recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Pavelas Prilučnas** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Pavelas Prilučnas |
| Visas vardas | Па́вел Вале́рьевич Прилу́чный |
| Gimė | 1987 m. lapkričio 5 d. (35 metai)Šymkentas, Kazachijos TSR |
| Gyven. vieta | Maskva |
| Tautybė | Rusas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius |

**Pavelas Prilučnas** (rus. *Па́вел Вале́рьевич Прилу́чный*, g. 1987 m. lapkričio 5 d. Šymkente) – Rusijos teatro ir kino aktorius, žinomas dėl vaidmenų serialuose „Mažoras" ir jo tęsiniuose.

Biografija
----------

Gimė Kazachstano SSR. Tėvas – Valerijus Dėlis, boksininkas (mirė, kai Pavelui buvo 13 metų). Motina – Liubovė Prilučnaja, choreografė. Nuo vaikystės užsiėmė choreografija, vokalu ir boksu. Po tėvo mirties persikėlė į Rusiją, Novosibirsko srities Berdsko miestą ir išvyko vienas, be motinos. Jaunystėje boksavosi. Treniruočių metu gavo apie dešimt smegenų sukrėtimų, o 2001 m. būdamas 14 metų, metė šią sporto šaką.

2010 m. baigė Maskvos Rusijos teatro meno akademijos (GITIS) aktorinio meistriškumo režisūros katedros dieniniame skyriuje (Sergejaus Golomazovo kursas).

Iš karto po baigimo jis buvo priimtas į Maskvos teatro trupę Malaja Bronnaja. Tada dirbo A. S. Puškino vardo Maskvos teatre ir M. A. Bulgakovo vardo teatre („Bulgakovo namai").

Jis sulaukė didelio populiarumo po to, kai buvo išleistas Pavelo Sanajevo režisuotas veiksmo filmas „Apie žaidimą" (2009), kuriame atliko „Doko" vaidmenį. 2010 m. pradžioje vaidino tęsinyje.

2012 m. jam atliktos plastinės operacijos, o nuo 2014 m. tapo serialo „Mažoras" žvaigžde.

Televizijos serialo „Uždaroji mokykla" (2011–2012) filmavimo aikštelėje susipažino su latvių kilmės aktore ir modeliu Agata Muceniece. 2011 m. liepos 19 d. pora slapta susituokė viename iš Maskvos metrikacijos skyrių. 2013 m. sausio 11 d. jiems gimė sūnus Timotis. 2016 m. kovo 3 d. porai gimė dukra Mia. 2020 m. vasarį pora paskelbė apie skyrybas, o birželio 15 d. buvo baigtas skyrybų procesas.

2018 m. ėmėsi prodiuserio veiklos.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| **rus. *Павел Михайлович Третьяков*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1832 m. gruodžio 27 d.Maskva |
| Mirė | 1898 m. gruodžio 16 d. (65 metai)Maskva |
| Tautybė | rusas |
| Sutuoktinis (-ė) | Vera Mamontova |
|  |
| Veikla | verslininkas ir mecenatas |
|  |
|  **Vikiteka** | Pavelas Tretjakovas |

**Pavelas Tretjakovas** (rus. *Павел Михайлович Третьяков*, 1832 m. gruodžio 27 d. – 1898 m. gruodžio 16 d.) – rusų verslininkas ir mecenatas, kolekcionierius, įkūręs Tretjakovo galeriją. Maskvos garbės pilietis (1896 m.).

Biografija
----------

Pavelas Tretjakovas gimė 1832 m. Maskvoje pirklių šeimoje. Karjerą pradėjo prekyboje dirbdamas su tėvu. Kartu su broliu Sergejumi pastatė medvilnės verpimo fabrikus, juose dirbo keli tūkstančiai žmonių. 1856 m. pradėjo kolekcionuoti rusų dailininkų paveikslus. Jo kolekcijoje buvo I. Trutnevo, A. Savrasovo, F. Brunio ir kitų paveikslai. 1874 m. buvo pastatyta Tretjakovo galerija. 1892 m. padovanojo savo ir mirusio brolio Sergejaus kolekcijas Maskvos miestui. Už tai jis tapo Maskvos garbės piliečiu. Prieš mirtį gavo komercijos patarėjo garbės vardą. P. Tretjakovo žmona buvo mecenato Savos Mamontovo pusseserė Vera Mamontova. Jie susilaukė 6 vaikų. Mirė 1898 m. Maskvoje. Buvo palaidotas Danilovo kapinėse, bet 1948 m. palaikai buvo perlaidoti Novodevičės kapinėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Из истории создания Третьяковской галереи. Дилетант. Исторический журнал для всех (19 июня 2017)
2. ↑  Могила П. М. Третьякова на Новодевичьем кладбище
| Puerto Santa Krusas*Puerto Santa Cruz* |
| --- |
| *Puerto Santa Krusas* |
|  |
| 

Puerto Santa KrusasPuerto Santa Krusas

50°01′0″ p. pl. 68°31′0″ v. ilg.﻿ / ﻿50.01667°š. pl. 68.51667°r. ilg.﻿ / 50.01667; 68.51667﻿ (Puerto Santa Krusas)Koordinatės: 50°01′0″ p. pl. 68°31′0″ v. ilg.﻿ / ﻿50.01667°š. pl. 68.51667°r. ilg.﻿ / 50.01667; 68.51667﻿ (Puerto Santa Krusas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Santa Kruso provincija Santa Kruso provincija |
| **Departamentas** | Korpe Aikės departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1943 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 3 397  |
| **Altitudė** | 1 m |

**Puerto Santa Krusas** (isp. *Puerto Santa Cruz*) – miestas Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, netoli Argentinos jūros, prie Santa Kruso upės estuarijos. Korpe Aikės departamento centras. 3,4 tūkst. gyventojai.

1520 m. kovo 13 d. Santa Kruso upės žiotyse lankėsi Fernando Magelano ekspedicija. 1862 m. Santa Kruso žiotyse išsilaipino anglikonų misionieriai. Prasidėjus Patagonijos kolonizacijai, dabartinio miesto vietoje prasidėjo avininkystės ūkių kūrimasis. 1943 m. lapkričio 5 d. yra oficiali Puerto Santa Kruso įkūrimo data.

Verčiamasi žvejyba, avininkyste, vilnos pramone. Yra jūrų uostas. Keliai į Rio Galjegosą, Puerto San Chuljaną, Tres Lagosą.

Nuorodos
--------

* Turistinė apžvalga
| Puerto Madrinas*Puerto Madryn* |
| --- |
| *Vandenyno pakrantė Puerto Madrine* |
|  |
| 

Puerto MadrinasPuerto Madrinas

42°46′0″ p. pl. 65°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿42.76667°š. pl. 65.03333°r. ilg.﻿ / 42.76667; 65.03333﻿ (Puerto Madrinas)Koordinatės: 42°46′0″ p. pl. 65°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿42.76667°š. pl. 65.03333°r. ilg.﻿ / 42.76667; 65.03333﻿ (Puerto Madrinas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Čubuto provincija Čubuto provincija |
| **Departamentas** | Bjedmos departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1865 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 57 791  |
| **Altitudė** | 0 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.madryn.gov.ar |
|  **Vikiteka** | Puerto Madrinas |

**Puerto Madrinas** (isp. *Puerto Madryn*, val. *Porth Madryn*) – miestas pietų Argentinoje, Čubuto provincijos rytuose, Atlanto vandenyno Naujosios įlankos (*Golfo Nuevo*) pakrantėje; netoli Valdeso pusiasalio. Bjedmos departamento centras. 57 800 gyventojų.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1865 m. liepos 28 d. kai pradėjo kurtis apie 150 velsiečių bendruomenė. Miestas pavadintas žemvaldžio, organizavusio kolonijų kūrimą Patagonijoje, sero Lavo Džonso Perio (*Love Jones – Parry*) garbei, kurio dvaras Velse vadinosi *Madryn*. Miestas pradėjo augti nutiesus geležinkelį į Trelju.

Susisiekimas
------------

Miestas yra 1400 km į pietus nuo Buenos Airių. Prie Buenos Airių–Ušuajos plento. Jūrų uostas.

Ekonomika
---------

Puerto Madrinas – vienintelis šalyje aliuminio gavybos ir metalurgijos centras. Aliuminio pramonę kontroliuoja firma ALUAR (*Aluminio Argentino*). Taip pat žvejyba ir žuvies perdirbimas.

Lankytinos vietos
-----------------

Apie 100 km į šiaurės rytus nuo miesto yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktas Valdeso pusiasalio gamtos rezervatas. Apie 90 km į pietryčius yra Nimfų kyšulys (*Puento Nimfas*), kur galima stebėti milžiniškas vandenyno bangas, skardžius. Ten yra jūrų dramblių gulyklos. *Naujojoje įlankoje* kultivuojamas povandeninis turizmas. Mineralinių vandenų versmės. Ekskursijos stebėti banginius, delfinus, pingvinus, jūrų dramblius.

Nuorodos
--------

* www.madryn.gov.ar
**Knygų leidimo komisija** – Lietuvos Švietimo ministerijos leidykla, veikusi 1919–1940 m. Kaune; vienintelė tuo metu valstybinė leidykla Lietuvoje.

Istorija
--------

Leidyklą įsteigė ir jos veikla rūpinosi valstybės ir visuomenės veikėjai, rašytojai, pedagogai, mokslininkai: Juozas Tūbelis, Pranas Mašiotas, Juozas Vokietaitis, Antanas Vireliūnas, Bernardas Kodaitis, Pranas Dovydaitis, Antanas Busilas, Vincas Krėvė. Prozos kūriniams versti ir leisti 1927 m. įsteigta Lietuvos universiteto, (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas) Humanitarinių mokslų fakulteto leidykla „Universitas". 1940 m. reorganizuota, vėliau leidykla „Šviesa".

Veikla
------

Leidykla dirbo pagal leidybos programą. Leido vadovėlius mokykloms, juos derino su mokyklų programomis, lietuvių ir užsienio autorių veikalus, organizavo knygų vertimą. Išleido 530 numeruotų leidinių, daugiausia mokomosios literatūros: vadovėlių pradinėms (pagrindiniai autoriai: Pranas Mašiotas, Jonas Murka ir kiti) ir aukštesniosioms mokykloms (autoriai: Jurgis Elisonas, Adomas Dambrauskas-Jakštas, Augustinas Janulaitis, Konstantinas Šakenis ir kiti), užklasinių skaitinių knygų. Išleido lietuvių ir užsienio autorių grožinės literatūros veikalų.

Bibliografija
-------------

* Kristijonas Donelaitis. Raštai, parengė Mykolas Biržiška, 1920 m.
* Mokyklų knygynėlis, serija, 1921–1923 m.
* Skaitymų biblioteka, serija, 21 knyga, (užsienio literatūros klasikai: Homeras, Henrikas Ibsenas, Viljamas Šekspyras, Antonas Čechovas, Nikolajus Gogolis, Ivanas Turgenevas ir kiti), 1921–1924 m.
* Juozas Tumas-Vaižgantas. Raštai, 1926 m.
* Vincas Krėvė. Šarūnas, 1928 m.
* Vincas Krėvė. Dainavos šalies senų žmonių padavimai, 1928 m.
* Jaunųjų skaitytojų knygynėlis, serija, 1934 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Knygų leidimo komisija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 772 psl.
*Šis straipsnis apie upelį. Apie kaimą skaitykite straipsnyje Utenėlė.*

| Utenaitė |
| --- |
|  Utenaitė, arba Utenėlė, Utenos miesto prieigose |
| **Ilgis** | 12,2 km |
| **Baseino plotas** | 32 km² |
| **Ištakos** | Utenaičio ež. |
| **Žiotys** | Vyžuona |
| **Šalys** | Lietuva |

**Utenaitė** arba **Utenėlė** – upelis Utenos rajone, Vyžuonos dešinysis intakas Šventosios upės baseine. Ilgis – 12,2 km, baseino plotas – 32 km².

Utenaitė prasideda Utenaičio ežere, Leliūnų seniūnijoje. Aukštupyje prateka per Vosgėlių ir Utenėlės kaimus. Upelis natūralia vaga srūva šiaurės rytų kryptimi link Utenos, daug nenutoldamas nuo kelio  **4903**  Utena–Pakalniai–Alanta . Turi kelis nežymius intakus. Kirtusi kelią  **A6**  Kaunas–Zarasai–Daugpilis  Utenos miesto prieigose, toliau –  **118**  Kupiškis–Utena , į Vyžuoną įsilieja Utenos šiaurinėje dalyje, miesto parke, 24,5 km atstumu nuo Vyžuonos žiočių.

Gyvenvietės prie Utenaitės: Vosgėliai, Utenėlė, Narkūnai, Grybeliai, Utena.

Upelio hidrologinis kodas – 12210321.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vandens telkiniai. Utenaitė
2. ↑  LR upių klasifikatorius
| **Virginija Baltraitienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1958 m. kovo 4 d. (65 metai)Želvaičiai, Telšių apskritis, Lietuva |
| Sutuoktinis (-ė) | Regimantas Baltraitis |
| Vaikai | Indrė ir Mantas |
|  |
| Partija | Darbo partija  (2003-17)  |
|  |
| Išsilavinimas | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Virginija Baltraitienė** (g. 1958 m. kovo 4 d. Želvaičių kaime, Telšių raj.) – Lietuvos ir Kėdainių rajono politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1976 m. baigė Baisogalos vidurinę mokyklą. 1981 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistė – organizatorė.

1981–1984 m. Radviliškio rajono Šušvės kolūkio darbo užmokesčio ekonomistė. 1984–1986 m. – Kėdainių rajono agropramoninio komplekso Statybos skyriaus ekonomistė, 1986–1990 m. – Kėdainių rajono vykdomojo komiteto plano komisijos ekonomistė, 1990–1994 m. – Kėdainių rajono valdybos Ekonomikos skyriaus vedėja-valdytojo pavaduotoja ekonomikai. 1994–1997 m. – AB „Ūkio bankas" Kėdainių filialo buhalterė tarptautiniams atsiskaitymams, vyr. finansininko pavaduotoja. 1997–1999 m. – Kėdainių rajono savivaldybės administracijos Ekonomikos ir biudžeto skyriaus vedėja. 1999–2004 m. Kėdainių rajono savivaldybės administracijos direktorė.

2005 m. Kėdainių rajono savivaldybės merė. 2005–2008 m. ir 2012–2016 m. Seimo narė, 2006 m. Darbo partijos frakcijos seniūno pirmoji pavaduotoja, nuo 2007 m. frakcijos seniūnė. 2008-2012 m. Seimo narė, Seimo pirmininko pavaduotoja.

2000 m. 2005 m. 2007 m. ir 2019-2023 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narė.

2014–2016 m. Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministrė. 

Nuo 2017 m. Nacionalinio maisto ir veterinarijos rizikos vertinimo instituto bendrųjų reikalų skyriaus vedėja.

2003–2017 m. Darbo partijos narė.

Šeima
-----

Brolis Eugenijus Gentvilas. Vyras Regimantas Baltraitis – UAB „Kėdainių autoservisas" direktorius. Turi du vaikus – Indrę ir Mantą.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

Išnašos
-------

1. ↑  Vyriausioji rinkimų komisija Archyvuota kopija 2012-06-19 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Koalicija Darbo partija + jaunimas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-01 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Darbo partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-03 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Viktoras Muntianas** | **Kėdainių rajono merė**2005 m. | Po to:**Nijolė Naujokienė** |
| Prieš tai:**Vigilijus Jukna** | **Lietuvos Žemės ūkio ministrė**2014 – 2016 m. | Po to:**Bronius Markauskas** |
|  |
| --- |
| Virginijus Braziulis |
| Pilnas vardas | Virginijus Braziulis |
| Šalis | Lietuvos vėliava Lietuva |
| Gimė | 1965 m. liepos 19 d.Lietuva Gražaičiai |

**Virginijus Braziulis** (g. 1965 metų liepos 19 d. Gražaičiuose, Joniškio rajonas) – Lietuvos šachmatininkas, Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionas (2009-2011 m.).

Biografija
----------

1984 metais baigė Jonškėlio tarybinio ūkio technikumą. Technikas-mechanikas. Šiuo metu ūkininkas, užsiima žemės ūkio veikla.

Šachmatais žaisti išmoko būdamas 13 metų. Rimčiau susidomėjo, mokydamasis Joniškėlio technikume, buvau čempionas. Pasvalio rajono jaunimo komandoje žaidė prie 1 lentos. Vėliau pradėjo žaisti Joniškio rajono varžybose, kelis kartus tapo rajono čempionu. Dalyvavo Tarptautiniame šachmatų festivalyje Radviliškis 2014". 1979, 1993-1997 metais žaidė keliuose turnyruose susirašinėjant, nuo 2006 metų pakartotinai.

Šaškių-šachmatų klubo narys, Žagarės bendruomenės "Veidė" narys. Lietuvos laisvės sąjunga (liberalai) narys. Dalyvavo 2015 metų kovo 1 dienos savivaldybių tarybų rinkimuose.

Išsiskyręs. Sūnūs Ramūnas bei Raimondas. Gyvena su vyresniuoju sūnumi ir drauge savo gimtinėje, kur turi sodybą, žemės ir ūkininkauja.

Pasiekimai
----------

* XXVII Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas (2009–2011 m.): 1 vieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Virginijus Braziulis Archyvuota kopija 2015-12-28 iš Wayback Machine projekto. (chess-db.com profilis)
2. ↑  Virginijus Braziulis Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Biografija Archyvuota kopija 2015-12-28 iš Wayback Machine projekto.
| **Virginija Račienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1964 m. lapkričio 27 d. (58 metai)Inta, Komija, Rusija |
| Sutuoktinis (-ė) | Gintautas |
| Vaikai | Eglė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Šiaulių universitetas |

**Virginija Račienė–Tomkienė** (g. 1964 m. lapkričio 27 d. Intoje, Komija, Rusija) – Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

2003 m. baigė Šiaulių universitetą, socialinė pedagogė.

UAB „Verpetynė" agentė. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus darbuotoja. Seimo nario Edvardo Žakario padėjėja – sekretorė, Šiaulių vaikų globos namų „Šaltinis" vyr. socialinė darbuotoja.

Nuo 2000 m. LSDP Šiaulių skyriaus narė. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė.

2017 m. buvo teisiama byloje dėl apsimestinio aklumo.

Sutuoktinis Gintautas, duktė Eglė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stebuklas: beveik akla politikė vežioja neregį (*lrytas.lt*) Archyvuota kopija 2015-06-28 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Aklumą simuliavusi Šiaulių politikė nuteista Archyvuota kopija 2017-06-29 iš Wayback Machine projekto.
**Virginija Idzelytė-Dautartienė** (g. 1949 m. liepos 17 d. Kretingoje) – Lietuvos dailininkė scenografė.

Biografija
----------

1975 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1978–1991 m. Lietuvos akademinio dramos teatro (LADT) dailininkė, 1979–1991 m. vyr. dailininkė. Nuo 1991 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytoja, nuo 1996 m. docentė.

Kūryba
------

Sukūrė scenovaizdžių Lietuvos televizijos teatrui, Lietuvos ir užsienio šalių (Rumunija, Vengrija) dramos ir muzikiniams teatrams, bendradarbiavo su daugeliu žymių lietuvių režisierių – Henrikas Vancevičius, Irena Bučienė, Jonas Vaitkus, Rimas Tuminas. Sukūrė kostiumų (Aušra Marija Sluckaitė. „Smėlio klavyrai", 1990 m. Kauno dramos teatras). Jos scenovaizdžiams būdinga ypatinga meninė įtaiga, poetiniai įvaizdžiai, paryškintas funkcionalumas, kostiumams – medžiagų ir faktūrų dinamiška plastinė raiška. Dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Prahos kvadrienalė, 1983 m.) 

Apipavidalino spektaklius:

* Juozas Grušas. Cirkas, 1976 m. LADT;
* Michailas Bulgakovas. Moljeras, 1983 m. LADT;
* Tenesis Viljamsas. Katė ant įkaitusio skardinio stogo, 1983 m. LADT;
* Pranas Treinys. Ančiuko kryžius, 1984 m. LADT;
* Valdemaras Kukulas ir R. Tuminas. Čia nebus mirties, 1988 m. LADT;
* Gaetanas Donicetis. Meilės eliksyras, 1993 m. Kauno muzikinis teatras;
* Ferencas Leharas. Grafas Liuksemburgas, 2002 m. Kauno muzikinis teatras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Raimonda Bitinaitė-Širvinskienė. *Virginija Idzelytė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 732 psl.
| ***Kitaip mes supyksim!*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | ...altrimenti ci arrabbiamo! |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Marcello Fondato |
| Scenaristas (-ai) | Marcello Fondato  Francesco Scardamaglia |
| Kompozitorius | Oliver Onions |
| Vaidina | Terence Hill  Bud Spencer |
| Metai | 1974 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 101 min. |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Kitaip mes supyksim!** (it.  *...altrimenti ci arrabbiamo!*) – 1974 metais sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Terensas Hilas ir Badas Spenceris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Kidas
* Bud Spencer – Benas
* John Sharp – bosas
* Manuel De Blas – Paganinis
* Ada Pometti

Santrauka
---------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Du draugai ir konkurentai Benas ir Kidas dalyvauja ralio lenktynėse, kuriose pagrindinis prizas – raudonas bagis. Kadangi jie finišuoja vienu metu, prizas atitenka abiem. Nežinodami kaip jį pasidalinti, jie nutaria surengti alaus ir dešrelių varžybas, kurių laimėtojui atiteks mašina.

Vykstant varžyboms, barą užpuola ir sugriauna gauja gangsterių, kurių bosas nori šioje vietoje nupirkti žemę ir pastatyti dangoraižį. Užpuolimo metu gangsteriai sudegina ir laimėtąjį bagį, todėl bičiuliai patraukia pas jų bosą ir pareikalauja atlyginti nuostolius – nupirkti tokią pat mašiną.

Gangsteriai to daryti neketina ir pasiunčia prieš juodu gaują motociklininkų, tačiau Kidas ir Benas juos išvaiko. Tada bosas nusamdo garsų žudiką Paganinį, tačiau ir jis pasirodo besantis bejėgis įvykdyti užduotį.

Galiausiai jie užpuola Beno dirbtuves ir sumuša jo seną pagalbininką. 

Tada Kidas su Benu galutinai supyksta...

Apdovanojimai
-------------

Filmas 1975 metais laimėjo po vieną Golden Screen ir „Bambi" apdovanojimus.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTerenso Hilo ir Bado Spencerio filmai |
| --- |
|  |
| Filmai | 
*Hanibalas* • *Dievas atleidžia... Aš ne!* • *Keturi tūzai* • *Batų kalnas* • *Mano vardas Trejybė* • *Mano vardas vis dar Trejybė* • *Juodasis korsaras* • *Nagi, vaikinai!* • *Kitaip mes supyksim!* • *Atsuk kitą skruostą* • *Kovotojai su nusikalstamumu*• *Herbas arba skaičius* • *Aš ir hipopotamai* • *Rasi draugą – rasi lobį* • *Visada pasiruošę* • *Dvigubi nemalonumai* • *Majamio superpolicininkai* • *Nemalonumų mėgėjai* |
|  |
| Pagrindiniai aktoriai | 
Terence Hill • Bud Spencer |

 |
|  Kistinai |
| --- |
| Gyventojų skaičius | 7110 (2002) |
| Populiacija šalyse | Chevsuretija (Gruzija)Tušetija (Gruzija)Kachetija (Gruzija) |
| Kalba (-os) | čečėnų kalbos kistinų dialektas |
| Religijos | Suni islamas |
| Giminingos etninės grupės | čečėnai, ingušai, bacbai |

**Kistinai** (gruz. (ქისტები) – čečėnų kalbos dialektu kalbanti etninė grupė, gyvenanti Gruzijoje, gimininga čečėnams ir ingušams. Gyvena daugiausia (~5000) Kachetijos Pankisio tarpukalnėje.

Kistinai yra kilę iš Čečėnijos, iš kurios jie XIX a. 4-tą ir 8-tą dešimtmečius migravo į Pankisio tarpukalnę, o dalis į gretimas Tušetiją ir Kachetiją.
Lingvistiškai ir etniškai artimi kitoms nachų kalbomis kalbančiomis tautoms. Papročiais ir tradicijomis yra panašūs į kitus Rytų Gruzijos kalniečius. Tušetijoje gyvena dar viena artima tautelė – *bacbai*.

Daugelis kistinų kalba gruziniškai. Dažnai kistinų pavardės baigiasi gruziniškai *-švili* 'vaikas' (pvz. *Kavtarašvili*, *Margošvili*), kartais *-dze* 'sūnus' ar *-uli* 'kilęs iš'.

Paplitimas
----------

Pankisio tarpukalnėje yra šeši kistinų kaimai – Duisis, Dzibachevis, Džokolas, Šua Chalacanis, Omalas, Birkianis. Kistinai išsibarstę po šiaurės rytų Gruziją. Prasidėjus Rusijos-Čečėnijos karams Pankisio kistinų kaimuose gyventojų skaičius padidėjo nuo pabėgėlių iš Čečėnijos. Antrojo Čečėnijos karo metu kistinai priglobė apie 7000 pabėgėlių. Kai kurie kistinai perėjo perėjomis ir dalyvavo kare čečėnų pusėje, kas tapo Pankisio krizės priežastimi.
  
Santykiai tarp vietinių osetinų ir gruzinų, kistinų ir osetinų paaštrėję. Osetinai, jausdami kistinų spaudimą, traukiasi į Šiaurės Osetiją, palikdami įdirbtus laukus, namus, kurį dažnai negali parduoti. Kistinai ir čečėnai pabėgėliai apsigyvena tuose paliktuose namuose. 1998–2002 m. taip ištuštėjo osetinų Dumasturio, Kvemo Chalacanio, Cinubanio kaimai.

Religija
--------

Dauguma kistinų yra sunitai. Pankisyje, Tušetijoje ir Kachetijoje yra nedidelės kistinų krikščionių grupės. Iki šiol kistinai garbina chevsurų šventąsias vietas (džvarius), pvz. Anatorio džvarį prie Chevsuretijos Šatilio kaimo. Kistinai meldžiasi Duisio kaimo mečetėje, taip pat sugriautų krikščionių šventovių griuvėsiuose.

Nuorodos
--------

1. ↑  Pankisio tarpeklio (Pankisi Gorge) vieta Archyvuota kopija 2008-08-13 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kistinai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| London Business School |
|  |
| Įkurtas | 1964 metais |
| Tipas | Viešas |
| Vieta | Londonas, JK |
| Svetainė | www.london.edu |

Londono verslo mokykla
**Londono verslo mokykla** (angl. *London Business School*) – Londono universiteto verslo mokykla.

Reputacija
----------

Mokyklos vardas nuolat minimas „Financial Times" bei „BusinessWeek" kasmetėse verslo mokyklų vertinimo lentelėse. 2011 m. ši mokykla išrinkta geriausia pasaulyje, vertinant verslo vadybos magistro (angl. *Master of Business Administration, MBA*) ir verslo vadybos vadovams magistro (angl. *Executive MBA, EMBA*) studijų programas. Norintieji mokytis šioje vietoje vien tik EMBA studijoms turės skirti apie 150 000 Lt.

Tai yra vienintelė mokykla Europoje, siūlanti prestižinę „Sloan" draugijos (angl. *Sloan Fellowship*) programą – 10 mėnesių verslo vadybos studijas vyresnio amžiaus specialistams, turintiems ne mažesnę kaip 10 metų vadovavimo patirtį. Ši įstaiga bendradarbiauja su Kolumbijos verslo mokykla (angl. *Columbia Business School*), plėtoja tarptautinę EMBA (angl. *global EMBA*) programą – abiejų mokyklų studentams suteikiama galimybė sujungti šių mokyklų solidžią teorinę bei praktinę verslo vadybos patirtį.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Verslo Klasė – Geriausios Europos verslo mokyklos[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Financial Times – Global MBA Rankings 2011 Archyvuota kopija 2011-12-08 iš Wayback Machine projekto.
| Longonotas |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Kenijos vėliava Kenija |
|  |
| Aukštis | 2776 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |  |
|  |
| Aktyvumas | užgesęs |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1863 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 0°54′55″ p. pl. 36°27′25″ r. ilg.﻿ / ﻿0.91528°š. pl. 36.45694°r. ilg.﻿ / 0.91528; 36.45694Koordinatės: 0°54′55″ p. pl. 36°27′25″ r. ilg.﻿ / ﻿0.91528°š. pl. 36.45694°r. ilg.﻿ / 0.91528; 36.45694 |

**Longonotas** (angl. *Mount Longonot*) – užgesęs ugnikalnis Didžiajame Lūžių slėnyje, Kenijoje, į pietus nuo Naivašos ežero. Manoma, kad ugnikalnis paskutinį kartą išsiveržė 7-ajame XIX a. dešimtmetyje. Jo pavadinimas kilęs iš masajų žodžio *oloonong’ot*, reiškiančio „kalnai iš daugelio atšakų" arba „statūs kalnagūbriai".

Tai stratovulkanas, turintis 8 x 12 km kalderą, kurią suformavo prieš ~21 tūkst. metų išsiveržusi trachitinė lava. Dabartinė kūginė viršūnė, turinti 1,8 km skersmens kraterį, susidarė ankstesnės kalderos vietoje. Kalderos šlaituose ir jos dugne karts nuo karto prapliumpa lava, sudarydama nedidelius satelitinius kūgius. 2004–2006 m. užregistruotas periodinis geodezinis aktyvumas rodo magminių sistemų po ugnikalnio paviršiumi aktyvumą.

Longonoto kalnas kaip dalis Longonoto kalno nacionalinio parko yra Kenijos laukinės gamtos tarnybos saugomas objektas. Nuo parko įėjimo iki pat kraterio pakraščio veda takas, kuris supa ir patį kraterį. Šio tako ilgis tėra apie 8–9 km, bet jis labai status, todėl kelionė šia perėja trunka apie 3–4 val. Dantyta kalnų perėja iškilusi į ~2150 m aukštį virš jūros lygio, tuo tarpu kalno viršūnės aukštis siekia 2780 m.

Kraterio dugnas apaugęs nedideliais medžiais, o kraštuose yra nedidelių angų, pro kurias veržiasi garai. Kalno apylinkėse auga įvairių rūšių augmenija, sutinkami tokie gyvūnai kaip zebrai, žirafos, buivolai, galvijinės antilopės. Retais atvejais pastebimi ir leopardai.

Longonoto kalnas yra 60 km į šiaurės vakarus nuo Nairobio ir nuo jo gudronuotu plentu yra pasiekiamas per valandą. Netoliese esantis miestelis taip pat pavadintas Longonotu. Į pietus nuo kalno yra palydovinė antžeminė stotis.

2009 m. iki pat kraterio nusidriekęs gaisras nusiaubė kalno apylinkes, įkalindamas gyvūnus ir suniokodamas sudžiuvusius krūmus.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Biggs, J.; Anthony, E. Y.; Ebinger, C. J. (2009). „Multiple inflation and deflation events at Kenyan volcanoes, East African Rift". Geology 37 (11): 979.
2. ↑  „Kenyan forces deployed for fires". *BBC News*. 2009-03-24. Nuoroda tikrinta 2010-09-13.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Marsalait. *Marsala* |
| --- |
| *Marsalos bažnyčia* |
|  |
| 

MarsalaMarsala

37°48′0″ š. pl. 12°26′0″ r. ilg.﻿ / ﻿37.80000°š. pl. 12.43333°r. ilg.﻿ / 37.80000; 12.43333﻿ (Marsala)Koordinatės: 37°48′0″ š. pl. 12°26′0″ r. ilg.﻿ / ﻿37.80000°š. pl. 12.43333°r. ilg.﻿ / 37.80000; 12.43333﻿ (Marsala) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Sicilija Sicilija |
| **Provincija** | Trapanio provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 82 765  |
| **Altitudė** | 3 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Marsala |

**Marsala** (it. *Marsala*) – uostamiestis Italijoje, vakarų Sicilijoje, Trapanio provincijoje. 2001 m. duomenimis, joje gyvena 77 784 gyventojai. Marsala yra labiausiai į vakarus nutolusiame Sicilijos salos kampe ir žinoma dėl Marsalos vyno.

Istorija
--------

Dabartinėje miesto vietoje 396 m. pr. m. e. *Himilco* įkūrė *Lilybaeum*, vieną pagrindinių kartaginiečių tvirtovių Sicilijoje po Motjos apleidimo.

241 m. pr. m. e. Pirmojo Pūnų karo pabaigoje, miestas pasidavė romėnams. Iš imperatoriaus Augusto gavęs nemažai municipalinių teisių, vėliau, valdant Pertinaksui (pasak kitų šaltinių – Septimijui Severijui tapo kolonija.

Dabartinį miesto vardą davė saracėnai, ir pažodžiui jis reiškia *Alacho Uostas* (Marsa Allah). Šiaurės rytuose stovėjusį uostą sunaikino Karolis V, nenorėdamas, kad jį užgrobtų piratai. Šiuolaikinis uostas stovi miesto pietryčiuose.

1860 m. gegužės 11 d. Džiuzepė Garibaldis ir jo „tūkstantukas" išsilaipino Marsaloje ir pradėjo savo Burbonų valdžios Sicilijoje nuvertimo kampaniją, kaip žingsnį link Italijos suvienijimo.
| **Chackelis Kibarskis** |
| --- |
| Gimė | 1903 m. spalio 14 d.Šeštokai |
| Mirė | 2003 m. sausio 5 d. (99 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | gydytojas terapeutas, pedagogas |
|  |
| Alma mater | 1928 m. Lietuvos universitetas |

**Chackelis Kibarskis** (1903 m. spalio 14 d. Šeštokuose – 2003 m. sausio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytojas terapeutas, pedagogas.

Biografija
----------

1928 m. baigė Lietuvos universitetą. 1928–1941 m. dirbo gydytoju Kaune. 1934–1938 m. tobulinosi Prahos, Vienos ir Šveicarijos klinikose. Per Antrąjį pasaulinį karą 16-osios lietuviškosios šaulių divizijos vyr. terapeutas, medicinos bataliono vadas.

1946–1988 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Nuo 1954 m. LSSR terapeutų mokslinės draugijos pirmininkas. 1970 m. medicinos mokslų daktaras. 1974 m. profesorius. Nuo 1995 m. gyveno Izraelyje ir Lietuvoje.

Mokslinė veikla
---------------

1937 m. vienas pirmųjų Lietuvoje organizavo ir plėtojo elektrokardiografijos tyrimus. Paskelbė apie 180 mokslinių straipsnių apie hipertoninę, plaučių, kasos ligas, cukrinį diabetą.

Bibliografija
-------------

* Kardiotoninių vaistų klinikinė farmakologija, su Albinu Vidugiriu, 1977 m.
* Antiaritminių vaistų klinikinė farmakologija, su Stase Sutkiene, 1981 m.
* Koronarinė širdies liga, su Danute Kaunaite, 1995 m.

Įvertinimas
-----------

* 1950 m. LTSR nusipelnęs gydytojas
* 1969 m. LSSR valstybinė premija
* 1973 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Chackelis Kibarskis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. - 304
2. ↑  *Chackelis Kibarskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. - 19 psl.
**Gėlės Aldžernonui**| 
pirmojo knygos leidimo viršelis |
| **Autorius** | Daniel Keyes |
| **Šalis** | JAV |
| **Žanras** | Mokslinė fantastika |
| **UDK:** | 820(73)-31 |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Flowers for Algernon |
| **Šalis** | JAV |
| **Kalba** | anglų |
| **Leidykla** | Harcourt, Brace & World |
| **Išleista** | 1966 m. |
| **Formatas** | Kietais ir minkštais viršeliais |
| **Puslapių** | 311 (romanas) |
| **ISBN:** | 0151315108 |
| **OCLC:** | 232370 |
| **Pirmasis lietuviškas leidimas** |
| **Pavadinimas** | Gėlės Aldžernonui |
| **Leidykla** | Trigrama (romaną), Eridanas (apsakymą) |
| **Išleista** | 2009 m. |
| **Vertėjas** | Vytautas Petrukaitis (romaną) |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 357 |
| **ISBN-13:** | 9789955477136 |
| Apsakymas lietuviškai išleistas 1992 m. rinkinyje „Pragaištingas krėslas" PFAF serijoje. |

**Gėlės Aldžernonui** (angl. *Flowers for Algernon*) – fantastinis amerikiečių rašytojo Daniel Keyes kūrinys. Keyes 1958 m. parašė apsakymą tokiu pavadinimu, ir sekančiais metais jį publikavo žurnalo „The Magazine of Fantasy & Science" balandžio mėn. numeryje. Apsakymas 1960 m. buvo apdovanotas Hugo premija. 1966 m. Daniel Keyes kūrinį išleido išplėstą iki pilnos knygos, taip pat pavadinimu „Gėlės Aldžernonui", kuri pasidalijo Nebula premiją kartu su Samuel R. Delany romanu „Babel-17", bei buvo nominuota Hugo premijai.

Aldžernonas kūrinyje yra vardas peliuko, kuriam buvo atlikta eksperimentinė chirurginė smegenų operacija intelektui padidinti. Eksperimentas pasiteisino ir vėliau tokia pati operacija buvo padaryta protiškai neįgaliam žmogui Charlie Gordon, kuris ir yra pagrindinis kūrinio veikėjas. Kūrinys pasakojamas pirmuoju asmeniu, kaip Charlie Gordon „progreso ataskaitos" apie jo gyvenimą ir intelekto pokyčius po chirurginės operacijos. „Gėlės Aldžernonui" nagrinėja įvairias etikos ir moralines temas.

1968 m. pagal knygą JAV pastatytas filmas „Charly". Taip pat kūrinys buvo ne sykį adaptuotas teatrui, radijo spektakliams, miuziklams, filmams, televizijos filmams ir serialams. Siužetas įkvėpė du komedijų epizodus, „Simpsonų" dvyliktojo sezono devintąją seriją „HOMЯ" bei „It's Always Sunny in Philadelphia" seriją „Gėlės Čarliui" (angl. *Flowers for Charlie*).

„Gėles Aldžernonui" ne sykį reikalauta pašalinti iš bibliotekų ir knygynų. Taip pat kūrinį neretai reikalauta pašalinti iš mokyklinių programų, kur jis įtrauktas, kai kada – sėkmingai. Dažniausias pretekstas šalinimui būdavo knygos vietos, kuriose Charlie mėgina suvokti ir išreikšti savo seksualinį potraukį. Amerikos Bibliotekų Asociacija į savo „1990–1999 m. dažniausiai pultų knygų" sąrašą (angl. *100 Most Frequently Challenged Books of 1990–1999*) „Gėles Aldžernonui" įtraukė 43-iuoju numeriu.

Lietuvoje 1992 m. buvo išleistas apsakymas, trečiajame „Eridano" leidyklos serijos „Pasaulinės fantastikos aukso fondas" tome, apsakymų rinkinyje „Pragaištingas krėslas". 2009 m. leidykla „Trigrama" išleido ir knygą.

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* Straipsnis apie kūrinį Mokslinės fantastikos enciklopedijoje
* „Gėlės Aldžernonui" goodreads.com portale

### Išnašos

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
Koordinatės: 56°18′42″ š. pl. 21°46′39″ r. ilg.﻿ / ﻿56.31167°š. pl. 21.77750°r. ilg.﻿ / 56.31167; 21.77750


| Gėsalų II tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Skuodo rajonas) |
| Plotas | 0,019 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,89 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Kaltis |
| Išteka | Kaltis (2 atšakos) |

**Gėsalų II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Ylakių, Gėsalų kaimo šiaurinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Kalčio upę (Apšės intakas) 2,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis pietryčių-šiaurės vakarų-šiaurės rytų kryptimi – 0,34 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 53,4 m. Pietinis krantas aukštas, rytinis - žemas, plačiai užpelkėjęs, apaugęs medžiais ir krūmynais. Pasroviui pietine upės atšaka vanduo nuteka į už 0,35 km telkšantį Gėsalų I tvenkinį. Tvenkinio užtvanka eina kelias Nr.3711 (Stripiniai – Gėsalai – Viršilai).

Tvenkinys įrengtas apie 1863 m. 2013 m. atlikti tvenkinio valymo darbai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
| **Coffea canephora** |
| --- |
| Didysis kavamedis (*Coffea canephora* arba *Coffea robusta*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Gencijoniečiai  *( Gentianales)* |
| Šeima: | Raudiniai  *( AsperulaRubiaceae)* |
| Gentis: | Kavamedis  *( Coffea)* |
| Rūšis: | Didysis kavamedis  *( Coffea canephora)* |

 |

**Didysis kavamedis** (*Coffea canephora*; sin. *Coffea robusta*), arba **robusta** – viena iš kavamedžių (*Coffea*) rūšių, natūraliai auganti Rytų Afrikos miškuose. Paprastai auga žemumose, aukštyje iki 600 metrų virš jūros lygio. Išauga nuo 7 iki 10 metrų aukščio. Robusta sėkmingai kultivuojama Afrikoje, Madagaskare, Sumatroje, Pietvakarių Azijoje.

Išskirtinis šios rūšies bruožas – tai visžalio krūmo tipo augalas su keletu stiebų. Visos veislės kryžmadulkės. Pupelės apvalainos, spalva nuo šviesiai rudos iki pilkšvai žalios. Ši kavamedžių rūšis išsiskiria aukštu atsparumu, rečiau pasiduoda ligoms ir kenkėjams. Be to, robusta palyginti greitai auga, todėl ją lengviau įsigyti nei arabiką.

Kava
----

Vienas ketvirtis kavos pramonės pasaulyje – tai robustos kava. Paruošta iš robustos kavos pupelių, ji yra šiek tiek aštroko skonio. Pupelėse yra dukart daugiau kofeino bei didesnio rūgštingumo, nei arabikoje, todėl šios abi kavos, kurios labiausiai paplitusios pasaulyje, turi skirtingas skonines savybes. Šią rūšį panaudoja tirpių gėrimų gamyboje.

Kavamedžių rūšys
----------------

Žydinti robusta
* Arabinis kavamedis (*Coffea arabica*)
* Bengalinis kavamedis (*Coffea benghalensis*)
* Konginis kavamedis (*Coffea congensis*)
* *Coffea excelsa*
* *Coffea gallienii*
* *Coffea bonnieri*
* *Coffea mogeneti*
* Liberinis kavamedis (*Coffea liberica*)
* Siauralapis kavamedis (*Coffea stenophylla*)

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Didysis kavamedis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kavos veislės ir rūšys
Didieji krūtinės raumenys
**Didysis krūtinės raumuo** (lot. *musculus pectoralis major*) – vienas iš galūninių krūtinės raumenų. Vystosi kartu su viršutinėmis galūnėmis ir jungia jas su krūtinės ląsta. Jis dengia mažąjį krūtinės raumenį, *m. pectoralis minor*.

Didžiojo krūtinės raumens aprašymas
-----------------------------------

Masyvus, platus, storas, dengiantis didelę krūtinės ląstos dalį. Raumuo vėduoklės pavidalo, sudarytas iš trijų dalių:

* Raktikaulinės dalies ( *pars clavicularis*) pradžia – medialinė raktikaulio pusė,
* krūtinkaulio ir šonkaulinės dalies (*pars sternocostalis*) pradžia – priekinis krūtinkaulio paviršius, II–VI šonkaulių kremzlės,
* pilvinės dalies (*pars abdominalis*) pradžia – tiesiojo pilvo raumens makštis (*vagina musculi recti abdominis*) ir išorinio įstrižinio pilvo raumens aponeurozė (*aponeurosis musculi obliqui externi abdominis*).

Pabaiga – žastikaulio didžiojo gumburėlio skiauterė ( *crista tuberculi majoris humeri*), kurios nesimato, nes ją dengia deltinis raumuo ( *m.deltoideus*), ir prie kurios prisitvirtina visų trijų dalių skaidulos. Nuo deltinio raumens (*m. deltoideus*) didįjį krūtinės raumenį skiria deltinė krūtinės vaga

Inervacija ir aprūpinimas krauju
--------------------------------

Raumuo inervuotas penktojo kaklo slankstelio C5 ir pirmojo krūtinės slankstelio Th1 nervinių šakų ( *nn. pectorales mediales et lateralis*). Krauju aprūpina petinė krūtinės arterija ( *a. thoracoacromialis*), tarpšonkaulinės užpakalinės arterijos ( *aa. intercostales posteriores*), vidinės krūtininės arterijos priekinės tarpšonkaulinės šakos (*rr. intercostales anteriores a. thoracicae internae*), šoninė krūtininė arterija (*a. thoracica lateralis*).

Ryšys su aplinkiniais organais
------------------------------

Didįjį krūtinės raumenį paviršiniais ir giliaisiais lapeliais apgaubia savoji krūtinės fascija (*fascia pectoralis*). Taip pat prie didžiojo krūtinės raumens prisitvirtina pakitusių prakaito liaukų (pieno liaukų) skiltys.

Patologija
----------

* Didžiojo krūtinės raumens patempimas arba sumušimas
* Dalinis plyšimas
* Visiškas plyšimas raumens prisitvirtinimo vietoje
* Visiškas raumens pilvelio plyšimas
* Visiškas sausgyslės plyšimas raumens prisitvirtinimo vietoje
* Visiškas plyšimas sausgyslės ir kaulo prisitvirtinimo vietoje
* Sausgyslės atplyšimas su kaulo fragmentais

Literatūra
----------

* „Žmogaus anatomija" G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Barkus, V. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė
* 
* Archyvuota kopija 2014-03-08 iš Wayback Machine projekto.
| ***Kofi*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Coffy |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Jack Hill |
| Scenaristas (-ai) | Jack Hill |
| Vaidina | Pam Grier |
| Metai | 1973 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 500 tūkst. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Kofi** (angl. *Coffy*) – 1973 m. JAV sukurtas kriminalinis filmas, pasakojantis apie moters kerštą narkotikų verslo atstovams už jos artimųjų mirtis.

Sukurti filmą prodiuserį Larry Gordoną paskatino nepavykęs sandėris, kuomet jam nepavyko užsitikrinti teisių kurti juostą „Kleopatra Džouns". „Kofi" turėjo tapti šiam konkurentu, o režisierius Jackas Hillas pagrindiniame vaidmenyje pageidavo matyti Pam Grier. Galutiniame rezultate „Kofi" pasiekti finansiniai rodikliai buvo kur kas geresni nei „Kleopatra Džouns".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Pam Grier – Kofi
* Booker Bradshaw – Hovardas Brunsvikas
* Robert DoQui – Karalius Džordžas
* William Elliott – Karteris
* Allan Arbus – Artūras Vitroni
* Sid Haig – Omaras

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Medicinos sesuo Kofi, kurios nepilnametė sesuo gydosi priklausomybę nuo narkotikų, įvykdo savo teisingumą, nužudydama ją prie narkotikų įpratinusį platintoją. Jos vaikinas Hovardas užsiėmęs politika ir rengiasi kandidatuoti į senatą ir Kofi kompaniją vis dažniau palaiko jos buvęs draugas, policininkas Karteris. Kofi tarsi nori jam prisipažinti apie įvykdytą nusikaltimą, tačiau Karteris pats turi bėdų su kolegomis, kurie už pinigus parsidavė narkotikų verslo bosams.

Po to kai Karteris sumušamas ir pats nebegali judėti, Kofi nusprendžia tęsti savo keršto akciją. Sužinojusi, kad vienas iš narkotikų platintojų, vadinamas Karaliumi Džordžu, taip pat valdo ir prostitucijos verslą, įsidarbina pas jį ir jau pirmame vakarėlyje padaro įspūdį pagrindiniam miesto narkotikų bosui Artūrui Vitroniui. Vykdama į susitikimą su juo, Kofi pasiima ginklą, tačiau asmens sargybiniai pasirodo greitesni. Sučiupta Kofi pareiškia, kad žmogžudystę užsakė Karalius Džordžas ir Vitronio žmonės nuvyksta su juo susidoroti.

Vėl atvesta pas Vitronį, Kofi sužino, kad jos draugas Hovardas taip pat įsipainiojęs į narkotikų verslą. Vitronio parankinis Omaras veža Kofi nužudyti, tačiau šiai pavyksta pabėgti ir grįžti pas Hovardą, kad atsiteistų su juo.
**Lietuvos revoliucinių socialistų liaudininkų partija** (LRSLP) – Lietuvos liaudininkų politinės srovės partija, 1918 m. veikusi Rusijoje, 1918–1927 m. – Lietuvoje.

Istorija
--------

1918 m. gegužės mėn. Lietuvos revoliucinių socialistų liaudininkų partiją įkūrė centristiniai ir kairieji Lietuvos socialistų liaudininkų partijos veikėjai. Partijos programa buvo artima Rusijos kairiesiems eserams. Rusijoje partija veikė iki 1918 m. lapkričio mėn. Veikėjai – Albinas Iešmanta, Mykolas Januškevičius, rašytojas Butkų Juzė (J. Butkus). Dalis į Lietuvą grįžusių LRSLP veikėjų 1918–1919 m. įkūrė partijos grupių, kai kurios jų – eseriškų tarybų. Išstūmus iš Lietuvos Sovietų Rusijos kariuomenę dalis LRSLP veikėjų perėjo į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partiją ir Lietuvos socialdemokratų partiją, joje liko maža inteligentų grupė. 1920 m. LRSLP atstovas Kazys Lekeckas buvo išrinktas Steigiamojo Seimo atstovu.

Partija daugiausia veikė nelegaliai, tik 1926 m. antroje pusėje kai kur legaliai. 1923–1926 m. legaliai veikė jos įkurta jaunimo organizacija „Draugas". 1922–1926 m. Kauno universitete veikė bendra LRSLP, socialdemokratų ir komunistų „Studentų socialistų draugija". 1927 m. balandžio mėn. konferencijoje Lietuvos revoliucinių socialistų liaudininkų partija persitvarkė į Lietuvos socialistų revoliucionierių maksimalistų sąjungą.

Lietuvos revoliucinių socialistų liaudininkų partija leido laikraščius „Kovos vėliava", „Draugas", „Kovos kelias" (1926 m.), „Socialistas liaudininkas" (1926 m.). Žymesni veikėjai: Vaclovas Bielskis, Butkų Juzė, A. Iešmanta, M. Januškevičius, Vladas Karosa, F. Saltonas, Antanas Sugintas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos revoliucinių socialistų liaudininkų partija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 318 psl.
Koordinatės: 53°07′57″ š. pl. 23°09′45″ r. ilg.﻿ / ﻿53.13250°š. pl. 23.16250°r. ilg.﻿ / 53.13250; 23.16250

|  Balstogės Marijos Dangun Žengimo arkikatedra bazilika |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Balstogės Šrudmiešcės |
| **Gyvenvietė** | Balstogė |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1905 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Balstogės Marijos Dangun Žengimo arkikatedra bazilika** (lenk. *Bazylika archikatedralna Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny w Białymstoku*) – arkikatedra bazilika esanti Balstogės mieste. Bažnyčia pavadinta Marijos Dangun Žengimo garbei. Bažnyčia priklauso Balstogės Marijos Dangun Žengimo parapijai. Bažnyčios ilgis 90 m, bokštų aukštis 72,5 m yra trys navos, telpa 9,500 žmonių. Bažnyčioje palaidota 1808 m. mirusi Izabela Poniatovska.

Istorija
--------

Pirmoji renesansinė bažnyčia šioje vietovėje buvo pastatyta 1617–1626 metais, kurios statybas finansavo Petras Viesiolovskis. XIX a. pabaigoje parapijiečių skaičius siekė 12,000 žmonių, o bažnyčia talpino tik 1000, todėl buvo nuspręsta pastatyti naują erdvesnę bažnyčią. Dabartinė neogotikinė bažnyčia pastatyta 1900–1905 metais, architektas Józef Pius Dziekoński. 1980 m. sausio 28 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1977–1984 m. šalia pastatyta klebonija. 1992 m. kovo 25 d. suteiktas arkikatedros statusas. 1996–2004 m. bažnyčia buvo restauruojama.

* Paminklas Jonui Pauliui IIPaminklas Jonui Pauliui II
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

* Krzysztof Antoni Jabłoński: Biały i czerwony: kościoły białostockiej parafii farnej. Białystok: Kuria Metropolitalna Białostocka. Wydział Duszpasterstwa: Wydawnictwo "Buk", 2008. ISBN 978-83-926822-6-4.
* Piotr Sawicki: Białystok na progu XXI wieku. Białystok: Instytut Wydawniczy Kreator, 2002, s. 54. ISBN 83-7344-000-3.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Balstogės Marijos Dangun Žengimo arkikatedra bazilika** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos tinklalapis (lenk.);
* Bažnyčios istorija (lenk.);
* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Balstogės Didžioji sinagoga** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Balstogės Didžioji sinagoga** (lenk. *Wielka Synagoga w Białymstoku*) – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Balstogės mieste *ul. Suraska* gatvėje. Sinagoga buvo pastatyta 1909–1913 m. pagal architekto *Samuel J. Rabinowicz* projektą. Pastatyta vietoje Balstogės Senosios sinagogos. Per II pasaulinį karą, 1941 m. birželio 27 d. naciai sudegino sinagogą kartu su joje buvusiais 2000 žydų. 1995 m. buvusioje sinagogos vietoje buvo pastatytas paminklas žuvusiems žydams. Šalia sinagogos iki karo stovėjo Balstogės Nomer Tamido sinagoga.

* Sinagoga dešinėje
* Sinagogos kupolas
* Paminklas sinagogoje nužudytiems žydams
* Paminklas buvusioje sinagogos vietoje
* Paminklinė lenta
* Paminklinė lenta

Nuorodos
--------

* Sinagogos aprašymas I (lenk.) Archyvuota kopija 2016-08-11 iš Wayback Machine projekto.;
* Sinagogos aprašymas II (lenk.)[neveikianti nuoroda];
* 1939 m. filmas Archyvuota kopija 2012-04-23 iš Wayback Machine projekto..
| **Pavelas Derevianko** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Pavelas Derevianko |
| Visas vardas | Па́вел Ю́рьевич Деревя́нко |
| Gimė | 1976 m. liepos 2 d. (46 metai)Taganrogas, RTFSR |
| Gyven. vieta | Maskva |
| Tautybė | Rusas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius |

**Pavelas Derevianko** (rus. *Па́вел Ю́рьевич Деревя́нко*, g. 1976 m. liepos 22 d. Taganroge) – Rusijos aktorius.

Biografija
----------

Jo tėvai Jurijus Pavlovičius ir Tatjana Vasiljevna Derevianko visą gyvenimą dirbo Taganrogo gamykloje.

Studijavo Kijeve, Kijeve, Ukrainoje. Vėliau persikėlė į Maskvą, kur įstojo į Rusijos teatro meno akademiją. Ten studijavo nuo 1996 iki 2000 metų. Režisierius Aleksandras Kotas jį pastebėjo, kai Pavelas ir kiti studentai pastatė spektaklį „Perkrautos pakuotės statinės". Kai Aleksandras Kotas pradėjo filmuoti savo filmą „Du vairuotojai važiavo", jis susekė Derevianko. Tuo metu Pavelas repetavo Olego Menšikovo teatro projekte „Virtuvė", tačiau nenorėjo atsisakyti Aleksandro Koto pasiūlymo. Filmą „Du vairuotojai važiavo" žiūrovai sutiko šiltai, o Kolkos Snegirevo vaidmuo atnešė pradedančiajam aktoriui pirmąją šlovę.

Aktorius vaidino filmuose – „Devyni Nestoro Machno gyvenimai" (2006), „Antikileris 2" ir TV seriale „Štrafbatas".

Derevianko pasirodė ir komedijose „Hitler Kaput"! (2008) bei „Rževskis prieš Napoleoną" (2012).

2013 m. aktorius buvo nominuotas „Auksinio erelio" apdovanojimui už geriausią televizijos aktorių už Michailo Solovjovo vaidmenį televizijos seriale „Tamsioji mėnulio pusė".

Pastaraisiais metais vaidino serialuose „Ideali šeima", „Ilgšės", ir kituose projektuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru