recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 54°20′ š. pl. 95°18′ r. ilg.﻿ / ﻿54.333°š. pl. 95.300°r. ilg.﻿ / 54.333; 95.300

Ežeras Chrebtovojė Kano Baltkalniuose
**Kano Baltkalniai** (rus. *Канское Белогорье*) – kalnagūbris Rusijoje, Sibire, Krasnojarsko krašto pietuose, Rytų Sajano vakarinėje dalyje, tarp Kano ir Mažojo Agulo aukštupių. Ilgis ~100 km. Aukštis iki 2256 m (Piramidės kalnas). Sudaryti daugiausia iš kristalinių uolienų, marmuro, granito. Yra aukso, vario–nikelio telkinių. Būdintas vidutinkalnių reljefas. Telkšo keletas ežerų (didžiausias – Medvežjė).

Šlaitus dengia daugiausia tamsioji spygliuočių taiga, viršūnėse – kerpių kalnų tundra.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Azija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Kãno Báltkalniai.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 194


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kano Baltkalniai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **LT vz.40** |
| --- |
| **Tipas** | lengvasis tankas |
| **Kūrėjas** | ČKD |
| **Šalis** | Čekoslovakijos vėliava Čekoslovakija |
| **Sukurta** |  |
| **Gaminta** | 1939 m. sausis - 1940 m. rugpjūtis |
| **Gamintojas** | ČKD |
| **Pagaminta vienetų** | 21 |
| **Naudota** |  |
| **Charakteristikos** |
| **Ekipažas** | 3 |
| **Masė (t)** | 7,5 t |
| **Kovinė masė (t)** |  |
| **Ilgis (m)** | 4,27 m;4,7 m (su patranka pirmyn) |
| **Plotis (m)** | 1,98 m |
| **Aukštis (m)** | 2,155 m |
|  |
| **Šarvo storis (mm)** | (max) 25 mm |
| **Pagrindinis ginklas** | (20 mm patranka - LTL)KwK 38 (Škoda A7) - 66 šov. |
| **Kalibras** | (20 mm - LTL)37 mm |
| **Papildomi ginklai** | 2 × 7,92 mm ZB vz. 37 kulkosvaidžiai (2600 šov.) |
|  |
| **Važiuoklė (formulė)** | vikšrinė |
| **Kelio prošvaisa** | 36 cm |
| **Variklis** | Praga TNHP, vandeniu aušinamas, 6 cilindrų, tūris 7750 cm³ |
| **Variklio galia (AJ, (kW))** | 124,8 AG (93,1 kW) |
| **Kuras** | benzinas |
| **Nuotolis plentu (km)** | 200 |
|  |
| **Važiavimo greitis (km/h)** | 45 (keliu) |
| **Plaukimo greitis (km/h)** | (neplaukioja) |
| **Įveik.sienelės aukštis (m)** | 0,8 m |
| **Įveik.griovio plotis (m)** | 1,9 m |
| **Įveik.įkalnė** | 45° |

**LTL** (ček. *lehký tank litevský*), *LT vz. 40*, *LT-40* – čekoslovakiško lengvojo tanko LT vz. 38 variantas, skirtas Lietuvos kariuomenei.

LTL tankų istorija
------------------

Užsakymą Čekoslovakijos kompanija ČKD iš Lietuvos gavo 1937 m. Jau 1938 m. buvo sukurtas tanko prototipas. 1939 m. sausio mėn. prasidėjo tankų gamyba. Tankus pagaminus, Lietuva jau buvo praradusi nepriklausomybę, todėl tankai liko gamykloje.

Tankus LT-40 siūlė pirkti Bulgarijai ir Slovakijai. 1940 m. rugpjūčio 28 d. Slovakija sutiko juos pirkti, tačiau ji pareikalavo, kad jie būtų ginkluoti 37 mm patrankomis, kaip ir LT vz. 38. Pradinis variantas buvo ginkluotas 20 mm patrankomis. 
Tačiau tuo metu gamykla gamintoja neturėjo reikiamų patrankų ir bokštų priekinių šarvinių plokščių. Tad Slovakija šiuos tankus gavo ginkluotus tik kulkosvaidžiais.

Vokietijai užpuolus TSRS, Slovakija buvo Vokietijos sąjungininkė. 1941 m. vasarą tankai LT-40 (vis dar ginkluoti tik kulkosvaidžiais) kartu su Slovakijos daliniais buvo pasiųsti į Ukrainą. Po kelių mėnesių jie buvo grąžinti į Slovakiją ir perginkluoti. Dabar jie jau oficialiai buvo įtraukti į Slovakijos armijos ginkluotę. Tuo metu vienas jų jau buvo sunaikintas Lipoveco mieste (Ukraina).

Vėliau šiuos tankus daugiausia naudojo kaip mokomuosius. 1944 m. Slovakijos kariuomenė ginkluotėje tebeturėjo 15 LT-40 tankų. 
Keli šie tankai buvo panaudoti 1944 m. rudenį prieš Trečiąjį Reichą vykusio Slovakijos sukilimo metu.

Konstrukcijos ypatumai
----------------------

Vikšrų plotis - 27 cm. Slėgis į gruntą - 0,049 MPa. 

Šarvų storis:

| šarvų dalis | korpusas | bokštas |
| --- | --- | --- |
| Priekis | 25 mm | 25 mm |
| Šonai | 15 mm | 15 mm |
| Galas | 15 mm | 15 mm |
| Viršus | 8 mm | 8 mm |
| Apačia | 8 mm | - |

Nuorodos
--------

* Czołgiem!
* CZK - LT-40 :: Československo
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
|  |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Danija** |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 1900 Paryžius | Stoviomis |
| **Auksas** | 1920 Antverpenas | Kom. šautuvas |
| **Sidabras** | 1912 Stokholmas | Šautuvas |
| **Sidabras** | 1920 Antverpenas | Šautuvas |
| **Bronza** | 1912 Stokholmas | Kom. šautuvas |

**Lars Jørgen Madsen** (1871 m. liepos 19 d. – 1925 m. balandžio 1 d.) – Danijos sportinio šaudymo atstovas, olimpinis čempionas.

Biografija
----------

Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse danas dalyvavo sportinio šaudymo varžybose. Vyrų šaudyme graižtviniu šautuvu iš stovinčios pozicijos danas tapo pirmuoju olimpiniu čempionu. Sportininkas varžėsi dar keturiose rungtyse, kuriose medalių nepelnė.

1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užimta 14-oji vieta. 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas pelnė sidabrą individualioje rungtyje ir bronzą komandinėje įskaitoje su Danijos nacionaline rinktine. 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Madsen pelnė sidabrą individualioje rungtyje, o komandinėje įskaitoje pelnė savo antrąjį olimpinio čempiono aukso medalį. 1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse varžėsi sportinio šaudymo graižtviniu šautuvu gulomis varžybose, bet medalių nepelnė.

Nuorodos
--------

* Sports Reference svetainėje Archyvuota kopija 2020-04-17 iš Wayback Machine projekto.
| *PlayerUnknown's Battlegrounds* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | PUBG Studios |
| Leidėjas | Krafton |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | 2017 m. gruodžio 12 d. |
|
| Žanras (-ai) | Stealth / Action, pirmojo asmens šaudyklė, trečiojo asmens šaudyklė |
| Režimas | Kelių žaidėjų |
|
| Reitingai | ESRB: TPEGI:16 |
| **Platforma** | Windows, Android, iOS, Xbox One, PlayStation 4 |
| Versija |  |
| Variklis | Unreal Engine 4 |
| Reikalavimai | AMD Ryzen 5 1600, 16 GB RAM, 3 GB vaizdo plokštės atminties |
| Platinimas | internetas |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas |  |
| Kitos dalys |  |
| playbattlegrounds.com |

**PlayerUnknown's Battlegrounds** – daugelių žaidėjų išlikimo žanro internetinis žaidimas, kuriamas „PUBG Studios" kompanijos (Korėjos „Bluehole" filialas). Žaidimas pradėtas kurti remiantis japonų filmo „Karališkas mūšis" scenarijumi. Pats filmas Japonijoje tapo hitu ir yra vienas daugiausiai pajamų surinkusių filmų savo šalyje.

Žaidime iki 100 žaidėjų vienu lėktuvu pasiekia salą ir turi išgyventi. Žaidėjas įvairiose vietose gali susirasti įvairių ginklų, kuprinių, apsaugos ir kitų išgyvenimo daiktų, žudydamas kitus žaidėjus arba slapstydamasis turi išgyventi iki tol, kol lieka vienas išgyvenęs žaidėjas. 

Bėgant laikui saugi žaidimo zona saloje mažėja ir žaidėjai priversti eiti į saugią zoną. Taip pabaigoje visi išgyvenę žaidėjai atsiduria vienoje zonoje. Vienas žaidimas trunka iki 30 minučių.

Galutinė žaidimo versija „Windows" operacinei sistemai ir „Xbox One" konsolei buvo išleista 2017 m. gruodį. 

2018 m. vasarį planuojama išleisti mobilias žaidimo versijas „Android" ir „iOS" sistemoms.

2018 m. „Steam" parduotuvėje buvo parduota virš 30 milijonų žaidimo kopijų, o maksimalus vienu metu žaidusių skaičius siekė 3 milijonus žaidėjų. Tų pačių metų kovą žaidimas tapo trečiuoju pagal pelningumą „Steam" platformos žaidimu.

Dar ankstyvo leidimo stadijoje žaidimas laimėjo „Geriausio kelių žaidėjų režimo žaidimo" apdovanojimą, taip pat geriausių 2017 m. žaidimų apdovanojimuose „PlayerUnknown's Battlegrounds" buvo nominuotas geriausio metų žaidimo kategorijoje.

Žaidimą išleidus jis laimėjo „Geriausio žaidimo asmeniniams kompiuteriams", „Geriausio kelių žaidėjų režimo žaidimo" ir „Geriausio žiūrovų žaidimo" nominacijas IGN apdovanojimuose.  

2018 m. kovo 19 d. buvo išleista nemokama „PlayerUnknown's Battlegrounds" versija mobiliesiems įrenginiams.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2017-04-26 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Battle Royale - Internet Movie Database
2. ↑  PUBG is the third highest earning game ever on Steam, according to Gabe Newell
3. ↑  The Game Awards forgot to give PUBG its only award last night
4. ↑  BEST OF 2017 WINNER
5. ↑  Best Multiplayer
6. ↑  Best Spectator Game
7. ↑  PUBG Mobile Has Been Released For Free In US And Other Regions
**Laringofonas** (lot. *laringo* 'gerklos' + gr. phonз 'garsas') – specialus mikrofonas, kuris transformuoja kalbant kaklo odoje prie ties gerklomis sklindančius garso virpesius į elektrinius signalus. Naudojamas labai triukšmingoje aplinkoje, kur akustinis triukšmas neleidžia naudoti paprastų mikrofonų. Naudojami lakūnų, tankistų šalmuose (šalmofonuose).

Laringofonas turi būti tvirtai priglaustas prie kaklo odos. Laringofonas patikimai fiksuoja šnabždesį, todėl naudojami ir netriukšmingoje aplinkoje – pvz. žvalgyboje ir panašiose slaptose operacijose, kur svarbu išlikti nepastebėtiems. Tam skirti laringofonai vadinami *taktiniais laringofonais* (angl. *tactical throat microphone*).

Egzistuoja ir laringofonai, skirti dainininkams.

Nuorodos
--------

1. ↑  The Thumper. Throat microphone Archyvuota kopija 2008-05-11 iš Wayback Machine projekto.

* Apie laringofonus LA-3 ir LA-5 (angliškai) Archyvuota kopija 2008-06-05 iš Wayback Machine projekto.
* The Stryker Tactical Throat Microphone Archyvuota kopija 2008-02-15 iš Wayback Machine projekto.
* RA440 Throat Microphone Archyvuota kopija 2008-07-03 iš Wayback Machine projekto.
* Grupė The Fault Line NBC televizijos laidoje America’s Got Talent (YouTube) (vienas narių naudoja laringofoną).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Kuršo kunigaikštystės kolonijinė imperija** |
| **Vėliava** |  |
| **Metropolija** | Kuršo hercogystė |
| **Svarbiausi regionai** | Karibai, Gambija |
| **Laikotarpis** | 1651–1668 m. |
| **Likusios kolonijos** | nėra |

Gambijos kolonizacija.
 Naujasis Kuršas - Kuršo kunigaikštystės kolonija Karibuose.
**Kuršo kunigaikštystės kolonijos** - Kuršo kunigaikštystės (dabartinė Latvijos teritorija) kolonijos, egzistavusios XVII a. Šias kolonijas Gambijoje ir Tobage įkūrė Kuržemės ir Žiemgalos valdovas vokietis Jokūbas Ketleris.

Kadangi Kuršo ir Žiemgalos kunigaikštystė vasaliniais santykiais priklausė Lietuvos ir Lenkijos respublikai (ATR), šios kolonijos formaliai gali būti laikomos ATR kolonijomis. Tačiau vasalinė priklausomybė buvo tik simbolinė. Kuršo kunigaikštystė turėjo savo valdovą, įstatymus, sargybą ir ekonomiką.

Istorija
--------

1641 m. Kuržemės ir Žiemgalos kunigaikštystės valdovu tapo vokietis Jokūbas Ketleris. Jis išsiskyrė iš kitų kunigaikščių tuo, kad per jo valdymo laikotarpį kunigaikštystė pasiekė klestėjimo laikus.

Jokūbo Ketlerio vardas įrašytas istorijoje už jo pavykusias pastangas įkurti kolonijas užjūrio šalyse. 

1651 m. kunigaikštis nusiuntė laivyną į Gambijoje esančią salą, kad pastatytų Jakobo fortą. Fortas buvo pastatytas Džeimso saloje, kuri nutolusi nuo Gambijos upės žiočių 30 km atstumu. Tai - vadinamoji Kuršo Gambija.

1654 m. kunigaikštis sugebėjo įkurti dar vieną koloniją. Jis užkariavo Tobagą (dabartinio Trinidado ir Tobago dalis) tik su vienu dviejų aukštų laivu, kuriame buvo 45 patrankos, 25 pareigūnai, 124 kariai ir 80 kolonistų. Kolonija buvo pavadinta „Naująja Kuržeme".

Kolonijos naudotos kaip prekybos bazės, kuriose apsistodavo kunigaikštystės prekybiniai laivai.

1658 m. Jokūbas Ketleris pateko į švedų nelaisvę. Tuo pasinaudojo olandai, kurie puolė abi kolonijas buvo užpultos o Ketlerio laivynai buvo sunaikinti. Po karo kunigaikštis dar buvo atstatęs laivynus, tačiau 1666 m. neteko Naujojo Kuršo, o 1668 - Gambijos. Šias kolonijas perėmė Jungtinės Nyderlandų provincijos ir Anglija.

Taip pat žiūrėkite
------------------

* Naujasis Kuršas
* Kuršo Gambija

| **Kolonijinės imperijos** |
| --- |
| Portugalijos | Ispanijos | Britanijos | Prancūzijos | Nyderlandų | Rusijos | Japonijos | Vokietijos | Italijos | Belgijos | Danijos | Švedijos | Kuršo |
| **Natalija Bardo** |
| --- |
| Gimimo vardas | Natalija Krivozub  (rus. *Наталья Сергеевна Кривозуб*) |
| Visas vardas | Natalija Bardo |
| Gimė | 1988 m. balandžio 5 d. (35 metai)Maskva, Rusija |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Natalija Bardo** arba **Natalija Krivozub** (rus. *Наталья Кривозуб*; g. 1988 m. balandžio 5 d. Maskvoje) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

Baigusi vidurinę mokyklą, studijavo bankininkystę, o vėliau aktorystę. Būdama aštuoniolikos pirmą kartą pasirodė kine, atliko Lizos vaidmenį dramatiškame vaidybiniame filme „Puškinas. Paskutinė dvikova." (2006), o vėliau sekė vaidmenys seriale „Prakeiktas rojus", o 2007 m. vaidino šio serialo tęsinyje – „Prakeiktas rojus 2". 

2010 m. rudenį įrašė oficialią Lady Gaga pasaulinio hito „Alejandro" koverinę versiją rusų kalba – iš tuzino vertimų Gagos prodiuseriai pasirinko Natalijos tekstą. Paskatinta šios sėkmės vėliau sudalyvavo eilėje muzikinių projektų. 

2011 m. filmavosi seriale „Auksiniai. Barvicha 2", o 2012 m. aktorė vaidino melodramoje „Veronika. Prarasta laimė", o 2013 m. sezone tęsė darbą šios juostos tęsinyje „Veronika. Bėglys". 2014 m. filmavosi seriale „Andželika" ir kituose populiariuose projektuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| Temzė |
| --- |
| Temzės upė Londone Temzės upė Londone |
| **Ilgis** | 346 km |
| **Baseino plotas** | 12 935 km² |
| **Vidutinis debitas** | 260 m³/s |
| **Ištakos** | Kotsvold Hilso aukštuma |
| **Žiotys** | Šiaurės jūra |
| **Šalys** | Didžioji Britanija |
|  |
|  **Vikiteka** | Temzė |

**Temzė** (angl. *Thames*) – upė Didžiosios Britanijos pietuose.

Temzė prasideda Kotsvold Hilso aukštumoje (*Cotswolds Hill*) ir teka į rytus per Londono baseiną; įteka į Šiaurės jūrą, sudarydama estuariją (žiočių plotis 16 km). Upė vandeningiausia būna žiemą, tačiau užšąla ne kasmet. Žemupį veikia jūros potvyniai (jų aukštis ties Londonu iki 6,5 m), dėl to vaga sutvirtinta pylimais.

Temzės upė laivuojama 311 km; iki Tilberio (*Tilbury*) plaukia jūros laivai. Kanalai jungia Temzę su Bristolio įlanka, Airijos jūra ir Anglijos pramonės centrais.

Didžiausi miestai prie Temzės: Londonas (*London*), Oksfordas (*Oxford*), Redingas (*Reading*), Slau (*Slough*), Sautendas (*Southend*).

Temzės upės žemėlapis

Nuorodos
--------

* Temzės upė **(**angl.**)**
* Londono pažinimas – Temzė **(**angl.**)**
* Pažintinė kelionė po Temzę Archyvuota kopija 2007-09-26 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Inés Palombo |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Inés Palombo |
|  |
| Gimė | 1985 m. birželio 15 d. (37 metai), Argentina |
|  |
| Šalis | Argentina Argentina |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Sol Rivarola(Rebelde way, 2002 m. - 2003 m.) |
|  |
|  |

**Inés Palombo** (gimė 1985 m. birželio 15 d. Rosarijuje, Argentinoje) – Argentinos aktorė, geriausiai žinoma kaip Sol Rivarola, paauglių muilo operoje "Rebelde Way".

Karjera
-------

2003 m. serialas"Rebelde Way" buvo Ines debiutas. Ji buvo laikoma labai gražia mergaite, šiame šou, po Luisana Lopilato. Sol Rivarola yra graži, bet nedora mergina, todėl daug personažų, "Elite Way mokykloje", jos nemėgsta. Jos svajonė būti modeliu, bet tėvai neleidžia to.

*Lily* seriale "Atraccion x 4"
Po "Rebelde Way", 2005 m. Palombo filmavosi muilo operoje: "1/2 Falta" su Gabriela Toscano, Federico D’Elia ir Gaston Grande. D’Elia ir Grande taip pat vaidino "Rebelde Way", Grande – bendraklasį ir narkotikų prekeivį, Jaoquin, o D’Elia dailės mokytoją, Miranda.

2006 m. ji vaidino Vicky, populiarioje muilo operoje "Sos Mi Vida"("Sos Mi Vida"), su Natalia Oreiro ir Facundo Arana.

2008 m. Ines atliko *Lily* vaidmenį seriale "Atraccion x 4" ("Trauka keturiems"). Šiame seriale ji vaidina kartu su Camila Bordonaba, Luisana Lopilato, Juana Dubary, Rodrigo Guirao Diaz, Elias Vinoles bei Dario Lopilato.

Be aktorės karjeros Palombo yra žymus Argentinos modelis.

Filmografija
------------

### Serialai

| Metai | Pavadinimas | Vaidmuo | Žanras |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002–2003 | "Rebelde Way" | Sol Rivarola (2003) | TV serialas |
| 2004 | "La niñera" |  | TV serialas |
| 2004–2005 | "Floricienta" (2004) | Elena | TV serialas |
| 2005 | "Media Falta" | Mayi | TV serialas |
| 2005–2006 | "Casado con Hijos" |  | TV serialas |
| 2006 | "Sos Mi Vida" | Victoria Insúa "Vicky" | TV serialas |
| „Amo de casa" |  | TV serialas |
| „Mujeres asesinas" |  | TV serialas |
| 2007 | "Romeo y Julieta" | Carolina | TV serialas |
| 2008 | „Lalola" |  | TV serialas |
| 2008–2009 | "Atraccion x 4 | Liliana "Lily" (2008) | TV serialas |
| 2009 | „Jake and Blake" |  | TV serialas |

### Filmai

| Metai | Pavadinimas | Vaidmuo | Žanras |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | "Papá por un día" |  | Kino filmas |

Įrašų sarašas
-------------

### Garso takeliai

* 2007: Romeo y Julieta
**Inšušinakas** – dievybė elamitų mitologijoje, Sūzų miesto globėjas, požemio karalystės valdovas, taip pat priesaikų dievas. Sutuoktinė – priesaikų deivė Išnikarab, priimanti mirusiuosius požemio pasaulyje. Sūzuose Inšušinakas buvo laikomas teisingumo gynėju (drauge su dievu Nahundžiu). Dievybės vardas *dnin.šušin.ak* šumerų kalba reiškia „Sūzų viešpats". Čoga Zanbilyje (30 km į pietus nuo Sūzų) buvo Inšušinakui skirtas zikuratas.

Žinios apie Inšušinako kultą siekia III tūkst. pr. m. e. pabaigą. Minimas to laikotarpio karališkuosiuose įrašuose, tačiau tada dar nebuvo priskiriamas svarbiausioms dievybėms. Iš epiteto „silpnųjų tėvas" sprendžiama, kad Inšušinako kultas buvo populiarus tarp žmonių. Ilgainiui tapo vienu svarbiausių elamitų dievų (II–I tūkst. pr. m. e.). Išlikęs XIII a. pr. m. e. datuojamas tekstas, kuriame Inšušinakas bei Humbanas vadinami dievų valdovais. Teigiama, kad II tūkst. pr. m. e. pabaigoje trys aukščiausios elamitų dievybės buvo Inšušinakas, Humbanas ir Kiririša. Inšušinako kultas didelę svarbą išlaikė iki Achemenidų imperijos laikų.

Elamo valdovai dažniausiai save įvardydavo Inšušinako „mylimais tarnais". VIII a. pr. m. e. datuojamame įraše kalbama apie įstatymus, kuriuos įtvirtinę dievas Inšušinakas ir karalius Šutruk-Nahhunte II. Sūzuose aptiktos I tūkst. pr. m. e. datuojamos laidojimo lentelės, kuriose teigiama, kad Inšušinakas požemio karalystėje skelbiąs nuosprendį mirusiųjų sieloms. Įvairiuose elamitų teisiniuose dokumentuose į saulės dievą ir Inšušinaką neretai kreipiamasi kaip į „šviesos ir tamsos viešpačius".

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Мифы народов мира. *Иншушинак* , М. А. Дандамаев – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
2. 1 2 3 4  Gwendolyn Leick (2002). A Dictionary of Ancient Near Eastern Mythology, p. 94. ISBN 9781134641024.
3. ↑  Ziggurat Consecrated to God Inshushinak at Choqa Zanbil
**Investicijų efektyvumo įvertinimas** – planavimo proceso numatomų rezultatų įvertinimas, kuomet planuojama įsigyti ilgalaikio turto, pakeisti seną įrangą nauja, kuriant naują įmonę bei verslo ir investiciniuose projektuose.

Grynoji dabartinė vertė (Net present value - NPV)
-------------------------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Grynoji dabartinė vertė*.
Grynoji dabartinė vertė – tai paprastai dabartinė visų pinigų srautų, įskaitant ir pradinę investiciją, vertė. Projektas pasirenkamas, jei grynoji dabartinė vertė yra teigiama, o tai reiškia, kad iš investicijos prognozuojama gauti pinigų srautus didesnius už grynąją investicijos vertę.

Remiantis grynąją dabartine verte, laikomasi tokios sprendimų priėmimo taisyklės:

* projektas pasirenkamas, jei NPV > 0,
* projektas atmetamas, jei NPV < 0,
* projektu nesidomima, jei NPV = 0.

Vidinė grąžos norma (Internal rate of return - IRR)
---------------------------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Vidinė pajamų norma*.
Vidinė pajamų norma yra tokia diskonto norma, kuriai esant grynoji dabartinė vertė prilyginama nuliui. 
Vidinės pajamų normos sprendimų taisyklės:

* projektas pasirenkamas, jei IRR > kapitalo kaina,
* projektas atmetamas, jei IRR < kapitalo kaina,
* projektu nesidomima, jei IRR = kapitalo kaina.

  

Projektai gali turėti daugiau negu vieną pajamų normą. Taip yra dėl to, kad vidinės pajamų normos sprendimas yra pagrįstas daugianare n laipsnio lygtimi. Jei pradinės išlaidos yra vieninteliai iš visos serijos neigiami pinigų srautai, o visi kiti yra teigiami, tada visi kiti (išskyrus vieną) sprendimai yra arba neigiamas, arba įsivaizduojamas skaičius. Bet, kai teigiami ir neigiami ženklai pinigų srautų eilutėje keičiasi daug kartų, gali būti daug sprendimų. Tada įprastinis vidinės pajamų normos aiškinimas netenka prasmės.

Atsipirkimo laikotarpis (Payback rule - PB)
-------------------------------------------

Atsipirkimo laikotarpis yra vienas svarbiausių ir paprasčiausių metodų, padedantis priimti sprendimą. Šis metodas įvertina neapibrėžtumą, atsižvelgia į trumpalaikius projekto rezultatus ir, atitinkamai, į įmonės likvidumą. Atsipirkimo laikotarpis gali būti naudingu rizikos matu situacijoje, kai neapibrėžta gali būti tik projekto egzistavimo trukmė. Tikimybė, kad tam tikra investicija duos pelno (arba bent jau neduos nuostolių), yra tuo didesnė, kuo trumpesnis atsipirkimo laikotarpis. Todėl visi priimantys sprendimą turi įvertinti tikimybę, kad projekto egzistavimo laikas po atsipirkimo periodo bus pakankamai ilgas, kad investicija būtų patraukli. Atsipirkimo laikotarpio metodas patrauklus renkant aukštas pajamas duodančius trumpalaikius projektus, tačiau ignoruoja rentabilesnius ilgalaikius projektus.

Atsipirkimo laikotarpio trūkumai:

* Pinigų srautai analizuojami tik iki atsipirkimo laiko pabaigos;
* Ignoruojama terminuotoji pinigų vertė. Šią problemą galima išspręsti diskontuojant pinigų srautus. Tačiau kapitalui atsipirkus, pinigų srautai ir toliau ignoruojami.

Nors šis metodas turi keletą rimtų trūkumų, tačiau jis neabejotinai teikia naudingos informacijos apie tai, kada investicija atsipirks.
*Kitos reikšmės – Lėnas (reikšmės).*
Suomijos lėnai 2009 m.
**Lėnas**  (norv. *len*, šved. *län*, suom. *lääni*), dar žinomas kaip **grafystė** – administracinis teritorinis vienetas, naudotas keliose Skandinavijos valstybėse. Šiuo metu naudojamas tik Švedijoje.

Raida
-----

Dabartiniai Švedijos lėnai
Lėnai, kaip stambus administracinis vienetas, apjungiantis smulkesnius (*syssel*) pradėti naudoti Danijos karalystėje. XIV a. pradžioje juos, kaip stambiausią administracinį vienetą įdiegė ir Norvegija (ji buvo dalinama į 4 lėnus). 1660 m. Danijoje, o 1662 m. Norvegijoje (kuri tuo metu sudarė uniją su Danija) lėnai pervardinti amtais ir po to niekada neatkurti.

1634 m. lėnus įdiegė Švedija, kuri modernizavo savo administracinę sistemą ir jais pakeitė tradicines provincijas. Kadangi Švedija valdė ir Suomiją, lėnų sistema apėmė ir Suomijos teritorijas. Suomiją valdant Rusijai, lėnai buvo vadinami gubernijomis. 1917 m. Suomijai iškovojus nepriklausomybę, ji turėjo 8 lėnus, kurių skaičius iki 1998 m. išaugo iki 12. Reformos metu jų skaičius sumažintas iki 5. Suomijos lėnai galutinai panaikinti 2010 m.

Šiuo metu Švedijoje lėnai egzistuoja kartu su istoriniais administraciniais vienetais – provincijomis. Yra 21 lėnas. Pagal Europos Sąjungos Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūrą priskiriami NUTS 3 lygmeniui. Kiekvienas lėnas dar suskirstytas į komunas, kurių šiuo metu suskaičiuojama 290.

Nuorodos
--------

* Švedijos atlasas

Taip pat skaitykite
-------------------

* Švedijos lėnai
* Norvegijos administracinio suskirstymo vienetai
* Danijos administracinis suskirstymas
* Suomijos administracinis suskirstymas
**Natalija Krupavičiūtė** (1952 m. kovo 4 d. Pasgrindos k. Varėnos r.), muzikos mokytoja ir choro dirigentė.

Biografija
----------

Baigusi Kalesninkų (Šalčininkų r.) vidurinės mokyklos aštuonias klases, 1967–1968 mokėsi vienerių metų chorvedžių kursuose Varėnoje (diriguoti mokė A. Bernatavičius). 1968–1971 choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. D. Pečkaitienė). 1971–1976 choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. P. Vailionio klasė).

Nuo 1974 Vilniaus B. Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos mokytoja, nuo 1994 muzikos mokytoja metodininkė. 1983–1998 mokyklos vyresniųjų klasių moksleivių choro vadovė. Chorą išmokė daug lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių, surengė su juo kelis šimtus koncertų Lietuvoje, dainavo Rusijoje, Moldavijoje, Ukrainoje, Latvijoje, Danijoje ir Vokietijoje. Chorą parengė 1985 ir 1987 respublikinėms dainų šventėms, 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei, 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėms ir 1997 Lietuvos moksleivių dainų šventei. Choras 1985, 1987 ir 1997 dainų švenčių konkursų laureatas, nuolatinis Vilniaus miesto dainų švenčių ir daugelio chorinės muzikos festivalių – konkursų dalyvis ir prizininkas Vilniuje ir svetur.

Nuo 1972 ir „Liepaičių" choro studijos jaunučių choro vadovė, nuo 1997 „Liepaičių" chorinio dainavimo mokyklos choro skyriaus vedėja.

N. Krupavičiūtė – 1987 Vilniaus miesto moksleivių dainų šventės ir Molėtų rajono moksleivių dainų šventės dirigentė, 1992 Pietryčių Lietuvos vaikų ir jaunimo šventės meno vadovė ir vyr. dirigentė, 1993 Lietuvos jaunimo mažosios dainų šventės Vilniuje dirigentė, 1995 2-osios Dzūkų dainų šventės Alytuje dirigentė, 1996 Vilniaus miesto jaunimo menų šventės meno vadovė ir vyr. dirigentė, 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventės Vilniuje dirigentė. 1997 I tarptautinio vaikų chorinės muzikos festivalio „Klasikai vaikams" organizatorė.

Nuo 1989 Lietuvos chorų sąjungos prezidiumo narė, nuo 1995 Vilniaus miesto muzikos mokyklų chorvedžių metodinės tarybos pirmininkė ir miesto jaunimo muzikos renginių meno vadovė. Dalyvauja dainų švenčių programų sudarymo komisijose, „Dainų dainelės" konkursų ir chorų perklausų žiuri darbe. Yra Lietuvos muzikų draugijos narė.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
NEC Corporation  
日本電気株式会社|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Elektronika |
| Įkurta | 1899 m. Tokijuje |
| Centrinė būstinė | Minatas, Tokijas, Japonija |
| Svarbiausi darbuotojai | Kaoru YanoNobuhiro Endo |
| Produkcija | Telekomunikacijų tinklai, serveriai, plataus vartojimo elektronikos įrenginiai, buitinė įranga, apšvietimo įranga |
| Pajamos | ¥3 115 424 mln. (2010 m.) |
| Darbuotojų | 115 840 (2011 m.) |
| Tinklalapis | NEC.com |

**NEC Corporation** (jap. 日本電気株式会社 = *Nippon Denki Kabushiki Gaisha*) – tarptautinė informacinių technologijų ir elektronikos bendrovė, įsikūrusi Minate (Tokijas), „Sumitomo" konglomerato narė. Teikia informacinių technologijų ir telekomunikacijų tinklo sprendimus verslo įmonėms, ryšio paslaugų teikėjams bei vyriausybėms, taip pat gamina plataus vartojimo elektronikos įrenginius ir kitokią įrangą.

Iki 1983 m. vadinosi „**Nippon Electric Company, Limited**". Buvo tarp 20-ies didžiausių pasaulyje puslaidininkių pardavimų lyderių, iki kol susijungė su „Renesas Technology", taip pat vienu didžiausių puslaidininkių gamintoju.

Istorija
--------

Įkurta 1899 m. liepos 17 d. kaip japonų ir amerikiečių („Western Electric") kapitalo bendroji įmonė. Tai buvo pirmoji japonų įmonė, kurios dalį kapitalo valdė užsieniečiai. Specializavosi telefonų ir jungiklių gamyboje. 1924 m. pradėjo gaminti radijo ryšio priemones, 1950 m. – tranzistorius, m. 1954 – kompiuterius. 1980 m. sukūrė pirmąjį pasaulyje skaitmeninių signalų procesorių NEC μPD7710. Paskutiniais XX a. dešimtmečiais buvo didžiausia Japonijoje puslaidininkinių gamintoja. 2002 m. pagamino tuo metu greičiausiai pasaulyje dirbantį superkompiuterį Earth Simulator.

„NEC" taip pat gamino integrinius grandynus, superkompiuterius, asmeninius kompiuterius, monitorius, išorinius įrenginius ir kt. Tiekė mikroschemas žaidimų konsolių gamintojams, taip pat buvo sukūrusi keletą savų, kaip kad TurboGrafx-16 ir PC-FX.

Išnašos
-------

1. ↑  Mason 1987, p. 95.
2. 1 2  *NEC*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009

Šaltiniai
---------

* Mark Mason, *Foreign Direct Investment and Japanese Economic Development, 1899–1931, Business and Economic History, Second Series, Volume Sixteen, 1987*.
* NEC Corporation, *NEC Corporation, The First 80 Years, 1984, ISBN 4-931172-01-6*.
Estijos olimpinis komitetas|  
Logotipas |
| Nacionalinis olimpinis komitetas |
| Šalis/Regionas | Estijos vėliava Estija |
| Kodas | EST |
| Įkurtas | 1923 |
| Pripažintas | 1924 (atkurtas:1991) |
| Žemynoasociacija | EOC |
| Būstinė | Talinas, Estija |
| Prezidentas | Mart Siimann |
| Generalinis sekretorius | Toomas Tõnise |
| Tinklalapis |  |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Estijos olimpinis komitetas** (est. *Eesti Olümpiakomitee*) – nevyriausybinė sporto organizacija, skatinanti sportinę veiklą Estijoje ir atstovaujanti šaliai tarptautiniame olimpiniame komitete.

Istorija
--------

Estijos sporto federacija nusprendė įkurti Estijos nacionalinį olimpinį komitetą pirmajame Estijos sporto kongrese 1919 m. lapkričio 30 d. Oficialiai komitetas buvo sukurtas 1923 m. gruodžio 8 d. Pirmuoju nacionalinio komiteto prezidentu tapo Karl Friedrich Akel. Kaip nepriklausomos šalies Estijos tautinis olimpinis komitetas delegavo sportininkus į visas 1920-1936 vasaros žaidynes, bei 1928 ir 1936 žiemos olimpiadas. Po Tarybų Sąjungos okupacijos 1940 m. šalies sportininkai turėjo atstovauti Tarybų Sąjungos rinktinei.

NOK buvo atkurtas 1989 m. 1991 m. Berlyne vykusiame tarptautinio olimpinio komiteto suvažiavime Estijos olimpinis komitetas buvo oficialiai atkurtas. Po metų šalis delegavo pirmuosius sportininkus į žiemos ir vasaros olimpiadas.

TOK nariai
----------

Į tarptautinį olimpinį komitetą buvo patekusios šios Estijos asmenybės:

* Karl Friedrich Akel (1927–1932)
* Joakim Puhk (1936–1942)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Verizmas** (*verismo*, iš italų k. „realizmas") – literatūrinė, ir vėliau operos, srovė, išsivysčiusi Italijoje 1870-aisiais.

Verizmo literatūros būdingais atstovais buvo siciliečiai Giovanni Verga (1840–1922), Luigi Capuana (1839–1915) ir Federico De Roberto (1861–1927). Tai buvo kraštutinė realistinės literatūros forma, artima natūralizmui. Būdingi verizmo bruožai buvo neslepiamas provincialus literatūros charakteris ir provincijos gyvenimo temos, suteikiama daugiau laisvės rašytojo vaizduotei, skirtingai nuo E. Zola natūralistinės literatūros nuostatų. Geriausiais veristinės literatūros atstovais buvo regioniniai rašytojai, kurie rašė apie savo gerai pažįstamą aplinką: neapolietė Matilde Serao, toskanietis Renato Fucini ir Pietų Italijoje gyvenusi Grazia Deledda, kuri 1926 m. apdovanota Nobelio literatūros premija.

Greitu laiku po veristinės literatūros atsiradimo jos kūriniai buvo pradėti adaptuoti teatriniam atlikimui. Pirmuoju tokiu kūriniu tapo 1884 m. publikuotas Giovanni Verga apsakymas „Kaimo garbė". Pagal pastatytą pjesę temą to paties pavadinimo operai pritaikė jaunas kompozitorius Pjetras Maskanjis. Opera „Kaimo garbė" susilaukė sėkmės 1890 m. ir pradėjo naują operos tipą. Verizmo terminas buvo pritaikytas libreto temai ir operos muzikinei-dramatinei struktūrai. 1892 m. Romoje debiutavo U. Džordano opera *„Mala vita"* ir Milane R. Leonkavalio „Pajacai", kartu su „Kaimo garbe" tapusi dviem žymiausiomis verizmo operomis. Veristinėse operose vaizduojami žemųjų klasių personažai, nepagražinta realybė, įvykiai dažnai žiaurūs. 1894 m. prancūzas Žiulis Masnė sukūrė veristinių bruožų turinčią operą „Navarietė". Tarp kitų paminėtinų operų: Eženo d'Albero *„Tiefland"* (1903), L. Janačeko „Jenufa" (1904), Etel Smit „Kenkėjai" (1906). Dž. Pučinis veristinius elementus įtraukė į savo operas.

Šaltiniai
---------

* Grove Music Online, 2001 Archyvuota kopija 2017-08-26 iš Wayback Machine projekto.
* Encyclopaedia Britannica
NE555 vaizdas
NE 555 kontaktų išdėstymas
Iš korpuso išimtas taimerio mikroschemos kristalas
Vidinė schema
**NE 555 taimeris** – labai paplitęs universalus modulis, su kuriuo nesunku surinkti:

* Vieną norimos trukmės impulsą generuojančias schemas (vienavibratorius);
* Norimo dažnio stačiakampius virpesius generuojančius multivibratorius;
* Dvi stabilias būsenas turinčius trigerius.

Šią schemą galima maitinti nuo 2 iki 15 voltų įtampa ir apkrauti jos išėjimą net iki 200 mA – to pakanka, pavyzdžiui, net keliems šviesos diodams valdyti. 

Tai viena populiariausių ir universaliausių iš kada nors gamintų mikroschemų. Nuo 2003 m. jų buvo pagaminta kasmet po trilijoną (1 000 000 000 000). Pasiūlytas 1971 metais *Signetics* (kurią vėliau nupirko Philips), taimeris vis dar gaminamas ir naudojamas. Manoma, jog ilgaamžiškumą lemia palyginus paprastas prijungimas, maža kaina ir geras stabilumas. Gaminami taip pat variantai su dviem (NE556) tokiais pat ir keturiais (NE558, NE559) gana panašiais taimeriais didesniame korpuse. Nors išvadų nedaug, vidinė mikroschemos sandara jos atsiradimo laikmečiui nėra labai paprasta (25 tranzistoriai ir du diodai). Taimeris turi du komparatorius, jų signalais perjungiamą dviejų būsenų trigerį, išėjimo stiprintuvą ir kelis kitus elementus. Gaminami ir mažiau energijos vartojantys CMOS pagrindu veikiantys analogai (TLC555).

Taimerio kontaktai
------------------

| Numeris | Žymuo | Paskirtis |
| --- | --- | --- |
| 1 | GND | Įžeminimas |
| 2 | TR | Paleidimas. Kai įtampa nuktinta mažiau 1/3 Vcc (impulsas šiame įėjime paleidžia taimerį) |
| 3 | Q | Išėjimas. Taimeris generuoja impulsus, šio išėjimo įtampa lygi Vcc arba GND. |
| 4 | R | Atšaukimas. Galimybė nutraukti taimerio generuojamą impulsą įžeminant. Valdymas - invertuojantis įėjimas, ramybės būviui gauti – loginis vienetas [Vcc], signalui – loginis nulis (GND). |
| 5 | CTRL | Vidinis įtampos daliklis lyginamas su THR (nevaldant įtampa lygi 2/3 Vcc) |
| 6 | THR | Impulsas baigiasi kai THR didesnė už CV įtampą. |
| 7 | DIS | Čia prijungiamas taimerio darbui reikalingas kondensatorius. |
| 8 | V+, VCC | Maitinimo įtampa Vcc(nuo 5 iki 15 V) |

Paprasta jungimo schema
-----------------------

Ši nesudėtinga schema formuoja pavienius reikalingos trukmės impulsus išėjime *Output*. Impulsas suformuojamas atsakant į trumpą impulsą įėjime *Input*. Formuojamo impulso trukmė lygi

{\displaystyle t=RC}.
Tai yra laikas, reikalingas įkrauti kondensatorių C iki maždaug 63 % maitinimo įtampos.

Literatūra
----------

* Detalus aprašymas ir taikymo pavyzdžiai (anglų kalba) Archyvuota kopija 2009-06-26 iš Wayback Machine projekto.
* Taimerio darbą (generavimo režimu) demontruojantis Java įskiepis Archyvuota kopija 2006-05-25 iš Wayback Machine projekto.
**Laiškas efeziečiams** – vienas iš trylikos, manoma, apaštalo Pauliaus parašytų laiškų.

Pagrindinė šio laiško idėja – visos kūrinijos vienybė Kristuje. Gali būti, kad ji susiklostė būtent kalėjime. Apaštalas Paulius siekia parodyti, kokia svarbi kiekviena iš krikščioniškos vienybės sričių – Bažnyčios viduje, tarp žydų ir pagonių, santuokoje ir šeimoje, darbe.

Turinys
-------

Laiške efeziečiams rašoma apie kūrinijos vienybę ir Kristaus pilnatvę, gyvenimą Kristuje, žydų bei pagonių santarvę Dieve. Kalbama apie Pauliaus vaidmenį atskleidžiant Dievo sumanymą, meldžiama suvokti Dievo meilę. Taip pat rašoma apie vienybę Kristaus kūne, praktinį krikščionio gyvenimą, Dievo ginklus. Laiško pabaigoje pateikti baigiamieji linkėjimai.

Parašymo laikas ir adresatas
----------------------------

Laiškas efeziečiams yra vienas iš keturių Pauliaus laiškų, rašytų Romos kalėjime septintojo dešimtmečio pradžioje. Kiti trys Romos kalėjime rašyti laiškai – filipiečiams, kolosiečiams ir Filemonui. Yra manančių, kad Laiškas efeziečiams buvo aplinkraštis, adresuotas kelioms Efezo krašto, esančio vakarinėje dabartinės Turkijos dalyje, bažnyčioms.[1]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1992. 103–104 psl.

Nuorodos
--------

* Laiškas efeziečiams
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Lėšų pervedimo sistema** (**LPS**; angl. *FTS - Funds transfer system*) - formalūs sutartiniai ar teisiniai susitarimai tarp kelių narių, bendros taisyklės ir standartizuotos priemonės, skirtos pervesti lėšas ir atsiskaityti pagal piniginius įsipareigojimus, atsirandančius tarp šių narių.

Priklausomai nuo susitarimo tarp narių formos ir šių narių aibės lėšų pervedimo sistema gali būti tarptautinė, regioninė, šalies, tam tikros bankų arba kitų finansinių institucijų aibės ar atskiro banko ir jo klientų.

Kiekviena atskira lėšų pervedimo sistema turi savo taisykles ir priemonės lėšų pervedimams vykdyti.

Tarptautinės lėšų pervedimo sistemos
------------------------------------

Tarptautinės lėšų pervedimo sistemos remiasi tarptautinėmis sutartimis ir jose yra atsiskaitoma visuotinai priimta valiuta. Šių sistemų nariais dažniausia būna įvairių šalių bankai ir kitos finansinės institucijos.

Tarptautinių lėšų pervedimo sistemų pavyzdžiai:

* CLS (angl. Continuous Linked Settlement), kurioje atsiskaitymai vykdomi įvairiomis pasaulyje pripažintomis valiutomis (eurais, doleriais, ienomis ir kitomis)

Regioninės lėšų pervedimo sistemos
----------------------------------

Šios sistemos apima tam tikrą kelių šalių arba konkrečios šalies regioną.

Kelių šalių regioną apimančių lėšų pervedimo sistemų pavyzdžiai:

* TARGET - Europos Automatizuota realaus laiko atskirųjų atsiskaitymų skubių pervedimų sistema (angl. Trans-European Automated Real - time Gross Settlement Express Transfer System), kurioje atsiskaitymai vykdomi tiktai eurais.
* EURO1 - privataus bankų sektoriaus Europoje veikianti stambių mokėjimų atsiskaitymų sistema, kurioje atsiskaitymai vykdomi tiktai eurais.

Šalies lėšų pervedimo sistemos
------------------------------

Daugelyje šalių šiuo metu veikia atskiros tos šalies lėšų pervedimo sistemos, kuriose atsiskaitymai vykdomi tos šalies nacionaline valiuta. Atskirose šalyse lygiagrečiai veikia ne viena lėšų pervedimo sistema, o keletas. Kiekvienos iš jų narių aibė priklauso šalies teisinės bazės bei konkrečios sistemos taisyklių.

* Lietuvos lėšų pervedimo sistemos

Bankų ar kitų finansinių institucijų lėšų pervedimo sistemos
------------------------------------------------------------

Tai tokios lėšų pervedimo sistemos kurios jungia tam tikros rūšies bankus ar kitas finansines institucijas.

Šių lėšų pervedimo sistemų pavyzdžiai:

* Mokėjimo sistema KUBAS - tai Lietuvos kredito unijų mokėjimo sistemą sukurta ir eksploatuojama Lietuvos centrinės kredito unijos, kurios dalyviais gali būti tik Lietuvoje veikiančios kredito unijos.

Banko lėšų pervedimo sistema
----------------------------

Tai atskiro banko sukurta lėšų pervedimo sistema skirta vykdyti lėšų pervedimus tarp šio banko klientų sąskaitų. Tokios sistemos yra ir kiekvieno atskiro banko apskaitos sistema bei internetinės bankininkystės sistemos.
| Verkių kraštovaizdžio ir architektūros draustinis |
| --- |
| IUCN V kategorija (saugomas kraštovaizdis) |
| Verkės upelis Verkės upelis |
| **Vieta:** | Verkių seniūnija, Vilnius, Lietuvos vėliava Lietuva |
| 

Žemėlapis rodantis Verkių kraštovaizdžio ir architektūros draustinis vietą.Verkių kraštovaizdžio ir architektūros draustinis

  |
| **Koordinatės:** | 54°44′59″ š. pl. 25°17′27″ r. ilg.﻿ / ﻿54.74972°š. pl. 25.29083°r. ilg.﻿ / 54.74972; 25.29083Koordinatės: 54°44′59″ š. pl. 25°17′27″ r. ilg.﻿ / ﻿54.74972°š. pl. 25.29083°r. ilg.﻿ / 54.74972; 25.29083 |
| **Plotas:** | 1,781 km² |
| **Valdymas:** | Verkių-Pavilnių parkų direkcija |

**Verkių kraštovaizdžio ir architektūros draustinis** yra Vilniuje, Verkių regioniniame parke. Draustinio plotas apie 192 ha.
Draustinyje saugomas unikalus Verkių rūmų architektūros ansamblis. Jį sudaro vakarinė ir rytinė oficinos, paviljonas, arklidės, sargo namelis, dvi oranžerijos, įvairūs ūkiniai pastatai, parkas su senaisiais tvenkiniais. Senasis dvaras Vilniaus vyskupams priklausė jau nuo XIV a. Paskutinė rūmų rekonstrukcija vyko XIX a. kuomet teko nugriauti centrinius rūmus, nusiaubtus Napoleono armijos. Archeologinių bei istorinių tyrimų medžiaga rodo, kad Verkiai buvę pagoniškojo kulto vieta, laikoma krivių krivaičių sūnaus Lizdeikos gimtine.

Verkių dvaro rūmai. Dabartinis vaizdas
Daug žalos Verkių architektūriniam ansambliui buvo padaryta per I pasaulinį karą. Tarpukariu jo pastatuose veikė pensionatas ir vasarnamiai, prieš II pasaulinį karą − gyvulininkystės mokykla, sovietmečiu − kolūkių pirmininkų mokykla, gyvulininkystės technikumas. Nuo 1960 m. ansamblis priklausė Mokslų akademijai. Šiuo metu jame įsteigtas Botanikos institutas rūpinasi tiek senųjų pastatų, tiek ir parko tvarkymu: suremontuotos rytinė ir vakarinė oficinos, rekonstruota jų apšildymo sistema, atnaujintas dujinis parko apšvietimas, stengiamasi tinkamai naudoti kitus pastatus ir juos saugoti.

Nuorodos
--------

* Verkių regioninis parkas Archyvuota kopija 2007-07-11 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 56°23′7″ š. pl. 22°33′24″ r. ilg.﻿ / ﻿56.38528°š. pl. 22.55667°r. ilg.﻿ / 56.38528; 22.55667


| Laižuvos tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Mažeikių rajonas) |
| Plotas | 0,043 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,17 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 3,4 m |
| Įteka | bevardis upelis |
| Išteka | bevardis upelis |

**Laižuvos tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 16 km į šiaurės rytus nuo Mažeikių, Laižuvos miestelio šiaurinėje dalyje, netoli sienos su Latvija. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Vadaksties intakas) 0,19 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,5 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 70 m. Krantai aukštoki, aplinkui daugiausia plyti pievos, dirbami laukai. Pietrytinėje pakrantėje įkurtos miestelio kapinės. Vakarine pakrante nutiestas kelias  **1003**  Viekšniai–Purvėnai–Laižuva . Į šiaurės vakarus yra buvusio Laižuvos dvaro sodyba.

Tvenkinys įrengtas 1987 m. 2003 m. tvenkinys buvo nuleistas ir atlikti dugno valymo bei užtvankos remonto darbai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |
| --- |
| **Kvala Lumpūro tarptautinis oro uostas** |
|  |
| IATA: KUL - ICAO: WMKK |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | civilinis |
| Miestas | Kvala Lumpūras |
| Aukštis virš jūros lygio | 21 m |
| Koordinatės | 02°44′36″N 101°41′53″E |
| Tinklalapis | klia.com |
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 14L/32R | 4 124 | 60 | asfaltas |
| 14R/32L | 4 056 | 60 | asfaltas |
| 15/33 | 4 056 | 60 | asfaltas |

**Kvala Lumpūro tarptautinis oro uostas** (malaj. *Lapangan Terbang Antarabangsa Kuala Lumpur*) (IATA: **KUL**; ICAO: **WMKK**) – didžiausias tarptautinis Malaizijos ir vienas svarbiausių pietryčių Azijos oro uostų, esantis apie 45 km nuo Kvala Lumpūro. 2014 m. šiuo oro uostu naudojosi 48 930 409 keleiviai, buvo pervežta 753 899 tonų krovinių.

Šiame oro uoste savo pagrindines bazes turi Malaysia Airlines, MASkargo, AirAsia, AirAsia X ir Malindo Air oro linijų bendrovės.

Oro uosto statybų darbai pradėti 1993 m. o jis atidarytas 1998 m. birželio 27 d. savaitę prieš tų metų Sandraugos žaidynes. Pirmasis vietinis skrydis į šį oro uostą buvo skrydis Nr. MH1263 iš Kuantano. Pirmasis tarptautinis skrydis buvo Nr. MH188 iš Malės salos Maldyvuose.

Nuorodos
--------

* Oficialus oro uosto tinklalapis
| **Pola Wawer** |
| --- |
| Gimė | 1914 m. gegužės 1 d.Trakai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1997 m. rugpjūčio 31 d. (83 metai)Varšuva, Lenkija |
|  |
| Veikla | Gydytoja, okulistė |

**Pola Komaj-Vaver** (1914 m. gegužės 1 d. Trakuose, Rusijos imperija – 1997 m. rugpjūčio 31 d. Varšuvoje, Lenkija) – Lietuvos žydų kilmės Lenkijos gydytoja, okulistė.

Biografija
----------

Gimė 1914 m. gegužės 1 d. Trakuose, žydų inteligentų Komaj šeimoje. Tėvas Don Komaj buvo elektrotechnikas, motina Maria Epstein buvo ginekologė. 1938 m. baigė Vilniaus universiteto medicinos fakultetą, tapo okuliste. Antrojo pasaulinio karo metu buvo uždaryta į Vilniaus getą, bet su motina sugebėjo pabėgti ir pasislėpti. Po karo 1945 m. emigravo į Lenkiją. Iš pradžių apsistojo Balstogėje, vėliau Belsko-Bialoje, vėliau Katovicuose ir Krokuvoje, kur rūpinosi žydais našlaičiais. Atvykusi į Varšuvą vėl pradėjo dirbti okuliste. 1950-1953 m. dirbo sveikatos apsaugos departamente. Vėliau dirbo įvairiose valstybinėse institucijose ir ligoninėse. Įkūrė pirmąją laboratoriją Lenkijoje akių grybeliui tirti. 1962 m. pradėjo dirbti Varšuvos medicinos universitete. 1970 m. tapo mokslų daktarė. 1990 m. išėjo į pensiją. Mirė 1997 m. rugpjūčio 31 d. Varšuvoje. 

* KapasKapas

Nuorodos
--------

* Biografija (lenk.) Archyvuota kopija 2014-10-06 iš Wayback Machine projekto.
**Laiškas galatams** – vienas iš trylikos, manoma, apaštalo Pauliaus parašytų laiškų.

Šis laiškas buvo parašytas, siekiant nuginčyti klaidingą idėją, kurios laikėsi kai kurie krikščionys žydai, – kad išganytas gali būti tik tas, kuris apipjaustytas ir laikosi Mozės Įstatymo. Šią idėją Paulius laikė grėsme visiems krikščioniškos Evangelijos pagrindams. Anot Pauliaus, norint būti išganytam, nebūtina laikytis Mozės Įstatymo. Kaip teigiama laiške, Kristus, mirdamas už žmoniją, padaręs viską, kad sutaikytų žmones su Dievu.

Turinys
-------

Laiškas galatams pradedamas pasveikinimu, kalbama apie vienintelę Evangeliją. Rašoma apie pirmuosius Pauliaus krikščioniško gyvenimo metus, priekaištaujama Petrui. Taip pat rašoma apie gyvenimą tikėjimu, apie tai, kodėl žmonių negali išgelbėti Įstatymas, apie Įstatymo galiojimą. Užrašytas kreipimasis į galatus, laisvės alegorija. Kalbama ir apie tikėjimą bei meilę, dvasią bei Įstatymą, praktinį krikščionio gyvenimą. Laiškas baigiamas Pauliaus ranka užrašytais pamokymais.

Parašymo laikas
---------------

Gali būti, kad Paulius parašė šį laišką prieš pat Jeruzalės tarybos susirinkimą, kuriame svarstytas svarbiausias laiške aptariamas klausimas. Šiuo atveju Laiškas galatams galėjo būti parašytas 48 arba 49 metais ir laikytinas pirmuoju Pauliaus laišku. Vis dėlto taip pat tikėtina, kad šis klausimas liko aktualus ir kad laiškas buvo parašytas po kelerių metų, kaip ir Laiškas romiečiams (jame taip pat užsimenama apie tuos pačius dalykus), t. y. maždaug 54–57 metais.

Galatijos provincija – kraštas dabartinės Turkijos šiaurinėje dalyje (pastaroji aplinkybė liudytų apie vėlesnę datą: 48 metais Paulius ten nesilankė) arba gerokai didesnė šalis su tokiais iš Apaštalų darbų knygos žinomais miestais, kaip Pisidijos Antiochija ir Listra.[1]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1992. 102–103 psl.

Nuorodos
--------

* Laiškas galatams
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lophophora williamsii** |
| --- |
| Kvaitulinis pejotlis (Lophophora williamsii)Kvaitulinis pejotlis (*Lophophora williamsii*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Gvazdikažiedžiai  *( Caryophyllidae)* |
| Šeima: | Kaktusiniai  *( Cactaceae)* |
| Gentis: | Pejotlis  *( Lophophora)* |
| Rūšis: | Kvaitulinis pejotlis  *( Lophophora williamsii)* |

 |
| Binomas |
| ***Lophophora williamsii***(Lemaire ex Salm-Dyck) J. M. Coulter, 1894 |

**Kvaitulinis pejotlis** (*Lophophora williamsii*, nah. *peyōtl*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos bedyglis augalas. Jis kilęs iš pietvakarių Teksaso, Meksikoje dažniausiai randamas Čihuahua dykumoje, Tamaulipaso, San Luis Potosi valstijose. Ten jis auga tarp krūmų, krūmokšnių, ypač jei jie auga klintyse.

Stiebas virš žemės suploto rutulio formos, apie 10 cm skermsnes, su 5-10 briaunų. Žiedas balsvai rausvas, išauga iš kaktuso vidurio, kuriame yra įdubimas, žydi nuo kovo iki gegužės, kartais vėlyvą rugsėjį. 

Augalas turi haliucinogeninių savybių. Pejotlis gerai žinomas dėl savo psichotropinių alkaloidų, ypatingai dėl meskalino. Vietos gyventojų naudojamas meditacijai, įvairiems ritualams.

Žydintis kvaitulinis pejotlis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kvaitulinis pejotlis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |