kurį režisavo Sergio Corbucci.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

JAV prezidentui gabenamą dovaną – žirgą iš Japonijos – pagrobia buvę konfederatų armijos kariai, dabar tapę plėšikais. Susiklosčius aplinkybėms, į dovanos paieškas leidžiasi keista kompanija: lošėjas šerifas Gideonas, pravarde „Juodas", žinomas vagis Blankas de Blankas („Baltas") ir japonas Sakura („Geltonas")...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Giuliano Gemma – Blankas de Blankas / „Baltas"
* Tomas Milian – Sakura / „Geltonas"
* Eli Wallach – šerifas Gideonas / „Juodas"
* Manuel de Blas – majoras Donovanas
* Jacques Berthier – Kelis Batleris
* Romano Puppo – Kadis
* Nazareno Zamperla
* Cris Huerta
* Carla Mancini

Šaltiniai
---------

1. ↑  Antonio Bruschini (1998). *Western all'italiana: The specialists*. Glittering images. p. 63. ISBN 88-8275-034-5.