recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Kernavės gyvenvietės |
| --- |
| Pajautos slėnis. Priešais esančiame miškelyje rasta seniausia, mezolitinė, gyvenvietė |
| 

Kernavės gyvenvietėsKernavės gyvenvietės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°52′42″š. pl. 24°51′13″r. ilg.﻿ / ﻿54.8784214°š. pl. 24.8535204°r. ilg.﻿ / 54.8784214; 24.8535204Koordinatės: 54°52′42″š. pl. 24°51′13″r. ilg.﻿ / ﻿54.8784214°š. pl. 24.8535204°r. ilg.﻿ / 54.8784214; 24.8535204 |

 |
| Vieta | Širvintų rajonas |
| Seniūnija | Kernavės seniūnija |
| Tirtas | 1983-2004 m. |

**Kernavės gyvenvietės** – senovės gyvenviečių kompleksas Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, prie Kernavės, Pajautos slėnyje, Neries dešiniojo kranto I antsalpinės terasos pakraštyje, į pietus ir pietryčius nuo Kernavės piliakalnių. Kompleksą sudaro Kernavės, Semeniškių I ir II gyvenvietės.

Tyrimai
-------

Kernavės, Semeniškių I ir II gyvenvietes 1983–2003 m. (su pertraukomis) tyrė Aleksiejus Luchtanas, Semeniškių II gyvenvietę – 1990 m. Vytautas Ušinskas ir 2004 m. Rokas Vengalis. Gyvenvietėse rastas 0,3–1 m storio kultūrinis sluoksnis, išskirti 3 apgyvendinimo laikotarpiai. Kernavės gyvenviečių vidurinėje dalyje rasta epipaleolito ir ankstyvojo mezolito laikotarpių (9-7 tūkstantmetis pr. m. e.) titnaginių episvidrinių, Pulli tipo strėlių antgalių, gremžtukų, mikrolitų, skelčių, į gruntą įleistų būstų liekanų, neolito, bronzos ir ankstyvojo geležies amžiaus širdies, rombo formos bei įkotinių trikampių strėlių antgalių, keramikos su organinėmis priemaišomis, gludintų akmeninių kirvių, ankstyvosios brūkšniuotos keramikos. Kernavės gyvenvietės vietoje buvęs VIII – I a. pr. m. e. Kernavės kapinynas.

Trečiuoju laikotarpiu – 1 tūkstantmečio m. e. pirmoje pusėje gyventa visose gyvenvietėse. Manoma, iš pradžių (II a.) įsikurta Kernavės gyvenvietėje (rasta brūkšniuotos keramikos), vėliau, nuo II–III a. sandūros buvo apgyventos visos gyvenvietės, aptikta grublėtos keramikos. Su piliakalniais gyvenvietes jungė 2,4 m pločio pušinių rąstelių takas, įrengtas per užpelkėjusį slėnį. Gyvenvietėse rasta židinių, stulpinės konstrukcijos pastatų liekanų, geležies lydymo krosnelių, puodų degimo krosnis, bronzos liejimo dirbtuvės, ūkinių duobių, Romos monetų, stiklo taurės fragmentų, karolių, geležinių segių, pentinų, peilių, ylų, lazdelinių smeigtukų, molinių verpstukų, tiglių, samtelių, Djakovo tipo svarelių, strėlių antgalių. Nuo V a. vidurio gyvenvietės apleistos, iš pradžių dėl priešų antpuolio, vėliau jas apsėmė vanduo.

Vėl jose gyventa 1 ir 2 tūkstantmečio sandūroje, rasta keramikos, čekiškas Bržetislavo I Atnaujintojo (1037–1055 m.) sidabrinis denaras. XIII a. – XIV a. Pajautos slėnyje, gyvenviečių vietoje įsikūrė viduramžių miestas. Radinius saugo Kernavės archeologijos ir istorijos muziejus-rezervatas.

Pajautos slėnis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksiejus Luchtanas. *Kernavės gyvenvietės*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 761 psl.
| **Makenzis Bauelasangl. *Mackenzie Bowell*** |
| --- |
| Kanados ministras pirmininkas |
|  |
| Gimė | 1823 m. gruodžio 27 d.Rikingholas, Anglija Anglija |
| Mirė | 1917 m. gruodžio 10 d. (93 metai)Bilivailas, Kanada Kanada |
| Kanados ministras pirmininkas |
| Ėjo pareigas | 1894 m. – 1896 m. |
| Ankstesnis | John Thompson |
| Vėlesnis | Charles Tupper |
| Kanados ministras pirmininkas |
|  |
| Partija | Kanados konservatorių partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Mackenzie Bowell |
| Parašas |
|  |

**Seras Makenzis Bauelas** (angl. *Mackenzie Bowell*; 1823 m. gruodžio 27 d. Anglijoje – 1917 m. gruodžio 10 d. Bilivaile) – Kanados politikos veikėjas, 5–asis Kanados ministras pirmininkas (1894–1896). 

Makenzis gimė Anglijoje. Imigravo į Kanadą 1932 m. ir apsigyveno Bilivaile. Jo motina netrukus mirė ir būdamas paauglys pradėjo darbuotis vietos spaustuvėje. Praėjus 15 metų jis tapo šios spaustuvės savininku.

1867 m. Makenzis buvo išrinktas į konservatorių partijos Bendruomenių rūmus.

Jis buvo muitinės ministru (1878–1892 m.), karo ir gynybos ministru (1892 m.), prekybos ir prekybos ministru (1892–1894 m.). 

1894 m. gruodžio mėn. netikėtai mirė 49 metų amžiaus Ministras pirmininkas Thompson. Kanados gubernatoriaus Earlas paskyrė Bauelą pakeisti Thompsoną. Pagrindinė Bauelo kaip premjero problema buvo Manitobos mokyklų klausimas. Jo bandymai spręsti šį klausimą baigėsi nesutarimais su ministrais. Po to buvo priverstas atsistatydinti iš pareigų.

Bauelas senatoriumi liko iki mirties.

Nuorodos
--------

* Bibliografija
* Biografija
* Photograph:Hon. Mackenzie Bowell, 1881[neveikianti nuoroda]

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**John Thompson** | **Kanados ministras pirmininkas**1894–1896 | Po to:**Charles Tupper** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Svastikos Sukitės Greitai |
| Kilmė | Vilnius, Lietuva |
| Žanrai | alternatyvus rokas |
| Aktyvumo metai | 1989 - dabar |
| Nariai |
| Algis Ramanauskas  Justas Keliuotis  Juozas Martinkėnas  Giedrė Rimšaitė  Dovydas Kumpikevičius  Darius Rudis |
| Buvę nariai |
| Darius Karvelis  Algis Drėma  Žygimantas Šiaulys |

**Svastikos Sukitės Greitai** arba **SSG** – alternatyvaus roko muzikos grupė, apie 1989 m. įkurta dviejų Vilniaus Universiteto studentų Dariaus Karvelio ir Algio Ramanausko. Pradžioje grupė vadinosi „Lenin The Crime" ir grojo įvairiuose studentų festivaliuose (FiDi, ekonomistų ir kt.).

Istorija
--------

Apie 1992 m. grupė dalyvavo Dovydo Bluvšteino organizuojamame „Blogiausių grupių festivalyje", kuriame tapo festivalio laureate. Festivalyje grupė dalyvavo jau kaip „Svastikos Sukitės Greitai". Pavadinimas atsirado perfrazavus modernisto Francis Picabia paveikslo „Mašina, sukitės greitai" pavadinimą.

Po sėkmės „Blogiausių grupių festivalyje" grupė buvo kviečiama filmuotis televizijoje, dalyvavo įvairiuose koncertuose (pvz.: „Rokas prieš diktatūrą"), sukūrė dainos „Mokykla" vaizdo klipą. Kartu su grupėmis Bix ir Už Tėvynę dalyvavo koncertiniame ture po Lietuvą.

Kūryba
------

Grupės muzika išsiskyrė originaliais, šokiruojančiais tekstais ir „gitarinio triukšmo" skambesiu. Grupės muzikos stilių galima būtų priskirti prie noise rock, indie rock, post-punk. Įtaką darė tuo metu populiarios grupės Sonic Youth, Pixies, The Jesus and Mary Chain. Muzikos ritminę dalį formavo tuo metu pasaulyje atsiradusi, ypač populiari house muzika.

Grupės dainos: „Mokykla", „Mano katė mėgsta šaudyt", „Savaime išsikasančios duobės", „Gražioji lavonė".

Diskografija
------------

### Albumai

***„Radioshow" (1994)***

1. Gitaristų Pervarymas Iš Vienos Vietos Į Kitą
2. Discotheqoj Groja UFO
3. Mano Katė Mėgsta Šaudyt
4. Cola
5. Vilnius (su Nėriumi Pečiūra)
6. Death Comes To Lithuania (su Zyghm The Snowman)
7. Gražioji Lavonė
8. Mama
9. Lietuva Tėvyne Mūsų
10. Kaunas, 1926
11. Laisvė
12. Mėnulis
13. Atbėgo Kariūnai
14. DJ Įgeidžiai
15. Mėgstamiausia Mano Draugo Suknelė
16. Policija
17. 100 Qunigų Quataliqų
18. Panevėžio Stiklo Fabriko Reklama
19. Noise (The End)

***„Gyvai" (2009)***

1. Egoistas (Dovydas)
2. Song For Love
3. Biure
4. Runkelis
5. 1000 Metų
6. Atbėgo Kariūnai, Sušaudė Brazauską
7. Sukėliau Aš Muštynes
8. Vadas Greitai
9. Gėda Pelėda
10. Kažkodėl Mes Tai Vadinam Rap’u
11. Tvarka Y Teisingumas
12. Ventukai Kažkur Keliauja Su Daina
13. Šūdbliuzis #1
14. Šūdbliuzis #2
15. Audi 100
16. Eurovision Is My Decision
17. Angelai Sargai
18. Su Alaus Bokalais
19. Geriausia Lėlė
20. Bliuzo Karaliaus Žmona
21. Aš Noriu Tau Papasakoti Viską
22. Su Kitu Bachūru
23. Gėda Pelėda
24. Egoistas (Algis)
25. Promenade (su Asmik Grigorian ir Rafailu Karpiu)
26. 1000 Metų (su Jurga Šeduikyte)

Literatūra
----------

* Mindaugas Peleckis. Lietuvos rokas. Ištakos ir raida. Mintis. Vilnius. 2011. P. 342–346
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Sveikatos draudimas** – šią draudimo rūšį galimą išskirti į du atskirus porūšius. Pirma, gyventojas gali rūpintis sveikatos draudimu asmeniškai ir savanoriškai draustis pasirinktoje draudimo bendrovėje. Antra, visoje šalyje egzistuoja privalomojo sveikatos draudimo sistema, kai valstybė iš įstatymu nustatytų gyventojų renka sveikatos draudimo įmokas. Surinktos lėšos yra paskirstomos užtikrinant sveikatos paslaugų teikimą draudžiamiems gyventojams: apmokamos arba kompensuojamos įvairios medicinos paslaugų, gydymo, reabilitacijos, vaistų, medicinos priemonių pirkimo išlaidos.

Privalomasis sveikatos draudimas
--------------------------------

Pagal Sveikatos draudimo įstatymą privalomasis sveikatos draudimas – valstybės nustatyta asmens sveikatos priežiūros ir ekonominių priemonių sistema, šio įstatymo nustatytais pagrindais ir sąlygomis garantuojanti privalomuoju sveikatos draudimu draudžiamiems asmenims, įvykus draudiminiam įvykiui, sveikatos priežiūros paslaugų teikimą bei išlaidų už suteiktas paslaugas, vaistus ir medicinos pagalbos priemones kompensavimą.

Neapdraustiems privalomuoju sveikatos draudimu užtikrinama tik būtinoji medicinos pagalba. Už kitas paslaugas tokie asmenys privalo mokėti Sveikatos apsaugos ministerijos nustatytomis kainomis.

Sveikatos draudimo įstatyme numatytas ir papildomas (savanoriškasis) privatus sveikatos draudimas, tačiau Lietuvoje jis nėra populiarus, juo naudojasi tik nedidelė, išimtinai aukštas pajamas turinčių gyventojų dalis.

Savanoriškas Sveikatos draudimas
--------------------------------

Savanoriškas sveikatos draudimas – draudimo rūšis, suteikianti galimybę apdraustiesiems profilaktiškai tikrintis sveikatą bei gydytis pasirinktose sveikatos priežiūros įstaigose, pirkti vaistus, lankytis pas odontologą, naudotis kitomis sveikatos stiprinimo paslaugomis, kurias apmoka draudimo bendrovė.
Svarstyklių žvaigždynas
**Svarstyklės** (lot. *Libra, Lib*) – 29-as pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas, esantis arti dangaus pusiaujo. Lietuvoje geriausiai matomas birželio – liepos vakarais.

Senovės graikai įžiūrėjo teisingumo deivės Astrajos atributą – svarstykles.

Ryškiausios žvaigždės
---------------------

* **Zubenelgenubas** (arab. الزبن الجنوبي, al-zuban al-janūbiyy 'pietinė žnyplė') – α Lib (dvinarė: 2m,75 ir 5m,15)
* **Zubenesachmalis** (arab. الزبن الشمالية, al-zuban al-šamāliyya 'šiaurinė žnyplė') – β Lib, 2m,61

Mitai
-----

Pagal egiptiečių mitologiją svarstyklėmis dievai sverdavę mirusiųjų širdis ir pagal svorį nuspręsdavo, į kurią mirusiųjų karalystę (šviesos ar tamsos) juos pasiųsti.

Zodiako ženklas
---------------

7-asis Zodiako žvaigždynas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Libra". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.
2. ↑  *Svarstyklės*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RZodiako žvaigždynai |
| --- |
|  |
| 
Avinas · Tauras · Dvyniai · Vėžys · Liūtas · Mergelė · Svarstyklės · Skorpionas · Šaulys · Ožiaragis · Vandenis · Žuvys |

 |
| Svecislenk. *Świecie* |
| --- |
|              |
| *Sviecio panorama iš pilies bokšto* |
|  |
| 

SvecisSvecis

53°25′0″ š. pl. 18°26′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.41667°š. pl. 18.43333°r. ilg.﻿ / 53.41667; 18.43333﻿ (Svecis)Koordinatės: 53°25′0″ š. pl. 18°26′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.41667°š. pl. 18.43333°r. ilg.﻿ / 53.41667; 18.43333﻿ (Svecis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Kujavijos Pamario vaivadija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1198 |
| **Meras** | Tadeusz Grzegorz Pogoda |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 26 574  |
| **Plotas** | 17,55 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 1 514 žm./km² |
| **Altitudė** | 19−86 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 86-100 iki 86-105 |
| **Tinklalapis** | www.swiecie.eu/pl |
|  **Vikiteka** | Svecis |
|  |
| **Kirčiavimas** | Svècis |

**Svecis** (lenk. *Świecie*; vok. *Schwetz*) – miestas šiaurės Lenkijoje. Nuo 1999 m. priklauso Kujavijos Pamario vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Bydgoščiaus vaivadijoje. Svecio apskrities administracinis centras. 26 574 gyventojai (2011 m. duomenys).

Įsikūręs prie Vyslos, netoli Vdos upės žiočių. Nutolęs 40 km į šiaurės rytus nuo Bydgoščiaus, 105 km į pietus nuo Gdansko ir 190 km į pietvakarius nuo Karaliaučiaus.

Istorija
--------

Įkurtas 1198 m. Tais pačiais metais baigta statyti šv. Marijos bažnyčia. 1338 m. suteiktos miesto teisės. Po Trylikos metų karo (1454–1466 m.) tapo Karališkosios Prūsijos autonomine provincija, kuri buvo įtraukta į Lenkijos karalystę. 1772 m. prijungtas prie Prūsijos karalystės. 1905 m. buvo viena protestantų bažnyčia, dvi katalikų bažnyčios ir viena sinagoga. Po Pirmojo pasaulinio karo tapo Antrosios Lenkijos Respublikos dalimi.

Galerija
--------

* RotušėRotušė
* Turgaus aikštėTurgaus aikštė
* Pilies griuvėsiaiPilies griuvėsiai
| ***Sveiki, pone prezidente!*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Riccardo Milani |
| Metai | 2013 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Sveiki, pone Prezidente!** (it. *Benvenuto Presidente!*) – 2013 m. sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Claudio Bisio – Džiuzepė Garibaldis
* Kasia Smutniak – Džanis
* Omero Antonutti – generolas Ranieris
* Remo Girone – Morelis
* Gianni Cavina – misteris Faustas
* Giuseppe Fiorello
* Cesare Bocci
* Massimo Popolizio
* Pupi Avanti
* Lina Wertmuller

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Italijoje – politinė krizė, nes parlamentas niekaip negali išrinkti prezidento. Galiausiai nusivylę politikai protestuodami balsuoja už valstybės įkūrėją Dž. Garibaldį, tačiau paaiškėja, kad šalyje iš tiesų gyvena 4 žmonės su tokiu vardu ir pavarde, vadinasi, vienas jų tapo prezidentu. Trys įtakingi politikai išsirenka vieną iš kandidatų, kalnuose gyvenantį žveją Pepo, ir nuvyksta pas jį, norėdami pranešti naujieną ir pasiūlyti atsisakyti posto. Atvežtas į Romą, Pepo su viskuo sutinka, tačiau pamatęs politikos užkulisius, nusprendžia, kad neatsisakys posto, o pamėgins valdyti šalį. Kyla sumaištis, tačiau nuoširdus ir sąžiningas žvejys netrunka užkariauti ne tik žmonių, bet ir kitų šalių vadovų simpatijas. Nepatenkinti politikai niekaip negali rasti kompromituojančios medžiagos, todėl galiausiai ją dirbtinai sukuria...

Apdovanojimai
-------------

* Europos kino apdovanojimas (nominacija) – geriausia Europos komedija
* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas (nominacija) – geriausia komedija
* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas (nominacija) – geriausia originali istorija (F. Bonifacci)
| Svatas |
| --- |
| Svato upė musono metu Svato upė musono metu |
| **Ilgis** | 240 km |
| **Baseino plotas** | 14 000 km² |
| **Ištakos** | Hindukušas |
| **Žiotys** | Kabulas |
| **Šalys** | Pakistanas |
|  |
|  **Vikiteka** | Svatas |

**Svatas** (urd. سوات = *Svāt*) – upė šiaurės Pakistane, Chaibero-Pachtunchvos krašte; Kabulo kairysis intakas (Indo baseinas). Prasideda Hindukušo kalnuose, teka daugiausia į pietvakarius Kalamo slėniu. Žemupyje pasuka į pietryčius, teka Svato slėniu. Vietomis teka tarpekliais. Įteka į Kabulą ties Čarsada.

Didžiausias intakas: Pandžkora.

Upės vanduo naudojamas drėkinimui, verčiamasi žvejyba. Rengiamasi įrengti kelias vandens jėgaines.

Spėjama, kad Svato upę gali atitikti „Rigvedoje" paminėta Suvastu (skr. सुवास्तु = IAST: *suvāstu*) upė.

* Ištvinusi Svato upėIštvinusi Svato upė
* Svatas ties ChvazachelaSvatas ties Chvazachela
* Svato aukštupysSvato aukštupys
* Kabantis tiltas per SvatąKabantis tiltas per Svatą

Šaltiniai
---------

1. ↑  *A Sanskrit-English Dictionary: Etymologically and Philologically Arranged with Special Reference to Cognate Indo-European languages*, Monier Monier-Williams, revised by E. Leumann, C. Cappeller, et al. 1899, Clarendon Press, Oxford
|  |
| --- |
| Sveika, Irena |
|  
Kūrėjai G. Dauguvietytė ir S. Cechanavičius |
| Žanras | Situacijų komedija |
| Kūrėjas (-ai) | Galina Dauguvietytė |
| Scenarijaus autorius (-iai) | Galina Dauguvietytė,Kazys Bagdonavičius |
| Režisierius (-iai) | Galina Dauguvietytė |
| Vaidina | Irena GarasimavičiūtėFerdinandas JakšysKristina KazlauskaitėRegina Janina KazlauskaitėRimgaudas KarvelisSigitas RačkysVytautas Grigolis |
| Kilmės šalis |  Lietuva |
| Sezonų skaičius | 2 |
| Serijų skaičius | 8 |
| Kinematografija | Stasys Cechanavičius |
| Trukmė | 45 min. |
| Transliacija |
| Originalus kanalas | LTV |
| Originalus laikotarpis | 1984 m. balandžio mėn. – 1985 m. rugpjūčio mėn. |

**Sveika, Irena** – lietuviška situacijų komedija, Lietuvos televizijos. Vaidmenų atlikėjais buvo profesionalūs aktoriai ir eiliniai televizijos darbuotojai. Serialo autoriai anksčiau kūrė 8 sezonus rodytą „Petraičių šeimoje".

Siužetas
--------

Rodytos temos, susijusios su sovietiniu gyvenimu. Su humoru, atsižvelgiant į cenzūrą, nepiktai pavaizduojamos įvairios keistenybės, pašiepiamos valdžios ir žmonių ydos.

Pagrindinė herojė – Irena, vieniša pusamžė moteris, gyvenanti standartiniame daugiabutyje, papuolanti į visokias situacijas.

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pas Ireną atvyksta giminaitis, užsiimantis tų laikų neteisėtu verslu – subūręs nelegalią dailininkų komandą gamina ir aprūpina kolūkius, įmones deficitine vaizdinės agitacijos atributika (įvairūs stendai, garbės lentos). Praktiškai bet kurio ūkio subjekto garbės reikalu buvo apsirūpinimas gausia ideologine atributika, šlovinančia darbo pirmūnus ir komunistų partiją. Akivaizdu, kad „nelegalai" suskubdavo pateikti trūkstamą produkciją ir iš to gaudavo nemažą pinigą. Šiuo reikalu susidomi ir Irenos žentas, tačiau gauti greitą uždarbį sutrukdo milicija…

Irenai atvežamas giminėms įkyrėjęs senelis. Jam pas Ireną gera. Sužinoję, kad senelis turi pakankamai daug pinigų, vaikai nori jį susigrąžinti, bet jis atsisako. Tada senelis apgaule išviliojamas iš namų ir pagrobiamas…

Aktoriai ir veikėjai
--------------------

* Irena Garasimavičiūtė – *Irena*
* Ferdinandas Jakšys – *Ferdinandas*
* Kristina Kazlauskaitė – *Kristina*
* Regina Janina Kazlauskaitė – *Regina*
* Rimgaudas Karvelis
* Sigitas Račkys
* Vytautas Grigolis

Literatūra
----------

* Galina Dauguvietytė. Perpetuum mobile (sud. Inga Liutkevičienė). – Vilnius: Tyto Alba, 2002. – 238 p. – ISBN 9986-16-231-9
* Galina Dauguvietytė. Post scriptum (sud. Inga Liutkevičienė). – Vilnius: Tyto Alba, 2006. – 126 p. – ISBN 9986-16-497-4

Šaltiniai
---------

1. ↑  Istorijos populiarinimas televizijos serialų pagalba. Lietuvos istorija serialuose *15min.* Archyvuota kopija 2017-11-02 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Miškastepės kraštovaizdis 1878 m. Ivano Šiškino paveiksle „Rugiai"
**Miškastepė** – šiaurės pusrutulio gamtinė sritis, tarpinė teritorija tarp miškų ir bemiškių stepių. Eurazijoje miškastepių juosta plyti nuo rytinių Karpatų prieškalnių vakaruose iki Altajaus kalnų rytuose. Atskiri miškastepių plotai yra Dunojaus vidurupio lygumoje, pietų Sibiro tarpukalnių duburiuose, Mongolijoje, Mandžiūrijos lygumoje. Šiaurės Amerikoje miškastepių juosta driekiasi rytų-pietų kryptimi per Didžiąsias lygumas.

Miškastepėse būdingas vidutinių platumų, žemyninis klimatas su karštomis vasaromis, šaltomis žiemomis ir negausiu kritulių kiekiu.

Miškastepėje auga aukštažolės varpinių augalų pievos, kurios kaitaliojasi su nedideliais, retais ąžuolų, bukų, liepų, uosių miškeliais, pušų giraitėmis, o Sibire – su drebulių ir beržų sąžalynais. Miškastepė neturi savitos gyvūnijos – čia būdingi tiek stepių gyvūnai (švilpikai, starai, einiai ir kt.), tiek miškų juostos gyvūnai (voverės, kiaunės, lūšys ir kt.).

Dauguma miškastepių išdirbta, likę plotai saugomi rezervatuose, nacionaliniuose parkuose.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Debre Birhanasደብረ ብርሃን |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

Debre BirhanasDebre Birhanas

9°41′0″ š. pl. 39°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿9.68333°š. pl. 39.53333°r. ilg.﻿ / 9.68333; 39.53333﻿ (Debre Birhanas)Koordinatės: 9°41′0″ š. pl. 39°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿9.68333°š. pl. 39.53333°r. ilg.﻿ / 9.68333; 39.53333﻿ (Debre Birhanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Etiopijos vėliava Etiopija |
| **Regionas** | Amharų regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 110 400  |
| **Plotas** | 14,71 km² |
| **Tankumas** (2012) | 7 505 žm./km² |
| **Altitudė** | 2 840 m |

**Debre Birhanas** (amher. ደብረ ብርሃን) – miestas vidurinėje Etiopijoje, Amharų regione, 120 km į šiaurės rytus nuo Adis Abebos. Buvusi šalies sostinė.

Istorija
--------

Miestą įkūrė Etiopijos imperatorius Zara Yaqob. Pasak legendos, imperatorius nusprendė įkurti miestą šioje vietoje dėl danguje matytos magiškos šviesos. Pasakojama, jog imperatorius tikėjo, kad tai buvo dievo ženklas ir dovana už eretikų grupės užmėtymą akmenimis kelios dienos iki šviesios pastebėjimo danguje. Imperatoriaus įsakymu mieste buvo pastatyti rūmai ir dvi bažnyčios. Vėliau istorikų iškelta versija, kad danguje matytas šviesios kūnas buvo Halio kometa. Vėliau gyvenvietės augimą stabdė maisto trūkumas.

1878 m. miestas tapo Ševos Karalystės sostine. 1955 m. mieste įvesta elektra šalia pastačius 90 kW hidroelektrinę. 1957 m. mieste atidaryta bendruomenės mokytojų rengimo mokykla. 1965 m. mieste atidarytas pirmasis šalyje vilnos gaminių fabrikas.
Declan Hill 2009 m.
**Declan Hill** – airių kilmės kanadiečių žurnalistas, mokslininkas, konsultantas.
Studijavo Kanados nacionalinio teatro mokykloje, Trejybės koledžo universitete, Toronte. 2008 m. Oksfordo universitete apgynė sociologijos mokslų disertaciją, kurios tema – nelegalūs susitarimai dėl sporto varžybų baigties.
Jis tyrinėjo Rusijos mafijos poveikį profesionaliam ledo rituliui.
Kalba keturiomis kalbomis: anglų, prancūzų, ispanų ir italų (silpnai).

Veikla
------

Prieš pradėdamas futbolo korupcijos tyrimus D. Hillas kūrė dokumentiką apie Kanados mafijos vadeivos nužudymą, Kosovo etninius konfliktus, etninį valymą Irake, pagoniškas religijas Bolivijoje. Nuo 2016 m. Vyriausiasis mokslo darbuotojas Würzburg universitete ir profesorius *New Heaven* universitete.

Darbai
------

D. Hillas išleido dvi knygas apie nelegalius susitarimus sporte – „The Fix: Organized Crime and Soccer" (išversta į 15 kalbų) ir „The Insider’s Guide to Match-Fixing in Football". Jis paskelbė mokslinius straipsnius nagrinėjama tema, yra žurnalo „Global Integrity" recenzentas.

Apdovanojimai
-------------

* 2003 m. tarptautinės organizacijos *Amnesty International Canada* žiniasklaidos apdovanojimo laimėtojas;
* 2007 m. Kanados žurnalistų asociacijos apdovanojimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-09-30 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑  Reklaitis,G. (2013). Didžiausias sporto skaudulys. IQ Nr.12(45)

Nuodoros
--------

* Apie Declan Hill declanhill.com svetainėje Archyvuota kopija 2014-01-01 iš Wayback Machine projekto.
**Jurgis Radzinskas** (lenk. *Jerzy Radzinski*; 1802 m. Klevinės kaime, Marijampolės apskritis – 1839 m. birželio 18 d. Seinuose) – Romos katalikų kunigas, Augustavo vyskupijos kanceliarijos notaras.

Biografija
----------

Mokėsi Seinų mokykloje, vėliau Tikocino kunigų seminarijoje. Įšventintas kunigu, nuo 1825 m. mokslus tęsė Varšuvos Vyriausioje kunigų seminarijoje. Tais pačiais metais iš seminarijos pašalintas. Iki 1828 m. vikaravo Keturvalakių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčioje. Nuo 1829 m. savo sąskaita vėl studijavo Varšuvos vyriausioje kunigų seminarijoje. Baigęs dirbo Augustavo vyskupijos generalinio konsistoriaus sekretoriumi, nuo 1836 m. – Seinų parapijos vikaru. 1838 m. paskirtas vyskupijos kanceliarijos notaru.

Šaltiniai
---------

* Ks. Józef Łupiński. Alumni diecezji sejneńskiej czyli augustowskiej w Seminarium Głównym w Warszawie w latach 1825-1835 Archyvuota kopija 2007-10-23 iš Wayback Machine projekto.
* Elenchus universi cleri diocesis Augustovensis anno domini 1852
| **Jurgis Marčiulionis** |
| --- |
| Gimė | 1870 m. balandžio 23 d.Rusija Pašventupys, Pakuonio valsčius, Kauno apskritis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1945 m. lapkričio 20 d. (75 metai)Rusija Komija, Rusijos federacija |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Darbo partija  Liberalų ir centro sąjunga |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Jurgis Marčiulionis** (1870 m. balandžio 23 d. Pašventupys, Pakuonio valsčius, Kauno apskritis, Rusijos imperija – 1945 m. lapkričio 20 d. Komija, Rusijos federacija) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Veiverių mokytojų seminarijoje baigė 2 kursus. Buvo išvykęs į JAV, kur gyveno 2,5 metų. Grįžęs į Lietuvą atstatė savo ūkį, ten ūkininkavo.

1918 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, aktyviai dalyvavo savo apylinkės politiniame ir visuomeniniame gyvenime.

1922 m. sausio 22 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, mandato atsisakius Mikui Bagdonui. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. Pasibaigus Seimo kadencijai grįžo į savo ūkį.

1944 m. suimtas ir ištremtas į Komiją.

Literatūra
----------

* Marčiulionis Jurgis, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 38.
* Lietuvos gyventojų genocidas, 1944–1947, Vilnius, 2002, t. 2, p. 425.
* Blažytė-Baužienė D. Marčiulionis Jurgis, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 236–237.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žydrūnas Mačiukas. Steigiamojo Seimo atstovai. Seimas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Gustavija*Gustavia* |
| --- |
| *Miestelio panorama* |
|  |
| 17°53′52″ š. pl. 62°51′02″ r. ilg.﻿ / ﻿17.89778°š. pl. 62.85056°r. ilg.﻿ / 17.89778; 62.85056﻿ (Gustavija)Koordinatės: 17°53′52″ š. pl. 62°51′02″ r. ilg.﻿ / ﻿17.89778°š. pl. 62.85056°r. ilg.﻿ / 17.89778; 62.85056﻿ (Gustavija) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Užjūrio bendrija** | Šv. Bartolomėjaus sala Šv. Bartolomėjaus sala |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1785 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 2 300  |

**Gustavija** (pranc. *Gustavia*) – miestelis Karibuose, Šv. Bartolomėjaus salos (Prancūzijos užjūrio valda) administracinis centras. Įsikūręs salos pietvakariuose, prie Gustavijos užutėkio, iš šiaurės ir rytų supamas kalvų. Yra jūrų uostas ir kruizinių laivų terminalas. Gustavo III oro uostas yra kiek toliau šiaurėje. Gausu ištaigingų viešbučių, vilų, restoranų. Veikia muziejus, yra Fort Oskaro, Fort Gustavo, Fort Karlo tvirtovės, švyturys.

Istorija
--------

Pradžioje vietovė vadinta *Le Carénage*, čia buvo pažeistų laivų užuovėja. 1784 m. Šv. Bartolomėjaus sala atiteko Švedijai, kuri čia įkūrė laisvąjį Gustavijos uostą. Buvo pastatytos 3 tvirtovės. 1822 m. pastatyta katalikų bažnyčia, 1855 m. pastatyta anglikonų bažnyčia.
| **Gustavas Malachovskis** |
| --- |
|  |
| Malachovskiai |
| Malachovskių herbas |
| Malachovskių herbas |
|  |
| Gimė | 1797 m. gegužės 27 d. |
| Mirė | 1835 m. balandžio 10 d. (37 metai) |
| Tėvas | Stanislovas Aleksandras Malachovskis |
| Motina | Ana Stadnicka |

Grafas **Gustavas Malachovskis** (g. 1797 m. gegužės 27 d. m. 1835 m. balandžio 10 d.) – Lenkijos grafas, pasiuntinys, užsienio reikalų ministras Lenkijos kongreso karalystės nacionalinės vyriausybės 1831 m. sukilimo metu narys, Nacionalinės Tėvynės draugijos narys, vienas iš Adomo Jurgio Čartoriskio kolegų.

Biografija
----------

Stanislovo Aleksandro Malachovskio ir Anos Stadnickos antrasis sūnus. Turėjo du brolius: Julių ir Henriką. 

1830 metais seimo metu carui Nikolajui I įteikė peticiją dėl malonės prašymo Valerijonui Lukasinskiui. Peticija liko be atsakymo.

Lenkijos-Rusijos karo metu 1831 metais įkūrė muitinės šaulių departamentą. Po sukilimo numalšinimo emigravo. Nacionalinės vienybės draugijos narys.

Išnašos
-------

1. ↑  Miał rangę wiceministra, ale faktycznie kierował tym resortem
2. ↑  Joanna Nowak, Władysław Zamoyski, o sprawę polską w Europie (1848-1868), Poznan 2002, s. 32-33.

Nuorodos
--------
LAZ-42021
**LAZ-4202** – vidutinės klasės autobusas, 1978–1993 m. gamintas Lvovo autobusų gamykloje. Naudoti miesto, užmiestiniuose, tarpmiestiniuose maršrutuose visoje TSRS. Tiesa, pradžioje LAZ-4202 gamintas miesto reikmėms, bet ten nepasiteisino, nes KamAZo variklis miesto sąlygoms greitai susidėvėdavo. Nuo 1983 m. pradėta gaminti modifikacija LAZ-42021 (o vėliau LAZ-4207 ir LAZ-42071) buvo pritaikyta užmiesčio maršrutams.

Standartinis LAZ-4202 autobusas yra 9,7 m ilgio, 2,5 m pločio, 4,37 m bazinio aukščio, sveria 8,6 t (pilnoje pakrovoje 13,4 t). Turi dvejas pneumatines, „širmos" tipo (iš 4 dalių) duris. Įrengtos 25 sėdimos vietos. Autobusą varo dyzelinis 80 AG KamAZ-7401-05 variklis. Didžiausias greitis – 120 km/h.

Tarpmiestinėse modifikacijose pneumatinės durys vienerios, arba abejos rankinės.

Vaizdas iš galo
Marijampolėje, prie autobusų parko, autobusas LAZ-42021 pastatytas kaip paminklas.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: LAZ-4202** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-09-04 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Nuotraukos
Koordinatės: 56°10′š. pl. 25°31′r. ilg.﻿ / ﻿56.16°š. pl. 25.52°r. ilg.﻿ / 56.16; 25.52

| Ilzenbergo valsčius |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **XX a. – 1915 m.** |

 |
| 


 |
|  |
|  |
| **Administracinis centras** | Elernė arba Elkšniai |
|  |
| **1913 m.** | Jaunjelgavos apskritis |

**Ilzenbergo valsčius** (rus. *Ильзенбергская волость*) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje ir Latvijos pasienyje. Centras – Elernė arba Elkšniai. Pietinė valsčiaus dalis buvo dabartinės Lietuvos teritorijoje (Ilzenbergo dvaras ir jo apylinkės).

Istorija
--------

 

Valsčius gubernijos žemėlapyje

Valsčius minimas XX a. pradžioje, kai priklausė Kuršo gubernijai. 1913 m. nurodomas valsčiaus centras Elernėje (rus. *Эллернскiй вол. д.*). Tikriausiai jis buvo ne dabartiniame Elernės kaime – į rytus nuo Daugpilio, kur buvo Elkšnių dvaras, bet pačiuose Elkšniuose, kurie yra ~10 km į šiaurės rytus nuo Ilzenbergo ir gerokai nutolę į šiaurės vakarus nuo Daugpilio. Be to, neatmestina galimybė, kad Elkšniais buvo vadinamas dabartinis Alksnių kaimas Lietuvoje, 1 km į rytus nuo Ilzenbergo, kadangi dar XX a. tarpukariu latvių žemėlapiuose Alksnių vietoje žymimas dvaras *Elkšņu muiža*.

XIX a. pabaigoje Ilzenbergas priklausė Sėlpilio apskrities (lenk. *powiat Zelburski*) Neretos parapijai (lenk. *parafia Nerft*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Волостныя, станичныя, сельския, гминныя правления и управления, а также полицейские станы всей России с обозначением места их нахождения. – Киев, Изд-во Т-ва Л. М. Фиш, 1913. // psl. 141 (PDF 41 psl.)
2. ↑
3. ↑  *Ilsenberg*. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, T. III (Haag — Kępy). Warszawa, 1882, 263 psl. **(**lenk.**)**
| **Potentilla arenaria** |
| --- |
| Smiltyninė sidabražolė (*Potentilla arenaria*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Erškėtiniai  *( Rosaceae)* |
| Gentis: | Sidabražolė  *( Potentilla)* |
| Rūšis: | Smiltyninė sidabražolė  *( Potentilla arenaria)* |

 |

**Smiltyninė sidabražolė** (*Potentilla arenaria*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos, sidabražolių (*Potentilla*) genties augalas.

Daugiametis, 5-15 cm aukščio žolinis augalas, visas apaugęs ilgais, švelniais, paprastais ir žvaigždiškais plaukeliais. Šakniastiebis storokas, šakotas, nuo jo atsišakoja daug gulsčių, įsišaknijančių ūglių. Stiebai gulsti arba kylantys, viršutinė dalis šakota. Pamatiniai lapai kotuoti, penkialapiai; prielapiai ilgi, siauri, linijiški. Apatiniai stiebiniai lapai trilapiai; jų prielapiai beveik apskriti. Lapeliai į viršūnę dantyti, pilkšvai žalsvi. Žiedai ant laibų žiedkočių, susitelkę po kelis šakotų stiebų viršūnėse. Taurėlapiai 5. Vainiklapiai 5, daug ilgesni už taurėlapius, 10-15 mm skersmens, geltoni. Kuokelių 20. Piestelių daug, jos susitelkusios ant pusrutuliško žiedsosčio. Vaisiukai kiaušiniški, raukšlėti.

Žydėti pradeda balandžio mėn. Dažna pietinėje bei rytinėje Lietuvos dalyje, kitur retesnė. Auga saulėtuose šlaituose, pušynų pakraščiuose, sausose paupių pievose, dirvonuose, miško aikštelėse.

Literatūra
----------

Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 40 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Smiltyninė sidabražolė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Boswellia sacra** |
| --- |
| Smilkalinė bosvelija (*Boswellia sacra*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Muileniečiai  *( Sapindales)* |
| Šeima: | Burseriniai  *( Burseraceae)* |
| Gentis: | Bosvelija  *( Boswellia)* |
| Rūšis: | Smilkalinė bosvelija  *( Boswellia sacra)* |

 |

**Smilkalinė bosvelija** (*Boswellia sacra*) – burserinių (*Burseraceae*) šeimos medžių rūšis. Natūraliai auga Omane, Jemene, Somalyje, veisiama šiaurės rytų Afrikos ir Arabijos pusiasalio pietiniuose sausringuose rajonuose – iš jos gaminamas frankensensas.

Tai nedidelis, 2–8 m aukščio lapus metantis medis. Brandina 1 cm ilgio vaisių dėžutes. Toleruoja kritines augimo sąlygas sausringuose uolėtuose šlaituose iki 1200 m aukštyje.

Naudojimas
----------

Smilkalinė bosvelija šiltnamyje *Biosphere 2*
Smilkalinė bosvelija dykumoje Omane
Pasižymi aromatinėmis bei gydomosiomis savybėmis, jos sakai naudojami aromaterapijoje, kvepalų, smilkalų, eterinių aliejų gamyboje. Tai plačiausiai komerciškai naudojama bosvelijų rūšis, nuo senovės garsėjanti aromatinės dervos ladano gavyba. Išlikusios šių medžių giraitės istorinėje Ladano žemėje Omane, svarbiausiame ladano gavybos centre. Derva gaunama lupant medžių žievę, darant joje pjūvius. Pradedama rinkti medžiams pasiekus 6-10 metų brandą. Paprastai renkama 3 kartus per metus. Trečiojo rinkimo derva laikoma kokybiškiausia, nes joje daugiausia aromatinių medžiagų. Dėl plataus smilkalinės bosvelijos produktų vartojimo jos populiacija mažėja.

Nuorodos
--------

* Smilkalinė bosvelija Archyvuota kopija 2012-10-13 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Svarbūs prekybiniai keliai ir uostai Arabijoje pagal *Periplus Maris Erythraei* (I a.)
**Smilkalų kelias** arba **ladano kelias** – prekybinių kelių tinklas, kuriuo nuo pat senovės laikų buvo gabenami smilkalai (ladanas) iš pietinės Arabijos pusiasalio dalies į Mesopotamiją, Levantą, Egiptą, Viduržemio jūros regioną. Šis prekybinis kelias labiausiai klestėjo tarp VII a. pr. m. e. ir II a. m. e. Juo taip pat būdavo gabenami kiti smilkalai (pvz. mira), indiški prieskoniai, brangakmeniai, perlai, dramblio kaulas, šilkas, tekstilė, auksas, plunksnos ir kitos brangios prekės.

Senovės egiptiečiai gaudavo smilkalus, retą medieną iš taip vadintos Punto žemės (regiono, kuris apėmė dab. Somalį, Eritrėją, dalį Arabijos pusiasalio). Čia dauguma gerybių patekdavo laivais iš Indijos. Vienas pagrindinių senovės arabų uostų prie Persijos įlankos buvo Gerha. Į ją patekdavo įvairios prekės iš Pietų Azijos. Iš čia smilkalai ir kitos prekės gabenti į Babiloną. Jemenas ir Omanas buvo svarbūs ladano tiekėjai regione (Ladano žemė). Šaltiniuose rašoma, kad asirai užėmė Gazą, siekdami kontroliuoti smilkalų gabenimą iš Pietų Arabijos. Ladanas iš Chor Rori uosto Dofare laivais gabentas iki Šabvos Jemene. Iš ten karavanų keliais ladanas keliavo į Saabą, Mainą, tolyn į šiaurę iki pat Palestinos. Nabatėjams užėmus Petrą, jie perėmė ir smilkalų kelio kontrolę. Vėliau graikai ir romėnai ėmė ieškoti alternatyvių kelių, prekiauti su Indija aplenkiant Arabiją. Po II a. smilkalų kelio reikšmė sunyko, atsirado alternatyvūs prekių gabenimo maršrutai. Pietų Arabijos kraštai persiorientavo prie kavos auginimo ir prekybos.

Atskiros Smilkalų kelio dalys įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą: ladano gavybos sritis Omane (Ladano žemė) bei buvusių nabatėjų prekybinių miestų (Haluca, Mamšitas, Avdatas, Šivta) griuvėsiai Negevo dykumoje.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPrekybiniai keliai |
| --- |
|  |
| 
Arbatos kelias · Druskos kelias · Gintaro kelias · Hanzos lyga · GT kelias · Jūrinis šilko kelias · Kambodža-Dvaravati kelias · Kelias iš variagų pas graikus · Via Maris · Romėnų-indų prekyba · Karališkasis kelias · Prieskonių kelias · Šilko kelias · Smilkalų kelias · Prekybos trikampis · Volgos prekybinis kelias · Transsacharinė prekyba · Transmalakinė prekyba |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Calidris alba** |
| --- |
| Smiltinukas (Calidris alba)Smiltinukas (*Calidris alba*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Tilvikiniai  *( Scolopacidae)* |
| Gentis: | Bėgikai  *( Calidris)* |
| Rūšis: | Smiltinukas  *( Calidris alba)* |

 |
| Binomas |
| ***Calidris alba***Pallas, 1764 |

**Smiltinukas** (*Calidris alba*) – tilvikinių (*Scolopacidae*) šeimos paukštis. Skiriamasis požymis – skrendant matoma balta juostelė sparnuose ir tamsi uodega su baltais pakraščiais. Dydis 115-125 mm, svoris – 58-88 g. Kūno viršutinė pusė juosva, išmarginta didelėmis rusvomis ir balsvomis dėmėmis. Galvos šonai, kaklas, pagurklis ir krūtinės šonai rudi, išmarginti pailgomis dėmelėmis; likusi kūno apatinė dalis balta. Snapas tiesus, juodas. Kojos tripirštės, juodos.

Lietuvoje aptinkamas pajūryje traukimo metu. Mėgsta smėlėtas ir dumblėtas vandenų pakrantes.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Smiltinukas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Oranžinė |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 1860 km |
| **Baseino plotas** | 1 020 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 800 m³/s |
| **Ištakos** | Lesotas |
| **Žiotys** | Atlanto vandenynas |
| **Šalys** | Lesotas, PAR, Namibija |
|  |
|  **Vikiteka** | Oranžinė |

**Oranžinė** (angl. *Orange*, afr. *Oranje*) arba **Oranjė** – upė Pietų Afrikoje. Prasideda Drakeno kalnuose, Montosurso masyve, Lesote (kur vadinama *Senqu*). Teka daugiausia vakarų kryptimi per Aukštojo Veldo plynaukštę Pietų Afrikos Respublikos teritorija. Toliau teka Kapo plynaukšte, giliais tarpekliais, kur suformuoja slenksčius ir krioklius (Augrabio ir kt.). Žemupyje teka PAR – Namibijos siena Kalahario lygumomis ir Namakualando sritimi. Čia išsišakoja į daugybę vadžių ir atšakų. Įteka į Atlanto vandenyną ties Aleksander Bėjumi. 

Svarbiausi intakai – Kaledonas ir Valis (dešinieji). Metinis nuotėkis 25 km³. Upės nuotėkis skirtingais metais labai skirtingas. Patvinsta lapkričio – vasario mėnesiais. Aukštupys žiemą retkarčiais užšąla. Laivuojama atskiruose ruožuose. Oranžinės vanduo naudojamas drėkinimui ir hidroenergijos gavybai. Svarbiausi pakrančių miestai: Alivan Nortas, Priska, Apingtonas. Upės žemupyje randama deimantų. 

Europiečiai (olandai) upę pirmą kartą išvydo 1760 m. Pavadinta Nyderlandų dinastijos (*Oranje-Nassau*) vardu.

Nuorodos
--------

* Upės baseino žemėlapis Archyvuota kopija 2012-08-13 iš Wayback Machine projekto.
| Oranjestadasol. *Oranjestad* |
| --- |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

OranjestadasOranjestadas

12°31′0″ š. pl. 70°2′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.51667°š. pl. 70.03333°r. ilg.﻿ / 12.51667; 70.03333﻿ (Oranjestadas)Koordinatės: 12°31′0″ š. pl. 70°2′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.51667°š. pl. 70.03333°r. ilg.﻿ / 12.51667; 70.03333﻿ (Oranjestadas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Arubos vėliava Aruba |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1796 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 32 748  |

**Oranjestadas** (ol. *Oranjestad*) − Arubos sostinė. Vietine papiamento kalba, Oranjestadas dažnai yra vadinamas „*Playa*". Miestas išsidėstęs pietinėje salos pusėje, 18 m virš jūros lygio.

Istorija
--------

Miestas pradėjo kurtis 1796 m. aplink *Zoutmano* fortą. Nuo tada Oranjestadas vadinamas Arubos sostine.

Architektūra
------------

Miesto architektūroje vyrauja tipiškai olandiški statiniai, tačiau yra ir vietinių architektūrinių ypatumų.

Infrastruktūra
--------------

Mieste yra tarptautinis „Karalienės Beatričės" oro uostas (*Queen Beatrix International Airport*).

Nuorodos
--------

* Oranjestadas Archyvuota kopija 2009-02-20 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
|  |
| --- |
| N.E.O. |
|  |
| Biografija |
| Kilmė |  Lietuva |
| Žanrai | Pop, Elektropop |
| Aktyvumo metai | 2004 - 2010 |
| Įrašų kompanija | Zuzi Records |
| Nariai |
| RaigardasEvaldasTadasMarius |

**N. E.O.** *(New Electronic Opus)* – Lietuvos pop muzikos keturių vaikinų jungtinė muzikos grupė iš Kauno ir Vilniaus, kurią subūrė grupės lyderiu ir pagrindiniu vokalistu tapęs Raigardas Tautkus. Jis kurti muziką pradėjo jau nuo 12 metų. Dainų tekstus rašė garsioms grupėms, tokioms kaip Rondo ar Mink Taką. 

Kolektyvas išpopuliarėjo 2004 m. su daina „Aš tikiu". Nuo to laiko grupė kiekvienais metais dalyvauja Lietuvos atrankoje į tarptautinį „Eurovizijos" dainų konkursą. Geriausiai nacionalinėje atrankoje jiems sekėsi 2005 m. su daina „You Are In Hollywood". Metų gale pasirodė debiutinis 14 dainų albumas „Tavo delne" (išleido „Zuzi Records"). 

2006 m. išleistas antrasis albumas „Akimirka" (9 dainos; viena jų „Eurovizijos" konkurso atrankoje 2006 m. pelnė daugiausiai Lietuvos komisijos balsų).

2010 m. nutraukė veiklą dėl finansinių sunkumų.

Nariai
------

* **Raigardas Tautkus**, pagrindinis grupės vokalistas
* **Evaldas**, antrasis vokalistas po Raigardo; groja gitara
* **Martynas**, TV3 projektų „Žvaigždžių vartai" ir „Chorų karai" dalyvis, dainuoja Kauno šampaniniame chore
* **Marius**, buvęs Marijampolės „Sūduvos-Mantingos" komandos treneris; TV3 projekto „Šok Su Manimi" dalyvis

Diskografija
------------

### Albumai

* Tavo delne (2005 m.);
* Akimirka (2006 m.).

### Radijo singlai

* „Aš tikiu" yra pirmasis ir vienintelis grupės radijo singlas, radijo stotis pasiekęs 2004 metų vasarą.

Nuorodos
--------

* N.E.O. svetainėje Last.fm
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Aleuria aurantia** |
| --- |
| Aleuria aurantiaOranžinis lėkščiagrybis (*Aleuria aurantia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Aukšliagrybūnai  *( Ascomycota)* |
| Klasė: | Aukšliagrybiai  *( Ascomycetes)* |
| Eilė: | Ausūniečiai  *( Pezizales)* |
| Šeima: | Pironeminiai  *( Pyronemataceae)* |
| Gentis: | Lėkščiagrybis  *( Aleuria)* |
| Rūšis: | Oranžinis lėkščiagrybis  *( Aleuria aurantia)* |

 |

**Oranžinis lėkščiagrybis** (*Aleuria aurantia*) – ausūniečių (*Pezizales*) eilės, pironeminių (*Pyronemataceae*) šeimos grybas. Auga Šiaurės Amerikoje, Europoje, Patagonijoje.

Neturi koto, 2-10 cm pločio. Savo ryškiai oranžine spalva ir įgaubtu apoteciu šis grybas primena ant žemės išbarstytas apelsino žieveles, iš kur ir gavo savo anglišką pavadinimą. Grybui tapus tamsiai oranžiniam nuo prisilietimo išleidžia sporas.

Augimo vieta – gryno molio arba suslėgtas dirvožemis.

Augimo laikas – vėlyva vasara, ruduo.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Mangifera indica** |
| --- |
| Indinis mangas (*Mangifera indica*), vaisiai |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Anakardiniai  *( Anacardiaceae)* |
| Gentis: | Mangas  *( Mangifera)* |
| Rūšis: | Indinis mangas  *( Mangifera indica)* |

 |

**Indinis mangas** (*Mangifera indica*) – anakardinių (*Anacardiaceae*) šeimos visžalių augalų rūšis, komerciškai svarbiausia iš visų, priklausančių mango genčiai. Natūraliai auga Indijoje, vėliau paplito po Pietryčių Aziją, o dabar auginamas daugelyje tropinių kraštų.

Tai 35-40 m aukščio medis, kurio lajos skersmuo siekia 10 m. Lapai pražangūs, paprastieji, 15-35 cm ilgio ir 6-16 cm pločio. Jauni lapai būna oranžiškai rausvi, vėliau tamsiai vyšniniai, suaugę – žali. Žiedai kvapnūs, susitelkę 10-40 cm ilgio šluotelėse, žiedeliai balti, smulkūs, su 5 vainiklapiais, kurių ilgis 5-10 mm. Vaisius – kaulavaisis, subręstantis per 6 mėnesius. Sferiškas, netaisyklingas, dažniausiai gelsvai rausvas arba tamsiai vyšninis, nors būna žalių, geltonų, oranžinių ir kt. Viduje būna didelė, plokščia, sunkiau nuo apyvaisio atsiskirianti sėkla. Minštimas geltonas ar oranžinis, kvapnus, saldus, plaušingas (ypač prie sėklos).

Mango vaisiai valgomi švieži, dedami į desertus, šerbetus, tortus, uogienes, iš jų spaudžiamos sultys, gaivieji gėrimai. Vaisiuose yra vitaminų C, A, E, B6, K, amino rūgščių, kalio, vario. Vaisių žievelėje gausu antioksidantų. Svarbiausi mango vaisių tiekėjai pasaulyje yra Indija, Kinija, Tailandas, Indonezija, Meksika, Pakistanas, Brazilija.

Indinis mangas Keraloje (Indija)
* PožymiaiPožymiai
* VaisiusVaisius
* ŽiedynasŽiedynas
* MedisMedis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ekscentrinė anomalija** – kampas tarp periapsio krypties ir esamos objekto padėties jo orbitoje, suprojektuotoje ant apskritimo, juosiančio elipsę, statmeno pagrindinei ašiai. Šis kampas matuojamas centre elipsės, t. y. kampas E (arba zcx).

Kintamieji naudojami straipsnelyje

Skaičiavimai
------------

Astrofizikoje ekscentrinė anomalija E gali būti apskaičiuojama taip:

{\displaystyle E=\arccos {{1-\left|\mathbf {r} \right|/a} \over e}}
čia:

* {\displaystyle \mathbf {r} \,\!} yra orbita skrendančio kūno padėties vektorius (paveikslėlyje sp),
* {\displaystyle a\,\!} yra orbitos didysis pusašis (paveikslėlyje cz),
* {\displaystyle e\,\!} yra orbitos ekscentricitetas.

Priklausomybė tarp ekscentrinės ir vidutinės anomalijos M yra tokia:

{\displaystyle M=E-e\,\sin {E}.\,\!}
Ši lygtis gali būti išspręsta naudojantis iteracijomis, t. y. pradedant nuo {\displaystyle E\_{0}=M\,} ir toliau {\displaystyle E\_{i+1}=M+e\,\sin E\_{i}}.

Lygtis gali būti išskleista eilute ekscentriciteto laipsniais, bet laikantis apribojimo, kad {\displaystyle e<0.6627434}. Keletas pirmųjų dėmenų tuomet atrodys taip:

* {\displaystyle E\_{1}=M+e\,\sin M}
* {\displaystyle E\_{2}=M+e\,\sin M+{\frac {1}{2}}e^{2}\sin 2M}
* {\displaystyle E\_{3}=M+e\,\sin M+{\frac {1}{2}}e^{2}\sin 2M+{\frac {1}{8}}e^{3}(3\sin 3M-\sin M)}.

Norint suprasti, kaip tokios eilutės gaunamos reikėtų žiūrėti anglišką literatūra, pvz.: Murray and Dermott (1999, p.35), Plummer (1960, section 46).

Ryšys tarp ekscentrinės anomalijos *{\displaystyle E}* ir tikrosios anomalijos *{\displaystyle \nu }*, yra:

{\displaystyle \cos {\nu }={{\cos {E}-e} \over {1-e\cdot \cos {E}}}}
arba, atitinkamai:

{\displaystyle \tan {\nu \over 2}={\sqrt {{1+e} \over {1-e}}}\tan {E \over 2}.\,}
Radiuso (padėties) vektoriaus priklausomybė nuo ekscentrinės anomalijos yra:

{\displaystyle r=a\left(1-e\cdot \cos {E}\right)\,\!},
o nuo tikrosios anomalijos:

{\displaystyle r=a{1-e^{2} \over 1+e\cdot \cos {\nu }}.\,\!}

Taip pat skaitykite
-------------------

* Keplerio dėsniai