recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Išvestinė kredito priemonė** arba kredito derivatyvas (angl. credit derivative) - finansinės rizikos perleidimo instrumentas, skolos pardavimo sutartis. Derivatyvas yra apibūdinamas ir kaip finansinis instrumentas, kurio vertė nustatoma atsižvelgiant į būsimus prekės, valiutos, vertybinio popieriaus ir kt. kainos svyravimus rinkoje. IKP rinka gali būti sukurta iš bet ko, kas turi parduodamąją vertę. Obligacijų ir kreditų IKP rinka būtų vienas iš pavyzdžių. 2008 m. prekybos šioje srityje apyvarta viršijo $56 trilijonus; tikslus skaičius nebuvo žinomas, dėl šios rinkos nepavaldumo valstybiniam reglamentavimui.

Derivatyvai yra svarbi rinkos ekonomikos funkcionavimo ir plėtros dalis, apsauganti ir nuo galimų nuostolių dėl rinkos kainų pokyčių.
Tinkamai nesutvarkius šios rinkos dalies funkcionavimo teisiniais reguliavimo ir kontrolės dokumentais, ji yra pajėgi sukelti krizinius reiškinius. Pask 2008 m. spalio 15 d. "The Washington post" analitikų jų krizę sąlygojo kliringo - mainų ne grynais nebuvimas šioje svarbioje rinkos dalyje, nors dar apie 2000 m. JAV valdžioje buvo siūlyta ir diskutuota dėl kliringo būtinumo.

Warren Buffett, žymus amerikiečių investicinių rinkų žaidėjas pavadino IKP „finansiniais masinio naikinimo ginklais". Nežiūrint to, iki 2008 m. pasaulio ekonominės krizės IKP leido Wall Street ir kitų finansinių sostinių verslininkams bei perpirkliams spekuliantams uždirbti milijardus.

Vikižodynas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Išspaudų vynas** (angl. *pomace wine*, *piquette*) – menkavertis vynas, gaminamas iš vynuogių išspaudų.

Prancūzijoje jis vadinamas *Piquette*, Ispanijoje – *Aguachirle*, Portugalijoje – *água - pé*, Italijoje – *Vino piccolo*, *Graspia* arba *Acquatico*, Vokietijoje ir Austrijoje – *Tresterwein* arba *Haustrunk*. Vokiškas pavadinimas *Haustrunk* *namų gėrimas* rodo senovinį vyndarių paprotį gerą vyną parduoti už pinigus, o sau pasilikti kad ir prastesnį, bet pigesnį išspaudų vyną.

Gamyba
------

Vynuogių išspaudos užpilamos vandeniu ar šviežiai išspaustomis vynuogių sultimis, kurį laiką pamirkomos, joms leidžiama pradėti rūgti. Tada vėl spaudžiamos. Jei išspaudose maža cukrų, cukraus įdedama papildomai. 

Dėl mažo etanolio kiekio toks vynas ilgai neišsilaiko, todėl paprastai distiliuojamas į išspaudų brendžius.

Vartojimas
----------

Iš tokių raugintų „išspaudų sulčių", gaunamas vynas, kuris budavo geriamas antikos laikais ir viduramžiais. Dabar kaip gėrimas jis retas.
| **Publijus Kornelijus Scipionas Afrikietis** |
| --- |
|  |
| Spėjama Scipiono Afrikiečio skulptūra (II a. pr. m. e.) |
| Gimė | 235 m. pr. m. e.Roma |
| Mirė | 183 m. pr. m. e.Liternas, Kampanija |
| Tėvas | Publijus Kornelijus Scipionas |
| Sutuoktinis (-ė) | Emilija Tercija |
| Vaikai | Kornelija |
|  |
| Veikla | karvedys, politikas |
|  |
| Žinomas (-a) už | Laimėtus Ilipos ir Zamos mūšius |
|  |
|  **Vikiteka** | Scipionas Afrikietis |

**Publijus Kornelijus Scipionas Afrikietis Vyresnysis** (lot. *Publius Cornelius Scipio Africanus Major*, 235–183 m. pr. m. e.) – vienas žinomiausių senovės Romos karvedžių, įveikęs Hanibalą ir nugalėjęs Kartaginą Antrajame Pūnų kare.

Scipionas Afrikietis Pasižymėjo per Antrąjį pūnų karą, vykusį 218–202 m. pr. m. e. Jis 216 m. pr. m. e. dalyvavo romėnams nesėkmingame Kanų mūšyje, bet būdamas karo tribūnas neleido pakrikti išlikusiai romėnų kariuomenei. 212 m. pr. m. e. paskirtas kuruliniu edilu. 209 m. pr. m. e. užkariavo Naująją Kartaginą, 208 m. pr. m. e. sumušė Hasdrubalo Barkos kariuomenę prie Bekulos, o 206 m. pr. m. e. jungtinę Kartaginos kariuomenę – prie Ilipos. Tokie Scipiono Afrikiečio veiksmai padėjo išstumti kartaginiečius iš Ispanijos.

205 m. pr. m. e. tapo konsulu. 204 m. pr. m. e. persikėlė į Afriką ir 202 m. pr. m. e. Zamos mūšyje sumušė Hanibalo kariuomenę, tuo pergalingai užbaigdamas karą.

199–198 m. pr. m. e. cenzorius ir Senato princepsas. 194 m. pr. m. e. vėl konsulas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Scipionas Afrikietis Vyresnysis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXI (Sam–Skl). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kreditų draudimas** – draudimo rūšis. Jis priskiriamas prie ne gyvybės draudimo grupių.

Kreditų draudimo atveju draudikas suteikia draudiminę apsaugą draudėjo interesams nuo pirkėjų nemokumo, bankroto ir nesąžiningumo (tyčinio atsiskaitymų nevykdymo) ir dėl to galimų nuostolių, kuriuos kreditorius gali patirti, jeigu jo prekių ar paslaugų pirkėjas neįvykdytų savo prievolės.

Kreditų draudimo paslaugas paprastai vykdo privačios ir vienaip ar kitaip valstybių remiamos kompanijos.

Objektas
--------

Draudimo objektas – skolininko debitorinis įsiskolinimas kreditoriui, atsiradęs jam pristačius prekes ar suteikus paslaugas. Kreditų draudikai draudimo polisu garantuoja, kad draudėjo pirkėjui tapus nemokiu, prievolė vis tiek bus įvykdyta – draudėjas gaus draudimo išmoką ir todėl nuostolių nepatirs.

Rizikos veiksniai
-----------------

Šis kreditoriaus interesų apsaugos būdas gali būti veiksmingas tik tuo atveju, kai kreditoriaus interesai draudžiami nuo dviejų pagrindinių **rizikos veiksnių**:

* komercinių;
* politinių.

Prie *komercinių rizikos veiksnių* pirmiausiai priskiriamas pirkėjo nemokumas (bankrotas). Be to reikšmingi rizikos veiksniai yra valiutų kursų pasikeitimai įgyvendinant sandorius bei kiti, darantys neigiamą įtaką komerciniams ryšiams.

Prie *politinės rizikos veiksnių* priskiriami politiniai neramumai, masiniai streikai, valstybinai perversmai, nenumatyti vyriausybių veiksmai, jų paskelbti draudimai (embargo) ar sustabdymai (moratoriumai) prekių eksportui, importui, karinės akcijos ir kita.

Tikslai
-------

Draudimo (nuo šių neigiamų komercinių ir politinių veiksnių) tikslas – garantuoti kreditoriui išmokas už jo teikiamas prekes. Kreditų draudimas yra vykdomas draudimo sutarties pagrindu, kuria, įvykus sutartyje nurodytam draudiminiam atsitikimui, draudikas įsipareigoja už sutartyje numatytą draudimo įmoką atlyginti draudėjui jo patirtą sutartyje sutartos sumos dydžio žalą.

Draudžiant kreditą, tam tikra jo dalis paprastai lieka neapdrausta. Tuo draudimo kompanijos siekia padidinti draudėjo atsakomybę kontroliuojant sutartinių įsipareigojimų vykdymą, pasirenkant bendradarbiavimo partnerius.
|  |
| --- |
| Sean Dunphy |
|  
Sean Dunphy 1967 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1937 m. spalio 30 d.  Vaitholas, Dublinas, Airijos vėliava Airija |
| Mirė | 2011 m. gegužės 17 d. (73 metai)  Baldoilas, Dublino grafystė, Airijos vėliava Airija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkas |
| Susijusi veikla | The Hoedowners |

**Sean Dunphy** (1937 m. lapkričio 30 d. Vaithole, Dublinas – 2011 m. gegužės 17 d. Baldoile, Dublino grafystė) buvo Airijos dainininkas, 1967 metais su daina „If I Could Choose" 1967 m. „Eurovizijos" dainų konkurse užėmęs antrąją vietą.

Biografija
----------

Gimė Whitehall, Dubline. Sean savo šalyje išgarsėjo kaip grupės „The Hoedowners" vokalistas. Tarp 1966–1973 metais išleistų grupės singlų keturiolika pateko į Airijos muzikinių singlų topą Irish Singles Chart, iš kurių dvi dainos, išleistos 1969 metais, užėmė pirmąją vietą – „Lonely Woods of Upton" ir „When the Fields Were White with Daisies". Nuo 8 dešimtmečio pabaigos Sean pradėjo solinę karjerą.

Atlikėjas buvo vedęs, su žmona Lily turi keturis vaikus. Jo sūnus Brian yra Airijos grupės „The High Kings" narys.

Diskografija
------------

### Albumai

* 1994: *Journey Through Ireland*
* 2002: *Ireland to Remember*
* 2002: *Irish Singalong*
* 2004: *My Favourite Irish Songs*
* 2005: *My Heart Is in Ireland*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sean Dunphy discography" (anglų). Allmusic.

Nuorodos
--------

* Sean Dunphy ir grupės The Hoedowners biografija svetainėje *irish-showbands.com* **(**angl.**)**

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Dickie Rock  *„Come Back to Stay"*** |  **Airijos atstovas Eurovizijoje**1967 | Po to:**Pat McGeegan  *„Chance of a Lifetime"*** |
Vienas iš dviejų dabartinių JAV prezidento sraigtasparnių „VH-60N White Hawk"
**Marine One** – kodinis Jungtinių Valstijų jūrų pėstininkų korpuso oro eismo kontrolės centro signalas, reiškiantis, kad nurodytame sraigtasparnyje yra JAV prezidentas. Šiuo metu šiam tikslui naudojami du sraigtasparniai – „Sikorsky SH-3 Sea King" ir mažesnis „VH-60N White Hawk". Abu orlaiviai vadinami „White Tops" (baltu viršumi) dėl jų spalvinimo. JAV viceprezidentą skraidinantis sraigtasparnis vadinamas „Marine Two".

Pirmuoju oficialiu sraigtasparniu, gabenusiu JAV prezidentą, tapo Bell H-13 Sioux, kai juo 1957 m. skrido Dvaitas Eizenhaueris. Tuo metu prezidentas norėjo greitai pasiekti savo vasaros vilą, tačiau dėl mažo atstumo prezidento lėktuvu to nebuvo įmanoma padaryti, todėl prezidento komanda pasiūlė naudoti sraigtasparnį.

1958 m. „H-13" pakeitė „Sikorsky H-34" ir nuo to laiko šiuos orlaivius gamina „Sikorsky Aircraft" kompanija.

2014 m. gegužės 7 d. „Sikorsky Aircraft" laimėjo JAV ginkluotųjų pajėgų konkursą ir gavo 1,24 milijardo JAV dolerių vertės užsakymą šešiems naujiems prezidento sraigtasparniams pagaminti. Planuojama, kad 2023 m. iš viso tokių sraigtasparnių tarnyboje bus 21.

Taip pat skaitykite
-------------------

Air Force One – JAV prezidento lėktuvas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  HMX-1 Executive Flight Detachment
2. ↑  British H-Bomb Fired As Debate On Atom Test Ban Rages, 1957/06/03
3. ↑  Sikorsky wins $1.2 billion contract to build Marine One helicopters Archyvuota kopija 2014-05-09 iš Wayback Machine projekto.
Marilyn Burns filme „The Texas Chain Saw Massacre"
**Scream queen**, **riksmo karalienė** – aktorės moters amplua. Paprastai ji reguliariai filmuojasi siaubo filmuose tokiose scenose, kur jai tenka monstro ar maniako persekiojamos aukos vaidmuo. Tai neatsiejama slasher ir pan. žanro dalis. Yra teikiami „Geriausios riksmo karalienės" apdovanojimai „Scream Awards".

Istorija
--------

Pagrindiniai moterų, kaip pagrindinių aukų, vaidmenys siaubo filmuose atsirado dar nebyliojo kino laikais. Pirmąja riksmo karaliene laikoma amerikiečių aktorė Fėja Rei, suvaidinusi pagrindinį moters vaidmenį 1933 metų filme „King Kong". Per savo ilgą, 57 metus trukusią aktorės karjerą, ji daugiausiai vaidino siaubo filmuose, tuo pelnydama *scream queen* titulą, kuriuo ji pati nesidžiaugė ir, norėdama jo atsikratyti, išvyko gyventi į Angliją.

Klasikiniais pavyzdžiais laikytini „The Cabinet of Dr. Caligari" (1920), „Nosferatu. Siaubo simfonija" (1922). Vėliau – *noir* siaubo filmai „Dr. Jekyll and Mr. Hyde" (1941), „Sherlock Holmes and the Voice of Terror" (1942). Po 1950-ųjų metų pasižymėjo riksmo karalienė Beverly Garland mokslinės fantastikos siaubo filmuose „The Neanderthal Man" (1953), „It Conquered the World" (1956), „Not of This Earth" (1957), bei „The Alligator People" (1959).

Po 1960-ųjų metų garsėjo aktorės Janet Leigh (1960 m. filmas „Psichopatas"), Bette Davis, Joan Crawford (1962 m. filmas „What Ever Happened to Baby Jane?"), Jamie Lee Curtis (po 1978 m. filmo „Helovinas" pavadinta „*ultimate screem queen*"), Heather Langenkamp (1984 m. „Košmaras Guobų gatvėje").

Po 1990-ųjų metų šiame amplua garsėjo aktorės Debbie Rochon, Neve Campbell, Jennifer Love Hewitt, Sarah Michelle Gellar. Po 2000-ųjų ryškių vaidmenų turėjo riksmo profesionalės Cassandra Magrath ir Kestie Morassi (2005 m. filmas „Wolf Creek"), Kate Beckinsale (2006 m. filmas „Underworld: Evolution").

Šiuolaikinės riksmo karalienės
------------------------------

Pagal JAV dienraščio „USA Today" 2007 m. sudarytą sąrašą, joms priskiriamos Sheri Moon Zombie, Jaimie Alexander, Andrea Bogart, Mercedes McNab, Tiffany Shepis ir Cerina Vincent. Aktorė Danielle Harris po 2007 m. *slasher* filmo „Halloween" pavadinta „valdančiąja". Prie „pirmaujančiųjų" priskiriama riksmo profesionalė, filmų festivalių organizatorė Shannon Lark.

Nuorodos
--------

* Riksmo karalienės
* Naujos kartos riksmo karalienės Archyvuota kopija 2012-02-14 iš Wayback Machine projekto.
* Ispanijos riksmo karalienė Archyvuota kopija 2009-09-30 iš Wayback Machine projekto.
* Scream Awards svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Argo–Sarono salų palydovinė muotrauka
**Dokas** (gr. Δοκός) – maža Graikijos sala Argo–Sarono įlankoje, netoli Idros. Nuo Peloponeso pusiasalio skiria siauras sąsiauris, kartais vadinamos *Idros įlanka*.

Administraciškai Dokas priklauso Idros demui (Pirėjo nomas). Plotas – 12 km². 2001 m. saloje gyveno 13 žmonių. Saloje gyvena keletas stačiatikių vienuolių ir avių piemenys.

Sala yra uolėta, uolų aukštis iki 308 m. Tai menkai apaugusi sala su menkais vandens ištekliais.

Nuo archajinės Graikijos laikotarpio sala buvo vadinama *Aperopia*.
  
Sala dar senovėje buvo laikoma strategiškai svarbia. Rytinėje salos pusėje tebėra Bizantijos ir Venecijos laikų pilies griuvėsiai.
Graikijos nepriklausomybės karo metu Idros salos pajėgos naudojo Doką kaip uostą.

Kasinėjimų duomenys
-------------------

Archeologiniai Doko kasinėjimai rodo, kad sala buvo gyvenama nuo 6000 m. pr. m. e. 

1975 m. *Peter Throckmorton* Doke aptiko nuskendusio laivo liekanas (2500–200 m. pr. m. e.), kurios dabar laikomos seniausio pasaulyje laivo liekanomis pasaulyje.
|  |  |
| --- | --- |
| Šalis | Japonija |
|  |
| Trasos pavadinimas | Fuji International Speedway |
| Grand Prix | Formulės 1 Japonijos Grand Prix |
|  |
| Trasos ilgis | 4 563 m |
| Ratų skaičius |  ? |
| Distancija |  ? km |
| Posūkių skaičius | 12 |
| Trasos rekordas | 1'14.30 Jody Scheckter, Wolf-Ford, 1977 m. |
|  |
| Tinklalapis | www.fujispeedway.co.jp |

**Trasa Fuji** (pilnas pavadinimas **Fuji International Speedway**) – Formulės 1 trasa Fudži kalno papėdėje, Šidzuokos prefektūroje, Japonijoje. Čia 1994 ir 1995 m. vyko Formulės 1 Japonijos Grand Prix etapai. Nuo 2000 m. priklauso Toyota korporacijai. Pasižymi ilga (1 475 m) tiesiaja.

Istorija
--------

Trasa pastatyta 1965 m. 1976 ir 1977 m. čia vyko Formulės 1 Japonijos Grand Prix etapai. 2003 m. trasa uždaryta rekonstrukcijai. Rekonstrukcijai pakviestas žymus F1 trasų architektas – vokietis Hermann Tilke. Po rekonstrukcijos trasa atidaryta 2005 m. balandžio 10 d. „Toyota" korporacijai pavyko pasiekti, kad trasoje 2007 metais būtų surengtas Formulės 1 Japonijos Grand Prix.

Statistika
----------

| Metai | Pilotas laimėtojas | Komanda laimėtoja |
| --- | --- | --- |
| 2008 |  Fernando Alonso | Renault |
| 2007 |  Lewis Hamilton | McLaren |
| 1977 |  James Hunt | McLaren-Ford |
| 1976 |  Mario Andretti | Lotus-Ford |

Adresas
-------

Koyama-cho  

Shunto-gun  

Shizuoka  

410-1308  

Japan

Nuorodos
--------

* www.f1db.com Archyvuota kopija 2007-10-10 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* www.f-1.lt **(**angl.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Hyacinthus orientalis*** |
| --- |
| Rytinis hiacintas (Hyacinthus orientalis)Rytinis hiacintas (*Hyacinthus orientalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Hiacintiniai  *( Hyacinthaceae)* |
| Gentis: | Hiacintas  *( Hyacinthus)* |
| Rūšis: | Rytinis hiacintas  *( Hyacinthus orientalis)* |

 |

**Rytinis hiacintas** (*Hyacinthus orientalis*) – hiacintų (*Hyacinthus*) genties svogūninė gėlė. Kilęs iš Artimųjų Rytų (Turkijos, Sirijos, Libano). Kaip dekoratyvinis augalas pradėtas auginti Viduržemio jūros regione, vėliau išplito po visą Europą. Lietuvoje dažnai auginamas darželiuose.

Augalas 30-40 cm aukščio, turi 5-12 lapų. Svogūnas gana didelis, apsuptas odele. Lapai trumpesni už stiebą, platūs, ryškiai žalios spalvos. Žiedai kvapūs, sukrauti gausiažiedėse kekėse. Žydi balandžio – gegužės mėn.

Išvesta gražių dekoratyvinių veislių.

Dekoratyvinis rytinis hiacintas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Russula fragilis** |
| --- |
| Trapioji ūmėdė (Russula fragilis)Trapioji ūmėdė (Russula fragilis) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Ūmėdiečiai  *( Russulales)* |
| Šeima: | Ūmėdiniai  *( Russulaceae)* |
| Gentis: | Ūmėdė  *( Russula)* |
| Rūšis: | Trapioji ūmėdė  *( Russula fragilis)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Trapioji ūmėdė** (*Russula fragilis*) – ūmėdinių šeimos grybas.

Kepurėlė 2-4 cm skersmens, paplokščia, truputį įdubusi, gleivėta, vidurys šiurkštus, smulkiai plaušuota, violetiškai raudona, vidurinė dalis pilkai melsva, žaliai melsva, arba violetiškai juoda, kraštai vagoti arba lygūs. Lakšteliai balti, senesnių grybų gelsvi, tankūs, priaugtiniai, trapūs, pakraščiai dantyti. Kotas 2-5 cm ilgio, 0,5-1,5 cm storio, senas pilkai gelsvas, trapus. Trama balta, plona, deginančio kartaus skonio. Sporos smulkiai vagotos, spygliuotos.

Auga vasarą ir rudenį miškuose, samanotose, drėgnose vietose, ant supuvusių kelmų. Lietuvoje labai dažna. Valgoma, bet menkavertė. Ketvirtos kategorijos.
| Doikhuntano nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Khuntano tunelis Khuntano tunelis |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Doikhuntano nacionalinis parkas vietą.Doikhuntano nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 18°31′37″ š. pl. 99°15′13″ r. ilg.﻿ / ﻿18.52694°š. pl. 99.25361°r. ilg.﻿ / 18.52694; 99.25361Koordinatės: 18°31′37″ š. pl. 99°15′13″ r. ilg.﻿ / ﻿18.52694°š. pl. 99.25361°r. ilg.﻿ / 18.52694; 99.25361 |
| **Plotas:** | 255,29 km² |
| **Įkurtas:** | 1975 |

**Doikhuntano nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติดอยขุนตาล) – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Lampuno ir Lampango provincijose. Parkas įkurtas 1975 m. kovo 5 d.

Vieta
-----

Parkas užima 255,29 km² plotą ir apima Amfoemaetha (Amphoe Mae Tha) Lampuno, Amfoehangčato (Amphoe Hang Chat) ir Mueango (Mueang) Lampango apylinkėse. Parko teritorijoje yra ilgiausias Tailando geležinkelio tunelis (1352 m). Parke kalnų aukštis svyruoja nuo 325 m iki 1373 m.

Flora ir fauna
--------------

Doikhuntano nacionaliniame parke vyrauja:

* Visžaliai miškai;
* Kalnų miškai;
* Mišrus miškas;

Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (Tectona grandis), Afzelia xylocarpa, raudonasis indenis (Toona ciliata), briaunotasis sparnūklis (Anisoptera costata), krausva (Lagerstroemia calyculata), michelija (Michelia sphaerantha), mangas, Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), gleivingoji pušis (Pinus kesiya), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus) ir aliejinis lakmedis (Schleichera oleosa). Parke gyvena: Indijos muntjakas, Indinis zambaras (Cervus unicolor), makakos, laibaliemenės beždžionės, šernas ir kt. daug įvairių paukščių – Indinis apuokėlis (Otus lettia), rudagalvis bitininkas (Merops leschenaulti), volungė (Oriolus chinensis), (Streptopelia chinensis), (Macronus gularis), mažoji starta, biulbiulinių (Pycnonotus aurigaster) ir ūsinių (Megalaima lineata) šeimos atstovai ir kt.

Įžymiausios vietos
------------------

* Khuntano (Khun Tan) geležinkelio tunelis. Vokiečių inžinieriaus Emilio Eisenhoferio (vok. *Emil Eisenhofer*) 1918 m. pastatytas 1352 m ilgio tunelis (18°31′25.0″ š. pl. 99°15′44.2″ r. ilg.﻿ / ﻿18.523611°š. pl. 99.262278°r. ilg.﻿ / 18.523611; 99.262278).
* Maelongo (Mae Long) krioklys.
* Tatmoejo (Tat Moei) krioklys.

Išnašos
-------

1. ↑  Khuntano tunelis Archyvuota kopija 2010-02-24 iš Wayback Machine projekto. taj.

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2010-07-17 iš Wayback Machine projekto.
* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
| **Rytis Martikonis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1967 m. vasario 8 d. (56 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | lietuvių diplomatas, nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, Europos Komisijos pareigūnas |
|  |
| Alma mater | 1993 m. Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 2003 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius |

**Rytis Martikonis** (g. 1967 m. vasario 8 d. Kaune) – lietuvių diplomatas, nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, Europos Komisijos pareigūnas.

Biografija
----------

1993 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę. Specializacija – Konstitucinė ir tarptautinė teisė.

1992–1995 m. dirbo Užsienio reikalų ministerijos Europos integracijos bei Vakarų Europos šalių ir Daugiašalių santykių skyriuose. 1993–1995 m. buvo laisvosios prekybos su ES šalimis derybų delegacijos narys.

1995–1999 m. – Lietuvos misijos prie Europos Bendrijų patarėjas Briuselyje, 1999–2000 m. – derybų delegacijos dėl narystės ES atsakingas sekretorius.

1999–2001 m. – LR URM Europos integracijos departamento direktorius, 2001–2004 m. – Užsienio reikalų ministerijos sekretorius, derybų delegacijos dėl narystės ES vadovo pavaduotojas, Vyriausybės atstovas konvente dėl ES ateities.

2004–2010 m. – Lietuvos nuolatinis atstovas prie Europos Sąjungos.

2010 m. spalio 4 d. paskirtas Ministro pirmininko A.Kubiliaus patarėju užsienio politikos klausimais. Vėliau - Europos Komisijos Vidaus rinkos ir paslaugų padalinio generalinio direktoriaus pavaduotojas,
atsakingas už vidaus rinkos, viešųjų pirkimų, žiniomis grįstos visuomenės ir paslaugų direktoratus.

Nuo 2011 m. vasario 16 d. – EK vertimų raštu direktorato generalinis direktorius.

Apdovanojimai
-------------

* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius (2003 m.);
* Ordre National du Mérite – Commandeur de L‘Ordre national du Mérite (Prancūzija);
* Encomienda de la Orden de Izabel la Catolica (Ispanija);
* LR užsienio reikalų ministerijos medalis „Už nuopelnus Lietuvos Respublikos diplomatinėje tarnyboje"

Šaltiniai
---------

1. ↑  A. Kubiliui užsienio politikos klausimais patarinės R. Martikonis (www.delfi.lt)
2. ↑  Buvęs Lietuvos ambasadorius ES, premjero patarėjas R.Martikonis gavo aukštą postą Europos Komisijoje (BNS ir lrytas.lt inf. 2010-12-21 19:08)
3. ↑  Director-General Rytis Martikonis (ec.europa inf.)
4. ↑  Rytis Martikonis[neveikianti nuoroda]. Kas yra Kas Lietuvoje. Auksinis Tūkstantmečio leidimas. Neolitas, 2009.
Burlaivis „Meridianas"
**Burlaivis**, arba **burinis laivas** – vėjo varomas laivas, turintis burių įrangą. Pirmieji buriniai ir irkluojamieji su burėmis laivai atsirado prieš keletą tūkstančių metų senųjų civilizacijų laikais. Burlaiviai gali išvystyti didesnį už vėjo greitį.

Šiuolaikiniuose transportiniuose laivuose burių įranga (iš aliuminio ir polimerinių medžiagų) naudojama kaip pagalbinė varomoji jėga, leidžianti žymiai sumažinti degalų sunaudojimą.

Konstrukcija
------------

Burlaivį sudaro šios pagrindinės dalys: 

* korpusas
* rangautas
* takelažas
* burės

Burlaivių rūšys
---------------

Pagal stiebų ir burių skaičių, burių tipus bei kitą charakteristiką burlaiviai skirstomi į:

* barkus
* barkentinas
* brigus
* brigantinas
* karaveles
* kliperius
* kogus
* korvetes
* kuterius
* fregatas
* felukas
* galeonus
* džonkas
* kečus
* škunas
* linijinius burlaivius
* šliupus
* šebekus
* jolus
* katamaranus
* jachtas
* kt.

Burlaiviai Lietuvoje
--------------------

Yra žinoma, kad nuo XVI a. Nemune ir Kuršių mariose plaukiojo plokščiadugniai mediniai laivai su vienu stiebu ir vairu – baidokai. Pirmieji prekybiniai motoriniai burlaiviai buvo „Jūratė" ir „Kastytis", priklausę 1919 m. įkurtai Lietuvos garlaivių bendrovei. Po II pasaulinio karo Klaipėdos žuvų pramonės laivynas turėjo dvi tristiebes krovinines škunas, tristiebę barkentiną ir dvistiebę škuną (taip pat sk. straipsnį „Meridianas"). 2006 m. Klaipėdos universitetas moksliniais tiriamaisiais ir mokomaisiais tikslais įsigijo 1977 m. Nyderlanduose pastatytą burlaivį „Brabander". 2016 m. šis burlaivis leidosi į 78 dienas trukusią ekspediciją iš Lietuvos į Islandiją ir atgal, buvo tiriamas aplinkos užterštumas, stebimas paukščių populiacijos gausumas ir kita.

Nuo XV iki XIX a. pabaigos Lietuvoje plaukiojo ir kitokie buriniai laivai – vytinės. Vytinė buvo atkurta Trakuose, plaukioja Galvės ežere. Nedidelė vytinė buvo atkurta LRT laidai „Nacionalinė ekspedicija" (2016 ir 2017 m.).

Išnašos
-------

1. ↑  The physics of sailing *Nuoroda tikrinta 2020-11-26*
2. ↑  Валентин Власов (2017). „Борьба за ноль". *Наука и жизнь* **8**: 78—80.
3. 1 2  „Burlaivis". VLE. 2002-12-16. Nuoroda tikrinta 2020-11-26.
4. ↑  „Vytinė Galvės ežere – paminklas LDK laikų Neries ir Nemuno prekinei laivybai". Bernardinai.lt. 2012-09-10. Nuoroda tikrinta 2020-11-26.
5. ↑  „E. Jakilaitis pasidalino, kaip atrodys „Nacionalinei ekspedicijai" pastatytas laivas". Delfi.lt. 2017-06-21. Nuoroda tikrinta 2020-11-26.
Dokdo salos
Dokdo salų geografinė padėtis
**Dokdo** (kor. 독도) – smulkių uolėtų salų grupė Japonijos jūroje. Šiuo metu salas valdo Pietų Korėja (Pietų Kiongsango prov.). Į jas pretenduoja Japonija, kuri jas vadina **Takešima** (jap. 竹島, Bambukų salos) ir laiko savo teritorijos dalimi. Dabar sykiais salos, siekiant išvengti jų priklausomybės nurodymo, vadinamos pavadinimas „Liankūro uolomis" (pranc. *Rochers de Liancourt*). Šis pavadinimas kilęs nuo prancūzų banginių medžiotojų laivo, kurio įgula jas pažymėjo žemėlapyje 1849 m.ž.

Plotas 0,187 km². Sudaro dvi didesnės salos Vakarinė (jap. Nishi-jima, kor. *Seodo*) ir Rytinė (jap. Higashi-jima, kor. *Dongdo*), bei ~90 mažesnių salelių, rifų ir uolų. Aukštis iki 150 m.

Kaip savo gyvenamąją vietą salas nurodo virš 900 Pietų Korėjos piliečių ir virš 2000 Japonijos piliečių. Tačiau iš tiesų čia nuolat gyvena tik du civiliai – korėjiečių šeima.

Nuorodos
--------

1. ↑  Charles Scanlon *South Koreans vent fury at Japan* BBC, 2005 m. kovo 18 d.
2. ↑  Japan eyes expanding EEZ to counter S. Korean proposal[neveikianti nuoroda], Kyodo News International
3. ↑  The Korea Times[neveikianti nuoroda]
| **Rytis Gustaitis** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. kovo 1 d.Kaunas |
| Mirė | 2013 m. lapkričio 28 d. (63 metai)Klaipėda |
| Tėvas | Juozas Gustaitis |
| Sutuoktinis (-ė) | Valentina Leonavičiūtė |
|  |
| Alma mater | LSSR konservatorija |

**Rytis Gustaitis** (1950 m. kovo 1 d. Kaune – 2013 m. lapkričio 28 d. Klaipėdoje) – Lietuvos teatro ir kino aktorius.

Biografija
----------

Tėvas – aktorius ir režisierius Juozas Gustaitis. Žmona – aktorė Valentina Leonavičiūtė.

Mokėsi Vilniaus 23-oje vidurinėje mokykloje, baigė LSSR konservatoriją. Nuo 1972 m. Klaipėdos dramos teatro aktorius. Klaipėdos universiteto Teatro pedagogikos katedros dėstytojas.

Vaidino Raimundo Banionio, Povilo Gaidžio, Oskaro Koršunovo, Juozo Lingio, Kęstučio Macijausko, Gyčio Padegimo, Aurelijos Ragauskaitės, Jono Vaitkaus režisuotuose spektakliuose. Filmavosi Lietuvos kino studijos filmuose „Mažos mūsų nuodėmės" (1979 m. rež. Henrikas Šablevičius), „Moteris ir keturi jos vyrai" (1983 m. rež. Algimantas Puipa), „Marius" (1990 m. rež. Marijonas Giedrys, Jonas Pakulis), „Atsisveikinimas" (2009 m. rež. Tomas Donela).

Nuorodos
--------

* Nematysiu jau savo teatro nė akies krašteliu // Vakarų ekspresas, 2010-02-27
**Rytdienos šešėliuose**|  |
| **Autorius** | Johanas Huizinga |
| **Šalis** | Nyderlandai |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | ol. *In de schaduwen van morgen* |
| **Šalis** | Nyderlandai |
| **Kalba** | olandų kalba |
| **Išleista** | 1936 m. |
| **Pirmasis lietuviškas leidimas** |
| **Pavadinimas** | Rytdienos šešėliuose |
| **Leidykla** | Gelmės |
| **Išleista** | 2020 m. |
| **Vertėjas** | Antanas Gailius |

**Rytdienos šešėliuose** (ol. *In de schaduwen van morgen*) – 1938 m. Nyderlanduose išleista olandų istoriko bei kultūros tyrinėtojo Johano Huizingos knyga, kurioje nagrinėjamas Europos kultūros nuosmukis ir vertybių krizė praeito amžiaus pradžioje. Į lietuvių kalbą knygą išvertė Antanas Gailius 2020 m.

Knyga išleista 1936 metais, ypač neramiu metu, kai pasaulį purtė nesutarimai. Autoriaus tekste jaučiamos abejonės dėl socialinės santvarkos, ateities baimė, civilizacijos nuosmukio ir susinaikinimo nuojauta. Europoje tuo metu buvo ryškūs Pirmojo pasaulinio karo padariniai. Žemyne dominavo modernizmas, ideologiniai režimai – nacionalsocializmas, fašizmas ir komunizmas. Johan Huizinga matė, kad mokslas vystosi labai sparčiai, tačiau nesilaikant etikos ir neigiant svarbiausias asmenines vertybes.
Autorius knygoje „Rytdienos šešėliuose" aptaria susidūrimą su savo laikų nerimu, meno ir kultūros nykimu ir vis augančia dvasine apatija. Mažėjanti kritinio sprendimo galia ir iškreipta mokslo paskirtis rodė rimtą kultūros krizę. 

„Rytdienos šešėliuose" Vakarų civilizaciją Johanas Huizinga vaizdavo niūriai, tačiau neatsisakė vilties, kad padėtis gali pasikeisti. Veikale mokslininkas teigė, jog nereikia idealizuoti praeities ir bandyti atkurti senąją tvarką, nes žmonija toliau sparčiai vystosi.
Kaip krizės sprendimą Huizinga akcentavo kritinį protą, tikrąsias vertybes. Teigė, kad visuomenė negali sukurti aukštosios kultūros, nesinaudodama gailestingumo vertybe.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  "LRT Klasikos laida "Homo cultus" apie J. Huizingą ir jo knygą "Rytdienos šešėliuose".". Nuoroda tikrinta 2021-05-17 .
2. ↑  „2020 metų verstinės knygos rinkimai: humanitarinės literatūros sąrašas". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2021-05-18.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tarpinės smegenys** (lot. *diencephalon*) – galvos smegenų dalis, esanti vidurinių smegenų priekyje, po didžiąja smegenų jungtimi. Jas dengia galinės smegenys, tik užpakalinė dalis yra matoma iš smegenų pamato pusės.

Tarpinėms smegenims priklauso: simetrinės, porinės ir neporinės dalys. Porinėms dalims priklauso gumburas (*thalamus*) ir užgumburis (*metathalamus*), o neporiniams dariniams – antgumburis (*epithalamus*), pogumburis (*hypothalamus*) ir trečiasis skilvelis (ventriculus tertius).

Tarpinės smegenys labai svarbios funkcinu atžvilgiu. Pogumburyje yra nerviniai centrai, kurie reguliuoja angliavandenių, riebalų, vandens apykaitą, turi svarbią reikšmę termoreguliacijai. Pogumburis kaip svarbus neuroendokrininis reguliacinis centras taip pat turi didelę įtaka posmegeninei liaukai, kuri reguliuoja kitų endokrininių liaukų veiklą.

  

v • a • r **Žmogaus organų sistemos** 

Nervų sistema ← **Galvos smegenys**  

Pailgosios smegenys -
Užpakalinės smegenys -
Vidurinės smegenys -
Tarpinės smegenys -
Galinės smegenys -
Rombinės smegenys -
Tiltas -
Smegenėlės
Rūdolfs Blaumanis
**Kārlis Rudolfas Leonidas Blaumanis** (latv. *Kārlis Rūdolfs Leonīds Blaumanis*, 1863 m. sausio 1 d. Ėrgliai, Maduonos rajonas – 1908 m. rugsėjo 4 d. Takaharju, dab. Punkaharju sanatorija prie Savonlinos, Suomija, palaidotas Ėrgliuose) – latvių rašytojas, dramaturgas.

Biografija
----------

Gimė Vidžemėje, Ėrglių dvaro samdinių šeimoje. 1875–1881 m. mokėsi Rygos apskrities vokiečių prekybos mokykloje. Dirbo Kuoknesės dvaro raštvedžiu, 1890–1893 m. laikraščių „Zeitung für Stadt und Land", „Mājas Viesis", „Dienas Lapa", 1906–1907 m. laikraščio „Latvija" redakcijose. 1902–1903 m. Peterburge redagavo laikraščio „Pēterburgas Avīzes" satyrinį priedą „Purva malā".

Kūryba
------

Vienas žymiausių latvių rašytojų realistų, vaizdavusių kaimo gyvenimą. 1893 m. išleido pirmąjį apsakymų rinkinį „Prie degančios balanos". Apsakymuose gvildenami socialiniai buitiniai žmonių santykiai, subtiliai atskleidžiami jausmai, meilės išgyvenimai. Jo dramos kūriniai darė didelę įtaką latvių dramaturgijos ir tautinio teatro plėtotei. Juose buitinis konkretumas siejamas su psichologiškumu, dorovine problematika, daug dėmesio skiriama formai. Pjesės „Sūnus palaidūnas", „Indranai", „Ugnyje" pasižymi aštriais konfliktais, dramatiškomis kulminacijomis, spalvingais ir tipiškais veikėjų paveikslais. Ypač populiarios buvo komedijos „Vagys", „Trynės nuodėmės", „Iš saldaus butelio", o „Siuvėjų dienos Silmačiuose" laikoma žymiausia lyrine romantine latvių komedija.

Parašė romantinių eilėraščių, aukštinančių tėvynės meilę, praeities didvyrių narsą.

Bibliografija
-------------

### Eilėraščiai

* Ceļa malā, 1900 m.

### Proza

* Prie degančios balanos (*Pie skala uguns*), 1893 m.
* Raudupietė (*Raudupiete*) 1889 m. lietuvių kalba 1933 m.
* Šalna pavasarį (*Salna pavasari*) 1898 m. liet. 1924 m.),
* Purvo braidžiotojas (*Purva bridējs*) 1898 m. liet. 1957 m.
* Mirties šešėly (*Nāves ēnā*), 1899 m. liet. 1931 m.
* Lietuvių kalba išleisti apsakymų rinkiniai:
	+ „Mirties šešėly", 1932 m.
	+ „Šalna pavasarį", 1957 m.
	+ „Vyndedzėse greit vestuvės", 1969 m.

### Pjesės

* Trynės nuodėmės (*Trīnes grēki*), 1891 m.
* Piktoji dvasia (*Ļaunais gars*), pastatyta 1891 m. , lietuvių pastatymai 1908, 1933 m.
* Sūnus palaidūnas (*Pazudušais dēls*), 1893 m. , liet. past. 1910, 1939, 1957 m.
* Potivara nams, 1897 m.
* Iš saldaus butelio (*No saldenās pudeles*), 1901 m.
* Siuvėjų dienos Silmačiuose (*Skroderdienas Silmačos*), 1902 m. liet. past. 1936, 1956, 1957, 1993 m.
* Indranai (*Indrāni*), 1904 m. liet. past. 1931, 1942, 1957 m.
* Ugnyje (*Ugunī*), 1905 m.
* Šeštadienio vakaras (*Sestdienas vakars*), 1908 m.
* Vagys (*Zagļi*) past. 1908 m. , liet. 1909 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Latvijos literatūra
2. ↑   Silvestras Gaižiūnas Visuotinė lietuvių enciklopedija, III t.

Nuorodos
--------

Janio Rozantalio ir Rudolfo Blaumanio muziejus anglų kalba
|  |
| --- |
| Marinella  gr. Μαρινέλλα |
|  
Marinella 2022 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Kyriaki Papadopoulou |
| Dar žinoma | Marinella |
| Gimė | 1938 m. gegužės 20 d. (85 metai)  Salonikai, Graikijos vėliava Graikija |
| Žanrai | folk, laïko, bliuzas, rebetiko |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1957–dabar |

**Kyriaki Papadopoulou** (gr. Κυριακή Παπαδοπούλου), žinoma kaip **Marinella** (gr. Μαρινέλλα; g. 1938 m. gegužės 20 d. Salonikuose, Graikijoje) – populiari graikų dainininkė.

Biografija
----------

Marinella gimė 1938 m. gegužės 20 d. Salonikų mieste, šiaurinėje Graikijoje. Jos tėvai buvo graikai pabėgėliai iš Konstantinopolio. Marinella buvo ketvirtas ir jauniausias vaikas šeimoje. Nuo ketverių metų dainavo radijo laidoje „Pediki Ora". Ji taip pat vaidino daugybėje vaikų teatro spektakliuose.

1957 metais atlikėja įrašė pirmąją dainą „Nitsa, Elenitsa". Jos karjeros pradžia buvo pažymėta bendradarbiaujant su dainininku Stelios Kazantzidis. Kartu jie tapo tų metų geriausiu duetu Graikijoje, kuris iki šiol yra sėkmingas. Duetas koncertavo Salonikuose, Atėnuose, taip pat gastroliavo Vokietijoje ir Jungtinėse Amerikos Valstijose.

Marinella yra yra pirmoji Graikijos atstovė Eurovizijos dainų konkurse. 1974 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Braitone, atlikėja su daina „Krassi, Thalassa ke t’agori mou" tarp 17 dalyvių užėmė 11 vietą.

1984 m. Marinella išleido albumą „Megales stigmes" (gr. Μεγάλες στιγμές). Albumo dainos yra išgarsinusios tokius atlikėjus kaip Manos Loïzos, Dionysis Savvopoulos, Manos Hatzidakis ir kt.

1998 m. Marinella koncertavo Atėnuose, kur atliko didelio pasisekimo tapusias dainas. Koncerte, vykusiame 1999 metais Mažajame olimpiniame stadione Atėnuose, tapo labai sėkmingu, jame dalyvavo daugiau kaip 25 000 žmonių. 2003 m. atlikėja bendradarbiavo su Giorgos Dalaras. Abu koncertavo Atėnuose ir Salonikuose, taip pat užsienyje. Turas, pavadinimu „Mazi" (liet. *Kartu*) sulaukė didžiulės sėkmės, o išleistas gyvo garso albumas šalyje tapo platininiu.

Nuorodos
--------

* Marinella svetainėje *Discogs*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**–** |  **Graikijos atstovė Eurovizijoje**1974 | Po to:**Mariza Koch  *„Panagia Mou, Panagia Mou"*** |
| Būdviečių senosios kapinės |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Būdviečių senosios kapinėsBūdviečių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°50′40″š. pl. 21°20′30″r. ilg.﻿ / ﻿55.844326°š. pl. 21.341713°r. ilg.﻿ / 55.844326; 21.341713Koordinatės: 55°50′40″š. pl. 21°20′30″r. ilg.﻿ / ﻿55.844326°š. pl. 21.341713°r. ilg.﻿ / 55.844326; 21.341713 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Žalgirio seniūnija |
| Plotas | 0,19 ha |
| Naudotas | XVI – XIX a. |
| Žvalgytas | 1991, 1995 m. |
| Registro Nr. | 24246 (L579) |

**Būdviečių senosios kapinės**, vadinamos **Markapiais, Senkapiais, Kapeliais** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 22490, senas registro kodas L579) – neveikiančios kapinės pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Būdviečiuose (Žalgirio seniūnija), 1,65 km į šiaurę nuo Jokūbavo kryžkelės, 0,4 km į šiaurės vakarus nuo Pababrūnės upelio, Kūlupio miško šiauriniame pakraštyje.

Kapinės
-------

Įrengtos upelio dešiniajame krante esančioje kalvelėje. Stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 55 m ilgio, 40 m pločio, apjuostos grioviu ir žemių pylimu. Paviršiuje gausu buvusių bulviarūsių duobių, kuriose mėtosi žmonių kaulų fragmentai. Viduryje guli dviejų medinių kryžių ir koplytėlės liekanos. Teritorija apaugusi spygliuočių mišku. Laidojimo žymių nesimato.

Teritorijos plotas – 0,19 ha, perimetras – 176 m.

Istorija
--------

Veikė XVI – XIX a. vadinamos Markapiais, Kapeliais, Senkapiais. Nuo seno kapinių centre stovėjo koplytėlė su Marijos, pamynusios žaltį, ir 2 angelų skulptūromis, o už jos – pora aukštų, medinių, monumentalių kryžių, kurie paskutinį kartą atnaujinti 1936 m. Tarpukariu kapines juosė ant pylimo pastatyta statinių tvora. 1949 m. pradėjus kapinėse kasti bulviarūsius, duobėse buvo aptinkama žmonių kaulų.

1991 m. žvalgė Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 1974 ir 1995 m. kartografuotos.

1997 m. registruotos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L579), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). – Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983. – L. 182
2. ↑  Kultūros vertybių registras: Būdviečių k. senosios kapinės

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. – Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976
Koordinatės: 54°17′13″š. pl. 23°19′46″r. ilg.﻿ / ﻿54.28706°š. pl. 23.329516°r. ilg.﻿ / 54.28706; 23.329516

 *Kitos reikšmės – Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia.*

|  Būdviečio Jėzaus Nazariečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Lazdijų |
| **Savivaldybė** | Lazdijų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Būdvietis |
| **Adresas** | Bažnyčios g. 5 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1906 m. |

**Būdviečio Jėzaus Nazariečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Būdviečio kaime, Lazdijų rajone, 4 km į šiaurę nuo Lenkijos sienos.

Istorija
--------

Būdvietyje 1820 m. pastatyta vieša koplyčia. Ji 1831 m. turėjo nuolatinį kunigą. Vėliau kurį laiką jo nebuvo. 1885 m. paskirtas nuolatinis. Kunigo Vladislovo Palukaičio rūpesčiu nuo 1895 m. pradėta giedoti lietuviškai. Kunigas Jonas Grajauskas 1906 m. pastatė medinę koplyčią. Ji 1917 m. tapo filija. 1920 m. įkurta parapija. Iki 1936 m. pristatyta zakristija ir prieangis su 2 bokštais. Klebonas J. Marčiukonis 1947 m. pasitraukė į pogrindį, 1949 m. mirė slėptuvėje.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudiško stiliaus, turinti barokui būdingų bruožų. Ji stačiakampio plano, darnių proporcijų, dvibokštė, su trišone apside. Pagrindinio fasado trikampis frontonas su kryžiumi įrėmintas dviejų keturkampio pagrindo bokštų. Bokštai su stačiakampėmis garsinėmis angomis, dengtomis medinėmis horizontaliomis žaliuzėmis, dengti piramidiniais keturšlaičiais stogais, užsibaigiantys postamentais su ornamentuotais kryžiais. Virš presbiterijos ir dvišlaičio bažnyčios stogo centre iškilę daugiakampiai bokšteliai su barokiniais šalmais ir ornamentuotais kaltiniais kryžiais. Geometriniai langų ir durų skaidymai suteikia dekoratyvumo fasadams. Apsidėje įstatyti į kvadratus sudalinti siauri stačiakampiai langai ir pusapskritimio formos dekoratyvus švieslangis. Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis. Šventoriaus tvora medinių statinių.

Šventoriuje stovi iš raudonų plytų sumūryta mauzoliejinė koplyčia, kurioje palaidota Prapuntų dvarininko Kristupo Hertyk žmona Sofija (lentoje įrašas „mirusi 1850 m. liepos 4 d."). Šventoriuje yra 1989 m. perlaidoto Būdviečio klebono kankinio Juozapo Marčiukonio (1914-1950) kapas.

* Nuo kelio pusės
* Galinė dalis su langais
* Šventoriaus mauzoliejus
* Kryžius ant bokšto

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Sakrali Lietuva. Būdviečio Jėzaus Nazaretiečio Bažnyčia
2. ↑  Benjaminas Kaluškevičius. Juozapas Marčiukonis – kunigas, poetas, kankinys

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Būdviečio Jėzaus Nazariečio bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Būdviečio Jėzaus Nazariečio parapija (dekanato inf.)
Koordinatės: 54°8′12″ š. pl. 23°41′4″ r. ilg.﻿ / ﻿54.13667°š. pl. 23.68444°r. ilg.﻿ / 54.13667; 23.68444

**Rūdos-Šlavantų miškai** – miškų masyvas pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, 1 km į šiaurę nuo Veisiejų. Priklauso Veisiejų miškų urėdijai (Veisiejų girininkijai). Apima 22,9 km² plotą.

Masyvą sudaro Šlavantų, Rūdos, Porumbų, Babrų, Liubelių miškai. Būdingas kalvotas paviršius. Dirvožemiai jauriniai mažai sujaurėję smėliai, kai kur – vėlėniniai jauriniai priesmėliai. Gausu ežerų – Šlavantas, Šlavantėlis, Giluišis, Balsis, Liūnelis, Liubelis, Ešerinėlis, Bliūdelis, miško pakraštyje telkšo Vernijis.

Medynai:

* pušynai: 84 %
* beržynai: 9 %
* eglynai: 3 %
* juodalksnynai: 3 %
* skroblynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 61 % medynų, pusamžiai medžiai 37 %, pribręstantys 2 %.

Miškuose nemaža vaistinių augalų, grybų, uogų. Beveik visas miškas patenka į Veisiejų regioninį parką, yra Balsio kraštovaizdžio draustinis.

Prie Šlavanto ežero stūkso Šlavantų piliakalnis. Vakariniu pakraščiu praeina kelias  **134**  Leipalingis–Lazdijai–Kalvarija . Rūdos-Šlavantų miškuose įsikūrę kaimai: Čivonys, Kalveliai, Babrai, Bebrai, Šlavantai, Gegutė, Kanaukai, Stankūnai, Jakonys, Rūda.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rūdos–Šlavantų miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 588
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Montserrat Caballé** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1933 m. balandžio 12 d.Barselona |
| Mirė | 2018 m. spalio 6 d. (85 metai)Barselona |
| Tautybė | ispanė |
| Sutuoktinis (-ė) | Bernabé Martí |
|  |
| Veikla | operos solistė |
|  |
| Alma mater | 1954 m. Superior de Música del Liceu konservatorija |

**Montserrat Caballé** (visas vardas **Maria de Montserrat Viviana Conceptio Caballé i Folc**) (1933 m. balandžio 12 d. Barselonoje – 2018 m. spalio 6 d. Barselonoje) – Ispanijos operos solistė, sopranas. Per visą karjerą M. Caballe atliko vaidmenis žymiausiuose operos pastatymuose, tarp kurių išskiriami tokie kūrėjai kaip Džoakinas Rosinis, Vincenzo Bellini, Gaetano Donizetti ir Džiuzepė Verdis.

Caballe gimė 1933 m. Barselonoje. 1954 m. ji aukso medaliu baigė muzikos konservatoriją.

Darbas su F. Mercury
--------------------

Solistė atliko begalę įsimintinų pasirodymų operos scenoje. Retas atvejis sopranės karjeroje buvo 1988 m. darbas su popdainininku, grupės Queen lyderiu Freddie Mercury. Jie kartu įrašė albumą Barcelona. Idėja įrašyti šį albumą Freddie kilo po to, kai Barselona buvo paskirta tapti olimpinių žaidynių rengėja. Montserrat Caballé buvo pasirinkta kaip gyvenanti šiame mieste. Pagrindinė albumo daina „Barcelona" buvo atliekama per oficialų olimpinių žaidynių atidarymą. Tai buvo paskutinis paties Freddie įrašytas albumas prieš jo mirtį 1991 m. lapkričio 24 d.

1999 m. dainą „Barcelona" Caballe atliko gyvai prieš tų metų UEFA Čempionų lygos finalines rungtynes Camp Nou stadione.

Šeima
-----

Caballe 1964 m. ištekėjo už Bernabé Martí. Jų dukra Montserrat Martí Caballé taip pat yra operos sopranas.
**Matematinė biologija** yra tarpdisciplininė mokslo sritis, kuri apima biologiją, mediciną ir biotechnologiją. Sritis gali būti minima kaip matematinė biologija arba biomatematika, kad pabrėžtų matematinę pusę arba teoretinę biologiją.

Matematinė biologija įtraukia tokias pagrindines posrites:

* Biologinis matematinis modeliavimas
* Sudėtingų sistemų biologija
* Bioinformatika
* Skaitmeninis biomodeliavimas

Biologijoje jau yra taikomos tokios matematikos sritys: algebra, tikimybių teorija, statistika, tiesinė algebra, abstrakčioji algebra, grafų teorija, kombinatorika, algebrinė geometrija, topologija, dinaminės sistemos, diferencialinės lygtys ir kodavimo teorija.

Viena iš pirmųjų knygų apie matematinę biologiją pasirodė 1917 m. (Kembridžas), jos autorius d’Arsis Tompsonas.[1]

Svarba ir taikymas
------------------

Matematikos taikymas biologijoje turi ilgą istorija, tačiau tik nesenai buvo kulminacija šioje srityje. Tai lėmė:

* milžiniškas informacijos rinkinių kiekis dėka genomo tyrimų,
* matematikos įrankių, tokių kaip chaoso teorija, vystymasis, kurie padeda suprasti sudėtingus, netiesinius biologinius mechanizmus.
* padidėjusi kompiuterių galia, kuri leidžia atlikti įvairias simuliacijas.

  

### Populiacijų biologija

Daug populiacijos modelių teigia, kad jų populiacijos dydis yra pastovus. Buvo atlikta nemažai darbų populiacijų modelių kūrime, vieni žymiausių Tomo Maltuso eksponentinio augimo dėsnis ir Lotkos-Volteros lygtys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  GLAZERIS, Rolandas. *Biologija kitu požiūriu.* Vilnius: Mokslas, 1983, 29 p.
| Monterotondasit. *Comune di Monterotondo* |
| --- |
| *Monterotondo katedra* |
|  |
| 

MonterotondasMonterotondas

42°03′00″ š. pl. 12°37′00″ r. ilg.﻿ / ﻿42.05000°š. pl. 12.61667°r. ilg.﻿ / 42.05000; 12.61667﻿ (Monterotondas)Koordinatės: 42°03′00″ š. pl. 12°37′00″ r. ilg.﻿ / ﻿42.05000°š. pl. 12.61667°r. ilg.﻿ / 42.05000; 12.61667﻿ (Monterotondas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Lacijus Lacijus |
| **Provincija** | Romos provincija |
|  |
| **Meras** | Mauro Alessandri |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 39 588  |
| **Plotas** | 40,54 km² |
| **Tankumas** (2010) | 977 žm./km² |
| **Altitudė** | 165 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 00015, 00016 |
| **Tel. kodas** | 06 |
| **Tinklalapis** | www.comune.monterotondo.rm.it |
|  **Vikiteka** | Monterotondas |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Pilypas ir Juozapas |

**Monterotondas** (it. *Monterotondo*) – Italijos miestas Romos provincijoje, Lacijuje.

Istorija
--------

Pasak kai kurių istorikų, Monterotondas yra sabinų miesto Ereto įpėdinis, nors jis atsirado X-XI a. visai kitoje vietoje. Pavadinimas atsirado viduramžiais iškraipius *Mons Eretum*.

Viduramžiais miestas buvo abipus Via Salaria, tad buvo svarbus Romos gynybai. Iš pradžių jis priklausė Kapoči šeimai, kuri XII a. pardavė miestą Orsiniams, kurie jį išlaikė iki XVII a. 1432 m. Monterotondą užėmė karo vadas Niccolò Fortebraccio, o 1485 m. jį padegė Orsiniai.

1634 m. miestą įsigijo Barberiniai ir jį išplėtė, pastatė katedrą 1639 m. Romą ir Monterotondą sujungė geležinkelis 1864 m. balandžio 28 d.

1943 m. kai Italija pasidavė sąjungininkams, miestą nesėkmingai bandė užimti 800 vokiečių parašiutininkų.
| Tekimanasangl. *Techiman* |
| --- |
| 

TekimanasTekimanas

7°34′38″ š. pl. 1°55′45″ v. ilg.﻿ / ﻿7.57722°š. pl. 1.92917°r. ilg.﻿ / 7.57722; 1.92917﻿ (Tekimanas)Koordinatės: 7°34′38″ š. pl. 1°55′45″ v. ilg.﻿ / ﻿7.57722°š. pl. 1.92917°r. ilg.﻿ / 7.57722; 1.92917﻿ (Tekimanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Ganos vėliava Gana |
| **Regionas** | Brongų–Ahafų regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 104 212  |

**Tekimanas** (angl. *Techiman*) – miestas vidurio Ganoje, Brongų–Ahafų regione. Gyventojų 104 tūkst. (2013 m. duomenys). Miestas įsikūręs istorinių prekybos maršrutų kryžkelėje, prie Tano upės, 100 km į šiaurę nuo Kumasio. Yra plentas į Sunjanį.

Istorija
--------

Akanai, pasak jų žodinės tradicijos, migravo iš Tekimano prie vandenyno pakrantės ir 1252 m. sukūrė Mankesimo karalystę (dab. Vidurio regionas). Po to, kai 1723 m. Bono valstybės sostinę Bono Mansą užgrobė Ašančių imperija, 1740 m. buvo sukurta Bono-Tekimano valstybė, pavaldi Ašančių imperijai.

Miestai partneriai
------------------

* Jungtinės Amerikos Valstijos Tuskalūza, JAV

Šaltiniai
---------

1. 1 2   Archyvuota kopija 2008-06-16 iš Wayback Machine projekto.