recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Monako demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 32 965 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Religijos**:

* Romos katalikai - 90 %
* kiti - 10 %

**Kalbos**: Prancūzų (oficiali), anglų, italų, monakiečių

**Etninės grupės**:

* prancūzai - 47 %
* monegaskai arba monakiečiai - 16 %
* italai - 16 %
* kiti - 21 %

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 14,6 %
* *15-64 m.:* 62,4 %
* *65 m. ir vyresni:* 23 % (2009 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 45,7 m.
* *vyrų:* 43,6 m.
* *moterų:* 47,7 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,394 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 9,1 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 12,74 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 7,58 migrantų/1000 gyv. (didelė imigracija) (2009 m. apsk.) 

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 100 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** +0,3 %

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,06 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,98 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,68 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,91 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 5 mirę/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 80,09 m.
* *vyrų:* 76,3 m.
* *moterų:* 84,09 m. (2009 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 99 %
* *vyrų:* 99 %
* *moterų:* 99 % (2003 m. apsk.)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Monakas (angliškai) Archyvuota kopija 2020-05-01 iš Wayback Machine projekto.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Monako miestai

v • a • r **Europos gyventojai** 

Airija |
Albanija |
Andora |
Armėnija |
Austrija |
Azerbaidžanas |
Baltarusija |
Belgija |
Bosnija ir Hercegovina |
Bulgarija |
Čekija |
Danija |
Estija |
Graikija |
Gruzija |
Islandija |
Ispanija |
Italija |
Jungtinė Karalystė |
Juodkalnija |
Kazachija |
Kosovas |
Kroatija |
Latvija |
Lenkija |
Lichtenšteinas |
Lietuva |
Liuksemburgas |
Makedonija |
Malta |
Moldavija |
Monakas |
Norvegija |
Nyderlandai |
Portugalija |
Prancūzija |
Rumunija |
Rusija |
San Marinas |
Serbija |
Slovakija |
Slovėnija |
Suomija |
Švedija |
Šveicarija |
Turkija |
Ukraina |
Vatikanas |
Vengrija |
Vokietija
| Vodzilkiailenk. *Wodziłki* |
| --- |
| *Kaimo sentikių Molena* |
|  |
| 

VodzilkiaiVodzilkiai

54°14′22″ š. pl. 22°50′21″ r. ilg.﻿ / ﻿54.23944°š. pl. 22.83917°r. ilg.﻿ / 54.23944; 22.83917﻿ (Vodzilkiai)Koordinatės: 54°14′22″ š. pl. 22°50′21″ r. ilg.﻿ / ﻿54.23944°š. pl. 22.83917°r. ilg.﻿ / 54.23944; 22.83917﻿ (Vodzilkiai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Palenkės vaivadija Palenkės vaivadija |
| **Apskritis** | Suvalkų apskritis Suvalkų apskritis |
| **Valsčius** | Jeleniavo valsčius |
|  |
| **Gyventojų** () | 70  |
|  |
| **Pašto kodas** | PL 16-404 |
|  **Vikiteka** | Vodzilkiai |

**Vodzilkiai** (lenk. *Wodziłki*) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jeleniavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Jeleniavo, apie 20 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 128 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra Šešupės slėnyje Suvalkų kraštovaizdžio parke. Kaimas yra netoli Vodzilkių ežero.

Istorija
--------

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. ši vietovė priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimą 1788 m. įkurė iš Rusijos pabėgę Sentikiai. Aplinkinėse vietovėse Lapūkave, Suvalkuose, Seinuose ir Augustave jie sudarė bekuniginių sentikių bendruomenę. Savo šventyklas jie vadina *Molenomis*, o bendruomenės išrinktą religinį lyderį *Nastavniku*. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Paminklai
---------

Medinė religinė šventovė Molena, pastatyta 1921 m. ir prijungtu bokšteliu 1928 m. Šia šventove šiuo metu naudojasi apie 10 vietinių sentikių šeimų. Jie turi tradiciją prieš eidami melstis būtinai švariai išsimaudyti. Šalia šventovės stovi pirtis, *Bania* atidaryta nuo 2010 m. Pirtis susideda iš dviejų dalių: *priešpirčio*, *priedbannika* kur visi prieš eidami praustis palieka savo rūbus ir *Kamienkos*, vidinė pirties dalis su krosnimi. Kaime išliko keli senoviniai ūkiniai pastatai.

* PirtisPirtis
* KluonasKluonas

Literatūra
----------

* Grzegorz Rąkowski: Polska egzotyczna. Cz. 1. Pruszków: "Rewasz", 1999 m. ISBN 83-85557-63-6.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Palenkės vaivadijos saugomų istorinių paminklų sąrašas (lenk.)[neveikianti nuoroda]


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RJeleniavo valsčiaus gyvenvietės |
| --- |
|  |
| 
Bachanovas • Bialorogiai • Blaskovizna • Čajevščizna • Červonė Bagnas • Gulbiniškiai • Hultajevas • Ignatuvka • Jeleniavas • Kazimieruvka • Kžemianka • Lapūkavas • Leščevas • Malesovizna • Okronglė • Podvysokių Jelenevskiai • Prūdiškės • Richtinas • Rutka • Sidoriai • Sidorių Zapolnė • Sidoruvka • Suchodoliai • Sumavas • Šcibovas • Šešupka • Šiurpilis • Udrinas • Udziejekas • Vodzilkiai • Volovnia • Zažečės Jelenevskiai • Živa Voda  |  |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Moncef Marzouki** |
| --- |
| Tuniso Prezidentas |
|  |
| Moncef Marzouki |
| Gimė | 1945 m. liepos 7 d.Grombalija, Tunisas |
| Religija | musulmonas |
| 7-asis *Respublikos Kongreso* lyderis |
| Ėjo pareigas | 2001 m. liepos 4 d. – 2011 m. gruodžio 13 d. |
| Ankstesnis | Nusistovėjusi vieta |
| Vėlesnis | Abderraouf Ayadi |
|  |
| Veikla | politikas, žmogaus teisių aktyvistas, gydytojas |
|  |
| Išsilavinimas | medicina |
| Alma mater | Strasbūro Universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Moncef Marzouki |

**Moncef Marzouki** (arab. المنصف المرزوقي, *al-Munṣif al-Marzūqī*, g. 1945 m. liepos 7 d.) – laikinas Tuniso prezidentas. Per savo karjerą jis buvo žmogaus teisių aktyvistas, gydytojas ir politikas.

Išsilavinimas ir ankstyvoji veikla, susijusi su žmogaus teisėmis
----------------------------------------------------------------

Marzouki gimė Grombalijoje, Tunise. Jis studijavo medcinią Strasbūro Universitete Prancūzijoje. 1979 m. grįžęs į Tunisą, Marzouki įsteigė centrą medicinos bendruomenei Suse bei Afrikos tinklą smurto prieš vaikus prevencijai, taip pat prisijungė prie *Tuniso Lygos už Žmogaus Teises*. Jaunystėje Marzouki buvo nukeliavęs į Indiją, kad išstudijuotų Mohando Gandžio taikų pasipriešinimą.

Žmogaus teisės/Politiko karjera
-------------------------------

Kai 1991 m. vyriausybė žiauriai suvaržė *Islamistų Enahdų Judėjimą*, Marzouki stojo prieš Tuniso Prezidentą Ben Ali šaukdamas jam, kad laikytųsi įstatymo. 1993 m. Marzouki buvo vienas *Sąžinės Kalinių Gynybos Nacionalinio Komiteto* įkūrėjų, tačiau jis atsistatydino po to, kai Komitetas buvo užimtas vakstybės rėmėjų. Keletą kartų Marzouki buvo suimtas dėl neteisingų žinių propaganda bei bendradarbiavimo su uždraustomis Islamistų grupėmis. Vėliau jis įkūrė *Nacionalinį Laisvių Komitetą*. Marzouki tapo *Arabų Žmogaus Teisių Komisijos* prezidentu, o nuo 2011 m. sausio 17 d. tęsė kaip Vykdomosios Valdybos narys.

2001 m. jis įkūrė *Respublikos Kongresą*. Kongresas buvo uždraustas 2002 m. tačiau Marzouki persikėlė į Pancūziją ir tęsė darbą.

Dėl prezidento Zinas Al Abidinas Ben Ali išvykimo iš Tuniso ir Tuniso revoliucijos, Marzouki pranešę grįžtantis atgal į Tunisą ir kad nori bolotiruotis į prezidentus.

Tuniso Respublikos Prezidentas
------------------------------

2012 m. gruodio 12 d. *Tuniso Steigiamasis Susirinkimas*, institucija, išrinkta vadovauti šaliai ir rašyti naująją konstituciją, išrinko Marzouki kaip laikiną Tuniso Respublikos Prezidentą (155 balsai už, 3 – prieš, 42 – tušti biuleteniai).

Gruodžio 14 d. praėjus vienai dienai po Marzouki įžengimo į sostą, jis paskyrė Hamadi Jebali iš *Islamistų Enahda Judėjimo* Ministru Pirmininku.

2021 m. lapkritį Moncefui Marzouki buvo išduotas tarptautinis arešto orderis dėl grėsmės valstybės saugumui.
*Kitos reikšmės – VO (reikšmės).*

| Vo*Vaud / Waadt / Vad* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| **Administracinis centras** | Lozana |
| **Rajonų skaičius** | 10 |
| **Oficialios kalbos** | Prancūzų |
|  |
| **Gyventojų** (2018 gruodis) | 799 145 |
| **Plotas** | 3 211,94 km² |
| **Tankumas** (2018 gruodis) | 249 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | CH-VD |
|  |
| **Tinklalapis** | www.vd.ch |
|  **Vikiteka** | VoVikiteka |

**Vo** (pranc. *Vaud*) – Šveicarijos kantonas, esantis šalies pietvakariuose. Kantono sostinė – Lozana. Vo kantonas yra vienas didžiausių Šveicarijoje – tiek pagal plotą (4), tiek pagal gyventojų skaičių (3).

Geografija
----------

Kalnai Vo kantone (Diabreletas)
Ženevos ežero pakrantė
Kantonas siekia Nešatelio ežerą, prie kurio ribojasi su Nešatelio kantonu, pietuose telkšo Ženevos ežeras, ten Vo ribojasi su Ženevos kantonu bei Valė kantonu. Kitoje Ženevos ežero pusėje – Prancūzija. Vakarinėje kantono pusėje taip pat pasienis su Prancūzija. Vakaruose Vo ribojasi su Fribūro bei Berno kantonais.

Pietryčių Vo kantono dalis yra kalnuota. Šie kalnai vadinami *Vo Alpėmis* (pranc. *Alpes Vaudoises*). Aukščiausia Vo viršūnė – Diabreletas (3210 m).

Kantono centre stūkso Šveicarijos plynaukštė, o šiaurės vakarinėje dalyje – Žuros kalnynas. Ten viršūnės siekia 1700 metrus.

Istorija
--------

Dar priešistoriniais laikais žmonės apsigyveno Vo kantono ežerų pakrantėse. Vėliau ten apsigyveno keltų helvetų gentis. 59 metais prieš Kristų, Cezario kariuomenė nukovė helvetus ir romėnai įsikūrė šiose apylinkėse. Romėnai įkūrė Vevė ir Lozanos miestus.

Apie III–IV amžių teritoriją užpuolė alemanų gentys, o V amžiuje teritoriją užemė burgundai. Vėliau burgundus pakeitė frankai. 888 metais Vo prijungiama prie Karolingų imperijos.

1032 metais vokiečių Zaringenų dinastija nugalėjo burgundus. Jiems priklausė ir Savojos žemės. Kai Savojos jėgos išseko XV amžiuje, Vo žemes užemė Berno kariai. Žemės priimė Reformaciją. Berno valdžia nebuvo populiari, todėl prancūzų revoliucionieriai įsiveržė 1798 metais ir įkūrė Lemano respubliką. Respublika vėliau virto į Lemano kantoną, kuris 1803 metais prisijungė prie Šveicarijos Konfederacijos.

|  |  |
| --- | --- |
| **Šveicarijos kantonai** |  |
| Apencelis-Auserodenas | Apencelis-Inerodenas | Argau | Bazelis (miestas) | Bazelis (sritis) | Bernas | Ciurichas | Cugas | Fribūras | Glarusas | Graubiundenas | Jura | Liucerna | Nešatelis | Nidvaldenas | Obvaldenas | Sankt Galenas | Šafhauzenas | Švicas | Tičinas | Turgau | Uris | Valė | Vo | Zoloturnas | Ženeva |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Monas |
| --- |
| Mono upė Benine Mono upė Benine |
| **Ilgis** | 467 km |
| **Baseino plotas** | 20 000 km² |
| **Žiotys** | Benino įlanka |
| **Šalys** | Togas, Beninas |

**Monas** (pranc. *Mono*) – upė, tekanti Togo pietuose. Tai ilgiausia šalies upė, kurios ilgis 467 km, o baseino plotas 20 000 km². Upė prasideda tarp Sokodės miesto ir sienos su Beninu. Upė teka pietų kryptimi. Netoli upės žiočių, išilgai upės eina Benino ir Togo siena. Per didelę druskingų lagūnų ir ežerų sistema ėteka į Benino įlanką.

Pritaikymas ūkiui
-----------------

Tik dalyje upės netoli žiočių vyksta laivyba. Upės baseine auginami kukurūzai, dioskorėjos ir manijokai. 160 km nuo žiočių pastatyta Nangbeto hidroelektrinė. Partnerystės dėka, statyba buvo baigta 1987 m. Ji pasirodė ekonomiškai naudinga (žvejyba tvenkinyje, elektros gamyba). Statant užtvanką buvo iškeldinta 7600-10 000 žmonių. Buvo sudarytas projektas ir antrajai užtvankai, bet jis buvo neįgyvendintas.
| **Sergio Marchionne** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1952 m. birželio 25 d.Kjetis, Italija Italija |
| Mirė | 2018 m. liepos 25 d. (66 metai)Ciūrichas, Šveicarija Šveicarija |
|  |
| Pareigos | Fiat Chrysler Automobiles vadovasFCA Italy vadovasChrysler vadovasCNH Industrial vadovasSGS vadovasFerrari vadovas |
|  |
| Išsilavinimas | Toronto universitetasVindzoro universitetasJorko universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Sergio Marchionne |

**Serdžas Markijonė** (*Sergio Marchionne*; 1952 m. birželio 17 d. – 2018 m. liepos 25 d.) – buvo Italijos-Kanados verslininkas, „Fiat Chrysler Automobiles", „FCA Italy", „Chrysler", „CNH Industrial", SGS ir „Ferrari" kompanijų vadovas. 2008–2010 m. S. Markijonė buvo UBS banko tarybos vicepatarėjas, 2006 ir 2012 m. išrinktas Europos automobilių gamintojų asociacijos prezidentu.

S. Markijonės dėka Fiat grupės gamintojai sugebėjo atsitiesti po ekonominės krizės ir gerinti savo rezultatus. Šis italas vadovavo „Chrysler" prijungimui prie „Fiat" grupės 2009 m. Po dvejų metų Chrysler sugebėjo atiduoti visas turėtas skolas JAV ir Kanados vyriausybėms. 2014 m. abi kompanijos sudarė naują „Fiat Chrysler Automobiles" įmonę, kuri 2015 m. pagal automobilių pardavimą buvo 7 pasaulyje (pardavė 4 865 233 automobilius).

2015 m. įsibėgėjus „Volkswagen" emisijų skandalui, JAV aplinkos apsaugos agentūra apkaltino Fiat Chrysler grupę tiekiant Volkswagen automobiliams įrangą, kuri leisdavo nuslėpti anglies dioksido emisijos rodiklius. S. Markijonė neigė kaltinimus ir griežtai reikalavo nelyginti „Fiat Chrysler" ir „Volkswagen" kompanijų.

2018 m. liepos 5 d. Ciūriche italui buvo atlikta peties operacija. Susidarius komplikacijoms jo sveikata sparčiai pablogėjo, tad liepos 21 d. S. Markijonė pasitraukė iš visų užimamų pareigų savo valdomose įmonėse. 

2018 m. liepos 25 d. italas mirė Ciūricho ligoninėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Fiat Chrysler to spin off Ferrari, issue $2.5 billion convertible bond
2. ↑  WORLD MOTOR VEHICLE PRODUCTION
3. ↑  David Shepardson; Bernie Woodall (13 January 2017). „EPA accuses Fiat Chrysler of excess diesel emissions". Reuters. Nuoroda tikrinta 7 March 2017.
4. ↑  Hiroko Tabuchi (12 January 2017). „E.P.A. Accuses Fiat Chrysler of Secretly Violating Emissions Standards". The New York Times. Nuoroda tikrinta 7 March 2017.
5. ↑  Nathan Bomey (12 January 2017). „EPA accuses Fiat Chrysler of cheating emissions laws". USA today. Nuoroda tikrinta 7 March 2017.
6. ↑  Tom Krisher; Michael Biesecker (12 January 2017). „Fiat Chrysler accused of emission cheating by U.S.". The Toronto Star. Nuoroda tikrinta 7 March 2017.
7. ↑  Fiat Names Jeep Chief Manley to Replace Ailing CEO Marchionne
8. ↑  Fiat Chrysler to name Jeep's Manley to replace Marchionne as CEO
9. ↑  Sergio Marchionne, CEO Who Steered Fiat Chrysler, Dies Aged 66
Istorinė gaisrinė Toronte (Kanada)
**Gaisrinė** – pastatas, skirtas gaisrinei technikai, gaisro gesinimo įrangai ir priemonėms laikyti. Gaisrinėje būna įsikūrusi priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos būstinė, nuolat budinčių ugniagesių postas. Tipinę gaisrinę sudaro garažas statyti gaisriniams automobiliams, patalpos gaisrinės įrangos džiovinimui ir laikymui, apsaugos priemonių priežiūrai ir laikymui, gesinimo ir kitų medžiagų sandėliai, remonto dirbtuvės. Gaisrinėje yra tarnybinės, buitinės ir mokymo patalpos, įrengta garsinė pavojaus signalizacija, pranešanti ugniagesiams apie gaisrą. Vienai gaisrinei priskiriama konkreti aptarnavimo teritorija.

Senosios gaisrinės miestuose ir miesteliuose paprastai išsiskiria savo architektūra, turi gaisrų stebėjimo bokštus. Daugiaaukštėse gaisrinėse būna įrengti ugniagesių nusileidimo stulpai, kurie pirmą kartą pritaikyti 1870-aisiais Čikagoje.

* Gaisrininkai, gavę signalą, iš patalpų nusileidžia stulpu (Kanada)
* Šiuolaikinė gaisrinė Vilniuje
* Ukmergės gaisrinės bokštas
* Gaisrinės patalpos (Vokietija)
* Gaisrinės garažas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 31799 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gaisrinė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* *Gaisrinė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
* „Fire Houses and Fire Fighting".
| Naujamiestis |
| --- |
| Vytauto Didžiojo paminklas |
|  |
| 

NaujamiestisNaujamiestis

 |
| **Koordinatės** | 55°04′48″š. pl. 22°45′25″r. ilg.﻿ / ﻿55.080°š. pl. 22.757°r. ilg.﻿ / 55.080; 22.757﻿ (Naujamiestis)Koordinatės: 55°04′48″š. pl. 22°45′25″r. ilg.﻿ / ﻿55.080°š. pl. 22.757°r. ilg.﻿ / 55.080; 22.757﻿ (Naujamiestis) |
|  |
| **Apskritis** | Tauragės apskrities vėliava Tauragės apskritis |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajono savivaldybės vėliava Jurbarko rajono savivaldybė |
| **Seniūnija** | Jurbarko miesto seniūnija |

**Naujamiestis** – Jurbarko miesto šiaurinė dalis. Jurbarko senamiestis yra prie Nemuno, Mituvos kairiajame krante, Naujamiestis – į šiaurę nuo senamiesčio. Yra Vytauto Didžiojo paminklas, Vytauto parkas, Jurbarko miesto stadionas, Bišpilio piliakalnis, Jurbarko Naujamiesčio progimnazija, Jurbarko Vytauto Didžiojo progimnazija. Jurbarko „Ąžuoliuko" mokykla, televizijos bokštas, Jurbarko autobusų parkas. Priklauso Jurbarko miesto seniūnijos Algirdo-Gedimino, Kęstučio, Naujamiesčio seniūnaitijoms.

Istorija
--------

Jurbarko Naujamiesčio progimnazija
XX a. tarpukariu pagrindinis Jurbarko miesto kvartalas buvo Kauno gatvės šiaurėje esantis parko rajonas ir Naujamiestis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jurbarkas(parengė Vincas Brazauskas, Kazys Misius). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2021-10-27).
2. ↑  Tomas Sušinskas. Senasis Jurbarkas: aukščiausios klasės uostas ant Nemuno kranto. 2019-06-23, Delfi.lt (tikrinta 2021-10-27).
| **Jūris Ratas est. *Jüri Ratas*** |
| --- |
| Estijos ministras pirmininkas |
|  |
| 2015 m. |
| Gimė | 1978 m. liepos 2 d. (44 metai)Talinas, Estijos vėliava Estijos TSR |
| Tėvai | Rein Ratas |
| Sutuoktinis (-ė) | Karin Ratas |
| Vaikai | 4 |
| Estijos ministras pirmininkas |
| Kelintas | 18–tasis |
| Ėjo pareigas | 2016 m. lapkričio 23 d. – 2021 m. sausio 26 d. (4 metai) |
| Ankstesnis | Taavi Rõivas |
| Vėlesnis | Kaja Kallas |
|  |
| Partija | Estijos centro partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Jüri Ratas |

**Jūris Ratas** (est. *Jüri Ratas*; g. 1978 m. liepos 2 d. Taline) – Estijos politikas, Centro partijos pirmininkas, 2016–2021 m. užėmęs Estijos ministro pirmininko postą. 2007 m. balandžio 2 d. išrinktas antruoju vicespikeriu Estijos parlamente, 2005–2007 m. buvo Talino meras.

Su JAV viceprezidentu Maiku Pensu, 2017 m.

Biografija
----------

2002 m. baigė Talino technikos universitetą, įgijo ekonomikos magistro laipsnį. 2005 m. baigė Tartu universiteto teisės bakalauro studijas. Buvo Talino meras nuo 2005 m. lapkričio mėn. iki 2007 m. kovo mėn. Nuo 2003 m. balandžio mėn. iki 2004 m. spalio mėn. ir 2005 m. nuo kovo iki lapkričio mėn. – miesto vicemeras.

2016 m. lapkričio mėn. pradžioje parlamente buvo išreikštas nepasitikėjimas Taavi Rõivas vyriausybe, o po keleto konsultacijų Estijos parlamentas lapkričio 23 d. patvirtino naują vyriausybės vadovą Jurį Ratą.

2021 m. sausio 13 d. atsistatydino dėl jo Centro partijos aukšto rango nariams iškeltų įtarimų korupcija.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Jo tėvas Rein Ratas – politikas, Centro partijos veikėjas.

J. Ratas vedęs, turi dukrą ir tris sūnus. Yra tikintis, lanko Talino šv. Olafo bažnyčią. Be estų kalbos, gerai moka anglų kalbą, supranta rusų, švedų ir portugalų kalbas. Jo pomėgiai: šachmatai, skaitymas, jodinėjimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Atsistatydino Estijos premjeras J. Ratas
2. ↑  Jüri Ratas astub peaministri ametist tagasi ERR, 13.01.2021

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Biografija Talino miesto svetainėje

| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Tõnis Palts** | **Talino meras**2005–2007 | Po to:**Edgar Savisaar** |
| Prieš tai:**Taavi Rõivas** | **Estijos ministras pirmininkas**2016–2021 | Po to:**Kaja Kallas** |
| Partijos politinės pareigos
 |
| Prieš tai:**Edgar Savisaar** | **Centro partijos pirmininkas**2016–dabar | **Užimantis postą** |
Sergio Pérez|  
Sergio Pérez 2019 m. |
| Gimė | Sergio Pérez Mendoza1990 m. sausio 26 d. (33 metai)Gvadalachara, Meksika |
| Karjera Formulėje 1 |
| Tautybė | Meksika Meksikietis |
| Komanda | Red Bull Racing |
| Automobilio numeris | 11 |
| Dalyvauta GP | 227 (225 startai) |
| Čempionas | 0 |
| Pergalių | 3 |
| Podiumai | 21 |
| Taškai | 1059 |
| Pole pozicijos | 1 |
| Greičiausių ratų | 8 |
| Pirmas GP | 2011 m. Australijos Grand Prix |
| Paskutinis GP | 2022 m. Prancūzijos Grand Prix |

**Serchijus Peresas Mendosa** (*Sergio Pérez Mendoza*, g. 1990 m. sausio 26 d. Gvadalacharoje) – Formulės 1 lenktynininkas iš Meksikos. S. Perez nuo 2021 m. yra „Red Bull Racing" komandos narys.

Sergio brolis Antonio Pérez yra buvęs NASCAR Corona Series čempionas.

Karjera
-------

Savo profesionalaus lenktynininko karjerą Sergio pradėjo JAV Barber Pro Series čempionate 2004 m. Vėliau du sezonus jis praleido Formula BMW ADAC čempionate. 2006 metais meksikietis startavo dvejose A1 Grand Prix varžybų lenktynėse. 2007–2008 metais Sergio lenktyniavo Didžiosios Britanijos Formulės 3 čempionate. Pirmais metais jis tapo nacionalinės klasės nugalėtoju. Nuo 2008 iki 2010 m. Sergio dalyvavo GP2 serijos lenktynėse. 2010 m. sezone jis pelnė 5 pergales ir tapo vicečempionu.

2011 m. sezone jis debiutavo Formulės 1 lenktynėse „Sauber" ekipoje.

2012 m. rugsėjo 28 d. buvo paskelbta, kad po 2012 m. sezono meksikietis pereis į „McLaren" ekipą.McLaren ekipa nusprendė nepratęsti sutarties su S. Perezu, tačiau padėjo jam ieškoti kitos komandos.

2013 metų gruodžio 12 d. pasirašė kontraktą su „Force India" ekipa. Po 2016 m. Malaizijos Grand Prix, Pérez patvirtino, kad pratęsė kontraktą su „Force India" komanda 2017 m. Formulės 1 sezonui. 2019 metų rugpjūčio mėnesį Racing Point komanda pratęsė sutartį dar trim metams iki 2022 metų pabaigos.

2021 m. pradžioje „Red Bull" paskelbė, kad pasirašė sutartį su meksikiečiu.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sergio Pérez** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2011-01-24 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Perez takes Hamilton’s place at McLaren for 2013
2. ↑  „Perez to partner Verstappen at Red Bull in 2021, as Albon becomes reserve driver". *formula1.com* (anglų). Liberty Media. 18 December 2020. Nuoroda tikrinta 18 December 2020.
| Kaganasuzb. *Kogon, Когон* |
| --- |
| *Rūmai Kagane* |
|  |
| 

KaganasKaganas

39°43′00″ š. pl. 64°33′00″ r. ilg.﻿ / ﻿39.71667°š. pl. 64.55000°r. ilg.﻿ / 39.71667; 64.55000﻿ (Kaganas (miestas))Koordinatės: 39°43′00″ š. pl. 64°33′00″ r. ilg.﻿ / ﻿39.71667°š. pl. 64.55000°r. ilg.﻿ / 39.71667; 64.55000﻿ (Kaganas (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Uzbekijos vėliava Uzbekija |
| **Vilajetas** | Bucharos vilajetas |
| **Rajonas** | rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 86 745  |
| **Altitudė** | 225 m |

**Kaganas** − miestas vidurio Uzbekistane, Bucharos vilajete, Zeravšano upės slėnyje, apie 10 km į pietryčius nuo Bucharos. Rajono centras. Svarbus transporto mazgas: geležinkeliai į Samarkandą, Bucharą, Turkmėnbašį, Dušanbę, plentai į Bucharą, Kyzyltepą, Nukusą, Karšį.

Tekstilės (medvilnės valymo), maisto (aliejaus), statybinių medžiagų gamybos pramonė. Apylinkėse išgaunamos gamtinės dujos. Netoli Kagano yra Bahaudino Nakšbando mauzoliejus.

Istorija
--------

Gyvenvietė susikūrė XIX a. pabaigoje pastačius geležinkelio stotį. Iki 1935 m. vadinta ***Naująja Buchara***. Miesto teisės suteiktos 1929 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kaganas (miestas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| **Józef Żylewicz** |
| --- |
| Gimė | 1912 m. spalio 3 d.Kėdainiai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1961 m. rugpjūčio 13 d. (48 metai)Gdanskas, Lenkijos Liaudies Respublika |
|  |
| Veikla | Lengvaatletis |

**Juzef Žylevič** (1912 m. spalio 3 d. Kėdainiuose, Rusijos imperija – 1961 m. rugpjūčio 13 d. Gdanske, Lenkijos Liaudies Respublika) – Lenkijos lengvaatletis, bėgikas, treneris.

Biografija
----------

1935 m. Vilniuje vykusiame Lenkijos lengvosios atletikos čempionate 800 m ir 1500 m bėgimo rungtyje laimėjo bronzą. 1936 m. Balstogėje vykusiame Lenkijos lengvosios atletikos čempionate 800 m bėgimo rungtyje laimėjo bronzą, o 1500 m sidabrą. 1938 m. Varšuvoje vykusiame Lenkijos lengvosios atletikos čempionate 800 m bėgimo rungtyje laimėjo bronzą. Nuo 1973 m. Gdanske organizuojamas bėgimas skirtas J. Žylevičiui atminti.

Nuorodos
--------

* Biografija (lenk.)

Literatūra
----------

* Henryk Kurzyński, Stefan Pietkiewicz, Janusz Rozum, Tadeusz Wołejko: Historia Finałów Lekkoatletycznych Mistrzostw Polski 1920-2007. Konkurencje męskie. Szczecin - Warszawa: Komisja Statystyczna PZLA, 2008. ISBN 978-83-61233-20-6.
| Drohičino žemėlenk. *Ziemia drohicka* |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **XIV a. – 1795** |  →  → |

 |
|  |
| **Administracinis centras** | Drohičinas |
|  |
| **XIV a.-1513** |  Trakų vaivadija |
| **1513-1793** |  Palenkės vaivadija (ATR) |
| **1793-1795** |  Palenkės vaivadija (1793) |

**Drohičino žemė** (lenk. *Ziemia drohicka*) – LDK Trakų vaivadijos nuo XIV a. iki 1513 m. ir Palenkės vaivadijos 1513-1795 m. istorinis teritorinis vienetas egzistavęs dabartinės šiaurės rytų Lenkijoje. Žemės buvo išsidėstę dabartinės Palenkės ir Mazovijos vaivadijose Semiatičės, Vengruvo, Sokoluvo, Sedlcų apskrityse. Žemių centras buvo Drohičino miestas. Žemėse taip pat yra šios didesnės gyvenvietės: Medzna, Palenkės Sokoluvas ir Mokobodai. Šiaurėje žemės ribojosi su Bielsko žemėmis, vakaruose su Nuro žemėmis, pietuose su Livo žemėmis, rytuose su Mielniko žemėmis. Žemė turėjo du atstovus Lenkijos Karalystės Seime.

Istorija
--------

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai, kurių žemės buvo vadinamos Jotva. Iki XIV a. vidurio šios žemės priklausė Haličo-Volynės kunigaikštystei. XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. 1569-1793 m. ATR, Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijai. Po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1793 m. žemės priskirtos naujai sudarytai Palenkės vaivadijai. Po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m. šiaurinė žemių dalis atiteko Prūsijos karalystės, Naujosios Rytų Prūsijos, Balstogės departamentui, o pietinių žemių dalis atiteko Austrijos karalystės Vakarų Galicijai.

Drohičino seniūnai
------------------

* Pretoras (Pretor) – 1414-1442
* Piotras Paškovičius Strumilas (Piotr Paszkowicz Strumiłło) – 1463-1475
* Mykolas Hlebavičius (Mikołaj Hlebowicz)
* Janas Stečkovičius Dolubovskis (Jan Steczkowicz Dołubowski) – 1501-1506
* Jonas Radvila I (Jan Radziwiłł)
* Ivanas Bagdanovičius Sapiega (Iwan Sapieha)
* Mikalojus Kiška (Mikołaj Kiszka) – 1556-1587
* Mikalojus Kiška (Mikołaj Kiszka) – 1588-1620
* Piotras Kiška (Piotr Kiszka) – iki 1621
* Zbignevas Osolinskis (Zbigniew Ossoliński) – 1646-1679
* Jokūbas Osolinskis
* Marekas Antonijus Butleris (Marek Antoni Butler) – 1708 m.
* Pranciškus Maksimilijanas Osolinskis (Franciszek Maksymilian Ossoliński) – 1710-1716
* Aleksandras Motiejus Osolinskis 1742 m.
* Janas Stanislavas Osolinskis (Jan Stanisław Ossoliński) – 1770
* Aleksandras Butleris (Aleksander Butler) – 1757-1774
* Janas Anupras Osolinskis (Jan Onufry Ossoliński) –

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-04-23 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
| **Józef Achilles Puchała** |
| --- |
| Palaimintasis |
|  |
| Gimė | 1911 m. kovo 18 d.Kosina, Lancuto apskritis, Pakarpatės vaivadija, Lenkija |
| Mirė | 1943 m. liepos 19 d. (32 metai)Baravikouščyna, Trečiasis Reichas (dab. Valažino rajonas, Baltarusija) |
| Palaimintasis |
|  |
| Veikla | kunigas, pranciškonas konventualas, kankinys |
|  |
| Alma mater | Lvovo kunigų seminarija |

**Juzefas Achilesas Puchala** (*Józef Achilles Puchała*, 1911 m. kovo 18 d. – 1943 m. liepos 19 d.) – lenkų vienuolis pranciškonas konventualas. Per Antrąjį pasaulinį karą nacių kankintas ir nužudytas; popiežiaus Jono Pauliaus II 1999 m. birželio 9 d. Varšuvoje paskelbtas palaimintuoju.

Juzefas Achilesas Puchala gimė 1911 m. kovo 18 d. Francišeko ir Zofijos Puchalų šeimoje, tą pačią dieną pakrikštytas. 1924 m. įstojo į Lvovo kunigų seminariją, 1932 m. gegužės 22 d. davė vienuolinius įžadus ir liepos 5 d. įšventintas į kunigus.

Būdamas 16 metų buvo priimtas į pranciškonų ordiną. 1932–1937 metais Krokuvoje studijavo filosofiją ir teologiją. 1936 m. įšventintas į vienuolius. Baigęs mokslus įstojo į Gardino pranciškonų vienuolyną. 1939 m. Ivenčiuje tapo antruoju vikaru.

Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui perkeltas į netoliese esantį Peršojo kaimą Šv. Marijos Magdalietės parapijos klebonu. Po antinacinio sukilimo Ivenčiuje 1943 m. birželio mėn. vietinius gyventojus suėmė vokiečiai. Nors Puchala turėjo galimybę, jis nusprendė nepabėgti ir liko su savo parapijiečiais.

Broliai pranciškonai Juzefas Achilesas Puchala ir Karolis Hermanas Stempenis nukankinti nacių per operaciją „Hermann", nukreiptą prieš Lenkijos pasipriešinimo judėjimą. Popiežius Jonas Paulius II 1999 m. juos paskelbė palaimintaisiais tarp kitų 108 Antrojo pasaulinio karo kankinių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Klauza, Karol (2003). *Więksi i mniejsi prorocy Europy Środkowo-Wschodniej XX wieku: materiały I i II Forum Teologów Europy Środkowo-Wschodniej, Lublin, 30 listopada-1 grudnia 2001 r. ; Lublin, 6-8 maja 2003 r*. Wydawn. KUL. ISBN 978-83-7363-133-5.
2. ↑  Bruno, Anthony Vincent (2018-08-22). *Courage*. Independent.
**Kagulas** (angl. *cagoule, cagoul, kagoule, kagool*, iš pranc. *cagoule* 'kapišonas') – lengva, vėjo ir lietaus nepraleidžianti striukė su kapišonu, paprastai be pamušalo. Kagulas dažnai siekia kelius.

Variantai
---------

Kagulus, kurie gali būti suvynioti į labai kompaktišką ritinėlį ir nešiojami krepšyje ar kišenėje, išrado *Noel Bibby* (kompanija „Peter Storm Ltd") XX a. 6-to dešimtmečio pradžioje. Jis turėjo nenuimamą kapišoną, elastinius ar virvele užtraukiamus rankogalius, o kaklo iškirptėje – kelis spraustukus ar trumpą užtrauktuką. Jie nebuvo priekyje atsagstomi, juos vilkdavosi per galvą. 

Egzistavo kagulo variantas, kur suvyniojus kapišonas ar viena iš kišenių tampa krepšeliu, į kurį supakuojamas suvyniotas kagulas. 
Tokie kagulai 8-tą dešimtmetį labai išpopuliarėjo D. Britanijoje, jų prekių ženklai buvo *Pack-a-Mac* ir *Cag in a Bag*.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Anorakas
* Makintošas
* Vėjastriukė

Nuorodos
--------

1. ↑  The Chambers Dictionary, 1994, ISBN 0-550-10255-8
2. ↑  Invisible on Everest—innovation and the gear makers, Cassie Crute and Mary Rose, ISBN 0-9704143-5-8
Koordinatės: 38°42′ š. pl. 119°54′ r. ilg.﻿ / ﻿38.700°š. pl. 119.900°r. ilg.﻿ / 38.700; 119.900

Laivų keliai Bohajaus įlankoje
**Bohajaus įlanka** arba **Bohaivanas** (kin. 渤海, pinyin: *Bó Hǎi*) – Geltonosios jūros įlanka, giliai įsiterpusi į šiaurės rytų Kinijos krantus. Apima ~78 tūkst. km² teritoriją. Įlankos ilgis 280 km, gylis siekia 40 m. Nuo Geltonosios jūros įlanka atskirta Liaodongo ir Šandongo pusiasaliais, jungiasi Bohajaus sąsiauriu. Kranto linija vingiuota, yra 3 didesnės įlankos – Laidžau, Liaodongo ir Bohajaus užutėkis. Pakrantės žiemą užšąla. Į Bohajaus įlanką įteka Huanghė ir Haihė. Jūros potvyniai vyksta kas pusė paros, jų aukštis iki 3,4 m.

Bohajaus įlanka labai intensyviai laivuojama, šelfe išgaunama nafta. Svarbiausi uostai: Tangšanas, Tiandzinas, Ingkou, Činhuangdao, Longkou, Huanghua.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 71
| Viznos mūšis |
| --- |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1939 m. rugsėjo 7–10 d. |
| Vieta | Europa, Lenkija, Vizna |
| Rezultatas | Vokiečių pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
|  Trečiasis Reichas |  Lenkija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  Heincas Guderianas |  Władysław Raginis |
| Pajėgos |
| 42 200 vyrų, 350 tankų, 657 minosvaidžiai ir haubicos, oro parama | 720 (20 karininkų), šeši 76 mm šautuvai, 42 MGs, 2 prieštankiniai ginklai |
| Nuostoliai |
| Apie 1000 kareivių, 10 tankų | 40 paimta į nelaisvę, likę žuvo |

**Viznos mūšis** (vok. *Schlacht bei Wizna*, lenk. *Obrona Wizny*) – 1939 m. rugsėjo 7–10 dienomis vykęs mūšis tarp Trečiojo Reicho ir Lenkijos kariuomenių. Mūšis buvo vienas iš pradinių Vokietijos Vermachto Įsiveržimo į Lenkiją kampanijos mūšių. Tai buvo herojiškas mūšis, kuriame 720 lenkų kareivių tris dienas atsilaikė prieš 42,200 vokiečių kareivių puolimą. Kartais šis mūšis įvardijamas kaip Lenkijos Termopilų mūšis, kai maža grupė kareivių trumpam sugebėjo atsilaikyti prieš didžiules priešininkų pajėgas. Vienas iš mūšio simbolių yra kapitonas Władysław Raginis, kuris nepasidavė ir įsakė savo kareiviams kovoti iki galo. Kai du paskutiniai bunkeriai liko be šaudmenų kapitonas įsakė visiems pasiduoti, o pats nusižudė.

Mūšis
-----

Prieš II pasaulinį karą Viznos kaimo apylinkė buvo paruošta gynybai, kad priešas nekirstų Bebro ir Narevo upių. Gynybai paruošti kariniai daliniai buvo pavaldūs Karinių operacijų grupei Narevas. Bunkeriai pradėti statyti 1939 m. birželio mėnesį, iki karo pradžios buvo spėta pastatyti tik 16 bunkerių iš planuotų 60. 1939 m. Rugsėjo 7 d. prasidėjo bunkerių bombardavimas iš oro, tos pačios dienos vakare lenkų kareiviai dėl prieštankinių ginklų stokos turėjo pasitraukti iš apkasų į bunkerius. Rugsėjo 8 d. bunkeriai buvo apsupti, bet pasipriešinimas vyko iki pat rugsėjo 10 d. ryto, kai lenkų kareiviams galiausiai nebeliko šaudmenų ir jie buvo priversti pasiduoti.

* Mūšio žemėlapisMūšio žemėlapis
* Bunkerio griuvėsiaiBunkerio griuvėsiai
* Paminklas žuvusiems kareiviamsPaminklas žuvusiems kareiviams

Nuorodos
--------

* Kiti Rugsėjo kampanijos mūšiai II Archyvuota kopija 2011-09-21 iš Wayback Machine projekto.;
* Aprašymas apie mūšį I (lenk.) Archyvuota kopija 2011-05-22 iš Wayback Machine projekto.;
* Aprašymas apie mūšį II (lenk.);
* Aprašymas apie mūšį II (lenk.) Archyvuota kopija 2010-06-09 iš Wayback Machine projekto..

Literatūra
----------

* Kosztyła Zygmunt, Obrona odcinka „Wizna" 1939, BKD (Bitwy, Kampanie, Dowódcy) [7/76], 1976
* Kupidura P. Zahor M. Wizna, Wojskowy Przegląd Techniczny i Logistyczny, nr 3, 1999
* Stawiński Kazimierz, Bój pod Wizną. Warszawa 1964. Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej.
* Wiktorzak A. Wizna – Polskie Termopile, Głos Weterana, nr 9, 1997
| **Boguslavas Korvinas Gosievskis** |
| --- |
|  |
| Boguslavas Korvinas Gosievskis |
| Gosievskiai |
| Ślepowron |
| Ślepowron |
|  |
| Gimė | apie 1660 m. |
| Mirė | 1744 m. birželio 24 d. (~84 metai)Vilnius |
| Tėvas | Vincentas Aleksandras Korvinas Gosievskis |
| Motina | Magdalena Konopacka |
|  |
|  **Vikiteka** | Boguslavas Korvinas Gosievskis |

**Boguslavas Korvinas Gosievskis** (lenk. *Bogusław Korwin Gosiewski*, apie 1660 m. – 1744 m. birželio 24 d. Vilnius ?) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Katalikų bažnyčios ir politinis veikėjas.

Giminė
------

Kilęs iš Lietuvos bajorų Gosievskių giminės. Tėvas Vincentas Aleksandras Korvinas Gosievskis, motina Magdalena Konopacka, seserys Teresė Gosievska ir Sofija Gosievska.

Valdė Punsko, Veližo ir kitus dvarus. Po Boguslavo mirties vyko ilgos derybos dėl jo paliktų turtų priklausomybės.

Biografija
----------

Vilniaus katedros kanauninkas, Anykščių klebonas. Nors ir būdamas giminė, pradėjo konfliktuoti su Sapiegomis ir 1700 m. pasirašė prieš juos nukreiptos Valkininkų konfederacijos aktą. Per Šiaurės karą 1706 m. Vilnių užėmus švedams liko mieste, padėjo kapitulai išvengti didelės kontribucijos. Suartėjęs su Sapiegų priešininku M. Višniovieckiu po Poltavos mūšio 1709–1717 m. buvo rusų nelaisvėje, kalintas Kijeve. 1717 m. Vilniaus sinodo išrinktas vienu jo teisėjų. 1720–1724 m. Lietuvos didysis raštininkas. 1722 m. paskirtas tituliniu Akanto vyskupu ir Vilniaus vyskupu sufraganu Baltarusijai (Vilniaus vyskupijos dalis). 1723–1724 m. po vyskupo M. J. Ancutos mirties ir 1729–1730 m. po vyskupo K. Pancežinskio mirties administravo Vilniaus vyskupiją. 1725 m. paskirtas Smolensko vyskupu, bet ten nerezidavo, nes Smolenskas buvo Rusijos valdžioje. Iki mirties iš Vilniaus valdė baltarusiškąją vyskupijos dalį. Pagal liberum veto teisę kartu su kitais nutraukė dviejų Abiejų Tautų respublikos Seimų – 1730 m. Gardine ir 1732 m. Varšuvoje darbą. Buvo LDK bajorijos opozicijos Augustui II veikėjas; palaikė Stanislovą Leščinskį, kaip jo šalininkas 1735–1736 m. buvo pasitraukęs į Karaliaučių.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSmolensko vyskupai |
| --- |
|  |
| 
Petras Parčevskis • Francišekas Dolmat-Isaikovskis • Jeronimas Vladislovas Sanguška • Jurgis Bialozoras • Kazimieras Pacas • Gotardas Jonas Tyzenhauzas • Aleksandras Kotovičius • Konstantinas Kazimieras Bžostovskis • Eustachijus Kotovičius • Jonas Mikalojus Zgierskis • Aleksandras Mikalojus Horainis • Liudvikas Karolis Oginskis • Karolis Petras Pančeržinskis • Boguslavas Korvinas Gosievskis • Jurgis Mikalojus Hylzenas • Gabrielius Vodzinskis • Adomas Naruševičius • Tymotiejus Povilas Gorženskis |  |

 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  J. T. *Boguslavas Korvinas Gosievskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 14 psl.

Nuorodos
--------

* Genealogija
| **Rimgailė** |
| --- |
| Gediminaičiai |
| Gediminaičių stulpai |
| Gediminaičių stulpai |
|  |
| Gimė | tarp 1367 ir 1369 m. |
| Mirė | tarp 1423 ir 1430 m. |
| Tėvas | Kęstutis |
| Motina | Birutė |
| Sutuoktinis (-ė) | Henrikas Mazovietis,Aleksandras Gerasis |

**Rimgailė** (lenk. *Ryngałła*, rumun. *Rymgajla*; gimė tarp 1367 ir 1369 m. mirė tarp 1423 ir 1430 m.) – Lietuvos kunigaikštytė. Tėvai – Lietuvos didieji kunigaikščiai Birutė ir Kęstutis, brolis – Vytautas Didysis. Vardas būdingas ikikrikščioniškai Lietuvai ir reiškia: *rim- (rimti) + gail- (gailas „stipus") = „rami ir stipri, ištverminga".* Krikštyta Onos vardu (kituose šaltiniuose – Elžbieta).

Biografija
----------

1392 m. kartu su broliu Vytautu pasitraukė pas kryžiuočius į Ritersvederio pilį. Ten sutiko Mozūrijos kunigaikštį Henriką, Jogailos pasiųstą kalbinti Vytautą grįžti į Vilnių. Henrikas Mazovietis buvo katalikų kunigas ir ruošėsi tapti vyskupu. Susipažinęs su Rimgaile atsisakė kunigystės ir ją vedė. Jaunieji pervažiavo gyventi į Vytauto pilį Lucke, bet vedybiniu gyvenimu džiaugėsi neilgai: 1392–1393 m. žiemą Henrikas netikėtai mirė. Vyro nunuodijimu buvo kaltinama Rimgailė, vėliau kaltintojai nurimo.

Netrukus jaunoji našlė ištekėjo antrą kartą – už Moldovos gospodario Stepono I. Su moldavų karių būriu Vorsklos mūšyje kovodamas Vytauto Didžiojo pusėje jis žuvo. Trečiasis vyras buvo Valakijos gospodaris Mirča Senasis, kuris 1418 m. mirė. Ketvirtuoju sutuoktiniu 1419 m. tapo Moldovos gospodaris Aleksandras Gerasis. Po dvejų metų pora išsiskyrė. Rimgailei buvo paskirtos Sireto miesto muitinės pajamos ir 40 kaimų. Istorikų nuomone skyrybos buvo politiškai motyvuotos.

Išnašos
-------

1. ↑  Vardo kilmės paaiškinimas

Nuorodos
--------
**Fidžyje** populiariausiu sportu laikomas regbis. Antru pagal populiarumą laikomas futbolas.

Fidžio sporto konsulatas
------------------------

Fidžio sporto konsulato logotipas
Visas tarptautines sporto varžybas Fidžyje organizuoja šalies sporto konsulatas. Jis buvo įkurtas 1978 m. ir nuo to laiko yra atsakingas už visos šalies sporto vystymąsi, sporto populiarinimą ir pan. 1979 m. sporto konsulatas suorganizavo Pietų Ramiojo vandenyno sporto žaidynes. 2007 m. buvo suplanuota Fidžyje surengti netbolo pasaulio čempionatą, tačiau dėl 2006 m. karinio perversmo šalies vyriausybėje Fidžis prarado teisę surengti iki šiol didžiausią sporto renginį.

Geriausias 2004-2005 m. pasaulio golfo žaidėjas kilęs iš Fidžio Vijay Singh.

Regbis
------

Atsižvelgiant į gyventojų skaičių, šalis yra daug pasiekusi tiek vietiniuose, tiek pasaulio čempionatuose. Fidžio regbio rinktinė du kartus pasiekė pasaulio regbio taurės ketvirtfinalį. Iš viso nuo 1987 m. pasaulio taurės čempionatuose ji dalyvavo penkis kartus. Pasaulio reitinge Fidžio regbio rinktinė užima 9 vietą (2009 m. rugpjūčio 24 d.). Daug pasiekimų turi ir nacionaliniai regbio klubai. Du kartus pasaulio čempionų titulus yra laimėjusios regbio septynių (kai žaidžia 7 žaidėjai, vietoj įprastų 15) varianto komandos.

Futbolas
--------

Kita populiari sporto šaka Fidžyje yra futbolas. Jį žaidžia visos etninės grupės. Fidžio rinktinė dalyvauja FIFA organizuojamame pasaulio čempionate ir Okeanijos konfederacijų taurės varžybose. Nacionalinė Fidžio futbolo rinktinė FIFA reitinge užima 101 vietą (2009 m. rugpjūčio 5 d.).

Kitos sporto šakos
------------------

Šalyje populiarios ir kitos sporto šakos - kanojų irklavimas, golfas, krepšinis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  IRB World Rankings Archyvuota kopija 2011-08-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  FIFA/Coca-Cola World Ranking Archyvuota kopija 2015-11-03 iš Wayback Machine projekto.
| Boguslaw Linda |
| --- |
|  |
| B. Linda 2018 m. |
|  |
| Tikras vardas | Bogusław Linda |
|  |
| Gimė | 1952 m. birželio 27 d. (69 metai)Torunė, Lenkija |
|  |
| Šalis |  Lenkija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| Sutuoktinis | Lidia Popel |
| Vaikai | 3 |
|  |
| Aktyvumo metai | nuo 1977 m. |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Boguslavas Linda** (g. 1952 m. birželio 27 d. Torunė) – lenkų aktorius ir režisierius.
1974 m. baigė aktorystės mokslus Krokuvoje, vaidino šio miesto Senajame teatre. Nuo 9 dešimtmečio pradžios tapo Varšuvos teatro studijos aktoriumi. 

Kine pirmą svarbų vaidmenį atliko 1980 m. Agnieszka Holland juostoje „Karštis" (lenk. „Gorączka"). Vaidino pas žymiausius Lenkijos kino režisierius – Andrzej Wajda („Žmogus iš geležies", 1981), Krzystof Kieślowski („Atsitiktinumas", 1987). Proveržiu tapo 1988 m. kriminalinė juosta „Nužudyk mane, mente", po kurios sekė eilė veiksmo filmų: „Krolis" (1991), „Šunys" (1992), „Šunys 2" (1994). Linda paprastai įkūnydavo gangsterius arba policininkus: vienišus žmones, dažnai žiaurius ir negailestingus, bet kokiomis priemonėmis siekiančius savo tikslo.

1999 m. jis nusifilmavo Adomo Mickevičiaus kūrinio „Ponas Tadas" ekranizacijoje (rež. A. Wajda). 

Yra vedęs žurnalistę ir aktorę Lidia Popel, turi 3 vaikus.

Dalinė filmografija
-------------------

* Karštis (1980)
* Žmogus iš geležies (1981)
* Nužudyk mane, mente (1987)
* Porno (1990)
* Krolis (1991)
* Šunys (1992)
* Šunys 2 (1994)
* Sara (1997)
* Sekalas turi mirti (1998)
* Quo Vadis (2001)

Apdovanojimai
-------------

* Lenkijos filmų festivalis – geriausias aktorius (1987, 1988, 1991, 1992, 1995)
* Sietlo filmų festivalis – geriausias aktorius (2017)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Boguslaw Linda** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
**Rimgaudas Abraitis** (g. 1934 m. sausio 1 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius energetikas, profesorius.

Biografija
----------

1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1980–1984 m. stažavo Kijeve, Prahoje, Brno, Bratislavoje, Maskvoje ir Obninske.

1962–1997 m. Energetikos ir elektrotechnikos instituto (nuo 1984 m. Lietuvos energetikos institutas) mokslinis bendradarbis, nuo 1997 m. architektūros ir statybos instituto mokslinis bendradarbis. 1994 m. technologijos mokslų habilituotas daktaras. Nuo 1998 m. Kauno technologijos universiteto profesorius. Lietuvos statybos inžinierių sąjungos narys.

Mokslinė veikla
---------------

Ištyrė ir aprašė aukštos temperatūros medžiagų irimą greitajame dujų sraute, pasiūlė šio proceso modelį ir ardymo mechanizmą. Sukūrė technologiją suirusiam paviršiui atkurti, t. p. daug aukštoje temperatūroje erozijai atsparių medžiagų.

Bibliografija
-------------

* Ugniai atspari keramika aukštų temperatūrų dujų sraute (monografija, 1984 m.)
* Techninės keramikos technologija ir savybės. Architektūros ir statybos institutas. Kaunas, Technologija, monografija, 2002–2003

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rimgaudas Abraitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 41 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Fenris Tirui nukanda ranką
Skandinavų mitologijoje **Fenris** – milžiniškas vilkas, chtoninė pabaisa. Vienas iš trijų dievo Lokio ir milžinės Angrbodos palikuonių. Turėjo du palikuonis, taip pat vilkus Hatį ir Skolą, kurie vijosi arklius Arvaką ir Alsvidą, tempiančius saulės vežimą, bei Manį, Mėnulį.

Pradžioje dievai laikė Fenrį šalia, tačiau sužinoję pranašystes, kad jis lems dievų pražūtį, vilką surakino.

Augdamas Fenris darėsi vis pavojingesnis, tad buvo du kartus surakintas, tačiau abu kartus sutraukė grandines. Pirmą kartą buvo surakintas metaline grandine, antrą kartą du kartus tvirtesne metaline grandine, tačiau ir vėl ją sutraukė. Trečią kartą Odinas kreipėsi į dvergus, prašydamas itin tvirtos grandinės, kuri buvo pagaminta iš šešių ingredientų: kalnų šaknų, paukščių seilių, žuvų alsavimo, moterų barzdų, kačių žingsnių garso, lokių gyslų. Šia grandine dievai sukaustė Fenrį, tačiau jis sugebėjo nukąsti dievui Tirui ranką ties alkūne, kai Tiras, norėdamas parodyti, kad dievai jam nepadarys nieko bloga, įkišo ją tarp nasrų.

Tačiau vilkas išsilaisvina ir kovoja pasaulio pabaigos mūšyje. Ragnaroko metu Fenris praris dievą Odiną ir Saulę. Vėliau Odino sūnus Vydaras perplėšia pabaisą pusiau.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSkandinavų mitologija |
| --- |
|  |
| DievaiHerojaiMitinės būtybėsAsmenybės | 

|  |  |
| --- | --- |
| Asai | 
Odinas · Toras · Lokis · Tiras · Baldras · Forsetis · Bragis · Vilis · Vydaras · Henis · Hiodas · Heimdalas · Ulras · Vė · Frigė · Iduna · Nana · Sivė |
|  |
| Vanai | 
Njordas · Skadi · Frėja · Freiras · Gerda · Gulveiga · Kvasis · Litiras · Mimis · Nerta |
|  |
| Dysės | 
Nornos · Valkirijos |
|  |
| Kita | 
Milžinai · Nykštukai · Elfai · Jotunai · Dvergai · Imiras · Fenris · Garmas · Sleipnis · Jormundgandas · Helė · Audumla |

 |  |
|  |
| Vietovės | 
Igdrasilas · Ginungagapas · Valhala · Alfheimas · Asgardas · Helheimas · Jotunheimas · Midgardas · Muspelheimas · Niflheimas · Svartalfaheimas · Vanaheimas |
|  |
| Įvykiai | 
Asų-vanų karas · Fimbulvinteris · Ragnarokas |
|  |
| Istoriniai šaltiniai | 
*Gesta Danorum* · Eda · Jaunesnioji Eda · Vyresnioji Eda · Runų akmenys · Sagos · Senovės skandinavų kalba · Senovės skandinavų kalbos abėcėlė |

 |
| ***Rimini Rimini 2*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Rimini Rimini - Un anno dopo |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Bruno Corbucci |
| Scenaristas (-ai) | Mario AmendolaBruno Corbucci |
| Metai | 1988 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 88 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Rimini Rimini 2** (it.  *Rimini Rimini - Un anno dopo*) – 1988 m. Italijoje sukurta situacijų komedija, juostos „Rimini Rimini" tęsinys, tik pirmąjį filmą sukūrė režisierius Sergio Corbucci, o antrąjį – jo brolis Bruno.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Corinne Clery – Karla
* Gianfranco D‘Angelo – Ali
* Eva Grimaldi – Flaminija
* Maurizio Micheli – Nikolia
* Renzo Montagnani – Lučiano
* Adriano Pappalardo – Teris
* Sabrina Ferilli
* Carmen Russo
* Maria Rosaria Omaggio

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kaip ir pirmąjį filmą, šį taip pat sudaro keletas siužetinių linijų, jungiamų veiksmo vietos – pajūrio kurorto Riminio. Vyskupo sūnėnas kreipiasi į vietinę radijo stotį, siūlydamas vesti 15 minučių trukmės laidas apie moralę, ir nors jam skiriamas prasčiausias laikas, atsiranda žmonių, kurie jos klauso ir net skambina į studiją, prašydami patarimo seksualiniais klausimais. Vyras, atvykęs praleisti atostogų su žmona, sutinka draugą, įkalbinantį jį sulaužyti ištikimybę. Kuomet jam tai beveik pavyksta, pasirodo meilužės vyras ir vietoj fizinio smurto pareikalauja atstatyti teisybę – leisti jam permiegoti su jo žmona. Pusamžis vyras, turintis seksualinių problemų, klauso savo gydytojo, tikinančio, kad jas galima išspręsti dietos pagalba, tačiau jo meilužė galvoja priešingai.