recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°51′26″š. pl. 22°43′32″r. ilg.﻿ / ﻿55.857094°š. pl. 22.725434°r. ilg.﻿ / 55.857094; 22.725434

|  Vidsodžio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Kelmės |
| **Savivaldybė** | Kelmės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vidsodis |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1939 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Vidsodžio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Vidsodžio kaime, prie Luokės - Šaukėnų kelio. Liaudies architektūros formų.

Istorija
--------

Galinis fasadas
Per 1922 m. žemės reformą būsimai bažnyčiai paskirti 8 ha žemės. 1924 m. pastatyta klebonija, 1925 m. kapinėse – laikina bažnyčia, buvo Kuršėnų parapijos filija. Kunigo A. Ragažinsko rūpesčiu 1930 m. įkurta parapija. Klebonas Zigmantas Syrius su parapijiečiais 1939 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, kryžminio plano, vienabokštė. Įrengti 3 altoriai. Šventorius apmūrytas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°41′51″ š. pl. 25°24′38″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69750°š. pl. 25.41056°r. ilg.﻿ / 54.69750; 25.41056

|  Vilniaus (Naujosios Vilnios) Šv. Kazimiero bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Naujosios Vilnios |
| **Savivaldybė** | Vilniaus miestas |
| **Gyvenvietė** | Vilnius |
| **Adresas** | Palydovo g. 15 |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1911 m. |
| **Stilius** | Neogotika |

 *Kitos reikšmės – Šv. Kazimiero bažnyčia.*
**Vilniaus (Naujosios Vilnios) Šv. Kazimiero bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Vilniaus rytinėje dalyje, Naujojoje Vilnioje. Mišios vyksta lenkų ir lietuvių kalbomis.

Istorija
--------

Bendras vaizdas
Rokantiškėse (manoma, kad Vilnios kairiajame krante, prie pilies) iki 1542 m. pastatyta bažnyčia. 1588 m. jai paskirti 9 kaimai. 1621 m. bažnyčios valdos paimtos, liturginiai reikmenys perduoti Vilniaus Antakalnio bažnyčiai.

Tolumoje Naujosios Vilnios Šv. Kazimiero bažnyčia, vaizdas iš Pergalės gatvės nuo kalno
1903 m. į Naujosios Vilnios psichoneurologinės ligoninės koplyčią paskirtas kunigas. Į čia vykstančias pamaldas galėjo ateiti apylinkių gyventojai. Vilniaus generalgubernatorius 1906 m. leido statyti bažnyčią ir laikinai laikyti pamaldas klebonijoje. Inžinierius A. Filipovičius-Dubovikas suprojektavo mūrinę bažnyčią. 1909 m. projektas koreguotas – atsisakyta dalies išorės puošybos.

1908–1911 m. pastatyta dabartinė bažnyčia (statybą prižiūrėjo technikas Severinas Govaltas, o nuo 1909 m. – inžinierius Kazimieras Dobošinskas). Po Antrojo pasaulinio karo klebonas Kazimieras Valeikis bažnyčią suremontavo.

Architektūra
------------

 Trėmimų aukoms skirtas kryžius
Bažnyčia istoristinė, kryžminio plano, vienabokštė, su trisiene apside. Vidus trijų navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora medinių statinių.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vilniaus (Naujosios Vilnios) Šv. Kazimiero bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 55°43′22″š. pl. 21°55′59″r. ilg.﻿ / ﻿55.7228°š. pl. 21.9331°r. ilg.﻿ / 55.7228; 21.9331

 *Kitos reikšmės – Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.*

|  Rietavo Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Plungės |
| **Savivaldybė** | Rietavo savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Rietavas |
| **Adresas** | Laisvės g. 2a |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1873 m. |
| **Stilius** | neoromanika |

**Rietavo Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rietave, pietrytinėje miesto dalyje, visa baltai nudažyta.

Istorija
--------

Manoma, kad pirmoji katalikų bažnyčia pastatyta iki 1529 m. 1539 m. minimas Rietavo klebonas. XVI a. antrojoje pusėje bažnyčia atiteko evangelikams reformatams; apie 1589 m. padedant Rietavo tijūnui Leonui Sapiegai, buvo grąžinta katalikams. 1596 m. įsteigta parapinė mokykla. Bažnyčiai dovanotas Labardžių kaimas 1608 m. sukeistas su Vatušiais. Nuo 1612 m. rašytos metrikų knygos.

1721 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Jai 1820 m. priklausė Daubakių, Degutalių, Vatušių ir Žalakiškės kaimai. Rietavo vikaras, vėliau altarista Silvestras Rucevičius (apie 1747–1831) parengė 2 religines lietuviškas knygas, kurių viena sulaukė keliolikos leidimų.

Bažnyčios interjeras
1846 m. leista statyti naują mūrinę bažnyčią (Gonsovskio iš Romos projektas). Pastatyta laikina mūrinė salė. 1853 m. vyskupas Motiejus Valančius pašventino būsimos bažnyčios kertinį akmenį. Statybai vadovavo architektas F. Štuleris iš Prūsijos. Dėl nekokybiškų statybinių medžiagų teko atsisakyti projekte numatyto vieno bokšto ir nuo pamatų mūryti du. Bažnyčios statybai Oginskiai išleido apie pusę milijono rublių (pradėjo statydinti Irenijus Oginskis 1853 m. o baigė jo sūnus Bogdanas Oginskis 1873 m.). Už 1863 m. sukilėlių rėmimą į Sibirą ištremtas Rietavo vikaras Adomas Dabkevičius (1872 m. grįžo į Kuršą) ir altarista Juozapas Stankevičius (ten 1870 m. mirė). Po Pirmojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota.

Architektūra
------------

Rietavo bažnyčia iš pietryčių pusės
Bažnyčia neoromaninė, lotyniško kryžiaus plano, bazilikinė, dvibokštė, su pusapskrite apside. Navos ir transepto sandūroje yra dar 1 bokštas. Vidus 3 navų, kurias dengia kryžminiai skliautai. Šventoriaus tvora metalinė, su mūriniais vartais. Netoli bažnyčios yra kapinės su koplyčia.

Literatūra
----------

* Rietavo krašto bažnyčios, vargonai ir vargonininkai (sud. Danutė Mukienė, tekstų autoriai Vytas Rutkauskas, Milda Vyšteinaitė, Donata Vitkienė). – Vilnius: Regionų kultūrinių iniciatyvų centras, 2008. – 50 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-818-04-5

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Istorija". 2014-07-03. Suarchyvuotas originalas 2016-03-06. Nuoroda tikrinta 2016-03-06.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rietavo Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Straipsnis apie F. A. Štulerį (lt) Archyvuota kopija 2016-02-14 iš Wayback Machine projekto.
* Rietavo bažnyčia Archyvuota kopija 2005-02-16 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°11′00″š. pl. 23°04′59″r. ilg.﻿ / ﻿55.183197°š. pl. 23.082973°r. ilg.﻿ / 55.183197; 23.082973


|  Stakių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Jurbarko |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajonas |
| **Gyvenvietė** | Stakiai |
| **Adresas** | Mituvos g. 6 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1821 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |
| **Klebonas** | Šarūnas Leskauskas |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Stakių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Stakių kaime, prie Veliuonos–Šimkaičių kelio. Turi klasicizmo architektūros bruožų. Regioninės reikšmės architektūros paminklas (unik. kodas 33951).

Istorija
--------

Pamituvyje (taip iki XX a. pradžios vadinti Stakiai) apie 1750 m. buvo pastatyta koplyčia. Ji 1806 m. buvo vieša, turėjo 2 altorius. Veliuonos klebonas 1815 m. prašė vyskupo leidimo pastatyti Pamituvyje bažnyčią, skirti kunigą.

Bažnyčios interjeras
1817 m. pastatyta klebonija, 1821 m. perstatyta koplyčia. Ji 1841 m. buvo Veliuonos parapijos filija. Bažnyčiai priklausė 1 valakas žemės. XIX a. (iki 1863 m.) veikė parapinė mokykla. Kunigas Motiejus Čiuzevičius dalyvavo 1863 m. sukilime. Už tai buvo ištremtas į Sibirą. 1872 m. grįžo į Kuršą. 1875 m. bažnyčią padidinta.

Stakių filialistas kunigas Feliksas Sereika (1844–1913 m.) pirkdavo draudžiamą lietuvišką spaudą ir ją dalydavo parapijiečiams. Jis pastatė kleboniją. Klebono A. Gečiaus vadovaujamas raseiniškis Bronikauskas 1909 m. atnaujino bažnyčios vidų.

1906 m. gegužę–1907 m. sausį bažnyčios kuratu buvo Vaižgantas. Jo rūpesčiu buvo gautas Žemaičių vyskupo leidimas sutuokti jaunavedžius Stakių bažnyčioje, užuot važiavus į Girkalnį, jis pradėjo vietos vaikams rengti lietuviškas tikybos pamokas. Ėmėsi iniciatyvos blaivinti vietinį jaunimą, nutraukė girtų muštynių tradicijas, ragino parapijiečius atsisakyti sveikatos gadinimo.

Klebonas Romualdas Macevičius (1931–1988 m.; Stakiuose 1956–1988 m. palaidotas šventoriuje) suremontavo bažnyčią, įvedė centrinį šildymą, pastatė kleboniją. Parapija garsėja Šv. Antano Paduviečio atlaidais.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi klasicizmo architektūros bruožų, yra stačiakampio plano, su portiku, apside ir bokšteliu. Netoli bažnyčios stovi aukšta, masyvi medinė varpinė. Šventoriaus priekyje, pietvakariniame kampe, pastatytas akmeninis lurdas su niša ir skulptūra.

Bažnyčioje sumontuoti meistro A. Montvilo vargonai.

Galerija
--------

* 2009 m.
* 2017 m.
* Galinė dalis
* Vargonai
* Klausykla
* Akmuo „Nežinomam parapijiečiui"
* Antkapinis paminklas
* Atminimo lenta ant pamato
* Smailės kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2017-03-15.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Stakių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Stakių Šv. Antano Paduviečio parapija
*Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*
Koordinatės: 55°49′27.23″ š. pl. 21°53′18.02″ r. ilg.﻿ / ﻿55.8242306°š. pl. 21.8883389°r. ilg.﻿ / 55.8242306; 21.8883389


|  Stalgėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Plungės |
| **Savivaldybė** | Plungės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Stalgėnai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1918 m. |

**Stalgėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – katalikų bažnyčia, stovinti Plungės rajone, Stalgėnų kaime, prie kelio  **164**  Mažeikiai–Plungė–Tauragė , Minijos kairiajame krante. Parapijos teritorija apima Stalgėnų, Stalgo, Luknėnų ir Rapšaičių kaimus.

Istorija
--------

Stalgo kaimo ūkininkai Petras ir Petronėlė Stoniai būsimai bažnyčiai dovanojo savo ūkį su pastatais ir 15 ha žemės. Plungės klebono Povilo Pūkio rūpesčiu pagal inžinieriaus Kačanausko projektą 1918 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Medieną dovanojo M. Oginskienė.

1918 m. lapkričio 23 d. bažnyčią konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. Vietovę, kurioje pastatyta bažnyčia, nutarta vadinti Stalgėnais. 1921 m. įkurta parapija.

2012 m. rugsėjo 29 d. medinė bažnyčia nukentėjo nuo padegėjo. Ji buvo padegta ant pastato užmetus degantį deglą. Tačiau nors liepsnos apgadino statinį, nuo lietaus permirkusios lentos nespėjo įsidegti, ugnis buvo pastebėta ir užgesinta laiku. Gaisro nebūta didelio, todėl ugniagesiai naktį į šį gaisrą nebuvo kviesti. Tiriant įvykį nustatyta, kad Stalgėnų bažnyčią padegti bandė tas pats asmuo, padegęs tais pačiais metais Paštuvos ir Kulautuvos bažnyčias.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano (24 × 12 m), vienabokštė, su apside, 2 bokšteliais. Įrengti 5 altoriai. Šventoriaus tvora medinių statinių su betoniniais stulpeliais.

Galerija
--------

* Bažnyčios remontas 2006 m.
* 2011 m.
* 2020 m.
* Galinis fasadas
* Apsidė
* Didžiojo bokšto smailės kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  14 bažnyčių, kurios po nepriklausomybės atkūrimo degė Lietuvoje. 15min.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Stalgėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Stalgėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus parapija (vyskupijos informacija)
* Stalgėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia (*facebook.com*)
* Bažnyčios interjero panoramos (*panoramas.lt*)
Koordinatės: 54°58′33″š. pl. 25°50′44″r. ilg.﻿ / ﻿54.975734°š. pl. 25.845448°r. ilg.﻿ / 54.975734; 25.845448


|  Pavoverės Šv. Kazimiero bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Švenčionių |
| **Savivaldybė** | Švenčionių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pavoverė |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1775 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

 *Kitos reikšmės – Šv. Kazimiero bažnyčia.*
**Pavoverės Šv. Kazimiero bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pavoverės kaime, 5 km į rytus nuo Pabradės, netoli kelio  **102**  Vilnius–Švenčionys–Zarasai . Liaudies architektūros formų, turi klasicizmo elementų. Architektūros paminklas (unik. kodas 36258). Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

Įrašas drobėje apie J. Pilsudskio krikštą

Istorija
--------

Pavoverės dvaro savininkai Sorokos 1775 m. pastatė medinę bažnyčią. 1781 m. minima parapinė mokykla. 1851 m. bažnyčia atnaujinta, pastatyta varpinė. Klebonas Bronislovas Jaura 1967 m. bažnyčią išdažė.

1867 m. gruodžio 3 d. šioje bažnyčioje pakrikštytas Juozas Pilsudskis (1867-1936), gimęs netoliese esančiame Zalavo dvare. Ant vargonų choro turėklo kabo 1,71x1,21 cm dydžio atminimo drobė su užrašu lenkų kalba „*Sorokpolės bažnyčia. Maršalo Jozefo Pilsudskio – Tautos Vado krikšto vieta. Nuo šios žemės sūnų.*"

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi klasicizmo elementų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija
--------

* Bažnyčios interjeras
* Bažnyčia su varpine
* Varpinė
* Šv. Elena šventoriuje
* Vartai, 2017 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2017-12-12.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pavoverės Šv. Kazimiero bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Pavoverės Šv. Kazimiero parapija Archyvuota kopija 2017-07-04 iš Wayback Machine projekto.
* Pavoverės Šv. Kazimiero bažnyčia (*panoramas.lt*)
Koordinatės: 54°41′34″ š. pl. 25°16′43.50″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69278°š. pl. 25.2787500°r. ilg.﻿ / 54.69278; 25.2787500

|  Vilniaus Šv. arkangelo Rapolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Vilniaus II |
| **Savivaldybė** | Vilniaus miestas |
| **Gyvenvietė** | Vilnius |
| **Adresas** | Šnipiškių g. 1 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1709 m. |
| **Stilius** | barokas |

**Vilniaus Šv. arkangelo Rapolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šnipiškėse, Neries dešiniajame krante. Vėlyvojo baroko stiliaus. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Istorija
--------

Bažnyčios vaizdas XX a. pradžioje
Bažnyčios interjeras
Vilniaus vaivada Kazimieras Sapiega 1697 m. jėzuitams dovanojo Šnipiškes. Jose Mykolas Kazimieras Radvila ir Mykolas Košicas 1702 m. pradėjo statyti bažnyčią. Statybai vadovavo meistrai jėzuitai Hiacintas Ptakas ir Jurgis Šikas. 1709 m. sumūrytos sienos ir vieno bokšto 2 tarpsniai. 1752 m. pagal architektų J. Dyderšteino ir J. Nezemkausko projektą pastatyti bokšto trečias ir ketvirtas tarpsniai. XVIII a. antrojoje pusėje pastatytas antras bokštas. 1752 m. įrengtas didysis altorius.

1703–1740 m. pastatytas vienuolynas, 1715–1739 m. – ūkiniai pastatai. 1773 m. bažnyčia ir vienuolynas perduoti pijorams. 1791 m. įkurta parapija. Pijorai 1799 m. vienuolyną pardavė caro valdžiai. Ši vienuolyne įrengė kareivines. Bažnyčia nuo 1799 m. neveikė. Ji 1824 m. suremontuota ir pašventinta, 1831–1832 m. paversta kariniu sandėliu.

1857–1858 m. rekonstruotas vienuolynas, 1860 m. remontuota bažnyčia. Klebonas Jonas Menutis 1865 m. ištremtas. Klebonas ir Vilniaus dekanas Stanislovas Petravičius 1870 m. iš vyskupijos valdytojo gavęs naujus apeigynus su rusiškais tekstais jų neišdalino klebonams, bet demonstratyviai sudegino ir už tai buvo ištremtas. 1894 m. nugriauta klebonija, stovėjusi į rytus nuo bažnyčios.

1975 m. bažnyčia restauruota pagal architekto Giedriaus Lauciaus projektą.

1904 m. rugpjūčio 14d. šioje bažnyčioje susituokė Antanas Smetona ir Sofija Chodakauskaitė–Smetonienė.

Architektūra
------------

Šv. Rapolo bažnyčios ir jėzuitų vienuolyno ansamblis
Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, turi ir rokoko bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė, bazilikinė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora tinkuoto mūro.

Šaltiniai
---------

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vilniaus Šv. arkangelo Rapolo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Šv. Arkangelo Rapolo bažnyčia
Koordinatės: 54°27′13″š. pl. 25°30′40″r. ilg.﻿ / ﻿54.453523°š. pl. 25.511012°r. ilg.﻿ / 54.453523; 25.511012

|  Turgelių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Šalčininkų |
| **Savivaldybė** | Šalčininkų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Turgeliai |
| **Adresas** | Tylioji g. |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1850 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

Įrašas epitafijoje: *Tadeusz Dobrostanski Wierzbowicz 1763+1839*
**Turgelių Šv. Felikso de Valua koplyčia** – mauzoliejinė Kobylinskių šeimos koplyčia, stovinti Turgelių kaimo veikiančiose kapinėse, Šalčininkų rajone, 18 km į šiaurę nuo Šalčininkų, prie kelio į Mikniškes.

Šoninis fasadas su epitafija (į plento pusę)
Prie įėjimo iš abiejų pusių – antkapiniai Kobylinskių paminklai
Pavadinta trinitorių ordino įkūrėjo Felikso de Valua (pranc. *Félix de Valois*) vardu. Netoli koplyčios yra Vilniaus universiteto rektoriaus teisininko, ekonomisto Simono Malevskio (1760-1832) kapas.

Koplyčia yra architektūros paminklas, įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 1788).

Istorija
--------

Dvarininkų Jozefo ir Kotrynos Kobylinskių šeimos memorialinė koplyčia pastatyta 1850 m. Kobilinskiai į šias vietas atkeliavo 1834 m. įsigiję Merkinės dvarą. Koplyčia stūkso Turgelių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijos kapinių kalnelyje gausių palaidojimų apsuptyje.

Turgelių bažnyčios statybos metais XX a. pradžioje koplyčioje buvo laikomos pamaldos.

Architektūra
------------

Koplyčios statinys yra rotondinio tūrio, su kupolu, darnių formų, vėlyvojo klasicistinio stiliaus pastatas su priestatais. Rotondinę koplyčią gaubiantis kupolas užbaigtas kvadratiniu bokšteliu, o du žemesni stačiakampiai priestatai dengti dvišlaičiais stogeliais. Vietinė statybinė medžiaga – lauko akmenys klasicistinį statinį papildo liaudiška išraiška.

Kitos panašios, apvalaus plano koplyčios:

* Didžiokų koplyčia (Molėtų raj.)
* Nariūnų koplyčia (Zarasų raj.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Cmentarze, indeksacja polskich grobów i epitafiów. Turgiele
2. ↑  „Koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2016-05-15.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Turgelių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Turgelių seniūnija Archyvuota kopija 2018-09-09 iš Wayback Machine projekto.
* Kaplica grobowa Kobylińskich (nuotraukos)
Koordinatės: 55°29′12″š. pl. 23°47′49″r. ilg.﻿ / ﻿55.486778°š. pl. 23.796954°r. ilg.﻿ / 55.486778; 23.796954


|  Pilionių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Kėdainių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pilioniai |
| **Statybinė medžiaga** | geltonų plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1934 m. |

**Pilionių Šv. Elenos koplyčia** – neveikianti koplyčia Kėdainių rajone, Dotnuvos seniūnijoje, Pilionių kaime, stūksanti ant medžiais apaugusio Pilionių (Naujaupio) piliakalnio, esančio tarp Dotnuvėlės upės tvenkinio ir kelio  **144**  Jonava–Kėdainiai–Šeduva .

Koplyčia 10x10 m dydžio, sumūryta iš geltonų plytų, mauzoliejinė, su išlikusiu laidojimo rūsiu. Stačiame vakariniame šlaite link jos veda platūs betoniniai laiptai. Arkinės langų angos užmūrytos baltomis silikatinėmis plytomis, gretima teritorija apaugusi krūmokšniais. Kalvos papėdėje stovi fundatorių Girštautų atminimo kryžius (1997 m.). Piliakalnis su papėdės gyvenviete 1992 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 5157).

2014 m.

Istorija
--------

Pasakojama, jog piliakalnį kepurėmis supylę švedai ar kad ant piliakalnio buvęs aukuras. Naujaupės dvaro savininkai Girštautai piliakalnį vadino *Aukso kalneliu*. Anksčiau jame buvusios sentikių kapinės. Vladas Girštautas pastatydino čia mūro koplyčią 1934 m. Ją statant buvo apardyta piliakalnio aikštelė su kultūriniu sluoksniu, rasta puodų šukių, gyvulių kaulų, anglių. Radiniai neišliko. Mirus Girštautų dukrai Elenai, koplyčioje pradėti švęsti jos vardo atlaidai.

Sovietmečiu Pilionių kolūkio pirmininkui Petrui Samulevičiui leidus, koplyčioje skulptorius Algirdas Bosas apie 1970 m. turėjo įsirengęs dirbtuves. Tačiau sutvarkytas statinys nuošalioje vietoje traukė vandalų dėmesį, sunku buvo jį prižiūrėti, todėl menininkas iš jo vėliau išsikėlė.

Atgimimo metais, apie 1995 m. koplyčia Pilionių gyventojų ir Krakių parapijos rūpesčiu buvo sutvarkyta, papuošta, atnaujinti šv. Elenos atlaidai. Neilgai trukus koplyčia nukentėjo gaisre, išdegė vidus, nebeliko vitražinių langų.

Nuotraukos
----------

* 2016 m. kovo mėn.
* Koplyčios interjeras
* Bokštelio kryžius
* Atminimo kryžius koplyčios statytojui

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Piliakalnis su koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2015-12-22.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pilionių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

* Pilionių piliakalnis (*kedainiutvic.lt*)
* Naujaupis (*piliakalniai.lt*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°42′37″ š. pl. 24°13′36″ r. ilg.﻿ / ﻿54.71028°š. pl. 24.22667°r. ilg.﻿ / 54.71028; 24.22667

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*

|  Vilūnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Kaišiadorių |
| **Savivaldybė** | Kaišiadorių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vilūnai |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1810 m. |

**Vilūnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Vilūnų kaime, 0,5 km į rytus nuo kelio  **129**  Antakalnis–Jieznas–Alytus–Merkinė .

Istorija
--------

Vilūnuose 1810 m. Tadas Orvidas pastatė akmenų mūro unitų bažnyčią. 1822 m. Rusijos imperijos valdžia uždraudė Vilūnuose gyventi unitų dvasininkui, nes netoliese, Kruonyje, buvo stačiatikių cerkvė. 1839 m. panaikinus bažnytinę uniją, bažnyčia perduota stačiatikių dvasininkijai, kuri čia įrengė cerkvę. Tik 1922 m. bažnyčia atiduota katalikams.

1923 m. įkurta parapija. Pirmojo klebono Juozapo Pužyckio rūpesčiu cerkvė pertvarkyta į bažnyčią, pastatyta medinė zakristija. 1960 m. kunigo Igno Milašiaus iniciatyva iš abiejų pusių pristatyta akmenų mūro zakristija.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu ant stogo. Šventorių juosia medinių stulpelių tvora. Jame stovi medinis kryžius.

* 
* 
* Bažnyčia 2014 m.Bažnyčia 2014 m.
*Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*
Koordinatės: 56°02′26″š. pl. 21°48′58″r. ilg.﻿ / ﻿56.040597°š. pl. 21.816077°r. ilg.﻿ / 56.040597; 21.816077


|  Platelių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Plungės |
| **Savivaldybė** | Plungės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Plateliai |
| **Adresas** | Didžioji g. 15 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1744 m. |

**Platelių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Platelių miestelyje, šalia Platelių dvaro parko.

Istorija
--------

Šv. Petro ir Povilo bažnyčia yra viena seniausių Lietuvoje. Ji pastatyta iš tašytų rąstų, joje išlikę daug XVIII a. paveikslų, liturginių rūbų ir reikmenų, vėliau bažnyčia ne kartą atnaujinta ir remontuota, tačiau jos išvaizda pasikeitė sąlyginai nedaug.

Pirmąją bažnyčią Plateliuose 1486–1526 m. pastatė LDK didikas Stanislovas Kęsgaila. Bažnyčia stovi ten pat, kur prieš Žemaitijos krikštą buvo pagoniškų apeigų vieta.

XVIII a. pradžioje Platelių miestas smarkiai nukentėjo nuo karo ir gaisro. Amžiaus viduryje klebonu čia paskirtas kunigas Juozapas Vaitkevičius. Jis organizavo Platelių ir Beržoro bažnyčių statybas.

Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios interjerą puošia didysis ir keturi šoniniai barokinės kompozicijos altoriai. Juos dabina kolonos, drožiniai ir paveikslais su sidabro aptaisais. Kairiojoje koplyčioje stovi rokoko stiliaus krikštykla su antvožu, kurioje laikomas švęstas vanduo ir krikšto aliejai. Virš jos – didelis šv. Jono Krikštytojo paveikslas. Krikštykla yra išlikusi nuo pat bažnyčios pastatymo. Bažnyčios šventoriuje palaidota viena paskutinių Platelių dvaro savininkių Marie Choiseul-Gouffier ir jos brolis Gabrielis Choiseul-Gouffier.

1744 m. klebonas J. Vaitkevičius su parapijiečiais pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Ją 1777 m. konsekravo vyskupas Jonas Domininkas Lopacinskis. 1771 ir 1791 m. įsteigtos altarijos. 1804 m. minima parapinė mokykla. 1820 m. bažnyčiai priklausė Pamedinčių ir Surblių kaimai. 1841 m. Plateliuose gyveno 4 kunigai.

1899 m. pastatyta dabartinė varpinė. Jonas Garalevičius 1909 m. bažnyčioje sumontavo naujus vargonus. 1908–1914 m. veikė „Saulės" draugijos skyriaus mokykla.

Architektūra
------------

Bažnyčia medinė, iš tašytų rąstų, kryžminio plano. Ant stogo – nedidelis barokinis bokštelis. Interjeras barokinis, įrengti 6 altoriai. Išskirtinės architektūros didysis altorius, sakykla su ažūriniu baldakimu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jos kampe įmūryta medinė varpinė.

Galerija
--------

* Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios altorius
* Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios vidus
* Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia

Išnašos
-------

1. ↑  LIETUVOS KELIAIS. Turisto žinynas. A.Semaška, 2008

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Platelių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Bažnyčios vargonai
* Platelių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia 1744 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°37′34″š. pl. 22°49′23″r. ilg.﻿ / ﻿54.626013°š. pl. 22.822953°r. ilg.﻿ / 54.626013; 22.822953

 *Kitos reikšmės – Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.*

|  Virbalio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Vilkaviškio |
| **Savivaldybė** | Vilkaviškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Virbalis |
| **Adresas** | Vilniaus g. 3 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |

**Virbalio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Virbalyje, prie Kybartų – Vilkaviškio kelio. Įrengta 1945 m.

Istorija
--------

1554 m. pastatyta bažnyčia. Jai paskirta 6 valakai žemės. Dvarininkas Jonas Vyšniauskas 1623 m. įkūrė altariją. 1643 m. įsteigtas dominikonų vienuolynas, pastatyta bažnyčia. 1646 m. minima parapinė mokykla, prieglauda. 1673 m. dominikonų vienuolynui paskirti Alksnėnų ir Starkų kaimai. Sudegus parapinei bažnyčiai, nauja pastatyta apie 1696 m.

Iki 1783 m. pastatyta nauja mūrinė dominikonų bažnyčia. 1785–1819 m. veikė 3 klasių vienuolyno vidurinė mokykla. 1819 m. vienuolynas uždarytas, dominikonų bažnyčia atiduota parapijai (senoji parapinė bažnyčia 1855 m. nugriauta). Klebono K. Siaurusaičio rūpesčiu buvusi dominikonų bažnyčia 1895 m. trečdaliu padidinta (sugadinta senoji architektūra).

1906 m. įsikūręs „Žiburio" draugijos skyrius 1907 m. įsteigė biblioteką – skaityklą ir pradinę mokyklą. Iki 1913 m. įsikūrė Krikščionių darbininkų draugija.
Vokietijos kareiviai 1944 m. bažnyčią išsprogdino. Maldykla 1945 m. įrengta buvusioje prieglaudoje.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, bebokštė, su keturšlaičiu stogu.

* Virbalio bažnyčia iki 1944 m.Virbalio bažnyčia iki 1944 m.
* Galinis fasadasGalinis fasadas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°56′21″š. pl. 23°38′01″r. ilg.﻿ / ﻿55.939048°š. pl. 23.633542°r. ilg.﻿ / 55.939048; 23.633542

|  Stačiūnų Šv. Lauryno bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Pakruojo |
| **Savivaldybė** | Pakruojo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Stačiūnai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1811 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Lauryno bažnyčia.*
**Stačiūnų Šv. Lauryno bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Stačiūnų kaime, Obelės (Kamajos dešiniojo intako) kairiajame krante. Liaudies architektūros formų.

Parapijoje veikia Vismantų koplyčia.

Istorija
--------

Pirmoji koplyčia pastatyta 1668 m. Ji 1729 m. sugriuvo ir netrukus buvo atstatyta. Vėlesnė statyta 1765 m. Į Stačiūnus 1779 m. paskirtas kunigas; koplyčia tapo filija. Metrikų knygos rašytos nuo 1780 m. Bažnyčiai 1781 m. dovanotas vienas valakas žemės. 1811 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu ir pusapvalia apside. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė. Stačiūnų kapinėse palaidotas kunigas, istorikas Petras Veblaitis.

* Bažnyčia 2015 m.Bažnyčia 2015 m.
* Šoninis fasadasŠoninis fasadas
* VarpinėVarpinė
* Šventoriaus vartaiŠventoriaus vartai
* ŠventoriusŠventorius
* Smailės kryžiusSmailės kryžius

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Stačiūnų Šv. Lauryno bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Tžcianų valsčiuslenk. *Gmina Trzcianne* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Palenkės vaivadija Palenkės vaivadija |
| **Apskritis** | Monkų apskritis |
| **Administracinis centras** | Tžcianai |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 4 737 |
| **Plotas** | 331,64 km² |
| **Tankumas** (2004) | 14 žm./km² |
|  |
| **Teritorijos kodas** | 2008072 |
| **Pašto kodas** | PL 19-104 |
| **Tel. kodas** | 85 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.trzcianne.pl/ |
|  **Vikiteka** | Tžcianų valsčius |

**Tžcianų valsčius** (lenk. *Gmina Trzcianne*) – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Monkų apskrityje. Ribojasi su Goniondzo, Jedvabno, Kripno, Monkų, Radziluvo, Tikocino, Viznos ir Zavadų valsčiais. Valsčiaus centras – Tžcianai.

Istorija
--------

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1513 m. dabartinio valsčiaus žemės priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, o nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. priklausė Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. priklausė Rusijos imperijos Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Nuo 1919 m. iki 1939 m. priklausė Lenkijos Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. valsčius buvo prijungtas prie Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra
--------------------

Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 331,64 km², iš kurių:

* ariama žemė: 43 %
* miškai: 22 %
* vandens telkiniai ir pastatai: 35 %

Valsčius sudaro 23,99 % Monkų apskrities.

Gyventojai
----------

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

| Aprašymas | Bendrai | Moterys | Vyrai |
| --- | --- | --- | --- |
| Gyventojai | **4737** | 100 % | 2299 | 48,5 % | 2438 | 51,5 % |
| Gyventojų tankumas(Gyv./km²) | 14,3 | 6,9 | 7,4 |

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1463,56 zlotai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Barvikas, Boguševas, Boguškai, Bžezinai, Budai, Choinovas, Dobažas, Gačas, Gelčinas, Gugnai, Kleščė, Korčakas, Krinica, Laskovecas, Milevas, Mročkai, Neviarovas, Nova Viešas, Pisankai, Stare Baikai, Stuika, Šorcė, Tžcianai, Vilamuvka, Višovatė, Zaikai, Zubolė ir Zucelecas.

Nuorodos
--------

* Valsčiaus tinklalapis (lenk.).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-11 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RMonkų apskrities valsčiai |
| --- |
|  |
| 
Goniondzo valsčius • Jasionuvkos valsčius • Jašvilių valsčius • Knišino valsčius • Kripno valsčius • Monkų valsčius • Tžcianų valsčius  |  |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Monikos bažnyčia.*
Koordinatės: 54°13′09″š. pl. 24°00′39″r. ilg.﻿ / ﻿54.21923°š. pl. 24.010828°r. ilg.﻿ / 54.21923; 24.010828

|  Ryliškių Šv. Monikos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Merkinės |
| **Savivaldybė** | Alytaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Ryliškiai |
| **Adresas** | Bažnyčios g. 5A |
| **Statybinė medžiaga** | plytos |
| **Pastatyta** | 1993 m. |

**Ryliškių Šv. Monikos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Ryliškių kaime, 10 km į pietus nuo Nemunaičio.

Istorija
--------

Kunigas Juozapas Čaplikas (1876–1961) Ryliškiuose, savo tėvo paveldėtoje 0,5 valako žemėje, 1918 m. pastatė medinę koplyčią ir pradėjo laikyti pamaldas. 1924 m. įsteigta parapija. 1932 m. pastatyta nauja bažnyčia. 1944 m. gruodžio 24-25 dienomis joje slėpėsi žmonės per Klepočių tragediją siautėjant sovitiniams kareiviams ir deginant sodybas.

Juozas Stasiūnas (Ryliškiuose klebonavo nuo 1936 m.) 1944 m. gruodį pasmerkė bolševikų siautėjimus. Už tai 1947 m. nuteistas 10 m. kalėti ir ištremtas (į Lietuvą grįžo 1955 m.).

1945 m. pradžioje buvo bažnyčia sudeginta NKVD agento Paltaracko išlaužus duris ir papylus benzino. Pamaldos nuo 1954 m. laikytos Klepočių kaime, ūkininko sodyboje, nuo 1983 m. – Bugonių kapinėse. Vietos valdžia neleido atstatyti bažnyčios, konfiskavo statybines medžiagas, trukdė melstis.

Bažnyčios šventoriaus vartai
1993 m. pastatyta ir pašventinta nauja bažnyčia. Leidimas atstatyti gautas 1989 m.
Koordinatės: 55°05′29″š. pl. 24°32′04″r. ilg.﻿ / ﻿55.091274°š. pl. 24.534362°r. ilg.﻿ / 55.091274; 24.534362

 *Kitos reikšmės – Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.*

|  Upninkų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Jonavos |
| **Savivaldybė** | Jonavos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Upninkai |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1845 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

**Upninkų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Upninkuose, atokiau nuo gyvenvietės, Šventosios kairiajame krante, slėnyje netoli Upninkų tilto. Bažnyčia įrengta 1845 m. turi klasicizmo bruožų.

Istorija
--------

Upninkų savininkas Radvila Astikas iki 1477 m. pastatė pirmąją bažnyčią. XVI a. antrojoje pusėje – 1650 m. ją buvo pasisavinę evangelikai reformatai. Katalikų bažnyčia pastatyta 1717 m. Ji 1750 m. perkelta į kitą vietą. XVIII a. veikė parapinė mokykla.

1806 m. bažnyčia sudegė. Laikina įrengta mūrinėje dvaro koplyčioje. Po 1828 m. pastatyta neobarokinė medinė bažnyčia. Ji 1842 m. sudegė. 1844–1845 m. įrengta akmenų mūro dvaro grūdų sandėlyje. Parapijos centras 1845 m. perkeltas į Veprius.

Upninkų dvaro savininkas liuteronas Bulmeringas 1864 m. prašė valdžios bažnyčią uždaryti, o pastatą grąžinti dvarui. Valdžia prašymą atmetė, bet Upninkuose gyventi kunigui neleido. 1863 m. leista atvykstantiems kunigams retkarčiais laikyti pamaldas. Bažnyčia 1907–1911 m. suremontuota, 1912 m. paskirtas kunigas. Klebono rūpesčiu 1915 m. atkurta mokykla. Joje pamokos vyko lietuvių kalba (dėstė klebonas ir dar vienas mokytojas). Klebonas Antanas Gaslauskas su vargonininku apie 1917 m. suorganizavo pavasarininkų kuopą, chorą.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi klasicizmo bruožų, kryžminio plano, su bokšteliu. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jo šiaurės vakarų kampe yra 2 tarpsnių medinė varpinė.

Galerija
--------

* Medinė varpinė ir mūrinė bažnyčia
* Paupio gatvelė prie bažnyčios
* Priekinio fasado fragmentas
* Kun. Gineikos kapas šventoriuje

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Upninkų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Upninkų parapija (dekanato inf.)
|  Priekulės Šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Gargždų |
| **Savivaldybė** | Klaipėdos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Priekulė |
| **Adresas** | Turgaus g. 11 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1938 m. |
| **Klebonas** | kan. Viktoras Ačas |

Koordinatės: 55°33′13″ š. pl. 21°18′59″ r. ilg.﻿ / ﻿55.55361°š. pl. 21.31639°r. ilg.﻿ / 55.55361; 21.31639

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Priekulės Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – katalikų bažnyčia, stovinti Priekulėje. Parapijoje atnaujinta Stragnų koplyčia-mauzoliejus.

Istorija
--------

Iki 1936 m. katalikų bažnyčia įrengta nuomojamose patalpose. 1936 m. sudarytas bažnyčios statybos komitetas, įsigytas žemės sklypas. Kunigo Nikodemo Petkaus rūpesčiu 1937–1938 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ji konsekruota 1938 m. liepos 3 d.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Įrengti 3 altoriai. Šventorių juosia medinių statinių tvora su gelžbetoniniais stulpais.

Nuorodos
--------

* Priekulės Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°32′44.574″ š. pl. 24°42′53.392″ r. ilg.﻿ / ﻿54.54571500°š. pl. 24.71483111°r. ilg.﻿ / 54.54571500; 24.71483111

|  Vytautavos Šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Elektrėnų |
| **Savivaldybė** | Trakų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vytautava |
| **Adresas** | 6 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1939 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Vytautavos Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Vytautavos kaime, 8 km į šiaurės rytus nuo Rūdiškių, 4,5 km į pietus nuo kelio  **A16**  Vilnius–Prienai–Marijampolė . Liaudies architektūros formų.

Istorija
--------

Būsimai bažnyčiai 1930 m. Donatas Malinauskas dovanojo Paulinavos ūkio žemę ir kitur esančius ūkinius pastatus. Vytauto Didžiojo metų proga būsimą parapiją nutarta pavadinti Vytautava. Kunigo Nikodemo Švogžlio-Milžino rūpesčiu 1939 m. iš atvežto kluono ir kitų ūkinių pastatų suręsta bažnyčia, įkurta parapija. 1940 m. nupirktas gyvenamasis namas ir pastatoma klebonija. Kunigas Juozapas Rakickas (1908–1946) 1945 m. bolševikų suimtas, kalintas ir nužudytas.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora medinių statinių.
Koordinatės: 55°46′09″š. pl. 24°43′03″r. ilg.﻿ / ﻿55.76922°š. pl. 24.717428°r. ilg.﻿ / 55.76922; 24.717428

|  Stračnių Šv. Povilo koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Kupiškio |
| **Savivaldybė** | Kupiškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Stračniai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1821 m. |

**Stračnių Šv. Povilo koplyčia** – katalikų koplyčia, esanti Kupiškio rajone, Subačiaus seniūnijoje, Stračnių kaimo (Subačiaus) kapinėse, netoli Radviliškio–Daugpilio geležinkelio pervažos. Kapinės įsikūrusios 1,5 km į vakarus nuo Subačiaus geležinkelio stoties, 0,7 km į šiaurės vakarus nuo kelio  **2430**  Subačius–Čečeliai . Kapinės veikiančios, užima 0,92 ha plotą.

Stračnių koplyčia priklauso Subačiaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio parapijai.

Istorija
--------

Stračnių kapinėse laidojama nuo XIX a. Medinė koplyčia pastatyta vietinių gyventojų 1821 m. Turėjo liturginius rūbus ir bažnytinį inventorių. Ją retkarčiais aptarnavo kunigai, buvo švenčiami metiniai atlaidai, šarvojami numirėliai.

1909 m. laikraščiuose „Kurjer litewski" ir „Viltis" Stračniai buvo išreklamuoti kaip labai tinkama vieta vasarojimui, sveikatos taisymui, nes čia gera gamta, yra stotis, paštas, gyventojai turi paruošę vasarotojams kambarių, be to, tinka poilsiauti ir kunigams, nes yra koplyčia.

Tarpukaryje plečiantis geležinkelio stoties gyvenvietei, šios gyventojai jau maždaug nuo 1930 m. Panevėžio vyskupui ėmė kelti klausimą dėl bažnyčios naujajame Subačiuje steigimo. Tuomet prie geležinkelio augančioje gyvenvietėje gyveno apie 700 žmonių, kuriems buvo nepatogu keliauti į pamaldas senajame Subačiuje. 1934 m. pradžioje buvo apsispręsta dėl naujos bažnyčios statybų. Netrukus, balandžio 12 d. Stračnių koplyčios šventoriuje sušauktas vienas iš Subačiaus tikinčiųjų susirinkimų, kuriame dalyvavo 96 žmonės, buvo išrinktas bažnyčios statymo komitetas. Kol buvo statoma bažnyčia, pamaldos buvo laikomos Stračnių koplyčioje arba stoties mokykloje.

* Tradicinės architektūros pastatasTradicinės architektūros pastatas
* Ornamentika virš įėjimo durųOrnamentika virš įėjimo durų
* Varpinės bokštelio kryžiusVarpinės bokštelio kryžius

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Stračnių Šv. Povilo koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Kupiškio rajono savivaldybės teritorijoje esančių kapinių sąrašas Archyvuota kopija 2021-12-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Subačiaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio parapija (vyskupijos inf.)
3. ↑  Stračniai, kur filmuotos kupiškėniškos vesėlios *kmintys.lt*
4. ↑  
Bronius Kviklys.  Panevėžio vyskupija. Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia. 386, 387 p.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°9′3″ š. pl. 25°11′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.15083°š. pl. 25.18750°r. ilg.﻿ / 55.15083; 25.18750

|  Pusnės Šv. Juozapo Globos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Molėtų |
| **Savivaldybė** | Molėtų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pusnė |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1924 m. |

**Pusnės Šv. Juozapo Globos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pusnės kaime, prie kelio  **2804**  Giedraičiai–Bekupė–Želva . Savo forma primena gyvenamąjį namą.

Istorija
--------

Galinė dalis
Į Pusnę steigti parapijos 1922 m. paskiriamas iš Rusijos grįžęs kunigas Justinas Jurkūnas. Iš pradžių pamaldos laikytos privačiuose pastatuose. Andrius ir Jadvyga Daminskai būsimai bažnyčiai dovanojo žemės. Už 1000 litų nupirkta senoji medinė Kiauklių bažnyčia ir pastatyta Pusnėje.

1924 m. Pusnės klebonu paskirtas Albertas Želnia-Želnys. Jo rūpesčiu bažnyčia dvigubai padidinta, pristatytas bokštas ir 1927 m. konsekruota. 1939 m. paskirto klebono V. Balčiaus iniciatyva šventorius apmūrytas akmenų tvora. Klebonas V. Balčius (g. 1907 m.) su broliu 1941 m. nužudytas besitraukiančių raudonarmiečių.

Architektūra
------------

Bažnyčia savo forma primena tradicinį gyvenamąjį namą, su masyviu bokštu ir bokšteliu. Joje yra 3 altoriai. Šventoriuje stovi medinė varpinė.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **San Tomės ir Prinsipės demografiją**.

San Tomės ir Prinsipės populiacijos augimas 1961 - 2003 m. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais
**Gyventojų skaičius:** 212 679 (2010 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:*  46,9 %
* *15-64 m.:* 49,7 %
* *65 m. ir daugiau:* 3,5 % (2010 m. apsk.)

**Amžiaus mediana:**

* *bendra:* 17,5 m.
* *vyrų:* 17 m.
* *moterų:* 17,9 m. (2010 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 3,093 % (2010 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 38,54 gimimo/1000 gyv. per metus (2010 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 5,8 mirtys/1000 gyv. per metus (2010 m. apsk.)

**Migracija** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -1,81 migranto/1000 gyv. (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 61 % (2008 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,03 vyro moteriai
* *15-64 metų:* 0,97 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,86 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1 vyras vienai moteriai (2010 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 37,12 mirusiųjų/1000 gimimų (2010 m. apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 68,32 m.
* *vyrų:* 66,65 m.
* *moterų:* 70,04 m. (2010 m. apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**

* *bendras:* 84,9 %
* *vyrų:* 92,2 %
* *moterų:* 77,9 % (2001 m. surašymas)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: San Tomė ir Prinsipė Archyvuota kopija 2015-09-18 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Sanja Vučič  serb. *Сања Вучић* |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1993 m. rugpjūčio 8 d. (29 metai)Kruševacas, Serbijos vėliava Serbija |
| Žanrai | regis, ska, postrokas, džiazas, pankrokas |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 2012–dabar |
| Susijusi veikla | ZAA |

**Sanja Vučič** (serb. *Сања Вучић*, g. 1993 m. rugpjūčio 8 d. Kruševace) – Serbijos dainininkė.

Gimė 1993 metais Kruševaco mieste Serbijoje. Jau nuo vaikystės atlikėja demonstravo savo muzikinį talentą, lankė muzikos mokyklos operinio vokalo klasę. Mokslų metu Sanja dainavo įvairiose grupėse, pavyzdžiui, etninės muzikos kolektyve *Bele vile* ir bažnyčios chore *Sveti Knez Lazar*, su kuriuo gastroliavo Vengrijoje, Baltarusijoje ir Lenkijoje. 2012 metais Sanja prisijungė prie grupės „ZAA", įrašė albumą „What About" bei aktyviai koncertavo regioniniuose festivaliuose.

2016 m. išrinkta atstovauti Serbijai 2016 m. „Eurovizijoje" su daina „Goodbye (Shelter)".

2017 m. prisijungė prie grupės „Hurricane".

2020 m. „Eurovizijoje" turėjo atstovauti Serbijai su grupe „Hurricane", bet dėl koronaviruso pandemijos konkursas buvo atšauktas.

2021 m. grupė grįžo į „Euroviziją" su daina „LOCO LOCO" ir finale užėmė 15 vietą.

Išnašos
-------

1. ↑  „Serbia's Beovizija 2020 songs released". *escbeat.com*. Nuoroda tikrinta 2021-06-08.
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* Daina *Goodbye (Shelter)*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Bojana Stamenov  *„Beauty Never Lies"*** |  **Serbijos atstovė Eurovizijoje**2016 | Po to:**–** |
Koordinatės: 54°41′42″š. pl. 25°18′41″r. ilg.﻿ / ﻿54.695123°š. pl. 25.311343°r. ilg.﻿ / 54.695123; 25.311343

|  Saulės kapinių Šv. Vincento Pauliečio koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Vilniaus miestas |
| **Gyvenvietė** | Antakalnis (Vilnius) |
| **Adresas** | Saulės g. |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1811 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

**Šv. Vincento Pauliečio koplyčia** - Vilniuje, Antakalnio mikrorajone Saulės kapinėse stovinti koplyčia. Saulės kapinės - vienos iš Vilniaus senųjų kapinių, įsikūrusių Saulės ir M. K. Paco gatvių sankryžoje, taip pat vadinamos Šv. apaštalų Petro ir Povilo kapinėmis. Koplyčia stūkso kalvoto peizažo kapinių viduryje, įkalnėje. Pasiekiama pro kapinių pagrindinius vartus, esančius kapinių ploto kampe. Iš čia veda aukštyn akmenimis grįstas takas. 

Koplyčia yra nacionalinės reikšmės paminklas, 2005 m. balandžio 18 d. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 30386). Koplyčia reikšminga savo architektūrinėmis ir sakralinėmis savybėmis.

Istorija
--------

Kapinių įkūrimo data nėra įrodyta dokumentais. Manoma, kad jose pradėta laidoti jau nuo XVIII a. pradžios, maro metu. 1811 m. Laterano kanauninkų vienuolis, Vilniaus katedros prelatas J. F. Slivinskis kapinių teritorijoje pastatė koplyčią, kurią pašventino Šv. Vincento Pauliečio vardu. Pastatyta už Teresės Andžeikovič ir jos vyro paaukotus pinigus. Palei pagrindinį taką ir aplink Šv. Vincento Pauliečio koplyčią išsidėstė seniausi palaidojimai. Šalia pagrindinės kapinių koplyčios (iš kairės) palaidoti Vilniaus kapitulos kunigai.

Architektūra
------------

Klasicizmo stilistikos koplyčios pastatas tinkuotas, sumūrytas iš rausvų ir gelsvų plytų, stačiakampio plano. Stogas dvišlaitis, su bokšteliu, dengtas molio čerpėmis. Stačiakampis bokštelis su profiliuotu karnizu, kampiniais piliastrais ir keturiomis pusapskričių sąramų angomis. Koplyčios sienų angos ir nišos įrengtos iš pusapskričių sąramų su liunetėmis. Viduje išmūryti ir nutinkuoti cilindriniai skliautai. Pagrindinės įėjimo durys metalinės vienvėrės, iš išorės dekoruotos metalo juostomis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2019-01-06.
2. ↑  Saulės kapinės (*vilnijosvartai.lt*)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Saulės kapinių Šv. Vincento Pauliečio koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ieva Rusteikaitė. Vaikštant po Saulės kapines Archyvuota kopija 2019-01-06 iš Wayback Machine projekto.