recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Ruanaspranc. *Rouen* |
| --- |
|        |
| *Ruano katedra* |
|  |
| 

RuanasRuanas

49°26′0″ š. pl. 1°06′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.43333°š. pl. 1.10000°r. ilg.﻿ / 49.43333; 1.10000﻿ (Ruanas)Koordinatės: 49°26′0″ š. pl. 1°06′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.43333°š. pl. 1.10000°r. ilg.﻿ / 49.43333; 1.10000﻿ (Ruanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Normandija Normandija |
| **Departamentas** | Pajūrio Sena |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 112 800  |
| **Plotas** | 21,38 km² |
| **Tankumas** (2007) | 5 276 žm./km² |
| **Altitudė** | 2−152 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Ruanas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Ruãnas |

**Ruanas** (pranc. *Rouen*) − miestas Prancūzijos šiaurėje, prie Senos žemupio; Aukštutinės Normandijos regiono sostinė, Pajūrio Senos departamento centras.

Ruane gausu architektūros paminklų: Šv. Gervazo bažnyčios kripta (IV a.), gotikinė Dievo motinos katedra (pradėta statyti 1201 m. baigta XVI a.), Žanos d’Ark donžonas (XIII a.), arkivyskupų rūmai, daug gotikinių, renesansinių bažnyčių su vitražais, vėlyvosios gotikos stiliaus Teisingumo rūmai, Senoji (1607 m.) ir Naujoji (XVIII a.) rotušė.

Mieste yra universitetas (įkurtas 1966 m.), dailės ir keramikos muziejus, botanikos sodas. Senos dešiniajame krante, ant kalvų, amfiteatru išsidėstęs netaisyklingo plano senamiestis.

Ruanas yra jūrų ir upių uostas.

Istorija
--------

Senovėje Ruano vietoje buvo galų gyvenvietė. I a. pr. m. e. Ruaną užkariavo Roma, V mūsų eros amžiuje − frankai.

Nuo 911 m. Ruanas − Normandijos kunigaikštystės sostinė. 1150 m. miestas gavo savivaldą, o 1204 m. buvo prijungtas prie Prancūzijos karaliaus domeno.

Po 1382 m. miestiečių sukilimo neteko savivaldos teisių.

1419 − 1449 m. per Šimtametį karą Ruanas priklausė Anglijai. Šiame mieste buvo nuteista ir 1431 m. sudeginta Žana d'Ark.

Nuo XI a. Ruanas − tekstilės (gelumbės, drobės) gamybos centras.

Per II pasaulinį karą Ruano miestas buvo smarkiai sugriautas.

Sportas
-------

* FC Rouen (futbolas)

Nuorodos
--------

* Ruano miesto internetinė svetainė Archyvuota kopija 2007-08-03 iš Wayback Machine projekto. (anglų, prancūzų, rusų, vokiečių ir kt. kalbomis)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Dabartinės Ruandos provincijos
**Ruandos provincijos** vadinamos *intara* ir smulkiau yra padalintos į apygardas (*akarere*) ir savivaldybes (*umujyi*). Iki 2006 m. sausio 1 d. Ruanda buvo padalyta į 12 provincijų, tačiau Ruandos vyriausybė nusprendė įkurti naujas provincijas, norėdama išspręsti problemas, kilusias po 1994-ųjų genocido. Pirmas tikslas buvo decentralizuoti valdžią, nes buvo patirta, kad centralizuotas valdymas tapo vienas faktorių, paskatinusių genocidą. Antra, naujos provincijos yra labiau daugiatautės negu prieš tai buvusios, kas padeda susilpninti etninį susiskaldymą. Taip pat šios provincijos panaikins asociacijas su buvusio genocido įvykiais.

Provincijos
-----------

Nuo 2006 m. sausio 1 d. egzistuoja šios penkios Ruandos provincijos:

* Šiaurės provincija
* Rytų provincija
* Pietų provincija
* Vakarų provincija
* Kigalio provincija

Prieš tai buvusios provincijos
------------------------------

Prieš tai buvusios provincijos
Iki 2006 m. egzistavusios provincijos:

* Butare
* Byumba
* Cyangugu
* Gikongoro
* Gisenyi
* Gitarama
* Kibungo
* Kibuye
* Kigalio kaimo provincija
* Kigalio miesto provincija
* Ruhengeri
* Umutara
*Šis straipsnis apie poeziją. Apie monetas skaitykite straipsnyje Rubajas (moneta).*
**Rubajas** (angl. *ruba'i*) (dgs. *rubajatai*) – Artimųjų ir Vidurinių Rytų tradicijos (persų, arabų, tiurkų) katrenas (ketureilis), rimuojamas *aaba*. Ši eilėraščių forma naudota greta gazelės ir kasidos. 

Rubajai kilo iš iraniečių žodinės liaudies kūrybos. Rašytiniame pavidale rubajai egzistuoja nuo IX-X a. Jų turinys paprastai lyrika su filosofiniais pamąstymais. Rubają sudaro du dvieiliai (du beitai). Rimavimo schema *aaba*, kartais *aaaa*. 

Žinomiausi rubajų autoriai - Omaras Chajamas, Mehsetis Giandževis (azer. *Məhsəti Gəncəvi*), Cheiran-Chanum, Abu Abdalachas Rudakis (*Abu Abdollah Jafar ibn Mohammad Rudaki*), Zahirudinas Babūras (*Zahir-ud-din Muhammad Babur*).

Omaro Chajamo rubajai
---------------------

Aš atvirom akim pasauly gyvenau.
Jo paslaptis, mįsles spėliojau, gvildenau,
Septynias dešimtis dvejus metus galvojau -
Ir supratau: žinau, kad nieko nežinau. 
(Vertė L. Broga)
Nežinome, deja, ką slepia ateitis.
Naudokis valanda - jos tyko nebūtis.
Skaistveide mano, gerk! Juk daugel daugel amžių
Švies mėnuo danguje, tik mūsų nematys. 
(Vertė L. Broga)

Nuorodos
--------

1. ↑  Omaras Chajamas
| Diazoto monoksidas |
| --- |
|    |
| Sisteminis (IUPAC) pavadinimas |
| CAS numeris | [10024-97-2] |
| PubChem | 948 |
| Cheminė formulė | N2O |
| Molinė masė | 44,0128 g/mol |
| SMILES | [N+]([O-])#N |
|
| Rūgštingumas (p*Ka*) |  |
| Bazingumas (p*Kb*) |  |
| Valentingumas |  |
| Fizinė informacija |
| Tankis |  |
| Išvaizda | bespalvės dujos |
| Lydymosi t° | -90,86 °C (182,29 K) |
| Virimo t° | -88,48 °C (184,67 K) |
| Lūžio rodiklis (*n*D) |  |
| Klampumas |  |
| Tirpumas H2O |  |
| Šiluminis laidumas |  |
| log P |  |
| Garavimo slėgis |  |
| kH |  |
| Kritinis santykinis drėgnumas |  |
| Farmakokinetinė informacija |
| Biotinkamumas |  |
| Metabolizmas | 0,004 % |
| Pusamžis |  |
| Pavojus |
| MSDS |  |
| ES klasifikacija |  |
| NFPA 704 | 

0
2
0
OX
 |
| Žybsnio t° |  |
| Užsiliepsnojimo t° |  |
| R-frazės | R8 |
| S-frazės | S38 |
| LD50 |  |
| Struktūra |
| Kristalinė struktūra |  |
| Molekulinė forma | linijinė |
| Dipolio momentas | 0,166D |
| Simetrijos grupė |  |
| Termochemija |
| Δf*H*~~o~~298 | +82,05 |
| Giminingi junginiai |
| Giminingi grupė |  |
| Giminingi junginiai | Azoto monoksidas,Azoto dioksidas,Diazoto trioksidas,Diazoto tetroksidas,Diazoto pentaoksidas,Azoto rūgštis,Nitrozilo hidroksidas |
| Giminingos grupės |  |

**Diazoto oksidas** arba **diazoto monoksidas** – dujos, sudarytos iš dviejų azoto ir vieno deguonies atomų. Tai bespalvės ir praktiškai bekvapės dujos. Pats azoto oksidas – nedegus. Šios dujos nėra toksiškos, nesukelia alerginių reakcijų, įkvėptos mažomis dozėmis gali sukelti isteriją ar nekontroliuojamą juoko priepuolį, dėl ko dar vadinamos juoko dujomis. Dujos veikia atpalaiduojančiai ir migdančiai, dėl to seniau buvo naudojamos medicinoje kaip anestezijos priemonė. Nuo 1970-ųjų šias dujas imta taikyti pramonėje: aviacijoje ir autotechnikoje.

Gavimas
-------

Diazoto monoksidas yra gaunamas 170–195 °C termiškai skaidant sausąjį amonio nitratą:

{\displaystyle \mathrm {\ NH\_{4}NO\_{3}\ \longrightarrow \ N\_{2}O(d)+2H\_{2}O(d)} }

Azoto oksidas variklyje
-----------------------

Į variklį azoto oksidas atneša daugiau deguonies, todėl degalai greičiau dega ir suteikia varikliui didesnę galią. 300° C temperatūtoje, kokia yra cilindre uždegimo metu, diazoto monoksidas skyla į azoto ir deguonies dujas. Tai gerokai padidina slėgį deguonies ir degalų mišinyje virš normalaus slėgio, kuris būdingas Žemės atmosferai. Būtent dėl šios priežasties degalai sudega greičiau. Be to, irimo reakcijos metu išsiskyręs azotas sušvelnina padidėjusį spaudimą cilindre valdydamas degimą: diazoto monoksido savitoji garavimo šiluma sumažina įsiurbimo temperatūrą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  ŽARNAUSKAS Algirdas, ANCUTIENĖ Ingrida, IVANAUSKAS Remigijus, PETRAŠAUSKIENĖ Neringa. *Neorganinė chemija.* Kaunas: Technologija, 2008, 197 p. ISBN 978-9955-25-519-2.
2023 m.
2022 m.
**Andrejaus Sacharovo aikštė** – aikštė, esanti Vilniuje, Viršuliškių mikrorajone, Laisvės prospektas 60, šalia Spaudos rūmų. Talpina per 500 automobilių. Pavadinta rusų disidento, pilietinių teisių bei reformų Sovietų Sąjungoje šalininko Andrejaus Sacharovo (1921–1989) vardu.

Istorija
--------

A.Sacharovas prisidėjo prie SSRS AT deputatų iš Lietuvos siekio atkurti nepriklausomą valstybę. Vėliau nutarta Lietuvoje įamžinti jo atminimą ir Vilniuje pavadinti aikštę jo vardu.

2011 metų lapkritį Seimo Žmogaus teisių komiteto ir Lietuvos žmogaus teisių asociacijos iniciatyva buvo atidengtas skulptūrinis suoliukas, skirtas žmogaus teisių gynėjo akademiko Andrejaus Sacharovo atminimui įamžinti. Iki suoliuko atidengimo aikštėje nebuvo jokio skulptūrinio žymens. Suoliukas pastatytas skulptoriaus Vlado Kančiausko lėšomis, Lietuvos Respublikos kultūros ministerija prisidėjo penktadaliu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Taikos genijaus Lietuva neprisiminė Archyvuota kopija 2015-07-20 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Vilniuje atidengtas skulptūrinis suoliukas žmogaus teisių gynėjui Andrejaus Sacharovui atminti

Nuorodos
--------

* Andrejaus Sacharovo aikštė (Wikimapia)
| **Anwar Sadat** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1918 m. gruodžio 25 d.Mit Abu al Kumas, Minufijos muchafaza, Egipto sultonatas |
| Mirė | 1981 m. spalio 6 d. (62 metai)Kairas, Egiptas |
|  Egipto Prezidentas |
| Ankstesnis | Gamalas Abdel Naseras |
| Vėlesnis | Sufi Abu Talebas |
| Ėjo pareigas | 1970 m. spalio 15 d. – 1981 m. spalio 6 d. |

**Muhamadas Anvaras as Sadatas** (arab. محمد أنور السادات = *Muḥammad Anwar as-Sādāt*, 1918 m. gruodžio 25 d. – 1981 m. spalio 6 d.) – sudaniečių kilmės Egipto karinis ir politikos veikėjas, Egipto prezidentas (1970–1981), maršalas.

Biografija
----------

Gimė Mit Abu al Kumo kaime daugiavaikėje (13 vaikų) šeimoje. Tėvas – Muhamadas as Sadatas, karo ligoninės raštininkas, motina – Sit al-Barejn. Jaunystėje simpatizavo Atatiurkui, Mohandui Gandhi ir A. Hitleriui. Visi jo šeimos nariai buvo uolūs musulmonai, vaikystėje A. as Sadatas lankė pradinę religinę mokyklą, kurioje mokėsi Korano.

1925 m. šeima persikėlė į Kairo pakraštį, kur Sadatas įgijo vidurinį išsilavinimą. 1938 m. baigė Karališkąją karo akademiją Kaire ir gavo leitenanto laipsnį. Per II pasaulinį karą bendradarbiavo su Vokietijos ir Italijos specialiosiomis tarnybomis, kad išvaduotų Egiptą iš Didžiosios Britanijos. 1949–1950 m. dirbo žurnalistu, o 1950 m. vėl dirbo karo tarnyboje.

Nuo 1970 m. (po G. A. Nasero mirties) iki 1981 m. (po jo nužudymo islamo fundamentalistų per kariuomenės paradą) – Egipto prezidentas; po jo mirties Egipto prezidentu tapo Hosnis Mubarakas. Nuo 1962 m. Arabų socialistų sąjungos narys, o 1970–1978 m. – pirmininkas. 1973–1974 m. ir 1980–1981 m. – Egipto ministras-pirmininkas. 1969–1970 m. – Jungtinės Arabų Respublikos viceprezidentas.

1978 m. Sadatas su Izraelio premjeru Menachemu Beginu Niujorke pasirašė taikos sutartį, už ką kartu su Menachemu Beginu buvo apdovanoti Nobelio taikos premija. 

Nužudytas islamo fundamentalisto karininko Chalido al-Islambulio per kariuomenės paradą Kaire 1981 m. spalio 6 d.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „Anwar as Sadat". *www.vle.lt*. Nuoroda tikrinta 2022-10-16.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Eric Lévi |
| Pilnas vardas | Eric Jacques Levisalles |
| Gimė | 1955 m. |
| Kilmė |  Prancūzija, Paryžius |
| Žanrai | sunkusis metalas, hard rokas, New Age, opera |
| Veikla | muzikantas, dainų autorius, kompozitorius |
| Instrumentai | gitara |
| Aktyvumo metai | 1975- |
| Susijusi veikla | Shakin' Street, Era |

**Eric Lévi** (tikr. *Eric Jacques Levisalles*; g. 1955 m.) – Prancūzijos muzikantas, geriausiai žinomas kaip muzikinio projekto „Era" įkūrėjas.

1975 m. Levis kartu su Fabienne Shine įkūrė hard roko grupę „Shakin' Street" ir išleido du albumus. Ši grupė turuose „apšildė" AC/DC ir Blue Öyster Cult. 1981 m. grupei iširus Levis pradėjo kurti muziką filmams, jų tarpe populiarumo sulaukusiam *Les Visiteurs*.

1996 m. Levis pradėjo „Era" projektą, kuris susilaukė didelio populiarumo visame pasaulyje.
| **Andrejus Babišasček. *Andrej Babiš*** |
| --- |
|  |
| A. Babišas 2015 m. |
| Gimė | 1954 m. rugsėjo 2 d. (68 metai)Bratislava, Čekoslovakija Čekoslovakija |
|  |
| Veikla | Čekijos politikas, valstybės veikėjas, verslininkas |
| Pareigos | Čekijos ministras pirmininkas (2017-2021) |
|  |
| Alma mater | Bratislavos ekonomikos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Andrej Babiš |
| Parašas |
|  |

**Andrejus Babišas** (ček. *Andrej Babiš*, g. 1954 m. rugsėjo 2 d. Bratislavoje, Čekoslovakija) – slovakų kilmės Čekijos verslininkas, politinis ir valstybės veikėjas. Buvo Čekijos finansų ministras (2014–2017), ministras pirmininkas (2017-2021). Jis populistinės partijos ANO lyderis, milijardierius, antras Čekijoje pagal valdomą turtą, transnacionalinio agroholdingo „Agrofert" savininkas, žiniasklaidos magnatas. 

Su žmona Monika, 2015 m.

Biografija
----------

Jo tėvas Stefanas Babišas dirbo prekybos konsultantu Jungtinėse Tautose ir atstovavo Čekoslovakijai Prekybos ir Tarifų derybose (GATT). Dėl to A. Babišas mokėsi Ženevos gimnazijoje. Vėliau baigė Bratislavos ekonomikos universitetą, dirbo tarptautinėje prekyboje.

Vykdoma politika
----------------

Nuo 2001 m. buvo artimas su Čekijos prezidentu Milošu Zemanu. 2011 m. jis įkūrė populistinę Nepatenkintų piliečių partiją ANO. A. Babišo vykdomą politiką kritikavo šalies žiniasklaida ir opozicijos partijos dėl jo verslo interesų ir aukšto vyriausybės posto keliamo interesų konflikto. Jis palyginamas su Silvio Berlusconi – žurnalas „Foreign Policy" jį pavadino „Babiskoniu", dėl ko A. Babišas pagrasino teismu.

2023 m. dalyvavo Čekijos prezidento visuotiniuose rinkimuose, kuriuos II ture pralaimėjo Petrui Pavelui. Rinkiminės kampanijos metu A. Babišas pareiškė, jog nesiųstų savo karių ginti Lenkijos ir Baltijos valstybių, jei jas užpultų Rusija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Now the Czechs Have an Oligarch Problem, Too". „Foreign Policy". 10 April 2015. Nuoroda tikrinta 17 June 2015.
2. ↑  Oficialu: Čekijos prezidento rinkimus laimėjo buvęs NATO generolas Pavelas *lrt.lt*
3. ↑  Kandidatas į Čekijos prezidentus: Baltijos šalims ginti karių nesiųsčiau *delfi.lt*

Nuorodos
--------

* Biografija Vyriausybės svetainėje
* Andrej Babis on Forbes Lists

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Bohuslav Sobotka** | **Čekijos Respublikos ministras pirmininkas**2017–2021 | Po to:**Petr Fiala** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Balaenoptera borealis** |
| --- |
| Seivalas (Balaenoptera borealis)Seivalas (*Balaenoptera borealis*) |
| Seivalos didisSeivalo didis lyginant su vidutiniu žmogumi |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Banginiai  *( Cetacea)* |
| Šeima: | Raukšlėtieji banginiai  *( Balaenopteridae)* |
| Gentis: | *Balaenoptera*  *( Balaenoptera)* |
| Rūšis: | Seivalas  *( Balaenoptera borealis)* |

 |
| Binomas |
| ***Balaenoptera borealis***Lesson, 1828 |
| Seivalo paplitimo arelasSeivalo paplitimo arelas |

**Seivalas** (*Balaenoptera borealis*) – trečias didžiausias gyvūnas po mėlynojo banginio ir finvalo. Aptinkamas visame pasaulyje, visuose vandenynuose ir gretimose jūrose. Labiau mėgsta gilius vandenis nuo kranto pusės, vengia poliarinių, atogrąžinių vandenų ir pusiau apsuptos vandens masės. Seivalas migruoja kasmet nuo vėsių ir subpoliarinių vandenų vasarą į saikingus ir subtropinius vandenis žiemą, nors daugumoje sričių tikslūs persikėlimo maršrutai nėra žinomi. Banginiai siekia iki 20 metrų (66 pėdų) ilgio ir sveria iki 50 tonų. Jis suvartoja ~900 kilogramų (2 000 svarų) maisto kiekvieną dieną. Jis yra tarp greičiausių visų banginių šeimos žinduolių, ir gali pasiekti iki 50 kilometrų per valandą (31 mi/hr, 27 mazgų) bet tik trumpuose nuotoliuose. Po stambaus komercinio medžiojimo tarp vėlyvojo 19 a. ir vėlyvojo 20 a. kai buvo sumedžiota daugiau kaip 238 000 individų , Seivalai dabar yra tarptautiniu mastu saugoma rūšis, nors ribotas medžiojimas vis dar vyksta prisidengiant ginčytinomis tyrinėjimo programomis, vestomis Islandijos ir Japonijos prieš banginių medžioklę.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 0°30′ š. pl. 73°18′ r. ilg.﻿ / ﻿0.500°š. pl. 73.300°r. ilg.﻿ / 0.500; 73.300

Huvadu atolas, padalintas į dvi administracines teritorijas
**Huvadu atolas** – atolas Indijos vandenyne, Maldyvų salyno pietuose, dažnai įvardijamas didžiausiu atolu Maldyvuose ir vienu didžiausių pasaulyje. Jo plotas – 3152 km², sausuma sudaro 38,5 km². Žiedą sudaro daugybė smulkių salelių, jų taip pat gausu ir lagūnoje.

Administraciškai Huvadu atolas skirstomas į Šiaurės Huvadu (Gaafu Alifą) ir Pietų Huvadu (Gaafu Daalu). Vietiniai gyventojai kalba divehių kalbos tarme, gan ženkliai besiskiriančia nuo vartojamos Malėje.

Senovėje atolas vadintas ***Suvadiva***, o jo sostinė buvo Havaru Tinadu. Šis atolas visad buvo labiau savivaldus nei kitos Maldyvų salos, gavo savo vėliavą. 1959 m. Huvadu, Fuvamulos ir Adu atolai buvo paskelbę Jungtinę Suvadyvų Respubliką.
| Sejerisangl. *Sayre* |
| --- |
|  |
|  |
| 

SejerisSejeris

41°58′44″ š. pl. 76°30′56″ v. ilg.﻿ / ﻿41.97889°š. pl. 76.51556°r. ilg.﻿ / 41.97889; 76.51556﻿ (Sejeris (Pensilvanija))Koordinatės: 41°58′44″ š. pl. 76°30′56″ v. ilg.﻿ / ﻿41.97889°š. pl. 76.51556°r. ilg.﻿ / 41.97889; 76.51556﻿ (Sejeris (Pensilvanija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Pensilvanija Pensilvanija |
| **Apygarda** | Bradfordo apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1891 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 5 366  |
| **Plotas** | 5,27 km² |
| **Tankumas** (2019) | 1 018 žm./km² |

**Sejeris** (angl. *Sayre*) – miestelis Bradfordo apygardoje, Pensilvanijoje, JAV. Būdamas didžiausia gyvenvietė apygardoje, Sejeris yra pagrindinė Sejerio mikropolinės statistinės srities gyvenvietė. Jis yra už 29 km į pietryčius nuo Elmiros (Niujorko valstija) ir už 48 km į pietvakarius nuo Bingamtono. Anksčiau Sejeryje buvo gaminami įvairūs geležies dirbiniai. 1900 m. Sejeryje gyveno 5243, 1910 m. – 6426, o 1940 m. – 7569 žmonės. 2019 m. Sejeryje gyveno 5366 žmonės.

Kaip gyvenvietė, Sejeris buvo užregistruotas 1891 m. sausio 27 d. ir pavadintas Roberto Heišemo Sejerio (angl. *Robert Heysham Sayre*), Pensilvanijos ir Niujorko geležinkelio prezidento, garbei, mat R. Sejeris šioje vietovėje padėjo išplėtoti susisiekimą geležinkeliu.

Sejeris yra Pen–Jorko slėnio, Niujorko ir Pensilvanijos valstijose keturių besiribojančių bendruomenių grupės, dalis. Šią bendruomenių grupę sudaro: Veiverlis (Niujorko valstija), Pietų Veiverlis (Pensilvanijos valstija), Sejeris, Atėnai (Pensilvanijos valstija) ir kelios mažesnės gretimos bendruomenės. Iš viso Pen–Jorko slėnyje gyvena beveik 35 000 žmonių.

Sejeryje gimė kalbininkas, baltistas V. R. Šmolstygas.

Išnašos
-------

1. ↑  Pasaulio vietovardžiai. „Sèjeris". VLKK. Nuoroda tikrinta 2022-05-27.
2. ↑  „2019 U.S. Gazetteer Files". United States Census Bureau. Nuoroda tikrinta 2020-07-28.
3. ↑  *A Short History of Sayre, Nuoroda tikrinta 2022-05-27*
| **Erich Dagobert von Drygalski** |
| --- |
|  |
| Erichas Dagobertas fon Drigalskis |
| Gimė | 1865 m. vasario 9 d.Karaliaučius |
| Mirė | 1949 m. sausio 10 d. (83 metai)Miunchenas |
|  |
| Veikla | vokiečių keliautojas, geografas ir geofizikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Erich Dagobert von Drygalski |

**Erichas fon Drigalskis** (vok. *Erich Dagobert von Drygalski*, 1865 m. vasario 9 d. Karaliaučius – 1949 m. sausio 10 d. Miunchenas) – vokiečių keliautojas, geografas ir geofizikas.

Biografija
----------

1882 m. 17 metų baigė matematikos ir fizikos studijas Karaliaučiaus universitete. Vėliau studijavo geografiją Bonos, Leipcigo ir Berlyno universitetuose. 1887 m. apgynė disertaciją. 1906-1935 m. Miuncheno universiteto profesorius.

1891 m. ir 1892-1893 m. vadovavo dviem Berlyno geografinės draugijos ekspedicijoms prie Grenlandijos vakarinių krantų ir tyrė ledynus. 1901-1903 m. vadovavo Vokietijos ekspedicijai į Antarktį laivu „Gauss", kuri 1902 m. atrado ir tyrė Vilhelmo II Žemę. Sukūrė ledų judėjimo teoriją. 1910-1912 m. dalyvavo ekspedicijoje į Špicbergeną ir tyrė galimybes panaudoti dirižablius Arktyje.

Apie savo keliones parašė knygų. Jo vardu pavadinti kalnai Karalienės Matildos Žemėje, šelfinis ledynas Viktorijos Žemėje, sala Deiviso jūroje.

Bibliografija
-------------

* Grönland-Expedition der Gesellschaft für Erdkunde zu Berlin 1891–1893, 2 Bde. Kühl, Berlin 1897
* Deutsche Südpolar-Expedition 1901–1903 im Auftrage des Reichsamtes des Innern. 20 Bde. und 2 Atlanten. Berlin, 1905–1931
* Zum Kontinent des eisigen Südens, Verlag Georg Reimer, Berlin, 1904

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Erich Dagobert von Drygalski*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 145 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Seismosaurus** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Sauropsida)* |
| Antbūris: | Dinozaurai  *( Dinosauria)* |
| Būrys: | Driežadubeniai dinozaurai  *( Saurischia)* |
| Pobūris: | Zauropodai  *( Sauropodomorpha)* |
| Infrabūrys: | *Sauropoda*  *( Sauropoda)* |
| Šeima: | Diplodokai  *( Diplodocidae)* |
| Gentis: | Seismozauras  *( Seismosaurus)* |

 |

**Seismozauras** (*Seismosaurus*) – *diplodocidae* šeimos augalėdis dinozauras. Liekanų rasta Šiaurės Amerikoje. Gyveno juros laikotarpiu. Seismozauro pavadinimas reiškia *žemės drebintojas*. Iki šio dinozauro suradimo manyta, kad ilgiausi egzistavę gyvūnai buvo superzaurai. Pastarieji užaugdavo iki 33 m ilgio, o seismozaurai siekė net 38 m. Tačiau seismozauras yra mažesnis už argentinozaurą, kuris užaugdavo iki 40 m. ilgio. Galėjo sverti apie 100 tonų. Kojos trumpos ir storos, kad išlaikytų didžiulį kūną.
Jonušavos herbas ant Kėdainių rotušės pastato
**Jonušavos herbas** – buvusio viduramžių miesto Jonušavos (dabar Kėdainių miesto dalis) heraldinis atributas. Herbo simboliai pavaizduoti ovalo formos skyde, kurie įvilkti į puošnius auksinius kartušus ir papuošti vaisiais.

Aprašas
-------

Herbe yra geltoname lauke raudona kunigaikštiška mitra ir po ja, žydrame lauke, inicialo raidė I taip, kad abiejų herbų laukai būtų perkirsti ir sudaryti iš žydros ir geltonos spalvos. Herbas tikriausiai kilo nuo antspaudo, kurį Jonušas Radvila 1647 m. leido turėti vokiečiams liuteronams. Jame buvo pavaizduota raidė I ir kunigaikštiška kepurė virš jos. Jonušo Radvilos paskelbtuose nuostatuose nurodyta, kad Jonušavos antspaudą turi saugoti vokiečių bendruomenės vyresnysis, o visus svarbiausius Kėdainių miesto aktus būtina antspauduoti abiem antspaudais – Senųjų Kėdainių ir Naujųjų Kėdainių (arba Jonušavos).

Istorija
--------

Jonušavos herbą 1648 m. patvirtino LDK didysis kunigaikštis ir Lenkijos karalius Vladislovas Vaza. Valdovo duotoje privilegijoje skelbiama:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | *... suteikiame abiem miestams atskirus herbus (atsisakant pirmojo): senajam miestui geltoname arba auksiniame lauke juodą erelio sparną su vienintele koja, laikančia žydrame lauke esančią plieninę pasagą, paženklintą trimis auksiniais kryžiais. O Naujajam miestui – taip pat geltoname lauke raudoną kunigaikštišką mitrą ir po ja, žydrame lauke, inicialo raidę I taip, kad abiejų herbų laukai būtų perkirsti ir sudaryti iš žydros ir geltonos spalvos, kaip matyti nupiešta. Juos abu kartu minėti Kėdainių miestiečiai amžinai turės naudoti ir raudonu vašku visas bylas ir aktus, teismo sprendimus ir liudijimus bei visus uždarus ir atvirus laiškus antspauduoti.* |  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kėdainiai: istorija (psl. 55–59). Kedainiumuziejus.lt (tikrinta 2023-05-10).
2. ↑  Kėdainių heraldika ir sfragistika. RegionuNaujienos.lt (tikrinta 2021-10-20).
| **Lampyridae** |
| --- |
| Paprastasis jonvabalis (*Lampyris noctiluca*),patelė |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Šeima: | Jonvabaliai  *( Lampyridae)* |

 |

**Jonvabaliai** (*Lampyridae*) – vabalų (*Coleoptera*) šeima. Lietuvoje gyvenančių jonvabalių patelės yra be sparnų ir antsparnių, lervų pavidalo, o patinai su sparnais. Pilvelio galiniuose segmentuose yra naktį šviečiantis **fosforinis organas**, kurį sudaro fotogeninės ląstelės. Šitos ląstelės yra apraizgytos nervais ir tracheolėmis. Tracheolėmis į fotogenines ląsteles patenka deguonis; jose vyksta aktyvi oksidacija. Šių reakcijų metu fermento liuceferazės pagalba liuciferinas virsta mažiau stabiliu junginiu, kuris, pereinant į normalią stabilią formą, išskiria fotonus. Be to, šiame šviečiančiame organe yra ląstelių su šlapimo rūgšties kristalais. Šios ląstelės atspindi šviesą.

Patinų kūnas rudai pilkas, priešnugarėlė ir kūno apačia rudai gelsva. Antsparniai taškuoti ir smulkiai raukšlėti, su 2-3 neryškiomis briaunelėmis. Patinų akys stambesnės ir labiau suartėjusios negu patelių.

Jonvabalių lervos plokščios, jų viršutinė pusė tamsi. Priešnugarėlė ilga, išilgai nugaros eina siaura gelsva linija.

Gyvena lapuočių miškų pakraščiuose, tarp krūmų ir žolių, drėgnesnėse vietose. Jie minta sraigėmis ir šliužais. Patinai gerai skraido, juos privilioja patelės skleidžiama šviesa.

Pasaulyje gyvena apie 2000 rūšių, ypač jų daug tropikuose. Lietuvoje gyvena dvi rūšys:

* Paprastasis jonvabalis (*Lampyris noctiluca*);
* Trumpasparnis jonvabalis (*Phosphaenus hemipterus*).


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jonvabaliai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. ↑
Koordinatės: 55°44′32″š. pl. 23°39′34″r. ilg.﻿ / ﻿55.74229°š. pl. 23.65956°r. ilg.﻿ / 55.74229; 23.65956

Linkaičių pušis|  
Linkaičių pušis kirtavietėje, 2019 m. |
| Vieta | Radviliškio rajonas |
| Rūšis | paprastoji pušis |
| Aukštis | 33,5 m |
| Apimtis (1,3 m aukštyje) | 3,15 m |

**Linkaičių pušis** – botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Radviliškio rajone, Linkaičiuose, Radviliškio miškų urėdijos Radviliškio girininkijos (29 kv. 7 skl.) teritorijoje, Linkaičių miške, 7 km į pietvakarius nuo Šeduvos. Pušis paskelbta saugoma Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1960 m. rugsėjo 1 d. įsakymu Nr. 165.

Pušies aplinka
--------------

Paminklinis medis auga atokioje miškingoje vietoje, nėra kelio nuorodų (2019 m. balandžio mėn. duomenimis), todėl sunkiai surandamas. Pasiekiamas iš žvyrkelio Puipiai–Labučiai–Bebrujai pasukus į miško kelią taške 55°44′38″š. pl. 23°38′46″r. ilg.﻿ / ﻿55.743807°š. pl. 23.646243°r. ilg.﻿ / 55.743807; 23.646243: pavažiavus 100 m į rytus, sukti pažvyruotu keliu į dešinę ir važiuoti 500 m (kairėje telkšo vandens kanalas), iki kryžkelės. Toliau sukti 90° kampu kairėn į sunkiai pravažiuojamą kelią (lygiagrečiai dešinėje telkšančio kito užžėlusio kanalo). Pušis pasiekiama už 550 m (kirtavietė pastebima nuo kanalo). Aplink medį plynai iškirstas miškas, jo apsauginėje zonoje, papėdėje, paliktos sunkiosios technikos įspaustos vėžės. Šalia kamieno išlikęs nulenktas metalinis paveldo objekto strypas su neįskaitoma lentele. Kirtavietės kampe, už 80 m į lapuotį medį atremtas medinis stulpas su ryškia informacine lentele apie šią pušį.

Apie medį
---------

Medžio rūšis – paprastoji pušis (*Pinus sylvestris* L.). Medžio kamieno apimtis 1,3 metro aukštyje – 3,15 m, aukštis – 33,5 m. 

* Informacinė lentelė kirtavietės kampeInformacinė lentelė kirtavietės kampe
* Pušies kamienasPušies kamienas
* Išvažinėta kamieno papėdėIšvažinėta kamieno papėdė

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras Archyvuota kopija 2011-08-28 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RRadviliškio rajono savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Tytuvėnų regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Daugyvenės kraštovaizdžio • Liepinės pedologinis • Liepiškių botaninis-zoologinis • Praviršulio tyrelio botaninis-zoologinis • Radvilonių botaninis • Strazdynės botaninis • Sulinkių ornitologinis • Šušvės hidrografinis • Tyrulių botaninis-zoologinis |
|  |
| Atkuriamieji sklypai | 
Sulinkių |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Velnio akmuo |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Angelo akmuo • Arimaičių šaltinis • Aukštelkų ąžuolas • Dapšionių ąžuolas • Dvikamienis Radvilonių miško ąžuolas • Kurklių akmuo • Kurklių ąžuolas • Liaudiškių pušis • Linkaičių ąžuolas • Linkaičių pušis • Radvilonių ąžuolas |

 |
| **Edward Joseph Derwinski** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1926 m. rugsėjo 15 d.Čikaga, JAV |
| Mirė | 2012 m. sausio 15 d. (85 metai)Čikaga, JAV |
| Sutuoktinis (-ė) | Patricia van der GiessenBonita Hickey |
|  |
| Veikla | Politikas |

**Edvardas Džozefas Dervinskis** (1926 m. rugsėjo 15 d. Čikagoje, JAV – 2012 m. sausio 15 d. Čikagoje, JAV) – JAV politikas, 1989-1992 m. sekretorius veteranų klausimais, 1959-1983 m. Jungtinių Valstijų Atstovų rūmų narys.

Biografija
----------

Gimė 1926 m. rugsėjo 15 d. Čikagoje, Kazimiero Dervinskio ir Sofijos Žmijevskos šeimoje. Senelis Julijonas Dervinskis buvo gimęs Žasliuose, tačiau XIX a. pabaigoje emigravo į JAV. II pasaulinio karo metu kariavo Japonijos salyne. 1951 m. baigė Lojolos universitetą Čikagoje. 1957 m. išrinktas į Ilinojaus atstovų rūmus. 1959 m. kaip JAV respublikonų partijos atstovas Čikagoje išrinktas į JAV atstovų rūmus. 1971-1972 m. buvo JAV atstovas Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje. Šaltojo karo metu daug dėmesio skyrė Rytų Europos reikalams. Jo iniciatyva medaliu buvo apdovanotas serbų rojalistas Draža Mihailović kovojęs prieš komunistus. 2004 m. apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžiumi už Lietuvos valstybės interesų gynimą Šaltojo karo metu. Mirė nuo vėžio 2012 m. sausio 15 d. Čikagoje.

Nuorodos
--------

* Biografija (ang.)
* Nekrologas (ang.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Prezidentas nesiryžta įteikti valstybės apdovanojimų
Galijos žemėlapis, kuriame apytiksliai parodytos lingonų žemės (piečiau Belgikos pietinio kyšulio).
**Lingonai** (lot. *lingones*) – keltų gentis, gyvenusi Galijoje ties Senos ir Marnos ištakomis.

Dalis lingonų maždaug 400 m. pr. m. e. persikėlė per Alpes ir apsigyveno Cizalpinėje Galijoje (Š. Italija) ties Po upės žiotimis. Šie lingonai buvo dalis keltų genčių antplūdžio, kuriame dalyvavo ir bojai bei senonai ((Polybius, Histories ii.17). Gali būti, kad lingonai 390 m. pr. m. e. dalyvavo plėšiant Romą.

Galijos lingonai I a. buvo romanizuoti, jie gyveno turtingoje urbanizuotoje visuomenėje Langro (*Langres*) ir Dižono (*Dijon*) regione, kaldino savo monetas. Tačiau 69 m. jie įsivėlė į batavų sukilimą, kurį aprašė Tacitas.

Strategijos žinovas Sekstas Julijus Frontinas (*Sextus Julius Frontinus*), seniausio išlikusio romėnų karybos vadovėlio „*Strategematicon*" autorius, taip aprašė lingonus:

„Kare, vykusiame valdant imperatoriui Cezariui Domicianui Augustui Germanikui, kurį Galijoje pradėjo Gajus Julijus Civilis (*Gaius Julius Civilis*), labai turtingas lingonų miestas, prisijungęs prie Civilio maišto, bijojo, kad juos nusiaubs artėjanti Cezario kariuomenė. Bet gyventojai, skirtingai nei bijota, liko nepaliesti ir neprarado turto, todėl jie vėl tapo lojaliais Romai, ir perdavė man septyniasdešimt tūkstančių ginkluotų vyrų."
Jų sostinė vadinosi Andematunas (*Andematunnum*), vėliau – Lingonas, o dabar – Langras (Aukštutinės Marnos departamentas, Prancūzija). Miestas buvo pastatytas ant uolingo kyšulio virš Marnos upės, jame iki šiol likę dalis viduramžių įtvirtinimų, iš kurių atsiveria panoraminis vaizdas į Marnos slėnį, Langro plynaukštę ir Vogėzų kalnus.

Šv. Mamo katedra, pastatyta Burgundijos romaniniame stiliuje, pradžioje buvo senovinės Lingonų vyskupijos, besivaržiusios su Dižono vyskupija, katedra. Trys iš pirmųjų vyskupų tapo kankiniais apie 407 m. įsiveržus vandalams.

Romėnų Britanijoje II ir III a. sprendžiant pagal įrašus ir štampuotą keramiką, stovėjo dvi lingonų kohortos, suformuotos iš lingonų, gyvenusių Dižono ir Langro regione.

Nuorodos
--------

* Livius.org: Lingones Archyvuota kopija 2014-04-20 iš Wayback Machine projekto.
* Livius.org: Lingones in the Batavian revolt Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto.
* Second Cohort of Lingones in Roman Britain Archyvuota kopija 2008-06-06 iš Wayback Machine projekto.
| **Osipas Cadkinas** |
| --- |
|  |
| O. Cadkinas 1914 m. |
| Gimė | 1890 m. liepos 14 d.Vitebskas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1967 m. lapkričio 25 d. (77 metai)Paryžius, Prancūzija |
| Palaidotas (-a) | Monparnaso kapinės |
| Tautybė | Žydas |
|  |
| Veikla | Skulptorius |

**Osipas Cadkinas** (pranc. *Ossip Zadkine*, 1890 m. liepos 14 d. – 1967 m. lapkričio 25 d. ) – iš Baltarusijos žydų kilęs XX a. Prancūzijos avangardinis skulptorius ir tapytojas.

Biografija
----------

Osipas Cadkinas gimė 1890 m. liepos 14 d. Vitebske žydų šeimoje, tuometinėje Rusijos imperijoje (dabar Baltarusija). Jo tėvas Efimas buvo klasikinių kalbų profesorius ir 1905 m. išsiuntė Osipą pas gimines į Angliją išmokti „anglų kalbos ir gerų manierų". 1909 m. O. Cadkinas atvyko į Paryžių, kur trumpai mokėsi Aukštojoje dailės mokykloje. Greitu laiku susidraugavo su vietos iškiliais avangardiniais menininkais, tarp kurių Gijomas Apolineras, Pablas Pikasas, Aleksandras Archipenka, Konstantinas Brankušis, Žakas Lipšicas. O. Cadkinas aukštai vertino O. Rodeno realistinę skulptūrą, tačiau apie 1917 m. jo kūrybos stilius tapo labiausiai įtakotas kubizmo. Skirtingai nuo intelektualių P. Pikaso ir Ž. Brako kūrinių, O. Cadkinas kubistines formas naudojo išreikšti dramatiškumui ir ekspresyvumui.

1915 m. O. Cadkinas įstojo į Prancūzijos armiją, dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare ir buvo apnuodytas fronte. 1921 m. O. Cadkinas priėmė Prancūzijos pilietybę. Tarpukariu dirbo Paryžiuje ir pasitraukė nuo vokiečių okupacijos Antrojo pasaulinio karo metu į JAV, kur Niujorke dėstė Studentų meno lygoje. 1944 m. O. Cadkinas grįžo į Paryžių. Jo kūryba buvo labiau būdingas melodramatiškumas, tačiau 1953 m. Roterdamo miestui sukurta skulptūra „Sunaikintas miestas" (arba „Sugriautas miestas") pasižymėjo figūros galingumu. Ši skulptūra buvo įkvėpta po karo matytų sugriauto Roterdamo vaizdų ir plačiai išgarsino skulptorių. Vėliau O. Cadkinas nestokojo viešų užsakymų. Jo skulptūrų yra Amsterdame, Jeruzalėje ir kitur. 1950 m. jis buvo apdovanotas Didžiuoju prizu už skulptūrą Venecijos bienalėje ir 1960 m. − Didžiuoju prizu iš Paryžiaus miesto. Osipas Cadkinas mirė 1967 m. lapkričio 25 d. Paryžiuje. Palaidotas Monparnaso kapinėse. O. Cadkino ateljė Paryžiuje įsteigtas jo vardo muziejus. Menininkas gyvenimo metu užsiėmė fotografija, yra sukūręs gobelenų.

Viešų skulptūrų pavyzdžiai
--------------------------

* „Feniksas", Arnhemas „Feniksas", Arnhemas
* „Sunaikintas miestas", 1953 m. Roterdamas „Sunaikintas miestas", 1953 m. Roterdamas
* Vincentas ir Teo van Gogai, Zundertas Vincentas ir Teo van Gogai, Zundertas
* „Orfėjas", Marlas „Orfėjas", Marlas

Kūrinių galerijos
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ossip Zadkine** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* wikiart.org
* O. Cadkino muziejus Archyvuota kopija 2016-01-01 iš Wayback Machine projekto.
* artnet.com

Šaltiniai
---------

* *The Oxford Dictionary of Art and Artists.* Oxford University Press, − 2009, p. 691
* Encyclopaedia Britannica

Nuorodos
--------

* O. Cadkino vardo muziejus Archyvuota kopija 2016-02-23 iš Wayback Machine projekto.
* O. Cadkino kūrybos centras
**Edvinas Jasaitis**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1990 m. balandžio 11 d. (33 metai) |
| Gimimo vieta | Lietuva |
| Ūgis | 182 cm |
| Svoris | 73 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Pakruojis |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
|  | FK Napolis Šiauliai |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2007-201220132013-20142014-2015201720182019-20202020-20212023- | FK ŠiauliaiBSV Schwarz-Weiß RehdenVFC PlauenFK ŠiauliaiFK Džiugas TelšiaiFC PakruojisFK Akmenės CementasFK AtmosferaFK Kruoja-Pakruojo SC | 86 0(6)06 0(0)49 0(4)13 0(4)25 0(6)16 0(1)34 0(2)0 |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2009- | Lietuvos jaunimo iki 21 | 03 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2019 m. spalio 15 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Edvinas Jasaitis** (g. 1990 m. balandžio 11 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Pirmasis treneris Saulius Lesnickas,

Žaidimas klubuose
-----------------

Daugiausiai rungtynių sužaidė už FC Šiauliai. 2017 m. atstovavo Džiugas Telšiai ekipą. Pirmos lygos pirmenybėse sužaidė 13 rungtynių ir pasižymėjo 4 įvarčiais.

2018 m. žaidė už FC Pakruojis, kurie dalyvavo Pirmos lygos pirmenybėse. Pirmoje lygoje sužaidė 22 rungtynes. Šiame sezone pasižymėjo šešiais įvarčiais.

2019 m. sezoną pradėjo FC Pakruojis. Sužaidė trejose rungtynėse, o vėliau Pakruojo ekipa pradėjo byrėti ir su kitais žaidėjais paliko šią komandą. 

2019 m. atstovavo FK Akmenės Cementas, kurie žaidė Antroje lygoje, Vakarų zonoje. per sezoną sužaidė 16 rungtynių, per kurias pasižymėjo vienu įvarčiu.

Žaidimas rinktinėse
-------------------

2009 m. kovo mėnesį debiutavo Lietuvos jaunimo iki 21 metų rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Baltarusijos bendraamžius.

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Statistika iš www.futbolinis.lt
Koordinatės: 56°12′20″ š. pl. 23°30′16″ r. ilg.﻿ / ﻿56.20556°š. pl. 23.50444°r. ilg.﻿ / 56.20556; 23.50444


| Linkaičių I (Jauneikių) tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Joniškio rajonas) |
| Plotas | 0,189 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,55 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,3 m |
| Didžiausias gylis | 5 m |
| Įteka | Sidabra, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Sidabra |

**Linkaičių I (Jauneikių) tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Joniškio rajone, 7 km į pietvakarius nuo Joniškio. Sudarytas užtvenkus Sidabros upę (Platonio intakas) 40,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 1,42 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 65,3 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Priešsroviui už 1,8 km telkšo didesnis Linkaičių II tvenkinys. Pietvakariuose yra Linkaičių gyvenvietė. Aplink įsikūrę kaimai: Jauneikiai, Ivanuvka, Sliekiai. 

Tvenkinys įrengtas 1976 metais.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |
| --- |
| „Any Last Werdz" |
| Eazy-E singlas |
| iš albumo *It's On (~~Dr. Dre~~) 187um Killa* |
| Išleistas | 1994 m. sausio 11 d. |
| Formatas | 7" ir 12" Vinilas, CD singlas |
| Įrašytas | 1993 m. |
| Žanras | Hip-Hop, R&B |
| Trukmė | 5:11 |
| Įrašų kompanija | Ruthless Records, Relativity Records |
| Autorius | Dirty Red |
| Prodiuseris | Cold 187um, Eazy-E |
| Eazy-E singlų chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „Real Muthaphuckkin G's"  (1993 m.) | „**Any Last Werdz**"  (1994 m.) | „Luv 4 Dem Gangsta'z"  (1994 m.) |

 |

**Any Last Werdz** – antrasis ir finalinis singlas iš Eazy-E EP albumo „It’s On (~~Dr. Dre~~) 187um Killa". Single taip pat pasirodo ir atlikėjai iš įrašų kompanijos „Ruthless Records" – Kokane ir Cold 187um. Singlas buvo išleistas 1994 m. šalia kito singlo „Real Muthaphuckkin G's", singlo žodžius parašė „Ruthless Records" įrašų kompanijos atlikėjas Dirty Red. Singlo prodiuseris Cold 187um iš grupės Above the Law. **Any Last Werdz** šiek tiek pasisekė topuose, singlas pasiekė #69 vietą Hot R&B/Hip-Hop Songs ir #5 vietą Hot Rap Singles topuose.

Muzikinis klipas
----------------

Daina buvo išleista kartu su muzikiniu klipu. Muzikiniame klipe Eazy-E nužudo žmogų ir kadrai rodo paskutines to žmogaus gyvenimo akimirkas, paskutinius žodžius prieš mirtį. Taip pat muzikiniame klipe galite pamatyti legendinės grupės Bone Thugs-n-Harmony narius Layzie Bone, Krayzie Bone, Bizzy Bone, Wish Bone, Flesh-n-Bone. Gale galima pamatyti Cold 187um, Kokane ir Dirty Red. Klipas nebuvo rodomas daug laiko, bet Eazy-E argumentavo kodėl šis klipas turi būti rodomas su direktoriumi Edward Louderback, kad repo klipai turi turėti daugiau artistiškos pusės, kurios 1994 m. beveik nebuvo. Šis klipas yra beveik paskutinis Eazy-E pabaigtas klipas prieš jo mirtį 1995 m. kovo 26 d. jis tapo klasikiniu.

Įrašų sąrašas
-------------

| Sąrašas |
| --- |
| „Any Last Werdz" (Mašinų šokinėjimo garsai / Ginklų garsai) – 5:11 |
| „Any Last Werdz" (Kita nužudymo versija) – 5:11 |
| „Any Last Werdz" (Gatvės versija) – 5:11 |
| „Any Last Werdz" (Radijo versija) – 3:30 |
| „Any Last Werdz" (Mašinų šokinėjimo garsai / Be ginklo garsų) – 5:11 |
| „Any Last Werdz" (Instrumentinis) – 5:11 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
| **Edward Anwyl** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1866 m. rugpjūčio 5 d.Česteris, Anglija Anglija |
| Mirė | 1914 m. rugpjūčio 8 d. (48 metai) |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
| Pareigos | profesorius |

Seras **Edvardas Anvilas** (val. *Edward Anwyl*, 1866 m. rugpjūčio 5 d. – 1914 m. rugpjūčio 8 d.) – valų akademikas, specializavęsis tirti keltų kalbas.

Biografija
----------

E. Anvilas gimė Česteryje, Anglijos pasienyje su Velsu. Mokėsi Karališkojoje Česterio mokykloje. Mokslus tęsė Oksforde, Orielio ir Mansfildo koledžuose, jis buvo vienas iš Oksfordo universiteto Davido ap Gvilimo draugijos, orientuotos į valų kalbos puoselėjimą, steigėjų. 1892 m. Velso universitete Aberistvite tapo valų kalbos profesoriumi, o vėliau buvo paskirtas eiti lyginamosios filologijos profesoriaus pareigas. 1911 m. buvo įšventintas į riterius. 1913 m. tapo neseniai įkurto Monmutšyro Mokymosi koledžo Karlèone direktoriumi. E. Anvilas buvo pamokslininkas pasaulietis ir Velso universiteto teologijos tarybos bei Karališkosios senovinių ir istorinių Velso paminklų komisijos narys.

Bibliografija
-------------

* *Welsh Accidence* (1898)
* *A Welsh Grammar for Schools* (1897–1899)
* *Welsh Syntax* (1899)
* *Celtic Religion in Pre-Christian Times* (1906)

Išnašos
-------

1. ↑  "No. 28518". The London Gazette. 1 August 1911. p. 5714.
2. ↑  Sir Thomas Herbert Parry-Williams. „ANWYL , Sir EDWARD". *Welsh Biography Online*. Nuoroda tikrinta 2016-10-26.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Anusvara** (skr. अनुस्वारः = IAST: *anusvāraḥ* – 'pogarsis') – brahmi raštų sistemose naudojamas ženklas, žymintis nazalizaciją. Įvairiose kalbose anusvara žymi skirtingus garsus.

Devanagari rašte anusvara žymima *bindu* ženklu – tašku virš raidės (pvz. मं). Transliteracijoje anusvara žymima ženklu *ṃ* (kartais dar *ṁ*). Sanskrite anusvara susidaro žodžiuose veikiant sandhi taisyklėms, pavyzdžiui, žodyje, besibaigiančiame -m, prieš kitą priebalsį, atsiras anusvara. Hindi kalboje anusvara žymi m raidę, einančią prieš savo eilės priebalsį (pvz. *sāṃp*), taip pat nosinį balsį (*anunāsika*), kuomet šis turi virš viršutinės dandos iškilusius elementus (pvz. हैं – *hãi*). Tačiau dažnai hindi kalboje anusvara naudojama lygiagrečiai su čandrabindu.

Anusvara taip pat naudojama žymėti nosinius garsus telugų, sinhalų, mjanmų, bengalų kalbose.

Anusvaros žymėjimas Pietų Azijos raštuse| Raštas | Ženklas | Pavyzdys | Unikodas |
| --- | --- | --- | --- |
| Bengalų | ং | কং | U+0982 (2434) |
| Devanagari | ं | कं | U+0902 (2306) |
| Gujaratų | ં | કં | U+0A82 (2690) |
| Gurmukhi | ਂ | ਕਂ | U+0A02 (2562) |
| Kanadų | ಂ | ಕಂ | U+0C82 (3202) |
| Malajalių | ം | കം | U+0D02 (3330) |
| Orijų | ଂ | କଂ | U+0B02 (2818) |
| Sinhalų | ං | කං | U+0D82 (3458) |
| Telugų | ం | కం | U+0C15 (3093) |
| Edward Witten |
| --- |
|  |
| **Gimė** | 1951 m. rugpjūčio 26 d. (70 metų)Baltimorė, JAV |
| **Tautybė** | amerikietis |
| **Sritis** | teorinė fizika |
| **Įstaigos** | Institute for Advanced Study |
| **Alma mater** | Brandeiso universitetas |
| **Žinomas už** | stygų teorija, M teorija, kvantinė lauko teorija |
| **Žymūs apdovanojimai** | Fildso medalis (1990)Crafoord premija (2008) |

**Edvardas Vitenas** (angl. *Edward Witten*, g. 1951 m. rugpjūčio 26 d.) – JAV fizikas teoretikas, Institute for Advanced Study profesorius, vienas pagrindinių superstygų teorijos tyrėjų pasaulyje.

Įnešė didelį indėlį į teorinę fiziką, o 1990 m. už įtaką matematikos vystymui gavo Fildso medalį. 1995 m. konferencijoje Pietų Kalifornijos universitete pasiūlė M teoriją, kurią naudojo anksčiau atrastiems dvilypumams paaiškinti. Tai suteikė naujo kvėpavimo stygų teorijai (žr. antroji superstygų revoliucija).

Biografija
----------

Edvardas Vitenas gimė Baltimorėje (Merilandas, JAV), žydų Lorraine W. Witten ir Louis Witten šeimoje. Brandeso universitete gavo istorijos bakalauro laipsnį. Vitenas planavo tapti politiniu žurnalistu, rašė straipsnius į „The New Republic" ir „The Nation". Trumpai dirbo George McGovern prezidento rinkimų kampanijoje. Vėliau vieną semestrą studijavo ekonomiką Viskonsino-Medisono universitete, tačiau iškrito. 1976 m. apgynė fizikos mokslų daktaro disertaciją Prinstono universitete (vadovas David Gross).

E. Vitenas vedęs Chiara Nappi, fizikos profesorę Prinstono universitete. Jo brolis, Matt Witten, yra kelių populiarių televizijos serialų (pvz. „Daktaras Hausas" ir „L. A. Law") vienas iš scenaristų ir prodiuserių.

### Akademinė karjera

1980-1987 m. dirbo profesoriumi Prinstono universitete. 1999-2001 m. trumpai darbavosi Kalifornijos technologijų institute. Šiuo metu yra matematinės fizikos profesorius Institute for Advanced Study Prinstone, Naujajame Džersyje (JAV).

Tyrimai ir pasiekimai
---------------------

Edvardas Vitenas daug prisidėjo prie teorinės fizikos. Aktyviai reiškėsi kvantinėje lauko teorijoje, stygų teorijoje bei kai kuriose topologijos ir geometrijos srityse. Jo indėlis apima supaprastintą teigiamos energijos teoremos įrodymą, darbus supersimetrijoje ir Morzės teorijoje, įžangą į topologinę kvantinę lauko teoriją bei M teorijos numatymą.

Įvertinimas
-----------

* 1982 m. – MacArthur stipendija.
* 1990 m. – Fildso medalis.
* 2000 m. – Nemerso matematikos premija.
* 2002 m. – JAV Valstybinis mokslo medalis.
* 2006 m. – Popiežius Benediktas XVI paskyrė Popiežiaus mokslų akademijos nariu.
* 2008 m. – Crafoord premija.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Edward Witten** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Edvardo Viteno tinklalapis Institute for Advanced Study **(**angl.**)**
* Publikacijos archyve arXiv **(**angl.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Irklas valtyje
**Irklas** – įrankis, kuriuo rankų jėga varoma valtis, laivas ar kita vandens transporto priemonė. Irklą sudaro kotas (jo ilgis priklauso nuo laivo dydžio, irklavimo būdo) ir praplatėjimas (mentė), kuris iria vandenį. Paprastai gaminami iš medienos, nors dabar būna metaliniai, plastmasiniai, sintetinio pluošto.

Irklo pobūdis skiriasi priklausomai nuo laivo: valtis paprastai varoma dviem irklais (valdomais abejomis rankomis), pritvirtinamais prie valties šonų. Siauros valtys (kajakai, baidarės) varomos vienu dvigaliu irklu. Tokiu irklu irkluojama paneriant į vandenį nuosekliai tai vieną, tai kitą galą. Dideliuose laivuose senovėje irkluojama buvo dideliais irklais, kiekvienam irkluotojui tekdavo po irklą. Irklai būdavo išdėstyti abiejuose laivo šonuose, o juos irkluodavo jūreivių būrys.

Irklai naudojami bent nuo ankstyvojo neolito. Kinijoje rasti 4–5 tūkstm. pr. m. e. mediniai irklai. Laivai taip pat būdavo varomi ir vėju (burių pagalba), tačiau burės netinkamos plaukti esant tykai, upėse, norint plaukti prieš vėją. Sukūrus garo, o vėliau vidaus degimo variklį, rankų darbas plukdant vandens transportą tapo nereikalingas.

Tačiau ir dabar nedidelės valtys dažniausiai irkluojamos. Irkluojami laivai naudojami ir vandens sporte.

* Įvairūs irklaiĮvairūs irklai
* Spalvingas irklas iš SurinamoSpalvingas irklas iš Surinamo
* Sportiniai irklaiSportiniai irklai
* Ant plausto su irkluAnt plausto su irklu