recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ajubidai** (arabų kalba الأيوبيون‎) – kurdų kilmės musulmonų dinastija, kurios galios centras buvo Egipte. XII–XIII a. ji valdė didžiąją dalį Artimųjų Rytų: teritorijas, kur dabar yra valstybės Egiptas, Libija, Arabija, Jemenas, Izraelis, Jordanija, Sirija, Libanas.

Raida
-----

Dinastiją įkūrė Saladinas. Ajubidų šeima, valdant broliams Ajubui ir Širkujui, tarnavo Zengidams kaip kariai, kol juos nuvertė Saladinas, Ajubo sūnus. 1174 m. Saladinas po Nur al-Din mirties pasiskelbė sultonu. Po to jie pradėjo užkariavimus ir 1183 m. valdė Egiptą, Siriją, Šiaurės Mesopotamiją, Jemeną, Hidžazą, Šiaurės Afrikos krantą iki Tuniso. Didžioji dalis Jeruzalės karalystės atsidūrė Saladino rankose po pergalės Hatino mūšyje 1187 m. bet kryžiuočiai per kelerius metus atkovojo Palestinos pakrantę.

Po Saladino mirties jo sūnūs kovėsi dėl sultonato, bet sultonu tapo jo brolis al-Adil 1200 m. Po 1230 m. Sirija atsiskyrė nuo Egipto, kol Egipto sultonas as-Salih Ayyub užėmė Siriją išskyrus Alepą 1247 m. Tuomet vietinės musulmonų dinastijos išvijo Ajubidus iš Jemeno, Hidžazo, kai kurių Mesopotamijos sričių. Atmušus kryžiuočių invaziją į Nilo deltą, mameliukų generola i nuvertė al-Mu'azzam Turanshah, kuris tapo as-Salih Ayyub įpėdiniu po jo mirties 1250 m. Po to Ajubidų valdymas Egipte baigėsi, o Sirijos valdovo an-Nasir Yusuf bandymai atgauti Egiptą buvo nesėkmingi. 1260 m. mongolai nusiaubė Alepą ir užėmė Ajubidų valdas. Mameliukai išvijo mongolus ir išlaikė Ajubidų valdžią Hamos kunigaikštystėje, kol nuvertė paskutinį valdovą 1341 m.

Per gana trumpą laiką Ajubidų teritorijos sustiprėjo ekonomiškai ir jo se vyko intensyvus intelektualinis gyvenimas. Šis laikotarpis pasižymėjo sunitų dominavimo stiprinimu statant daugybę medresių pagrindiniuose miestuose.

Administravimas
---------------

Be pagrindinės teritorijos Egipte, Ajubidų valdomos provincijos buvo skaidomos į 5 emyratus, valdomus šalutinių Ajubidų linijų:

* Arabijos emyratas (1173–1228) – valdė teritorijas Hidžaze ir Jemene. Tai buvo anksčiausiai Ajubidų prarasta teritorija, kurią perėmė buvę vietininkai Rasulidai, tapę nepriklausomais;
* Damasko emyratas (1174–1260) – valdė teritorijas Sirijoje. Kuomet Egipte 1250 m. įsiviešpatavo mameliukai Bahriai, Emyratas tapo svarbiausia Ajubidų valda dešimčiai metų. Vėliau jis prijungtas prie Mameliukų sultonato;
* Himso emyratas (1175–1260) – valdė teritorijas Sirijoje;
* Alepo emyratas (1183–1260) – valdė teritorijas Sirijoje;
* Hamos emyratas (1175–1341) – valdė teritorijas Sirijoje. Po to, kai Damaskas, Himsas ir Alepas atiteko Mameliukams, Hamos emyratas tapo paskutine Ajubidų valda. Čia dinastija išlaikė valdžią iki XIV a. vidurio, kol emyratą panaikino Mameliukai.

Valdovai
--------

* Salah al-Din ibn Ayyub 1174–1193
* Al-Azizas Utmanas 1193–1198
* Al-Mansuras Muhamadas 1198–1200
* Al-Adilis (*al-Adil Sayf al-Din Abu Bakr I*) 1200–1218
* Al-Kamilis 1218–1238
* Al-Adilis II (*Al-Adil Sayf al-Din Abu Bakr II*) 1238–1240
* As-Salihas 1240–1249
* Al-Muazamas (*al-Mu'azzam Turan-Shah*) 1249–1250
* Al-Ašrafas Musa 1250–1254 (nominaliai)

Išnašos
-------

1. ↑  Eiselen, Frederick Carl, *Sidon: A Study in Oriental History*, (New York, 1907), 89.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Akademija (reikšmės).*
**Akademija** (gr. Ἀκαδήμεια = *Acadēmia*) – aukščiausia mokslo, meno įstaiga, taip pat specialioji aukštoji mokykla ar mokslo, meno draugija.

Žodžio kilmė
------------

Akademijos pavadinimas kildinamas iš Atikos vietovės prie Atėnų, kur šventoje girioje buvo palaidotas graikų mitologijos didvyris Akademas ir toji giria pavadinta Akademija. Kai maždaug nuo 387 m. pr. m. e. Platonas ėmė dėstyti paskaitas šioje vietovėje (Platono akademija), tai jo įsteigta mokykla irgi pavadinta Akademija.

Istorija
--------

Akademijomis atgimimo epochoje Italijoje vadintos įvairių mokslų draugijos, daugiausiai susijusios su klasikinės literatūros tyrimais. XV a. antroje pusėje atsirado su muzika susijusių draugijų – akademijų. XVI–XVII amžiuje tokių akademijų buvo virš tūkstančio, jose buvo rengiami disputai, koncertai, konkursai, akademijos rūpinosi muzikos mokyklų bei operos teatrų steigimu.

Pirmosios mokslo akademijos pradėtos steigti Italijoje, iš jų garsiausia įsteigta 1603 m. Romoje. XVII a. įsteigtos Londono karališkoji draugija (1662 m.), Mokslų akademija Paryžiuje (1666 m.), Prūsijos mokslų akademija Berlyne (1700 m.).

Šiuo metu bent vieną valstybės remiamą mokslo akademiją ar draugiją turi beveik kiekviena Europos šalis.

Lietuva
-------

Lietuvoje pirmoji akademija – 1579 m. įsteigta Vilniaus akademija ir universitetas. XIX a. pirmoje pusėje uždarius Vilniaus universitetą, 1832 m. įkurta Vilniaus medicinos – chirurgijos akademija, o 1833 m. Vilniaus dvasinė akademija. XX a. pradžioje įsteigta Lietuvių katalikų mokslo akademija (1922 m.), Žemės ūkio akademija (1924 m.). Tarybinės okupacijos pradžioje įkurta Lietuvos TSR Mokslų akademija, kuri 1990 m. pervadinta į Lietuvos mokslų akademiją. 1990–1997 m. veikė Lietuvos policijos akademija (dabar Mykolo Riomerio universitetas).

Šiuo metu Lietuvoje veikia:

* Lietuvos veterinarijos akademija
* Vilniaus dailės akademija
* Lietuvos kūno kultūros akademija
* Lietuvos karo akademija
* Lietuvos muzikos ir teatro akademija
* Vilniaus verslo teisės akademija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pilnai atidengtas kairysis dvigalvis žasto raumuo
dešiniosios rankos žastas su atidengtais raumenimis 
**Dvigalvis žasto raumuo** (lot. *musculus biceps brachii*), bendrinėje kalboje vadinamas **bicepsu** – rankos raumuo, prisitvirtinęs tarp peties ir alkūnės, ties žastikauliu (lot. *humerus*). Su dviem mažesniais raumenimis: snapiniu žasto (lot. *musculus coracobrachialis*) ir žastiniu (lot. *musculus brachialis*) dvigalvis sudaro priekinę žasto dalį.

Raumenį sudaro dvi galvos – ilgoji ir trumpoji. Abi galvos prasideda ant menties kaulo (lot. *os scapula*). Trumpoji galva tvirtinasi prie snapinės ataugos (lot. *processus coracoideus*), ilgoji galva tvirtinasi prie viršutinio sąnarinio gumburėlio (lot. *tuberculum supraglenoidale*) ties žastikaulio viduriu, abi galvos susijungia suformuodamos vieną raumens pilvelį. Raumuo pasibaigia dviem sausgyslėmis, kurios tvirtinasi prie stipinkaulio šiurkštumos (lot. *tuberositas radii*) ir dvigalvės aponeurozės (angl. *bicipital aponeurosis*), besitvirtinančios prie giliosios dilbio fascijos.

Krauju raumenį aprūpina žastinė arterija (lot. *arteria brachialis*), inervuoja raumeninis odos nervas lot. *nervus musculocutaneus* (iš C5-C6 stuburinių fragmentų).

Susitraukdamas dvigalvis žasto raumuo atlieka dvi funkcijas: lenkia ranką per alkūnę ir suka dilbį į išorę. Jo sinergistas yra žastinis raumuo, o antagonistas yra trigalvis žasto raumuo (tricepsas) ir alkūninis raumuo.
**Dvasinis tribunolas** – 1585–1795 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės teismo institucija, savarankiškas Lietuvos vyriausiojo tribunolo padalinys. Tribunolo posėdžiai vyko Vilniuje.

Sudėtis
-------

Iš pradžių tribunolą sudarė 10 teisėjų - 6 Lietuvos vyriausiojo tribunolo nariai (deputatai) pasauliečiai, skiriami Lietuvos vyriausiojo tribunolo maršalkos, ir 4 dvasininkai, renkami Vilniaus, Žemaičių ir Smolensko kapitulų 2 metams, nuo 1588 m. – po 3 iš kiekvieno luomo (dvasininkų ir bajorų), nuo 1641 m. – po 8, nuo 1764 m. – po 12.

Įgaliojimai
-----------

Dvasinis tribunolas veikė kaip pirmoji ar antroji (apeliacinė) teismų instancija ir sprendė bylas, kurių viena arba abi šalys buvo dvasininkai. Apeliacine tvarka jam patekdavo bylos, nagrinėtos pirmosios instancijos pasaulietiniuose (žemės, pilies, pakamario) ir kai kuriuose bažnytiniuose teismuose. Daugiausia tai buvo bylos, susijusios su bažnyčių ir vienuolynų turtinėmis teisėmis, dvasininkų luomo teisių pažeidimais, religiniais nusikaltimais.

Bylos spręstos remiantis pasaulietine teise. Dvasinio tribunolo sprendimai buvo priimami balsų dauguma ir laikomi galutiniais. Esant skirtingoms nuomonėms balsuota 3 kartus. Balsams pasidalijus po lygiai byla buvo siunčiama spręsti valdovui, nuo 1726 m. atidedama kitai sesijai. Dvasinis tribunolas dar priiminėjo pareiškimus įvairiems teisiniams faktams bei veiksmams teismo knygose įforminti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Dvasinis tribunolas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 246 psl.
| **John Davies** |
| --- |
|  |
| Dž. Deiviso statula Sent Asafo katedros šventoriuje, vertėjų memoriale |
| Gimė | 1567 m.Lanveresas, Denbigšyras, Velsas Velsas |
| Mirė | 1644 m. gegužės 15 d. (~77 metai)Harlechas, Gvinedas, Velsas Velsas |
|  |
| Veikla | gramatikas, vertėjas, redaktorius, klebonas |
|  |
| Alma mater | Oksfordo universiteto Jėzaus koledžas |

Daktaras **Džonas Deivisas** (*John Davies*, apie 1567–1644 m.) – vienas įžymiausių vėlyvojo Renesanso Velso mokslininkų. Parašė valų kalbos gramatiką ir žodyną. Jis taip pat dirbo vertėju, redaktoriumi ir įšventintuoju anglikonų bažnyčios tarnu.

Biografija
----------

Gimė Lanverese, Denbigšyre, audėjo šeimoje. 1594 m. baigė Oksfordo universiteto Jėzaus koledžą. Jo vardas tradiciškai siejamas su Malvido parapija Gvinede, kur jis nuo 1604 m. iki mirties 1644–aisias dirbo klebonu.

Manoma, kad jis buvo pagrindinis 1620 m. išverstos į valų kalbą Biblijos ir 1621 m. pasirodžiusios Bendrųjų maldų knygos redaktorius ir tikrintojas.

Dž. Deivisas 1621 m. lotynų kalba išleido valų kalbos gramatiką *Antiquae linguae Britannicae...* ir 1632 m. valų–lotynų žodyną *Antiquae linguae Britannicae ... et linguae Latinae dictionarium duplex*. 1632 m. jis taip pat publikavo *Llyfr y resolusion* – meistrišką *Pirmosios knygos apie krikščionių mokymą, nukreiptą į sprendimą* (angl. *The first booke of the Christian exercise, appertayning to resolution*) vertimą ir protestantišką jos adaptaciją (originalą 1582 m. parašė anglas katalikas R. Personsas).

Dž. Deivisas mirė, matyt, Harleche, Gvinede, 1644 m. gegužės 15 d. ir buvo palaidotas Malvido bažnyčioje, kur jam 200–ųjų mirties metinių proga pastatytas paminklas.

Išnašos
-------

1. ↑  John Davies of Mallwyd, National Library of Wales, *Nuoroda tikrinta 2021-03-30*

Literatūra
----------

* 'Davies, John (c. 1567–1644)'. In Meic Stephens (Ed.) (1998), *The new companion to the literature of Wales*. Cardiff: University of Wales Press. ISBN 0-7083-1383-3.
* Davies, Ceri (Ed.) (2004), *Dr John Davies of Mallwyd : Welsh Renaissance scholar*. Cardiff: University of Wales Press. ISBN 0-7083-1874-6.
* Parry, Thomas (1955), *A history of Welsh literature*. Translated by H. Idris Bell. Oxford: Clarendon Press.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vienas TEU.
**Dvidešimties pėdų vieneto ekvivalentas** (arba **TEU**) – standartinis vienetas, paremtas ISO 20 pėdų (6,10 m) ilgio konteineriu ir naudojamas kaip statistinė eismo srauto ar mato priemonė. Itin plačiai naudojamas laivyboje.

Skaičiavimai
------------

Dvidešimties pėdų konteineris lygus 1 TEU. Vienas standartinis 40 pėdų ISO 1 serijos konteineris lygus 2 TEU. Nukeliamieji kėbulai, trumpesni nei 20 pėdų, atitinka 0,75 TEU; nuo 20 iki 40 pėdų – 1,5 TEU, ilgesni nei 40 pėdų – 2,25 TEU.

Dažniausiai naudojamų konteinerių skaičiavimas| Ilgis | Plotis | Aukštis | Tūris | TEU |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6,1 m | 2,44 m | 2,59 m | 38,5 m³ | 1 |
| 12,2 m | 2,44 m | 2,59 m | 77 m³ | 2 |
| 13,7 m | 2,44 m | 2,59 m | 86,6 m³ | 2,25 |
| 14,6 m | 2,44 m | 2,59 m | 92,4 m³ | 2,4 |
| 16,2 m | 2,44 m | 2,59 m | 102,1 m³ | 2,65 |
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| John Arthur Jarvis |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Jungtinė Karalystė** |
| Vandensvydis |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 1900 Paryžius | Vyrai |
| Plaukimas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 1900 Paryžius | 1000 m laisvai |
| **Auksas** | 1900 Paryžius | 4000 m laisvai |

**John Arthur Jarvis** (1872 m. vasario 24 d. – 1933 m. gegužės 9 d.) – Jungtinės Karalystės plaukikas ir vandensvydininkas, olimpinis čempionas.

Biografija
----------

Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Jarvis dalyvavo vandensvydžio ir plaukimo varžybose. Kartu su Osburno plaukimo klubu pelnytas auksas pirmą kartą vykusiose vandensvydžio varžybose. Individualiose plaukimo laisvuoju stiliumi varžybose 1000 m ir 4000 m distancijose britas pelnė aukso medalius.

1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo 1500 m plaukimo laisvuoju stiliumi varžybas. Sportininkas laimėjo atrankinį plaukimą, bet pusfinalyje distancijos nebaigė ir iš tolimesnės kovos pasitraukė.

Nuorodos
--------

* Sports Reference svetainėje Archyvuota kopija 2020-04-17 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| **Islamas** |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai

|  |
| --- |
| Alachas · Dievo vienovė
Mahometas · Kiti pranašai
Ahl al-Bayt · Sahaba 
Rašidų kalifatas · Kalifai  Imamatas · Imamai |

 |
| 
Musulmonų praktikos 

|  |
| --- |
| Šahada · Salatas ·
Zakiatas  Ramadano Saumas · Chadžas · Džihadas |

 |
| 
Islamiškosios šventės 

|  |
| --- |
| Id al Fitras · Id al Adcha
Maulidas · Miradžas · Didybės naktis |

 |
| 
Islamo atšakos 

|  |
| --- |
| Sunizmas · Šiizmas
Sufizmas |

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai 

|  |
| --- |
| Koranas · Suna · Hadisai
Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam |

 |
| 
Kultūra ir visuomenė 

|  |
| --- |
| Mečetė · Menas Islamizmas · Džihadizmas Islamo fundamentalizmas · Islamofobija |

 |
| **Islamo terminų žodynas**
Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Šahada** (arab. الشهادة‎ = *aš-šahādah* – 'liudijimas') – musulmonų tikėjimo išpažinimas. Tai vienas iš 5 islamo stulpų, kuriuo liudijama Dievo vienybė (tauhidas) ir Mahometo pranašiškos pasiuntinystės viršenybė. Dar vadinamas kalima (žodžiu).

Šahados tekstas toks:

لَا إِلَٰهَ إِلَّا ٱللَّٰهُ
*lā ʾilāha ʾillā -llāhu*
„Nėra kito dievo, išskyrus Dievą"
مُحَمَّدٌ رَسُولُ ٱللَّٰهِ
*muḥammadur rasūlu -llāh*
„Mahometas yra Dievo pasiuntinys"
Šahada pabrėžiama vienatinio Dievo viršenybė prieš bet kokias daugybines dievybes (*ilah*). Tai pagrindinis musulmonų tikėjimo išpažinimas, tėvo perduodamas naujagimiui, taip pat tariamas į ausį mirštančiajam. Atsiverčiantis kitatikis turi viešai ištarti šahadą. Šahada įtraukta į kasdienį viešą kvietimą melstis (azaną), ją sukalbėti patariama baigus maldą (salatą, rakatą), jos kartojimu (ypač, pirmosios dalies) neretai paremtas zikras. Šahadą ant savo vėliavų dažnai vaizduoja islamistiniai judėjimai ir organizacijos.

Korane tiksliai pateiktos šahados nėra, tačiau dalimis apreikšta 47, 48, 19 ir 29 surose.

* Šahada ties Topkapi rūmų (Stambulas) įėjimuŠahada ties Topkapi rūmų (Stambulas) įėjimu
* Šahada Talibano vėliavojeŠahada Talibano vėliavoje
* Šahada Afganistano vėliavojeŠahada Afganistano vėliavoje
* Saudo Arabijos vėliava su šahadaSaudo Arabijos vėliava su šahada

Išnašos
-------

1. ↑  Vincent J. Cornell. *Voices of Islam.* Greenwood Publishing Group
2. ↑  Šahada. *Šahada*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXII (Sko–Šala). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
| ***Dviguba žmogžudystė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Doppio delitto |
| Kilmės šalis |  Italija  Prancūzija |
| Režisierius | Steno |
| Scenaristas (-ai) | Agenore IncrocciFurio ScarpelliSteno |
| Vaidina | Marcello MastroianniAgostina BelliUrsula AndressPeter UstinovJean-Claude Brialy |
| Metai | 1977 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 120 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Dviguba žmogžudystė** (it.  *Doppio Delitto*) – 1977 m. Italijoje sukurtas kriminalinis filmas, kurį režisavo Steno.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Komisaras Bruno Baltazaras dėl nusižengimo darbe perkeltas į policijos archyvą. Kartą jis pietauja mieste ir prasideda audra, žmonės slepiasi nuo lietaus ir griaustinio. Jai pasibaigus, vietiniame dvare randami du kūnai – kunigaikščio Del‘Orso ir elektriko – jie abu žuvo nuo žaibo. Elektriko, kuris mirė montuodamas ant stogo anteną, giminaitė, jauna maištininkė Tereza, reikalauja, kad būtų pradėtas tyrimas, nes toje vietoje buvo net 8 žaibolaidžiai. Kadangi niekas nenori imtis tyrimo, komisarui Bruno atsiveria puiki galimybė išgelbėti savo karjerą. Jis išsiaiškina, kad grafas prieš mirtį apsidraudė didele pinigų suma, kurią paveldėjo šio jauna žmona, o elektrikas iš jo prieš mirtį gavo didelę pinigų sumą. Aiškėja senos kunigaikščio šeimos paslaptys – Tereza pasirodo besanti jo nesantuokinė duktė, o tuo pačiu pretenduoja į palikimą. Tapusi taikiniu, ji išprovokuoja tikrąjį nusikaltėlį mėginti įvykdyti dar vieną žmogžudystę...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Marcello Mastroianni – komisaras Bruno Baltazaras
* Agostina Belli – Tereza Kolasanti
* Ursula Andress – grafienė Del‘Orso
* Peter Ustinov – Haris Helmanas
* Jean-Claude Brialy – Van Nijenas
* Mario Scaccia
* Gianfranco Barra
* Angelo Monte
* Caterina Dalin

Šaltiniai
---------

1. ↑  „NY Times: Double Murder". Movies & TV Dept. *The New York Times*. Baseline & All Movie Guide. 2012. Suarchyvuotas originalas 2012-10-21. Nuoroda tikrinta 2009-03-29.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
| **Džonas Ostinasangl. *John Austin*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1790 m. kovo 3 d.Creeting Mill, Jungtinė Karalystė |
| Mirė | 1859 m. gruodžio 1 d. (69 metai)Veibridžas, Jungtinė Karalystė |
| Tautybė | anglas |
| Vaikai | Lucie |
|  |
| Sritis | Teisės filosofija, teisinis pozityvizmas |
|  |
|  **Vikiteka** | John Austin |

**Džonas Ostinas** (*John Austin*; 1790 m. kovo 3 d. – 1859 m. gruodžio 1 d.) – anglų teisininkas ir teisės filosofas.

Biografija
----------

Gimė pasiturinčioje vidurinės klasės atstovų šeimoje. 1806–1812 m. Ostinas tarnavo kariuomenėje karininko laipsnyje, 1818–1826 m. dirbo advokatu, 1826–1832 m. – Londono universiteto teisės mokslų profesoriumi ir 1834 m. – teisės dėstytoju Templyje. Kurį laiką dirbo valstybės tarnyboje, o 1820 m. vedė Sarah Taylor, kuri buvo jo įkvėpimo šaltinis; jiedu gyveno Prancūzijoje ir Vokietijoje iki 1848 m. revoliucijos, o paskui iki jo mirties Veibridže.

Teisinis pozityvizmas
---------------------

Ostinas yra pagrindinis ypatingo anglų analitinio teisinio pozityvizmo varianto, žinomo kaip „komandinė teisės teorija", atstovas ir šalininkas. Svarbiausias ir įtakingiausias jo darbas *Jurispundencijos srities apibrėžimas* (angl. *The Province of Jurisprudence Determined*; 1832) buvo parašytas iš įvadinės paskaitų kurso dalies. Anot Ostino komandos, taisyklės, kurios tampa įstatymais, turi būti bendros, jas turi leisti aukščiausias vadovas, arba suverenas. Suverenas yra vadovas, kurio įsakymams paprastai paklūsta didžioji dauguma, kuri savo ruožtu nėra įpratusi paklusti jokiam kitam individui ar grupei (suverenai gali būti arba individai, arba, kaip D. Britanijoje ir JAV, žmonių kolektyvai). Ostino politinė filosofija yra utilitaristinė, nors aiškiai priskiriama prie utilitaristinių taisyklių negu J. Benthamo. Kaip nuoširdus unitarizmo šalininkas, jis tikėjo dieviškuoju įstatymu, nustatytu utilitarinės dievybės.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Morison, W. L. *John Austin*. Stanford: Stanford University Press, 1982, pp. 148–77
3. ↑  Altman, Andrew, *Arguing about Law: An Introduction to Legal Philosophy*, 2nd ed. Belmont, CA: Wadsworth, 2001, pp. 69–70.
Jegalos krioklys
**Jegalos krioklys** (est. *Jägala juga*) – krioklys šiaurinėje Estijoje, Harju apskrityje, Jegalos upėje, šalia Jegala-Joa gyvenvietės, kuri yra 25 km į rytus nuo Talino. Aukščiausias natūralus Estijos krioklys ir vienas aukščiausių Europoje. Jo aukštis siekia 8 m, ilgis – iki 60 m.

Skardis, nuo kurio krinta krioklys, sudarytas iš klintinių uolienų. Krioklio suformuoto upės slėnio ilgis – 300 m, gylis – 12–14 m. Šis slėnis kasmet pamažu plečiasi upės ištakų kryptimi ir ardo skardžio uolienas. 1688–1931 m. krioklys upės ištakų link susitraukdavo vidutiniškai 17 cm į metus. Žiemą visa upė su kriokliu užšąla.

Jegalos krioklys paskelbtas saugoma teritorija, 1959 m. įsteigtas Jegalos krioklio rezervatas, jo teritorija apima 6 ha plotą.

Krioklys žiemą. 2013 m. kovas

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jegalos krioklys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Järvekülg, A.: Jägala juga. Nuoroda tikrinta 2017-06-22.
2. ↑  Kalle Suuroja *Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol*, Tallinn 2006, lk. 95
3. ↑  Järvekülg, A.: Jägala jõgi. Nuoroda tikrinta 2017-06-22.
4. ↑  Eesti entsüklopeedia: Jägala jõgi. Nuoroda tikrinta 2017-06-22.
5. 1 2  Keskkonnaregister: Jägala juga (KLO4000058) *Keskonnainfo*. Tallinn: Keskkonnaministeerium. Nuoroda tikrinta 2017-06-22.
6. ↑  Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 176.

Koordinatės: 59°26′59″š. pl. 25°10′43″r. ilg.﻿ / ﻿59.4498160°š. pl. 25.1785457°r. ilg.﻿ / 59.4498160; 25.1785457﻿ (Jegalos krioklys)
*Tai straipsnis apie gegužraibinių šeimos augalų gentį. Apie ežerą Anykščių rajone skaitykite straipsnyje Beragis.*


| **Aceras anthropophora** |
| --- |
| Šlaitinis beragis (*Aceras anthropophorum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Gegužraibiniai  *( Orchidaceae)* |
| Gentis: | Beragis  *( Aceras)* |
| Rūšis: | Šlaitinis beragis  *( Aceras anthropophora)* |

 |

**Šlaitinis beragis** (*Aceras anthropophora*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos augalas, priklausantis monotipinei **beragio** (*Aceras*) genčiai. Pavadinimas iš gr. a – be, *keras* – ragas (augalas neturi pentino). 

Augalas daugiametis, apie 20-35 cm aukščio, su storais šakniagumbiais. Stiebas stačias, su briaunomis. Jo viršutinė dalis violetinio atspalvio, o pamate yra belakštės plėvinės makštys. Lapai kiaušiniški, su ryškiomis gyslomis ir susiaurėjusiais į makštį pamatais. Žiedynas ilgas, daugiažiedis. Žiedai maži, nemalonaus kvapo. Žydi birželio mėn. 

Auga saulėtuose šlaituose, pievose. 

Lietuvoje rastas vos keliose vietose. Literatūriniuose šaltiniuose nurodoma, kad rastas Vilniaus miesto ribose – Ribiškėse, Šnipiškėse bei Žvėryne. Tačiau iki šiol nesant herbarinės medžiagos, sunku patvirtinti apie šios rūšies augimą Lietuvoje, kadangi paplitimo arealas yra labai toli nuo Lietuvos – vakarų ir pietų Europoje bei pietvakarių Azijoje.

Literatūra
----------

* Gudžinskas Z. Ryla M. 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1.

Šlaitinio beragio žiedai

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šlaitinis beragis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Dvejybinis įrašas** – ūkinių operacijų ir įvykių registravimo būdas, kai kiekvienos ūkinės operacijos arba kiekvieno ūkinio įvykio vertė įrašoma į sąskaitos (sąskaitų) debetą, o jai lygi suma – į kitos sąskaitos (sąskaitų) kreditą. Ūkinių operacijų registracijos buhalterinėse sąskaitose metu operacijos vertinė išraiška įrašoma į vienos sąskaitos debetą (D) ir kitos sąskaitos kreditą (K): jei turtas, gautinos sumos ar sąnaudos padidėja, jų padidėjimas žymimas apskaitai skirtų sąskaitų debete, o jei sumažėja – apskaitai skirtų sąskaitų kredite. Jei kapitalo, įsipareigojimų ir pajamų vertė padidėja, šis padidėjimas registruojamas atitinkamų apskaitai skirtų sąskaitų kredite, o jei sumažėja – debete. Dvejybinis įrašas sudaro dvejybinės apskaitos sistemos pagrindą. Vykdant dvejybinę buhalteriją kiekvieno apskaitos ciklo pabaigoje rengiama finansinė atskaitomybė.

Privatūs ar juridiniai asmenys, turintis teisę vesti supaprastintą apskaitą, dvejybinių įrašų nedaro.

Dvejybinio įrašo sąvokos nereikia painioti su dvigubos buhalterijos sąvoka.

Pirmasis teorinis darbas apie dvejybinį įrašą laikomas 1494 m. Venecijoje parašyta Luko Pačiolio knyga „Summa de arithmetica, geometria, proportion et proportionalita" (Aritmetikos, geometrijos, mokymo apie proporcijas ir santykius suma).

Pavyzdžiai:

* **Nuperkamos prekės**. Buhalterinėje apskaitoje daromi tokie įrašai: padidėja prekių atsargos (D) ir sumažėja turimos lėšos sąskaitoje arba kasoje (K).

* **Nuperkamos prekės skolon**. Buhalterinėje apskaitoje daromi tokie įrašai: padidėja prekių atsargos (D) ir padidėja skola tiekėjams (K).

* **Nuperkamos prekės ir iš dalies už jas sumokama**. Buhalterinėje apskaitoje daromi tokie įrašai: padidėja prekių atsargos (D), sumažėja turimos lėšos (K) ir padidėja skola tiekėjams (K).

* **Grąžinama piniginė skola tiekėjams**. Buhalterinėje apskaitoje daromi tokie įrašai: sumažėja turimos lėšos (K) ir sumažėja skola tiekėjams (D).
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterHarry Stenqvist |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant: Švedijos vėliava Švedija** |
| Dviračių plentas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 1920 Antverpenas | Intervalas |
| **Sidabras** | 1920 Antverpenas | Komanda |

**Harry Stenqvist** (1893 m. rugpjūčio 25 d. – 1968 m. gruodžio 9 d.) – Švedijos dviratininkas, olimpinis čempionas.

Biografija
----------

Stenqvist gimė Čikagoje, JAV, vėliau emigravo į Švediją.

1912 m. - 1915 m. Švedijos komandinių varžybų nacionalinis čempionas. 1915 m. laimėjo 10 km individualių varžybų nacionalinio čempiono titulą. 1920 m. Švedijos nacionaliniame čempionate laimėjo 10 km ir 100 km rungtynes.

Antverpene vykusiose septinose moderniose 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Stenqvist dalyvavo dviračių plento varžybose. Vyrų asmeninėse laiko intervalo varžybose švedas finišo liniją kirto trečias. Vėliau jam buvo kompensuotos 4 minutės, kurias sportininkas prarado laukdamas pravažiuojančio traukinio ir švedas paskelbtas olimpiniu čempionu. Komandinėse varžybose su Švedijos nacionaline rinktine pelnė sidabro medalius.

Nuorodos
--------

* Olympedia svetainėje

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDviračių sporto olimpiniai čempionai vyrų plento asmeninėse laiko intervalo varžybose |
| --- |
|  |
| 

* 1896-1908: nevyko
* 1912:  Rudolph Lewis (RSA)
* 1920:  Harry Stenqvist (SWE)
* 1924:  Armand Blanchonnet (FRA)
* 1928-1992: nevyko
* 1996:  Miguel Induráin (ESP)
* 2000:  Viatcheslav Ekimov (RUS)
* 2004:  Viatcheslav Ekimov (RUS)
* 2008:  Fabian Cancellara (SUI)
* 2012:  Bradley Wiggins (GBR)
* 2016:  Fabian Cancellara (SUI)
 |

 |
| **Noriakis Kasajusjap. 葛西 紀明** |
| --- |
|  |
| N. Kasajus 2006 metais |
| Gimė | 1972 m. birželio 6 d. (50 metų)Šimokava, Hokaidas |
| Tautybė | japonas |
|  |
| Veikla | šuolininkas su slidėmis |
| Organizacijos | Tsuchiya komanda |
|  |
| Žinomas (-a) už | ilgiausiai dalyvaujantis žiemos olimpinių žaidynių dalyvis (8 olimpiados) |
|  |
|  **Vikiteka** | Noriakis Kasajus |

**Noriakis Kasajus** (*Kasai Noriaki*, g. 1972 m. birželio 6 d.) – Japonijos šuolininkas su slidėmis. Ilgiausiai dalyvaujantis žiemos olimpinių žaidynių dalyvis ir FIS pasaulio čempionatų dalyvis-šuolininkas.

Biografija
----------

Noriakis Kasajus gimė 1972 m. birželio 6 d. Japonijos Hokaido salos Šimokavos miestelyje. Būdamas devynerių pradėjo šokinėti su slidėmis. FIS Pasaulio taurės etapuose debiutavo 1989 m. gruodžio 3 d. 1992 m. dalyvavo pirmosiose savo olimpinėse žaidynėse Albervilyje. 1992 m. kovą laimėjo FIS skraidymo su slidėmis čempionatą Harachove Čekijoje ir kartu tai buvo pirmasis jo laimėtas Pasaulio taurės etapas. 1994 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Lilehameryje jis laimėjo sidabro medalį komandinėje ir užėmė 5-ą vietą individualioje rungtyse. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Sočyje N. Kasajus, būdamas 41 metų ir 254 dienų amžiaus, tapo seniausiu individualaus olimpinio medalio laimėtoju šuolininku istorijoje − iškovojo sidabrą aukštoje kalvoje; taip pat po to laimėjo bronzą komandinėse varžybose. Jam priklauso ilgiausio tarpo tarp iškovotų olimpinių medalių rekordas − 20 metų tarp 1994 m. Lilehamerio ir 2014 m. Sočio.

Noriakis Kasajus dalyvavo 8 olimpinėse žaidynėse (įskaitant 2018 m. Pjongčango) ir yra daugiausiai kartų žiemos olimpiadose dalyvavęs sportininkas. 2016 m. sausį jam įteikti du Gineso rekordų sertifikatai: daugiausiai dalyvavusio FIS pasaulio čempionatų individualaus dalyvio-šuolininko ir daugiausiai startavusio FIS Pasaulio taurės etapuose dalyvio-šuolininko.

Asmeniniai duomenys: vedęs, svoris 59 kg. Nuolatinė gyvenamoji vieta Saporas.

Pasiekimai iki 2018 m. olimpinių žaidynių:

* Olimpinio sidabro laimėtojas individualioje rungtyje (2014 m. Sočis, aukšta kalva), sidabro (1994 m. Lilehameris) ir bronzos (2014 m. Sočis) olimpinių medalių laimėtojas komandinėse varžybose;
* 17 pergalių FIS Pasaulio taurės etapuose.
* 42 startai FIS pasaulio čempionatuose (ind. ir komand.), 2 sidabro medaliai (komand. 1999, 2003), 5 bronzos medaliai (ind. K90 ir K120, 2003; komand. 2007, 2009, 2015);
* 537 individualūs startai FIS Pasaulio taurės etapuose
* 1992 m. FIS skraidymo su slidėmis pasaulio čempionas

Šaltiniai
---------

1. ↑  vierschanzentournee.com Archyvuota kopija 2018-02-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  vierschanzentournee.com Archyvuota kopija 2018-02-10 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  NBC Olympics Archyvuota kopija 2018-02-10 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  NBC Olympics Archyvuota kopija 2018-02-10 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  guinnessworldrecords.com
6. ↑  fis-ski.com Archyvuota kopija 2018-02-10 iš Wayback Machine projekto.
7. ↑  fis-ski.com
Saulės Šokio Vaikis ir jo kompanionė Etta Place
**Harry Alonzo Longabaugh** (pavardė kartais rašoma kaip **Longbaugh**, žinomas pravarde **Saulės Šokio Vaikis**, angl. *Sundance Kid*, 1867 m. Mont Clare, Pensilvanijoje – m. apie 1908 m.) – Laukinių Vakarų plėšikas, Butch Cassidy „Laukinės Gaujos" šaulys.

Longabaugh gimė Mont Clare, Pensilvanijoje. Manoma, kad su Butch Cassidy susitiko apie 1896-uosius, po šio paleidimo iš kalėjimo, ir prisijungė prie neseniai įkurtos gaujos, kuri ir išgarsėjo pavadinimu *Laukinė Gauja*. Kartu su kitais gaujos nariais, jie įvykdė ilgiausią sėkmingų bankų apiplėšimų seriją Amerikos istorijoje.

Nors apie Saulės Šokio Vaikį pasakojama, kaip apie šaulį, greitą griebtis ginklo, iš tiesų nėra žinoma, kad jis būtų nužudęs bent vieną žmogų iki vėlesnio susišaudymo Bolivijoje. Gali būti, kad ši jo reputacija yra klaidingai kilusi dėl pravardės, panašios į kito gaujos nario – *Curry Kid*, kurs iš tiesų buvo nušovęs nemažai žmonių. Daug straipsnių rašė tiesiog apie *Kid* (vaikis), todėl neaišku, kurį konkrečiai gaujos narį jie turėjo omenyje.

Vienintelis patvirtintas Longabaugh dalyvavimas susišaudyme buvo Vajomingo kalnuose gaujos slėptuvėje įvykusios šaudynės, kuriose jis sužeidė vieną policininką.

Pati gauja taip pat garsėjo sugebėjimu išvengti smurto. Apiplėšimai rėmėsi sėkmingu įbauginimu, grasinimais. Iš tiesų ši jų reputacija, vėliau dar labiau įtvirtinta Holyvudo filmų, nebuvo visiškai teisinga. Vien Kid Curry yra nužudęs penkis policininkus. Tačiau lyginant su dauguma plėšikų gaujų, ji tikrai nedaug smurtavo.

1901 metų vasario 20 dieną Longabaugh, Etta Place ir Cassidy įsėdo į britų laivą, plaukiantį į Buenos Aires, Argentina.

Priimta manyti, kad abu gaujos lyderiai 1908 lapkritį buvo kareivių nužudyti susišaudyme Bolivijoje, bandant apiplėšti kalnakasių kompaniją. Tačiau egzistuoja nuomonė, kad vienas ar abu liko gyvi ir grįžo į Jungtines Valstijas, kur Saulės Šokio Vaikis mirė apie 1936-uosius. Tvirtų įrodymų nėra nei vienai versijai.

Apie plėšiko gyvenimą iki jo susidėjimo su Cassidy gauja yra beveik nežinoma.

Jo atminimui Fort Worth miesto (Teksasas) centrinė aikštė pavadinta Saulės Šokio aikšte (angl. *Sundance Square*).

Žinomi slapyvardžiai
--------------------

* Saulės Šokio Vaikis (angl. *Sundance Kid*)
* Frank Smith
* H. A. Brown
* Harry A. Place (Place – kompanionės mergautinė pavardė)
* Harry Long

Nuorodos
--------

* Butch Cassidy and Sundance Kid in Patagonia (ang.) Archyvuota kopija 2008-01-16 iš Wayback Machine projekto.
* Trumpa biografija (ang.) Archyvuota kopija 2007-12-09 iš Wayback Machine projekto.
| **John Albert Cloud** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1952 m. (~71 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Mary Elizabeth Cloud |
|  |
| Veikla | JAV diplomatas |
| Pareigos | buvęs JAV ambasadorius Lietuvoje (2006–2009 m.) |

**John Albert Cloud** (g. 1952 m.) – JAV diplomatas, JAV ambasadorius Lietuvoje (2006–2009 m.)

Biografija
----------

1975 m. Konektikuto universitete baigė bakalauro studijas, 1977 m. Džordžo Vašingtono universitete apsigynė tarptautinių santykių magistro laipsnį.

1988 m. pradėjo dirbti JAV Valstybės departamente, Bulgarijos ir Albanijos skyriuje. 1991–1995 m. buvo ekonomikos patarėjas JAV ambasadoje Bonoje.

1996–1999 m. buvo misijos vadovo pavaduotojas ambasadoje Varšuvoje, vėliu – JAV atstovybėje prie ES.

2001–2003 m. dirbo JAV nacionalinio saugumo tarybos užsienio ekonomikos reikalų direktoriumi.

2003 m. tapo JAV ambasadoriaus Berlyne pavaduotoju, 2005 m. vasario – rugsėjo mėn. vadovavo misijai.

2006 m. liepos 18 d. – 2009 m. liepos 7 d. Dž. Klaudas buvo JAV ambasadorius Lietuvoje. Vėliau dirbo profesoriumi JAV karinio jūrų laivyno koledže.

Šaltiniai
---------

1. ↑   (nndb.com inf.)
2. ↑   Archyvuota kopija 2016-08-06 iš Wayback Machine projekto. (US Naval War College inf.)


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Stephen Mull** | **Jungtinių Amerikos Valstijų ambasadorius Lietuvoje** 2006–2009 m. | Po to:**Anne E. Derse** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

John Dolmayan (2009)
**John Dolmayan** (g. 1973 m. liepos 15 d.) – JAV alternatyviojo metalo grupės System of a Down būgnininkas. John’o grupės draugai yra vokalistas/klavišininkas Serj Tankian, gitaristas/vokalistas Daron Malakian ir bosistas Shavo Odadjian.

Biografija
----------

### Vaikystė

John’as Dolmayan’as gimė Libane, tačiau priklauso armėnų tautinėms mažumoms. Libano pilietinis karas prasidėjo ir pasiekė viršūnę Dolmayan’ui gyvenant ten, todėl jo šeima nusprendė pabėgti iš šalies po intriguojančio išgyvenimo nuotykio. Vieną naktį, kai John’as buvo penkerių metų amžiaus, jis atsikėlė vidury nakties ir išsigandęs nubėgo į tėvų miegamąjį. Tėvai leido jam miegoti jų lovoje, o po to kulka, išdaužusi John’o kambario langą įstrigo jo lovoje ten, kur vaikas turėjo miegoti. Po šio nutikimo John’o tėvas ir nusprendė išvykti. Šeima persikėlė į Torontą, tada į Los Andželą. Las Vegas’e Johno’o tėvas turėjo kooperatinį butą, šalia kurio nupirko savo tėvams namą.

### Kartu su System of a Down

Taigi, jis iš dalies įrašė penkis albumus kartu su System of a Down: System of a Down (albumas) (1998), Toxicity (2001), Steal This Album! (2002), ir, pačius naujausius, Mezmerize (2005) bei Hypnotize (2005).

Jo nepakartojamas bei originalus grojimo stilius turėjo įtakos naujos būgnininkų kartos išaugimui. Daugiau nei keli kritikai pavadino jo grojimo stilių šizofrenišku, o tai pritraukė didžiają SOAD gerbėjų dalį, ir jis aiškiai leido suprasti, kad jo talentas sudaro didelę SOAD žavesio dalį. Vienas iš jo techninių sugebėjimų yra labai geras ritmo jautimas.

John’o veido išraiškos, garsios kaip užjaučiančios ir piktos, kartu su jo madingu drabužių stilium, daro jį panašų į Rusijos mafijos narį. Serj Tankian’as, pagrindinis grupės vokalistas, „Kerrang" žurnalui sakė, jog scenoje visada stengiasi iš John’o lūpų ištraukti šypseną. John’as į tai atsakė, jog jam reikėjo didelių pastangų, kad grodamas išlaikytų šaltą veidą ir „nenušoktų nuo ritmo", kas atrodo neįmanoma, žinant kaip ritmiškai jis groja vos prisėdęs prie būgnų. Metalo scenoje jis pagarsėjęs savo „hi – hat" ir „snare combo" būgnų rinkiniu, kurį galima išgirsti tokiose dainose kaip *Deer Dance* iš Toxicity, *I-E-A-I-A-I-O* iš Steal This Album! ir *Question!* iš Mezmerize.
| Jefremovas*Ефремов* |
| --- |
|        |
| *Sverdlovo gatvė Jefremove* |
|  |
| 

JefremovasJefremovas

53°08′00″ š. pl. 38°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.13333°š. pl. 38.06667°r. ilg.﻿ / 53.13333; 38.06667﻿ (Jefremovas (Tula))Koordinatės: 53°08′00″ š. pl. 38°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.13333°š. pl. 38.06667°r. ilg.﻿ / 53.13333; 38.06667﻿ (Jefremovas (Tula)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Tulos sritis Tulos sritis |
| **Rajonas** | Jefremovo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 35 168  |
| **Plotas** | 21,8 km² |
| **Tankumas** (2018) | 1 613 žm./km² |
| **Altitudė** | 200 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Jefremovas |

**Jefremovas** (rus. *Ефремов*) – miestas Rusijoje, Tulos srityje, 120 km į pietryčius nuo Tulos, prie Krasivaja Mečios upės; rajono centras, vienas svarbiausių srities miestų. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Donbaso linijos, netoli miesto praeina „Dono" plentas. Didelis chemijos pramonės centras (sintetinio kaučiuko, sieros rūgšties, šėralų papildų gamyba), biochemijos (maltodekstrinas, gliukozė, krakmolas, augaliniai aliejai, maisto priedai), maisto (duonos, sūrių) pramonė, veikia šiluminė jėgainė. Veikia kraštotyros, Ivano Bunino, sintetinio kaučiuko muziejai, soboras, kelios cerkvės. Išlikę XIX a. architektūros. Apylinkės pasižymi gamtos vertybėmis (Meščeros dendrarijus, Žirgo akmuo, karstinis Volovo ežeras).

Istorija
--------

Gyvenvietė ėmė kurtis XVII a. pirmoje pusėje, 1637 m. pastatyta medinė tvirtovė. 1777 m. Jefremovui suteiktos miesto teisės. XVIII–XIX a. buvo svarbus prekybos grūdais centras. Ėmė augti 1874 m. nutiesus geležinkelį. TSRS laikais imta plėtoti chemijos pramonė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 148
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°25′24.36″ š. pl. 23°55′26.92″ r. ilg.﻿ / ﻿55.4234333°š. pl. 23.9241444°r. ilg.﻿ / 55.4234333; 23.9241444

|  Šlapaberžės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Kėdainių |
| **Savivaldybė** | Kėdainių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Šlapaberžė |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1861 m. |

 *Kitos reikšmės – Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia.*
**Šlapaberžės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šlapaberžės gyvenvietėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Dotnuvos geležinkelio stoties, Kruosto (Nevėžio dešiniojo intako) dešiniajame krante. Turi neoklasicizmo ir neorenesanso bruožų.

Istorija
--------

Kvintos (Šlapaberžės) dvaro savininkas Tadas Gintautas 1861 m. pastatė mūrinę bažnyčią. Ji buvo Dotnuvos parapijos filija. Dvaro savininko Mykolo Kvintos (1891–1932 m.), Lietuvos kariuomenės savanorio iniciatyva bažnyčioje pamaldos pradėtos laikyti lietuvių kalba (M. Kvinta palaidotas bažnyčios rūsyje). Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia uždaryta. 1990 m. grąžinta tikintiesiems.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi neoklasicizmo ir neorenesanso bruožų, stačiakampio plano, bebokštė. Prie jos prišlieta zakristija. 3 arkų portikas laiko trikampį frontoną. Šventoriaus tvora medinė, su stulpiniais vartais.

Galerija
--------

* Bažnyčia iš toliBažnyčia iš toli
* Medinė varpinėMedinė varpinė
Koordinatės: 54°25′54″š. pl. 23°24′22″r. ilg.﻿ / ﻿54.431599°š. pl. 23.406222°r. ilg.﻿ / 54.431599; 23.406222

|  |
| --- |
| **Želsvos progimnazija** |
| Želsvos progimnazija herbasŽelsvos progimnazija herbas |
| Želsvos progimnazija |
| **Adresas** | V. Marazo g. 6, Želsva |
| **Direktorius(-ė)** | Asta Kulbokienė |
| **Mokinių skaičius** | 213 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 16 |

**Marijampolės savivaldybės Želsvos progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Želsvoje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190379088. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Stadionas
Gyventojams reikalaujant 1918 m. Želsvoje buvo įsteigta mokykla. XX a. tarpukariu buvo pradinė ir ne kartą keitė savo vietą. Po II pasaulinio karo suformuotos 5-os, vėliau ir aukštesnės klasės, mokykla plėtėsi, 1986 m. tapo devynmete mokykla, vėliau – pagrindine. 2004 m. mokykla renovuota. 2020 m. rugsėjo 1 d. tapo progimnazija.

Pavadinimų kaita
----------------

***Mokyklos pavadinimų kaita***:

* nuo 1918 m. *Želsvos mokykla*
* nuo 1929 m. *Želsvos pradžios mokykla*
* nuo 1952 m. *Želsvos septynmetė mokykla*
* nuo 1966 m. *Želsvos aštuonmetė mokykla*
* nuo 1986 m. *Želsvos devynmetė mokykla*
* nuo ~2000 m. *Želsvos pagrindinė mokykla*
* nuo 2020 m. *Želsvos progimnazija*

Direktoriai
-----------

* Asta Kulbokienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos puslapis

1. ↑  Istorija. Archyvuota kopija 2022-04-22 iš Wayback Machine projekto. Zelsvosmokykla.wordpress.com (tikrinta 2022-04-22).
| Lomena |
| --- |
| Lomena prie Elektrėnų-Jonavos kelio Lomena prie Elektrėnų-Jonavos kelio |
| **Ilgis** | 32 km |
| **Nuolydis** | 184 cm/km |
| **Baseino plotas** | 186,9 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1,18 m³/s |
| **Ištakos** | Vladikiškių apylinkės |
| **Žiotys** | Neris |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Lomena |

Upėvardis
**Lomena** – upė Lietuvoje, Kaišiadorių rajono vakaruose; Neries kairysis intakas. Prasideda Vladikiškių apylinkėse, Strošiūnų miško pakraštyje. Teka į šiaurę, šiaurės vakarus. Žemupyje sudaro Jonavos ir Kaišiadorių rajonų ribą. Įteka į Nerį ties Tartoku.

Geografija
----------

Intakai:

* dešinieji – Žasla, Rudija, Uterna, Taurė, Vertimas, Nota, Neprėkšta;
* kairieji – Dumsė, Romatas, Živinta, Bistryčia, Verkstinė.

Vaga nuo ištakų iki Palomenės reguliuota. Aukštupyje upė teka melioracijos grioviais. Ilga upės vagos dalis yra ištiesinta, natūralus meandravimas prasideda už Palomenės. Kaišiadorių miesto prieigose įrengti du rekreacijai ir žvejybai skirti Girelės I ir Girelės II tvenkiniai, iš kurių ištekantis bevardis L-1 upelis yra pirmasis Lomenos intakas. Žemupyje upė smarkiai vingiuoja, kerta Gegužinės mišką. Ten įsteigtas Lomenos kraštovaizdžio draustinis, siekiant išsaugoti giliai įsirėžusius Lomenos upelio slėnius su riedulių atodangomis, senvagėmis, šaltiniais, raguvomis. Pavasario polaidžio metu Lomenos žemupiu driekiasi vaizdingas vandens turizmo maršrutas. Svarbesnės gyvenvietės prie Lomenos: Stasiūnai, Gudiena, Kaišiadorys, Palomenė, Bagdoniškės, Lomeniai, Tartokas.

Upės ekologinė būklė patenkinama.

Istorija
--------

Upėvardis kilo nuo žodžio *loma* („įdubęs žemės plotas, klonis, slėnys"). Tiesa, anksčiau užrašyta žodžio lytis Laumena (*Łowmiana*), tad pavadinimas gali būti kilęs ir nuo mitinės būtybės laumės.

Lomena (*Lamen*) minima XIV a. Kryžiuočių kelių aprašymuose.

Nuorodos
--------

* Łomiana Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom V, psl. 691 (lenk.)

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
3. ↑  Vykintas Vaitkevičius. *Neris. 2007 metų ekspedicija.* Ketvirta knyga. Vilnius: Mintis, 2014.
4. ↑  „Baltų religijos ir mitologijos šaltiniai" I t. Norbertas Vėlius, Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1996. T.1: 434 psl.
**Lomonosovo pusiasalis** (rus. *Полуостров Ломоносова*) – pusiasalis Primorės krašte.

Lomonosovo pusiasalis yra vakarinėje Amūro įlankos pakrantėje, skiria Perevoznajos ir Narvos užutėkius. Labiausiai rytinis pusiasalio taškas yra Lomonosovo kyšulys. Pusiasalyje taip pat yra Stenino kyšulys (*мыс Стенина*, šiauriau Lomonosovo kyšulio) ir Toereko kyšulys (*мыс Тоерек*, pietinis pusiasalio taškas, 49 m aukščio). Į pietvakarinę pusiasalio dalį įsirėžia Capličjos lagūna (*Цапличья лагуна* 'Garnių lagūna'). Pusiasalį su žemynu jungia siaura ir žema smėlio ir gargždo nerija, kurioje yra Perevoznajos kaimas.

Pusiasalio reljefas daugiausia kalvotas, vietomis užpelkėjęs. Aukščiausias taškas – 85 m. Pietinis krantas status, su uolingais skardžiais, o šiaurinis – nuolaidus, pelkingas. Flora daugiausia miškų. Šlaitai naudojami žemės ūkyje.

Prie pusiasalio jūros gylis iki 20 m.

Pusiasalis pavadintas rusų mokslininko M. Lomonosovo garbei.

Nuorodos
--------

1. ↑  Полуостров Ломоносова
2. ↑  Ломоносова полуостров
Koordinatės: 55°22′48.45″ š. pl. 23°31′8.95″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3801250°š. pl. 23.5191528°r. ilg.﻿ / 55.3801250; 23.5191528


| Žibulių dvaras |
| --- |
| Dvaro rūmai Dvaro rūmai |
| Vieta | Žibuliai, Raseinių rajonas |
| Įkurtas | 1870 m. |
| Rūmų stilius | Mūrinis |
| Bajorų giminės | Mykolas Vitkauskas,Vladislovas Chlevinskis,K. Paliūnas |
| Parkas | Pavieniai medžiai |
| Pastatų būklė | Išlikusi rūmų dalis su keliais ūkio pastatais, parko fragmentais |
| Savininkas | Privati nuosavybė |

**Žibulių dvaras** (anksčiau vadintas *Ilgižių dvaru*) – buvusi dvaro sodyba Žibuliuose, Raseinių rajone, apie 11 km į šiaurės rytus nuo Betygalos, šalia kelio  **3519**  Ariogala–Paliepiai–Ilgižiai .

Žibulių dvaro sodyba įregistruota Kultūros vertybių registre 2008 m. gruodžio 12 d. (unik. kodas 548).

Dvarvietė su išlikusiais rūmais ir keliais ūkio pastatais, pavieniais parko medžiais aptvarkyta, pastatyti vartai. Neoromantiniai rūmai pastatyti 1870 m. Išlikęs rūmų pastatas nebeturi centrinės dalies, prie jų prišlietas ne dvaro laikotarpio svetimkūnis gyvenamasis priestatas.

Istorija
--------

Pirmą kartą dvaras paminėtas 1593 m. kai tuometinis savininkas užrašė jį Pašušvės evangelikų bažnyčiai. Atslūgus reformacijos bangai, dvaras vėl tapo privačia nuosavybe. XIX a. pradžioje dvarui priklausė dideli žemės plotai, keli palivarkai, Ilgižių kaimas. Daug dvaro žemių buvo konfiskuota, nes dvaro savininkas Mykolas Vitkauskas buvo 1831 m. sukilimo dalyvis. 

Mūriniai dviaukščiai dvaro rūmai pastatyti 1870 m. Ilgižių dvaro suklestėjimo laikotarpis - XIX a. II pusė, kai jį valdė Vladislovas Chlevinskis (1826-1907). Dvaras buvo parduotas iš varžytinių po parceliacijos 1931 m. Vykdant parceliaciją dvaras pervadintas į Žibulių, norint jį atskirti nuo gretimo Ilgižių kaimo ir išparceliuotose dvaro žemėse įkurtos Ilgižių pieninės. Po varžytinių dvarą nupirko kultūrtechnikas K. Paliūnas. 

1940 m. dvaras nacionalizuotas. Sovietmečiu rūmuose veikė senelių namai, vėliau – kultūros namai. Nugriauti abipus dviaukščio rūmų pastato buvę mediniai flygeliai, vietoje vieno jų pastatytas dviaukštis menkavertės architektūros priestatas. Atgavus Nepriklausomybę dvaras grąžintas buvusiems savininkams.

* Rūmai 2018 m.Rūmai 2018 m.
* Balkono liekanosBalkono liekanos
* Svetimkūnis priestatasSvetimkūnis priestatas
* SvirnasSvirnas
* Statinys parko kampeStatinys parko kampe

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žibulių dvaro sodyba LR Kultūros vertybių registre

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žibulių dvaras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Žibulių dvaro nuotraukos (*miestai.net*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bandungas*Bandung* |
| --- |
|        |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

BandungasBandungas

6°54′0″ p. pl. 107°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.90000°š. pl. 107.60000°r. ilg.﻿ / 6.90000; 107.60000﻿ (Bandungas)Koordinatės: 6°54′0″ p. pl. 107°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.90000°š. pl. 107.60000°r. ilg.﻿ / 6.90000; 107.60000﻿ (Bandungas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Indonezijos vėliava Indonezija |
| **Provincija** | Vakarų Java |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 2 393 633  |
| **Altitudė** | 768 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Bandungas |

**Bandungas** (indon. *Bandung*, oland. *Bandoeng*) – ketvirtasis pagal dydį Indonezijos miestas Vakarų Javos provincijoje, turintis 1,70 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs vakarinės Javos aukštumose maždaug 715 m virš jūros lygio, buvo įkurtas, iš dalies, dėl gana švelnaus klimato.

Svarba
------

Tai pagrindinis Sundos gyventojų pramonės ir kultūros centras. Pramonė: tekstilės, dažų, chemikalų, mašinų, lėktuvų, keramikos, aukštųjų technologijų. 1920 m. įkurtas Bandungo technologijos institutas, 1957 m. Padžadžarano (*Pajajaran*) valstybinis universitetas, 1955 m. Parahjangano (*Parahyangan*) katalikiškasis universitetas. Jame yra valstybinis mokslo centras, turintis atominį reaktorių.

Istorija
--------

Miestą 1810 m. įkūrė olandai kaip Olandų Ost Indijos karinį ir administracinį centrą. XIX a. pabaigoje nutiesus geležinkelį, prasidėjo miesto pramonės plėtra. 1955 m. čia vyko Azijos ir Afrikos šalių konferencija, kurioje buvo išreikšta stipri pozicija prieš kolonializmą.

Sportas
-------

* Persib Bandung futbolo klubas,
* „Gelora Bandung Lautan Api" stadionas.