recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Virginijus Šmigelskas** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. sausio 2 d. (62 metai)Maišiagala, Vilniaus rajonas |
| Vaikai | Eglė, Akvilė |
|  |
| Veikla | istorikas, teisininkas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Sritis | istorija, teisė, politika |
| Pareigos | pirmininko pavaduotojas |
| Partija | 
* 1995 m. Lietuvos centro sąjunga;
* 2004 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga;
* 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga;
* 2019 m. Lietuvos centro partija.

 |
|  |
| Išsilavinimas | aukštasis universitetinis |
| Alma mater | 1985 m. Vilniaus universitetas |

**Virginijus Šmigelskas** (g. 1961 m. sausio 2 d. Maišiagaloje, Vilniaus rajone) – istorikas, teisininkas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Augo Širvintose. Čia baigė 7 klases ir 1975 m. iš Širvintų rajono išvyko į tuometę respublikinę Panevėžio internatinę sporto mokyklą. 1979 m. baigė vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, taip pat įgijo dramos režisūros specialybę. 1994–1999 m. studijavo teisę Vilniaus universiteto Teisės fakulteto neakivaizdiniame skyriuje. Stažavosi Vokietijoje ir Anglijoje.

1985–1987 m. Lietuvos knygų rūmų redaktorius. 1987–1989 m. Širvintų rajono kultūros namų direktorius. 1989–1991 m. Lietuvos kultūros fondo Kultūros veikėjų susivienijimo skyriaus viršininkas. 1991–1993 m. Kultūros ir švietimo ministerijos Kultūros ir meno informacijos agentūros atsakingasis sekretorius. 1993–1995 m. Etninio atgimimo ir plėtros fondo direktorius. 1995–1999 m. Blokados fondo direktorius. 1999–2000 m. specialios paskirties AB „Vilniaus šilumos tinklai" teisininkas. 2000 m. Vilniaus pedagoginio universiteto socialinės politikos dėstytojas. 2001–2002 m. Regionų plėtros instituto direktorius.

1997–2000 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys pagal Lietuvos centro sąjungos sąrašą. 2000 m. gegužės 15 d. – 2000 m. spalio 18 d. Seimo narys. 2003–2005 m. UAB „RSVP" direktorius. 2005 m. kultūros ministro patarėjas. 2009 m. Regionų ir demokratijos plėtros instituto direktorius. 2009–2015 m. Lietuvos aplinkos apsaugos investicijų fondo direktorius. 2008 m. laidos „Pašėlusiai noriu į kaimą" vedėjas.

2017–2019 m. UAB „Lietuvos žinios" direktorius.

1995–2000 m. Lietuvos centro sąjungos narys, Tarybos narys. Nuo 2004 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos narys, Vilniaus skyriaus pirmininkas, 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, sąjungos tarybos narys, Vilniaus regiono koordinatorius. Lietuvos centro partijos narys, 2019 m. partijos pirmininko pavaduotojas.

Vaikai Eglė, Akvilė.

šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2022-12-10 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑   Archyvuota kopija 2019-05-28 iš Wayback Machine projekto.
| Dimitrovgradasbulg. *Димитровград* |
| --- |
|        |
| *Miesto aikštė* |
|  |
| 

DimitrovgradasDimitrovgradas

42°3′0″ š. pl. 25°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.05000°š. pl. 25.60000°r. ilg.﻿ / 42.05000; 25.60000﻿ (Dimitrovgradas (Bulgarija))Koordinatės: 42°3′0″ š. pl. 25°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.05000°š. pl. 25.60000°r. ilg.﻿ / 42.05000; 25.60000﻿ (Dimitrovgradas (Bulgarija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Bulgarijos vėliava Bulgarija |
| **Sritis** | Chaskovo sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1947 m. rugsėjo 2 d. |
| **Meras** | Ivo Dimov |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 38 015  |
| **Plotas** | 62,436 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 609 žm./km² |
| **Altitudė** | 125 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 6400 |
| **Tinklalapis** | dimitrovgrad.bg |
|  **Vikiteka** | Dimitrovgradas |

**Dimitrovgradas** (bulg. *Димитровград*) – miestas Chaskovo srityje, vidurio pietų Bulgarijoje, netoli srities administracinio centro – Chaskovo. Dimitrovgrado savivaldybės administracinis centras.

Per Dimitrovgradą eina Sofijos–Stambulo geležinkelis. Vystoma chemijos pramonės įrangos gamyba, chemijos (sieros rūgšties, azoto ir fosforo trąšų), statybinių medžiagų (cemento, asbesto), tekstilės, siuvimo, odos, baldų, maisto (vaisių ir daržovių konservavimo) pramonė. Netoli Dimitrovgrado yra akmens skaldykla. Veikia teatras, statybų muziejus.

Mieste yra trys parkai, kuriuose yra daugiau nei 10 ežerų, daug retų medžių, krūmų ir gėlių, skulptūrų, pavėsinių ir fontanų.

Istorija
--------

Įkurtas XX amžiaus 5-ajame dešimtmetyje. Pavadintas bulgarų komunisto Georgijaus Dimitrovo garbei.

Dabartinio miesto teritorijoje buvo trys kaimai: Rakovskis, Marijnas ir Černokonjovas. Sujungus šiuos kaimus buvo įkurtas Dimitrovgrado miestas. Oficialiai įkurtas 1947 m. rugsėjo 2 d. Pagrindinė miesto įkurimo idėja buvo įkurti pavyzdinį socialistinį pramoninį centrą. 1987 m. atidarytas poeto Penjo Penevo memorialinis muziejus.

Miestų partnerystė
------------------

* Rusija Dimitrovgradas, Rusija
* Graikija Kalamarija Graikija
* Italija Grosetas, Italija

Šaltiniai
---------

1. Bulgarian National Statistical Institute - towns in 2009
2. ↑  Bulgarian National Statistical Institute - towns in 2009
3. Bulgarian National Statistical Institute - towns in 2009
4. ↑  Bulgarian National Statistical Institute - towns in 2009
5. ↑  *Dimitrovgrad*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004

Dimitrovgrado centras
| ***Policininkė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La poliziotta |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Steno |
| Scenaristas (-ai) | Luciano VincenzoniSergio DonatiNicola Badalucco |
| Metai | 1974 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Policininkas** (it.  *La poliziotta*) – 1974 m. Italijoje sukurta komedija. Filmas šalyje buvo labai populiarus ir sulaukė ne vieno tęsinio, tik juose pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Edwige Fenech.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Vieną dieną advokato padėjėja dirbanti Džovana pratrūko: viršininkas moka mažą algą, tačiau reikalauja dirbti viršvalandžius, vaikinas Klaudijus rūpinasi tik savimi, o tėvas nori, kad apie jį namuose šokinėtų ne tik motina, bet ir dukra. Pamačiusi teatre spektaklį apie Žaną d‘Ark, ji taip pat įsigeidžia lygių teisių ir galimybių kovoti už teisybę. Viską palikusi ji nusprendžia sėsti į pirmą pasitaikiusį traukinį, tačiau stotyje pamato plakatą, agituojantį moteris stoti į policiją. Džovana baigia apmokymus ir pradeda darbą, tačiau savo principingumu netrukus sukelia nepatogumų savo viršininkams. Ji nubaudžia už neleistiną mašinos parkavimą teisėją, mero sūnų, o buvusį meilužį Klaudijų apkaltina seksualiniu priekabiavimu. Neapsikentęs viršininkas nusiunčia ją tikrinti skerdyklos, bet ir čia Džovana sugeba aptikti pažeidimų. Teisėjas Rudžero įsimyli policininkę, tačiau jis bijo imtis aktyvių veiksmų, kad nepakenktų savo karjerai.

Didžiausios bėdos kyla kuomet ji aptinka, kad merui priklausanti gamykla teršalus leidžia tiesiai į upę. Įtakingiausi miestelio vyrai ieško įvairių būdų sužlugdyti policininkę ir nusprendžia pasinaudoti tuo, kad ši neabejinga Tarsisijui Mončiui, tačiau ši jį pergudrauja ir slapta įrašo pokalbį, kuriame jis papasakoja apie miestelio korupciją. Vis tik įrašu jai nepavyksta pasinaudoti, nes Džovana tampa užpuolimo auka. Kuomet nusivylusi ji nori atsistatydinti, Rudžero pasiūlo jai likti pareigose ir kartu tęsti pradėtą darbą, tik jau kitoje šalies vietoje...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Mariangela Melato – Džovana
* Orazio Orlando – Rudžero
* Mario Carotenuto – policijos viršininkas Marcelinis
* Renato Pozzetto – Klaudijus
* Alberto Lionello – Tarsisijus Montis
* Alvaro Vitali – Fantucis

Apdovanojimai
-------------

* David di Donatello – geriausia aktorė (M. Melato)
| Voniškių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Voniškių piliakalnisVoniškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°23′37.8″ š. pl. 24°35′19.8″ r. ilg.﻿ / ﻿54.393833°š. pl. 24.588833°r. ilg.﻿ / 54.393833; 24.588833Koordinatės: 54°23′37.8″ š. pl. 24°35′19.8″ r. ilg.﻿ / ﻿54.393833°š. pl. 24.588833°r. ilg.﻿ / 54.393833; 24.588833 |

 |
| Vieta | Varėnos rajonas |
| Seniūnija | Jakėnų seniūnija |
| Aukštis | 15-18 m |
| Plotas | 15x12 |
| Naudotas | I tūkstantmetis - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1968 |
| Registro Nr. | AR1378/ 22953, 22954, 3654 /A195KP |

**Voniškių piliakalnis su gyvenviete**, *Burbonių piliakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22954) Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, Voniškėse, Jakėnų seniūnija. Pasiekiamas važiuojant keliu Voniškės – Burbonys per Burbonių mišką, į šiaurę nuo 54 kvartalo pasukus kvartaline linija tarp 54 ir 47 kvartalų į dešinę rytų kryptimi, už 200 m vėl į dešinę pietų kryptimi kvartaline linija tarp 54 ir 48 kvartalų – yra į rytus nuo šios linijos, jau pačiame 55 kvartalo kampe. Piliakalnis sunkiai randamas, nes miške nėra aiškesnių orientyrų.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Burbonių miške. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 15x12 m dydžio, iš visų pusių apjuosta 100 m ilgio, 2-3 m aukščio, 14 m pločio pylimu. Šlaitai statūs, 15-18 m aukščio (įskaitant pylimus).

Pietinis aikštelės kraštas apardytas duobės, šlaitai – griūvančių medžių kelmų išraustų duobių, žvėrelių urvų.

Vakarų pusėje, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Tyrimai
-------

1968 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 32000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 10000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Einoronių piliakalnis 14 km | Mirgėlių piliakalnis 14 km | Žuklijų I piliakalnis 14 km |  |
| Daugų piliakalnis 16 km |  | Turgelių piliakalnis 58 km |
| Dvarčių piliakalnis 19 km | Girežerio piliakalnis 18 km | Krūminių piliakalnis 19 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 185 (Nr. 835)

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.203

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Voniškės
**Polietizmas** (*poly* 'daug' + gr. ethos 'charakteris, įprotis') – reiškinys, kai bendruomeninių vabzdžių (bitės, vapsvos, kamanės, skruzdėlės, termitai) bendruomenės nariai yra pasidaliję veiklą (panašu į darbo pasidalinimą ekonomikoje).

Amžinis polietizmas
-------------------

Bitėms ir vapsvoms būdingas *amžinis polietizmas*, kai darbininkių funkcijos keičiasi priklausomai nuo jų amžiaus. Tai siejasi su jų labialinių ir maksilinių liaukų, išskiriančių šeimos gyvenimui svarbias medžiagas) veikimo tipo, kuris priklauso nuo amžiaus. Pvz. bitės darbininkės pradžioje būna auklės, po to – maisto rinkėjos, o pabaigoje – sargybinės.

Kastinis polietizmas
--------------------

*Kastinio polietizmo* (kitaip dar *pastovusis polietizmas*) atveju bendruomenė turi skirtingos sandaros individus (darbininkus, kareivius ir kt.), kurie suaugę bendruomenėje atlieka skirtingas funkcijas. Skirtingų polietinių grupių (kastų) atstovai pasižymi ne tik skirtinga sandara, bet ir skirtingu elgesiu, pritaikytu optimaliai toms funkcijoms atlikti.

Kuo didesni skruzdėlynai, tuo labiau apsimoka turėti labai specializuotų individų. Nedidelėse skruzdžių šeimose (pvz. *Myrmeciinae* ir *Ponerinae*) ne tik darbininkai būna nespecializuoti, bet ir kiaušinėlius dedančios patelės pačios prižiūri perus ir renka maistą. Tuo tarpu daugiausia kastų turi skruzdėlių rūšys, turinčios didžiausius skruzdėlynus, pvz. rudoji miško skruzdėlė (*Formica rufa*) ar lapgraužės skruzdėlės (*Atta*), kurių skruzdėlynuose būna iki 10 milijonų individų.

Kastinis polietizmas siejasi su polimorfizmu – paprastai kiekviena polietinė grupė (kasta) turi tam tikrą būdingą sandarą, aiškiai besiskiriančią nuo kitų tokių grupių sandaros. Nors polimorfizmas ne visada susijęs su polietizmu.

Skruzdėlių bendruomenėse aptinkamos šios specializacijos:

* užlizdžio darbininkai – veikia už skruzdėlyno ribų. Paprastai būna dvejopi:
	+ *aktyvieji maisto rinkėjai* (rus. *активные фуражиры*) – ieško naujų maisto šaltinių ir mobilizuoja į juos pasyviuosius rinkėjus, patys renka maistą ir gabena jį į skruzdėlyną.
	+ *pasyvieji maisto rinkėjai* (rus. *пасивные фуражиры*) – patys ieškoti maisto šaltinių nesugeba, bet mobilizuoti renka maistą ir gabena į skruzdėlyną.
		- *lipčiaus rinkėjai* – renka amarų cukringas išskyras ar lipčių nuo augalų lapų.
* *kaupyklės* – individai, kurie savo virškinimo trakte kaupia maisto atsargas, kurias prireikus perduoda kitiems individams.
* *kareiviai* – stambiomis galvomis ir stambiais žandais.

* Myrmecocystus skruzdėlės kaupyklės, kurių pilvelyje sukauptos cukringo skysčio atsargos.*Myrmecocystus* skruzdėlės kaupyklės, kurių pilvelyje sukauptos cukringo skysčio atsargos.
* Bitė darbininkė renka žiedadulkes]Bitė darbininkė renka žiedadulkes]
* Termitas darbininkasTermitas darbininkas
* Nosėtieji termitai - tai termitai kareiviai, pro nosies pavidalo vamzdelį atakuojantys cheminėmis medžiagomis.Nosėtieji termitai - tai termitai kareiviai, pro nosies pavidalo vamzdelį atakuojantys cheminėmis medžiagomis.

Nuorodos
--------

* Захаров А.А. (1991) Организация сообществ у муравьев. Москва, Наука, 277 с.
**Dimitrijus Gelpernas** (1914 m. rugpjūčio 25 d. Petrogradas – 1998 m. liepos 17 d. Vilnius) – antinacinio pasipriešinimo Lietuvoje dalyvis, spaudos darbuotojas.

Biografija
----------

1955 m. baigė Maskvos poligrafijos institutą. 1940–1941 m. LTSR poligrafijos tresto skyriaus viršininkas. 1941–1944 m. Kauno geto kalinys, 1942–1944 m. geto antifašistinės kovos organizacijos komiteto sekretoriaus pavaduotojas, nuo 1944 m. balandžio mėn. – sekretorius. 1944 m. liepos – 1945 m. balandžio mėn. nacių kalintas Dachau koncentracijos stovykloje. 1945–1979 m. Politinės ir mokslinės literatūros (nuo 1964 m. leidykla „Mintis"), 1979–1982 m. – „Mokslo" leidyklos, 1982–1990 m. Vyriausiosios enciklopedijų redakcijos darbuotojas, 1994–1998 m. dirbo Lietuvos valstybiniame žydų muziejuje (nuo 1997 m. Valstybinis Vilniaus Gaono žydų muziejus).

Bibliografija
-------------

* Kauno geto partizanai, su M. Elinu 1948 m. jidiš kalba
* Kauno getas, su M. Elinu, 1969 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Dimitrijus Gelpernas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 514 psl.
|  Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Lomžos |
| **Dekanatas** | Ščučino |
| **Savivaldybė** | Vonsošo valsčius |
| **Gyvenvietė** | Vonsošas |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1534 m. |
| **Stilius** | gotika |

**Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo bažnyčia** (lenk. *Kościół Przemienienia Pańskiego w Wąsoszu*) – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Grajevo apskrityje, Vonsošo valsčiuje, Vonsošo kaime. Bažnyčia priklauso Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo parapijai. Bažnyčia yra gotikinio architektūros stiliaus. Bažnyčioje yra trys navos.

Istorija
--------

1508 m. prasidėjo naujos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1534 metais. Bažnyčios fundatorius buvo *Andrzej Noskowski*. Apie 1900 m. įrengta zakristija. 1956 m. liepos 27 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

Nuorodos
--------

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.)[neveikianti nuoroda];
* Aprašymas apie bažnyčią (lenk.)[neveikianti nuoroda].

Koordinatės: 53°31′10″ š. pl. 22°19′11″ r. ilg.﻿ / ﻿53.51944°š. pl. 22.31972°r. ilg.﻿ / 53.51944; 22.31972
|  |
| --- |
| Burušų kalba ***روشسکی*** |
| Kalbama | Pakistanas |
| Kalbančiųjų skaičius | 87 000 |
| Kilmė | (izoliuotos kalbos)**burušų** |
| Rašto sistemos | arabų |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | - |
| ISO 639-2 | - |
| ISO 639-3 | bsk |

**Burušų kalba** arba ***burušaski*** (روشسکی = *burū́šaskī*) – kalba, vartojama burušų tautybės žmonių, gyvenančių Pakistano šiaurėje, kalnuotame Gilgito-Baltistano krašte, Hunzos, Nagaro, Jasino ir Iškomano slėniuose. Kalbančiųjų skaičius – 87 tūkst. (2000 m.).

Kadangi burušai išpažįsta islamą, burušaski užrašymui naudojamas arabiškas raštas (urdu variantas). Galimai seniau buvę įrašų šia kalba ir tibetiečių raštu.

Yra Hunzos, Nagaro ir Jasino tarmės.

Burušų kalboje yra nemažai skolinių iš urdu kalbos (per ją – persiškų ir angliškų) bei aplinkinių dardų kalbų, taip pat tiurkų, vachų, tibetiečių baltų kalbų. Tačiau pačios burušų kalbos pagrindas yra savitas, ir iki pat šių laikų nėra jokios patvirtintos versijos, siejančios šią kalbą su kokia nors kalbų šeima, todėl burušų kalba laikoma izoliuota. Yra hipotezių, kad burušų kalba galimai siejasi su Kaukazo arba Jenisiejaus kalbomis, arba jiedvi apimančia hipotetine Dene-Kaukazo kalbų šeima. Yra teorijų, kad senovėje burušaski ar jai giminingų kalbų arealas galėjęs būti gerokai didesnis – šia kalba galėję kalbėti Baktrijos–Margianos kultūros žmonės, burušų kalba galėjusi paveikti sanskritą.

Burušų kalbos būdinga sakinio tvarka yra veiksnys–papildinys–tarinys. Daiktavardžiai turi 4 gimines – žmonių vyrišką, žmonių moterišką, skaičiuojamų objektų, neskaičiuojamų objektų. Daiktavardžiai turi posesyvines, skaičiaus ir linksnio priesagas. Gramatiniai skaičiai – vienaskaita, daugiskaita, neribotas skaičius, kiekinis skaičius. Veiksmažodžiai turi būtojo, esamojo ir pasekmės laiko kamienus, iš būtojo laiko kamieno sudaromas imperatyvas.

Nuorodos
--------

* bsk Duomenys apie kodu „bsk" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* Burušų kalbos šaknys
Lietuvos policininkai
 **Policijos pareigūnas** - policijoje tarnaujantis pareigūnas.

Lietuva
-------

Policijos pareigūnas Lietuvoje - Lietuvos Respublikos pilietis, priimtas statutiniu valstybės tarnautoju į policijos įstaigą ir turintis viešojo administravimo įgaliojimus nepavaldiems asmenims (Policijos veiklos įstatymas, 2 str. 3 d.).

Vokietija
---------

Policijos pareigūnas (vok. *Polizeivollzugsbeamte*, *PVB*) Vokietijoje - „vykdomosios tarnybos" (vok. *Vollzugsdienst*) funkcijas atliekantis Federacijos arba federalinės žemės policijos tarnautojas, vad. „vykdantysis tarnautojas" (*Vollzugsbeamter*). Vokietijos darbo birža tai įvardija kaip „policijos viduriniosios/aukštesniojo rango/aukštesnio rango vykdomosios tarnybos valstybės tarnautojas" (*Beamter des mittleren/gehobenen/höheren Polizeivollzugsdienstes*). PVB uniforma skirtinga. Išimtis - Vokietijos kriminalinė policija.
PVB veikia kartu su kitais tarnautojais, pareigūnais.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Policijos pareigūnas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Policijos veiklos įstatymas
2. ↑  Vokietijos darbo biržos (Bundesagentur für Arbeit) informacija Archyvuota kopija 2005-03-30 iš Wayback Machine projekto. (vokiečių k.)
3. ↑  Vokietijos policija Archyvuota kopija 2016-07-31 iš Wayback Machine projekto.
*Šis straipsnis apie indą vandeniui, skysčiui. Apie patalpą skaitykite straipsnyje Vonia (patalpa).*
Vonia
Senovinė vonia (Kipras, 1650-1050 pr. m. e.)
**Vonia** (vok. *Wanne*) – buityje įprastas, įvairaus dydžio indas vandeniui laikyti, kuriame gali maudytis žmogus ar gyvūnas. Šiuolaikinės vonios yra pagamintos iš termiškai suformuoto akrilo, emaliuoto plieno ar ketaus, keramikos, stiklaplasčiu armuoto poliesterio. 

Medicinos praktikoje, balneologijoje taikomos dumblo, purvo, druskos, mineralinio vandens vonios. Pramonėje vonios gali būti naudojamos laikyti technologiniams skysčiams arba kitoms medžiagoms, į kurias merkiami gaminiai ar pusgaminiai, vyksta tam tikri technologiniai procesai: kaitinimas, šaldymas, grūdinimas, dažymas ir kt.

Šiuolaikinės vonios turi vandens pertekliaus ir nuotekų išleidimo kanalizaciją, sumontuotus vandens tiekimo čiaupus. Dar visai neseniai dauguma vonių buvo maždaug stačiakampio formos, tačiau iš šiuolaikinių plastiko medžiagų pagaminama jų didelė įvairovė. Ketaus vonių emaliavimo procesą išrado škotų kilmės amerikietis David Buick, kompanijos „Buick" įkūrėjas.

Skirtingose kultūrose paplitę du pagrindiniai vonios tipai:

* Vakarietiško stiliaus vonios, kuriose maudomasi gulomis. Šios vonios paprastai yra seklios ir ilgos.
* Rytietiško stiliaus vonios, kurios tinka maudytis sėdint. Pvz. Japonijoje jos žinomos kaip furo – yra trumpos ir gilios.

Istorija
--------

Vakarietiško tipo maudynės atėjo iš Senovės Graikijos. Asmeninei švarai buvo panaudojamos mažos vonios ir praustuvės. Ankstyviausi tokie radiniai yra iš Knoso rūmų (Kreta), o prabangios alebastro vonios buvo atkastos Akrotiryje (Santorinas). Jos buvo labai panašios į šiuolaikines.

* Medinė vonia
* Kampinė vonia
* Sūkurinė vonia
* Vonia laboratorijoje
* Medicininės paskirties vonia

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vonia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Lietuvių kalbos žodynas. Vonia
2. ↑  *Vonia*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Venk–Žvo). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2014
3. ↑  History of a bathtub
*Kitos reikšmės – Trans (reikšmės).*
**Transas** – psichologijoje suprantama kaip būsena, kuriai būdingas gilus atsipalaidavimas, didesnis dėmesio koncentravimas, galimybė tiesiogiai veikti pasąmonę, sąmonės kritiškumo sumažėjimas. Transo metu gali pagerėti atmintis, vegetacinės nervų sistemos kontrolė, sugestyvumas bei jutimai. Transą galima sukelti hipnoze (pavyzdžiui, koduojant nuo įvairių priklausomybių), autogenine treniruote, įtaiga, narkotinėmis medžiagomis (nuo seno praktikuotas enteogenų vartojimas religinėms vizijoms patirti), kartais kyla savaime kaip reakcija į didelę psichinę traumą. Pavyzdžiui, apymirtinės patirties metu ar išprievartavimo atveju sąmonė gali atsiriboti nuo kūno, kad išgyventų nepakeliamą skausmą. Į transo būseną įeinama ir per spiritizmo seansą. Be to, transas sukeliamas ir valios pastangomis – meditacija, nepaliaujamomis maldomis, mantrų kartojimu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Transas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-07-11.
2. ↑  Transas. Aiškinamasis psichologijos terminų žodynas. Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2019. – 376 p. ISBN 9785420018125.
3. ↑  Lichfield, Gideon. „The Science of Near-Death Experiences". *The Atlantic*. ISSN 1072-7825. Nuoroda tikrinta 2020-06-08.
4. ↑  Godlaski, Theodore M (2011). „The God within". *Substance Use and Misuse* **46** (10): 1217–1222. PMID 21692597. doi:10.3109/10826084.2011.561722.
5. ↑  Senvaitytė, Dalia. Psichotropiniai augalai lietuvių tradicijoje. Liaudies kultūra. 2006/4 (109). ISSN 0236–0551. PDF. VDU.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Polietilenas**, arba **polietenas** (**termoplastinis etileno polimeras**) – vienas paprasčiausių ir pigiausių polimerų, baltas chemiškai inertiškas plastikas. Labai geras dielektrikas.

Polietileno monomero, etileno, teisingiau vadinamo etenu, cheminė formulė yra
{\displaystyle \,\!CH\_{2}=CH\_{2}}
Polietileną sudaro ilgos
{\displaystyle \,\!-(CH\_{2})\_{n}-}
grandinės.

Polietilenas skirstomas į rūšis pagal polimerinių grandinių šakotumą. Mažo tankio polietilenas (angl. LDPE, *Low density polyethene*) sudarytas iš labai šakotų makromolekulių. Dėl savo sudėtingos struktūros jos nesuglunda tarpusavy, dėl to tarpmolekulinės traukos jėgos yra sąlyginai mažos. Toks polietilenas yra tąsus ir minkštas. Buityje jis dažniausiai sutinkamas polietileninių maišelių ar plėvelių pavidalu. Didelio tankio polietilenas (angl. HDPE, *High density polyethene*) sudarytas iš ilgų mažai šakotų molekulių, kurios suglunda labai tankiai, tarp jų susidaro tarpmolekulinės traukos ryšiai. Aukšto tankio polietilenas buityje randamas ploviklių, baliklių, pieno butelių pavidalu.

Polietilenas pirmą kartą buvo susintetintas vokiečių chemiko Hanso fon Pechmano (*Hans von Pechmann*) 1898 metais, jam kaitinant diazometaną. Pirmasis pramonei pritaikomas polietileno sintezės būdas buvo atsitiktinai atrastas Eriko Foseto (*Eric Fawcet*) ir Redžinaldo Gibsono (*Reginald Gibson*) 1933 metais. Jie labai aukštame slėgyje kaitino eteno ir benzaldehido mišinį. Visgi, jų eksperimentą pavyko atkartoti tik 1935 metais, nes polimerizaciją sukėlė atsitiktinai į sistemą pakliuvęs deguonis. Pramoninė polietileno gamyba pradėta 1939 metais. Vėliau polietileno gamyba tobulėjo atrandant vis efektyvesnius katalizatorius polimerizacijai, leidusius gaminti polietileną daug žemesniame slėgyje.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Transakcinė analizė** – grupinės ir individualios psichoterapijos kryptis, kurią sukūrė JAV mokslininkas Erikas Bernas.
Angliškoje literatūroje priimta trumpinti **TA**.

Tėvo – vaiko – suaugusio modelis
--------------------------------

TA teigia, kad žmogaus psichikoje atskirai veikia trys dalys: tėvas, vaikas ir suaugęs.

Vaikas (V)atsiranda tik žmogui gimus. Vaikas pažįsta pasaulį žaisdamas. Jis užtikrina emocinį ryšį su aplinka. Vaikas gali būti linksmas, jis moka mylėti.
Tėvas (T)– kuriamas aplinkinių. Jis kaupia instrukcijas, gaunamas iš labiau patyrusių globėjų. Jis gali būti piktas.
Suaugęs (S)– logiškai mąstanti būtybė. Jis neturi jokių emocijų.
„Vaikas" naujagimyje ieško mamos. Mama užtikrina jo saugumą. Išmokęs vaikščioti jis patenka į pavojų pilną pasaulį. Loginio mąstymo sistema („suaugęs") kuriasi nuo gimimo, tačiau pirmaisiais gyvenimo metais žmogus dar nėra sukaupęs pakankamai patirties ir loginio mąstymo sugebėjimų, kad galėtų pats savimi pasirūpinti. Jam tenka pasikliauti labiau patyrusių vyresniųjų patarimais. Atsiranda „tėvas", kuris kaupia iš tėvų ir kitų globėjų išgirstas instrukcijas.

Kai „suaugęs" žmoguje sukaupia pakankamai informacijos ir patirties, jis galėtų perimti valdymą, tačiau „tėvas" kartais sugrįžta. Tai gali įvykti kritinėje situacijoje, kai „suaugęs" nežino ką daryti. Kai žmogaus sąmonėje aktyvus „tėvas", tada jo kalboje dažnai galima išgirsti kategoriškų teiginių, pavyzdžiui: „niekam negalima daryti to ir to". Kitose suaugusio žmogaus gyvenimo situacijose pasireiškia „vaikas" jame. Galim priskirti vaikui tokius žodžius: „Einu. Kas bus - tas bus.".

Žmonių bendravimas
------------------

TA teigia, kad dviem žmonėms bendraujant kiekviename iš jų veikia vienas iš trijų komponentų. Be to, jis kreipiasi į kito asmens tam tikrą komponentą.
Įvairūs žmonių santykiai - tai vieno žmogaus „tėvo", „vaiko" arba „suaugusio" bendravimas su kito žmogaus „tėvu", „vaiku" arba „suaugusiu".
Tokie santykiai žymimi abiejų bendraujančių asmenybės komponentų pirmosiomis raidėmis T, V, S.
Jei asmuo kreipiasi į kitą asmenį kviesdamas pažaisti (ne būtinai vaikiškus žaidimus), tada vaikas kreipiasi į vaiką (V-V).
„Tėvas" bara „vaiką" (T-V). Tėvas kreipiasi į tėvą jei kritikuodamas tikisi pritarimo (T-T).
Dalykiškas bendravimas - abu „suaugę" (S-S). „Vaikas" „tėvui" prisipažįsta nusižengęs (V-T).

Konfliktai
----------

TA teigia, kad konfliktai kyla, jei atsako ne ta asmenybės dalis ir ne tai asmenybės daliai.
| Mandūraangl. *Mandurah* |
| --- |
| *Pėsčiųjų gatvelė Mandūroje* |
|  |
| 

MandūraMandūra

32°31′44″ p. pl. 115°43′23″ r. ilg.﻿ / ﻿32.52889°š. pl. 115.72306°r. ilg.﻿ / 32.52889; 115.72306﻿ (Mandūra)Koordinatės: 32°31′44″ p. pl. 115°43′23″ r. ilg.﻿ / ﻿32.52889°š. pl. 115.72306°r. ilg.﻿ / 32.52889; 115.72306﻿ (Mandūra) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Australijos vėliava Australija |
| **Valstija** | Vakarų Australija Vakarų Australija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1831 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 90 306  |
|  |
|  **Vikiteka** | Mandūra |
|  |
| **Kirčiavimas** | Mándūra |

**Mandūra** (angl. *Mandurah*) – miestas Australijos pietvakariuose, Vakarų Australijos valstijoje, Indijos vandenyno pakrantėje, apie 65 km į pietus nuo Perto centro. Su Pertu sudaro konurbaciją. Savivaldybės centras, kurortas. 90 306 gyventojai (2021 m. savivaldybės ribose; antras pagal dydį miestas valstijoje).

Sparčiai augantis dirbančiųjų Perte, Kvinanoje ir Pindžaroje rezidencinis miestas, populiari į pensiją išėjusių pertiečių apsigyvenimo vieta. Lankomas poilsiautojų iš Perto; dažniausiai atvykstama vienai dienai – plaukiojama valtimis, užsiimama žūkle, gaudomi krabai.

Įkurtas 1831 m. tačiau iki pat XX a. vidurio tebuvo nedidelė žvejų gyvenvietė. Pradėjo augti XX a. šeštajame dešimtmetyje, kuriantis industrinei zonai netoliese esančioje Kvinanoje (Perto miesto dalis). Mandūros augimą paskatino ir aliuminio gamyklos atidarymas Pindžaroje (miestas apie 15 km į pietryčius nuo Mandūros centro) 1974 m. bei priemiestinės geležinkelio linijos, sujungusios miestą su Pertu, atidarymas 2007 m. Miesto teisės nuo 1990 m.

* Anglikonų bažnyčiaAnglikonų bažnyčia
* Savivaldybės rūmaiSavivaldybės rūmai
* Gyvenamųjų namų rajonas prie kanalųGyvenamųjų namų rajonas prie kanalų

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Mandurah, 2021 Census All persons QuickStats* Australian Bureau of Statistics. Nuoroda tikrinta 2023-02-21.
2. ↑  *Mandūra*, Pasaulio vietovardžiai. Nuoroda tikrinta 2023-02-21.
3. 1 2  *Mandurah, WA*, Aussie Towns. Nuoroda tikrinta 2023-02-21.
4. ↑  *Pinjarra*, The Sydney Morning Gerald, 2004-02-08. Nuoroda tikrinta 2023-02-21.
Mahašivaratrė Kotapakondoje (Andhra Pradešas)
**Mahašivaratrė** (skr. महा शिवरात्रि = IAST: *Mahā-Śivarātri-* 'didžioji Šivos naktis') – kasmetinė hinduistinė šventė, skirta Šivos garbei. Ji pagal hinduistinį kalendorių vyksta phalgunos mėnesio tamsiojo mėnulio 13-ą naktį ir 14-ą dieną (vasario-kovo mėnesį). Tai visuotinė šventė, švenčiama ne tik šaivų, bet daugelio hinduistų.

Dieną prieš šventės pradžią pasninkaujama, o naktį lankomos šventyklos, atliekamos giesmės ir aukojimai (pūdžos) Šivai. Šventės proga Šivos lingos papuošiamos gėlių žiedlapiais, sandalmedžio tepalu, milvos lapais, maudomos piene ir meduje. Kitą dieną švenčiama įvairiai.

Kelete puranų (Skandos, Lingos, Padmos) pasakojama, kad sykį nedoras medžiotojas netyčia užlašino vandens ant Šivos lingos, nukrėtė kelis milvos lapus ir ruošdamasis medžioklei visą naktį nemiegojo ir nieko nevalgė. Tokiu būdu pats nežinodamas jis pagerbė Šivą ir po mirties nukeliavo į dausas. Pasak puranų, tie, kas turi geresnę karmą lai elgiasi taip pat ir irgi pelnys malonę.

Kiekvieno hinduistų mėnesio 13-a naktis ir 14-a diena yra skirta Šivai (Šivaratrė), bet didžiausia šventė iš jų yra Mahašivaratrė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mahāśivarātri*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 129–130
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kalkuliacija** – išlaidų, priskiriamų kiekvienam produkcijos vienetui, nustatymas.

Rinkoje gamintojams parduodant produkciją su vos keleto nuošimčių pelnu, savikainos kalkuliavimas yra būtinas. Taip pat būtina savikainą apskaičiuoti kuo tiksliau. Iš žemiau pateikiamų pavyzdžių matyti, kad prekių savikaina ne visada tiksliai kalkuliuojama.

Jei įmonė gamina vieną produktą, labai lengva apskaičiuoti jo savikainą – visos išlaidos priskiriamos vienam produktui. Daug sudėtingiau, kai gaminama ne viena produkcijos rūšis. Tada iškyla problema, kaip paskirstyti bendras išlaidas. Tokiu atveju daroma taip: apskaičiuojamos tiesioginės išlaidos produkto gamybai, o netesioginės išlaidos padalinamos proporcingai tiesioginėms išlaidoms. Kartais netiesioginės išlaidos gali būti daug didesnės negu tiesioginės išlaidos.

Pvz.

* Įmonė tekina įvairių dydžių detales. Darbo užmokestis, sunaudota elektra, kanceliarinės išlaidos proporcingai padalinamos sunaudoto metalo vertei.
* Įmonė atsivežė įvairią produkciją. Jei nusprendžiama atlikti pajamavimą, įtraukiant transportavimo išlaidas, jos proporcingai padalinamos prekių svoriui, tūriui ar vertei.
* Dvejuose cechose vieną mėnesį buvo naudojamos tokios pačios staklės. Tame ceche, kuriame staklės dirbo 15 ir daigiau kalendorinių dienų, į produkcijos savikainą bus įkalkuliuotas visas staklių nusidevėjimas. Tame ceche, kur staklės dirbo trumpiau, nei 15 kalendorinių dienų, į produkcijos savikainą jų nusidevėjimas visai nebus įskaičiuotas.

Vikižodynas
| ***Revolveris*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Revolver |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija Vokietija |
| Režisierius | Sergio Sollima |
| Scenaristas (-ai) | Massimo De Rita Arduino Maiuri Sergio Sollima |
| Kompozitorius | Ennio Morricone |
| Metai | 1973 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 111 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Revolveris** (it.  *Revolver*) – 1973 m. sukurtas trileris. Juostos pagrindinė muzikinė tema „Un Amico", sukurta kompozitoriaus Ennio Morricone, 2009 m. buvo panaudota ir režisieriaus Quentin Tarantino filme „Negarbingi šunsnukiai".

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kalėjimo viršininko pavaduotojo Vito Kiprianio žmona Ana pagrobiama, o mainais nusikaltėliai pareikalauja paleisti nedidelį plėšiką Milo Ruizą. Jis suorganizuoja pabėgimą, tačiau pats jį sulaiko ir nugabena į savo namus, norėdamas turėti garantą bei išsiaiškinti, kas visą tai organizuoja ir kam jiems reikalingas kalinys. Ruizas, kuris pats yra prancūzas ir kurio draugas buvo ankstesnio nusikaltimo metu, sugeba išsilaisvinti, tačiau neįstengia nužudyti policininko ir dabar abu tampa bendrininkais, mat Ruizas nežino nei kas jį nori išlaisvinti, nei kur Kiprianio žmona. Sužinoję, kad žmona išvežta į Paryžių, jie padirbtais dokumentais pereina sieną ir toliau mėgina išsiaiškinti painiavą. Aiškėja, kad nusikaltėliai, pagrobę Aną, nori nužudyti Ruizą, mat šis vienintelis žino kur palaidotas jo buvęs bendrininkas, kurio kūną kitas jo draugas, muzikantas El Nino atpažino kaip stambaus finansininko žudiką. Kiprianiui pasiūlomas sandėris pačiam nužudyti Ruizą, kad būtų paleista žmona. Jis kreipiasi į policiją, tačiau nesulaukia deramos pagalbos ir galiausiai įvykdo nusikaltėlių planą, kad atgautų žmoną...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Oliver Reed – Vito Kiprianis
* Fabio Testi – Milo Ruizas
* Paola Pitagora – Karlota
* Agostina Belli – Ana Kipriani
* Frederic de Pasquale – Michelis Granje
* Carla Mancini
* Bernard Giraudeau
* Peter Berling
* Daniel Beretta
* Salvatore Borghese
Čepkelių raistas
**Rezervatas** (lot. *reservatum*) − teritorija, kur gamtos turtų apsaugos ir didinimo, mokslo tikslais saugomas visas gamtos kompleksas, draudžiama bet kokia žmogaus ūkinė veikla.

Rezervatų teritorijos steigiamos siekiant sudaryti visapusiškas sąlygas natūraliai gamtinių procesų eigai arba kultūros paveldo teritorinių kompleksų ir objektų (vertybių) autentiškumui palaikyti. Rezervatuose saugomi tipiški arba unikalūs gamtiniai bei kultūriniai kraštovaizdžiai, juose esantys paveldo objektai, vertingos natūralios ekosistemos, buveinės, laukinių augalų, gyvūnų ir grybų genofondai.

Pagal saugomų vertybių pobūdį rezervatai skirstomi į:

* Gamtinius, skirtus vertingiems gamtinio kraštovaizdžio kompleksams išsaugoti;
* Kultūrinius (rezervatus−muziejus), kuriuose saugomi vertingi kultūrinio kraštovaizdžio kompleksai.

Pagal steigimo ir organizavimo ypatumus skirstomi į valstybinius rezervatus ir rezervatus, esančius valstybiniuose parkuose, taip pat rezervatines apyrubes.

Lietuvoje yra 3 valstybiniai gamtiniai rezervatai: 

* Čepkelių rezervatas;
* Kamanų rezervatas;
* Viešvilės rezervatas.

1 valstybinis biosferos rezervatas:

* Žuvinto biosferos rezervatas

2 valstybiniai kultūriniai rezervatai:

* Vilniaus pilių kultūrinis rezervatas;
* Kernavės kultūrinis rezervatas

Valstybiniuose gamtiniuose rezervatuose **draudžiama imtis ūkinės veiklos, lankytis be atitinkamo leidimo**. Čia tiriami ir stebimi gamtiniai procesai, gali būti atkuriamos žmogaus veiklos pažeistos ekosistemos ir objektai.

Nacionaliniuose ir regioniniuose parkuose bei Žuvinto biosferos rezervate taikomas toks pat režimas kaip ir valstybiniuose rezervatuose.

Kultūriniuose rezervatuose leidžiama vykdyti tyrimo ir muziejinius darbus, atkurti pažeistus kultūrinio kraštovaizdžio kompleksus, pritaikyti juos lankymui bei eksponavimui.

Lietuvoje yra vienintelis archeologijos ir istorijos muziejus−rezervatas Kernavėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį straipsnį gali būti gana sunku suprasti be papildomų informacijos šaltinių.**Galite perrašyti dėstomus teiginius plačiau ir suteikiant daugiau konteksto. |

**Kalmano filtras** – rekursinis filtras, kuris nuspėja tiesinio dinaminio proceso būseną pagal matavimus, kurie gaunami su triukšmu. Jis pavadintas garbei Rudolfo E. Kalmano, kuris 1960 m. paskelbė straipsnį apie šį filtrą.

Kalmano filtro veikimas
-----------------------

Kalmano filtro darbą kiekviename žingsnyje galima suskirstyti į dvi fazes: prognozavimo ir korekcijos.

### Prognozavimas

Prognozuojama būsena nustatoma kaip ankstesnės būsenų kaitą nusakančios matricos ir ankstesnės pakoreguotos prognozuojamos būsenos sandauga, pridedant reakciją į įėjimus nusakančios matricos ir įėjimo sandaugą:

{\displaystyle {\hat {\textbf {x}}}\_{k|k-1}={\textbf {F}}\_{k}{\hat {\textbf {x}}}\_{k-1|k-1}+{\textbf {B}}\_{k-1}{\textbf {u}}\_{k-1}.}

Prognozuojama būsenos kovariacija nustatoma iš ankstesnės pakoreguotos prognozuojamos kovariacijos, ankstesnės būsenų kaitą nusakančios matricos ir triukšmo kovariacijos:

{\displaystyle {\textbf {P}}\_{k|k-1}={\textbf {F}}\_{k}{\textbf {P}}\_{k-1|k-1}{\textbf {F}}\_{k}^{\text{T}}+{\textbf {Q}}\_{k-1}.}

### Korekcija

Matavimo paklaida randama kaip skirtumas tarp faktinės matavimo reikšmės ir numatytos matavimo reikšmės (matricos, nusakančios matavimo modelį, ir prognozuojamos būsenos sandaugos):

{\displaystyle {\tilde {\textbf {y}}}\_{k}={\textbf {z}}\_{k}-{\textbf {H}}\_{k}{\hat {\textbf {x}}}\_{k|k-1}.}

Paklaidos kovariacija gaunama iš matavimo modelį nusakančios matricos, prognozuojamos būsenos kovariacijos ir triukšmo kovariacijos:

{\displaystyle {\textbf {S}}\_{k}={\textbf {H}}\_{k}{\textbf {P}}\_{k|k-1}{\textbf {H}}\_{k}^{\text{T}}+{\textbf {R}}\_{k}.}

Optimalus stiprinimo koeficientas nustatomas iš prognozuojamos būsenos, matavimo modelio ir paklaidos kovariacijos:

{\displaystyle {\textbf {K}}\_{k}={\textbf {P}}\_{k|k-1}{\textbf {H}}\_{k}^{\text{T}}{\textbf {S}}\_{k}^{-1}.}

Pakoreguota prognozuojama būsena apskaičiuojama pridedant prie prognozuojamos būsenos optimaliai sustiprintą paklaidą:

{\displaystyle {\hat {\textbf {x}}}\_{k|k}={\hat {\textbf {x}}}\_{k|k-1}+{\textbf {K}}\_{k}{\tilde {\textbf {y}}}\_{k}.}

Pakoreguota prognozuojama kovariacija gaunama iš atitinkamų matmenų vienetinės matricos, optimalaus stiprinimo, matavimo modelio ir prognozuojamos kovariacijos:

{\displaystyle {\textbf {P}}\_{k|k}=(I-{\textbf {K}}\_{k}{\textbf {H}}\_{k}){\textbf {P}}\_{k|k-1}.}

Papildomam skaitymui
--------------------

* Rudolph Emil Kalman, „A New Approach to Linear Filtering and Prediction Problems" // „Transactions of the ASME--Journal of Basic Engineering", 1960, t. 82, Series D, 35-45 psl.
* Greg Welch, Gary Bishop, „An Introduction to the Kalman Filter", Šiaurės Karolinos universitetas, Kompiuterių mokslo katedra, techninė ataskaita TR 95-041
| Mahakalė |
| --- |
| Mahakalės aukštupys ties Džauldžibiu Mahakalės aukštupys ties Džauldžibiu |
| **Ilgis** | ~350 km |
| **Baseino plotas** | 18 140 km² |
| **Vidutinis debitas** | 730 m³/s |
| **Ištakos** | Himalajai (Kalapanis) |
| **Žiotys** | Ghaghra |
| **Šalys** | Nepalas, Indija |
|  |
|  **Vikiteka** | Mahakalė |

**Mahakalė** (nep. महाकाली  = *Mahākālī*) arba ***Kalė*** (nep. काली  = *Kālī*), ***Sarda, Šarda*** (hind. शारदा, IAST: *Śārdā*) – upė Nepale ir Indijoje; Ghaghros dešinysis intakas (Gangos baseinas). Prasideda ginčytiname Kalapanio krašte, esančiame ties Indijos, Nepalo ir Kinijos (Tibeto) sienų sandūra, Zanskaro kalnagūbryje, Himalajų kalnuose. Teka į pietvakarius Nepalo–Indijos (Utarakhando) siena Himalajų šlaitais, toliau per Mažuosius Himalajus, kur sudaro vidinius tarpukalnių slėnius. Ties Bhymdata išsilieja į terajus (Indo-Gangos lygumą), pasuka į pietryčius ir teka Indijos (Utar Pradešo) teritorija, kol susilieja su Ghaghra (į vakarus nuo Laharpuro).

Didžiausi intakai: Sarnaja Khola, Čamelija Khola, Ramgunas (kairieji), Kutė, Dhaulė, Gori Ganga, Sardžu, Ladhija (dešinieji).

Šardos žemupys Indijoje
Mahakalė ir jos intakai sparčiai tvenkiami, pati upė užtvenkta ties Tanakpuru, tačiau rengiamasi įrengti ištisą hidroelektrinių ir kanalų grandinę. Vidurinis debitas – 730 m³/s, didžiausias (liepą) – 1580 m³/s, mažiausias (kovą) – 150 m³/s. Žemupio baseine įsteigtas Dudhvos nacionalinis parkas (Indija). Upė pagarsėjo čia gyvenančiais šamais (*Bagarius yarrelli*)-žmogėdroms, kurie, kaip manoma, 1998–2007 m. pražudė tris pakrančių gyventojus.

Upės pavadinimas *kālī* reiškia „juodoji", todėl upė susieta su deive Kali (arba Didžiąja Kali – mahākālī). Prie upės ištakų stovi Kali šventykla.

Pagrindiniai miestai prie Mahakalės: Dharčula, Tanakpuras, Banbasa, Puranpuras (Indija), Bhymdata (Nepalas).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kãlė (Mahakãlė, Sárda)
2. ↑
| **AK-103** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | automatas |
| **Konstruktorius** | Michailas Kalašnikovas |
| **Šalis** | Rusija |
| **Gamintas** | IžMaš |
| **Naudotojai** | Pakistanas, Venesuela |
| **Kalibras, mm** | 7,62 |
| **Šovinys, mm** | 7,62x39 mm |
| **Šaudymo sparta, n/min.** | 600 |
| **Svoris, kg** | 3,4 (be dėtuvės) |
| **Ilgis, mm** | 943/700 (buožė ištiesta/užlenkta) |
| **Vamzdžio ilgis, mm** | 415 |
| **Pradinis greitis, m/s** | 715 |
| **Taikymo tolis, m** | 500 |
| **Maks. šūvio nuotolis, m** | 1000 |
| **Dėtuvė** | 30 (ragelis) |

**AK-103** – šiuolaikinis AK-47 automato variantas, sukurtas AK-101 pagrindu.

AK-103 automatas buvo sukurtas, kadangi dalis užsakovų labiau vertina 7,62x39 mm šovinį, negu mažesnio kalibro 5,45x39 mm šovinį dėl didesnės kaunamosios galios.

Automatas AK-103 užlenkta buože
Savo konstrukcija AK-103 praktiškai nesiskiria nuo AK-74M, kuriuo dabar ginkluota didžioji dalis Rusijos armijos, tik kalibras senasis, 7,62 mm. Užlenkiama buožė patogesnė nešiojantis šį ginklą.

Prie AK-103 automato gali būti prijungiami priedai:

* povamzdinis granatsvaidis GP-25
* optinis (pvz. PSO-1), lazerinis ar naktinis taikiklis (pvz. NSPUM)
* taktinis šviestuvėlis
* slopintuvas

Naudotojai
----------

### Venesuela

2005 m. Venesuelos prezidentas *Hugo Chávez* pasirašė su Rusija 100 000 AK-103 pirkimo sutartį. 2006 m. ginklai buvo pristatyti. Prezidentas Chávez’as ketina užpirkti dar 920 000 šių automatų ir pradėti licencinę jų gamybą Venesueloje. Gamykla Marakajuje turi veikti visu pajėgumu 2010 m. ir per metus gaminti 50 000 AK-103.

Venesuelos kariuomenėje AK-103 keičia belgiškus FN FAL ir Izraelio pistoletus-kulkosvaidžius UZI.

### Pakistanas

2007 m. Raudonosios mečetės (angl. *Lal Masjid*) Islamabade apgulties metu Pakistano specialieji daliniai buvo ginkluoti AK-103.

### Indija

Planuojama, kad „Ižmašas" parduos Indijai AK-103 gamybos licenciją.

### Rusija

AK-103 automatus ginkluotėn priėmė Rusijos Teisingumo ministerija, jais ginkluota kalinimo vietų apsauga.

Nuorodos
--------

* AK101 AK103 Archyvuota kopija 2012-01-06 iš Wayback Machine projekto. (angliškai, gamintojo tinklalapis)
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: AK-103** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Rezoliucija** - vadovaujančias pareigas einančio asmens, kompetentingo subjekto patvarkymas kuriuo nors klausimu (pvz. dokumento nukreipimas kokiam nors asmeniui). Ant sprendžiamo dokumento yra užrašoma, kaip išsprendžiamas nagrinėjamas klausimas.

Civilinis procesas
------------------

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Manoma, kad šis straipsnis skiria per mažai dėmesio vieniems geografiniams regionams ir per daug – kitiems.**Jei galite, subalansuotai perrašykite straipsnį, neskirdami jokiam regionui perdėto dėmesio. Taip pat galite padėti susitarti dėl sprendimo diskusijų puslapyje. |

LR CPK Kodekse numatytais atvejais procesinius klausimus teisėjas gali išspręsti rezoliucija. Išspręsdamas klausimą rezoliucija, teisėjas ant sprendžiamo dokumento užrašo, kaip jis išsprendžia nagrinėjamą klausimą. Kartu teisėjas nurodo savo vardą ir pavardę, rezoliucijos priėmimo datą ir pasirašo. Teisėjo rezoliucija neskundžiama.

Klausimai, kurie LR PCK Kodekse numatytais atvejais sprendžiami teisėjo rezoliucija, taip pat gali būti išspręsti nutartimi (LR CPK 290 straipsnis „Nutarties ir rezoliucijos priėmimas", 5 ir 6 dalys).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Civilinio proceso kodekso patvirtinimo, įsigaliojimo ir įgyvendinimo įstatymas. Civilinio proceso KODEKSAS (Data: 2010-09-23. Aktuali 2010-10-26)
Mahdžiu pasiskelbęs Muhamedas Achmadas ibn Abdula
 Sudano karas, to laikmečio iliustracija
**Mahdistų sukilimas** (vadinamas Mahdistų karu ar Anglų-sudaniečių karu) – sudaniečių sukilimas ir kovos prieš egiptiečius ir britus 1881−1899 m.

Istorija
--------

Egiptiečiai siekė užvaldyti Sudaną nuo 1819 m. Muhamedo Alio žygio. Sudaniečiai nuolat priešinosi Egipto valdžiai. 1881 m. jie susibūrė apie Muhamedą Ahmadą ibn Abdulą, kuris pasiskelbė islamiškuoju mahdžiu, išvaduosiančiu Sudaną nuo svetimšalių. 1882 m. sudaniečiai apgulė pagrindinę egiptiečių tvirtovę Obeidą. Siekiant nutraukti apsiaustį iš Chartumo greitai buvo suorganizuota 8500 egiptiečių karių armija, vadovaujama britų pulkininko Viljamo Hikso. Jie pradėjo žygį nežinodami, kad mahdistai jau užėmė Obeidą ir užvaldė jo gausios provizijos sandėlius. 1883 m. lapkričio 3 d. netoli Obeido įvyko mūšis, kuriame britų ir egiptiečių armija buvo visiškai sutriuškinta. V. Hiksas ir jo štabas nužudyti. Sukilėliai užėmė Kordofaną ir Darfurą. Britai ir egiptiečiai paskubėjo evakuotis iš Sudano. Jų evakuaciją organizavęs generolas Čarlzas Džodžas Gordonas, užuot pasitraukęs, apsistojo Chartume tikėdamasis pats atkovoti valdžią britams. 1884 m. kovo 13 d. Chartumas buvo apsuptas mahdistų pajėgų. Po debatų britų štabe 1884 m. rugsėjo 19 d. išvaduoti generolo buvo pasiųstas kariuomenės dalinys, tačiau jis pavėlavo. Mahdistai užėmė Chartumą 1885 m. sausio 25 d. Generolas Č. Dž. Gordonas ir jo garnizonas buvo nužudyti. Po Chartumo užėmimo britai visiškai pasitraukė iš Sudano ir mahdistai pilnai perėmė valdžią šalyje.

1885 m. birželio 22 d. mahdžiu pasiskelbęs Muhamedas Achmadas ibn Abdula mirė, valdžia perėjo Chalifui Muhamedui Achmadui Abdulai. 1896 m. Sudanui pradėjo grėsti Prancūzijos ambicijos iš vakarų. Pamatę pavojų savo interesams, ypač dėl Nilo upės, britai nusprendė užkariauti Sudaną. 1896 m. birželį anglų ir egiptiečių pajėgos, vadovaujamos generolo majoro H. H. Kičenerio, įsiveržė į Sudaną. Per dvejus metus jie žygiavo palei Nilą Chartumo link kartu klodami geležinkelio liniją, kas jiems padėjo būti aprūpintiems provizija. Chalifas Abdula jiems beveik netrukdė, ataka ties Atbara 1898 m. balandžio 8 d. patyrė pralaimėjimą. Jis sutraukė savo pajėgas prie sostinės Omdurmano. 1898 m. rugsėjo 1 d. apie 25 tūkst. britų-egiptiečių armija susitiko mūšyje su apie 50 tūkst. sudaniečių pajėgomis prie Omdurmano. Chalifa Abdula tinkamai neįvertino priešininkų šaunamųjų ginklų pranašumo ir mahdistai dviejų dienų mūšį beviltiškai pralaimėjo. Jame britai panaudojo kulkosvaidžius su artilerija ir jame dalyvavo, tuomet karo korespondentas, Vinstonas Čerčilis. Chalifas Abdula su būriu palydovų bėgo į pietus ir žuvo kitais metais. Britai pradėjo kontroliuoti Sudaną.

Šaltiniai
---------

* Alexander Mikaberidze. *Conflict and Conquest in the Islamic World*, 2011, t. I, p. 113
* Enciklopedija Britannica
* Enciklopedija Britannica
* Enciklopedija Britannica