recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°26′07″š. pl. 25°28′13″r. ilg.﻿ / ﻿55.4353°š. pl. 25.4703°r. ilg.﻿ / 55.4353; 25.4703

|  Pakalnių Švč. Trejybės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Utenos |
| **Savivaldybė** | Utenos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pakalniai |
| **Adresas** | Taikos g. 6A |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2000 m. |

 *Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*
**Pakalnių Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pakalnių kaime, 11 km į pietryčius nuo Utenos, Vidinksčio ežero pietiniame krante.

Bažnyčios vidinė erdvė

Istorija
--------

Pakalnių dvaro savininkas Antanas Kulieša apie 1762 m. pastatė medinę bažnyčią. Jos vietoje kunigas Jurgis Kazlauskas su parapijiečiais 1906 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Leliūnų parapijos filija. 1928 m. įsteigta parapija.

2000 m. balandžio 25 d. bažnyčia sudegė. Klebono K. Balsio, parapijiečių ir rėmėjų pastangomis per dvejus metus pastatyta nauja bažnyčia (arch. Kazys Tamošėtis). Kertinį akmenį tuomet padėjo Seimo pirmininkas prof. Vytautas Landsbergis, o pašventino vysk. J. Preikšas.

Architektūra
------------

Medinė bažnyčia buvo sudėtingos kompozicijos, nepanaši į tradicinę, su trisiene apside, 2 bokšteliais, žemesnėmis zakristijomis. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Tvoros kampe stovi triaukštė medinė varpinė.

XX a. pradžioje priešais bažnyčią pastatyta tinkuota, baltai dažyta mūrinė triaukštė koplytėlė. Jos atvirose aukštų nišose įkomponuotos nemažos medinės skulptūros: Nukryžiuotojo, Lurdo Marijos, šv. Juozapo 1971 m. įrašytos į dailės objektų sąrašą. Pakalnių kapinėse XX a. pradžioje pastatytas Antano Deveikio stogastulpis. Jam suirus, 1987 m. Stasys Karanauskas stogastulpį atkūrė.

Galerija
--------

* Bažnyčios profilis (nuo gatvės pusės)Bažnyčios profilis (nuo gatvės pusės)
* Vaizdas į balkonąVaizdas į balkoną
* Bažnyčios interjerasBažnyčios interjeras
* Senosios bažnyčios nuotraukaSenosios bažnyčios nuotrauka
* Išlikusių daiktų iš sudegusios bažnyčios ekspozicijaIšlikusių daiktų iš sudegusios bažnyčios ekspozicija
* Šventoriuje palaidotas bažnyčios statytojas J. KazlauskasŠventoriuje palaidotas bažnyčios statytojas J. Kazlauskas
* Grafų Pliaterių antkapiai šventoriujeGrafų Pliaterių antkapiai šventoriuje

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2006-02-03 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pakalnių Švč. Trejybės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Pakalnių parapija Archyvuota kopija 2010-06-20 iš Wayback Machine projekto.
| **Vincas Kęstutis Babilius** |
| --- |
| Gimė | 1937 m. liepos 23 d.Kaunas |
| Mirė | 2003 m. spalio 24 d. (66 metai)Vilnius |
| Tėvas | Vincas Babilius |
| Sutuoktinis (-ė) | Joana Babilienė |
| Vaikai | Vytautas, Vincas |
|  |
| Veikla | politinis veikėjas, inžinierius, verslininkas |
| Partija | Tėvynės Sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1959 m. Kauno politechnikos institutas |

**Vincas Kęstutis Babilius** (1937 m. liepos 23 d. Kaune – 2003 m. spalio 24 d. Vilniuje) – Lietuvos politinis veikėjas, inžinierius, verslininkas.

Biografija
----------

1954–1959 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Mašinų gamybos fakultete. Įgijęs inžinieriaus-mechaniko specialybę dirbo Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos cecho viršininku. 1962 m. rugsėjo mėn. paskirtas Vilniaus elektros matavimo technikos gamyklos vyriausiuoju inžinieriumi, 1982–1996 m. šios įmonės generalinis direktorius.

1996 m. gruodžio mėn. – 1999 m. birželio mėn. konservatoriaus Gedimino Vagnoriaus vadovaujamoje Vyriausybėje – LR ūkio ministras. Taip pat buvo Lietuvos pramonininkų konfederacijos viceprezidentu, „Litimpeks" banko tarybos pirmininku.

Nuorodos
--------

1. ↑   Archyvuota kopija 2007-05-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Antanas Zenonas Kaminskas** | **Lietuvos Ūkio ministras**1996–1999 m. | Po to:**Eugenijus Maldeikis** |
| Klaipėdos apskrities Ievos Simonaitytės viešoji biblioteka |
| --- |
|  |
|  |
| **Įkurta** | 1950 m. |
| **Vieta** | H. Manto g. 25, Klaipėda |
| **Interneto svetainė** |  |

**Klaipėdos apskrities Ievos Simonaitytės viešoji biblioteka** – pagrindinė biblioteka Klaipėdos apskrityje. Didžiausia Vakarų Lietuvoje. Įsikūrusi adresu H. Manto g. 25, Klaipėda.

Bibliotekos ąžuolas – gamtos paveldo objektas šalia I. Simonaitytės bibliotekos

Istorija
--------

Biblioteka įkurta 1950 m. buvusios Klaipėdos miesto bibliotekos vietoje (pirklio H. Gerlacho name) kaip Klaipėdos srities biblioteka. 1953 m. tapo Klaipėdos viešąja biblioteka, 1979 m. jai suteiktas rašytojos Ievos Simonaitytės vardas. 1995 m. biblioteka tapo apskrities biblioteka.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Bibliotekos ąžuolas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Klaipėdos apskrities Ievos Simonaitytės viešoji biblioteka(parengė MELC). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-02-21).
2. ↑  Apie mus. Klavb.lt (tikrinta 2022-02-01).

Nuorodos
--------

* Bibliotekos svetainė
| **Vincas Gudukas** |
| --- |
| Gimė | 1947 m. balandžio 14 d.Alytaus raj. |
| Mirė | 2016 m. vasario 20 d. (68 metai)Lazdijų rajonas |
| Tėvas | Vincas Gudukas |
| Motina | Ona Dvareckaitė |
| Sutuoktinis (-ė) | Jadvyga Liutvinaitė |
| Vaikai | Marijus, Evaldas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Nepartinis. |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Vilniaus universitetas |
| Doktorant. vadovas | Deržavinas Valteris Michailovičius, Višnevskis Eugenijus Leonidovičius |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 
* 1992 m. Sausio 13-osios atminimo medalis;
* 2005 m. Vyčio Kryžiaus ordino medalis.

 |

**Vincas Gudukas** (1947 m. balandžio 14 d. Alytaus raj. – 2016 m. vasario 20 d.) – Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1965 m. baigė Merkinės vidurinę mokyklą, 1972 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, urologas, medicinos mokslų daktaras, karo mokslų kandidatas, docentas, aukščiausios klasės karo chirurgas-urologas (1979 m. Maskva), pirmos kategorijos vaikų chirurgas (1982 m. Vilnius), Vilniaus universiteto dėstytojas. Alytaus apskrities S. Kudirkos ligoninės Konsultacijų poliklinikos gydytojas urologas.

Nepartinis. 1990–1995 m. Alytaus rajono tarybos deputatas, sveikatos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas. 1995–1997 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys, administracinės komisijos pirmininkas. 1997–2000 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys, 1997–2000 m. Alytaus rajono savivaldybės meras ir mero pavaduotojas.

Lietuvos Atsargos karininkų sąjungos narys, medicinos tarnybos dimisijos pulkininkas (2012-04-24). Sklandymo sporto meistras (1979 m. Maskva), atliko 127 šuolius su parašiutu ir 4 eksperimentinius šuolius su katapulta iš 10 000 ir 15 000 metrų aukščio.

Sutuoktinė Jadvyga, vaikai Marijus, Evaldas.

Mirė 2016 m. vasario 20 d. dalyvaujant pėsčiųjų žygyje Lazdijų rajone. Pirminiais duomenimis sustojo širdis.

Įvertinimas
-----------

* 1992 m. Sausio 13-osios atminimo medalis;
* 2005 m. Vyčio Kryžiaus ordino medalis;
* 2008 m. S. Dariaus ir S. Girėno atminimo medalis;
* 2016 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis.

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Plečkaitininkai** – Lietuvos socialdemokratų emigrantų grupuotės, veikusios Lenkijoje, Latvijoje ir Vokietijoje 1927–1939 m. ir siekusios nuversti tautininkų režimą.

Istorija
--------

Plečkaitininkų ištakos – 1927 m. rugsėjo 8-9 d. vykęs sukilimas Tauragėje, nukreiptas prieš 1926 m. gruodžio 17 d. perversmo organizatorius, taip pat nepavykę sukilimai Alytuje ir Vilkaviškyje. Prie sukilimų organizavimo aktyviai prisidėjo socialdemokratas, III Seimo narys Jeronimas Plečkaitis, kuris ir davė vardą į emigraciją pasitraukusiems ir burtis ėmusiems minėtų sukilimų prieš nedemokratinį tautininkų režimą dalyviams, daugiausia kairiųjų, socialdemokratinių pažiūrų.

Lietuvių politiniais emigrantais susidomėjo Lenkijos valdžia, pasiūliusi jiems paramą. 1927 m. pabaigoje bandyta formuoti karinį plečkaitininkų junginį, kuris su Lenkijos kariuomenės parama būtų nuvertęs Antano Smetonos ir Augustino Voldemaro režimą. Dalyvaujant pačiam Juzefui Pilsudskiui buvo aptarinėjamos praktinės Lenkijos karinės akcijos, atvedant į valdžią Lietuvoje plečkaitininkus, detalės. Tačiau plečkaitininkai turėjo pernelyg silpną palaikymą Lietuvoje, kad Lenkija ryžtųsi tokiam žingsniui.

Nuo 1928 m. viena iš plečkaitininkų veiklos krypčių tapo terorizmas. Jis buvo nukreiptas tik prieš Lietuvos policiją ir jos slaptuosius agentus, nors iš pradžių aptarinėti planai nužudyti Povilą Plechavičių ir Augustiną Voldemarą. Teroristinių aktų buvo įvykdyta nedaug, kur kas daugiau plečkaitininkai nuveikė, kurdami pogrindinį tinklą Lietuvoje ir platindami savo emigracijoje leidžiamą literatūrą.
**Sezoninis darbas** - darbas, atliekamas tam tikru periodu (sezonu), o ne visus metus. Pvz. sezoniniai darbai paplitę Šiaurės Europos kurortuose, kadangi juose darbo paklausa padidėja (dažniausiai - vasarą) ir sumažėja (arba kone visai išnyksta) tam tikru periodu, laikotarpiu (pvz. žiemą). Sezoniniams darbams atlikti gali būti sudaroma sezoninio darbo sutartis[1].

Lietuva
-------

Sezoniniais vadinami darbai, kurie dėl gamtinių ir klimato sąlygų dirbami ne visus metus, o tam tikrais periodais (sezonais), ne ilgesniais kaip 8 mėnesiai (vienas po kito einančių 12 mėnesių laikotarpiu), ir yra įtraukti į sezoninių darbų sąrašą (LR DK 112 str. 1 d.). Sezoninių darbų sąrašą, sezoninės darbo sutarties sudarymo, pakeitimo ir nutraukimo, taip pat darbo ir poilsio laiko ir darbo apmokėjimo ypatybes remdamasi LR DK, nustato LR Vyriausybė[2].

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR darbo kodekse (LR DK) sezoninio darbo sutartis yra netinkamai įvardinta (t. y. ji minima kaip *sezoninė darbo sutartis*): turėtų būti *sezoninio*, kadangi *sezoninis* yra **darbas**, o **ne** sezoninė **sutartis**...
2. ↑  LR darbo kodeksas (2009-12-21 redakcija)
**Csaba László**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1964 m. vasario 13 d. (58 metai) |
| Gimimo vieta | Odorhėju Sekujeskas, Rumunija |
| Ūgis | 1,80 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
|  | Progresul OdorheiFC Unirea Cristur |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1982–1984   1988–19891989–19901990–1991 | Szekelyudvarhely FC SpVgg Oberaussen TuS Grevenbroich Ford Niehl Köln Bayer 05 UerdingenVolán FCBVSC Budapest |  |
|  Treniruotos komandos |
| 2004-20052004-200520062006-20082008-20102010-20112012-2013 | Ferencvárosi TCVengrija *(Trenerio padėjėjas)* FC Sopron Uganda Uganda Heart of Midlothian FCR. Charleroi SCLietuva Lietuva |
|  |

**Čaba Laslo** (*Csaba László*; g. 1964 m. vasario 13 d. Odorhėju Sekujeskas, Hargitos apskritis, Rumunija) – yra vengrų futbolo treneris, buvęs futbolininkas.

Žaidėjo karjera
---------------

László žaidė keliose Rumunijos, Vengrijos ir Vakarų Vokietijos įskaitant KFC Uerdingen 05, Volan FC *(iširęs)*, Budapesti VSC klubuose. Būdamas 27 metų, dėl kelio traumos, baigė futbolininko karjerą.

Trenerio karjera
----------------

Trenerio karjerą pradėjo Vokietijos BW Kerpen klube. Vėliau treniravo Tus Grevenbroich ir Borussia VfL Mönchengladbach. 2004 m. buvo Vengrijos vyrų futbolo rinktinės Lothar Matthaus trenerio asistentas.

Csaba László turi UEFA trenerio sertifikatą.

### Hearts FC

2008 m. liepos 11 d. buvo paskirtas Škotijos Premier lygos Heart of Midlothian FC klubo treneriu. Prieš tai dvejus metus treniravo Ugandos vyrų futbolo rinktinę. 2008–2009 m. sezone su nauju treneriu Edinburbo Hearts klubas Škotijos lygoje sezoną baigė treti. Tai leido klubui žaisti UEFA Europos lygoje. Škotijos Premier lyga ir Škotijos futbolo rašytojų asociacija išrinko László Škotijos metų treneriu. 2010 m. sausio mėnesį buvo atleistas. Jo vieta užėmė buvęs Hearts komandos treneris Jim Jefferies.

### Lietuvos futbolo rinktinė

Nuo 2012 m. treniravo Lietuvos nacionalinę futbolo rinktinę. Jam treniruojant, rinktinė pasiekė 2 pergales (abi prieš Lichtenšteiną), pasiekė 4 lygiąsias ir patyrė 10 pralaimėjimų. 2013 m. rugsėjį sutartis su treneriu buvo nutraukta.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Vedęs, turi du vaikus. Kalba rumunų, vengrų, vokiečių ir anglų kalbomis. 1984 m. gavęs turistinę vizą, su savo dėde pabėgo į vakarus.

Pasiekimai
----------

* 2004 m. Vengrijos metų treneris
* 2008–2009 m. sezono Škotijos metų treneris

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Severobaikalskas*Северобайкальск* |
| --- |
|        |
| *Geležinkelio stotis* |
|  |
| 

SeverobaikalskasSeverobaikalskas

55°38′0″ š. pl. 109°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.63333°š. pl. 109.31667°r. ilg.﻿ / 55.63333; 109.31667﻿ (Severobaikalskas)Koordinatės: 55°38′0″ š. pl. 109°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.63333°š. pl. 109.31667°r. ilg.﻿ / 55.63333; 109.31667﻿ (Severobaikalskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Buriatija Buriatija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1974 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 24 209  |
| **Altitudė** | 500 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Severobaikalskas |

**Severobaikalskas** (rus. *Северобайкальск*, bur. *Хойто-Байгал*) – miestas Rusijoje, šiaurės Buriatijoje, prie šiaurės vakarinio Baikalo ežero kranto. Įsikūręs 440 km į šiaurės vakarus nuo Ulan Udės, 20 km į pietvakarius nuo Nižneangarsko, netoli Tyjos upės žiočių. Geležinkelio stotis prie Baikalo–Amūro magistralės, uostas (keleivinis laivas į Baikalo gyvenvietę). Verčiamasi geležinkelių aptarnavimu, medienos apdirbimo, žuvies perdirbimo, statybinių medžiagų gamybos pramone, turizmu. Veikia jūrinė mokykla.

Istorija
--------

Gyvenvietė įkurta 1974 m. pradėjus statyti Baikalo–Amūro magistralę. 1980 m. Severobaikalskui suteiktas miesto statusas. XX a. pab. gyventojų skaičius ženkliai krito (1980 m. ~35 tūkst. 2014 m. – 24 tūkst.).

* Miesto centrasMiesto centras
* Geležinkelio stotisGeležinkelio stotis
* UostasUostas
Buveinė
**Lietuvos Respublikos teisėjų asociacija** (**LRTA**) – Lietuvos teisėjų profesinės savivaldos susivienijimas, įkurtas 1993 m. Būstinė Vilniuje, Gedimino 40/1.

Veikla
------

Nariai yra LR bendrosios kompetencijos, administracinių teismų (pvz. LVAT) ir LR Konstitucinio Teismo teisėjai. 633 nariai (2007 m.; 2001 m. - 568 nariai). 

Pagrindinės institucijos – Visuotinis narių suvažiavimas, valdyba, pirmininkas, revizijos komisija. Nuo 1997 m. Lietuvos Respublikos teisėjų asociacija yra Tarptautinės teisėjų asociacijos (angl. *International Association of Judges*) ir Europos teisėjų asociacijos (angl. *European Association of Judges*) narė.

LRTA puoselėja ir plėtoja teismo ir teisėjų nepriklausomumą, savivaldą, gina teisėjų teises, bendradarbiauja su teisininkų organizacijomis Lietuvoje ir kitose šalyse, dalyvauja rengiant bei tobulinant teisės aktus, susijusius su teismo ir teisėjų veikla, puoselėja savo korporacijos tradicijas, dalyvauja teisėjų profesinio tobulinimo veikloje – rengia konferencijas, seminarus teisėjams.

Pirmininkai
-----------

* 1993–1997 m. Vytautas Masiokas
* 1997–2006 m. Virgilijus Valančius
* 2006–2009 m. Vytas Milius
* 2009–2012 m. Albertas Milinis
* Nuo 2012 m. Ramūnas Gadliauskas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytas Milius. *Lietuvos Respublikos teisėjų asociacija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 318 psl.

Nuorodos
--------

* Lietuvos Respublikos teisėjų asociacijos tinklalapis Archyvuota kopija 2009-11-23 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Severomorskas*Североморск* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

SeveromorskasSeveromorskas

69°04′0″ š. pl. 33°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿69.06667°š. pl. 33.41667°r. ilg.﻿ / 69.06667; 33.41667﻿ (Severomorskas)Koordinatės: 69°04′0″ š. pl. 33°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿69.06667°š. pl. 33.41667°r. ilg.﻿ / 69.06667; 33.41667﻿ (Severomorskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Murmansko sritis Murmansko sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1869 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 50 076  |
| **Altitudė** | 31 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Severomorskas |

**Severomorskas** (rus. *Североморск*) – miestas Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalyje, 25 km į šiaurės rytus nuo Murmansko, Kolos įlankos pakrantėje; uždaras administracinis teritorinis darinys. Svarbus, žiemą neužšąlantis, karinio laivyno uostas. Geležinkeliu ir automagistrale sujungtas su Murmansku. Laivų statybos ir remonto, maisto (mėsos, pieno, duonos), statybų pramonė. Yra miesto ir laivyno muziejus, gausu paminklų įvairiems karo didvyriams.

Istorija
--------

1896 m. čia įkurtas nedidelis žvejų kaimas ***Vaenga*** (*Ваенга*). 1926 m. įsikūrė miškų ruošos darbininkų gyvenvietė. 1933 m. ūkinė veikla uždrausta, pradėtas statyti karinio laivyno uostas. Po karo statybos Vaengoje tęstos, persikėlė šiaurės laivyno administracija. 1951 m. suteiktas miesto statusas ir Severomorsko pavadinimas. Nuo 1996 m. tapo uždaruoju miestu (dėl stambios karinio jūrų laivyno bazės).

Galerija
--------

* Miesto vaizdasMiesto vaizdas
* Laivyno bazėLaivyno bazė
* Raketa–paminklasRaketa–paminklas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Plentiniai dviračiai** – jais varžomasi dviračių plento lenktynėse, įskaitant Tour de France ir kitose UCI Pasaulio taurės varžybose. Jų konstrukciją reglamentuoja Tarptautinė dviratininkų organizacija (pranc. *Union Cycliste Internationale, UCI*). Taip siekiama, kad sportininkai varžytųsi vienodomis sąlygomis.

Ypatumai
--------

Varžyboms skirtas plento dviratis.
Plento dviračiai yra skirti greitam važiavimui. Jie turi didelius ratus (28 colių), jų padangos yra labai siauros ir neturi jokio protektoriaus. Šios ratų savybės leidžia pasiekti didelį greitį, tačiau padangas ir ratlankius gali lengvai pažeisti maža kliūtis ant kelio. Dviračio rėmas yra labai lengvas. Sėdynė iškelta aukštai, o vairuotojas sėdi pasilenkęs kuo arčiau vairo, kad būtų kuo mažesnis vėjo pasipriešinimas. Vairas siauras, jo forma primena avino ragus. Pavarų skaičius priklauso nuo dviračio paskirties. Sportiniai dviračiai dažniausiai komplektuojami su dviem žvaigždėm priekyje, mėgėjiški būna su dvejomis arba trejomis žvaigždėmis. Galinių žvaigždžių skaičius gali svyruoti nuo 8 iki 11. Kuo lengvesnis rėmas – tuo geriau. Profesionalūs plento dviračiai gaminami iš anglies pluošto.

Dviračio privalumai: 

* greitas, mažas svoris.

Dviračio trūkumai: 

* galima važiuoti tik lygiu keliu, nepatogus.
| **Severynas Nalivaikaukr. *Северин Наливайко*** |
| --- |
|  |
| Mirė | 1597 m. balandžio 21 d.Varšuva |
|  |
| Veikla | Ukrainos kazokų atamanas |
|  |
| Žinomas (-a) už | 1595–1596 m. sukilimo vadas |
|  |
|  **Vikiteka** | Severynas Nalivaika |

**Severynas Nalivaika** (ukr. *Северин Наливайко*, tikroji pavardė *Павло-Семерій Кравченко-Наливайко*, g. Gusiatine, Ternopilio sritis – m. 1597 m. balandžio 21 d. Varšuvoje) – Ukrainos kazokų atamanas, 1595–1596 m. sukilimo vadas.

Biografija
----------

Kilęs iš dvasininkų šeimos. Tarnavo Konstantinui Ostrogiškiui. 1594 m. pabėgo pas kazokus. Vadovavo kazokų grobiamiesiems žygiams į Moldaviją ir Vengriją. 1596 m. surengė sukilimą prieš Abiejų Tautų Respubliką, kuris apėmė Podolės, Voluinės žemes, dalį Kijevo žemės ir Baltarusijos. Sukilimo metu užimti Braclavas, Baras, Luckas, kiti miestai, juose išžudyti katalikai, unitai, žydai. Parašė laišką Zigmantui III Vazai, kuriame prašė atiduoti kazokams žemes tarp Pietų Bugo ir Dniestro, už tai siūlėsi tarnaiti Abiejų Tautų Respublikai. 1596 m. prie Lubnų apsuptas Lenkijos lauko etmono S. Žolkievskio kariuomenės, kazokų vyresniųjų perduotas lenkams, nugabentas į Varšuvą ir nukirsdintas.

Apie jį sukurta daug ukrainiečių tautosakos kūrinių, pasak legendos lenkai jį gyvą sudeginę variniame jautyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  '**. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 19 psl.**
Prie molberto – Claude Monet (drobės aut. Ogiustas Renuaras)
Dailininkai plenere
**Pleneras** (pranc. *plein air* 'atviras oras') – tapymas iš natūros gamtoje, tikroviškai pavaizduojant matomus vaizdus, perteikiant natūralias gamtos spalvas. Didelę reikšmę plenerinėje tapyboje turi natūralios šviesos perteikimas.

Istorija
--------

Plenerai atsirado XIX amžiaus pradžioje. Jų pradininkais laikomi anglų tapytojai-romantikai John Constable ir Richard Parkes Bonington. Taip pat didelį populiarumą ši tapybos forma tuo metu įgavo ir tarp XIX a. prancūzų tapytojų: Camille Corot, Jean-François Millet, impresionistų Pierre-Auguste Renoir, Claude Monet, Camille Pissarro ir kitų.

Tarp rusų meistrų XIX – XX amžių sandūroje plenere tapė Isakas Levitanas, Konstantinas Korovinas, Vasilijus Polenovas, Igoris Grabaris ir kt.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pleneras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Apie plenerą tarpt. žodžių žodyne
2. ↑  Stephen Adams (1997), The Barbizon School and the Origins of Impressionism, Phaidon Press, ISBN 978-0714836232
3. ↑  Auricchio, Laura (2004 m. spalio mėn.). „The Transformation of Landscape Painting in France". *Heilbrunn Timeline of Art History*.
4. ↑  Вольный воздух живописи Archyvuota kopija 2021-01-10 iš Wayback Machine projekto.
| Dzeržoniuvaslenk. *Dzierżoniów* |
| --- |
|              |
| *Miesto rotušė* |
|  |
| 

DzeržoniuvasDzeržoniuvas

50°43′41″ š. pl. 16°39′4″ r. ilg.﻿ / ﻿50.72806°š. pl. 16.65111°r. ilg.﻿ / 50.72806; 16.65111﻿ (Dzeržoniuvas)Koordinatės: 50°43′41″ š. pl. 16°39′4″ r. ilg.﻿ / ﻿50.72806°š. pl. 16.65111°r. ilg.﻿ / 50.72806; 16.65111﻿ (Dzeržoniuvas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Žemutinės Silezijos vaivadija |
|  |
| **Įkūrimo data** | XII a. |
| **Meras** | Marek Piorun |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 34 952  |
| **Plotas** | 20,1 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 1 739 žm./km² |
| **Altitudė** | 261 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 58-200 iki 58-205 |
| **Tinklalapis** | Oficiali svetainė |
|  **Vikiteka** | Dzeržoniuvas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Dzeržòniuvas |

**Dzeržoniuvas** (lenk. *Dzierżoniów*; vok. *Reichenbach* arba *Reichenbach im Eulengebirge*) – miestas pietvakarių Lenkijoje. Priklauso Žemutinės Silezijos vaivadijai. Nuo 1975–1998 m. buvo Valbžycho vaivadijoje. Dzeržoniuvo apskrities administracinis centras. Miesto plotas – 20,1 km². 34 952 gyventojai (2011 m. duomenys). Pavadintas lenkų kunigo ir mokslininko Jano Dzeržonio (lenk. *Jan Dzierżon*) garbei.

Istorija
--------

Nuo seno miestas buvo žinomas kaip *Reichenbach* (*reich* 'turtingas', 'stiprus' ir *Bach* 'srovė'), lenkų kalba – *Rychbach*. Pirmą kartą paminėtas 1258 m. vasario 13 d. Nuo 1325 m. priklausė Bohemijos karalystei. 1338 m. Maltos Ordino riteriai pastatė mokyklą ir ligoninę.
| Eva Longoria |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Eva Jacqueline Longoria |
|  |
| Gimė | 1975 m. kovo 15 d. (47 metai) |
|  |
| Šalis |  JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Gabrielė Solis,(Nusivylusios namų šeimininkės, 2004-) |
| Apdovanojimai |
| **Auksinio gaublio nominacija už geriausią aktorės vaidmenį seriale**2006 m. (serialas „Nusivylusios namų šeimininkės") |

**Eva Žakelina Langorija** (angl. *Eva Jacqueline Longoria*; g. 1975 m. kovo 15 d. Corpus Christi, Teksase) – JAV televizijos ir kino aktorė.

Ji geriausiai žinoma kaip ABC serialo „Nusivylusios namų šeimininkės" aktorė. 2007 m. visos serialo moterys atnaujino kontraktus su ABC dar ketveriems metams, per kuriuos kiekviena uždirbs po 40 milijonų dolerių.

Biografija
----------

### Jaunystė

Longoria gimė Amerikos meksikiečių šeimoje. Būdama vaiku, Eva manė, kad ji buvo įvaikinta, nes ji vienintelė iš savo brolių ir seserų turėjo tamsesnę odą ir akis. Kineziologijos mokslus baigia Teksaso A&M universitete bakalauro laipsniu. Studijuodama buvo išrinkta *Miss Corpus Christi, USA* (1998 m.). Vėliau kelias atvedė ją į Los Andželą, kur gavo darbą teatre.

### Karjera

2000 m. ji gavo pirmąją rolę televizijoje, svečio teisėmis pasirodydama seriale „Beverley Hills, 90210". Pradžia nebuvo lengva, bet ateityje nusimatė daugiau darbo. Ji yra vaidinusi serialuose „General Hospital", „The Young and the Restless", „Dragnet".

2006 m. gegužės mėn. Eva Longoria antrus metus iš eilės žurnalo „Maxim" skaitytojų buvo pripažinta karščiausia moterimi.

### Asmeninis gyvenimas

Longoria buvo ištekėjusi už „General Hospital" aktoriaus Tyler Christopher (nuo 2002 m. iki 2004 m.), ir tuomet pasirašinėdavo kaip Eva Longoria Christopher. 2007 m. liepos 7 d. Prancūzijoje ji ištekėjo už NBA žvaigždės Tony Parker iš San Antonio Spurs, tačiau 2011 m. išsiskyrė.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Eva Longoria** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* imdb informacija
**Lietuvos Respublikos darbo kodekso komentaras** – Lietuvos Respublikos darbo kodekso – pagrindinio Lietuvos darbo teisės šaltinio – komentaras. Parengtas turint tikslą, kad įgyvendinant darbo teisės normas būtų išvengta neaiškumų, dviprasmybių, Kodekso nuostatų neteisingo aiškinimo. Darbo kodekso komentaras yra Lietuvos teisės doktrinos dalis ir vienas iš Lietuvos darbo teisės šaltinių.

Išleido leidykla „Justitia".

Tomai
-----

* I tomas: I dalis. Bendrosios nuostatos, II dalis. Kolektyviniai darbo santykiai, 2003 m.
* II tomas: III dalis. Individualūs darbo santykiai, 2004 m.

Autoriai
--------

Mokslinį praktinį Darbo kodekso komentarą parengė autorių kolektyvas, kurio daugumą sudaro Vilniaus universiteto Teisės fakulteto Darbo teisės katedros nariai – mokslininkai ir praktikai, rengę Kodekso projektą:

* I tomo autoriai – prof. Ipolitas Nekrošius, doc. Viktoras Tiažkijus, Paulius Koverovas, prof. Genovaitė Dambrauskienė, doc. Daiva Petrylaitė
* II tomo autoriai – prof. I. Nekrošius, doc. Gintautas Bužinskas, doc. Tomas Davulis, P. Grėbliauskas, P. Koverovas, J. Maculevičius, V. Nekrašas, V. Vėgelis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR DK komentaras, I tomas
2. ↑  LR DK komentaras, II tomas
|  |
| --- |
| **Simno specialioji mokykla** |
| [[Vaizdas:|Simno specialioji mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Simno specialioji mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Vytauto g. 20, Simnas |
| **Direktorius(-ė)** | Janė Žeimienė |
| **Mokinių skaičius** | 35 |
| **Įkūrimo data** | 1959 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 28 |

**Alytaus r. Simno specialioji mokykla** – dieninė, bendrojo ugdymo mokykla Simne (Alytaus r.), Vytauto g. 20. Paskirtis – pagrindinės mokyklos tipo specialioji mokykla intelekto sutrikimą turintiems mokiniams. Įstaigos kodas 190984347. Steigėjas Alytaus rajono savivaldybė.

Istorija
--------

Simno mokykla-internatas įsteigta 1959 m. rugsėjo 1 d. Mokėsi našlaičiai bei sunkiai gyvenančių šeimų vaikai. Mokslo metus pradėjo tik 1-5 klasės, dirbo 18 pedagogų. 1961 m. pradėtas statyti mokomasis korpusas. Nuo 1968 m. rugpjūčio 1 d. Simno mokykla-internatas reorganizuota į pagalbinę mokyklą-internatą. Mokiniai buvo vežami iš įvairių Lietuvos vietų. Atvyko dirbti ir pirmieji Šiaulių pedagoginio instituto absolventai, specialieji pedagogai. Pradėti logopediniai užsiėmimai. Dirbo 26 pedagogai, buvo ugdomi 145 mokiniai.

Nuo 1970 m. įvestos gydomosios gimnastikos pamokos mokiniams su atramos-judėjimo sutrikimais. Nuo 1971 m. mokykloje vyko žemės ūkio pamokos. Mokykla turėjo savo žemės, 4 arklius, karvių, kiaulių, traktorių su visais padargais. Vėliau žemės ūkio pamokos padalintos į dvi kryptis: sodininkystės ir daržininkystės. Mokytojo J. Stankevičiaus dėka mokykla užveisė sodą, kuris garsėjo visoje respublikoje. Be šių specialybių dar buvo mokoma tinkavimo, dažymo, siuvimo.

1990–1997 m. mokyklos steigėjas buvo LR Švietimo ir mokslo ministerija. 1993 m. mokykloje-internate dirbo 38 pedagogai, 33 aptarnaujančio personalo darbuotojai, 3 medicinos darbuotojai. 1993 m. rugsėjo mėnesį įsteigta pirmoji lavinamoji klasė vidutinio ir žymaus intelekto sutrikimų turintiems mokiniams. Vyriausybės 1997 m. liepos 25 d. nutarimu mokykla perduota Alytaus apskrities viršininko administracijai.

1997 m. įkurtas koreguojamosios gimnastikos kabinetas, 2002 m. spalio mėn. įkurtas relaksacijos kabinetas, kuriame mokiniai gali pailsėti, atsipalaiduoti. 2003 m. mokykla vykdė projektą „Aplinkos pritaikymas vaikams invalidams". Bendrabutyje įrengtas pandusas, atskiras įėjimas, renovuota dalis langų, lauko durų.

2005 m. kovo 14 d. Simno specialiosios internatinės mokyklos pavadinimas pakeistas į Simno specialiosios mokyklos. Nuo 2005 m. rėmėjų dėka mokiniai gali naudotis kompiuterių klase, interneto ryšiu. Mokykloje nuolat gyvena 33 našlaičiai ir tėvų globos netekę mokiniai.

Direktoriai
-----------

* 1959 m. S. Dielkus
* 1968 m. Albinas Čebatorius
* 1971 m. Juozas Stadalninkas
* 1978 m. Stasys Makutis
* 1993 m. Elena Dainauskienė
* 2010 m. Janė Žeimienė

Mokiniai
--------

Šios mokyklos baigimo pažymėjimai įteikti 602 mokiniams.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
| Dziaji apskritis嘉義縣 |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
| **Administracinis centras** | Taibao |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 548 801 |
| **Plotas** | 1 901,67 km² |
| **Tankumas** (2009) | 289 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | TW-CYQ |
|  |
| **Tinklalapis** | www.cyhg.gov.tw |

**Dziaji apskritis** (kin. 嘉義縣, pinyin: *Jiāyì Xiàn*; pe̍h-ōe-jī: *Ka-gī-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 10-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies pietvakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Junlino ir Nantou apskritimis, vakaruose su Taidongo apskritimi ir pietuose su Tainanu. Apskritis supa Dziaji miestą, bet jis į apskrities teritoriją neįeina. Administracinis centras – Taibao.

Geografija
----------

Vakaruose apskritis ribojasi su Taivano sąsiauriu. Vakarinėje apskrities dalyje pliti Čianano lyguma, kuri yra didžiausia šalyje. Rytuose driekiasi Ališano kalnai, kurių prieškalnių miškais eina Ališano miškų geležinkelis, populiarus turistinis objektas. Ryčiausias apskrities smaigalys įsiterpia į Jušaną, aukščiausią Taivano kalną, kurio aukštis siekia 3952 m. Taip pat rytinis apskrities kampas patenka į Jušano nacionalinio parko teritoriją.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Dziaji apskritis yra padalinta į:

2 miestus

* Pudzi
* Taibao

2 miesto tipo gyvenvietes

* Budajus
* Dalinas

14 kaimo tipo gyvenviečių

* Ališanas
* Dapu
* Dongši
* Fanlu
* Liudziao
* Lucao
* Meišanas
* Minsiongas
* Šuišangas
* Sikou
* Singangas
* Jidžu
* Džongpu
* Džuči

|  |  |
| --- | --- |
|  **Taivano administracinis suskirstymas** |  |
| **Provincijos**: Fudzianas | Taivanas
**Išskirtieji miestai**: Gaosiongas | Sinbėjus | Taidžongas | Tainanas | Taipėjus | Taojuanas
**Taivano provincijos miestai**: Dziaji | Dzilongas | Sindžu
**Fudziano provincijos apskritys**: Dzinmenas | Liandziangas
**Taivano provincijos apskritys**: Dziaji | Džanghua | Hualianas | Jilanas | Junlinas | Miaoli | Nantou | Penghu | Pingdongas | Sindžu | Taidongas |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| NaranchasWak Kab'nal |
| --- |
|  |
|  |
| 

NaranchasNaranchas

 |
| Koordinatės | 17°12′0″ š. pl. 89°15′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.20000°š. pl. 89.25000°r. ilg.﻿ / 17.20000; 89.25000Koordinatės: 17°12′0″ š. pl. 89°15′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.20000°š. pl. 89.25000°r. ilg.﻿ / 17.20000; 89.25000 |
| Vieta | Peteno departamentas, Gvatemala |
| Regionas | Mezoamerika |
| Istorija |
| Laikotarpis | klasikinis |
| Tauta | majai |
| Informacija |
| Žvalgytas | 1905 m. |
| Vikiteka |  **Vikiteka**Vikiteka |

**Naranchas** (isp. *Naranjo*) – majų archeologinė radimvietė Gvatemaloje, Peteno departamente, 10 km į vakarus nuo sienos su Belizu. Miestas buvo klasikinio laikotarpio majų valstybės *Saal* sostinė ir vadintas *Wak Kab’nal* bei *Maxam*. Miesto legendinis valdovas, dinastijos pradininkas, globėjas – Juodasis Kampuotanosis Gyvulys (*Ik' Miin*).

Apie ankstyvąją Narancho istoriją nieko nėra žinoma. Į šiaurę esantys La Sufrikajos ir Holmulo miestai 378 m. buvo pajungti naujo Peteno regiono valdytojo Siyaj K'ak', taigi tikėtina, kad ir Naranchas galėjo pakliūti į Tikalio valdytojų hegemoniją. Tačiau to laikotarpio monumentų nerasta. VI-VII a. miestas tapo Kalakmulio-Dzibančės valstybinio darinio vasalu. Tačiau Naranchas konfliktavo su regiono valdytojais ir ~680 m. buvo užimtas Kalakmulio, paskirti lojalūs miesto valdytojai. Nusilpus Kalakmulio įtakai regione, 744 m. Naranchas buvo nusiaubtas Tikalio. Vėliau miestas dar iškilo VIII a. pab. – IX a. vid.

Narancho ceremoninis-valstybinis centras užima 1 km², jame yra 112 struktūrų, padalintų į 6 kompleksus. Yra 2 rūmai, 2 žaidimo kamuoliu laukai. Naranchas archeologų atrastas 1905 m. XX a. pr. smarkiai nukentėjo nuo kapų plėšikų.

Inskripcija iš Narancho, susijusi su valdovu *Itzamnaaj K’awil*, valdžiusiu 784-810 m.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R**Senovės majų miestai** |
| --- |
|  |
| Ikiklasikinis laikotarpis | 
 Kaminalchuju **·**  Čiapa de Korsas **·**  El Miradoras **·**  Isapa **·**  Takalik Abachas |  |
|  |
| Klasikinis laikotarpis | 
 Altun Ha **·**  Bonampakas **·**  Jaščilanas **·**  Jašha **·**  Kahal Pečas **·**  Kalakmulis **·**  Kankuenas **·**  Karakolis **·**  Kirigva **·**  Kopanas **·**  Lamanajus **·**  Lubantunas **·**  Naranchas **·**  Palenkė **·**  Piedras Negras **·**  Seibalis **·**  Šunantuničas **·**  Uašaktunas **·**  Tikalis **·**  Tonina |
|  |
| Poklasikinis laikotarpis | 
 **Aukštumų majai**: Kumarkachas **·**  Išimčė **·**  Čahoma **·**  Čija **·**  Zakuleu **·**  **Jukatano majai**: Edzna **·**  Majapanas **·**  Tulumas **·**  Koba **·**  Čičen Ica **·**  Ušmalis **·**  Cibilčaltunas |
|  |
| Kolumbinis laikotarpis | 
 Tajasalis **·**  Sakpetenas **·**  Keišilis |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį biografinį straipsnį reikėtų sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, prašome sutvarkyti šį straipsnį. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą.Priežastys, dėl kurių straipsnis laikomas nesutvarkytu, aiškinamos straipsnyje Nesutvarkyti straipsniai.  |

**Simonas Fish** (mirė 1531) buvo XVI a. anglų Protestantas, garsus dėl pagalbos platinant William Tindeile Naujajį Testamentą ir dėl savo sukurto anti-klerikalinio pamfleto *„Supplication for the Beggars"* (taip pat rašoma *„A Supplycacion for the Beggars*"), kuris Gegužės 24 d. 1530 m. Romos Katalikų Bažnyčios buvo pasmerktas kaip „eretiškas". Jo pamfletą galima laikyti anglų reformacijos pradžia. 

Simonas galiausiai buvo suimtas Londone dėl kaltinimų erezija, bet susirgo buboniniu maru ir mirė dar nesudalyvavęs teismo procese. 

Jo našlė vėliau vedė advokatą James Bainham, kuris taip pat buvo protestantas. Ji vėl tapo našle balandžio 1532 m. kai Bainham buvo sudegintas ant laužo kaip eretikas.

Pamfletas
---------

Šešiolikos puslapių buklete, Romos Katalikų Bažnyčia kaltino godumu, žudynėmis ir išdavyste, dedikuotas karaliui Henrikui VIII. Labiausiai tikėtina, jog pamfletą išleido Johannes Grapheus iš Antverpeno, tačiau dėl akivaizdžių priežasčių tai vis dar nepatvirtinta. Iš Antverpeno pamfleto kopijos nelegaliai gabentos į Angliją. Jonas Foxe teigė, jog pamfletas į Angliją atvyko 1529, vasario 2-ąją.

### Priekaištai Bažnyčiai

**Ekonominiai priekaištai:** Fish pamflete kreiptasi į karalių pagalbos, nes Romos Katalikų Bažnyčia, kaip ir kasdien sunkina vis augančios varguomenės gyvenimą. Dvasininkija vadinta „baisiais monstrais", pabrėžta, jog jie atstovauja tik nedidelę visuomenės dalį, o turtų turi daugiausiai. Rašoma, jog dvasininkai korumpuoti ir tik didina mokesčius, vietoje to, kad pradėtų prastuomenei. Pamflete gausu skaičiavimų, pagrindžiančių autoriaus mintis.

Ekonominiai klausimai tuo metu buvo aktualūs, nes 1529 m. Europoje siautė ekonominė krizė.

Pagrindinis **teologinis priekaištas** buvo indulgencijų pardavinėjimas bei tuometinė atlaidų praktika („Dievas mums neliepė melstis už mirusius"). Teigta, kad bažnytinio gyvenimo pagrindas yra ne bažnyčios teisė ar institucinė galia, o vien tik Šventasis Raštas (Biblija).

> 
>

Tomo Moro atsakas į pamfletą
----------------------------

Po kelių mėnesių po pamfleto paleidimo į circuliaciją, St. Thomas More parašė atsakymą, gindamas Romos Katalikų Bažnyčią*.* Atsakymas vadinosi „*Supplycatyon of Soulys"*. Išspausdintas 1529 m. spalį, atsakymas sudarytas iš dviejų tomų, pirmas plėtojo socialines ir ekonomines problemas, o antras – atlaidų praktiką. Atsakymas buvo dešimtkart ilgesnis nei pamfletas.

Papildoma literatūra
--------------------

* Simon Fish biografija Oksfordo žodyne
* Apie anglų Reformacijos literatūrą Bertleby Enciklopedijoje
* Projektas Gutenbergas apie Simon Fish kūrybą
| Bliūdė |
| --- |
| **Ilgis** | 23,1 km |
| **Baseino plotas** | 92,7 km² |
| **Ištakos** | Pilypavo Baltis |
| **Žiotys** | Rominta |
| **Šalys** | Lenkija |

**Bliūdė** arba **Bliudžė** (lenk. *Bludzia*, vok. *Bludscher Fliess*) – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Baltijos aukštumose. Priklauso Priegliaus upės baseinui, teka Suvalkų ir Geldapės apskrityse. Bliūdė, susiliejusi su Blinde (lenk. *Błędzianka*), sudaro Romintos upės ištakas.

(*Kai kurie šaltiniai nurodo, kad Blindė nėra savarankiška upė, o tik Romintos aukštupis. Tokiu atveju Bliūdė būtų Romintos intakas*).

Aprašymas
---------

Srovė susiformuoja Pilypavo Balčio ežere. Vėliau Bliūdė teka šiaurės link ir kerta Pžistainės, Pilypavo Kreivojo, Košcielnio ežerus. Pernešusi vandenis per buvusią Rytprūsių–Lenkijos sieną, upė įplaukia į Luojos (lenk. *Przerośl*) ežerą. Po to kerta vaivadijos plentą DW651 ir ties Bliūdžiais įteka į Romintos girią. Netrukus vandenis papildo kairysis intakas (lenk. *Czerwona Struga*).

Iš dešinės atiteka Blindė, šios dvi upės susijungusios sudaro Romintą. Pastaroji upė teka į šiaurę ir už kilometro kerta dabartinę Rusijos–Lenkijos valstybinę sieną. Blindės ir Bliūdės žiočių altitudė: 152,2 m virš jūros lygio.

Bliūdę yra pamėgę vandens turistai, jų maršrutas prasideda nuo Pilypavo Balčio ežero. Už Luojos ežero upė teka po Ežergalių (lenk. *Kiepojcie*) geležinkelio tiltu. Baidarininkai dažnai čia stabteli, kad pasigrožėtų juo, o taip pat ir kitu už kelių šimtų metrų iškilusiu aukštu viaduku – tiltu per vieškelį. Šie abu inžineriniai statiniai savo konstrukcija panašūs į garsiuosius Stančikų tiltus.

Išnašos
-------

1. ↑   Bliudžė, Bliūdė // Mažosio Lietuvos enciklopedija, t. I, psl. 187
2. ↑  Bludzia (lenk.)
3. ↑  Szlak kajakowy – rzeka Bludzia (lenk.) Archyvuota kopija 2018-01-29 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Kiepojcie gm. Dubieninki (lenk.)

Šaltiniai
---------

* Upės aprašymas (lenk.) // Dziennik Urzędowy Wojewodztwa Warminsko-Mazurskiego Nr. 39, psl. 2216
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Glycine** |
| --- |
| Gauruotoji soja (Glycine max)Gauruotoji soja (*Glycine max*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Faboideae*  *( Faboideae)* |
| Gentis: | Soja  *( Glycine)* |

 |

**Soja** (*Glycine*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos *Faboideae* pošeimio augalų gentis. Lotyniškas pavadinimas kilęs iš gr. glikos 'saldus', nes jų šaknys yra saldokos. 

Vienametis žolinis augalas, panašus į pupelę. Stiebas status, vijoklinis ar kitokios formos. Lapai trilapiai. Vainikėlis baltas arba violetinis. Ankštis plokščia, plaukuota, su persmaugimais tarp sėklų, šiaudų arba rudos spalvos. Užaugina 1-4 sėklas. Dauguma rūšių yra endeminės.

Manoma, kad soja kilo iš Pietryčių Azijos, kurioje ir dabar savaime auga kai kurios jos rūšys. Jau 4000 metų prieš mūsų erą daugelis Kinijos gyventojų maitinosi soja. Europoje pradėjo plisti nuo XIX a. antrosios pusės. Dabar auginama Rytų Azijoje, Filipinuose, Pietų Afrikoje, Madagaskare, Australijoje, Vidurio ir Pietų Amerikoje. Daug sojų auginama Kinijoje, JAV, Indonezijoje, Japonijoje ir kt.

Gentyje yra apie 60 rūšių, išvesta daug veislių:

Pogentė *Glycine*

|  |  |
| --- | --- |
| * *Glycine albicans*
* *Glycine arenaria*
* *Glycine argyrea*
* *Glycine canescens*
* *Glycine clandestina*
* *Glycine curvata*
* *Glycine cyrtoloba*
* *Glycine falcata*
 | * *Glycine hirticaulis*
* *Glycine lactovirens*
* *Glycine latifolia*
* *Glycine latrobeana*
* *Glycine microphylla*
* *Glycine pindanica*
* *Glycine tabacina*
* *Glycine tomentella*
 |

Pogentė *Soja*

* *Glycine soja*
* Gauruotoji soja (*Glycine max*)

Lietuvoje dekoratyviniuose želdiniuose ir eksperimentiniuose ūkiuose retai auginama
  
Soja labai vertingas maistinis, pašarinis ir techninis augalas. 

Gauruotosios sojos ankštis

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Soja** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Michailas Kaluginas** |
| --- |
| Gimė | 1897 m. liepos 19 d.Šiauliai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1953 m. birželio 19 d. (55 metai)Miunchenas, Vakarų Vokietija |
|  |
| Veikla | Karininkas, visuomenės veikėjas |

**Michailas Kaluginas** (1897 m. liepos 19 d. Šiauliuose, Rusijos imperija – 1953 m. birželio 19 d. Miunchene, Vakarų Vokietija) – karininkas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė 1897 m. liepos 19 d. Šiauliuose. 1913 m. baigė realinę mokyklą, 1916 m. baigė Oranienbaumo aukštąją karininkų mokyklą. Kovojo I pasauliniame kare, po to Rusijos pilietiniame kare bolševikų pusėje. 1919 m. sausį tapo Maskvos gubernijos karinio komisariato komisaru. 1922 m. prisijungė prie NKVD. 1938 m. tapo kapitonu. 1939–1940 m. kovojo Žiemos kare. 1941 m. rudenį pateko į vokiečių nelaisvę, buvo laikomas karo belaisvių stovykloje Suvalkuose. 1942 m. prisijungė prie vokiečių suformuoto rusų karinio dalinio kovojusio prieš TSRS. 1943 m. birželį prisijungė prie Rusijos išvadavimo armijos, buvo armijos šefo Andrejaus Vlasovo kanceliarijos šefas. 1945 m. pradžioje tapo papulkininkiu. Pasibaigus karui apsigyveno Miunchene, kur priklausė įvairioms antibolševikinėms organizacijoms. Mirė 1953 m. birželio 19 d. Miunchene.

Litertatūra
-----------

* K. M. Aleksandrow, Офицерский корпус армии генерал-лейтенанта А. А. Власова 1944–1945, Maskva 2001 m.
| ***Blogas leitenantas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bad Lieutenant |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Abel Ferrara |
| Scenaristas (-ai) | Victor ArgoPaul CalderonAbel FerraraZoë Lund |
| Vaidina | Harvey Keitel |
| Metai | 1992 |
| Žanras | kriminalinė drama |
| Trukmė | 99 min. |
| Kalba | anglų ir ispanų |
| **IMDb įrašas** |

**Blogas leitenantas** (angl.  *Bad Lieutenant*) – 1992 m. JAV sukurta ir Kanų kino festivalyje rodyta kriminalinė drama, kurioje vaidino Harvey Keitel, o viena iš scenarijaus autorių buvo aktorė – modelis Zoë Lund, išgarsėjusi filme „Mis 45".

Filmą interneto svetainė Rotten Tomatoes vertina 74% teigiamų atsiliepimų, o režisierius Martin Scorsese jį vadina „vienu geriausių, sukurtų 1990–aisiais".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Harvey Keitel – leitenantas
* Robin Burrows – Arijana
* Frankie Trorn – slaugė
* Paul Hipp – Jėzus Kristus
* Paul Calderon – policininkas
* Leonard L. Thomas – policininkas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pagrindinis filmo herojus policijos leitenantas – blogiausių įmanomų savybių rinkinys. Jis nuolatos girtas, vartoja narkotikus, ima duokles iš nusikaltėlių, dangsto prostitutes, dalyvauja lažybose ir, pasitaikius progai, nevengia pasisavinti iš vagišių atimtą grobį. Žmogus, kuriam niekas nerūpi, tik ši diena, paskiriamas tirti vienuolės išprievartavimo bylą. Į viską reaguojantis skeptiškai, leitenantas nesupranta, kodėl ši nenori duoti parodymų ir tvirtina jau atleidusi nusikaltėliams, tačiau kuo toliau, tuo labiau jį patį pradeda kankinti sąžinė už savo paties poelgius...
| ***Rendez-Vous*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Rendez-Vous |
| Kilmės šalis |  Nyderlandai |
| Režisierius | Antoinette Beumer |
| Scenaristas (-ai) | Marjolein Beumer Dorien Goertzen |
| Metai | 2015 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | olandų, prancūzųir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Rendez-Vous** – 2015 m. Olandijoje sukurtas trileris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Loes Haverkort – Simona
* Mark van Eeuwen – Erikas
* Pierre Boulanger – Mišelis
* Peter Paul Muller – Piteris
* Jennifer Hoffman – Liana
* Eva Duijvestein – Rita
* Rosa Reuten – Helena

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Simona ir Erikas su 2 vaikais persikrausto iš Olandijos į nedidelį kaimelį Prancūzijoje, kur jos motina paliko jiems didelį, tačiau apleistą namą. Poros santykiai jau kurį laiką yra pašliję, todėl jiedu tikisi, kad nauja vieta ir nauja veikla padės juos pataisyti. Jiedu svajoja namą paversti šeimos viešbučiu ir Erikas, susipažinęs su kaimynu Piteriu, šio padedamas pasineria į darbus ir toliau mažai laiko praleidžia su šeima. Pastarasis, sužinojęs, kad Simona taip pat paveldėjo ir didelę pinigų sumą, kuria vis ambicingesnius planus. Moteris bando apie tai pasikalbėti su vyru, tačiau Erikas pernelyg daug laiko praleidžia statybose ir su naujuoju draugu. Šiai dėmesį pradeda rodyti vienas iš name dirbančių darbininkų Mišelis ir po kurio laiko jiedu tampa meilužiais. Kuomet apie tai sužino Erikas, Simona su meilužiu nutraukia visus santykius. Sutuoktiniai susitaiko, tačiau, apsilankiusi Piterio namuose, Simona pamato senas nuotraukas, iš kurių supranta, kad Mišelis yra šio sūnus, be to, ji laukiasi šio vaiko. Vėliau konflikto metu Simona pastumia Piterį, kuris krisdamas trenkiasi galva ir miršta. Jiedu nugabena kūną į šio namus, tačiau policija netrukus suseka ir suima sutuoktinius. Kuomet atrodo, kad šiems nebėra galimybės ištrūkti, policija juos paleidžia, mat kaltę dėl nužudymo prisiima Mišelis...