recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Juozas Budzinskis** |
| --- |
| Gimė | 1903 m. gegužės 7 d.Kaltinėnai, Tauragės apskritis |
| Mirė | 1986 m. sausio 12 d. (82 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | kalbininkas, pedagogas |
|  |
| Alma mater | 1930 m. Lietuvos universitetas |

**Juozas Budzinskis** (1903 m. gegužės 7 d. Kaltinėnuose – 1986 m. sausio 12 d. Vilniuje) – Lietuvos kalbininkas, pedagogas, pedagogikos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1922 m. baigė Telšių „Saulės" gimnaziją. 1922–1926 m. dirbo mokytoju Kauno pradžios mokykloje, 1926–1936 m. dėstė Kėdainių, Telšių, Plungės ir Šiaulių mokytojų seminarijose. 1930 m. baigė Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą. 1936–1939 m. Klaipėdos pedagoginio instituto, 1940–1985 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, nuo 1958 m. profesorius. 1953 m. pedagogikos mokslų kandidatas.

Parašė vadovėlį aukštesniajai mokyklai, metodikos knygų, straipsnių lietuvių kalbos ir literatūros dėstymo metodikos klausimais.

Bibliografija
-------------

* Logika, 1932 m.
* Lietuvių kalbos dėstymas pradinėse klasėse, su kt. 2 d. 1960–1963 m.
* Lietuvių kalbos mokymas aštuonmetėje mokykloje, IV-Vlll klasėse, 2 d. 1968–1983 m.

Įvertinimas
-----------

* 1965 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Julius Būtėnas. *Juozas Budzinskis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 296
2. ↑  *Juozas Budzinskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 566 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Jamantau
**Jamantau kalnas** (rus. *гора Ямантау*) yra Uralo kalnų dalis Rusijoje, Baškirijoje. Aukštis – 1640 m. Rytinės prieškalnės stačiais skardžiais jungiasi su kalvotu Užuralės paviršiumi, virš kurio iškilusi atskira Magnitnajos viršūnė (614 m) – svarbus geležies rūdos gavybos centras. Pietų Uralo vakarinių prieškalnių mišriuosiuose miškuose, sudarytuose iš eglių, pušų, liepų, ąžuolų, guobų, klevų, plyti ir gausūs aukštažolių stepių (jelanų) plotai. Yra ir ištisų liepynų, todėl čia vystoma bitininkystė. Rytiniuose šlaituose auga spygliuočių miškai. Beveik visos stepės išdirbtos. Visas kalnas susidaro iš geležies rūdos. Tai vienintelis toks kalnas pasaulyje.

Prie Jamantau kalno veikia itin slaptos Rusijos karinės bazės.

Išnašos
-------

1. ↑  *Jamantau*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-03-17.
Goodyear Tire and Rubber Company|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Padangų gamyba |
| Įkurta | 1898 m. (Akronas, JAV) |
| Centrinė būstinė | Akronas, JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | Richard J. Kramer |
| Pajamos | 18,1 milijardo eurų (2014 m.) |
| Darbuotojų | 67 000 (2015 m.) |
| Tinklalapis | goodyear.com |

**Goodyear Tire and Rubber Company** – 1898 m. įkurta JAV akcinė bendrovė, užsiimanti padangų gamyba automobiliams, autobusams, sunkvežimiams, autosporto transporto priemonėms, lėktuvams ir žemės ūkio technikai.

Kompanija pavadinta JAV chemiko, vulkanizacijos proceso išradėjo Charles Goodyear garbei.

Goodyear kompanija yra sėkmingiausia Formulės 1 padangų tiekėja pagal iškovotas pergales, lenktynių skaičių ir čempionatų titulus. Nuo 1998 m. sezono kompanija pasitraukusi iš Formulės 1, tačiau yra vienintelė NASCAR lenktynių padangų tiekėja.

Šaltiniai
---------

1. ↑  THE GOODYEAR TIRE & RUBBER COMPANY

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Goodyear** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali kompanijos svetainė
Frederikas Leitonas
**Frederikas Leitonas** (angl. *Frederic Leighton*, 1836–1896 m.) – vienas garsiausių XIX a. Anglijos akademinių tapytojų.

Biografija
----------

Frederikas Leitonas gimė 1830 m. gruodžio 3 d. (kitu variantu − gruodžio 31) Skarboro mieste Jorkšyre. Jo tėvas buvo daktaras Frederic Septimus Leighton ir motina Augusta Susan Nash. 1832 m. šeima persikėlė į Londoną. Jaunystėje F. Leitonas daug keliavo su tėvais po Europą, 1842−1843 m. žiemą lankė užsiėmimus Berlyno dailės akademijoje, iki 1845 m. su šeima gyveno ir mokėsi dailės Miunchene. 1846 m. šeima persikėlė į Florenciją, kur F. Leitonas pradėjo studijuoti vietos dailės akademijoje. 1846 m. šeima įsigijo namą Frankfurte prie Maino, kur F. Leitonas mokėsi vietos valstybiniame dailės institute. 1848 m. dėl revoliucinių judėjimų šeima persikėlė į Briuselį, kur F. Leitonas įsteigė savo studiją. 1849 m. jis lankėsi Paryžiuje ir Londone, tapė portretus, užmezgė pažintis su įvairiais menininkais. 1850 m. šeima grįžo į Frankfurtą, kur F. Leitonas pratęsė studijas. 

1852 m. šeima persikėlė į Bato miestą Anglijoje, dailininkas keliavo į Italiją. Pabuvojo Romoje, kur jo pažįstamais tapo daugelis mieste dirbusių menininkų, tarp kurių Viljamas Adolfas Bugro ir Žanas Leonas Žeromas, bei literatai Viljamas Tekerėjus, Žorž Sand, Robertas Brauningas. Romoje kurį laiką F. Leitonas buvo įsteigęs savo studiją, kurioje nutapė paveikslą „Čimabujės Madonos procesija". Šis paveikslas 1855 m. buvo eksponuotas Londone ir sukėlė sensaciją. Kūrinį įsigijo karalienė Viktorija. F. Leitonas tapo vienu gerbiamiausių ir žinomiausių to meto Europos akademinių dailininkų. Jis įsteigė savo studiją 1858 m. ir nuo 1860 m. apsigyveno Londone. Dailininkas daug keliavo po Europą. 1869 m. jis tapo Britanijos karališkosios menų akademijos nariu, 1878 m. − jos prezidentu. Apie 1870 m. jo kūriniai tapo psichologiškai sudėtingais. 1878 m. jam buvo suteiktas riterio rangas (jis įgavo „sero" titulą), 1888 m. − baroneto ir 1896 m. diena prieš savo mirtį − barono, pirmasis toks įvertinimas anglų menininkui. Frederikas Leitonas mirė bevaikis 1896 m. sausio 25 d. Londone. Jis yra sukūręs skulptūrų. Jo name Londone, Kensingtono ir Čelsio rajone, įsteigtas Leitono namo muziejus.

Darbų galerija
--------------

* „Čimabujės Madonos procesija" (1853-55 m. Karališkoji kolekcija)
* „Žvejas ir sirena" (1856-58, Bristolio muziejus ir dailės galerija)
* „Biondina" (1879, Hamburgo Kunsthalė)
* „Psichės maudynė" (iki 1890, Teito Britanijos galerija, Londonas)
* „Persėjas ir Andromeda" (1891, Volkerio dailės galerija, Liverpulis)

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Frederic Leighton** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Encyclopaedia Britannica
* Leitono namo muziejus
* F. Leitono kūriniai chronologine tvarka
AT&T|  |
| Pramonė | Telekomunikacijos |
| Įkurta | 1983 m. |
| Centrinė būstinė | Jungtinės Amerikos Valstijos Dalasas, Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Vietų skaičius | Visame pasaulyje |
| Svarbiausi darbuotojai | Randall L. Stephenson (vadovas) |
| Pajamos | 170,8 mlrd. JAV dol. (2018 m.) |
| Darbuotojų | 273 210 (2018 m.) |
| Padaliniai | AT&T CommunicationsWarnerMediaAT&T Latin AmericaXandr |
| Tinklalapis | about.att.com/ |

**AT&T** – didžiausia telekomunikacijų bendrovė pasaulyje. 

2011 m. AT&T susitarė iš "Deutsche Telekom" už maždaug 39 mlrd. USD (95 mlrd. Lt) pirkti "T-Mobile USA". Tokiu būdu Valstijose būtų sukurta didžiausia šalyje mobiliojo ryšio kompanija. Jei sandoris būtų baigtas, šiuo metu antra pagal dydį esanti AT&T gautų 34 mln. klientų ir aplenktų "Verizon Wireless".

2018 m. kompanija įsigijo žiniasklaidos įmonę WarnerMedia ir tapo didžiausia žiniasklaidos bei pramogų kompanija pasaulyje pagal apyvartą.

2018 m. AT&T buvo 9 vietoje Fortune 500 JAV korporacijų sąraše pagal apyvartą.

Išnašos
-------

1. ↑  vz.lt - ruošiamas vienas didžiausių pasaulyje sandorių telekomunikacijų rinkoje.
2. ↑  Get Ready for Big Media to Get Bigger After AT&T Victory

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Google Earth|  |
|  
Google Campus Kalifornijoje matoma „Google Earth" programos ekrane. |
| Kūrėjas | Google |
| Pirmoji versija | 2001 m. birželio 11 d. |
| Parašyta | C++ |
| Operacinė sistema | Windows, OS X, Linux, Android, iOS |
| Tipas | Virtualus gaublys |
| Licencija | Freeware |
| Svetainė | earth.google.com |

**Google Earth** („Google Žemė") – nedidelė nemokama (apie 10 MB užimanti) internetinė programa, kuria naudojantis galima išvysti beveik bet kurią pasaulio vietą. Jos pagrindą sudaro milžiniška aukštos kokybės palydovinių nuotraukų bazė, kuri yra patalpinta „Google" serveriuose. Nuotraukos taip pat pildomos iš „Panoramio" projekto.

Apžvalga
--------

### Trumpa istorija

2004 m. pabaigoje interneto korporacija *Google inc.* įsigijo garsią skaitmeninių žemėlapių kūrėją „Keyhole", kuri kūrė programą „EarthViewer". Netrukus 2005 metais Google paskelbė, kad išleido projektą „Google Earth", kuri buvo minėtos programos „Earth Viewer" žymiai patobulintas variantas.

### Programa

Tik paleidus programą prieš akis pasirodo žemės gaublys. Jį kompiuterio pelės pagalba galima sukioti ir nukreipti į norimą pasaulio vietą, o pelės ratuku priartinti arba patolinti vaizdą. Palydovų nuotraukos pradedamos siųsti tik tada, kuomet priartinama konkreti vieta. Atsiunčiamas vaizdas pradžioje būna neryškus ir pamažu detalizuojamas, pildomas įvairiais objektais iki kol gaunamas
gana kokybiškas vaizdas.

Įvairių regionų detalumas programoje skiriasi ir yra nuolat vystomas. Jis priklauso nuo miesto ar vietovės dydžio bei populiarumo. Daugelis pasaulio vietų nufotografuota 15 m raiška, didesni miestai 0,61 m raiška ir tik nedaugelis vietų nufotografuota 0,15 m raiška.

### Lietuva Google Earth programoje

Naujausias ir kokybiškiausias fotografijas turi Vilnius, Kaunas, Šiauliai, Marijampolė, Alytus, Palanga ir dar keletas Lietuvos vietų ir jų apylinkės. Vaizdas čia palyginti detalus, kai kur galima įžiūrėti netgi žmones. Kitos teritorijos yra atvaizduoti porą kartų mažesne raiška ir truputį išblukusios.

Nuorodos
--------

* Oficialus Lietuvos Google Earth puslapis – Čia galima parsisiųsti programą

### Google earth bendruomenė

* EarthSpots.com Archyvuota kopija 2018-08-25 iš Wayback Machine projekto. – Lankytinų vietų su Google Earth sąrašas, vaizdai.
* Google Earth bendruomenė Archyvuota kopija 2011-10-11 iš Wayback Machine projekto. – Vieta lankytinų vietų dalinimuisi

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGoogle |
| --- |
|  |
| Projektai | 
Ads (AdWords)  **·**  Android **·**  Android Auto **·**  Blogger **·**  Calendar **·**  Cardboard **·**  Chrome **·**  Chrome OS **·**  Code **·**  Desktop **·**  Docs **·**  Earth **·**  Glass **·**  Gmail **·**  Google+ **·**  Maps **·**  Hangouts **·**  Nexus One **·**  Notebook **·**  Orkut **·**  Pay **·**  Page Creator **·**  PageRank **·**  Panoramio **·**  Pay **·**  Play **·**  Picasa **·**  Reader **·**  Scholar **·**  Search **·**  YouTube **·**  Search **·**  SketchUp **·**  Talk **·**  Toolbar **·**  TV **·**  Video **·**  Wave **·**  WearOS |

 |
|  |
| --- |
| Lietuvos dizaino taryba |
|  |
| Įkurta | 2019-02-19 |
| Įkūrėjas | Lietuvos Respublikos kultūros ministerija ir Lietuvos Respublikos ekonomikos ir inovacijų ministerija |
| Pirmininkė | Audronė Drungilaitė |
| Pirmininkės pavaduotojas | Algirdas Orantas |

**Lietuvos dizaino taryba** – taryba, kuri prisideda prie ilgalaikės dizaino politikos formavimo: teikia pasiūlymus kultūros bei ekonomikos ir inovacijų ministrams, siūlo rekomendacijas dėl dizaino srities strateginio planavimo, plėtros programų, priemonių, jų tikslų ir siektinų rezultatų.

Istorija
--------

2016 m. rugpjūtį Panemunės pilyje susirinkę dizaino bendruomenių entuziastai diskutavo apie vieningos dizaino politikos formavimą ir dizaino tarybos būtinybę. 

2019 m. vasario 19 d. Kultūros ministras Mindaugas Kvietkauskas ir Ekonomikos ir inovacijų ministras Virginijus Sinkevičius patvirtino Lietuvos dizaino tarybos nuostatus. 

2019 m. birželio 5 d. Lietuvos dizaino taryba susirinko į pirmąjį posėdį. Pirmininke išrinkta asociacijos „Dizaino forumas" valdybos narė Audronė Drungilaitė, pavaduotoju – Lietuvos grafinio dizaino asociacijos narys Algirdas Orantas. Posėdyje aptartos Lietuvos dizaino tarybos veiklos gairės ir jos uždaviniai.

Nariai
------

Pagal tarybos nuostatus ją sudaro 9 nariai: trejų metų laikotarpiui Ekonomikos ir inovacijų ministerija į tarybą deleguoja 2 narius, Kultūros ministerija – 4 narius, kurie atstovauja dizaino krypties studijas vykdančioms aukštosioms mokykloms, Lietuvos regionams ir dizaino sritims, po vieną narį deleguoja Nacionalinė kūrybinių ir kultūrinių industrijų asociacija, asociacija „Dizaino forumas", Lietuvos grafinio dizaino asociacija.

Vadovaudamasis Lietuvos dizaino tarybos nuostatais, 2019 m. gegužės 2 d. kultūros ministras Mindaugas Kvietkauskas patvirtino jos sudėtį.

* Audronė Drungilaitė – asociacijos „Dizaino forumas" valdybos narė
* Vytautas Gečas – dizaineris, Vilniaus dailės akademijos doktorantas
* Rita Kaupelienė – Vytauto Didžiojo universiteto Mados dizaino studijų programos koordinatorė
* Jonas Malinauskas – Vilniaus technologijų ir dizaino kolegijos Grafinio dizaino katedros vedėjas
* Eglė Opeikienė – Nacionalinės kūrybinių ir kultūrinių industrijų asociacijos valdybos narė
* Algirdas Orantas – Lietuvos grafinio dizaino asociacijos narys
* Lina Vaičiūnienė – Ekonomikos ir inovacijų ministerijos Inovacijų ir pramonės departamento Verslo ir mokslo bendradarbiavimo skyriaus vyriausioji specialistė
* Liutauras Valickas – Ekonomikos ir inovacijų ministerijos Inovacijų ir pramonės departamento Inovacijų politikos skyriaus vedėjas
* Rūta Valušytė – Kauno technologijos universiteto Dizaino centro vadovė.

Tarybos sekretore paskirta Kultūros ministerijos Profesionaliosios kūrybos ir tarptautiškumo politikos grupės vyriausioji specialistė Milda Vakarinaitė.

Nuorodų sąrašas
---------------

1. ↑  LGDA ir LDiS. Lietuvos dizainerių suvažiavimas[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Įsakymas dėl Lietuvos dizaino tarybos nuostatų patvirtinimo
3. ↑  Pradeda veikti Lietuvos dizaino taryba [Žiūrėta: 2019-06-07]
4. ↑  Sudaryta Lietuvos dizaino taryba Archyvuota kopija 2019-06-02 iš Wayback Machine projekto. [Žiūrėta: 2019-06-02]
**Gametogenezė** – lytinių ląstelių gametų susidarymo procesas. Išskiriamos dvi gametogenezės formos: spermatogenezė (vyriškųjų gametų susidarymas) ir oogenezė (moteriškųjų gametų susidarymas).

Spermatogenezė
--------------

*Pagrindinis straipsnis – Spermatogenezė*.
Spermatogenezė pastoviai vyksta subrendusio vyro sėklidėse esančiuose sėkliniuose kanalėliuose. Prasideda lytinio brendimo pradžioje, kai berniukui būna 11-14 metų, kuomet testosteronas suaktyvina miegančias nespecializuotas diploidines pirmines lytines ląsteles spermatogonijas. Tuomet spermatagonija dauginasi mitoziškai, taip sudarydama po dvi naujas ląsteles: spermatogovinją ir spermatocitą. Pirminis spermatocitas dalinas mejoziškai. Po pirmojo mejozės dalijimosi susidaro dvi haploidinės ląstelės, dar vadinamos antriniais spermatocitais. Antriniai spermatocitai dalinasi antruoju mejozės dalinimusi ir susidaro keturias haploidinės, bet dar nediferencijuotos ląstelės spermatidės. Vėliau spermatidės subręsta, įgyja būdingą sandarą ir virsta spermatozoidais. Iš viso spermatozoido formavimasis trunka apie 64 dienas.

Oogenezė
--------

*Pagrindinis straipsnis – Oogenezė*.
Oogenezė trunka labai ilgai, bei su ilga pertrauka. Procesas prasideda dar mergaitės embrione. Diploidinės pirminės lytinės ląstelės migruoja į būsimą kiaušidę, kur jos dauginasi mitozės būdu (tokios besidalijančios ląstelės yra oogonijos). Kiekvieną oogoniją apsupa vienas sluoksnis epitelinių ląstelių, bei susidaro užuomazginiai folikulai. Vėliau oogonijos pradeda dalintis pirmuoju mejozės dalijimusi, tačiau šis sustoja pasibaigus konjugacijai ir krosingoveriui. Homologinės chromosomos gana stipriai išsivynioja. Nuo jų ima intensyviai nurašinėti genus ir sintetinti baltymus. Pirminis oocitas pastoviai kaupia maisto medžiagas ir auga kol įgyja būdingą kiaušinėlio sandarą - sudaro skaidriąją zoną ir pomembranio pūsleles. Tuo tarpu somatinės ląstelės auga stadijoje G1, kai chromosomos dar vienchromatidės. Visi šitie procesai vyksta dar vaisiuje. Pirmieji kiaušinėliai pradeda bręsti lytinės brandos metu, kai prasideda menstruacijos. Kiekvieno ciklo metu toliau tęsiasi 15-20 pirminių folikulų brendimas. Juose baigiasi pirmasis mejozės dalinimasis ir chromosomos vėl susivynioja, išnyksta branduolio apvalkalas. Susidaro dvi skirtingo dydžio haploidinės ląstelės. Ovuliacijos metu antrinis oocitas išeina iš pratrūkusio folikulo ir pakliūva į kiaušintakį. Kai haploidiniai ootidės ir spermatozoido branduoliai pasiruošia susilieti, ootidė vadinama subrendusiu kiaušinėliu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Gametogenesis". teachmephysiology.com. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 7 d..
**Gonfalonė** (angl. *gonfalone* ar *gonfalon*) – ypatingos formos vėliava, kabinama ant skersinio. Laisvasis kraštas dažnai dvišakas ar turi kelias uodegas. Gonfalones pirmiausia ėmė naudoti viduramžių Italijos bendruomenės, vėliau amatininkų gildijos, korporacijos. Gonfalones ilgai naudojo įvairiose religinėse procesijose ir ceremonijose.

Tokią pačią išvaizdą kaip gonfalonės dažnai turi pulko vėliavos ir chorugvės.

Gonfalonėje dažnai atvaizduojamas herbas ar herbinis ženklas (*badge*), ji gali būti išmarginta įvairiais ornamentais.

Dabar gonfalonės plačiai naudojamos Italijoje. Kiekviena Italijos bendruomenė (komuna) turi savo gonfalonę, kurios ceremonijose dažnai pakeičia paprastas vėliavas.

Gonfalonės Ukrainoje
--------------------

Panašias vėliavas ir panašiomis progomis naudoja ir Ukrainos municipalitetai. Ukrainiečių kalboje jos vadinamos *штандарт*, tačiau į anglų kalbą jie verčia kaip *gonfalone*.

Ukrainietiškos gonfalonės apačioje neturi uodegų. Dalis ukrainietiškų gonfalonių savo pakabinimo būdu visiškai atitinka itališkas gonfalones. Pvz. Odesos srities tarybos pirmininko gonfalonė ar Umanės (*Умань*) rajono tarybos pirmininko gonfalonė .

Kitos ukrainietiškos gonfalonės tvirtinamos ne prie † formos, o prie L formos koto skersinio. Pvz. Dubno rajono (Rovno sritis) gonfalonė.

Gonfalonės herbuose
-------------------

Gonfalonės yra senas, viduramžių laikų simbolis, todėl spėjo papulti ir į herbus.

* Altheim miestelio (Badenas-Viurtembergas, Vokietija) herbas *Altheim* miestelio (Badenas-Viurtembergas, Vokietija) herbas
* Börslingen miesto (Badenas-Viurtembergas, Vokietija) herbas *Börslingen* miesto (Badenas-Viurtembergas, Vokietija) herbas
* Herrenberg miesto (Badenas-Viurtembergas, Vokietija) herbas *Herrenberg* miesto (Badenas-Viurtembergas, Vokietija) herbas
* Lichenšteino sostinės Vaduco herbas Lichenšteino sostinės Vaduco herbas
* Štutgarto miesto (Vokietija) rajono Büsnau herbasŠtutgarto miesto (Vokietija) rajono *Büsnau* herbas

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Archyvuota kopija 2007-10-06 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑

Nuorodos
--------

* Gonfalons (?) (Diskusija apie ukrainietiškas gonfalones
Draugijos logotipas
**Lietuvos dirvožemininkų draugija prie Lietuvos mokslų akademijos Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus** yra savanoriška dirvotyros ir agrochemijos srityje dirbančių šalies piliečių visuomeninė organizacija. Ji vienija daugiau kaip 100 narių iš šalies universitetų, mokslo institutų, valstybinės žemėtvarkos tarnybos. Draugija yra Tarptautinės ir Europos dirvožemininkų sąjungų asocijuotoji narė. Draugijos internetinis puslapis pasiekiamas adresu www.lzuu.lt/ldd

Istorija
--------

Draugija įkurta 1958 m. draugijos steigėjo ir ilgamečio pirmininko (1958-1970), Lietuvos mokslų akademijos nario korespondento, Lietuvos žemės ūkio akademijos profesoriaus Viktoro Ruokio (1885-1971). Viktoras Danilevičius pirmininkavo draugijai 1970–1990 m. 2005 m. Lietuvos dirvožemininkų draugija įregistruota prie Lietuvos mokslų akademijos Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus.
2008 m. draugija pažymėjo veiklos 50 metų sukaktį specialia tarptautine konferencija-ekspedicija "Dirvožemis tvarioje aplinkoje" ir keliais leidiniais.

Veikla
------

Draugija rūpinasi Lietuvos dirvožemio danga ir jos apsauga, koordinuoja dirvožemių tyrimus, organizuoja mokslines konferencijas, seminarus ir ekspedicijas, teikia konsultacijas, padeda Lietuvos dirvožemininkams ir agrochemikams keistis moksline informacija, palaiko ryšius su užsienio dirvožemininkų draugijomis ir sąjungomis. Išleido dvi knygas Lietuviškosios bibliografijos dirvotyros, agrochemijos, dirvožemių tręšimo ir kartografavimo klausimais.
Pirmoji (1975) talpino mokslinio ir gamybinio pobūdžio spausdintus ir rankraštinius šių sričių darbus Lietuvoje nuo seniausių laikų iki 1970 m. imtinai, antroji (2005) – nuo 1971 iki 2000 m. imtinai. Taip pat penkių kalbų Sisteminį dirvotyros terminų žodynėlį (dvi laidos) (1997), Dirvotyros vadovėlį (1996, 2008), 12 monografijų, mokslo darbų rinkinių, konferencijų pranešimų. 1999 m. parengė naująją Lietuvos dirvožemių klasifikaciją, suderintą su FAO-UNESCO pasaulio dirvožemių legenda, kurią paskelbė dviejose fundamentaliose monografijose – Lietuvos dirvožemiai (2001) ir Lietuvos dirvožemių klasifikacija (2001). Ja remiantis išleido įvairaus mastelio naujus dirvožemių žemėlapius, dalyvavo rengiant Europos dirvožemių atlasą (Soil Atlas of Europe, 2005), kurį išleido Europos komisijos Jungtinis mokslo centras.

Draugijos pirmininkas prof. A. J. Motuzas, sekretorius – doc. R. Vaisvalavičius. Garbės pirmininkas – prof. habil. dr. M. Vaičys (LMI), užsienio Garbės narys – Lenkijos dirvožemininkų sąjungos prezidentas prof. habil. dr. P. Sklodovskis (Piotr Skłodowski).

Šaltiniai
---------

A. Motuzas. Lietuvos dirvožemininkų draugijai prie Lietuvos mokslų akademijos Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus – 50. EKologija. 2008. vol. 54. No. 3. P. i
*Šis straipsnis apie **ontologiją** filosofijoje. Apie termino naudojimą kompiuterių moksle žiūrėti Ontologija (informatika).*
**Ontologija** (Graikiškai *ων* „būtis", *λόγος* „žodis" ar „kalba") – filosofijos skyrius, svarbiausia metafizikos šaka. Nagrinėjama būtis ir egzistencija, taip pat pagrindinės kategorijos, bandant išsiaiškinti, kokios ir kokių tipų esybės egzistuoja. Pagrindinis ontologijos klausimas – „Kas egzistuoja?"

Ontologija turi didelę įtaką realybės koncepcijai, kadangi stengiasi kuo bendriau aprašyti viską, kas egzistuoja, neapsiribojant pavienių mokslų išvadomis ir, galbūt, peržengiant jas.

Kai kurie filosofai, priklausantys Platono tradicijai, tvirtina, kad visi daiktavardžiai nurodo į kokias nors esybes (taigi esybių yra tiek kiek daiktavardžių). Kiti filosofai teigia, kad kai kurie (ar net visi) daiktavardžiai nėra esybių pavadinimai. Jų vartosena tėra tam tikras būdas nurodyti į objektų arba įvykių rinkinius. Šių filosofų požiūriu daiktavardis *protas* nurodo ne į kokią vieną esybę, bet į rinkinį asmens patirtų *psichinių įvykių*; *visuomenė* nurodo į žmonių su tam tikromis bendromis savybėmis rinkinį; *geometrija* nurodo savitą intelektualinės veiklos rūšį.

Kiekviena ontologija turi atsakyti į klausimą, kurie žodžiai nurodo į esybes, o kurie – ne, kodėl taip yra ir kokios kategorijos iš to susidaro. Kai bandoma šį procesą pritaikyti tokiems daiktavardžiams kaip *elektronai*, *energija*, *sutartis*, *laimė*, *laikas*, *tiesa*, *priežastingumas* ir *dievas*, ontologija tampa itin svarbi visoms filosofijos šakoms.

Istorija
--------

Ontologijos klausimai – seniausia europinės filosofijos tema, kilusi iš ikisokratikų filosofijos (Parmenidas). Didžiausias įnašas čia priklauso Platonui ir Aristoteliui.

Viduramžių filosofijoje pagrindinę vietą užėmusi ontologinė problema – universalijų (žodžius atitinkančių abstrakčių objektų) egzistavimas.

XX amžiaus filosofijoje ontologijos problematiką nagrinėjo Nikolajus Hartmanas („naujoji ontologija"), Martinas Haidegeris („fundamentalioji ontologija") ir kt.

Šiuolaikinę filosofiją ypač domina ontologiniai sąmonės klausimai.

Nuorodos
--------

**Ontologija filosofijoje**

* Ontologija. Filosofams skirtas išteklių gidas
* Aristotelio *Being qua Being*: antikinės ir šiuolaikinės interpretacijos
**Apatija** (sen. gr. ἀπάθεια = *apatheia* – 'bejausmiškumas') – emocijų, motyvacijos ar entuziazmo trūkumas, abejingumas. Apatiškas individas abejingas arba atsainus tam tikriems emociniams, socialiniams ar fiziniams gyvenimo aspektams. Apatija gali būti kryptinga, nukreipta į tam tikrą objektą, asmenį, veiklą ar aplinką. Ją gali sukelti emocinė reakcija ar sąmoningas apsisprendimas.

Apatiją gali sukelti fizinis arba psichinis pervargimas, išsekimas, smegenų patologija, psichinės ligos (schizofrenija, maniakinė depresinė psichozė), neurozė (psichastenija); kartais apatija atsiranda sveikstant po sunkios somatinės ligos. Tam tikri vaistai, pavyzdžiui, antidepresantai gali sukelti apatijos simptomus ar prie jos privesti. Lėtinis energijos trūkumas, dar vadinamas letargu, taip pat gali sukelti apatiją.

Pagal stoikų filosofiją, apatija – būsena, kai žmogus laisvas nuo *pathē*, grubiai tariant, emocijų ir aistrų, skausmo, baimės, troškimo ir malonumo. Doktrinos kilmę galima atsekti iki cinikų (IV a. pr. m. e. antroji pusė). Zeno iš Citiumo (IV–III a. pr. m. e.) atvirai mokė, kad *pathē* reikia visiškai panaikinti.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Apatija. Aiškinamasis psichologijos terminų žodynas. Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2019. – 376 p. ISBN 9785420018125.
2. 1 2  *Apatija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-08-08.
3. ↑  Baltzly, Dirk (2019), Zalta, Edward N. ed. *Stoicism* (Spring 2019 ed.), The Stanford Encyclopedia of Philosophy.  Nuoroda tikrinta 2022-08-08.

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Apatija***
Dorėninio kapitelio echinas Heros šventykloje Olimpijoje
**Echinas** (gr. ἐχῖνος – ežys) – architektūrinio orderio elementas; apvali netaisyklingo profilio kapitelio dalis, laikanti abaką.
Būdingas dorėniniam ir toskaniniam orderiui, kartais echinu vadinama ir jonėninio kapitelio apatinė dalis.

Graikų dorėninio orderio echiną nuo kolonos liemenio skiria keletas siaurų, briaunuotų juostelių (anulai) ir kaklelis, toskaninį ir romėnų dorėninį orderį – kaklelis ir astragalas. Jonėninio, dažnai ir romėnų dorėninio kapitelio echinas puoštas kimatijo ornamentu.

Graikiškojo dorėninio kapitelio echinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tarptautinių žodžių žodynas, p. 124, Vilnius, Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985 m.
2. ↑  *Echinas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
3. ↑  *Echinus*, James Stevens Curl, The Oxford Dictionary of Architecture, Oxford University Press, 2015. Encyclopedia.com. Nuoroda tikrinta 2020-10-18.
4. ↑  *Doric Order*, James Stevens Curl, The Oxford Dictionary of Architecture, p. 240. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-967498-5.
| **Arkadijus Kolesnikovas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1907 m. gruodžio 5 d.Jurbarkas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1978 m. balandžio 4 d. (70 metų)Sevastopolis, Ukrainos TSR |
|  |
| Veikla | Hidrologas, okeanologas, akademikas. |

**Arkadijus Kolesnikovas** (1907 m. gruodžio 5 d. Jurbarke, Rusijos imperija – 1978 m. balandžio 4 d. Sevastopolyje, Ukrainos TSR) – TSRS mokslininkas, hidrologas, geofizikas, okeanologas ir akademikas.

Biografija
----------

Gimė 1907 m. gruodžio 5 d. Jurbarke, inžinieriaus statybininko Georgijaus Kolesnikovo šeimoje. 1914 m. prasidėjus I pasauliniam karui kartu su motina pasitraukė į Tulą. Baigęs mokslus trumpai dirbo geležinkelių tiesimo statybose, vėliau įstojo į Maskvos universiteto fizikos-matematikos fakultetą. Po I semestro perėjo mokytis į mechanikos fakultetą, kurį baigė 1930 metais. 1930–1932 m. dirbo šiluminės inžinerijos institute, o vėliau termoinžinerijos katedroje. 1937 m. apsigynė disertaciją ir pradėjo dirbti geofizikos instituto jūrų departamente, kur tyrinėjo garavimo ir ledo augimo sąsajas. 1943 m. Kazanėje apgynė daktaro disertaciją apie ledo augimą jūrose. Apgynęs disertaciją pradėjo dėstyti Maskvos universiteto fizikos katedroje.

1949 m. pradėjo dirbti Jūrų hidrografijos institute. Dalyvavo moksliniuose tyrimuose Arkties vandenyne, Antarktidoje, Baikale ir kitose jūrose. Jo vadovaujama grupė mokslininkų sukūrė seriją turbulimetrinių kanalų skirtų hidrografijos sąlygų viename taške matavimui (gylis, temperatūra, vandens srautas), ši technika plačiai naudojama aplinkos monitoringe. 1959 m. ši technologija buvo pristatyta Niujorke vykusioje tarptautinėje hidrologų konferencijoje ir davė pradžią vandens turbulencijos moksliniams tyrimams. 1962–1974 m. buvo pirmasis Sevastopolio jūrų hidrofizikos instituto direktorius. 1967 m. tapo Ukrainos TSR mokslų akademijos nariu. 1970 m. gavo TSRS valstybinę premiją. Mirė 1978 m. balandžio 4 d. Sevastopolyje, po mirties 1979 m. apdovanotas Ukrainos TSR valstybine premija už nuopelnus moksle.

* Atminimo lenta paskutinėje darbovietėje SevastopolyjeAtminimo lenta paskutinėje darbovietėje Sevastopolyje

Literatūra
----------

* Молявко Г. И. и др. Геологи. Географы. – Киев, Наукова думка, 1985.
* Храмов Ю. А. Физики. – Киев, Наукова думка, 1977.
* Академик АН УССР Аркадий Георгиевич Колесников (к столетию со дня рождения). Морской гидроф изический журнал, 2007, № 6.

Nuorodos
--------

* Method of producing fertilizers from sea-like waters (ang.);
* Activity of A. G. Kolesnikov at the Geophysical Branch and the Chair of Physics of Sea and Land Waters at the Department of Physics of the Moscow State University (ang.);
* On the 90th birthday of Arkady Georgievich Kolesnikov (ang.);
* Аркадий Георгиевич Колесников (К 100-летию со дня рождения) (rus.);
* Kapo nuotraukos Archyvuota kopija 2014-01-16 iš Wayback Machine projekto.;
Koordinatės: 54°28′59″š. pl. 24°35′47″r. ilg.﻿ / ﻿54.4831°š. pl. 24.5965°r. ilg.﻿ / 54.4831; 24.5965


|  |
| --- |
| **Onuškio Donato Malinausko gimnazija** |
| Onuškio Donato Malinausko gimnazija herbas |
|  |
| **Adresas** | Mokyklos g. 9, Onuškis |
| **Direktorius(-ė)** | Rima Blikertienė |
| **Mokinių skaičius** | 156 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 26 |

Gimnazija 2014 m.
**Trakų rajono Onuškio Donato Malinausko gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Onuškyje (Trakų raj.), Mokyklos g. 9, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190663875.

Filialai: 

* Onuškio vidurinės mokyklos Dusmenų skyrius;

Istorija
--------

Pirmoji mokykla Onuškyje minima 1534 m. Panaikinus jėzuitų ordiną, 1777 m. Edukacinės komisijos sprendimu įkurta pradinė mokykla. 1818 m. bažnyčios inventoriuje pažymėta, kad parapinės mokyklos nėra. 1864 m. šaltiniuose užfiksuota, kad Onuškyje įsteigta „liaudies mokykla", kurią išlaikė valstybė ir Onuškio kaimo bendruomenė.

Kai „Saulės" draugija gavo leidimą steigti lietuviškas mokyklas, 1909 m. bandyta atgaivinti lietuvišką mokyklą, tačiau iki I pasaulinio karo buvo dėstoma rusų kalba. XX a. tarpukariu mokykla turėjo biblioteką, sodą, bitinėlį, 1 dešimtinę žemės. 1925–1930 m. veikė vakariniai kursai. 1936 m. atidaryta 6 skyrių mokykla, kiekvienoje klasėje mokėsi lietuviškai po 30-40 mokinių. Mokyklai reikėjo erdvesnių patalpų, todėl 1937 m. pradėta mūrinės mokyklos statyba. 1939 m. rugsėjo 1 d. atidaryta nauja mokykla su sporto sale. Po II pasaulinio karo veikė pradinė mokykla ir kelios progimnazijos klasės. 1950 m. atidaryta vidurinė mokykla. Prie mokyklos sukurtas „mažasis kolūkis", turėjęs 5 ha dirbamos žemės. Mokykla garsėjo sportininkais, saviveiklininkais, literatais ir puikiai savo darbą išmanančiais mokytojais. Vėliau pastatytos mokomosios dirbtuvės, bendrabučio priestatas, du daugiabučiai namai mokytojams, naujas mokyklos priestatas su sporto sale ir valgykla.

XXI a. pradžioje mažėjant mokinių skaičiui, prie mokyklos prijungti Dusmenų ir Tolkiškių, Vaickūniškių, Grendavės pradinio ugdymo skyriai, dėl mažo mokinių skaičiaus vėliau uždaryti. 2013 m. renovuota sporto salė, 2014 m. atnaujinta mokyklos biblioteka ir skaitykla. 2013 m. vasario 28 d. mokyklai suteiktas Nepriklausomybės Akto signataro Donato Malinausko (1869–1942) vardas.

Direktoriai
-----------

* Rima Blikertienė nuo 2006 metų.

Žymūs mokytojai
---------------

* Rita Ribačiauskienė, technologijų ir rusų kalbos mokytoja
* Vydas Kasperavičius, dailininkas-tekstilinikas
* Liudvika Bučienė, mokytoja metodininkė
* Irena Bagdanavičienė, pradinių klasių mokytoja
* Aldona Aniulienė, biologijos mokytoja metodininkė
* Kęstutis Andrulionis, istorikas
* Stasė Masilionienė, mokytoja metodininkė
* Eimantas Masilionis, kūno kultūros mokytojas
* Nijolė Baranauskienė, lietuvių kalbos mokytoja
* Zita Aniulienė, Onuškio bendruomenės įkūrimo iniciatorė

Nuorodos
--------

1. ↑  Mokyklos istorija. Lm.lt (tikrinta 2022-04-30).

* Mokyklos svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Homeoziniai genai** kontroliuoja pozicinį ląstelės identitetą – apsprendžia regioną ar poziciją embrione. Jie sukoncentruoja kitus genus, lemiančius organų, esančių tam tikrame segmente, raidą (veikia kaip selektoriai). Šie genai koduoja transkripcijos veiksnius (TV), reguliuojančius kitų genų aktyvumą (trans - veikiantys reguliaciniai elementai). Mutacijos homeoziniuose genuose lemia homeozę – vienos struktūros transformaciją į kitą.

Pagrindiniai kontrolės genai
----------------------------

Homeoziniai genai yra **pagrindiniai kontrolės genai (PKG)** (angl. *master control genes*); jie pradeda grandininę reakciją aktyvuodami arba išjungdami kitus genus, kurių produktai reguliuoja kitus genus ir t. t. PKG yra pirmas genas, aktyvuotas hierarchijoje ir koduojantis pirmąjį TV šioje hierarchijoje. PKG produktas aktyvuoja kitų genų rinkinį, kuris koduoja kitų TV rinkinį ir taip paleidžiama genų ekspresijos kaskada bei formuojamas informacinis tinklas – inicijuojama diferenciacija. Taigi vienas (!) PKG genas gali lemti tokius sudėtingus procesus kaip akies ar galūnių formavimąsi arba homeotinę transformaciją. PKG gali būti aktyvuojami dviem būdais:

* indukcija (signalai iš gretimų ląstelių nurodo kurį PKG reikia aktyvuoti);
* autonominė reguliacija – ląstelė paveldėjo „determinantą" (iRNR molekulės koduojančios TV (tokį pat kaip ir PKG) arba baltymas (TV). Tokie „determinantai" vėliau po lygiai perduodami dukterinėms ląstelėms.

Šeimos
------

* Homeobox šeima:
	+ HOX genai;
	+ PAX (angl. Paired-box) genai;
	+ SOX genai;
	+ POU genai;
	+ T-BOX genai;
	+ MSX genai
|  Apataniai |
| --- |
| Apatanių moterysApatanių moterys |
| Gyventojų skaičius | 20–30 tūkst. |
| Populiacija šalyse | Indijos vėliava Indija (Arunačal Pradešas) |
| Kalba (-os) | apatanių |
| Religijos | prigimtinė (donji polo), krikščionybė, hinduizmas |
| Giminingos etninės grupės | kiti taniai: nišiai, mišingai, lobai, adžiai ir kt.; nagai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Apataniai |

**Apataniai** (arba *nisiu, ni*) – tauta, gyvenanti šiaurės rytų Indijoje. Jų gyvenamos vietos apima Subansirio upės baseiną pietryčių Himalajuose (Arunačal Pradešas, daugiausia Ziro apylinkės). Apatanių kalba priskiriama kinų-tibetiečių kalbų šeimai. Išlaikę tradicinę tikybą, nors yra ir krikščionių bei hindų.

Apataniai pasakoja, kad yra atsikėlę iš šiaurės (greičiausiai iš Tibeto), yra fizinių panašumų su tibetiečiais, nors pas daugumą apatanių ryškesni pietų mongoloidų bruožai.

Verčiasi daugiausia žemdirbyste (terasiniu ryžių auginimu, sorų auginimu). Laiko kiaules ir jaučius-mithanus (prestižinis turtas). Išvystyti audimo, pynimo, puodininkystės, metalinių peilių gamybos amatai.

Apatanių kaimai gatvinio plano. Namai statomi iš bambuko, ant polių, su veranda iš dvišlaičiu šiaudiniu stogu. Moterys vilki laisvą palaidinę iki kelių, vyrai – strėnjuostę ir skraistę bei pintą skrybėlę. Moterys susuka plaukus į ragą ties momeniu, vyrai – į lazdele pervertą mazgą virš kaktos. Moterys į nosies šnerves įtaiso skridinius.

Patrilinijinės giminės tokios pat, kaip nagų. Giminės atstovai sudaro kaimo tarybą. Kaimai tarpusavyje susiję apeiginiais mainais. Šeima mažoji, poligamija pasitaiko retai. Išlaikę tradicinę mitologiją ir papročius. Aukščiausiųjų dievybių porai (Kilo ir Kirai) rengia kasmetinę šventę, kurios metu aukoja gyvulius.

* Apatanių moterisApatanių moteris
* 109 metų moteris (1958 m.)109 metų moteris (1958 m.)
* Apatanių buities rekonstrukcija (Itanagaro Dž. Nehru muziejus)Apatanių buities rekonstrukcija (Itanagaro Dž. Nehru muziejus)
* Paaukotų gyvulių kaukolėsPaaukotų gyvulių kaukolės

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Апатани*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Onesikritas** (sen. gr. Ὀνησίκριτος; g. ~360 m. pr. m. e. – m. ~290 m. pr. m. e.) – IV-III a. pr. m. e. senovės Graikijos keliautojas, dalyvavęs Aleksandro Makedoniečio žygyje į Indiją. Apie savo kelionę parašė atsiminimus, kuriuose save vadino Aleksandro laivyno vadu, nors iš tiesų buvo laivo vairininkas.

Onesikritas buvo kilęs iš Astipalajos salos (Dodekanesas). Buvo Diogeno Sinopiečio mokinys. Pasakojama, kad Onesikritas atvyko į Atėnus, kad nuvestų savo sūnus mokytis pas Diogeną, tačiau ir pats labai susidomėjo jo filosofija ir tapo mokiniu. Kokiomis aplinkybėmis jis tapo Aleksandro žygio nariu nėra žinoma, tik minima, kad Aleksandras nusiuntęs Onesikritą dalyvauti pokalbyje su indų „gymnosofistais" (jogais). Jo dėka brahmanas Dandamis susitiko su karaliumi Aleksandru. Vėliau Onesikritas vedė karaliaus laivą Indo upe ir Persijos įlanka. Atvykęs į Sūzus, Aleksandras Makedonietis apdovanojo Onesikritą ir Nearchą aukso karūnomis.

Onesikritas parašė veikalą apie Aleksandrą *Kaip Aleksandras buvo išmokytas* (*Πῶς Ἀλέξανδρος Ἤχθη*). Jame aprašomi įvairūs epizodai iš žygio į Indiją. Nors Onesikritas pats buvo įvykių liudininkas, tačiau apraše gausu pasakų, fantastinių, pagražintų istorijų. Dėl to autorius susilaukė daug kritikos iš Strabono, bendražygių. Nepaisant to, Oneskirito darbas turi daug svarbios informacijos apie Senovės Indiją. Manoma, kad jame pirmą kartą (Taprobano vardu) minima Šri Lanka. Pats veikalas nėra išlikęs, bet jį aprašė Diogenas Laertijus.
Eclipse|  |
|  
Eclipse 4.5 Mars nuotrauka naudojant Java EE perspektyvą |
| Kūrėjas | Eclipse Foundation |
| Stabili versija | 4.20.0 / 2021 m. birželio 16 d. |
| Parašyta | Java |
| Operacinė sistema | Windows, Linux ir Mac OS X |
| Tipas | IDE |
| Licencija | Eclipse Public License |
| Svetainė | www.eclipse.org |

**Eclipse** – atviro kodo integruota kūrimo aplinka. Eclipse susideda iš daugelio įskiepių, kurių kiekvienas gali turėti savo langus, savo meniu punktus, savo nepriklausomą nuotolinio atnaujinimo sistemą ir pan. Nors autoriai teigia, jog, parašius tinkamus modulius, su Eclipse galima daryti „bet ką", dažniausiai ji naudojama programoms kurti. Parašyta Java kalba, Eclipse veikia visose populiariose sistemose. Linux turi ir sukompiliuotą versiją, kuri šiek tiek spartesnė. Nemažai Eclipse kodo paveldėta iš *IBM VisualAge* programos.

Pagal 2014 metų statistikos duomenis, 97 % Java programuotojų naudojo kokią nors integruotą aplinką, dažniausiai tik vieną ir retai kada ją keisdami. Eclipse naudojo beveik pusė (48%). Jos pagrindiniai varžovas buvo IntelliJ IDEA (33%) ir NetBeans (10%).

Java kodui Eclipse turi gerai išvystytą tekstų redaktorių (jau renkant kodą automatiškai nurodomos trivialios klaidos), klasių, kintamųjų ir metodų automatinį pervardinimą, palaiko Ant ir JUnit. Inkrementinis kompiliavimas (po nedidelio pakeitimo kompiliuojama tik pakeista dalis) sudėtinguose projektuose pagreitina darbą kelias dešimtis ir daugiau kartų. Yra gerai išvystyta versijų kontrolės sistema, leidžianti tą patį projektą vystyti net ir po visą pasaulį išsibarsčiusiems programuotojams.

Privalumas yra gausi (apie tūkstantį, gali ir daugiau) įvairių įskiepių biblioteka ir geros galimybės pačiam tokius įskiepius kurti.

Kadangi Eclipse platinama su atviro kodo licencija, pastaruoju metu atsirado tendencijos ją pritaikyti kaip įvairių specializuotų programų dalį, panaudojant esamas vartotojo sąsajos galimybes. Eclipse iš esmės nesiremia Swing galimybėmis, jas pakeisdama savo SWT klasėmis. Dėl šios priežasties ji jau seniai nėra priklausoma nuo Sun ir gerai veikė su atviro kodo GNU Classpath biblioteka net ir tada, kuomet jos Swing dalis dar nebuvo funkcionali. Eclipse gerai veikia ne tik su Oracle Java bet is su dabartiniais atviro kodo variantais, OpenJDK bei IcedTea.

Eclipse kurį laiką buvo oficiali Android programavimo aplinka, bet vėliau Google nustojo vystyti jos Android įskiepį ir ėmėsi rekomenduoti Android Studio. Reaguodamas į tai, Eclipse Foundation dabar tam siūlo Android programuotojams nepriklausomą Eclipse įskiepį, Andmore.

Nuorodos
--------

* Eclipse svetainė
* Eclipse modulių svetainė

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „IDEs vs. Build Tools: How Eclipse, IntelliJ IDEA & NetBeans users work with Maven, Ant, SBT & Gradle". *zeroturnaround.com*. Nuoroda tikrinta 28 December 2018.
2. ↑  „Where did Eclipse come from?". *Eclipse Wiki*.
3. ↑  Eason, Jamal (26 June 2015). „An update on Eclipse Android Developer Tools". *android-developers.googleblog.com*. Nuoroda tikrinta 25 March 2017.
4. ↑  „Andmore: Development Tools for Android™". *Eclipse Plugins, Bundles and Products - Eclipse Marketplace*. Nuoroda tikrinta 11 November 2019.
Apytikslės Arjavartos ribos Vedų civilizacijos laikotarpiu
**Arjavarta** (skr. आर्यावर्त = IAST: *Āryāvarta* – 'arijų buveinė') – Indijos (šiaurinės dalies) pavadinimas, sutinkamas senojoje sanskrito literatūroje. Apėmė dabartinę Indo–Gangos lygumą. Arjavartoje susiklostė budizmas, džainizmas, hinduizmas.

Pasak Manaus įstatymo (2.22), Arjavarta yra „žemė tarp Himalajų ir Vindhjos, nuo rytų iki vakarų jūros". Vasištha Dharmasutra (I.8-13) ją apibūdina esant į rytus nuo ten, kur Sarasvatė išdžiūva dykumoje, į vakarus nuo Kalakavanos, į šiaurę nuo Parijatros ir Vindhjos kalnų ir į pietus nuo Himalajų. Panašus apibūdinimas sutinkamas Baudhana Dharmasutroje, nors kitur Arjavarta suvokiama tik kaip Gangos–Jamunos tarpupis.

Kai kuriose dharmasutrose aprašomi apsivalymo ritualai, kuriuos turi atlikti arijas, sugrįžęs iš žemių už Arjavartos ribų.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Ariana
* Bharata

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *Arjavarta*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
*Homo floresiensis* kaukolė
***Homo floresiensis*** – galima rūšis, priklausanti *Homo* genčiai, kuri išsiskiria mažu kūnu bei mažomis smegenimis ir išlikimu iki palyginti nesenų laikų. *Homo floresiensis* egzistavimas šiuo metu yra karštų mokslinių diskusijų tema. Dalis mokslininkų teigia, kad rasti kaulai priklausė išsigimusiems ar tam tikrų ligų paveiktiems individams, kiti ginčijasi, kad tai yra nauja rūšis.

Radiniai
--------

Buvo rasta nedaug šiai tariamai rūšiai priklausančių kaulų, visi Floreso saloje, iš kurios kilo ir rūšies pavadinimas. Iš viso buvo rasti devynių individų kaulai ir visi jie yra miniatiūriniai. Manoma, kad *Homo floresiensis* vidutiniškai buvo apie 1 metro ūgio ir svėrė apie 25 kilogramus. Svarbiausias radinys yra kaukolė LB1.

Oloje taip pat buvo gausu gan sudėtingų akmeninių įrankių, kurie, manoma, tiktų 1 metro ūgio žmonėms. Taip pat yra ženklų, kad jie naudojo ugnį maistui kepti ir gal net kalbėjo. Bet, pagal dabartinį supratimą, būtybės su tokiomis mažomis smegenimis negalėjo būti pakankamai protingos, kad galėtų gaminti tokius įrankius ir tuo labiau mokėti kalbėti. Rastos kaukolės savininko smegenys buvo apie 380 cm³ dydžio, o modernaus žmogaus smegenų dydis svyruoja nuo 1 310 iki 1 475 cm³. Iš kitos pusės, *Homo floresiensis* smegenų dalis, kuri siejama su savimone, yra maždaug tokio pat dydžio kaip ir modernių žmonių.

Manoma, kad *Homo floresiensis* rūšis išnyko daugiausia prieš 12 000 metų. Iki šių atradimų manyta, kad ilgiausiai išgyvenusi ne šiuolaikinių žmonių rūšis buvo neandartaliečiai, kurie išnyko maždaug prieš 24 000 metų. Spėjama, kad *Homo floresiensis* išnykimą lėmė ugnikalnio išsiveržimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Brown, P.; et al. (27 October 2004). „A new small-bodied hominin from the Late Pleistocene of Flores, Indonesia" (PDF). *Nature* **431** (7012): 1055–1061. Bibcode:2004Natur.431.1055B. PMID 15514638. doi:10.1038/nature02999.  Nežinomas parametras `|s2cid=` ignored (pagalba)
2. ↑  Morwood, M. J.; et al. (13 October 2005). „Further evidence for small-bodied hominins from the Late Pleistocene of Flores, Indonesia". *Nature* **437** (7061): 1012–1017. Bibcode:2005Natur.437.1012M. PMID 16229067. doi:10.1038/nature04022.  Nežinomas parametras `|s2cid=` ignored (pagalba)
| Ongermanelvenas |
| --- |
| Sandės tiltas per Ongermanelveną žiemą Sandės tiltas per Ongermanelveną žiemą |
| **Ilgis** | 463 km |
| **Baseino plotas** | 31 860 km² |
| **Vidutinis debitas** | 485 m³/s |
| **Ištakos** | Skandinavijos kalnai |
| **Žiotys** | Baltijos jūra |
| **Šalys** | Švedija |

**Ongermanas, Ongermanelvenas** (šved. *Ångermanälven*) – upė vidurinėje Švedijoje. Prasideda Skandinavijos kalnuose, Ransareno ir Kultšiono upėmis, kurių ištakos yra Norvegijoje. Teka į pietryčius Norlando plynaukšte. Sudaro slenksčius ir krioklius, prateka pro eilę ežerų: Malgomają, Betaršioną ir kt. Įteka į Baltijos jūros Botnijos įlanką.

Didžiausi intakai: Bjorkenas, Fakselvenas, Edslanas, Kvarnenas, Fielšioelvenas, Rioenas, Voimenas. Ant upės įrengta hidroelektrinių kaskada. Prie Ongermanelveno įsikūrę miestai: Aselė, Junselė, Soleftėjus, Kramforsas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 319
Homoisteinas
**Homocisteinas** (**Hcy**, **HmC**) – aminorūgštis, turinti didelės įtakos kraujotakos sistemai.

Padidėjusi homocisteino koncentracija kraujo plazmoje laikoma rizikos faktoriumi, skatinančiu aterosklerozę ir kraujagyslių, ypač širdies, smegenų ir periferinės kraujotakos sutrikimus, ligas. Homocisteino perteklius žaloja arterijų sieneles.

Homocisteinas susidaro vykstant medžiagų apykaitai iš metionino (aminorūgšties).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mitybos normos ir sveikata (prof. Domicėlė Mikalauskaitė, MG 2001/6)


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAminorūgšys |
| --- |
|  |
| 
Alaninas · Argininas · Asparaginas · Asparto rūgštis · Cisteinas · Fenilalaninas · Glicinas · Glutaminas · Glutamo rūgštis · Histidinas · Izoleucinas · Leucinas · Lizinas · Metioninas · Prolinas · Serinas · Tirozinas · Treoninas · Triptofanas · Valinas · · Selenocisteinas · Pirolizinas |
|  |
| Baltymas · Polipeptidas · Genetinis kodas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Apatitas |
| --- |
|  |
| Savybės |
| Kategorija | Mineralas |
| Cheminė formulė | Ca3(PO4)3(F,Cl, OH) |
| Skiriamieji bruožai |
| Spalva | Dažniausiai žalias, rečiau bespalvis, geltonas, mėlynas ar violetinis. |
| Kristalinė sudėtis | plokščia, prizminiai kristalai, masyvūs, kompaktiškas ar grūdeliai. |
| Kristalinė gardelė | heksagoninė |
| Įskilimai | Menki |
| Lūžimai | Panašūs į kriauklės |
| Moso skalė kietumas | 5 |
| Blizgesys | Nuo stikliško iki pajuodavusio |
| Lūžio rodiklis | 1,632-1,646. Tikslumas .002-.004 |
| Pleochroizmas | Nėra |
| Dryžiai | Balti |
| Specifinis tankis | 3,17-3,23 |
|

**Apatitai** – fosfatų mineralų grupė, kuriai priklauso hidroksilapatitas, fluorapatitas, ir chlorapatitas. Mineralai pasižymi didele OH-, F-, ar Cl - jonų koncentracija kristalinėje gardelėje. Trijų dažniausiai pasitaikančių atmainų formulė yra Ca3(PO4)3(F, Cl, OH).

Skilimo kelias apatite paprastai naudojamas apskaičiuoti nuosėdų šiluminį kitimą vandens telkiniuose.

### Taikymas

Apatitas – vienas iš nedaugelio mineralų, kuris yra gaminamas ir naudojamas biologinėse sistemose. Hidroksilapatitas yra pagrindinis dantų emalio komponentas ir viena iš pagrindinių kaulo sudedamųjų medžiagų. Fluorapatitas yra šiek tiek kietesnis už hidroksilapatitą, taigi fluoruotas vanduo, kuris gali pakeisti dantų emalyje hidroksilo jonus į fluorido jonus, šiek tiek stiprina mūsų dantis.