| Getautės piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Getautės piliakalnisGetautės piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°54′16.6″ š. pl. 22°19′02″ r. ilg.﻿ / ﻿55.904611°š. pl. 22.31722°r. ilg.﻿ / 55.904611; 22.31722Koordinatės: 55°54′16.6″ š. pl. 22°19′02″ r. ilg.﻿ / ﻿55.904611°š. pl. 22.31722°r. ilg.﻿ / 55.904611; 22.31722 |

 |
| Vieta | Telšių rajonas |
| Seniūnija | Viešvėnų seniūnija |
| Aukštis | 28 m |
| Plotas | 33x28 m |
| Priešpilis | 20x75 |
| Naudotas | I tūkstantmečio vidurys - XIII a. |
| Žvalgytas | 1948, 1964 |
| Tirtas | 2002 m. |
| Registro Nr. | A1360/ 3487 / AR1210 |

**Getautės piliakalnis**, *Kungiai, Getautės pilis* (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A1360, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1210) – piliakalnis Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Getautės kaimo, Viešvėnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento  **160**  Telšiai–Varniai–Laukuva  prieš Kungius pasukus į dešinę vakarų kryptimi, pavažiavus 800 m laikantis dešinės – yra kairėje, į vakarus, pervažiavus Viešvės upelį.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas Viešvės kairiajame krante esančios ilgos siauros kalvos viršūnėje. Piliakalnio šlaitai statūs, iki 28 m aukščio. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 33 m ilgio, 28 m pločio, 1 m iškiliu viduriu. Pietiniame aikštelės krašte supiltas 0,4 m aukščio, 10 m pločio pylimas, kurio išorinis 4,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 3 m pločio, 0,3 m gylio griovį, už kurio yra antras 0,3 m aukščio nuo griovio, 5 m pločio pylimas. Jo 3 m aukščio išorinis šlaitas pereina į kalvos šlaitą. Aikštelės šiauriniame gale supiltas 1,5 m aukščio, 10 m pločio pylimas, kurio išorinis 5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 3-5 m pločio terasą. Žemiau jos, 6 m žemiau aikštelės, iškastas 50 m ilgio, 0,9 m gylio, 10 m pločio griovys, už kurio įrengtas priešpilis. Jo aikštelė orientuota šiaurės – pietų kryptimi, 20 m ilgio, 75 m pločio, į šiaurę nuolaidėjanti per 2,5 m. Priešpilio šiauriniame šlaite, 3-4 m žemiau aikštelės yra 7-15 m pločio terasa, šiaurės vakarų dalyje virstanti 20 m pločio, 2 m gylio grioviu.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs kiek praretintais lapuočiais.

Tyrimai
-------

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1948 m. ir 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 2002 m. – Žemaičių muziejus Alka (vadovas Stasys Kasparavičius). Aikštelėje rasta grublėtos keramikos, apvali žalvarinė ir gerai išsilaikiusi žalvarinė pasaginė segė, papuošta gyvulinės kilmės galais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.

Rytinėje – šiaurės rytų papėdėse, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 200 m į pietryčius, už slėnio yra aukštuma, vadinama Gojumi, greičiausiai senojo kulto vieta.

Istorija
--------

Manoma, kad piliakalnyje stovėjo 1253 m. balandžio 5 d. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo Heinricho rašte dėl pietinių kuršių žemių dalybų minima kuršių pilis *Viešvė*. Čia galėjo būti ir 1219 m. Haličo-Voluinės sutartyje minimos žemaičių kunigaikščio Vambuto valdos.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Džiuginėnų piliakalnis 11 km  Kalnėnų piliakalnis 9 km | Daubarių piliakalnis 42 km  Skurvydiškės piliakalnis 10 km | Papilės piliakalnis 40 km  Buišų piliakalnis 15 km |  |
| Gandingos piliakalnis 33 km  Lauko Sodos piliakalnis 5 km |  | Biržuvėnų piliakalnis 9 km  Šatrija 15 km |
| Paplienijos piliakalnis 11 km  Lopaičių piliakalnis 17 km | Vembūtų piliakalnis 16 km  Burbiškių piliakalnis 27 km | Sėbų piliakalnis 8 km  Sprūdės piliakalnis 16 km Girgždūtė 23 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑   Lietuvos TSR archeologijos atlasas, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 63 (Nr. 208)
2. ↑  Stasys Kasparavičius, Kunigaikščio Vykinto pilies beieškant. Žemaičių žemė. 2001 m. Nr. 1 Archyvuota kopija 2016-03-06 iš Wayback Machine projekto.

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m. p 78.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.190
* Kosarzewskis A. Keli tautotyros mažmožiai iš kun. A. Kosarzewskio rinkinio // Tauta ir žodis. Kaunas. 1923. T. I, p. 101–123.
* Gintautas Zabiela. Iš tolimiausios Viešvėnų apylinkių praeities // Viešvėnai: istorija ir dailės paminklai. Vilniaus dailės akademijos darbai. T. 28. Vilnius, 2003. p. 13-15.
* Tomas Baranauskas, Gintautas Zabiela. Ceklis 1253 metais: istorinė – archeologinė analizė // Žemaičių istorijos virsmas iš 750 metų perspektyvos. Vilnius, 2004. p. 29, 53.

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalniai