recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rekonstruotas pugijas (Romos kareivis, 70 m. e. m.)
**Pugijas** (lot. *pugio*) – dviašmenis romėnų durklas plačia lapo formos geležte.

Lotyniškas žodis *pūgio* kilęs iš indoeuropietiškos šaknies *\*peuĝ-* 'durti, smeigti'. Gali būti, kad lietuviški žodžiai *pūgžlys* 'tokia žuvis, *Gymnocephalus cernuus*' ir *pužas* 'pūgžlys; pašiauštų, pastatytų plaukų kuodas' irgi kilęs iš šios šaknies (pūgžlys yra spygliuota žuvis).

Pugijas

Konstrukcija
------------

Pradžioje (maždaug iki 50 m. e. m.) pugijo geležtė būdavo 18-28 cm ilgio ir 5 cm pločio ar platesnė. Einant nuo rankenos pirmame trečdalyje geležtė susiaurėja, ties riba tarp antrojo ir trečiojo trečdalių geležtė plačiausia ir toliau smailėja iki smaigalio. Išilgai geležtės abiejose pusėse eina iškilos briaunos.
  
Pugijo geležtės įkotė plati, rankenos kriaunos (kaulinės, raginės ar medinės) prikniedijamos prie įkotės ir prie geležtės „pečių".

Maždaug apie 50 m. e. m. plačias kniedijamas įkotes pakeitė siaurosios įkotės, rankena ant kurių būdavo užmaunama ir laikydavosi dėl trinties arba įkotės galas, išlendantis rankenos gale, būdavo užplakamas. Rankenos būdavo 10-13 cm ilgio, gana plonos. Kadangi pugijų geležtės plačios, rankenos atrodo pernelyg siauros vizualiai masyviam durklui.
  
Pugijo išvaizda mažai pasikeitė, tačiau geležtė kiek susiaurėjo (iki 4,5 cm), geležtės „talija" pasidarė ne tokia ryški, geležtės briaunos išnyko visai ar pasidarė neryškios.

Naudojimas
----------

Rekonstruotas pugijas (Romos kareivis iš šiaurinių provincijų, 175 m. e. m.)
Pugijas paprastai būdavo naudojamas kaip duriamasis durklas.

Pugijas buvo papildomas kareivių ginklas, bet taip pat jį naudojo kaip pagalbinį peilį maistui pjaustyti, kuolams smailinti, šakoms kirsti ir kt. Romos imperijos valdininkai nešiodavo pugijus kaip padėties simbolį. Paslėptus pugijus nešiodavo kaip savigynos ginklą. Pugijus naudodavo ir žudymui, pvz. Julijų Cezarį sąmokslininkai atakavo pugijais.

Nuorodos
--------

* Roman Offensive Weapons. The Dagger / Pugio
* Pugio
* Pugio
* Equipment (žr. skyrelį „Pugio" or Dagger)
* Historischer Römerdolch „pugio", Rom 1.Jhdt.[neveikianti nuoroda]
* Pugio Archyvuota kopija 2007-09-29 iš Wayback Machine projekto. (vokiškai)
* Pugio Dagger with Brass Handle & Scabbard (šiuolaikinis naujadaras)
* Roman pugio (šiuolaikinė replika)
* Pugijų nuotraukos: ,


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pugijas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**BSD licencija** – viena iš licencijų, skirtų atviro kodo programinei įrangai ir nustatančių mažiausiai apribojimų. Pradžioje ji buvo naudojama Berklio Programinės įrangos Unix tipo operacinės sistemos distribucijoje. Iš to ir kilo licencijos pavadinimas. Pirmoji versija buvo pakoreguota ir taip atsirado šiuo metu plačiai naudojama BSD licencijos versija.

Iš esmės ji turi tik keletą apribojimų palyginus su kitomis atviro kodo licencijomis, kaip antai GNU GPL arba nuosavybinėmis, uždaro tipo programomis, todėl ji artima „public domain" idėjai.

Sąlygos
-------

Kiekvienas gali modifikuoti ir vėliau platinti už mokestį arba nemokamai tiek programinį, tiek ir dvejetainį kodą laikantis šių sąlygų:

* Platinant programinį kodą turi likti nurodytos autorinės teisės, šios sąlygos bei garantijų atsisakymas.
* Platinant dvejetaini programos kodą dokumentacijoje ar kitoje pridedamoje medžiagoje turi būti nurodytos autorinės teisės, šios sąlygos bei garantijų atsisakymas.
* Universiteto pavadinimas bei jo darbuotojų vardai negali būti naudojami produkto reklamai ir platinimui be raštiško sutikimo.

1999 metais buvo panaikintas vienas punktas, kuris reikalavo paminėti visus prisidėjusius prie kodo kūrimo, nes jis neleido GPL licencijos tipo programinėje įrangoje naudoti BSD licencijuotą kodą. Tokia BSD licencijos versija vadinama BSD 3-Clause, ji yra išversta į lietuvių k.

FreeBSD projektas naudoja 2 punktų licenciją su papildoma pastaba, tuo tarpu OpenBSD naudoja 2 punktų licenciją be jokių papildomų pastabų.

Atvira BSD licencija pasinaudojo Microsoft korporacija, panaudodama savo produktuose BSD tinklinio kodo dalis. Apple macOS operacinė sistema panaudojo dalį FreeBSD vartotojo erdvės (angl. *userland*) kodo.

Naudojimas
----------

Naudojant BSD licenciją savo programinėje įrangoje nukopijuotame šablone reikia pakeisti autorių, organizaciją ir metus.

Nuorodos
--------

* BSD ir GPL licencijavimas
* BSD licencijos šablonas
* BSD licencijos problemos
| ***BMX banditai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | BMX Bandits |
| Kilmės šalis |  Australija |
| Režisierius | Brian Trenchard-Smith |
| Scenaristas (-ai) | Patrick Edgeworth |
| Vaidina | Nicole Kidman |
| Metai | 1983 |
| Žanras | nuotykių |
| Trukmė | 88 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**BMX banditai** (angl.  *BMX Bandits*) – 1983 m. Australijoje sukurtas paaugliams skirtas nuotykių filmas, kuriame vieną pirmųjų vaidmenų sukūrė vėliau išgarsėjusi aktorė Nicole Kidman.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Nicole Kidman – Džudė
* David Argue – Vaitis
* Angelo D‘Angelo – P.J.
* James Lugton – Žąsis
* Bryan Marshall – bosas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Darbo prekybos centre netekusi Džudė susipažįsta su dviem vaikinais P.J. ir Žąsimi, kurie krečia įvairias išdaigas važinėdami dviračiais. Kartu pramogaudama trijulė apleistoje baržoje aptinka dėžutę su racijomis, kuria ten paslėpė parduotuves plėšianti gauja. Nežinodami, kam priklauso radinys, trys jaunuoliai atsiduria nusikaltėlių taikinyje...

Apdovanojimai
-------------

1984 m. filmas pelnė 4 „Australian Film Institute" nominacijas:

* geriausias antrojo plano aktorius – David Argue
* geriausiai adaptuotas scenarijus – Patrick Edgeworth
* geriausias montažas – Alan Lake
* geriausias garso takelis
|  |
| --- |
| Dujotiekis Ananjivas–Tiraspolis |
| Vieta |
| **Šalys** | Ukrainos vėliava Ukraina, Moldavijos vėliava Moldavija |
| **Trasa** | Ananjivas - Tiraspolis |
| **Nutiestas palei** | {{{nutiestas palei}}} |
| Pagrindinė informacija |
| **Tipas** | gamtinės dujos |
| **Vamzdžio gamintojas** | {{{vamzdžio gamintojas}}} |
| **Atidarymas** | 1986 m. |
| Techninė informacija |
| **Jungties pajėgumai** | 20 mlrd. m3 |
| **Skersmuo** | 1200 mm |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Dujotiekis Ananjivas–Tiraspolis** – tarpvalstybinis magistralinis dujotiekis iš Ukrainos į Moldavijos teritoriją įeinančios nepripažintos valstybės Padniestrės sostinę Tiraspolį. Dujotiekis pastatytas XX a. 9 dešimtmetyje Sovietų Sąjungos iniciatyva, siekiant padidinti parduodamų gamtinių dujų pralaidumą į Balkanus. Dabar dujotiekis sujungtas jungtimis su Rumunijos dujų sistema.

Istorija
--------

1986 m. dujotiekis su kompresorine stotimi Anajive pradėtas eksploatuoti.

2001 m. atidaryta dar viena kompresorinė stotis, kuri dujotiekio pralaidumą padidino papildomais 4 mlrd. m3 ir iš viso pasiekė metinį 20 mlrd. m3 pajėgumą.

Ilgą laiką planuoti antros jungties statybos darbai, kurios pajėgumai siektų 18,3 mlrd. m3. 2000 m. pradėti jungties statybos darbai, bet vėliau įšaldyti dėl Rusijos siekio mažinti dujų tranzitą per Ukrainą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  об утверждении Программы газификации Республики Молдова на период до 2005 года
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Dujinis jonizuojančiosios spinduliuotės detektorius** – detektorius, veikiantis dujų jonizavimo pagrindu. Per detektorių pereinant pakankamos energijos dalelėms, dujos jonizuojamos, t. y. susidaro teigiamas jonas ir elektronas. Detektoriuose prie elektrodų prijungus skirtingus potencialus, sukuriama elektros srovė, nes teigiami jonai ima judėti prie neigiamai įelektrinto anodo, o elektronai - prie teigiamai įelektrinto katodo.

Dažniausiai dujiniai detektoriai konstruojami cilindro formos (išorinis cilindras yra katodas, o viduriu einantis metalinis strypukas - anodas), nes tokių būdų prie anodo galima sukurti stipresnį elektrinį lauką naudojant mažesnę prie elektrodų prijungtą įtampą. Elektrinis laukas reikalingas tam, jog suteiktų antriniams (išmuštiems elektronams) pakankamai energijos kito dujų atomo jonizavimui. Tokiu būdu sustiprinamas detektoriaus atsakas į jonizuojančiąją spinduliuotę, kad ją būtų galima užfiksuoti. Skirtingos konstrukcijos ir veikimo dujiniai detektoriai naudoja įvairaus stiprio elektrinį lauką.

Detektoriai
-----------

Dažniausiai sutinkami dujiniai jonizuojančiosios spinduliuotės detektoriai:

* Geigerio-Miulerio vamzdis – pagrindinė Geigerio ir Miulerio skaitiklio sudedamoji dalis. Gali aptikti tik pačią jonizaciją.
* Proporcingasis skaitiklis naudoja mažesnį potencialų skirtumą (tuo pačiu ir sukuriamą elektrinį lauką), todėl gali nustatyti ir jonizuojančiosios spinduliuotės energiją.
* Jonizacijos kamera naudoja mažiausią potencialų skirtumą, gali aptikti jonizaciją ir nustatyti stiprumą.
* Vielinė kamera vietoj vieno anodo turi žymiai daugiau elektrodų.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kaimakamas** (turk. *kaymakam*, iš arab. kâim, قائم 'buvimas, stovėjimas' + arab. makâm, مقام 'vieta') – karinis laipsnis Osmanų imperijos kariuomenėje bei Turkijos kariuomenėje iki 1934 m. atitikęs pulkininko leitenanto laipsnį kitose armijose.

Vyresnis laipsnis buvo *miralajus*, jaunesnis – *binbašis*.

1934 m. *miralajai* pervadinti *jarbajais*.

Mustafa Kemalis Atatiurkas, šiuolaikinės Turkijos įkūrėjas, Galipolio mūšyje buvo kaimakamas 57-ajame pulke.

Kitos reikšmes
--------------

Terminas *kaimakamas* plačiai naudotas įvairiems valdininkų postams pavadinti. Pvz. Osmanų imperijoje kaimakamais vadino gubernatorius.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| jaunesnis laipsnis**binbašis**(majoras) | **Osmanų imperijos kariuomenės laipsniai****kaimakamas**(pulkininkas leitenantas) | vyresnis laipsnis**miralajus**(pulkininkas) |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Dukatonas su raiteliu (1793 m.). Po žirgu – Utrechto herbas
**Dukatonas** (ol. *dukaton*) – britų kronos dydžio XVII–XVIII a. sidabro moneta.

Pirmosios dukatono tipo monetos buvo skudai, vadinti *ducatone da soldi cento* ('šimto soldų dukatonas'), kuriuos 1551 m. kaldino Šventosios Romos imperijos Imperatorius Karolis V. XVII a. pirmą dešimtmetį gausiose tuometinės Italijos valstybėse daug kas kaldino dukatonus, jie paplito Ispanijai pavaldžiose žemėse, jų tarpe – Burgundijoje ir Nyderlanduose. 1618 m. dukatonus kaldino Brabante ir Turnėje. Šis dukatonas svėrė 32,48 g, sidabro praba 944, ant monetos pavaizduoti erchercogas Albertas VII ir valdančioji karalienė Izabela Klara Eugenija.

Sidabrinis raitelis
-------------------

1659 m. Nyderlandų valstybės ėmė kaldinti dukatonus „sidabrinis raitelis", ant kurių buvo pavaizduotas raitas riteris. Šios monetos buvo kaldintos iš 941 prabos sidabro, svėrė 32,779 g. Ant jų reverse buvo pavaizduotas karūnuotas Nyderlandų herbas. Skydas po riteriu rodė, kurioje provincijoje kaldinta moneta. Raitelio dukatonus kaldino iki 1798 m. 1726–1751 m. ant dukatonų buvo vaizduojama Olandų Rytų Indijos bendrovės monograma.

Olandų dukatonai buvo naudojami kaip prekybinės monetos, jų žinomumas padėjo joms konkuruoti su kitomis pasauliui gerai žinomomis prekybinėmis monetomis – Ispanijos doleriais.

Šis dukatonas buvo lygus 60 stuiverių.

Panašios monetos
----------------

Panašios sidabro monetos:

* olandų rijksdalderis (*rijksdaalder*)
* Ispanijos doleris
* taleris
* 3 guldenų moneta (šiek tiek lengvesnė (31,82 g), iš 920 prabos sidabro, kaldinta 1680–1832 m.).
| **Rumex acetosella** |
| --- |
| Smulkioji rūgštynė (Rumex acetosella)Smulkioji rūgštynė (*Rumex acetosella*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Gvazdikažiedžiai  *( Caryophyllidae)* |
| Šeima: | Rūgtiniai  *( Polygonaceae)* |
| Gentis: | Rūgštynė  *( Rumex)* |
| Rūšis: | Smulkioji rūgštynė  *( Rumex acetosella)* |

 |

**Smulkioji rūgštynė** (*Rumex acetosella*) – rūgtinių (*Polygonaceae*) šeimos, rūgštynių (*Rumex*) genties augalas.

Nedidelis, 5-30 (60) cm aukščio daugiametis augalas. Šaknis liemeninė, su daugybe horizontalių keliais aukštais atšakų ir pumpurų, iš kurių pavasarį išauga nauji augalai. Stiebas status, plonas, vagotas, plikas, kartais šakotas. Lapai ietiški, apatiniai ilgakočiai, viršutiniai trumpakočiai. Lapų makštys sidabrinės baltos spalvos, įplėštos. Žiedynas – šluotelė. Vienų augalų žiedyne būna tik piesteliniai, kitų tik kuokeliniai žiedai. Jie rausvi arba žalsvi, smulkūs. Apyžiedžio lapeliai vaisiui bręstant nenukrinta, o apgaubia jį. Vaisius – kiaušiniškas, smailus, blizgantis, rusvai rudas riešutėlis. Vienas augalas subrandina 1000–2000 sėklų.

Žydi gegužės – rugpjūčio mėn. Labai dažna visoje Lietuvoje. Auga pušynuose, pievose, šlaituose, pakelėse, javuose, ypač rūgščiuose lengvuose dirvožemiuose.

Javų, daugiamečių pašarinių žolių, linų piktžolė. Augalas nuodingas, juo apsinuodija gyvuliai, ypač avys. Tai rūgščių dirvų indikatorius.

Šaltiniai
---------

* *Rudenį žydintys augalai*, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 10 psl.

1. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 62


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Smulkioji rūgštynė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Chaim Mordechai Katz** |
| --- |
| Gimė | 1894 m.Šeduva, Rusijos imperija |
| Mirė | 1964 m. lapkričio 17 d. (~70 metų)Klyvlendas, JAV |
|  |
| Veikla | Rabinas, mokytojas. |

**Chaimas Mordechajus Kacas** (1894 m. Šeduvoje, Rusijos imperija – 1964 m. lapkričio 17 d. Klyvlende, JAV) – rabinas, mokytojas.

Biografija
----------

Gimė 1894 m. Šeduvoje. Jaunystėje mokėsi vietos ješivoje. 1910 m. išvyko mokytis į Vilijampolės ješivą, tačiau po metų vėl grįžo. 1914 m. išvyko mokytis į Voložino ješivą. 1918 m. išvyko į Telšius, kur vedė Perel Leah. Nuo 1920 m. padėjo savo tėvui ruošti ikimokyklinio amžiaus vaikus, kurie ketino eiti mokytis į Telšių ješivą. Taip pat redagavo laikraštį *Dos Yiddishe Lebben*. 1940 m. kartu su rabinu Eliyahu Meir Bloch sugebėjo pabėgti iš sovietų okupuotos Lietuvos į JAV, tačiau savo šeimą turėjo palikti Telšiuose.

1942 m. spalio mėnesį kartu su rabinu Eliyahu Meir Bloch Klyvlende įkūrė naują ješivą, kuriai suteikė Klyvlendo Telšių ješivos vardą. 1943 m. įkūrė Klyvlendo Hebrajų akademiją. II pasaulinio karo pabaigoje sužinojo, kad jo žmona ir visi vaikai buvo nacių nužudyti. 1946 m. vedė Esther Mindle Mandel. 1947 m. kartu su rabinu Blochu įkūrė Klyvlendo hebrajų mergaičių mokyklą. 1954 m. mirus Blochui tapo Klyvlendo *Telšių ješivos* vadovu. 1957 m. organizavo ješivos perkėlimą į Klyvlendo priemiestį Vilklifą. 1958 m. sunkiai susirgo, tačiau ir toliau aktyviai dalyvavo visuomeniniame gyvenime. 1960 m. įkūrė Čikagos Telšių ješivą. 1963 m. buvo išvykęs į Jeruzalę, kur skaitė įvairias paskaitas. Mirė 1964 m. lapkričio 17 d. Klyvlende.

* Laikraščio Dos Yiddishe Lebben viršelisLaikraščio *Dos Yiddishe Lebben* viršelis

Literatūra
----------

* Be’er Mechokek – Published by Rabbi Yaakov Z. Katz, Wickliffe, Ohio 1989.
|  |
| --- |
| Krista Siegfrids |
|  
Krista Siegfrids 2013 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Kristin Siegfrids |
| Gimė | 1985 m. gruodžio 4 d. (37 metai)  Kaskinenas,  Suomija |
| Žanrai | Pop |
| Kūrinių kalbos | anglų, švedų |
| Veikla | dainininkė |
| Instrumentai | vokalas |
| Įrašų kompanija | Universal Music Finland |
| Svetainė | kristasiegfrids.com |

**Kristin „Krista" Siegfrids** (g. 1985 m. gruodžio 4 d. Kaskinene) – suomių dainininkė. Ji atstovavo Suomijai 2013 m. „Eurovizijoje" su daina „Marry Me". Kristos debiutinis albumas, pavadintas „Ding Dong!", buvo išleistas 2013 metais.

Biografija
----------

Kristos gimtoji kalba yra švedų, kadangi atlikėja gimė Kaskineno mieste, kur didžiąją dalį gyventojų sudaro būtent švediškai kalbantys žmonės. Krista Vasos miesto universitete studijavo pedagogiką.

### 2009–2012: „Daisy Jack" ir „Suomijos balsas" (*The Voice of Finland*)

Atlikėjos muzikinė karjera prasidėjo 2009 metais, kuomet Krista prisijungė prie grupės „Daisy Jack", visgi pirmąjį singlą „Perfect Crime" kolektyvas išleido tik 2011 m. spalį. Pirmąjį vaidmenį teatre atlikėja gavo 2009 metais, švedų teatre Helsinkyje. Kitas svarbus žingsnis karjeroje buvo vaidmuo roko operoje „Trys muškietininkai" (2011 m.). 2011 metais atlikėja dalyvavo pirmajame Suomijos muzikinio „The Voice" projekto sezone, kur nukeliavo iki pusfinalių.

### 2013–dabar: „Eurovizijos" dainų konkursas ir „Ding Dong!"

2013 metais Krista dalyvavo Suomijos atrankoje *Uuden Musiikin Kilpailu* į 2013 m. „Eurovizijos" dainų konkursą. 2013 m. vasario 9 d. vykusiame finale paaiškėjo, kad šalies atstove tapo Krista Siegfrids su nuotaikinga daina „Marry Me". „Eurovizijoje" ji įveikė pusfinalio barjerą ir pateko į finalą, kur su 13 taškų liko 24 vietoje.

2013 m. gegužės 10 d. išleistas Kristos debiutinis albumas, pavadinimu „Ding Dong!".

2015 m. „Eurovizijos" finale atlikėja paskelbė Suomijos balsavimo rezultatus.

Diskografija
------------

### Studijiniai albumai

* Ding Dong!  2013 m.*Ding Dong!*   
 2013 m.

### Singlai

* 2013: *Marry Me*
* 2013: *Amen!*
* 2013: *Can You See Me?*
* 2014: *Cinderella*
* 2015: *On & Off*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Krista Siegfrids** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-02-16 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Pernilla Karlsson  *„När jag blundar"*** |  **Suomijos atstovė Eurovizijoje**2013 | Po to:**Softengine  *„Something Better"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Bendruomenių Rūmai
**Kanada** yra federacinė parlamentinė konstitucinė monarchija. Valstybės vadovas – Didžiosios Britanijos karalius arba karalienė (šiuo metu Karolis III). Jam atstovauja penkeriems metams ministro pirmininko skiriamas generalgubernatorius (dab. Žiuli Pajet). Parlamentą sudaro Senatas ir Bendruomenių Rūmai. Senatą sudaro 105 nariai, kuriuos skiria generalgubernatorius. Bendruomenių Rūmus sudaro 338 nariai, jie renkami tiesioginiais rinkimais 4 metams. 

Vykdomoji valdžia priklauso Ministrų kabinetui, kurie skiria generalgubernatorius ministro pirmininko siūlymu. Ministrų kabinetui vadovauja ministras pirmininkas (dab. Džastinas Triudo). Ministras pirmininkas patvirtinamas generalgubernatoriaus, remiantis Parlamente daugumą turinčios partijos ar koalicijos siūlymu.

Kiekviena provincija turi vienų rūmų įstatymų leidybos susirinkimą, kurio narius penkeriems metams renka provincijos gyventojai. Provincijose Didžiosios Britanijos karaliui atstovauja gubernatorius leitenantas, vyriausybės teikimu skiriamas generalgubernatoriaus. 

Teismų sistemą sudaro Aukščiausiasis Teismas, Federacinis teismas, Federacinis apeliacinis teismas, provincijų teismai.
| Praviena |
| --- |
| Netoli Pravieniškių geležinkelio stoties Netoli Pravieniškių geležinkelio stoties |
| **Ilgis** | 20,2 km |
| **Baseino plotas** | 10,4 km² |
| **Ištakos** | Antakalnio apylinkės |
| **Žiotys** | Nemunas (Kauno marios) |
| **Šalys** | Lietuva |

**Praviena** – upė Lietuvoje, Kaišiadorių rajone; dešinysis Nemuno intakas. Ilgis – 20,2 km, baseino plotas – 10,4 km². Prasideda Antakalnio apylinkėse, teka į šiaurės vakarus. Už Pravieniškių pasuka į pietus, įteka į Kauno marias į vakarus nuo Rumšiškių.

Intakas – Miera (kairysis).

Praviena Lietuvos liaudies buities muziejuje

Etimologija
-----------

Pravienos vardo etimologija neaiški. Spėjama šaknis *\*prav-/prau̯-* siejama su skr. प्रु, प्रवते = IAST: *pru-, pravate* „šokteli, šokinėja", skr. प्रव = IAST: *prava-* „plaikstąsis, plevenantis", sen. isl. *frār* „greitas, gyvas, vikrus", sen. skand. *Frawa-* „šokantis".

Etnografų užrašytas vietinių žmonių pasakojimas apie upelės vardo kilmę: Rumšiškių ponas, kai siųsdavęs tarną į Užusalių dvarą, taip aiškindavęs kelią: „Pravažiuosi pro vieną upelę, paskui dar pro vieną…" Ta antroji „pro vieną" ilgainiui ir imta vadinti Praviena. Nuo upės pavadinimo vardą gavo miestelis Pravieniškės, žymus pataisos namais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Domeikos kalnagūbris. Tolumoje Likankaburo ir Churikeso ugnikalniai
**Domeikos kalnagūbris** (isp. *Cordillera de Domeyko*) – Andų atšaka, kalnų grandinė Atakamos dykumos pietiniame pakraštyje. Driekiasi maždaug 600 km lygiagrečiai pagrindinei Andų grandinei nuo Kimalio kalno (isp. *Cerro El Quimal*) šiaurėje iki Asufrės kalno (isp. *Cerro El Azufre*) pietuose. Vidutinis aukštis 3 300 m, aukščiausios viršukalnės – iki 4 300 m. Šiame regione prasideda Loa – ilgiausia Čilės upė (440 km) ir vienintelė, tekanti per Atakamos dykumą.

Dėl drėgmės stokos augalija ir gyvūnija itin skurdi. Gausu iškasenų (varis ir kt.). Dėl nuošalumo ir atšiaurių gamtos sąlygų Domeikos kalnagūbrį retai lanko turistai ir alpinistai.

Pavadinimas 1889 m. suteiktas lietuvių kilmės mokslininko Igno Domeikos garbei. Taip pat su Domeikos kalnagūbrio vardu susijęs dinozauro *Domeykodactylus* pavadinimas (pagal radimvietę).

Nuorodos
--------

* Antofagastos regiono žemėlapis Archyvuota kopija 2006-02-28 iš Wayback Machine projekto.
| **Vilija Šulcaitė** |
| --- |
| Visas vardas | Vilija Šulcaitė |
| Gimė | 1929 m. balandžio 5 d.Jonava |
| Mirė | 1992 m. balandžio 18 d. (63 metai)Vilnius |
| Tautybė | lietuvė |
|  |
| Veikla | poetė |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| LTSR nusipelniusi kultūros veikėja (1979 m.) |

**Vilija Šulcaitė** (g. 1929 m. balandžio 5 d. – m. 1992 m. balandžio 18 d.) – lietuvių poetė.

Gimė Jonavoje. 1953 m. baigė Vilniaus universiteto istorijos ir filologijos fakultetą. 1956–1964 m. dirbo mokytoja Kaune, 1970–1975 m. dirbo Vyriausiosios enciklopedijų redakcijos bibliotekos vedėja.

Nuo 1948 m. pradėjo viešinti savo eiles. Vilijos Šulcaitės poezijai būdingi meilės, draugystės, gamtos motyvai, pilietiškumas, romantinis pakilumas.

1979 m. gavo LTSR nusipelniusios kultūros veikėjos apdovanojimą.

Mirė 1992 m. balandžio 18 d. Vilniuje.

Bibliografija
-------------

Eilėraščių rinkiniai:

* *Kalba moteris* (1956 m.)
* *Sauja kmynų* (1970 m.)
* *Laukinės vynuogės* (1973 m.)
* *Volungė jaučia lietų* (1974 m.)
* *Kraitis* (1976 m.)
* *Tu ir dangus* (1982 m.)
* *Duona ir liepsna* (1985 m.)
* *Gulbine, krentantis…* (1985 m.)
* *Paguoda* (1989 m.)

Poema:

* *Raudonas sniegas* (1967 m.)

Poezijos rinktinė:

* *Norėčiau būti žuvėdra* (1979 m.)

Poemų rinkiniai:

* *Svirtis* (1980 m.)
* *Žaibas gimdo griaustinį* (1986 m.)
* *Sielos atšilimas* (2004 m.)

Eilėraščių vaikams rinkinys:

* *Piešiniai ant asfalto* (1983 m.)

Du poezijos rinkiniai (*Горсть тмина*, 1974 m. ir *Приданое: стихи и поэма*, 1984 m.) išleisti rusų kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonavos krašto žmonės*. – Jonava: Linotipas, 2000. – P. 172–173.
| **Vilija Aleknevičienė** |
| --- |
| Gimė | 1964 m. gruodžio 13 d. (58 metai)Purvininkai, Prienų rajonas |
|  |
| Veikla | ekonomistė |
| Organizacijos | Lietuvos žemės ūkio universitetas |
| Pareigos | profesorė |
|  |
| Išsilavinimas | socialinių mokslų daktarė |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Vilija Aleknevičienė** (1964 m. gruodžio 13 d. Purvininkai, Prienų rajonas) – Lietuvos ekonomistė, socialinių mokslų daktarė.

Biografija
----------

1986 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultetą. 1997 m. socialinių mokslų daktarė.

Nuo 1986 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) dėstytoja, 2000–2004 m. Ekonomikos ir vadybos fakulteto prodekanė; nuo 2005 m. profesorė.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių darbų svarbiausios kryptys: investicinių projektų rizikos vertinimas, kapitalo kainos nustatymas, įmonės trumpalaikio turto valdymas.

Bibliografija
-------------

* Žemės ūkio įmonių finansų valdymas, vadovėlis, su A. Novošinskiene ir N. Žaltauskiene, 1999 m.
* Finansai ir kreditas, vadovėlis, 2005 m.
* Įmonės finansų valdymas, vadovėlis, 2009 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vilija Aleknevičienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 703 psl.
**Vilhelmas Čepinskis** (g. 1977 m. kovo 19 d. Kaune) – lietuvių smuikininkas.

Biografija
----------

Gimė Kauno muzikinio teatro operos dainininkės Kristinos Čepinskienės (Krukauskaitės) ir šio teatro smuikininko dirigento Stanislovo Čepinskio šeimoje. 1984–1994 m. mokėsi Kauno Juozo Naujalio meno mokykloje. 1994–1997 m. studijavo *Juilliard* muzikos akademijoje Niujorke, prof. Dorothy De Lay smuiko klasėje, 1997–1999 m. Lietuvos muzikos akademijoje, tėvo S. Čepinskio smuiko klasėje. Tais pačiais metais tobulinosi Itzhako Perlmano meistriškumo kursuose.

2002 m. vedė smuikininkę Indrę Andruškevičiūtę. Sūnus Herbertas (g. 2006).

1991 m. Ispanijos karalienė už meno sklaidą Europoje apdovanojo *Maria Pia Fanfani* fondo „Kartu už taiką" medaliu. 1998 m. išrinktas įsimintiniausiu Kauno menininku. 2003 m. apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžiumi.

Muzikinė veikla
---------------

1984 m. septynerių metų debiutavo Kauno filharmonijoje. 1987 m. pirmąkart griežė su Lietuvos nacionaliniu simfoniniu orkestru. Tarptautinio J. Kociano jaunųjų smuikininkų konkurso (Čekija, 1988 m.), SSRS smuikininkų konkurso (1989 m.), *New Names* fondo (SSRS, 1989 m.), tarptautinio Balio Dvarionio smuikininkų konkurso (1989 m.) laureatas. 1991 m. Lietuvai suteikiant narystę grojo Jungtinėse Tautose.

Solinius koncertus bei koncertus su orkestru grojo visoje Europoje, Dominikos respublikoje, JAV. Dalyvavo tarptautiniuose muzikos festivaliuose Meranofeste, Ankaroje, Vestfolde, Pažaislyje ir kt. Grojo *Tilles Center* (Niujorkas, 1996 m.), *Carnegie Hall* (Niujorkas, 1997 m.), *Concertgebouw* (Amsterdamas, 1999 m.), Maskvos konservatorijos Didžiojoje salėje (2000 m.).

Asmeniniu Yehudi Menuhino kvietimu pasirodė su Londono simfoniniu orkestru, griežė Švedijos karalienės bei Norvegijos karališkosios šeimos oficialių vizitų į Lietuvą metu.

2004 m. subūrė trylikos styginių instrumentų kamerinį orkestrą, kuriame groja jauni, talentingi muzikai iš visos Lietuvos. 2005 m. šiam kolektyvui suteiktas „Camerata Klaipėda" vardas. „Camerata Klaipėda" pasirodymai yra transliuojami Lietuvos, Lenkijos, Prancūzijos, Kosta Rikos televizijų, specialią apybraižą apie orkestrą yra parengęs tarptautinis televizijos žinių tinklas CNN. 2005 m. išrinktas atstovauti Lietuvą Japonijoje vykusioje parodoje Expo-2005.

Įrašė CD: „Sibelius", koncertas smuikui ir orkestrui d-mol (1995 m.), „Paganini", koncertas smuikui ir orkestrui, Nr. 2, h-moll (1996 m.), „Sarasate, Karmen fantazija" (1996 m.), „Shostakovich", koncertas smuikui bei orkestrui, Nr. 1 a-moll (1997 m.) ir kt.

Nuorodos
--------

* Biografija, koncertai Archyvuota kopija 2007-10-19 iš Wayback Machine projekto.
* Muzika – didžiosios lenktynės su savimi

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vilhelmas Čepinskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 306 psl.
Koordinatės: 54°54′38″š. pl. 23°53′12″r. ilg.﻿ / ﻿54.910623°š. pl. 23.886702°r. ilg.﻿ / 54.910623; 23.886702

|  |
| --- |
| Vilijampolės ješiva |
| Įkurtas | 1882–1941 m. |
| Tipas | Nevalstybinis |
| Studentų | virš 300 (1899 m.)virš 500 (1920 m.) |
| Vieta | Vilijampolė |

Vilijampolės ješivos rabinai ir mokiniai (1922 m.)
Buvęs ješivos mokomasis korpusas Vilijampolėje, 2014 m.
Atminimo lentos Vilijampolėje
**Vilijampolės ješiva**, arba **Slabados ješiva** – judaizmo dvasinė seminarija, 1882–1941 m. gyvavusi Kauno priemiestyje Vilijampolėje, viena didžiausių ir žymiausių Europoje. Išlikęs mokomojo korpuso pastatas Vilijampolėje, Panerių g. 51. Ant jo atidengtos dvi atminimo lentos (lietuvių ir hebrajų kalbomis).

Istorija
--------

Visame regione garsėjo Slabados ješiva „Kneset–Israel" („Izraelio susirinkimas"), pavadinta kurį laiką jai vadovavusio naujos judaizmo krypties *Musar* (moralė) įkūrėjo rabino Izraelio Salanterio vardu. Vienas iš pagrindinių ješivos įkūrėjų buvo rabinas Natanas Cvi Finkelis. Ši rabinų seminarija pasižymėjo griežta tvarka ir izoliacija nuo išorės įtakų. 1897 m. joje įvyko skilimas: nuo jos atskilusieji sukūrė naują ješivą „Kneset Bet–Ickach", pavadintą visų diasporoje gyvenančių žydų vadovo Ickacho Elchanano Spektoriaus (1817–1896) vardu.

1899 m. Vilijampolės ješivoje mokėsi per 300 būsimų rabinų. Labiausiai suklestėjo po Pirmojo pasaulinio karo – tapo viso regiono ortodoksų centru. 1920 m. čia mokėsi virš 500 asmenų. Kurį laiką jai vadovavo rabinas A. Grodzenskis. Ješiva nesėkmingai bandė gauti aukštosios mokyklos statusą. Įstaigos reikmėms 1934 m. buvo pradėtas statyti naujas trijų aukštų pastatas, tačiau statyba užtruko, neįrengtas pastatas Panerių g. 57  buvo nacionalizuotas 1940 m.

Ješiva veikė iki 1941 m. birželio 23 d. Holokausto metu beveik visi besimokantys ir dėstytojai žuvo. 1945 m. ješiva buvo atkurta Bene Berake.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Ramailės ješiva
* Panevėžio ješiva
* Telšių ješiva
* Kelmės ješiva
* Kauno kolelis

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-31 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2013-03-26 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vilijampolės ješiva** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Slabados ješiva
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Senovės Armėnija** |
| Nairiai, Hajasa-Azi, Isuva, Muškiai, Šuprija, Chubuškija, Daiaeni |
| Urartija |
| *gimiriai*, *Medija* |
| Armėnijos satrapija: |
| *Achemenidai* > *Seleukidai* |
| Armėnijos karalystė: |
| Orontidai > Artašesidai > Aršakuniai |
| Sofena, Komagena, Korduena |
| *Romos imperija* (Armėnija) |
| *Bizantija / Sasanidai* |
| *Sasanidai* (Marzpanatas) |
| **Armėnijos istorija**, **Kurdistano istorija** |

**Nairiai** (asirų kalba: *KUR.KUR Na-i-ri*, *Na-'i-ru*) – senovės etninė grupė, gyvenusi Senovės Armėnijos pietinėje dalyje, ten kur dabar yra pietryčių Turkija ir šiaurės vakarų Iranas. Pirmieji nairių paminėjimai yra iš XIII a. pr. m. e. Manoma, kad jie išnyko apie IX a. pr. m. e.

Kadangi nėra rašytinių nairių kalbos šaltinių, nėra žinoma šios tautos lingvistinė priklausomybė. Tačiau keliama hipotezė, kad jų kalba galėjo būti gimininga huritų kalbai, kuria kalbėjo jų pietiniai kaimynai huritai.

Istorija
--------

Pirmasis nairių paminėjimas yra iš XIII a. pr. m. e. kuomet Asirijos karalius Tukulti Ninurta I surengė ekspediciją į kalnuotą šiaurės kraštą ir nugalėjo vietos karaliukus. Vėlesnis valdovas, Adad Niraris minimas įsigijęs 128 arklius iš nairių valstybių. Daugiausia žinių mums suteikia XII a. pr. m. e. Tiglat Pilesero žygio aprašymas, kuriame minimi 23 nairių valstybėlių karaliai: „Tumės karalius, Tunibės karalius, Tualio karalius, Kindario karalius, Uzulos karalius, Unzamunio karalius, Andiabės karalius, Pilakinio karalius, Artuginio karalius, Kulibarzinio karalius, Šinibirinio karalius, Himuos karalius, Paiterio karalius, Uiramo karalius, Šururijos karalius, Albajos karalius, Unginos karalius, Nazabijos karalius, Abarsiunio karalius ir Daiaenio karalius".

Manoma, kad nairių valstybės buvo gana didelėje teritorijose aplink Vano ežerą. Šis asirų šaltiniuose buvo žinomas kaip „Nairių šalies jūra" (*tâmtu ša mât Nairi*). Kai kurių valstybių lokalizacija yra daugiau ar mažiau patvirtinta. Pvz. Tumė dažniausiai lokalizuojama į pietvakarius nuo Urmijos ežero, o Daiaenis – toli šiaurėje, prie Ponto kalnų.

Kitas asirų karalius, Šalmaneseras III, IX a. pr. m. e. surengė ekspediciją į regioną ir netgi pastatydino statulą Tigro ištakose. Manoma, kad IX a. dauguma nairių valstybėlių prarado savo nepriklausomybę ir buvo įjungtos į Urartų karalystę.

Armėnų vartosena
----------------

Vėliau Armėnijos kalnyną apgyvendinę armėnai nairius laikė savo protėviais, o terminą **Nairi** (Նայիրի, Նաիրի) – sinonimu Didžiajai Armėnijai. Šis terminas labai išpopuliarėjo XIX a. kylant armėnų nacionalizmui. 1916 m. Vahanas Terianas išspausdino eilėraščių rinkinį, vadinamą „Nairių žemė" (*Yerkir Nairi*). Iki mūsų dienų žodis Nairi naudojamas kaip populiarus armėniškas vardas, juo pavadinta daug verslo kompanijų bei kitų objektų.
**Chaimas iš Valažino** (1749 m. sausio 21 d. Valažinas, Abiejų Tautų Respublika – 1821 m. birželio 14 d. Valažinas, Rusijos imperija) – žydų rabinas, talmudistas ir etikas. Elijo Ben Saliamono Zalmano mokinys, įkūrė Valažino ješivą.

Biografija
----------

Kartu su vyresniu broliu Sima, mirusiu 1812 m. mokėsi pas tuometį Valažino rabiną Aryeh Leib ben Asher Gunzberg, vėliau pas Rafaelį Koeną. Sulaukęs 25 metų, Chaimas tapo Elijo Ben Saliamono Zalmano, vadinamo Vilniaus gaonu, mokiniu, kurio prižiūrimas studijavo Bibliją, Mišną, Talmudą ir hebrajų gramatiką. Po gaono mirties Chaimas nepripažino kito mokytojo.

Taikydamas gaono mokymo metodiką 1803 m. CHaimas įkūrė Valažino ješivą, tapusią itin svarbia XIX a. ješiva. Valažino ješivoje iš pradžių mokėsi dešimt jaunuolių iš Valažino, kuriuos Chaimas išlaikė savomis lėšomis. Sakoma, jog jo žmona pardavusi savo brangenybes mokinių išlaikymui finansuoti. Laikui bėgant Valažino ješiva išgarsėjo ir pritraukė vis daugiau mokinių. Chaimui vadovaujant, ješiva susilaukė virš šimto mokinių ir buvo perkelta į jai skirtą atskirą pastatą.

Kūriniai
--------

Pagrindinis Chaimo kūrinys yra „Nefesh ha-Hayyim", kurį vėliau redagavo jo sūnus. Dvi šios knygos redakcijos išleistos Vilniuje, atitinkamai 1824 m. ir 1837 m. Knyga aprašoma kaip etiko-kabalistinis veikalas su chasidizmui prieštaraujančiomis tendencijomis, kadangi Chaimas, kaip ir jo mokytojas Elijas Ben Saliamonas Zalmanas, buvo nusistatę prieš šį judėjimą. „Nefesh ha-Hayyim" pabrėžia visų pripažintų religinių praktikų prisilaikymą bei Toros studijų vertę. Kitas jo kūrinys, „Ruah Hayyim", yra Jošuos Hešelio Levino publikuotas komentaras apie Pirkę Abotą, papildytas jo sūnaus Izaoko. Nemažai Chaimo rašinių halachos temomis buvo sunaikinta gaisro 1815 m. tačiau kai kurios jų buvo panaudotos jo pasekėjų kūriniuose.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  ḤAYYIM BEN ISAAC OF VOLOZHIN (ḤAYYIM VOLOZHINER)
|  |
| --- |
| Knut Anders Sørum |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1976 m. balandžio 12 d. (47 metai)Iostre Totenas, Norvegijos vėliava Norvegija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 2004–dabar |
| Įrašų kompanija | daWorks |

**Knut Anders Sørum** (1976 m. balandžio 12 d.) – Norvegijos dainininkas. 

2004 metais su daina „High" „Eurovizijos" dainų konkurse užėmė 24-ą vietą. 2010 m. spalį atlikėjas išleido debiutinį albumą „Prøysen". Jis Norvegijos muzikos įrašų tope debiutavo 12-oje vietoje. Dainų žodžius ir muziką sukūrė jis pats. 2012 metais atlikėjas buvo muzikinio projekto „The Voice Norge" dalyvis. Kitais metais išleido antrąjį studijinį albumą „Ting Flyt".

Diskografija
------------

* *Prøysen* (2010)
* *Ting Flyt* (2013)

Nuorodos
--------

* Daina „High"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Jostein Hasselgård  *„I'm Not Afraid to Move On"*** |  **Norvegijos atstovas Eurovizijoje**2004 | Po to:**Wig Wam  *„In My Dreams"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Koaguliacija** (angl. *coagulation*; iš lot. *coagulatio* 'krešėjimas, sutirštėjimas') – koloidinio tirpalo (dispersinės sistemos) dalelių sukibimas į stambesnes, dėl ko susidaro stambesni telkiniai, paprastai iškrentantys į nuosėdas.

Panašus reiškinys, kai susilieja skysčio lašeliai (emulsijose) ar dujų burbuliukai vadinamas *koalescencija*.

Koaguliacija dažnai yra savaiminis koloidinio tirpalo (kietos dalelės, stambios molekulės skystyje) irimas, kai jis pasidalina į kietą ir skystą fazes. Toks savaiminis kitimas dažnai vadinamas kolodinės sistemos *senėjimu*. Koaguliacijos sparta priklauso nuo dalelių skersmens, difuzijos koeficiento, temperatūros, makrofazės tirpumo. Tirpale esantys elektrolitai spartina koaguliaciją.

Dėl šiluminio judėjimo įvykstantys kolodinių dalelių susidūrimai ne visada sukelia jų sukibimą. Sukibti neleidžia koloidines daleles supantys elektringi apvalkalėliai, kuriuos ardo tirpale esantys elektrolitai.

Koaguliacijos pavyzdžiai
------------------------

* kraujo krešėjimas - ištirpusios fibrinogeno molekulės virsta fibrino molekulėmis, kurios jungiasi į fibrino gijas, sudarančias krešulio pagrindinę dalį.
* varškės susidarymas - koaguliuoja ištirpę pieno baltymai
Tanegašima yra labiausiai į rytus nutolusi iš Osumi salų, ji yra iš karto į pietus nuo Kiūšiū
**Tanegašima** (jap. 種子島) – Japonijos sala į pietus nuo Kiūšiū, priklausanti Kagošimos prefektūrai. Tai antra pagal dydį iš Osumi salų. Tai pailga sala, ilgis iš šiaurės į pietus – 57,5 km, plotis 5–12 km. Tanegašimoje yra Nišinoomotės miestas, Minamitanės ir Nakatanės miesteliai, kurie priklauso Kumagės apskričiai.

Iš Naujojo Tanegašimos oro uosto kasdien vyksta skrydžiai į Osaką ir Kagošimą.

Salos pietinėje dalyje įsikūręs Tanegašimos kosmoso centras.

Istorija
--------

„Tanegašima" ginklas
Saloje įvyko pirmasis kontaktas tarp japonų ir europiečių 1543 m. Riūkiū prekybos postas čia buvo įkurtas prieš kelis dešimtmečius ir visa prekyba tarp Riūkiū karalystės ir Kagošimos vyko per šį postą. Čia atsidūrė nuo kurso nuklydęs portugalų laivas.

Iki šiuolaikinių laikų šaunamieji ginklai Japonijoje buvo vadinami *Tanegašima*, nes buvo manoma, kad juos pirmąkart atgabeno minėti portugalai. 1614 m. išleistuose memuaruose portugalų tyrinėtojas Fernão Mendes Pinto teigia, kad išsilaipino saloje su pirmaisiais portugalais, bet dabar tuo mažai kas tiki, nes pats F. Pinto kitur teigia, kad tuo metu buvo Birmoje. Žinoma, kad F. Pinto lankėsi Tanegašimoje, bet vėliau.

Europiečiai mainė ne tik ginklus, bet ir muilą, tabaką ir kitas japonams nežinomas prekes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sansom, George (1961). *A History of Japan, 1334–1615*. Stanford University Press. p. 263. ISBN 0804705259.

Koordinatės: 30°34′26″ š. pl. 130°58′52″ r. ilg.﻿ / ﻿30.57389°š. pl. 130.98111°r. ilg.﻿ / 30.57389; 130.98111
Virgin Galactic|  |
| 

| IATA**-** | ICAO**VGX** | Šaukinys**Galactic** |
| --- | --- | --- |

 |
| Įkurta | 2004 m. |
| Priklauso | Virgin Group |
| Būstinė | Las Krusesas, Naujoji Meksika, JAV |
| Vadovybė | Richard BransonGeorge Whitesides (CEO)Steve Isakowitz (prezidentas) |
| Tinklalapis | www.virgingalactic.com |

**Virgin Galactic** – britų komercinių kosminių skrydžių kompanija, įkurta 2004 m. Jos įkūrėjai – Richard Branson ir Will Whitehorn. Priklauso įmonių grupei „Virgin Group". Kompanijos siekis yra plėtoti kosmoso turizmą, ji taip pat planuoja kelti tiek mokslinio, tiek komercinio pobūdžio aparatus į Žemės orbitą.

Kompanija sukūrė ir sėkmingai išbandė kosmoso lainerį „SpaceShipOne".

Erdvėlaiviai
------------

„White Knight Two" skrydžio metu
„White Knight Two" nutupdytas ant žemės
„SpaceShipOne" ilgis siekia 8,5 m, o „SpaceShipTwo" ilgis siekė 18,3 m. Erdvėlaiviuose naudojami hibridiniai raketiniai varikliai. „SpaceShipOne" telpa 1 pilotas ir 2 keleiviai. Kompanijos erdvėlaiviai į orbitą paleidžiami su specialiu lėktuvu „WhiteKnight" juos užkėlus į ~14 km aukštį.

Avarijos ir incidentai
----------------------

Antrasis kompanijos aštuonvietis laineris „SpaceShipTwo" subyrėjo per bandomąjį skrydį. Jo nuolaužos pažiro didelėje teritorijoje Mohavio dykumoje, maždaug 150 km į šiaurę nuo Los Andželo.[1] Pirmosios išvados rodo, kad avarija įvyko dėl per anksti įsijungusios nusileidimo sistemos, bet tai galėjo įvykti dėl nesaugaus variklio ar naujo kuro su diazoto monoksidu ir nailono granulėmis.

Išnašos
-------

1. ↑  R. Bransonas – sukrėstas. Delfi.lt

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Virginija Kalinauskaitė** (g. 1957 m. sausio 27 d. Panevėžyje) – Lietuvos grafikė.

Biografija
----------

1983 m. baigė grafiką Lietuvos dailės institute. Nuo 2001 m. Vilniaus grafikos meno centro ir galerijos „Kairė – dešinė" direktorė. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba
------

Kuria daugiausia ofortus. Jiems būdingas virtuoziškas piešinys, subtilūs pustonių niuansai, spalvingumas („Peizažas su šieno kauge" 1986 m. „Rožės", „Kelionė", „Apskritimai", visi 1989 m. „Moterys" 1994 m. „Du raiteliai" 1999 m.). Taip pat kuria akvatintas, laisvos raižymo manieros linoraižinius („Lietus", „Čigonė", abu 1984 m.) Nuliejo akvarelių. Nuo 1984 m. dalyvauja parodose Lietuvoje (individualios: Vilniuje 1986 m. 1990 m. Panevėžyje 1999 m.) ir užsienyje (tarptautinė ekslibriso paroda Paryžiuje 1990 m. kt.).

**Iliustravo knygas:**

* Ramutė Skučaitė. Medžio dovanos 1985 m.
* Julija Švabaitė-Gylienė. Gabriuko užrašai 1993 m.
* Emilija Liegutė. Šuo Džimas-geras 2000, Rudžiukė 2004 m.
* Vytautas Račickas. Nippė nori namo: mergaitė, kuri mylėjo tėtį 2004 m.
* Nijolė Riaubaitė. Vorai grobuonys. Vilnius, Klubas „13 ir Ko", 2006 m. ISBN 978-9955-9909-0-1
* Nijolė Riaubaitė. Karalaitė Civilizacija. Vilnius, Gilija, 2005 m. ISBN 9955-9569-4-1
* Maria Dunowska, Teresa Kolenda. Lenkų kalbos vadovėlis II klasei, Šviesa, 2007 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Virginija Kalinauskaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 202 psl.
| ***Kita rūšis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Breed |
| Kilmės šalis |  JAV Vokietija Pietų Afrikos Respublika |
| Režisierius | Nicholas Mastandrea |
| Scenaristas (-ai) | Robert ContePeter Martin Wortmann |
| Vaidina | Michelle Rodriguez |
| Metai | 2006 |
| Žanras | siaubo |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Kita rūšis** (angl.  *The Breed*) – 2006 m. sukurtas siaubo filmas, demonstruotas Kanų kino festivalyje ir kurį prodiusavo Wes Craven.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Michelle Rodriguez – Nikė
* Oliver Hudson – Džonas
* Taryn Manning - Sara
* Eric Lively – Metas
* Hill Harper – Nojus
* Nick Boraine – Lukas
* Lisa-Marie Schneider – Džeinė

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Grupė jaunuolių atskrenda į salą, priklausančią vieno jų dėdei, praleisti joje keletą dienų ir pasilinksminti, tačiau netrukus jie susiduria su čia karaliaujančiais šunimis, nusiteikusiais sudraskyti kiekvieną čia užklydusį žmogų...
| Kitabasuzb. *Kitob* |
| --- |
| *Kitabo gatvė* |
|  |
| 

KitabasKitabas

39°08′01″ š. pl. 66°52′55″ r. ilg.﻿ / ﻿39.13361°š. pl. 66.88194°r. ilg.﻿ / 39.13361; 66.88194﻿ (Kitabas)Koordinatės: 39°08′01″ š. pl. 66°52′55″ r. ilg.﻿ / ﻿39.13361°š. pl. 66.88194°r. ilg.﻿ / 39.13361; 66.88194﻿ (Kitabas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Uzbekijos vėliava Uzbekija |
| **Vilajetas** | Kaškadarjos vilajetas |
| **Rajonas** | rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 36 500  |
| **Altitudė** | 622 m |

**Kitabas** (uzb. *Kitob*) − miestas Uzbekistane, Kaškadarjos vilajeto Kitabo tumane. Miestas yra už 317 km nuo Taškento, pietvakarinėse Zeravšano kalnagūbrio priekalnėse, kairiajame Aksu upės krante, prie Kitabo geležinkelio stoties. Nuo vilajeto centro Karšio nutolęs 97 km.

Miesto pavadinimas uzb. *Kitob* reiškia „knyga". Tačiau spėjama, kad senasis gyvenvietės pavadinimas buvo pers. kifti ob „pečiai, vanduo", kas nusakė, kad gyvenvietė yra tarp dviejų upių − Aksudarjos ir Amudarjos, kurios abi prasideda kalnuose ir tirpstant kalnų sniegams bei prasidėjus lietums persipildo vandens.

Kitabas išsidėstęs palei didįjį Uzbekijos traktą, einantį iš šiaurės į pietus.

Kitabo pakraštyje Kitabo tarptautinė platumų stotis, įkurta 1930 m. Tai viena iš 5 pasaulinio tinklo, tiriančio Žemės ašigalių judėjimą, stočių. Kitos 4 stotys yra Japonijoje, JAV (dvi), Italijoje. Stotis pavaldi Uzbekijos Mokslų akademijos Astronomijos institutui.

Istorija
--------

Kitabo gyvenvietė priklausė Karšio bekijai (beko valdomai teritorijai), o ši − Bucharos emyratui. Emyratas 1868 m. tapo Rusijos imperijos vasalu ir jos protektoratu. 1868 m. Karšio bekijoje prasidėjo bruzdėjimai prieš Bucharos emyrą Muzafarą, kad sostan būtų pasodintas jo vyresnysis sūnus Kata-Tiura. 1870 m. Rusijos kariuomenė, vadovaujama generolo Abramovo, šturmu užėmė maištinguosius miestus Šaarą ir Kitabą, o Šahrisabzo bekija buvo prijungta prie Bucharos.

Miesto teises gavo 1976 m.

Pramonė
-------

Miestas žinomas savo vaisių konservais ir vynais, kurių gamybą paleido XX a. 5-tąjį dešimtmetį iš Krymo deportuoti specialistai vyndariai Krymo totoriai.

Mieste yra šios įmonės:

* smėlio ir žvyro gavybos įmonė rus. *ООО Китоб темир-бетон буюмлари*),
* marmuro gavybos ir apdirbimo įmonė rus. *АО Кашкадарьямрамор*),
* duonkepystės kombinatas rus. *ООО Китабский хлебокомбинат*),
* stiklo taros gamykla rus. *ООО Ешлик*),
* verpalų fabrikas rus. *ОАО Китоб ип-йугурув*).

Nuorodos
--------

1. UZBEKISTAN, *citypopulation.de*
2. ↑  UZBEKISTAN, *citypopulation.de*
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 213

* Узбекистан: Справочник Китаб и Китабский район Archyvuota kopija 2011-07-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kitamio žemė北見国 |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1869 – 1882** |  → |

 |
| *Žemė Hokkaido žemėlapyje* |
|  |
| **Valstybė** | Japonijos vėliava Japonija |
| **Sritis** | Hokaidas |
| **Apskritys** | 8 |
|  |
| **Gyventojų** | 1 511 (1872) |

**Kitamis** (北見国; Kitami no kuni) – trumpai egzistavusi senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra Sojos ir Abaširio subprefektūros, neskaitant Abaširio apskrities.

Istorija
--------

* 1869 m. įkuriama Kitamio žemė su 8 jai priklausančiomis apskritimis.
* 1872 m. čia gyveno 1 511 žmonių.
* 1882 m. Kitamis, kaip ir kitos Hokaido žemės, kurias netrukus pakeitė subprefektūros, panaikintas.

Apskritys
---------

* Sojos apskritis (宗谷郡)
* Riširio apskritis (利尻郡)
* Rebuno apskritis (礼文郡)
* Esašio apskritis (枝幸郡)
* Monbecu apskritis (紋別郡)
* Tokoro apskritis (常呂郡)
* Abaširio apskritis (網走郡)
* Šiario apskritis (斜里郡)

Senosios Japonijos žemės

Akis |
Ava |
Ava |
Avadžis |
Bingo |
Bičiu |
Bidzenas |
Bungo |
Budzenas |
Cušima |
Čikugo |
Čikudzenas |
Čišima |
Deva |
Ečigas |
Ečidzenas |
Ečiū |
Harima |
Hida |
Higas |
Hitačis |
Hidaka |
Hidzenas |
Hokis |
Hiūga |
Iburis |
Idzu |
Idzumas |
Idzumis |
Iga |
Ijas |
Ikis |
Inaba |
Isė |
Išikaris |
Ivamis |
Jamaširas |
Jamatas |
Jošinas |
Kaga |
Kajus |
Kavačis |
Kadzusa |
Kijis |
Kitamis |
Koudzukė |
Kuširas |
Mikava |
Mimasaka |
Minas |
Musašis |
Mucu |
Nagatas |
Nemuras |
Notas |
Okis |
Omis |
Ošima |
Osumis |
Ovaris |
Sadas |
Sagamis |
Sanukis |
Sacuma |
Secu |
Suou |
Suruga |
Šima |
Šimousa |
Šimocukė |
Šinanas |
Širibešis |
Tadžima |
Tamba |
Tangas |
Tešis |
Tokačis |
Tosa |
Toutoumis | 
Vakasa