recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Vainežerio senosios kapinės |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Vainežerio senosios kapinėsVainežerio senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°04′47″š. pl. 23°40′49″r. ilg.﻿ / ﻿54.079845°š. pl. 23.680237°r. ilg.﻿ / 54.079845; 23.680237Koordinatės: 54°04′47″š. pl. 23°40′49″r. ilg.﻿ / ﻿54.079845°š. pl. 23.680237°r. ilg.﻿ / 54.079845; 23.680237 |

 |
| Vieta | Lazdijų rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Kapčiamiesčio seniūnija |
| Plotas | 0,0782 ha |
| Naudotas | XVI a. – XX a. pr. |
| Registro Nr. | u. k. 27507 (L1355) |

**Vainežerio senosios kapinės** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 27507, senas vertybių registro kodas – L1355) – neveikiančios kapinės pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Vainežeryje (Kapčiamiesčio seniūnija), 0,95 km į šiaurės rytus nuo Justinavo ir Šventaduonės gatvių kryžkelės, Veisiejų regioniniame parke.

Kapinės
-------

Įrengtos kaimo šiaurės rytiniame pakraštyje, aukštumos pietinėje papėdėje, 90 m į rytus nuo Ančios ežero. Teritorija stačiakampio plano, pailga rytų – vakarų kryptimi, 29 x 18 m dydžio, dirvonuoja. Paviršius lygus, nežymiai žemėja į pietryčių pusę. Pietinėje dalyje pastatytas medinis, kryžiaus su dvišlaičiu stogeliu pavidalo, kapinių anotacinis ženklas, prie kurio pritvirtinta stačiakampė lentelė su užrašu: „VAINEŽERIO KAIMO / SENOSIOS / KAPINĖS". Aplinkui kapines plyti dirvonuojantis laukas. Į rytus nuo kapinių stovi vienkieminė sodyba.

Teritorijos plotas – 0,0782 ha.

Istorija
--------

Kapinės įrengtos XVI a. veikė iki XIX a. pr. Atsitiktiniams pavieniams laidojimams naudotos iki XX a. pr. Jose palaidoti Justinavo dvaro valstiečiai, daugiausia maro ir kitų masinių užkrečiamųjų ligų aukos. 

2003 m. registruotos nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (kodas L1355), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vainežerio k. senosios kapinės. Kultūros vertybės pagrindinis dosjė (L1355). Vilnius, Kultūros paveldo centras, 2002 m. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka
2. ↑  Valstybės žinios – 2003 m. birželio 30 d. – Nr. 64-2936
3. ↑  Valstybės žinios – 2005 m. gegužės 7 d. – Nr. 58-2034

Nuorodos
--------

* „Vainežerio k. senosios kapinės". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2015-09-09.
Įstrižainės ilgis taip pat dar yra ekranų dydžių matavimo vienetas.
**Įstrižainė** (dar vadinama **diagonalė**) – atkarpa, jungianti dvi negretimas daugiakampio viršūnes.

Geometrijoje įstrižainė yra bet kokia linija, einanti tarp daugiakampio kampų. Taigi kvadratas turi dvi įstrižaines, o penkiakampis – penkias. Bendruoju atveju kiekvienas *n-*kampis *(n≥3)* turi

{\displaystyle {\frac {n(n-3)}{2}}\,}
įstrižaines, nes kiekviena viršūnė turi įstrižaines į visas kitas viršūnes, išskyrus į save ir į dvi gretimas. Dėl šios priežasties trikampis neturi įstrižainių.

Trimatis briaunainis gali turėti dviejų tipų įstrižaines: skirtingų paviršių įstrižaines, kurios jungia negretimas viršūnes ir briaunainio įstrižainės, jungiančias dvi tam pačiam paviršiui nepriklausančias briaunainio viršūnes.

Tetraedras, kaip ir trikampis, neturi įstrižainių.

Kubas turi po dvi įstrižaines kiekviename iš šešių paviršių ir keturias vidines įstrižaines.

Istorija
--------

Žodis „diagonalė" kilęs iš senovės graikų kalbos žodžio διαγώνιος (*diagonios*), pažodžiui reiškiančio „nuo kampo iki kampo", jį vartojo Strabonas, Euklidas apibūdindami liniją, jungiančią dvi rombo arba kubo viršūnes, vėliau terminas buvo adaptuotas į lotynų kalbą kaip *diagonus* („pasvirusi linija").

Įstrižainė matricose
--------------------

Įstrižainės sąvoka naudojama ir matematinėje analizėje kalbant apie matricas. Pagrindinė kvadratinės matricos įstrižainė yra įstrižainė, kuri prasideda kairėje viršuje ir baigiasi dešinėje apačioje. Pavyzdžiui, vienetinės matricos pagrindinės įstrižainės elementai yra vienetai, o visur kitur - nuliai:

{\displaystyle I={\begin{pmatrix}1&0&0&0\\0&1&0&0\\0&0&1&0\\0&0&0&1\end{pmatrix}}}

Šaltiniai
---------

1. ↑  Įstrižainė. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-02-07).
2. ↑  „Online Etymology Dictionary". *etymonline.com*. Nuoroda tikrinta 2023-02-07.
3. ↑  Strabo, Geography 2.1.36—37
4. ↑  Euclid, Elements book 11, proposition 28
5. ↑  Euclid, Elements book 11, proposition 38

Nuorodos
--------

* Eric W. Weisstein, Diagonal, MathWorld. **(**angl.**)**
* Eric W. Weisstein, Polygon Diagonal, MathWorld. **(**angl.**)**
Koordinatės: 54°34′59″š. pl. 25°21′29″r. ilg.﻿ / ﻿54.583142°š. pl. 25.357922°r. ilg.﻿ / 54.583142; 25.357922

|  Rudaminos šv. Nikolajaus Stebukladario koplyčia |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Храм во имя святителя Николая Чудотворца |
| **Dekanatas** | Vilniaus apskrities stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Vilniaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Rudamina (Vilnius) |
| **Adresas** | Vilniaus g. 45a |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1876 m. |

**Rudaminos Šv. Mikalojaus Stebukladario cerkvė** stovi Rudaminoje, Vilniaus rajone. Priklauso Rudaminos Šv. Nikolajaus Stebukladario parapijai.

Istorija
--------

Pirmieji stačiatikių maldos namai Rudaminoje (*Рудомино*) įsteigta 1866 metais buvusioje Švč. Mergelės Marijos katalikų bažnyčioje ir pavadinta Viešpaties Atsimainymo cerkve. 1874–1876 m. ji išardyta, jos vietoje pastatyta nauja akmeninė cerkvė, o iš senųjų maldos namų pastatyta medinė kapinių koplyčia Šv. Mikalojaus Stebukladario garbei.

I pasaulinio karo metu cerkvė išvogta. XX a. tarpukariu ji prirašyta Vilniaus Skaisčiausios Dievo motinos cerkvei. 1944 m. per karą cerkvė apgriauta, vėliau nebebuvo atstatyta. Pastato griuvėsiai yra išlikę. Parapijos maldos namais tapo Šv. Mikalojaus koplyčia. TSRS valdžia šią parapiją užregistravo 1947 m. (apie 60 tikinčiųjų).

* 2015 m.2015 m.
* Šoninis fasadasŠoninis fasadas

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rudaminos šv. Nikolajaus Stebukladario koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Orthodoxy.ru[neveikianti nuoroda]
| Vaineikupis |
| --- |
|  Vaineikupis iš kelio  **2301**  Šukė–Vaineikiai  |
| **Ilgis** | 12,7 km |
| **Baseino plotas** | 15,8 km² |
| **Ištakos** | Didieji Žalimai, Kretingos rajonas |
| **Žiotys** | Akmena |
| **Šalys** |  Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Vaineikupis |

**Vaineikupis** – upelis Vakarų Lietuvoje, centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, kairysis Akmenos intakas.

Koplytstulpiai prie Vaineikupio į pietus nuo Vaineikių
Vaineikupis Vaineikių miške

Etimologija
-----------

Upėvardis kilo iš vietovardžio Vaineikiai, atsiradusio iš asmenvardžio *Vaineikis*. Rašytiniuose šaltiniuose rašomas *Voyneykupis, Wojnejkupis, Vaineikupis*. 2001 m. patvirtintame Lietuvos Respublikos upių ir tvenkinių klasifikatoriuje upėvardis iškreiptai rašomas *Vainekupis*.

Geografija
----------

Ištakos yra Didžiųjų Žalimų kaimo žemių pietrytinėje dalyje, 8,3 km į pietvakarius nuo Salantų. Teka vakarų kryptimi skersai Vaineikių miško, centrine jo dalimi. Į Akmeną įteka 1,09 km į šiaurės rytus nuo Kašučių kaimo, ties riba su Vaineikiais, 48,0 km nuo jos žiočių.

Dešiniajame krante yra Vaineikių I senosios kapinės, kairiajame krante – Gargždupio senosios kapinės ir Kašučių senovės žemdirbystės vieta.

Gyvenvietės: Didieji Žalimai, Vaineikių Medsėdžiai, Vaineikiai, Gargždupis, Kašučiai.

Nuorodos
--------

* Lietuvos Respublikos upių ir tvenkinių klasifikatorius
| Nanlingas |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Kinijos vėliava Kinija |
|  |
| Aukščiausi kalnai | Maoeršanas (2142 m) |
|  |
| Kalnagūbriai | Juečenglingas, Dupanglingas, Mengdžulingas, Sitianlingas, Dajunlingas |
|  |
| Upių ištakos |  |
|  |
| Ežerai |  |
|  |
| Uolienos | smiltainis, skalūnas, klintis |
|  |
| **Ilgis** | ~1400 km |

**Nanlingas** (kin. 南岭, pinyin: *Nánlǐng* 'pietiniai kalnagūbriai') arba ***Vulingas*** (kin. 五岭, pinyin: *Wǔlǐng* 'penki kalnagūbriai') – kalnai Kinijos pietryčiuose, Hunano ir Guangdongo provincijose, apie 150 km į pietus nuo Hengjango; Pietų Kinijos kalnų vakarinė dalis. Būdingas aukštis 800–1000 m, didžiausias – 2142 m (Maoeršanas). Ilgis ~1400 km. Masyvą sudaro 5 kalnagūbriai – Juečenglingas, Dupanglingas, Mengdžulingas, Sitianlingas, Dajunlingas.

Kalnus sudaro kristalinės uolienos, klintis, smiltainis, molio skalūnai. Būdingi karstiniai reiškiniai. Yra dūlėjimo sukurtų fantastiško pavidalo uolų (Kinijos dansia – pasaulio paveldo objektas). Rasta alavo, volframo, švino, cinko, polimetalų rūdos telkinių.

Klimatas tropinis musoninis. Šiauriniuose šlaituose auga plačialapių (ąžuolai, guobos, skroblai, bukai) miškai, pietiniuose – visžaliai (lauramedžiai, magnolijos, arbatmedžiai) miškai.

Nanlingas skiria Vidurio ir Pietų Kiniją, sudaro Jangdzės ir Sidziango vandenskyrą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 296
2. ↑  *Nanling*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009
Koordinatės: 54°35′25″š. pl. 25°20′50″r. ilg.﻿ / ﻿54.5904°š. pl. 25.3471°r. ilg.﻿ / 54.5904; 25.3471

 *Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.*

|  Rudaminos Švč. Mergelės Marijos, Gerosios Patarėjos, bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Naujosios Vilnios |
| **Savivaldybė** | Vilniaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Rudamina (Vilnius) |
| **Adresas** | Vilniaus g. 8 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1909 m. |

**Rudaminos Švč. Mergelės Marijos, Gerosios Patarėjos, bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rudaminos kaime, 12 km į pietus nuo Vilniaus. Istoristinė, turi neogotikos ir neoklasicizmo bruožų. Pamaldos - lenkų ir lietuvių kalbomis.

Parapijoje veikia Juodšilių Palaimintojo Mykolo Sopočkos bažnyčia, Skaidiškių Dievo Gailestingumo apaštalės šv. Faustinos koplyčia.

Bažnyčios priekis

Istorija
--------

Iki 1500 m. Rudaminoje įkurta parapija, pastatyta bažnyčia. 1525 m. jos rektoriumi buvo Jonas Domanovskis, vėliau Žemaičių vyskupas. 1528 m. Rudaminos bažnyčia prijungta prie Vilniaus šv. Jono bažnyčios. Jos klebonas Juozapas Marševskis 1730 m. Rudaminoje vietoj senosios bažnyčios pastatė naują. 1781 m. minima parapinė mokykla. Mykolas Tiškevičius 1832 m. bažnyčią suremontavo. Apie 1835 m. Rudaminos apylinkėse apgyvendintos kelios stačiatikių šeimos. 1866 m. 603 katalikai užrašyti stačiatikiais, bažnyčia paversta Viešpaties Atsivertimo stačiatikių cerkve. 1876 m. pastatyta nauja mūrinė cerkvė.

1907–1909 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1921 m. atkurta parapija.

Architektūra
------------

Bažnyčia istoristinė, turi neogotikos ir neoklasicizmo bruožų, kryžminio plano, su 2 nevienodo aukščio bokštais, žemesne ir siauresne trisiene apside. Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija
--------

* 
* 
* 2015 m.2015 m.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rudaminos Švč. Mergelės Marijos, Gerosios Patarėjos, bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Rudaminos Švč. Mergelės Marijos, Gerosios Patarėjos, parapija Archyvuota kopija 2016-05-31 iš Wayback Machine projekto.
* Rudaminos Švč. M. Marijos, Gerosios Patarėjos bažnyčia
| Vaineikių I senosios kapinės |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Vaineikių I senosios kapinėsVaineikių I senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°00′13″š. pl. 21°20′16″r. ilg.﻿ / ﻿56.003623°š. pl. 21.337895°r. ilg.﻿ / 56.003623; 21.337895Koordinatės: 56°00′13″š. pl. 21°20′16″r. ilg.﻿ / ﻿56.003623°š. pl. 21.337895°r. ilg.﻿ / 56.003623; 21.337895 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Plotas | 0,02 ha |
| Naudotas | XVI - XIX a. |
| Žvalgytas | 1995 m. |
| Registro Nr. | 24202 /L536/ |

**Vaineikių I senosios kapinės**, vadinamos *Markapiais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24202; senas registro kodas L536) – neveikiančios kapinės centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 0,77 km į pietvakarius nuo Vaineikių kryžkelės, 0,3 km į šiaurę nuo Vaineikupio.

Kapinės
-------

Įrengtos Vaineikupio dešiniojo kranto aukštumos viršūnėje, netaisyklingo ovalo plano, pailgos šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 16 m ilgio, 12 m pločio, apjuostos tvoros, pakraščiuose apsodintos medžiais. Laidojimo žymių nesimato. 

Kapinėse stovi koplytėlė, už jos – trys kryžiai ir stogastulpis.

Teritorijos plotas – 0,02 ha.

### Koplytėlė

Medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio. Stogelis dvišlaitis, apskardintas, su kaltiniu kryželiu.

### Kryžiai

Mediniai, monumentalūs, kryžmiški, aukšti. Stiebas platėja į apačią, viršūnės ir pečių galai profiliuoti. Prie kryžmos prikalta lieto metalo Nukryžiuotojo figūrėlė.

### Stogastulpis

Medinis, vienos stoginės. Stiebas platėja į apačią. Stogelis platus, keturšlaitis. Po juo prie stulpo pritvirtinta Nukryžiuotojo figūrėlė. Viršūnė profiliuota, su kaltiniu kryželiu.

Istorija
--------

Veikė XVI - XIX a. laidoti Vaineikių gyventojai. Vadinamos Kapeliais, Markapiais, Senkapiais. XIX - XX a. pradžioje buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai. 

1995 m. žvalgė Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė. 

1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kultūros vertybių registras: Vaineikių k. pirmosios senosios kapinės
| **Brookesia nana** |
| --- |
| Nano brukezijų patinėlis |
| Nano brukezijų patelė |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Šeima: | Chameleoniniai  *( Chamaeleonidae)* |
| Gentis: | Brukezijos  *( Brookesia)* |
| Rūšis: | Nano brukezija  *( Brookesia nana)* |

 |
| Binomas |
| ***Brookesia nana***Glaw et al. 2021 |

**Nano brukezija** (*Brookesia nana*) – chameleoninių (*Chamaeleonidae*) šeimos, brukezijų (*Brookesia*) genties rūšis. Tai mažiausia pasaulyje chameleonų rūšis ir galimai mažiausia pasaulyje roplių (*Reptilia*) rūšis.

Pirmą kartą nano brukezijų abiejų lyčių du egzempliorius 2012 m. gruodžio 1 d. pastebėjo Angeluc Razafimanantsoa, dirbantis turizmo gidu ir padedantis mokslo ekspedicijoms šiauriniame Madagaskare esančiame D’Ambro kalnų nacionaliniame parke (*Parc national de la Montagne d’Ambre*).

Šiuos roplius pirmą kartą apibūdino vokiečių herpetologas Frank Glaw. Tai miniatiūrinis, vos paprastosios saulėgrąžos sėklos dydžio roplys. Patinėlis 13,5 mm (įskaitant uodegą 21,6 mm), patelė pastebimai didesnė - 19,2 mm (įskaitant uodegą 28,9 mm).

Anot mokslininkų, jų ištirtas nano brukezijos patinas turi neįprastai didelius hemipenus, kitaip - lyties organus, tad pasak jų, matyt tai mažiausias kada nors užfiksuotas subrendęs amniotų patinas.

Šie ropliai minta kolembolomis (*Collembola*) ir erkėmis (*Acari*), kurias randa ant nukritusių lapų.

Nano brukezijos žinomos tik iš salos kalnuotame regione esančio degraduojančio atorąžų lietaus miško, tad galimai gali grėsti išnykimo grėsmė.

Nano brukezijos: **A,B,C** – patinelis, **D,E** – patelė

Šaltiniai
---------

1. ↑  ecowatch.com / New Chameleon Species May Be World’s Smallest Reptile; Olivia Rosane | Feb. 03, 2021
2. ↑  nature.com / Extreme miniaturization of a new amniote vertebrate and insights into the evolution of genital size in chameleons; Frank Glaw, Jörn Köhler, Oliver Hawlitschek, Fanomezana M. Ratsoavina, Andolalao Rakotoarison, Mark D. Scherz & Miguel Vences | Published: 28 January 2021
3. ↑  sci-news.com / World’s Tiniest Reptile Found in Madagascar | Feb 1, 2021 by Natali Anderson

Nuorodos
--------

* youtube.com / Spectacular discovery – Scientists discover Brookesia nana, the smallest reptile in the world • 2021-01-28
* youtube.com / Brookesia nana – World’s Smallest Reptile • 2021-02-01
* mongabay.com / Newly described chameleon from Madagascar may be world’s smallest reptile | by Malavika Vyawahare on 3 February 2021


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nano brukezija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Straipsnio tekstas ar jo dalis yra teisės akto ar jo fragmento kopija, kurią dar reikia pritaikyti Vikipedijai.**Pritaikykite pateiktą medžiagą Vikipedijai – perrašykite enciklopediniu stiliumi, apibendrinkite ar pan. Galite pateikti pasiūlymų diskusijose. |

**Įstatai** – svarbiausias organizacijos teisinis dokumentas, vidaus teisės aktas, kuriame nustatoma organizacijos valdymo sistema, institucijos, paskirstomos galios tarp valdymo institucijų. Dažnai įstatai taip pat yra steigimo dokumentas, kuriuo organizacija privalo vadovautis savo veikloje.

Atskirų organizacijos institucijų veiklos taisyklės – nuostatai (kartais įvardijama ir kaip įstatai).

Įstatai yra teisiškai privalomas registruotinų organizacijų dokumentas (pvz. bendrovių įstatai). Lietuvoje juridinių asmenų dokumentus nustato Civilinis kodeksas, taip pat Visuomeninių organizacijų, Asociacijų įstatymai.

Turinys
-------

Įstatuose nurodoma: organizacijos pavadinimas, teisinė forma, buveinė, veiklos tikslai, kurie turi būti apibūdinti aiškiai ir išsamiai, nurodant veiklos sritis bei rūšis. Taip pat organizacijos narių teisės ir pareigos, stojamųjų įnašų ir narių mokesčių mokėjimo tvarka (jeigu įstatuose nėra nurodyta, kad ji bus patvirtinta atskiru dokumentu), naujų narių priėmimo, narių išstojimo ir išbraukimo iš organizacijos narių sąrašo tvarka bei sąlygos.

Institucijos – visuotinis susirinkimas (konferencija, suvažiavimas, kongresas, asamblėja ar kt.), turintis visas visuotinio narių susirinkimo teises.

Įstatai reguliuoja vidaus institucijas ir jų kompetenciją, jų veiklos (pvz. sušaukimo) tvarką, sprendimų priėmimo tvarką, kolegialaus valdymo organo, jei toks organas sudaromas, narių ir pirmininko (prezidento) skyrimo (rinkimo), atšaukimo ar sudarymo tvarką, laikotarpį, kuriam kolegialus valdymo organas sudaromas.

Įstatuose taip pat nurodoma:

1. dokumentų ir kitos informacijos apie organizacijos veiklą pateikimo nariams tvarka, jeigu įstatuose nėra nurodyta, kad ji bus patvirtinta atskiru dokumentu;
2. pranešimų ir skelbimų paskelbimo tvarka, pagal kurią skelbiama vieša informacija;
3. filialų ir atstovybių steigimo bei jų veiklos nutraukimo tvarka;
4. įstatų keitimo tvarka;
5. veiklos laikotarpis, jei jis yra ribotas;
6. lėšų ir pajamų naudojimo, taip pat organizacijos veiklos kontrolės tvarka.
**Įtaisas** (angl. *device*) – negyvas materialus daiktas (ne taisyklės ar panašus abstraktus objektas), turintys tam tikrą sandarą, pritaikytą tam tikrai funkcijai atlikti. Ši sąvoka plačiai naudojama įvairių įrankių ir panašių priemonių klasifikacijose bei apibrėžtyse.

Pvz. elektronikoje įtaisas yra objektas iš komponentų, atliekantis tam tikrą funkciją ir sudarantis įrenginio, aparato ar sistemos dalį, tarkime, termostatas, relė, mygtukai, jungiklis arba kontaktorius.

Medicinos įtaisai
-----------------

Medicinoje įtaisas (*medicinos įtaisas*) – bet koks daiktas, naudojamas gydymui ar diagnostikai, bet nesantis vaistas. Tai gali būti instrumentas, aparatas, įrenginys, įrankis, kuris vienas ar kartu su kitais įtaisais ar medžiagomis naudojamas diagnostikai, profilaktikai, monitoringui, gydymui ar būklės palengvinimui ar funkcijos atstatymui (pvz. kaip protezas).
*Medicinos priemonė* yra platesnė sąvoka, apimanti tiek medicinos įtaisus, tiek organizacines priemones ir veiksmus (pvz. karantinas, chirurginė operacija, psichoanalizės seansas ir kt.), tiek medicinos medžiagas (fiziologinis tirpalas, antibiotikas, distiliuotas vanduo ir kt.).
  
Medicinos įtaisų pavyzdžiai yra šaukštelis gerklės apžiūrai, stetoskopas, chirurginė adata, švirkštas, įtvaras, tvarstis, skalpelis ir t. t.

Nuorodos
--------

1. ↑  Medical Device[neveikianti nuoroda]
| **Hygrophorus discoideus** |
| --- |
| *Hygrophorus discoideus* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Guoteniniai  *( Hygrophoraceae)* |
| Gentis: | Guotė  *( Hygrophorus)* |
| Rūšis: | Rudanugarė guotė  *( Hygrophorus discoideus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Rudanugarė guotė** (lot. *Hygrophorus discoideus*) – guoteninių (*Hygrophoraceae*) šeimos, guočių (*Hygrophorus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Spygliuočių miškai.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kepurėlė geltonai ruda su kaštono spalvos skrituliuku viduryje.

Vaisiakūniai smulkūs, vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–5 (7) cm skersmens, paplokščia, su gūbreliu, gliti, sausa, blizganti, plonamėsė, rudai gelsva, rudai geltona, centrinėje dalyje kaštono spalvos. Lakšteliai balti, vėliau – gelsvi, priaugtiniai. Kotas 3–6×0,5–1 cm, balsvas, gelsvas, prie lakštelių baltai taškuotas, su nežymia, greitai išnykstančia žiediška liekana. Trama plona, balsva, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 6–9×3–5 μm.

**Būdingi požymiai:** kalvotų miškų grybas, kotas su gleivėta žiedo liekana.

Auga pavieniui, grupelėmis, eglynuose, su pušies priemaiša. Reta, valgoma.

Literatūra
----------

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 96 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Įterptinė sistema** (*angl. Embedded system*) – tai į kitą įrenginį įterpta elektroninė sistema, kuri valdo tą įrenginį pagal jai užduotą programą. Įterptinėse sistemose pagrindinė sudedamoji dalis yra skaitmeninis procesorius arba šerdis (branduolys) (*angl. kernel*). Jis atlieka programuojamą skaitmeninės informacijos apdorojimą. Prie skaitmeninio procesoriaus yra prijungiami įvairūs specializuoti elektroniniai komponentai, skirti informacijos surinkimui, dekodavimui, skaitmeniniam apdorojimui, valdymo signalų formavimui, matavimui, diagnostikai, komunikacijoms ir t. t. Sudėtingesnėse įterptinėse sistemose gali dirbti keli, keliolika arba net keliasdešimt procesorių.

Įterptinių sistemų projektavimas ir gamyba atitinka strateginius Lietuvos tikslus. Lietuvos įmonės, dirbančios įterptinių sistemų kūrimo ar jų taikymo srityse: „Eldes", „Elgama-Elektronika", NAVITUS LT (anksčiau Elgama Sistemos), „Selteka", „Europos telemetrijos servisas", „Teltonika", „Axis Industries", „ELINTA" ir kt.

Vilniaus Gedimino technikos ir Kauno technologijų universitetuose ruošiami įterptinių sistemų pakraipos specialistai, atliekami moksliniai tiriamieji bei taikomieji darbai.
Standartinės krepšinio vietos aikštelėje:* 1–**Įžaidėjas**
* 2–Atakuojantis gynėjas
* 3–Lengvasis krašto puolėjas
* 4–Sunkusis krašto puolėjas
* 5–Vidurio puolėjas

Stefenas Karis meta tritaškį įžaidėjo pozicijoje 2022 m. Visų žvaigždžių rungtynėse
**Įžaidėjas** (angl. *point guard, PG*) – viena iš standartinių pozicijų krepšinyje, dar kitaip vadinama pirmojo numerio pozicija. Šios pozicijos žaidėjams būdingi geri kamuolio valdymo sugebėjimai, greitumas. Vidutinis ūgis yra maždaug 185–195 cm.

Charakteristika
---------------

Įprastai įžaidėjas yra žemiausias iš aikštėje esančių komandos draugų, jis turi būti vikrus ir greitas, nes jis atlieka labiausiai specializuotą vaidmenį tarp kitų krepšinio pozicijų – būtent įžaidėjas dažniausiai persivaro kamuolį į varžovų aikštės pusę ir organizuoja ataką. Nuo įžaidėjo galimybių labai priklauso komandos žaidimas, kadangi jis turi mokėti be klaidų perdavinėti kamuolį komandos draugams, kad jiems sukurtų progas atakuoti varžovų krepšį. Būtent todėl vienas svarbiausių kriterijų vertinant įžaidėją yra rezultatyvūs perdavimai, taip pat perimti kamuoliai.

Įžaidėjo ūgis dažniausiai neviršija 195 centimentrų, bet mažiausias ūgis nenustatytas; žemiausias NBA įžaidėjas buvo Magsis Baugsas, kurio ūgis buvo tik 160 cm.

Geriausi NBA įžaidėjai
----------------------

2016 m. portalas ESPN.com sudarė ryškiausių NBA žaidėjų istorijoje sąrašą kiekvienoje iš penkių krepšinio pozicijų. Čia pateiktas geriausių įžaidėjų sąrašas:

* Jungtinės Amerikos Valstijos Medžikas Džonsonas (1979–1996)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Oskaras Robertsonas (1960–1974)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Džonas Stoktonas (1984–2003)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Stefenas Karis (2009–)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Aizehas Tomasas (1981–1990)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Krisas Polas (2005–)
* Kanada Styvas Nešas (1996–2015)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Džeisonas Kidas (1994–2013)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Voltas Freizeris (1967–1980)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Bobas Kūzis (1950–1970)

Šaltiniai
---------

1. 1 2
2. ↑  All-Time #NBArank: Magic Johnson tops list of greatest point guards


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RKrepšinio pozicijos |
| --- |
|  |
| 
Įžaidėjas · Atakuojantis gynėjas · Lengvasis krašto puolėjas · Sunkusis krašto puolėjas · Vidurio puolėjas |  |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Annona reticulata** |
| --- |
| Akytoji anona (*Annona reticulata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Anoniniai  *( Annonaceae)* |
| Gentis: | Anona  *( Annona)* |
| Rūšis: | Akytoji anona  *( Annona reticulata)* |

 |

**Akytoji anona** (*Annona reticulata*) – lapus metančių augalų rūšis, priklausanti anoninių (*Annonaceae*) šeimai. Kilusi iš Karibų salų ir Centrinės Amerikos, dabar natūralizuota daugelyje tropinių kraštų.

Tai 8-10 m aukščio medis, atvira netaisyklinga laja. Lapai beplaukiai, 10-20 cm ilgio, 2-7 cm pločio. Žiedai gelsvai žali, susitelkę į 2-3 cm ilgio žiedynus po 3-4. Vaisius (vadinamas *kreminiu obuoliu*) sferiškas arba širdiškas, 7-12 cm skersmens. Prinokęs vaisius yra rudas ar gelsvas. Minkštimas malonaus aromato, saldus, primena kremą iš kiaušinių, pieno ir grietinėlės. Sėklos nuodingos.

Vaisiai valgomi švieži, iš jų gaminamas kremas. Lapų nuoviras vartojamas parazitinėms kirmėlėms iš organizmo varyti. Neprinokusių vaisių ir žievės nuoviras naudojamas nuo dizinterijos ir diarėjos. Šaknų nuoviras vartojamas karščiavimui slopinti.

* PožymiaiPožymiai
* LapaiLapai
* Perpjautas vaisiusPerpjautas vaisius
* Vaisius ant medžioVaisius ant medžio
Kabantis kakemono ir ikebana
**Kakemono** (jap. 掛物 'kabantis daiktas'), dažniau **kakejiku** (掛軸 'kabantis ritinėlis') – vertikaliai išvyniojamas paveikslas, užklijuotas ant specialaus pagrindo, saugojimui susukamas į ritinėlius su mediniais voleliais viršuje ir apačioje, paprastai kabinamas ant sienos. Kakejiku menas populiarus japonų sienų puošyboje, yra įvairių tapybos bei kabinimo metodų. Aukštos kokybės paveikslus ritinėliuose kūrė žymūs dailininkai.

Kakejiku yra pagamintas iš šilko, japoniško popieriaus, medienos ir specialių klijų. Priešingai nei įrėminti paveikslai, kakejiku ritinėliai neužima daug vietos, nes yra tvirtai susukami ir laikomi medinėse skryniose.

Kakejiku – tai kaligrafiniai ar tapyti meno kūriniai, kabinami specialioje japoniškų namų erdvėje „tokonomoje". „Tokonoma" buvo laikoma erdve, kuri jungė meną ir kasdienį gyvenimą. Anksčiau kakejiku kabėdavo visų aukštesniosios klasės japonų šeimų namuose ir būdavo keičiami kiekvieną sezoną. Ritinėliai-paveikslai išpopuliarėjo ir tarp paprastų žmonių. Dėl vakarietiškos architektūros ir gyvenimo stiliaus įtakos šiuolaikiniuose japonų namuose ne visur įrengiamos „tokonomos".

Istorija
--------

Pirmieji paveikslai-ritinėliai į Japoniją atkeliavo iš Kinijos Heian laikotarpyje (794–1192 m.) kartu su budizmu. Budistų misionieriai anksčiau su savimi nešiodavosi budistinės tematikos paveikslėlius, kurie jiems padėjo skleisti religiją. Šie paveikslėliai buvo kakejiku ritinėlių prototipai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Emakimono

Literatūra
----------

* Mason, Penelope. *History of Japanese Art*. Prentice Hall (2004). ISBN 0-13-117602-1

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kakemono** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kakejiku: japonų sienų puošyba (*delfi.lt*)
| Balcersasvok. *Balzers* |
| --- |
|              |
| *Gutenbergo pilis, viena iš apskrities įžymybių* |
|  |
| 

BalcersasBalcersas

47°04′00″ š. pl. 9°30′00″ r. ilg.﻿ / ﻿47.06667°š. pl. 9.50000°r. ilg.﻿ / 47.06667; 9.50000﻿ (Balcersas)Koordinatės: 47°04′00″ š. pl. 9°30′00″ r. ilg.﻿ / ﻿47.06667°š. pl. 9.50000°r. ilg.﻿ / 47.06667; 9.50000﻿ (Balcersas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Lichtenšteino vėliava Lichtenšteinas |
| **Apskritis** | Balcerso apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 4 400  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Balcersas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Bálcersas |

**Balcersas** – miestelis ir apskritis pietų Lichtenšteine. 4,4 tūkst. gyventojų (2005, visoje apskrityje). Pagrindinė miestelio dalis įsikūrusi rytiniame Reino krante.

Istorija ir kultūra
-------------------

Istoriškai dabartinė Balcersas susiformavo iš dviejų mažesnių kaimų – dabartinio Balcerso rytuose ir Mėlso vakaruose. Dėl tokio „pasidalijimo" dar ir šiandien rengiamos pusiau rimtos Balcerso ir Mėlso gyventojų varžytuvės. Kai kurios tradicinės šventės, pavyzdžiui, *Funken*, švenčiama pavasarį, išliko ir praktikuojamos dar nuo ikikrikščioniškų laikų. Du Balcerso apskrities kaimeliai pirmąkart istoriniuose šaltiniuose paminėti kaip *Palazoles* (Balcersas) ir *Meilis* (Mėlsas).

Sraigtasparnių kilimo ir nusileidimo bazė
-----------------------------------------

Lichtenšteine nėra jokio oro uosto, tačiau Balcerse įrengta maža sraigtasparnių kilimo ir nusileidimo aikštelė.

Sportas
-------

* FC Balzers (futbolas)

|  |  |
| --- | --- |
| **Lichtenšteino apskritys** |  |
| Balcersas · Ešenas · Gamprinas · Maurenas · Plankenas · Rugelis · Šanas · Šelenbergas · Tryzenas · Tryzenbergas · Vaducas |
| ***Įteisinkime tai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Let's Make It Legal |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Richard Sale |
| Prodiuseris (-iai) | Robert Bassler |
| Scenaristas (-ai) | I. A. L. DiamondF. Hugh Herbert |
| Kompozitorius | Cyril J. MockridgeLionel Newman |
| Vaidina | Claudette ColbertMacdonald CareyZachary ScottBarbara Bates |
| Metai | 1951 |
| Žanras | Komedija |
| Trukmė | 77 min. |
| Kalba | Anglų k. |
| Platintojas | 20th Century Fox |
| **IMDb įrašas** |

**Įteisinkime tai** (angl. *Let's Make It Legal*) – 1951 m. JAV filmas, komedija. Režisierius – Richard Sale, scenarijaus autoriai – I. A. L. Diamond ir F. Hugh Herbert, scenarijus sukurtas pagal Mortimer Braus apsakymą „Mano uošvė Miriam" („My Mother-in-Law, Miriam"), filmo prodiuseris – Robert Bassler. Pagrindinius vaidmenis atliko Claudette Colbert, Macdonald Carey, Zachary Scott ir Barbara Bates. Nedidelį vaidmenį suvaidino Marilyn Monroe.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Hju ir Miriam Holsvortai (*Hugh, Miriam Halsworth*) po 20 metų santuokos pradeda skyrybų procesą. Tuo metu mieste pasirodo kandidatas į senatorius Viktoras Makfarlandas (*Victor Macfarland*), Miriam mokyklos laikų gerbėjas. Jis siekia susigrąžinti Miriam. Turėdamas išskaičiavimų sėkmės jam linki Holsvortų žentas Džeris (*Jerry*), o jų duktė Barbara nori tėvus sutaikyti. Viktoras prisipažįsta Miriam, kad baigiant mokyklą jis metė Miriam dėl to, kad kauliukais ją pralošė Hju. Hju paaiškina Miriam, jog sukčiaudamas kauliukus jis pasunkino taip, kad visada kristų tik keturi ir trys taškai, nes laimėjimas buvęs pernelyg svarbus. Miriam lieka patenkinta Hju paaiškinimu ir juodu susitaiko.

Aktoriai
--------

* Claudette Colbert – Miriam Halsworth
* Macdonald Carey – Hugh Halsworth
* Zachary Scott – Victor Macfarland
* Barbara Bates – Barbara Denham
* Robert Wagner – Jerry Denham
* Marilyn Monroe – Joyce Mannering
* Frank Cady – Ferguson
* Jim Hayward – sodininkas Pete
* Carol Savage – panelė Jessup
* Paul Gerrits – pienininkas
* Betty Jane Bowen – sekretorė
* Vicki Raaf – Peggy (Hugh sekretorė)
* Ralph Sanford – policijos leitenantas
* Harry Denny – viešbučio vadovas
* Harry Harvey, Sr. – laiškanešys

Kritikų ir žiūrovų atsiliepimai
-------------------------------

Frank Quinn iš laikraščio „New York Daily Mirror" teigė, kad Claudette Colbert turi komikės talentą, „Tačiau net ji negali padaryti filmo „Įteisinkime tai" tokio įdomaus, kaip būtų galima tikėtis. Kol ji viešpatauja ekrane, komedija turi pagreitį, bet vos tik ateina eilė jos partneriams – komedija sustingsta."

Vertinimų apibendrinimo svetainėje „Rotten Tomatoes" žiūrovai (daugiau kaip 500 balsų) filmui suteikė 38% reitingą.

Nuorodos
--------

* Marilyn Monroe filme „Įteisinkime tai" (YouTube kanalas, anglų k.)

Išnašos
-------

1. ↑  „Let's Make It Legal". IMDb. Nuoroda tikrinta 2023-02-07.
2. ↑  Frank Quinn 1951 im *New York Daily Mirror*, zit. nach Joan Mellen: *Marilyn Monroe. Ihre Filme – ihr Leben*. Heyne, München 1997, S. 181.
3. ↑  „Let's Make It Legal". Rotten Tomatoes. Nuoroda tikrinta 2023-02-07.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Daniškas akvavitas
**Akvavitas** (šved. *akvavit*; norv. *akevitt*; iš lot. *aqua vitae* 'gyvybės vanduo') – gardintas stiprus skandinaviškas alkoholinis gėrimas, paprastai 40 % tūrio stiprumo.

Gamyba
------

Akvavitas kaip ir degtinė distiliuojamas iš grūdų ar bulvių. Jis gardinamas žolelėmis – kmynais, anyžiu, krapais, pankoliais, kalendra ar rojiniu imbierpipiriu. Olborgo (Danija) darykla gamina akvavitą, distiliuojamą su gintaru.

Akvavitai skiriasi savo receptais ir gardžiu, bet dominuoja kmynai.

Akvavitas paprastai gelsvo atspalvio, bet spalva priklauso nuo laikymo ąžuolinėse statinėse trukmės, ji kinta nuo bespalvės iki šviesiai rudos. Paprastai tamsesnė spalva reiškia ilgesnį išlaikymą arba naujas statines, kuriose laikyta. Leidžiama dažyti dirbtinai karamelės dažikliu. Bespalvis akvavitas vadinamas *taffel*, jis paprastai išlaikomas senose statinėse, kurios jau nebedažo jose laikomų gėrimų.

Gėrimo kultūra
--------------

Akvavitas dažnai geriamas vienu gurkšniu iš mažų stiklinaičių. Tuo tarpu akvavito žinovai atvirkščiai, linkę gerti akvavitą kaip viskį ar konjaką, lėtai sriūbčiodami ir nagrinėdami skonį ir kvapą.

Teigiama, kad akvavitas geriau derinasi su alumi negu kiti stiprieji gėrimai, tad dažnai prieš geriant akvavitą ar po to gurkštelima alaus. Dalis akvavito entuziastų tokį gėrimą peikia, nes taip, jų nuomone, alus suardo subalansuotus akvavito gardį ir poskonius.

Akvavitas Norvegijoje, Danijoje ir Švedijoje gausiai geriamas kalėdiniuose vakarėliuose.

Akvavitas už Skandinavijos ribų
-------------------------------

Akvavitą ne Skandinavijoje gamina retai. Naminį akvavitą gamina šalyse, kuriose gyvena didesnės išeivių iš Skandinavijos bendruomenės. Išimtis yra Šiaurės Vokietija, ypač Šlėzvigas-Holšteinas, kuris iki XIX a. buvo valdomas Danijos karalių ir kuriame iki šiol yra gana didelė danų tautinė mažuma.
  
Žinomiausios vokiškos akvavitų markės yra *Bommerlunder* (Flensburgas), *Kieler Sprotte Aquavit* (Kylis) ir *Malteserkreuz Aquavit*. Pastarasis akvavitas gaminamas nuo 1924 m. Berlyne, jo gamintojas yra Švedijos kompanijos *Sweden’s Vin & Sprit AB*, daugelio švediškų akvavitų gamintojos, filialas. *Malteserkreuz Aquavit* gali būti laikomas vokiška skandinaviškų akvavitų imitacija, nes pagrįstas originaliu danišku receptu. Tuo tarpu Šlėzvigo-Holšteino akvavitai turi ilgą istoriją, kuri panaši į Skandinavijos akvavitų istoriją. Pvz. *Bommerlunder* gaminamas nuo 1760 m. Akvavitas yra svarbi tradicinės Šlėzvigo-Holšteino virtuvės dalis.
  
Vokiški akvavitai praktiškai visada gaminami iš grūdų, o jų stiprumas – 38 % tūrio etanolio, t. y. šiek tiek mažiau, negu skandinaviškų akvavitų.

Akvavito pavadinimai
--------------------

* daniškai – *akvavit*, *snaps*, ar *dram* (pasenęs)
* olandiškai – *aquavit*
* angliškai – *akvavit* ar *aquavit*
* farerietiškai – *akvavitt*
* suomiškai – *akvaviitti*
* vokiškai – *Aquavit*
* islandiškai – *Ákavíti*
* norvegiškai – *akevitt*
* lenkiškai – *okowita*
* švediškai – *akvavit* ar *kryddat brännvin*
**Baldasarė Perucis** (it. *Baldassarre Peruzzi*, 1481–1536 m.) – italų brandžiojo renesanso architektas ir tapytojas, piešėjas, scenos dekoratorius iš Sienos.

Biografija
----------

Baldasarė Perucis gimė 1481 m. sausio 15 d. Ankajano vietovėje prie Sienos. Mokėsi Sienoje ir tapė Šv. Jono koplyčioje Sienos katedroje. 1503 m. jis persikėlė į Romą, kurioje dirbo Bramantės asistentu. Jo pirmuoju užsakymu Romoje ir garsiausiu suprojektuotu pastatu tapo Farnezinos vila (*Villa Farnesina*, 1505–1511 m.), užsakyta Sienos bankininko Agostino Kjidžio ir kurią freskomis dekoravo Rafaelis, Sebastianas del Pjombas, Džulijus Romanas, Sodoma. Joje B. Perucis ištapė iliuzionistinę „Perspektyvos salę". Po Rafaelio mirties 1520 m. B. Perucis buvo patvirtintas vienu Šv. Petro bazilikos architektų. Nors jis mokinosi iš Bramantės ir Rafaelio, tačiau jo asmeninis stilius ženkliai skyrėsi nuo minėtų meistrų. Vietoj didingumo ir rimties, jo architektūra buvo subtili, kruopščiai apgalvota iki smulkių detalių. 1527 m. Romą užėmus plėšikaujančiai Karolio V kariuomenei B. Perucis pasitraukė į Sieną, kur iki 1532 m. dalyvavo stiprinant gynybinius įtvirtinimus ir pertvarkė Šv. Dominyko bažnyčią. Po to vėl dirbo Romoje, kur 1534 m. buvo sugrąžintas į Šv. Petro bazilikos architekto pareigas. Vienu svarbiausių jo statinių tapo lenkto fasado Masimo kolonų rūmai (*Palazzo Massimo alle Colonne*, 1532−1537 m.). Nepaisant savo talento ir aukštų pareigų B. Perucis niekuomet nebuvo pasiturintis, pasak Dž. Vazario, „dėl nedrąsaus charakterio". B. Perucis mirė 1536 m. sausio 6 d. Romoje.

Darbų galerija
--------------

* Farnezinos vila, Roma
* „Perspektyvos salė" Farnezinos viloje, Roma
* „Apolono ir mūzų šokis"
* Masimo kolonų rūmai, Roma

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Baldassarre Peruzzi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Encyclopaedia Britannica, 2008
* Oxford Reference
* Chilvers, Ian. *The Concise Oxford Dictionary of Art and Artists*. Oxford University Press, 2003, p. 473
| ***Antrąkart vedęs*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Les mariés de l'an deux |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija Rumunija |
| Režisierius | Jean-Paul Rappeneau |
| Scenaristas (-ai) | Jean-Paul Rappeneau |
| Vaidina | Jean-Paul BelmondoMarlene JobertLaura Antonelli |
| Metai | 1971 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Antrąkart vedęs** (pranc.  *Les mariés de l'an deux*) – 1971 m. sukurta kostiuminė komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Jean-Paul Belmondo.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1787 m. Nikolia Filiberas, neturintis pinigų ir jokių dokumentų, atvyko į Ameriką. Jam teko keletą dienų praleisti kalėjime, po kurių atsidūrė laisvėje ir galėjo kurti savo gyvenimą. Per penkerius metus jis tapo turtingas ir įtakingas bei susiruošė vesti vieno turtingiausių šalies žmonių dukterį. Deja, vestuvių ceremonijos metu vienas iš būsimosios nuotakos atstumtų garbintojų pareiškia, kad Nikolia jau buvo vedęs Prancūzijoje ir pastorius nutraukia ceremoniją, pareikšdamas, kad šiam teks pirmiausia išsiskirti su buvusia žmoną. Būsimasis uošvis puola į neviltį, nes Prancūzijoje skyrybos uždraustos, tačiau netrukus sužino, kad šalyje neseniai įvyko revoliucija ir vienas pirmųjų priimtų įstatymų tapo skyrybų legalizavimas.

Po dviejų savaičių Nikolia vienu iš uošvio laivu išvyksta į Prancūziją turėdamas užduotį ne tik išsiskirti, bet ir parduoti gabenamą grūdų krovinį. Deja, gimtinėje Nikolia sužino, kad jo buvusi žmona Šarlotė, kuriai vaikystėje čigonė išpranašavo princesės likimą, tapo vieno markizo meiluže ir su juo pabėgo. Nikolia leidžiasi ieškoti savo buvusios žmonos.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jean-Paul Belmondo – Nikolia Filibertas
* Marlene Jobert – Šarlotė Filibert
* Laura Antonelli – Paulina
* Michel Auclair – princas
* Georges Beller – Simonas
Koordinatės: 33°50′49″p. pl. 151°10′16″r. ilg.﻿ / ﻿33.84684°p. pl. 151.17115°r. ilg.﻿ / -33.84684; 151.17115


| Kakadu sala |
| --- |
| Pasaulio paveldo sąrašas |
| 

---

 |
| Salos panorama

---

 |
| **Vieta** | Australijos vėliava Australija |
| **Tipas** | Kultūrinis |
| **Kriterijus** | iv, vi |
| Pasaulio paveldo emblema **Nuoroda** | (angl.) (pranc.): 1306 |
| **Regionas**\*\* | Australija ir Okeanija |
| **Įrašymo istorija** |
| **Įrašas** | 2010  (34 sesija) |
|  **Vikiteka:** | Kakadu sala (Sidnėjus) |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše.\*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą. |

**Kakadu sala** (angl. *Cockatoo Island*) – sala Australijoje, Naujajame Pietų Velse, Sidnėjaus uoste, iškilusi ties upių *Parramatta* ir *Lane Cove* santaka. Nuo centrinio Sidnėjaus verslo centro („sičio") nutolusi apie 10 km.

Vaizdas į salą nuo tilto
Kalėjimo pastatai
Prievaizdo namas, ~1841 m.
Kakadu sala yra didžiausia iš kelių salų, anksčiau buvusi smarkiai kalvota ir apaugusi mišku. Ji buvo iškilusi iki 18 m virš jūros lygio ir buvo 12,9 ha dydžio, tačiau buvo išplėsta iki 17,9 ha ir dabar yra išvalyta nuo daugumos augalijos. Iki europiečių atėjimo, saloje gyveno aborigenai. Pakrantė galėjo būti naudojama kaip žvejybos bazė, nors fizinių aborigenų paveldo įrodymų saloje nerasta.

Paveldas
--------

Nuo 2010 m. Kakadu sala su išlikusiais kalėjimo statiniais paskelbta UNESCO paveldo objektu – vienu iš vienuolikos Australijos nuteistųjų kolonijų, kurias įsteigė Britanijos imperija.

Nuo 1839 iki 1869 m. Kakadu sala veikė kaip nuteistųjų bausmės vykdymo įstaiga, kolonija, pirmiausia kaip antrinių bausmių vieta nuteistiesiems, kurie pakartotinai nusikalto kitose kolonijose. Pirmaisiais saloje buvo uždaryti atsiųsti nuteistieji iš Norfolko salos kolonijos. Teritorijoje iškilo būtini gyvenami ir gamybiniai statiniai per keletą metų. Viena iš pirmųjų kalinių veiklų buvo grūdų kasimas požeminių grūdų saugyklose – silosuose. Karališkojo jūrų laivyno laivų aptarnavimui 1857 m. saloje buvo pastatytas „Fitzroy" dokas, kuris tapo pagrindine vyriausybės laivų statykla Australijoje ir veikė iki 1991 m. Pirmąjį iš dviejų sausųjų dokų statė nuteistieji iš kolonijos. 

1869 m. kaliniai buvo perkelti iš salos į Darlinghurstą, o kalėjimo pastatuose 1871 m. įsikūrė mergaičių profesinė mokykla, veikusi iki 1888 m. Kaliniai vėl buvo grąžinti į salą, o kalėjimo funkcija tęsėsi iki maždaug 1909 m.

Kultūra, poilsis
----------------

Su sala vyksta susisiekimas keltais, ji yra populiari miestiečių poilsio ir stovyklavimo, ekskursijų vieta, nuolat vyksta kultūriniai renginiai ir meno instaliacijos. Įrengta stovyklavietė (palapinių kempingas) per metus pritraukia apie 20 000 lankytojų ir yra populiari vieta stebint garsiuosius Sidnėjaus naujametinius fejerverkus. Poilsiautojams apsistoti taip pat siūlomi penki renovuoti namai ir apartamentai su vaizdu į uostą ir miestą.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kakadu sala (Sidnėjus)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali Kakadu salos svetainė
* Sydney Harbour Federation Trust Sites – Kakadu sala
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Bangladešo demografiją**.

Bangladešo gyventojai
Bangladešo gyventojų amžiaus piramidė
Bangladešo populiacijos augimas 1961 - 2003 m. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais
**Gyventojų skaičius:** 156 050 883 (2009 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:*  34,6 %
* *15-64 m.:* 61,4 %
* *65 m. ir daugiau:* 4 % (2009 m. apsk.)

**Amžiaus mediana:**

* *bendra:* 23,3 m.
* *vyrų:* 22,9 m.
* *moterų:* 23,5 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,292 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 24,68 gimimo/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8 mirtys/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**Migracija** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -2,53 migranto/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 27 % (2008 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,04 vyrų vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,01 vyrų moteriai
* *15-64 metų:* 0,9 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,94 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,93 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 59,02 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 60,5 m.
* *vyrų:* 57,75 m.
* *moterų:* 63,03 m. (2009 apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**

* *bendras:* 47,9 %
* *vyrų:* 54 %
* *moterų:* 41,4 % (2001 m. surašymas)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Bangladešas Archyvuota kopija 2017-12-29 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Azijos gyventojai** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Egiptas |
Filipinai |
Gruzija |
Indija |
Indonezija |
Iranas |
Irakas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kipras |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Malaizija |
Maldyvai |
Mongolija |
Mianmaras |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rytų Timoras |
Rusija |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas
| **Eduardas Eigirdas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1970 m. birželio 2 d. (52 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Vilma |
| Vaikai | Pijus, Adomas, Aleksandras Gabrielius |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Eduardas Eigirdas** (g. 1970 m. birželio 2 d. Vilnius) – lietuvių žurnalistas.

Biografija
----------

1988 m. baigė Vilniaus 2-ąją vidurinę mokyklą. Karinę prievolę atliko Tolimųjų Rytų kariniame laivyne Vladivostoke. 1996 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką, 1998 m. – Vilniaus universiteto Tarptautinio verslo mokykloje tarptautinio verslo administravimą.

1995–1999 m. dirbo banke „Litimpeks". 1996–2000 m. savaitraščio „Atgimimas" redaktorius. 1996–1999 m. Lietuvos Respublikos Seimas delegavo į Lietuvos radijo ir televizijos komisiją, nuo 2000 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys. 1999–2002 m. Pilietinės minties instituto prezidentas, vėliau Demokratijos plėtros fondo įkūrėjas ir vadovas. 2000–2003 m. komercinės televizijos „TV 4" (iki 2002 m. – Baltijos televizija) laidos „Pjūvis", 2003–2005 m. ir laidos „300 sekundžių su Eduardu Eigirdu" vedėjas. 2002–2006 m. Žinių radijo generalinis direktorius. 2007 m. žurnalo „Valstybė" įkūrėjas, vadovas ir redaktorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Domas Šniukas. *Eduardas Eigirdas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 360 psl.