recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| **Traksėdžių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Traksėdžių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Traksėdžių pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Šilojų g. 15, Traksėdžiai |
| **Direktorius(-ė)** | Birutė Morkevičienė |
| **Mokinių skaičius** | 181 |
| **Įkūrimo data** | 1864 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 20 |

**Šilutės rajono Traksėdžių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šilutės raj. Traksėdžiuose, Šilojų g. 15, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190695531. Steigėjas – Šilutės rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Šilutės M. Jankaus pagrindinės mokyklos skyrius.

Istorija
--------

Spėjama, kad pirmoji Traksėdžių mokykla įsteigta 1864 m. 1945 m. įsteigta dvikomplektė pradinė mokykla. Mokyklos istorija glaudžiai siejasi su Šilutės durpių įmonės istorija. Įmonei plečiant ekonominę veiklą, reikėjo daugiau darbuotojų, augo gyvenvietė, gausėjo mokinių skaičius. Dėl to 1959 m. leista įsteigti Traksėdžių septynmetę mokyklą, kuri 1962 m. tapo aštuonmete. 1963 m. pastatytas tuo metu pakankamai modernus mokyklos pastatas. Augant mokinių skaičiui, 1982 m. pastatytas trijų aukštų priestatas, sporto salė, valgykla. 1993 m. mokyklos dalimi tapo buvęs gyvenvietės vaikų darželis „Papartėlis".

1999 m. mokykla tapo pagrindine dešimtmete mokykla ir 2000 m. išleido pirmąją dešimtokų laidą. 2016 m. prijungta prie Šilutės Martyno Jankaus pagrindinės mokyklos ir tapo jos progimnazijos skyriumi.

Direktoriai
-----------

* Klemensas Stulga

Žymūs mokiniai
--------------

* Evaldas Petrauskas (g. 1992 m.) – boksininkas, olimpinis medalininkas.

Nuorodos
--------

1. ↑  Šilutės r. Traksėdžių pagrindinė mokykla. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-20).
2. ↑  Šilutės Martyno Jankaus pagrindinės mokyklos Traksėdžių skyrius. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-20).

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2007-08-20 iš Wayback Machine projekto.
**Aktorių laboratorijos teatras** (angl. *Actors' Laboratory Theatre*) – politiškai aktyvi teatro trupė ir vaidybos mokykla, kurią 1941 m. sausį įkūrė Romanas Bonesas, Žiulis Dasenas, Dikas Fleikas, Loidas Bridžesas, Denis Manas, Džefas Koris, Meri Virdžinija Farmer ir Dž. Edvardas Brombergas. Per Antrąjį pasaulinį karą Aktorių laboratorija su Holivudo Pergalės komitetu surengė daugybę pasirodymų kariams.

Aktorių laboratorija pradžioje buvo įsikūrusi virš „Sharkey’s" baro Franklino ir Bronsono prospektų kampe Holivude. 1943 m. teatras persikėlė į 1455 Šiaurės Lorel alėją (*North Laurel Avenue*) Holivude, Kalifornijoje.

Aktorių laboratorija atnešė Niujorko Grupinio teatro idėjas bei vaidybos metodus į Kaliforniją ir „didžiavosi, kad atvėrė duris visų rasių studentams". Heda Hoper kritikavo grupę dėl tokio priešinimosi rasinei segregacijai. Aktorių laboratorija galiausiai buvo pasmerkta kaip komunistinė organizacija, o kai kurie jos esami ir buvę nariai, tarp jų Loidas Bridžesas ir Morisas Karnovskis, buvo įtraukti į juodąjį sąrašą.

Dėl kaltinimų komunizmu Aktorių laboratorija neteko finansinės paramos. Bonesas ir kiti teatro vadovai stojo prieš Kalifornijos Senato komitetą, bet jie atsisakė atskleisti, ar yra komunistai. Vėliau JAV Mokesčių tarnyba atšaukė grupės, kaip neapmokestinamo subjekto, statusą, o Veteranų reikalų valdyba nutraukė sutartis su grupe. Bonesas, paskutinėmis grupės dienomis laikytas jos varomąja jėga, mirė nuo širdies smūgio per Aktorių laboratorijos spektaklį, o jo mirtis iš dalies buvo siejama su laboratorijos sunkumais. 1950 m. vasarį teatras buvo uždarytas.

Įžymūs nariai ir studentai
--------------------------

* Roman Bohnen
* Phoebe Brand
* Morris Carnovsky
* Lee J. Cobb
* Jeff Corey
* Hume Cronyn
* Dorothy Dandridge
* Howard Da Silva
* Paul Lambert
* Marc Lawrence
* John Howard Lawson
* Bobby Lewis
* Russell Johnson
* Fay Kanin
* Aline MacMahon
* Marilyn Monroe
* Audie Murphy
* Ruth Nelson
* William Phipps (actor)
* Art Smith
* Mary Tarcai
* Herman Volz
* Frances E. Williams

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Gordon, Mel (2009-10-23). *Stanislavsky in America: An Actor's Workbook*. Routledge. ISBN 9781135252939. Nuoroda tikrinta 2022-12-17.
2. ↑  Apie Aktorių laboratorijos teatrą. Nuoroda tikrinta 2022-12-17
3. 1 2  Morgan, Michelle (2013-12-13). *Marilyn Monroe: Private and Confidential*. Skyhorse Publishing Company, Incorporated. ISBN 9781620874110. Nuoroda tikrinta 2022-12-17.
4. ↑  Frost, Jennifer (2011-01-10). *Hedda Hopper’s Hollywood: Celebrity Gossip and American Conservatism*. NYU Press. ISBN 9780814728246. Nuoroda tikrinta 2022-12-17.
5. 1 2  Smith, Wendy (1990). *Real life drama : the Group Theatre and America, 1931-1940* (1st ed.). New York: Knopf. ISBN 0394574451.  Nežinomas parametras `|url-access=` ignored (pagalba)
6. ↑  „Herman Volz". *Fine Art Museums of San Francisco (FAMSF)*. Nuoroda tikrinta November 8, 2014.
| **Dryopteris expansa** |
| --- |
| Smailialapis papartis (Dryopteris carthusiana)Smailialapis papartis (*Dryopteris carthusiana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Šertvūnai  *( Polypodiophyta)* |
| Klasė: | Šertvainiai  *( Polypodiopsida)* |
| Šeima: | Papartiniai  *( Dryopteridaceae)* |
| Gentis: | Papartis  *( Dryopteris)* |
| Rūšis: | Nelygialapis papartis  *( Dryopteris expansa)* |

 |

**Smailialapis papartis** (*Dryopteris expansa*) – papartinių (*Dryopteridaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Jo gyvenimo ciklą, kaip ir kitų sporinių induočių, sudaro dviejų kartų – sporofito (2n) ir gametofito (n) – kaita. Sporofitai kartais pasitaiko drėguose ūksminguose miškuose. Gametofitai beveik mikroskopiniai, širdiški, trumpaamžiai. Lietuvoje saugotinas, retas.

Morfologija
-----------

Lapalakštis šviesiai žalias, gležnas, maždaug tokio pat ilgio kaip lapkotis. Šakniastiebis trumpas, status arba kylantis. Lapų puokštė labai panaši į *D. dilatata*. Lapai 0,25-1,1 m ilgio, 0,1-0,35 m pločio, su liaukutėmis. Lapkotis apaugęs dvispalviais plėviškais žvynais, jie nuo D. dilatata šiek tiek skiriasi savo forma ir spalva. Lapalakštis plokščias, platus, šviesiai žalias. Apatinės plunksniškų skilčių poros pirmas žemutinis segmentas nusmailėjęs ir yra pusės ar daugiau nei pusės viso pirmos plunksniškos skilties ilgio. Sporos tamsiai geltonos, su smailiais kauburėliais. Induzijos su liaukutėmis.

Panaudojimas
------------

Šaknyje yra filicino – medžiagos, paralyžiuojančios kaspinuočius ir kitus vidinius parazitus, kuri buvo naudojama vaistažolių medicinoje kaip kirminų šalinimo priemonė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 44
2. ↑  Patalauskaitė D. 2004: *Dryopteris genties rūšys ir jų paplitimo ypatybės Lietuvoje*. Botanica Lithuanica
3. ↑  WIDÉN C.J. SARVELA J. BRITTON D. M. 1983: On the location and distribution of phloroglucinols (filicin) in ferns: New results and review of the literature. Annales Botanici Fennici 20(4): 407–417.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nelygialapis papartis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Hapisburgasangl. *Happisburgh* |
| --- |
| *Šv. Marijos bažnyčia* |
|  |
| 

HapisburgasHapisburgas

52°49′27.12″ š. pl. 1°31′51.24″ r. ilg.﻿ / ﻿52.8242000°š. pl. 1.5309000°r. ilg.﻿ / 52.8242000; 1.5309000﻿ (Hapisburgas)Koordinatės: 52°49′27.12″ š. pl. 1°31′51.24″ r. ilg.﻿ / ﻿52.8242000°š. pl. 1.5309000°r. ilg.﻿ / 52.8242000; 1.5309000﻿ (Hapisburgas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Anglija Anglija |
| **Grafystė** | Norfolkas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 889  |
| **Plotas** | 9,63 km² |
| **Tankumas** (2011) | 92 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | NR12 |
|  **Vikiteka** | Hapisburgas |

**Hapisburgas** (angl. *Happisburgh*) – kaimas Šiaurės jūros pakrantėje Norfolke, Anglijoje.

Žinomas dėl savo archeologinių kasinių. 2010 m. gyvenvietėje aptikta 800 tūkst. metų senumo akmeninių įrankių, kurie laikomi seniausiais žmogiškaisiais radiniais Jungtinėje Karalystėje. 2013 m. kaimo pakrantėje aptikti Hapisburgo pėdsakai – seniausi žinomi fosiliniai hominidų pėdsakai už Afrikos ribų.

XX a. kaimo plotas ėmė mažėti dėl pakrantės ir uolų erozijos. Siekiant sustabdyti šį veiksnį pakrantėje pastatytas specialus molas.

1086 m. normanai pastatė pirmąją bažnyčią. XV a. pirmoji bažnyčia nugriauta ir jos vietoje pastatyta dabartinė Hapisburgo Šv. Marijos bažnyčia. 1940 m. vokiečių bombonešio paleistos bombos dalis įstrigo bažnyčios kolonoje ir yra matoma lygi šių dienų.

Hapisburgo švyturys yra vienintelis nepriklausomai veikiantis švyturys visoje Didžiojoje Britanijoje. Pastatytas 1790 m. jis yra seniausias veikiantis švyturys Rytų Anglijos regione.

* Akmeniniai įrankiaiAkmeniniai įrankiai
* PaplūdimysPaplūdimys
* Hapisburgo pėdsakaiHapisburgo pėdsakai
| ***Sodriai raudona*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Profondo Rosso |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Dario Argento |
| Scenaristas (-ai) | Dario ArgentoBernardino Zapponi |
| Metai | 1975 |
| Žanras | giallo |
| Trukmė | 126 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Sodriai raudona** (it.  *Profondo Rosso*) – 1975 m. režisieriaus Dario Argento sukurtas giallo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* David Hemmings – Markus
* Daria Nicolodi – Džijana
* Macha Meril – Helga
* Clara Calamai – Marta
* Gabriele Lavia – Karlo
* Giuliana Calandra – Amanda
* Eros Pagni – skulptorius Kalkabrini

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Parapsichologų kongrese viena iš pranešėjų Helga Ulman, patyrusi transą, pradeda kalbėti, kad salėje tarp žmonių yra žmogžudys, kad ji mato nusikaltimą atokioje viloje ir girdi vaikišką dainelę. Tą pačią naktį ją nužudo, o nusikaltėlį, vilkintį juodą lietpaltį, pastebi jaunas džiazo muzikantas Markus. Kartu su kongrese dalyvavusia žurnaliste Džijana jis pradeda domėtis nusikaltimu ir patys imasi savo tyrimo...

Apdovanojimai
-------------

* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas – geriausia muzika (nominacija)
**Krauzeneko spaustuvė** – Mažosios Lietuvos spaustuvė, veikusi 1817 m. sausio 1 d. – 1944 m. pab. Gumbinėje.

Istorija
--------

Įsteigė Vilhelmas Krauzenekas (J. W. V. Krauseneck). Vėliau priklausė jo įpėdiniams, nuo 1911 m. – ribotos atsakomybės bendrovei, nuo 1936 m. – pasitikėjimo bendrovei, kuriai vadovavo Valentinas Krauzenekas. Buvo viena pajėgiausių Mažosios Lietuvos poligrafijos įmonių. Ją sudarė spaustuvė, litografija, šrifto liejykla, stereotipų skyrius, laikraščių leidykla, knygrišykla, nuo 1832 m. knygynas, nuo 1870 m. knygynas – leidykla.

Leidyba
-------

Leido spaudinius vokiečių, lietuvių, lenkų ir kitomis kalbomis. Svarbiausias leidinys – laikraščio *„Intelligenz-Blatt fur Litthauen"*; nuo 1859 m. leido dienraštį *„Preussisch-Litthauische Zeitung"*, kuris nacių valdžios reikalavimu 1939 m. pavadintas *„Altpreussische Volkszeitung"*, o 1943 m. kovo mėn. uždarytas. Nuo 1817 m. balandžio mėn. leistame valdžios žinių laikraštyje *„Amst-Blatt der Königlichen Litthauischen Regierung"* dalis medžiagos spausdinta lietuvių kalba. 1821–1882 m. spaustuvėje išspausdintos 8 knygos lietuvių kalba ir smulkiųjų spaudinių: Prūsijos valdžios įsakai dėl apsisaugojimo nuo gaisrų (1821 m.), nuo choleros (1831 m.), veterinarijos vadovėlis (apie 1831 m.), Lenkviečių precentoriaus G. Kernerio elementorius „Pibelis, arba Knygelės, iš kurių kūdikiai pamokinami lietuviška bei vokiška kalba skaityti, rašyti ir permanyti" (1882 m.), kelios religinio turinio brošiūros. Krauzenekai prekiavo savo lietuviškais spaudiniais, nuo 1832 m. komiso kainomis pardavinėjo visus Karaliaučiuje Hartungų spaustuvės spausdintus leidinius, tarp jų – lietuviškus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Domas Kaunas. *Krauzeneko spaustuvė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 741 psl.
*Kitos reikšmės – Bloomberg (reikšmės).*

| **Michael Bloomberg** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1942 m. vasario 14 d. (81 metai) |
|  |
| Veikla | Verslininkas, politikas |
| Sritis | Finansinė informacija, investicinė bankininkystė |
| Organizacijos | Bloomberg, Salomon Brothers |
| Pareigos | Niujorko meras |
|  |
| Alma mater | Harvardo verslo mokykla (angl. *MBA*) |
|  |
|  **Vikiteka** | Michael Bloomberg |

**Maiklas Blumbergas** (*Michael Bloomberg*: g. 1942 m. vasario 14 d.) – JAV verslininkas ir buvęs Niujorko meras, vienos didžiausių pasaulyje finansinių naujienų ir duomenų bendrovės „Bloomberg" stambiausias akcininkas. Jis turi sukaupęs $60 mlrd. asmeninio turto (2020 m. duomenimis).

Biografija
----------

1964 m. baigė Johnso Hopkinso universitetą Baltimorėje, 1966 m. – Harvardo verslo mokyklą. 1966 m. pradėjo karjera investiciniame banke „Salomon Brothers". 1981 m. įkūrė finansinių naujienų, duomenų ir žiniasklaidos bendrovę Innovative Market Systems, kuri viena pirmųjų pradėjo naudoti kompiuterių tinklus finansų rinkų analizei. 1986 m. tapo Bloomberg L.P. kuriai jis vadovavo iki 2001 m. Atsistadino iš vadovo pareigų tapęs Niujorko meru, o 2005 m. ir 2009 m. buvo juo perrinktas. Nuo 2014 m. eina Bloomberg L.P. vadovo pareigas.

2019 m. pretendavo į JAV prezidento rinkimus, 2020 m. atšaukė kandidatūrą. Nesėkminga kampanija atsiėjo 1 mlrd. JAV dolerių. Trijoms Niujorko merų kandidatūroms išleido 265 mln. JAV dolerių. Skyrė 8 mlrd. JAV dolerių labdarai (ginklų kontrolei, klimato pokyčiams suvaldyti ir kt.).

Išnašos
-------

1. 1 2  Forbes: Michael Bloomberg Profile.
2. ↑  *Michael Bloomberg*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, elektroninis papildymas. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2017–2022
3. ↑  „Michael Bloomberg Poured Over $1 Billion Into His Presidential Campaign". *Forbes*. Nuoroda tikrinta 2020-06-21.
| **Eudyptula** |
| --- |
| Mažieji pingvinai Adelaidės zoologijos sode |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Pingvinai  *( Sphenisciformes)* |
| Šeima: | Pingvininiai  *( Spheniscidae)* |
| Gentis: | Mažieji pingvinai  *( Eudyptula)* |

 |
| Binomas |
| ***Eudyptula***Bonaparte, 1856 |

**Mažieji pingvinai** (*Eudyptula*) – mažiausių pingvininių šeimos paukščių gentis. Senąja graikų kalba „*eudyptula*" – geras mažasis plaukikas. Paplitę Australijos, Naujosios Zelandijos, Tasmanijos pakrantėse. Išskirtinis požymis – tamsiai mėlynos kaklo, nugaros ir išorinės sparnų pusės plunksnos. Dieniniai, baikštūs paukščiai. Minta kriliumi, žuvimi ir kalmarais. Lizdavietės urvuose ar uolų plyšiuose. Dėtyje du kiaušiniai, peri abu tėvai.

Gentyje yra 2 rūšys:

* Mažasis pingvinas (*Eudyptula minor*)
* Australijos mažasis pingvinas (*Eudyptula novaehollandiae*)

Nuorodos
--------

* Enciklopedija „Britannica" Pingvinai anglų k
Maiklas Frolikas, rungtyniaujantis už Vinipego „Jets"
**Maiklas Frolikas** (ček. *Michael Frolík*; g. 1988 m. vasario 17 d. Kladne, Čekijoje) – čekų ledo ritulininkas, olimpietis. Jis žaidžia dešiniojo krašto arba centro puolėjo pozicijoje NHL Vinipego klube „Jets". Jis laimėjo Stenlio taurę, žaisdamas Čikagos klube „Blackhawks". Taip pat jis žaidė Floridos klube „Panthers". Draugė – garsi Čekijos manekenė ir 2001 m. Mis Čekija Diana Kobzanová. Marškinėlių skaičius – 67.

Karjera
-------

M. Frolikas 2 sezonus žaidė Čekijos Extralygoje Kladno klube „Rabat". Įsigijo pravardę „Jaunasis Jagr" dėl žaidimo ir išvaizdos panašumų į buvusi Kladno žaidėją Jaromirą Jagrą.

2006 m. NHL naujokų biržoje pasirinktas dešimtu šaukimu Floridos „Panthers". Pradėjo savo karjerą Šiaurės Amerikoje Kvebeko pagrindinėje jaunių ledo ritulio lygoje (angl. *Quebec Major Junior Hockey League*) Rimuski miestelio klube „Océanic". 2008–2009 m. sezone debiutavo tiesiai iš jaunių lygos. 2010–2011 m. sezone M. Frolikas buvo iškeistas klubui „Blackhawks". Jis ir vartininkas Alexander Salak buvo iškeisti į Jack Skille, Hugh Jessiman ir David Pacan. 2011 m. kovo 2 d. pelnė savo pirmą įvartį Čikagos klubui prieš Kalgario „Flames". 2011 m. balandžio 24 d. pelnė pirmą įvartį (realizavo paskirtą baudinį) atkrentamosiose varžybose „Blackhawks" istorijoje prieš Vankuverio „Canucks" vartininką Cory Schneider per šeštas vakarinės konferencijos ketvirtfinalio varžybas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. sausio 9 d..
**Nora Blaževičiūtė** (1947 m. kovo 17 d. Vilnius) – Lietuvos dailininkė keramikė.

Biografija
----------

1969 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1971–1976 m. Istorijos instituto, 1976–1994 m. Vilniaus „Dailės" kombinato keramikos cecho dailininkė.

Vyras Algirdas Dovydėnas.

Kūryba
------

Nuo 1970 m. dalyvauja dailės parodose, surengė individualių parodų Vilniuje, Feldkirche (Austrija), Kekongene (Olandija), dalyvavo tarptautiniuose keramikos simpoziumuose Lietuvoje ir užsienyje.

Sukūrė unikalių dekoratyvinių indų, siužetinių kompozicijų ir mažo autorinio tiražo keramikos dirbinių, etalonų serijinei gamybai. Jie laisvai, tarsi improvizuojant, sukomponuoti iš žiestų, presuotų ir lipdytų elementų („Laikrodis" 1970 m. dubenėliai „Žaidimai" 1974 m. „Saulėta diena" 1983 m. „Puodeliai arbatai" 1995 m.), yra žaismingi, valiūkiški, pasižymi ironija, netikėtomis užuominomis, paradoksalumu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lijana Šatavičiūtė. *Nora Blaževičiūtė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 284 psl.
**Michael Blauensteiner**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Michael Blauensteiner |
| Gimimo data | 1995 m. vasario 11 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Viena, Austrija |
| Ūgis | 182 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Austria Klagenfurt |
| **Numeris** | 5 |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2012–2019  2017–  2018–2019  2019 2019  2020–2021  2021– | FK Austria Wien II  FK Austria Wien  → TSV Hartberg *(skol.)*  → ACS Sepsi OSK Sfântu Gheorghe *(skol.)*  → FK Sūduva Marijampolė *(skol.)*  SKN Sankt Pölten  Austria Klagenfurt | 141 (12)011 0(0)020 0(1)000 0(0)008 0(0)028 0(0)019 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. rugsėjo 27 d.. |

**Mykolas Blauenštaineris** (*Michael Blauensteiner*; g. 1995 m. vasario 11 d.) – gynėjas iš Austrijos. Buvęs FK Sūduva Marijampolė narys (2019 m.).

Karjera
-------

Žaidėjo karjerą pradėjo FK Austria Wien komandoje. Buvo skolinamas TSV Hartberg, ACS Sepsi OSK Sfântu Gheorghe klubams.

2019 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovavo „Sūduvos" klubui. (Pasiskolintas iš FK Austria Wien).

A lygoje debiutavo 2019 m. rugsėjo 13 d. rungtynėse prieš FK Atlantas. Pasirodė po keitimo ir sužaidė 28 minutes.

Iš viso 2019 m. A lygoje pasirodė aštuonis kartus. Žaidė 23 numeriu pažymėtais marškinėliais. Po sezono grįžo į Austriją.

2020–2021 m. sezone atstovavo SKN Sankt Pölten, o nuo 2021 m. rugsėjo mėn. – Austria Klagenfurt.

Rinktinės
---------

Atstovavo Austrijos U–18, U–19, U–20 rinktines.

Pasiekimai
----------

**FK Sūduva Marijampolė**

* A lygos čempionas: 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2019-07-26 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* weltfussball.de
* transfermarkt.de
* oefb.at svetainėje
| **Philip R. Alstat** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1894 m. liepos 15 d.Viekšniai, Kauno gubernija,Rusijos imperija |
| Mirė | 1976 m. lapkričio 29 d. (82 metai)Niujorkas, JAV |
|  |
| Veikla | rabinas, visuomenės veikėjas |

**Philip R. Alstat** (1894 m. liepos 15 d. Viekšniuose – 1976 m. lapkričio 29 d. Niujorke) – Lietuvos žydų kilmės JAV rabinas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė 1894 m. liepos 15 d. Viekšniuose. 1898 m. su tėvais emigravo į JAV. Mokėsi Niujorko koledže, 1915 m. baigė Kolumbijos universitetą, 1920 m. žydų teologijos seminariją. Nuo jaunystės priklausė konservatyviesiems rabinams, priklausė pasaulinei sionistų organizacijai. Iki 1955 m. dirbo rabinu įvairiose Niujorko sinagogose, vėliau kalėjimuose, ligoninėse. Buvo JAV sinagogų ir žydų nacionalinio fondo tarybos narys. Nuo 1938 m. iki 1975 m. įvairiuose žydų laikraščiuose turėjo savo skiltį *Strange to Relate*, kur rašė straipsnius apie judaizmą. Mirė 1976 m. lapkričio 29 d. Niujorke.

* CentreCentre
* Nuotrauka naudota Strange to Relate straipsniuoseNuotrauka naudota *Strange to Relate* straipsniuose

Literatūra
----------

1. 1 2  Pamela Susan Nadell, Marc Lee Raphael. Conservative Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook. ABC-CLIO, 1988, p. 35.

* Gilbert M. Epstein, Eulogy for Rabbi Philip R. Alstat, Rabbinical Assembly Proceedings, Vol. 39, 1977, pp103-105.
* Philip R. Alstat, Eulogy for Rabbi Alter Abelson, Rabbinical Assembly Proceedings, Vol 29(1965), pp139-141.

Nuorodos
--------

* JewishGen Lithuania Collection Archyvuota kopija 2021-12-17 iš Wayback Machine projekto.
| Šlyna |
| --- |
|  Šlyna prie Raseinių |
| **Ilgis** | 28,6 km |
| **Baseino plotas** | 93,6 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,65 m³/s |
| **Ištakos** | Raseinių rajonas |
| **Žiotys** | Šaltuona |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Šlyna |

**Šlyna** – upė vidurio vakarų Lietuvoje, Raseinių ir Jurbarko rajonuose; dešinysis Šaltuonos intakas (Jūros baseinas). Prasideda 7 km nuo Raseinių, prie Bakučių kaimo. Teka pietų, pietvakarių kryptimi. Įteka Paišlynio kaime, 41 km nuo Šaltuonos žiočių.

Intakai:

* dešinieji – Šlynaitė, Gėrupis, Kiaunupis, Ūsupis;
* kairieji – Šaka, Reizgupis, Toleišė.

Ties Pareizgupiu
Vidutinis upės nuolydis – 246 cm/km. Aukštupio ir vidurupio vaga daug kur sureguliuota. Gyvenvietės prie Šlynos: Ramonai, Paraseinys, Raseiniai, Pareizgupis, Beržtai, Paišlynys.

Upėvardis kildinamas iš žodžio *šlynas* („molis puodams žiesti, molis su priemaišomis").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šlyna*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 212
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| Seredissvk. *Sereď* |
| --- |
|        |
| *Miestelio reginys* |
|  |
| 

SeredisSeredis

48°17′0″ š. pl. 17°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.28333°š. pl. 17.73333°r. ilg.﻿ / 48.28333; 17.73333﻿ (Seredis)Koordinatės: 48°17′0″ š. pl. 17°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.28333°š. pl. 17.73333°r. ilg.﻿ / 48.28333; 17.73333﻿ (Seredis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Slovakijos vėliava Slovakija |
| **Kraštas** | Trnavos kraštas |
| **Apygarda** | Galantos apygarda |
|  |
| **Meras** | Martin Tomčányi |
|  |
| **Gyventojų** (2015 m.) | 15 923  |
| **Plotas** | 30,45 km² |
| **Tankumas** (2015 m.) | 523 žm./km² |
| **Altitudė** | 129 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 926 01 |
| **Tinklalapis** | sered.sk |
|  **Vikiteka** | Seredis |

**Seredis** (svk. *Sereď*; veng. *Szered*) – miestelis Galantos apygardoje, Trnavos krašte, Slovakijoje. 15 923 gyventojai (2015 m. duomenys).

Įsikūręs Dunojaus žemumoje, dešiniajame Vaho upės krante, 129 m aukštyje virš jūros lygio. Nutolęs maždaug 20 km į pietryčius nuo Trnavos, 33 km į vakarus nuo Nitros ir apie 55 km į rytus nuo Bratislavos. Į vakarus nuo miestelio stūkso Mažieji Karpatai.

Istorija
--------

Pirmą kartą paminėtas 1313 m. kaip *Zereth*. Viduramžiuose buvo svarbus prekybos centras, per kurį ėjo „Bohemijos kelias" (prekybos kelias tarp Budos (dabar Budapešto dalis) ir Prahos, ėjęs dešiniajame Vaho upės krante). 1846 m. pastatytas geležinkelis. 1943 m. netoli miestelio, pastatyta užtvanka, iki to gyvenvietė turėjo uostą.

Miestų partnerystė
------------------

* Austrija Leopoldsdorfas, Austrija
* Čekija Tišnovas, Čekija
* Nyderlandai Alblaserdamas, Nyderlandai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 50°4′7″ š. pl. 5°42′48″ v. ilg.﻿ / ﻿50.06861°š. pl. 5.71333°r. ilg.﻿ / 50.06861; 5.71333

Žemės Kraštas
**Žemės Kraštas** arba ***Lands Endas*** (angl. *Land's End*, korn. *Penn an Wlas*) – kyšulys Didžiosios Britanijos salos pietvakariuose; toliausiai į vakarus nutolusi Anglijos vieta (neskaitant smulkių salų). Yra Anglijoje, Kornvalyje, 13 km į pietvakarius nuo Penzanso. Kyšulys užsibaigia stačiais granitiniais klifais, skalaujamais Atlanto vandenyno bangų. Ties kyšuliu susidarę daug smulkių uolų, vadinamų Longšipais. Vienoje iš jų stovi Longšipo švyturys. Tolyn už Žemės Krašto iškilę Silio salos.

Vystomas turizmas. Kyšulį pasiekia magistralė iš Londono, yra nedidelis oro uostas. Žemės Krašte įsikūręs Seneno kaimas. Vietovės apie šį kyšulį buvo paskutinė vieta, kur XVIII a. vartota kornų kalba.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Tenočtitlano žlugimas |
| --- |
| Piešinys iš XVI a. Tlaksalos istorijos rankraščio, vaizduojantis ispanų sutriuškinimą Mectitlane |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1512 m. gegužės 26 - rugpjūčio 13 d. |
| Vieta | Actekų imperija, Tenočtitlanas |
| Rezultatas | Ispanų ir tlaksalanų pergalė, Actekų imperijos žlugimas |

 |
| Priešininkai |
| IspanijaTlaksala | Actekų imperija |
| Vadai |
| Hernanas KortesasPedras de Alvaradas | KuitlauasasKuautemokas |
| Pajėgos |
| 86-96 kavalerijos900-1 300 pėstininkų16 ginklų13 brigantinų80 000 vietinių sąjungininkų | 100 000-300 000 karių |
| Aukos |
| 450-860 ispanų20 000 vietinių sąjungininkų | 100 000 karių100 000 civilių gyventojų |

**Tenočtitlano žlugimas** – actekų imperijos sostinės nukariavimas, įvykęs dėl įvairių ispanų konkistadoro Hernano Korteso manipuliacijų actekais bei kitomis vietinėmis indėnų tautomis, pavergtomis actekų civilizacijos. Po daugybės mūšių tarp actekų ir ispanų armijos bei jų vietinių sąjungininkų, Tenočtitlano užėmimu buvo baigta pirmoji Meksikos užkariavimo dalis ir sužlugdyta savarankiška actekų civilizacija.

Ankstyvieji įvykiai
-------------------

1519 m. balandį, buvęs vyriausiasis Santjago Kuboje teisėjas Hernanas Kortesas, su maždaug 450 karių išsilaipino Meksikos pakrantės taške, kurį jis pavadino Verakrusu (*Vera Cruz*). Korteso kelionę finansavo Kubos gubernatorius Diegas de Velaskesas, jis nurodė Kortesui ištyrinėti Meksiką, kai po keleto ankstesnių ekspedicijų į Jukataną, ji sudomino ispanų kolonizatorius Kuboje. Tačiau dėl tam tikrų aplinkybių, Velaskesas sustabdė Korteso ekspediciją ir pasiuntė Panfilą de Narvaesą jį suimti. Hernanas Kortesas vis dėlto išsisuko ir suspėjo išvykti, tačiau žinodamas, jog pagal Ispanijos teisinę sistemą vos sugrįžęs į ją bus persekiojamas, drąsiai pabėgęs konkistadoras nebeturėjo ko prarasti.

Meksikos gilumoje Hernanas Kortesas susidūrė su daugybe vietinių indėnų genčių, kurios kentėjo nuo actekų priespaudos; Kortesas su keletu jų susikovė, pavyzdžiui, su Totonakais ir Tlaksalanais. Bernalis Diasas del Kastiljas rašė, jog ispanai galbūt nebūtų išgyvenę, jei ne Tlaksalos lyderis Ksikotenkatlas Senasis, panoręs su atvykėliais sukurti sąjungą prieš actekus.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Meksikos istorija
* Actekų istorija
Koordinatės: 54°36′6″ š. pl. 23°54′44″ r. ilg.﻿ / ﻿54.60167°š. pl. 23.91222°r. ilg.﻿ / 54.60167; 23.91222

Prienų miškai ties Senaūčiu
Partizano kapas Skersabalių miške
Ties Giraitiškėmis
**Prienų miškai** – miškų masyvas Lietuvoje, Prienų rajone, į vakarus ir pietvakarius nuo Prienų. Priklauso Prienų miškų urėdijai (Prienų ir Meškapievio girininkijoms). Apima 73,6 km² plotą.

Masyvą sudaro Prienų šilas, Mačiūnų, Meškapievio (Miškapievių), Skersabalio, Naravų, Dūmiškių, Išmanų miškai. Paviršius kalvotas, banguotas. Dirvožemiai – jauriniai silpnai sujaurėję ir velėniniai jauriniai smėliai ir priemoliai. Rytiniu pakraščiu teka Nemunas, o miškais – jo intakai (Revuona, Drubengis, Vadė, Vilkupis). Lomose yra nedidelių pelkių bei užželiančių ežerėlių.

Medynai:

* pušynai: 84 %
* eglynai: 13 %
* beržynai: 2 %
* drebulynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 30 % medynų, pusamžiai medžiai 51 %, pribręstantys 5 %, brandūs 14 %.

Prienų miškuose gyvena elniai, briedžiai, stirnos, lapės, šernai, usūriniai šunys, opšrūs, kiaunės, voverės, bebrai, ondatros, įvairūs paukščiai: jerubės, slankos, tetervinai, plėšrieji. Iki 1995 m. Prienų šile augo aukščiausia Lietuvos eglė (45 m), čia gausu kitų senų ir išlakių medžių. Mačiūnų miško 2 kvartale riogso Šiauliškių akmuo, o Naravų miško 63 kvartale stūkso Naravų piliakalnis. Rytinė Prienų miškų dalis patenka į Nemuno kilpų regioninį parką.

Prienų miškus kerta plentai  **A16**  Vilnius–Prienai–Marijampolė ,  **130**  Kaunas–Prienai–Alytus  ir  **189**  Prienai–Skriaudžiai . Miškuose ir gretimais įsikūrę kaimai: Ignacava, Mačiūnai, Meškapievės, Prienlaukys, Senaūtis, Skersabalis, Dūmiškės, Užbaliai, Mieleišupis, Skuigė, Tartupis, Vazgaikiemis, Išmanai, Žiegždriai, Paduoblis, Naravai, Giraitiškės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Prienų miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 445
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Žemės sukimąsi vaizduojanti iliustracija
**Žemės sukimasis apie ašį** – vienas Žemės judėjimų (greta skriejimo apie Saulę). To sukimosi periodas yra para. Dėl tokio sukimosi vyksta dienos ir nakties kaita, matomas parinis dangaus kūnų judėjimas, įvyksta kai kurių reiškinių: pasisuka pakabinto kūno svyravimo plokštuma, Žemės Šiaurės pusrutulyje krintantys kūnai nukrypsta į rytus, paplaunami upių dešinieji krantai, pasatai pučia iš šiaurės rytų. Dėl išcentrinės jėgos, kurią sukelia šis Žemės sukimasis, skiriasi laisvojo kritimo pagreitis Žemės pusiaujyje ir ašigaliuose. Dėl precesijos Žemės sukimosi ašis brėžia kūginį paviršių apie statmenį į ekliptikos plokštumą; dėl vidaus sandaros nevienalytiškumo Žemės padėtis sukimosi ašies atžvilgiu šiek tiek kinta (žr. Ašigalių slinkimas). Žemės sukimosi apie ašį periodas taip pat šiek tiek kinta.
| Afula*עֲפוּלָה* |
| --- |
|        |
| *Afulos didžioji sinagoga* |
|  |
| 

AfulaAfula

32°36′00″ š. pl. 35°17′00″ r. ilg.﻿ / ﻿32.60000°š. pl. 35.28333°r. ilg.﻿ / 32.60000; 35.28333﻿ (Afula)Koordinatės: 32°36′00″ š. pl. 35°17′00″ r. ilg.﻿ / ﻿32.60000°š. pl. 35.28333°r. ilg.﻿ / 32.60000; 35.28333﻿ (Afula) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Izraelio vėliava Izraelis |
| **Apskritis** | Šiaurės apskritis (Izraelis) |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 40 500  |
|  |
|  **Vikiteka** | Afula |

**Afula** (hebr. ‏עֲפוּלָה‏‎, arab. العفولة = *al-ʻAfūlaḧ*) – miestas šiaurės Izraelyje, Šiaurės apskrityje, 40 km į pietryčius nuo Haifos, Izraelio slėnyje.

Vilnų (ir Angoros ožkų vilnų) apdirbimas, cemento pramonė, kilimų audimas. Auginama ir prekiaujama javais, cukriniais runkeliais, aguonomis, naminiais gyvuliais. Afulos apylinkėse vykdoma marmuro gavyba. Veikia pedagoginis institutas.

Istorija
--------

Senovėje Afulos vietoje buvo izraelitų kaimas Ofelis, kuriame gimė biblinis veikėjas Gideonas. Viduramžiais čia įkurtas arabų kaimas Al Fula. XX a. pr. žydai išpirko šias žemes. 1925 m. sionistai įkūrė dabartinį Afulos miestą.

Sportas
-------

* Afulos „Hapoel" futbolo klubas.
* Senasis Afulos futbolo stadionas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Afula*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
| Prieraslio valsčiuslenk. *gmina Przerośl* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Palenkės vaivadija Palenkės vaivadija |
| **Apskritis** | Suvalkų apskritis Suvalkų apskritis |
| **Administracinis centras** | Prieraslis |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 3 035 |
| **Plotas** | 123,84 km² |
| **Tankumas** (2008) | 25 žm./km² |
|  |
| **Teritorijos kodas** | 2012042 |
| **Pašto kodas** | PL 16-427 |
| **Tel. kodas** | 87 |
|  |
| **Tinklalapis** | ug-przerosl.pbip.pl/ |

**Prieraslio valsčius** (lenk. *gmina Przerośl*) – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje. Valsčiaus centras – Prieraslis. Ribojasi su Dūbininkų, Jeleniavo, Pilypavo ir Vižainio valsčiais bei Suvalkų miestu. Valsčius priklauso Prieraslio Švč. Mergelės Marijos parapijai.

Istorija
--------

Teritorija priskirta Lietuvai pagal 1920 metų liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII–XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Įkurtas 1870 m. gegužės 31 d. jam priskirtas ir miesto teisių netekęs Prieraslis. Dalį valsčiaus sudaro 1919–1954 m. egzistavusio Pavluvkos valsčiaus teritorija. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Paviršiaus struktūra
--------------------

Pagal 2005 m. duomenis valsčiaus plotas yra 123,84 km², iš kurių:

* ariama žemė: 73 %
* miškai: 14 %
* vandens telkiniai: 13 %

Valsčius sudaro 9,47 % Suvalkų apskrities.

Demografija
-----------

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2008 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

| Aprašymas | Bendrai | Moterys | Vyrai |
| --- | --- | --- | --- |
| Gyventojai | **3035** | 100% | 1502 | 49,49% | 1533 | 50,51% |
| Gyventojų tankumas(Gyv./km²) | 24,51 | 12,13 | 12,38 |

Pagal 2005 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 2087,99 zlotai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Ančia, Blenda, Bučkai, Ivaniškės, Kruškos, Kživulka, Lanovičių Dužė, Lanovičių Malė, Morgiai, Nova Pavluvka, Nova Prieraslis, Olšanka, Pravų Lasas, Prieraslis, Prieraslio Kolonija, Pželomka, Pžistainė, Rakuvekas, Romanuvka, Stara Pavluvka, Šmieciuchuvka, Verselė, Zažečė, Zusenkas.

Valsčiaus gamta
---------------

Dalis valsčiaus teritorijos yra Suvalkų kraštovaizdžio parke. Valsčiuje teka Blindės upė. Taip pat valsčiuje yra Jotvingių pilkapio draustinis.

### Ežerai

Valsčiuje yra šie ežerai:

* Bočnė (0,52-0,58 km²);
* Košcielnis (0,5516 km²);
* Kreivasis (0,47-0,52 km²).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dziennik Praw, rok 1870, tom 70, nr. 241, psl. 93.
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-11 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSuvalkų apskrities valsčiai |
| --- |
|  |
| 
Bakalariavos valsčius • Jeleniavo valsčius • Pilypavo valsčius • Prieraslio valsčius • Račkų valsčius • Rūtelės valsčius • Suvalkų valsčius • Šipliškės valsčius • Vižainio valsčius  |  |

 |
| ***Afrikos ekspresas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Africa Express |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Michele Lupo |
| Scenaristas (-ai) | Mario AmendolaBruno Corbucci |
| Vaidina | Giuliano GemmaUrsula AndressJack Palance |
| Metai | 1975 |
| Žanras | nuotykių |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Afrikos ekspresas** (angl.  *Africa Express*) – 1975 m. Italijoje sukurtas ir Rodezijoje nufilmuotas nuotykių filmas.

Po metų pasirodė filmo tęsinys „Safari ekspresas".

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Antrojo pasaulinio karo metais anglų karininkas Robertas Prestonas, apkaltintas išdavyste, pabėgo į Afriką, kur, metams bėgant, tapo sėkmingu verslininku, organizuojančiu safarius bei nelegaliai tiekiančiu laukinius žvėris į Europos zoologijos sodus.

Džonas Baksteris, visur keliaujantis su savo šimpanze, taip pat rengia safarius bei svajoja uždirbti pinigų benzino kolonėlei Detroite. Kartą jis džiunglėse sutinka paslaptingą merginą Madeleinę, persekiojamą Prestono žmonių. Baksteris padeda jai pasprukti ir taip tampa įtakingojo verslininko priešu...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Giuliano Gemma – Džonas Baksteris
* Ursula Andress – Madeleinė Kuper
* Jack Palance – Viljamas Hanteris / Prestonas
* Giuseppe Maffioli – tėvas Gaspareto
* Luciana Turina – Lili
* Rossana Di Lorenzo – Mitsė
**Tengri** – senovės klajoklių tengristų sudievintas dangus, dangaus dievas. Šį dievą garbino mongolų, tiurkų, šiongnų, šianbų, bolgarų ir hunų klajoklių gentys. Tengri „amžinojo dangaus" dievo oficialus simbolis nežinomas, tačiau daugelis jį sieja su saule, „pasaulio medžiu" ir baltąja žąsimi.

Tengri supratimai
-----------------

### Šiongnų Tengri

Tengri šiongnų veikaluose buvo siejamas su Cheng Li.

### Mongolų Tengri

Mongolai teigė, kad pagrindinės jų garbinamosios būtybės buvo „Dangaus tėvas" (*Tengri, Tenger Etseg*) ir „Motina Žemė" (Eje, Gazar Eej). Čingischanas kvietė garbinti Tengri, nors šis dievas ir buvo beasmenis begalinis dangaus skliautas, kuris turėjęs giminaičių (manoma du sūnūs).

Tengristai dar teigė, kad šamanas Geseris buvo dievo Tengri įsikūnijimas, kuris atvyko iš dangaus gelbėti paprastų žmonių. Jo garbei sukurtas istorinis epas „Karalius Geseris".

### Bolgarų Tengri

Pas bolgarus Tengri buvo vadinamas pagrindiniu „Dangaus dievu – tėvu" Tangra. Jo vyriausieji šamanai buvo visi valdę chanai.

### Tiurkų Tengri

*Tengri* senovės tiurkų rašte.
Tengri („Mėlynojo dangaus dievas") buvo svarbiausias tiurkų genties panteono dievas, kontroliuojantis visą visatą. Senovės tiurkų mitologijoje Tengri buvo vaizduojamas baltos spalvos žąsimi, kuri skraidė virš nesibaigiančios erdvės skliautu – laiku. Po šia erdve gyveno Ak Ana („Baltoji motina"), kuri vieną kartą pasikvietė Tengri ir jie kartu įkūrė pasaulį. Taip pat Ak Ana pagimdė Er Kishi, kuris siekė pasaulio gyventojus neigiamai suklaidinti. Tuo metu Tengri priėmė naująjį vardą (Tengri Ülgen) ir pasitraukė valdyti visatą iš dangaus.

Iki viduramžių tiurkų chanai buvo laikomi Tengri vaikais, dievo atstovais žemėje.

Tradiciškai tiurkų protėviai buvo animistai ir gamtos garbintojai. Jie gerbė dangaus dievus ir gamtos jėgas. Jų tikėjimuose dangus buvo siejamas su Tengri.

Mahmud al-Kashgari teigė, kad Tengri vertė visiems augti ir klestėti, todėl tiurkų kalbose atsirado būdvardis *tengri*, kuris reiškė „dievišką", „grandiozinį". Manoma, kad šis žodis atsirado VI amžiuje pr. m. e.

Toks Tengri supratimas buvo ir tarp hunų genčių.

Įdomūs faktai
-------------

*Tengri* labai primena savo reikšme kinų terminą *tian*.

Tangros kalnai Livingstono saloje yra pavadinti Tengri dievo garbei kaip ir aukščiausia Kazachstano vieta Chan Tengris/

Nuorodos
--------

* http://www.ethnikoi.org/ Archyvuota kopija 2007-05-29 iš Wayback Machine projekto. Tinklalapis apie Tengri. (Ang.)
* http://www.face-music.ch/ Kitas tinklalapis apie Tengri. (Ang.)
**Bendrinė kalba** – pavyzdinė, sunorminta nacijos ar tautos kalba. Ji gali būti rašomoji ir šnekamoji. Vartojama visose srityse: literatūroje, žiniasklaidoje, mene (pvz. kine, TV filmuose, teatre), mokslo reikalams, oficialioje ir buitinėje žodinėje kalboje bei daugybėje kitų sričių.

Lietuvių bendrinės kalbos periodizacija
---------------------------------------

Prof. J. Palionis lietuvių rašytinę (bet ne visada bendrinę) kalbą periodizuoja taip:

* I. Lietuvių literatūrinė kalba ikinacionaliniu periodu – lietuvių senųjų raštų kalba (XVI–XVIII a.):

1. Lietuvių literatūrinė kalba XVI–XVII a.;
2. Lietuvių literatūrinė kalba XVIII a.

* II. Lietuvių literatūrinė kalba nacionaliniu periodu:

1. Lietuvių literatūrinė kalba XIX a. pirmoje pusėje ir viduryje (iki 1883 m.);
2. Lietuvių literatūrinė kalba XIX a. pab. – XX a. pr. (1883–1919 m.);
3. Lietuvių literatūrinė kalba Lietuvos Respublikos metais (1919–1940 m.);
4. Lietuvių literatūrinė kalba tarybinės santvarkos sąlygomis (nuo 1940 m.).

Kiekvieno laikotarpio bendrinė kalba turi savitų stiliaus, rašybos, leksikos, morfologijos, fonetikos ir kitų ypatybių.

Susiję terminai
---------------

*Literatūros manifestas* - idėjinių ir estetinių principų deklaracija, skelbiama besiformuojančios naujos srovės, judėjimo ar grupės vardu.  

*Literatūrinė įtaka* - vieno rašytojo pažiūrų ir meninio vaizdavimo poveikis kito kūrybai.  

*Literatūros kritika* - gyvenamojo meto grožinės literatūros kūrinių nagrinėjimas, aiškinimas ir vertinimas.  

*Literatūros istorija* - literatūros mokslo šaka, kurios objektą sudaro istorinė chronologinė senosios raštijos ir vėlesnės grožinės literatūros srovių, žanrų, stilių raida bei rašytojų vieta ir vertė šioje raidoje.  

*Literatūros sociologija* - tarpinė socialinių ir humanitarinių mokslų disciplina, tyrinėjanti literatūros ir socialinės aplinkos santykį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jonas Palionis. Lietuvių literatūrinės kalbos istorija. – Vilnius: Mokslas, 1979
2. ↑  Jonas Palionis. Lietuvių literatūrinė kalba XVI–XVII a. – Vilnius: Mintis, 1967
3. ↑  Jonas Palionis. Lietuvių rašomosios kalbos istorija – Vilnius: „Mokslo ir enciklopedijų leidykla", 1995
**Antanas Dambrauskas** (lenk. *Antoni Dąbrowski*, 1896 m. gegužės 8 d. Kovališkiai prie Kauno – 1947 m. balandžio 16 d. Kaunas) – SJ, Lietuvos kunigas, teologas.

Biografija
----------

Nuo 1918 m. jėzuitas, Jėzuitų misijų Vakarų Ukrainoje ir Vakarų Baltarusijoje vienas organizatorių. Iki 1925 m. teologiją ir filosofiją studijavo Sankt Peterburgo dvasinėje akademijoje, Novi Sonče, Krokuvoje ir Romoje, Popiežiškajame Grigaliaus universitete. 1923 m. įšventintas kunigu.

1925-1931 m. Albertino (Slanimo apskritis) jėzuitų misijos dvasios tėvas ir noviciato magistras, neounitų parapijos administratorius, 1931-1933 m. Popiežiškosios Rytų seminarijos Dubne (Voluinė) rektorius, 1933-1938 m. Rytų misijų superioras, 1938-1940 m. Albertino misijos rektorius. Antrojo pasaulinio karo metais kunigavo Šiauliuose, Pagryžuvio jėzuitų noviciato rektorius. Nuo 1944 m. dėstė teologiją ir filosofiją Kauno kunigų seminarijoje.

1927-1934 m. lotynų, lenkų ir rusų kalbomis paskelbė studijų apie misijų jėzuitų veiklą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Antanas Dambrauskas (1896)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 438 psl.
| **Antanas Butkus** |
| --- |
| Gimė | 1918 m. birželio 20 d.Piepaliai, Baisogalos valsčius |
| Mirė | 1997 m. spalio 6 d. (79 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | Lietuvos agronomas, biochemikas, visuomenės veikėjas, agronomijos daktaras. |

**Antanas Butkus** (1918 m. birželio 20 d. Piepaliai, Baisogalos valsčius – 1997 m. spalio 6 d. Vilnius) – Lietuvos agronomas, biochemikas, visuomenės veikėjas, agronomijos daktaras.

Biografija
----------

1939-1942 m. mokėsi žemės ūkio akademijoje Dotnuvoje. 1943 m. pasitraukė į Vokietiją. 1948 m. Bonos universitete įgijo agronomijos daktaro laipsnį.

1949 m. persikėlė į Naująją Zelandiją. 1951 m. įsteigė Dirvožemio tyrimo laboratoriją ir jai vadovavo. 1954-1962 m. dirbo mėsos pramonėje. 1958 m. išrinktas N. Zelandijos mėsos tyrimo instituto ir Vandens apsaugos tarybos nariu. Naujosios Zelandijos lietuvių bendruomenės steigėjas, jai kelerius metus vadovavo.

Nuo 1962 m. gyveno JAV. 1962-1984 m. Klyvlendo (Ohajo valstija) klinikų Lipidų tyrimo laboratorijos vedėjas. Tyrinėjo riebalų ir prostaglandinų metabolizmą, riebalų įtaką kraujagyslių ligoms. Dalyvavo JAV lietuvių bendruomenės veikloje, 1967 m. tarybos narys, 1968 m. Ohajo apygardos pirmininkas, 1979 m. valdybos pirmininkas. 1980 m. įsteigė JAV lietuvių bendruomenės Socialinių reikalų tarybą ir jai vadovavo. Nuo 1968 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos narys, nuo 1969 m. valdybos vykdomasis vicepirmininkas. 1997 grįžo į Lietuvą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Antanas Butkus (1918)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 672 psl.
**Antanas Dambrauskas** (1911 m. vasario 10 d. Norkūnai, Rokiškio valsčius – 1995 m. lapkričio 21 d. Druskininkai) – Lietuvos vertėjas, rašytojas.

Biografija
----------

1936 m. baigė klasikinę filologiją Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Dirbo mokytoju, dėstė Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje. 1945 m. sovietinio saugumo suimtas, nuteistas 10 m. kalėti. Kalintas Čeliabinsko sr. Kazachijos, Kemerovo sr. Omsko lageriuose. 1956 m. grižo į Lietuvą, iki 1976 m. dirbo Druskininkų vaikų sanatorijoje.

Išvertė antikos rašytojų kūrinių:

* Vergilijus. Eneida, 1967 m. Bukolikos. Georgikos, 1971 m.
* Homeras. Odisėja, 1979 m. Iliada, 1981 m.
* Sofoklis. Tragedijos, 1974 ir 1984 m.
* Aristofanas. Plautas, Terencijus, komedijos.
* Ovidijus. Metamorfozės, 1979 m.

Bibliografija
-------------

* Viskas praeina, lagerio atsiminimai, 1991 m.

Įvertinimas
-----------

* Druskininkų garbės pilietis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Kubilius. *Antanas Dambrauskas (1911)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 439 psl.
| **Antanas Dvarionas** |
| --- |
|  |
| Nando vaidmuo Eženo d'Albero muzikinėje dramoje "Pakalnė" |
| Gimė | 1899 m. balandžio 25 d.Rusija Liepojoje, Latvija |
| Mirė | 1950 m. gegužės 18 d. (51 metai)Kanada Toronte, Kanada |
| Tėvai | Dominykas Dvarionas |
|  |
| Veikla | Lietuvos dainininkas (tenoras), vargonininkas, chorvedys |

**Antanas Dvarionas** (1899 m. balandžio 25 d. Liepojoje, Latvija – 1950 m. gegužės 18 d. Toronte, Kanada) – dainininkas (tenoras), vargonininkas, chorvedys.

Biografija
----------

Tėvas Dominykas Dvarionas (1859–1929) buvo vargonininkas, chorvedys, muzikos instrumentų derintojas. Vadovavo Liepojos lietuvių chorams, vargonininkavo bažnyčiose, dalyvavo ir kitokioje kultūrinėje veikloje. Išaugino 12 vaikų ir beveik visus išleido į mokslus; dauguma jų pasižymėjo ir muzikiniais gabumais, o Antanas, Balys, Valerijonas, Kazimieras, Julija ir Eugenija tapo muzikais profesionalais. Muzikais išaugo nemaža jų vaikų ir vaikaičių.

Peterburge studijavo kalnų inžineriją ir muziką. Po Pirmojo pasaulinio karo apie dvejus metus dainavo Liepojos operoje, su savo broliais sudarė vokalinį sekstetą ir dažnai koncertuodavo.

Apsigyvenęs Kaune, apie 13 metų dirbo Valstybės teatre, tvarkė užkulisinę muziką, atliko mažesnes partijas operų spektakliuose ir retkarčiais grodavo simfoniniame orkestre. Kaune suorganizavo pramoginės muzikos orkestrą ir reiškėsi kaip estrados dainininkas.

Pasitraukęs iš Lietuvos, keletą metų gyveno Kopenhagoje (Danija), ten vadovavo lietuvių chorui ir surengė koncertų. 1948 m. atvykęs į Kanadą, keletą metų vargonininkavo ir vadovavo Toronto lietuvių parapijos chorui.

Literatūra
----------

* Juozas Gaudrimas. Balys Dvarionas, 1982 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
**Tom Poti** (g. 1977 m. kovo 22 d. Vorčesteryje, Masačiusetse, JAV) yra ledo ritulio žaidėjas žaidžiantis gynėjo pozicijoje NHL Vašingtono „Capitals" komandoje. 1992-93 m. žaidė St. Peter, o 1993-94 m. Cushing aukštosios mokyklos ledo ritulio komandoje, bei Bostono miesto ledo ritulio lygoje (MBHL), bet vėliau vėl sugrįžo į Cushing aukštosios mokyklos ledo ritulio komandą, kurioje praleido dar du sezonus. Su Bostonu universitetu Hockey East lygoje tapo naudingiausiu žaidėju. 1996 m. NHL naujokų biržoje 3 rate 59 šaukimu Tomą Potį pašaukė Edmontono „Oilers" komanda. 2001 m. kovo 19 d. po beveik 4 sezonų joje žaidėjas buvo iškeistas Niujorko „Rangers" komandai. 2002 m. Tomas Potis žaidė JAV vyrų ledo ritulio rinktinėje žiemos olimpinėse žaidynėse, kur laimėjo sidabro medalį. Per 2004-05 m. NHL lokautą žaidėjas niekur nežaidė. 2006 m. vasarą Tomas Potis pasirašė sutartį su Niujorko „Islanders" komanda. 2007 m. liepos 1 d. pasirašė sutartį su Vašingtono „Capitals" komanda.

Apdovanojimai
-------------

* 1996-97 m. Hockey East lygos pirmoji naujokų komanda
* 1997-98 m. NCAA Rytų pirmoji komanda
* 1998-99 m. NHL naujokų komanda
* 2002-03 m. NHL visų žvaigždžių komanda

Nuorodos
--------

* NHL.com svetainė apie žaidėją
* Duomenys apie žaidėją[neveikianti nuoroda]

1. ↑   Archyvuota kopija 2008-03-09 iš Wayback Machine projekto.