recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Philomachus pugnax**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Gaidukas (Philomachus pugnax)Gaidukas (*Philomachus pugnax*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Tilvikiniai  *( Scolopacidae)* |
| Gentis: | **Gaidukai**  *( Philomachus)* |
| Rūšis: | Gaidukas  *( Philomachus pugnax)* |

 |
| Binomas |
| ***Philomachus pugnax***Linnaeus, 1758 |

**Gaidukas** (*Philomachus pugnax*) – tilvikinių (*Scolopacidae*) šeimos puošnus paukštis, kuris yra vienintelė rūšis **gaidukų** (*Philomachus*) gentyje. 

Patino apdaras labai įvairus. Ant galvos plunksnos pailgėjusios, kontrastinga įvairiaspalvė apykaklė, iš kurios nesunku pažinti paukštį. Nugaros ir krūtinės plunksnos gali būti baltos, juodos, rudos ir šių spalvų įvairiausi deriniai. Aplink snapą pilka oda apaugusi karpelėmis. Snapas palyginti nedidelis, juodai rudas. Kojos geltonos ir oranžinės. Patelės viršutinė pusė ruda, plunksnų pakraščiai šviesesni. Krūtinė gelsvo ar pilko atspalvio, išmarginta retomis rudomis dėmelėmis. Poilsio apdaru abi lytys panašios. Jaunikliai panašūs į suaugusius poilsio apdaru, kaklas, krūtinė ir šonai rusvi.

Lietuvoje aptinkamas balandžio - rugsėjo mėn. Gyvena pelkėse, drėgnose pievose. Patelė lizdą įsiruošia negilioje duobutėje, kurią iškloja sudžiuvusių žolių stiebeliais. Deda 3-4 kiaušinius, kurie būna žalsvi ar gelsvai žalsvi, išmarginti tamsesnėmis dėmelėmis, ir ypač jų daug bukajame gale. Peri 20-21 d. Patelės prie lizdo beveik bebalsės, tik susijaudinusios neramiai skraido, nusiledžia ant žemės ir lyg viliodamos greitai bėgioja. 

Minta įvairiais vabzdžiais, jų lervomis, sliekais, smulkiais moliuskais. Maistą renka seklumose ir sausumoje.

Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. 

Vikižodynas
**Lietuvos matematikų draugija** – Lietuvos mokslinė visuomeninė organizacija, vienijanti Lietuvos matematikos mokslo darbuotojus – mokslininkus, pedagogus ir matematika besidominčius asmenis. Centras Vilniuje, Akademijos g. 4.

Veikla
------

Įkurta 1962 m. Svarbiausi tikslai ir uždaviniai: plėtoti matematikos mokslą, rūpintis visuomenės matematiniu švietimu ir kultūra, padėti Lietuvos matematikams įgyvendinti mokslinius, metodinius ir taikomuosius matematinius darbus, skelbti mokslinių darbų rezultatus ir populiarinti matematikos žinias. Plėtoja bendradarbiavimą su užsienio šalių matematikų organizacijomis, mokslo įstaigomis ir mokslininkais.

Aukščiausia draugijos valdymo institucija – narių suvažiavimas, šaukiamas kasmet. Ataskaitiniai suvažiavimai šaukiami kas 3 metai. Tarp ataskaitinių suvažiavimų draugijai vadovauja valdyba, jos pirmininkas nuo 1962 m. Jonas Kubilius.

Nuo 1961 m. leidžiamas „Lietuvos matematikos rinkinys", be draugijos jo steigėjai – Matematikos ir informatikos institutas ir Vilniaus universitetas. Nuo 1983 m. veikia Lietuvos matematikų muziejus.

Lietuvos matematikų draugijos įstatai įregistruoti Lietuvos Respublikos Teisingumo ministro 1993 m. rugsėjo 21 d. įsakymu nr. 186-VO. Lietuvos matematikų draugija yra Europos matematikų draugijos narė-steigėja nuo 1989 m. o nuo 1995 m. – Tarptautinės matematikų sąjungos narė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos matematikų draugija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. - 268 psl.

Nuorodos
--------

* Lietuvos matematikų draugija;
* Lietuvos matematikų draugija (naujas puslapis)
* Lietuvos matematikos rinkinys[neveikianti nuoroda];
* Lietuvos matematikų muziejus Archyvuota kopija 2009-02-11 iš Wayback Machine projekto..
*Šis straipsnis yra apie šiuolaikinę Malaizijos valstiją. Istorinė Terenganu valstybė aptariama straipsnyje Terenganu sultonatas*.

| Terenganu*Terengganu* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Malaizijos vėliava Malaizija |
| **Regionas** | Vakarų Malaizija |
| **Administracinis centras** | Kvala Terenganu |
| **Apygardų skaičius** | 7 |
| **Sultonas** | Mizan Zainal Abidin |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 1 055 943 |
| **Plotas** | 12 955 km² |
| **Tankumas** (2009) | 82 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.terengganu.gov.my |
|  **Vikiteka** | TerenganuVikiteka |

**Terenganu** (malaj. *Terengganu*) – viena Malaizijos valstijų rytinėje Malakos pusiasalio pakrantėje. Ribojasi su Kelantanu ir Pahangu vakaruose. Ilgą laiką buvo skurdžiausia Malaizijos valstija, tačiau atradus naftos, ji labai praturtėjo. 

Tautinė sudėtis: malajai (94,8 %), kinai (2,6 %), indai (0,2 %).

Administracija
--------------

Terenganu padalintas į šias apygardas:

* Kvala Terenganu
* Hulu Terenganu
* Besut
* Setiu
* Marang
* Dungun
* Kemaman

Istorija
--------

### Iki sultonato

Šiose srityse prie Terenganu upės tikriausiai nuo seno buvo Transmalakinės prekybos centras, prekiaujantis su Kinija. Kurį laiką jis buvo valdomas malajų valstybės Šrividžaja, vėliau – javiečių valstybės Madžapahito.

Islamas į šias vietas atėjo XIII ar XIV a. Netrukus šios vietos atsidūrė Melakos sultonato hegemonijoje. 1526 m. šį sultonatą pakeitė Džohoro sultonatas, tačiau ilgainiui jis nusilpo, o XVII a prarado įtaką. Šiokią tokią įtaką šioms vietoms turėjo šiaurėje esanti Pattani valstybė.

### Terenganu sultonatas (nuo 1724 m.)

*Pagrindinis straipsnis – Terenganu sultonatas*.
Terenganu teritorija kaip atskira valstybė buvo suvienyta 1724 m. įkūrus Terenganu sultonatą. Nuo XIX a jis papulė į Siamo įtakos sferą, kurioje, tačiau, išlaikė nemažą autonomiją ir pasiekė ekonominį klestėjimą.

1909 m. britų-Siamo Terenganu perėjo britams ir tapo Britų Malajos sudėtine dalimi, Nefederacine malajų valstija.

Japonų okupacijos laikais per Antrąjį pasaulinį karą Terenganu vėl perėjo Tailandui, tačiau po karo vėl grįžo britams. 1946 m. jis įsijungė į Malajos Sąjungą, o 1948 m. – į Malajos Federaciją, tapdamas viena iš Malaizijos valstijų. Jame išlikusi sultono institucija ir nuo XVIII a. besitęsianti dinastija.

|  |  |
| --- | --- |
| Malaizijos valstijos |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **Vakarų Malaizija:** | Džohoras | Kedahas | Kelantanas | Malaka | Negeri Sembilanas | Selangoras | Pahangas | Perakas | Perlisas | Penangas | Terenganu  Kvala Lumpūras | Putradžaja |
| **Rytų Malaizija:** | Labuanas | Sabahas | Saravakas |

 |
| Zahedanas |
| --- |
| *Sistano ir Beludžistano universitetas* |
|  |
| 

ZahedanasZahedanas

29°29′21″ š. pl. 60°51′49″ r. ilg.﻿ / ﻿29.48917°š. pl. 60.86361°r. ilg.﻿ / 29.48917; 60.86361﻿ (Zahedanas)Koordinatės: 29°29′21″ š. pl. 60°51′49″ r. ilg.﻿ / ﻿29.48917°š. pl. 60.86361°r. ilg.﻿ / 29.48917; 60.86361﻿ (Zahedanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3:30)------ vasaros: (UTC+4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Irano vėliava Iranas |
| **Provincija** | Sistano ir Beludžistano provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 552 706  |
| **Altitudė** | 1 352 m |

**Zahedanas** (pers. زاهدان) − miestas Irano pietryčiuose, Sistano ir Beludžistano provincijos sostinė, netoli Pakistano ir Afganistano sienos, 1605 km nuo Teherano.

Zahedanas išsidėstęs į rytus nuo Dešte Luto dykumos. Miestas buvo dalis istorinio Sistano regiono.

Zahedanas yra svarbus ekonominis centras daugeliui mažų ir vidutinių provincijos įmonių. Čia vystoma tekstilė, keramika, maisto pramonė. Mieste dominuoja musulmonai sunitai.

Zahedane dažnai vyksta saugumo pajėgų ir į narkotikų prekybą įsitraukusių ginkluotų grupuočių susirėmimai.

2010 m. liepos 15 d. Zahedano miesto *Džamijos mečetėje*, per savižudžių išpuolius, žuvo daugiau nei 20 žmonių, buvo sužeisti daugiau nei 100 žmonių. Dėl išpuolių buvo kaltinama sunitų sukilėlių grupė *Jundallah* (*Dievo kariai*). Grupuotės lyderis *Abdolmalekas Rigis* buvo pakartas birželio 20 d. todėl *Jundallah* kovotojai žadėjo kerštą.

Nuorodos
--------

* Zahedanas Archyvuota kopija 2021-12-21 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
| Zairo provincijaport. *Província do Zaire* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Angolos vėliava Angola |
| **Administracinis centras** | Mbanza Kongas |
| **Savivaldybių skaičius** | 6 |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 766 400 |
| **Plotas** | 37 300 km² |
| **Tankumas** (2022) | 21 žm./km² |

**Zairo provincija** (port. *Província do Zaire*) – provincija šiaurės vakarų Angoloje. Ribojasi su Bengo ir Uižės provincijomis bei Kongo Demokratine Respublika. Administracinis centras – Mbanza Kongas.

Istorija
--------

*Pagrindinis straipsnis – Kongo imperija*.
Provincijos teritorija nuo XV a. buvo Kongo imperijos dalimi: čia buvo imperijos sostinė Mbanza Kongas, taip pat viena svarbiausių Kongo imperijos provincijų mBamba, kuri garantavo imperijai priėjimą prie jūros. Šiaurinį provincijos pakraštį užėmė Sojo karalystė, kurios sostinė irgi buvo Zairo provincijoje, nors pagrindinė dalis buvo dabartinės KDR teritorijoje.

Prie Portugalijos Vakarų Afrikos teritorija prijungta 1885 m. kuomet Kongo imperija pasidalinta tarp trijų kolonijinių valstybių.

Geografija
----------

Provincija išsidėsčiusi plynaukštėje, gausioje geležies, fosfatų ir cinko. Klimatas šiltas ir drėgnas, gausu tropinių miškų. Šiauriniu provincijos pakraščiu prateka Kongas.

Gyventojai
----------

Vyrauja kongų tautos žmonės.

Savivaldybės
------------

Provincija padalinta į 6 savivaldybes:

* Mbanza Kongas
* Sojas
* Nzetas
* Kuimba
* Nokis
* Tombokas

Šaltiniai
---------

1. ↑  ANGOLA, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
| **Angolos provincijos** |  |
| Bengas | Bengela | Bijė | Huambas | Huila | Kabinda | Kunenė | Kvandas Kubangas | Luanda | Malanžė | Mošikas | Namibas | Pietų Kvanza | Pietų Lunda | Šiaurės Kvanza | Šiaurės Lunda | Uižė | Zairas |
Juodabarzdis kovoja su leitenantu R. Meinardu.
Amaro Pargo buvo vienas iš labiausiai žinomų piratų Piratų Aukso amžius.
**Piratų Aukso amžius** (angl. *Golden Age of Piracy*) − bendras istorikų terminas, apibūdinantis piratų aktyvius veiksmus nuo 1650 iki 1730 m.

Manoma, kad Piratų Aukso amžius prasidėjo atradus Naująjį pasaulį, t. y. Amerikos žemyną. Daugiausiai piratavimas buvo paplitęs Karibų jūros regione. Tačiau piratai plėšikavo ir prie Vakarų Afrikos, Amerikos bei Indijos vandenyno krantų.

Pirmieji įrašai apie Piratų Aukso amžių buvo publikuoti 1894 m. britų žurnalisto Džordžo Pauelo (*George Powell*). Kiek vėliau istorikas Džonas Fiskė (*John Fiske*) priskyrė šiam periodui ir Berberų korsarus bei Rytų Azijos piratų plėšikavimus.

Vieni iš garsiausių to amžiaus piratų buvo: Edvardas Tečas (Juodabarzdis), Henris Everis, Edvardas Lou ir Bartolomėjus Robertsas. Deja, daugiau ar mažiau patikimos informacijos apie jų veiklą iki mūsų dienų neišliko. Šiandien remiamasi daugiausiai literatūriniais aprašymais.

Daug daugiau gyvenimo faktų išliko apie garsiausią piratą pasaulyje − Henrį Morganą. Ypatingai jo pastangomis Britų imperijai pavyko kuriam laikui kontroliuoti Karibų jūros regioną. Jis taip pat aktyviai dalyvavo puolant Panamą, o paskutinius gyvenimo metus praleido būdamas Jamaikos gubernatoriumi.

Piratų Aukso amžius baigėsi, kai pagrindiniai piratai buvo išgaudyti ir jiems viešai įvykdyta mirties bausmė. Tai turėjo atgrasinti kitus nuo piratavimo. Prie to prisidėjo ir visuomenės nepakantumas piratavimui, nes pakrančių gyventojai vis labiau ėmė priklausyti nuo jūrinės prekybos.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Piratų Aukso amžius** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Piratų aukso amžius Archyvuota kopija 2012-12-01 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPiratai ir kaperiai |
| --- |
|  |
| Tipai | 
Piratai · Kaperiai · Bukanieriai · Korsarai · Berberų piratai · Japonų piratai · Vikingai · Flibustjerai |  |
|  |
| Vietos | 
Piratavimas Karibų jūros regione · Piratavimas Malakos sąsiauryje · Port Rojalis · Tortuga · Sen Malo · Libertatija · Barbario krantas |
|  |
| Žymūs piratai ir kaperiai | 
Seras Francis Drake · Seras Henry Morgan · Bartholomew Roberts · Grace O'Malley · Juodabarzdis · Raudonbarzdis · Anne Bonny · Mary Read · Robert Surcouf · René Duguay-Trouin · Stede Bonnet · Jean Bart · François l'Ollonais · William Kidd · Calico Jack Rackham · Henry Every · Roche Braziliano · Edward Low |
|  |
| Karinio laivyno karininkai | 
Robert Maynard · Kapitonas Ogle |
|  |
| Kita | 
Piratų vėliava |

 |
| Pirita |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 106,9 km |
| **Baseino plotas** | 807,8 km² |
| **Vidutinis debitas** | 7–8 m³/s |
| **Ištakos** | Pususas, Jervos apskrityje |
| **Žiotys** | Talino užutėkis, Suomijos įlankoje |
| **Šalys** | Estija |
|  |
|  **Vikiteka** | Pirita |

**Pirita** (est. *Pirita jõgi*) – upė šiaurinėje Estijoje. Išteka 75 m aukštyje iš Pususo telkinio, esančio apie 20 km nuo Paidės miesto, ir šalia Talino įteka į Suomijos įlanką.

Maskvoje vykusių 1980 m. vasaros olimpinių žaidynių buriavimo rungtys buvo surengtos Talino užutėkio estuarijoje. Paskiausia upės atkarpa ties buvusiu viduramžių Brigitos ordino Piritos vienuolynu paskelbta saugoma teritorija.

Didesni intakai:

* kairieji – Kuivajegis, Tuhala.

Tuhala dalinai teka požeme ir įteka į Talino mieste esantį Ulemistės ežerą, kuris yra svarbiausias geriamojo vandens rezervuaras.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Pirita jõgi. register.keskkonnainfo.ee. Nuoroda tikrinta 2020-06-15.
2. ↑  1980 Summer Olympics official report. Archyvuota kopija 2008-11-18 iš Wayback Machine projekto. 2 tomas. 1 dalis. 241–58 psl.
| Tomskasrus. *Томск* |
| --- |
|              |
| *Šv. Marijos bažnyčia* |
|  |
| 

TomskasTomskas

56°30′00″ š. pl. 84°58′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.50000°š. pl. 84.96667°r. ilg.﻿ / 56.50000; 84.96667﻿ (Tomskas)Koordinatės: 56°30′00″ š. pl. 84°58′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.50000°š. pl. 84.96667°r. ilg.﻿ / 56.50000; 84.96667﻿ (Tomskas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Tomsko sritis Tomsko sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1604 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 574 002  |
| **Plotas** | 294 km² |
| **Tankumas** (2018) | 1 952 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Tomskas |

**Tomskas** – miestas Rusijos rytuose, Vakarų Sibiro lygumos pietryčiuose, Tomės dešiniajame krante (64 km nuo jos žiočių), 3500 km į rytus nuo Maskvos; srities centras. Susisiekimo mazgas: geležinkelio stotis, automagistralė, upių uostas, oro uostas.

Tai vienas pagrindinių vakarų Sibiro pramonės ir mokslo centrų. Išvystyta mašinų, metalo, chemijos, medienos, maisto, statybų pramonė. Yra Rusijos mokslų akademijos centras, fizikos, chemijos ir naftos tyrimų institutas, universitetai (valstybinis, politechnikos, Sibiro medicinos, karo medicinos, architektūros), institutai. Veikia dramos teatras, muziejai (dailės, kraštotyros, Sibiro archeologijos ir etnografijos, medžio drožybos, paleontologijos, zoologijos).

Istorija
--------

1604 m. miestą įkūrė kazokas Pisemskis ir bajoras Tyrkovas totorių kunigaikščio Tajano žemėje. Tomskas tapo rusų žemių forpostu. XVII a. pastatyta daug cerkvių ir vienuolynų. Nuo 1782 m. miestas. XIX a. 1-ojoje pusėje ėmė sparčiai vystytis atradus aukso kasyklas. 

II pasaulinio karo metu iš europinės Rusijos dalies į Tomską perkeltos ištisos gamyklos, miestas dar labiau išaugo.

Sportas
-------

* FK Tomʹ – futbolo klubas;
* „Trud" stadionas, kurio talpa 15 tūkst. žiūrovų.

Architektūra
------------

Architektūros paminklai: 

* barokinė Prisikėlimo cerkvė (1807 m.),
* magistrų rūmai (1812 m.),
* biržos kompleksas,
* universiteto pastatas (1885 m.),
* kultūros rūmai (1957 m.).

Mieste daug žalumos, miško plotų, ant pastatų išlikę XIX a. įrašai. Aplink miestą daug nedidelių miškų ir parkų.

Nuorodos
--------

* Tomsko vikisvetainė **(**rus.**)**
* Tomsko tinklalapis **(**rus.**)**
Koordinatės: 55°50′01″š. pl. 25°48′19″r. ilg.﻿ / ﻿55.8335°š. pl. 25.8052°r. ilg.﻿ / 55.8335; 25.8052

|  Bobriškio sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Rokiškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Bobriškis |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | po 1819 m. |

**Bobriškio sentikių cerkvė** – nebeveikiantys Rusijos stačiatikių-sentikių maldos namai Rokiškio rajone, Bobriškio kaime, greta Sartų ežero įlankos kranto. 2006 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą.

Istorija
--------

1710 m. gretimame Puščios kaime buvo pastatyta pirmoji sentikių cerkvė. 1819 m. bendruomenė persikėlė į dabartinę vietą Bobriškyje, netrukus pastatyta nauja cerkvė. XIX a. kuomet valdant carui Nikolajui I, dauguma sentikių cerkvių buvo uždarytos, Bobriškių cerkvė tebeveikė, ji buvo svarbus šiaurės rytų Lietuvos sentikių religinis centras. Pirmojo pasaulinio karo metais daug sentikių išvažiavo į Rusiją, vėliau dalis sugrįžo. Cerkvė veikė tiek vokiečių okupacijos, tiek tarybiniais metais, tačiau gyventojų skaičius mažėjo, o 1992 m. cerkvė uždaryta. Keli likę sentikiai tapo Rokiškio sentikių bendruomenės nariais. Jai perduotos ir cerkvėje saugotos ikonos bei knygos.

Cerkvė pastatyta Šiaurės Rusijos barokiniu medinių cerkvių architektūros stiliumi, tačiau paveikta ir lietuvių liaudies architektūros. Stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, turi du kupolus (dabar vienas sugriuvęs) bei balkoną ir gonkeles fasadinėje pusėje. Greta cerkvės yra paminklinis kryžius bei senas gyvenamasis namas.

2007 m. Bobriškio sentikių cerkvė paskelbta kultūros paveldo objektu.

Galerija
--------

* Fasadas su balkonuFasadas su balkonu
* Cerkvė nuo ežero pusėsCerkvė nuo ežero pusės
* Langai su dekoruotais rėmaisLangai su dekoruotais rėmais
* Pastatas greta cerkvėsPastatas greta cerkvės

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bobriškių sentikių cerkvė". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

* Bobriškio sentikiai[neveikianti nuoroda]
* Bobriškio (Puščios) sentikių bendruomenė Archyvuota kopija 2015-07-21 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kauno rajono herbas
**Kauno rajono herbo** pagrindiniai ženklai – mėlyname fone (simbolizuoja Kauno rajono savivaldybės žemes) trys susikertančios sidabrinės juostos (simbolizuoja Nemuno, Neries ir Nevėžio upių santaką), o herbo viduryje – Kauno miesto simbolis – raudoname skydo fone sidabrinė tauro galva su auksiniu lotynišku kryžiumi tarp ragų.

Auksas, arba geltona spalva reiškia kilnumą, protingumą, sidabro – turtą, dorumą, skaistumą, raudona – drąsą, narsą, meilę, mėlyna – ištikimybės, dieviškos išminties, pastovumo ir sąžiningumo spalva.

Istorija
--------

Kauno rajono savivaldybės taryba sudarė 7 žmonių komisiją Kauno rajono herbo, vėliavos ir spaudo kūrimo darbams organizuoti. Ši komisija organizavo geriausio projekto idėjos autoriaus ir vykdytojo konkursą. 2004 m. paskelbtame konkurse dalyvavo du autoriai: „V3 studija" ir dailininkas Arvydas Každailis. Autorių darbai buvo publikuoti spaudoje, vieną mėnesį eksponuojami Kauno raj. savivaldybėje ir seniūnijose. Komisija, atsižvelgusi į visuomenės apklausos rezultatus, nutarė, kad konkursą laimėjo dailininkas A. Každailis.

2005 m. sausio 13 d. Lietuvos heraldikos komisija aprobavo Kauno rajono herbą (protokolo Nr. 316). 2005 m. vasario 28 d. prezidentas Valdas Adamkus patvirtino Kauno rajono herbą dekretu Nr. 213. 2005 m. birželio 18 d. Kulautuvoje vykusioje dainų ir šokių šventėje įvyko oficiali Kauno rajono herbo, vėliavos ir spaudo šventinimo ceremonija.
Koordinatės: 54°53′44″ š. pl. 23°55′7″ r. ilg.﻿ / ﻿54.89556°š. pl. 23.91861°r. ilg.﻿ / 54.89556; 23.91861

Teismo pastatas Kęstučio g. 29
**Kauno rajono apylinkės teismas** – apylinkės teismas Lietuvoje. Dirba 9 teisėjai. Adresas – Kęstučio g. 29, Kaunas, LT-44312.
Kauno rajono apylinkės teismo išnagrinėtas baudžiamąsias ir civilines bylas apeliacine instancija peržiūri Kauno apygardos teismas. 2013 m. sausio 1 d. kartu su Kauno miesto apylinkės teismu sujungtas į bendrą Kauno apylinkės teismą.

Istorija
--------

Teismo pirmtakas – Kauno rajono liaudies teismas. Sovietų okupacijos metais veikė Teismo antstolių kontora prie Kauno rajono apylinkės teismo (vyresnioji teismo antstolė – Lina Šafronienė). Iš viso dirbo 5 antstoliai. Kontora nustojo veikti 2003 m. sausio 1 d.

Teisėjai
--------

* Teismo pirmininkas (nuo 1995 m.) – Virginijus Kalkauskas (g. 1962 m.).
* Teismo pirmininko pavaduotojas – Algerdas Urbšys.
* Kiti teisėjai – Aušra Bubienė, Audronė Levinskienė, Algirdas Remeika, Irena Sabaitienė, Danė Vogulienė.

Išnašos
-------

1. ↑  Nacionalinė teismų administracija Archyvuota kopija 2008-12-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  valstybe.com Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Infolex informacija
4. ↑  Infolex Kauno rajono apylinkės teismas


Kauno apygardos teismo teritorijoje esantys apylinkės teismai

Kauno |
Alytaus |
Jonavos |
Jurbarko |
Kaišiadorių |
Marijampolės |
Lazdijų |
Prienų |
Šakių |
Vilkaviškio
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Roystonea regia** |
| --- |
| Karališkoji roistonija (*Roystonea regia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Arekiečiai  *( Arecales)* |
| Šeima: | Arekiniai  *( Arecaceae)* |
| Gentis: | Roistonija  *( Roystonea)* |
| Rūšis: | Karališkoji roistonija  *( Roystonea regia)* |

 |

**Karališkoji roistonija** (*Roystonea regia*) – arekinių (*Arecaceae*) šeimos medis (palmė). Natūraliai paplitęs pietų Floridoje, šiaurės rytų ir pietryčių Meksikoje, Belize, Hondūre, Kuboje, Kaimanų salose ir Bahamuose.

Medžio aukštis 20-30 m, išskirtiniais atvejais iki 34,5 m. Kamieno skersmuo – 47 cm (didžiausias – 61 cm). Kamienas tvirtas, lygiažievis, žalsvai baltas, jo viršuje yra žalios spalvos „lajos kotas". Medis turi ~15 lapų, kurių ilgis iki 4 m. Žiedai balti, su rausvomis dulkinėmis. Vaisius sferiškas, 8,9–15 mm ilgio, 7–10,9 mm pločio. Prinokęs jis būna purpuriškai juodos spalvos.

Karališkosios roistonijos vaisiais maitinasi paukščiai. Iš sėklų spaudžiamas aliejus, naudojamas gyvūnų šėrimui. Augalo šaknyse yra diuretikų. Mediena naudojama pastatų statybai. Medis auginamas įvairiuose tropiniuose kraštuose dekoratyviniais tikslais. Karališkoji roistonija yra Kubos nacionalinis medis, užimantis svarbią vietą sinkretiniuose tikėjimuose. Šio medžio lapai taip pat naudojami Verbų sekmadienio metu.

* ŽiedynasŽiedynas
* KamienasKamienas
* Augavietė (Florida)Augavietė (Florida)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Long-Term Capital Management L.P.** (*LTCM*) - apribotos rizikos fondas, įkurtas 1994 metais. Fondo veikla buvo labai sėkminga, vidutinė metinė grąža buvo daugiau nei 40 % per metus. Tačiau, daugiausia dėl Rusijos finansų krizės, fondas 1998 metais patyrė daugiau nei 4,6 milijardo JAV dolerių nuostolių ir 2000 metais buvo likviduotas.

Istorija
--------

Salomon Brothers investicinio banko arbitražo skyriaus vadovas, John Meriwether buvo priverstas palikti banką. Po kurio laiko jis įsteigė LTCM apribotos rizikos fondą ir pasikvietė geriausius Salomon Brothers arbitražo skyriaus darbuotojus bei gabiausius finansų profesorius, matematikus ir net kelis Nobelio Prizo Laureatus. Pats fondo valdytojas buvo įtakingas ir turėjo pažinčių tarp iškilių finansininkų. 1994 metais John Meriwether įsteigtas LTCM fondas buvo surinkęs apie milijardą JAV dolerių pradinėms investicijoms. Bankai šiam fondui skolindavo pinigus labai palankiom sąlygom, o už sudaromus sandorius jie neprašydavo užstato. Tokiu būdu fondas galėjo smarkiai pasididinti svertą. Fondas pagrindine užsiimė obligacijų arbitražu, bet aršėjant konkurencijai, pradėjo skverbtis į vis rizikingesnes sritis. Kelerius metus iš eilės fondas net neturėjo nuostolingų mėnesių, o tai savo ruožtu paskatino fondo valdytojus dar labiau rizikuoti. Fondas rodė įspūdingus rezultatus iki pat 1998 metų, bet paskui finansų rinkas sukrėtė Azijos valiutų krizė ir Rusijos finansų krizė, kurių metu apribotos rizikos fondas patyrė žiaurius nuostolius. Per kelis mėnesius LTCM fonde investuoti pinigai sumažėjo 92 procentais. FED, JAV centrinis bankas nenorėdamas, kad finansų rinkas ištiktų visiškas krachas, sukvietė didžiausių bankų vadovus ir paskatino juos įnešti papildomų lešų, kurios buvo skirtos išvestinių priemonių likvidavimui - jų bendra rinkos vertė siekė maždaug 1 trilijoną JAV dolerių. Fondas buvo išgelbėtas, bankininkai atgavo savo pinigus, o investuotojai tik dalį. Beje, fondo valdytojai praradę krūvą pinigų, vėliau sėkmingai įkūrė kitą fondą ir net pritraukė kelis buvusius investuotojus.

Literatūra
----------

* Roger Lowenstein. When Genius Failed: The Rise and Fall of Long-Term Capital Management.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Quantum Group of Funds
* Paulson & Co.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Amazona guildingii** |
| --- |
| Karališkoji amazonė (Amazona guildingii)Karališkoji amazonė (*Amazona guildingii*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Papūginiai paukščiai  *( Psittaciformes)* |
| Šeima: | Papūginiai  *( Psittacidae)* |
| Gentis: | Amazonės  *( Amazona)* |
| Rūšis: | Karališkoji amazonė  *( Amazona guildingii)* |

 |
| Binomas |
| ***Amazona guildingii***Vigors, 1837 |

**Karališkoji amazonė** (*Amazona guildingii*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Kūnas 40-42 cm ilgio. Kakta ir priekinė galvos dalis baltos spalvos, pereinanti į geltoną. Krūtinė ir pilvas geltonai ruda. Nugara geltonai ruda su žaliu atspalviu. Sparnų kraštelis rausvas. Sparnai tamsiai žali su žaliu ir mėlynai violetiniu atspalviu. Plasnojamosios plunksnos tamsios, prie pamato rausvai žalios. Snapas šviesus. Kojos pilkos. Rainelė oranžinė.

Paplitimas
----------

Paplitusi vienoje iš Pavėjinių salų – Sent Vinsente (Karibų jūra).

Gyvenimo būdas
--------------

Gyvena drėgnuose tropiniuose miškuose iki 700-1000 m virš jūros lygio. Minta vaisiais, riešutais, žiedais ir sėklomis.

Lizdą suka nuo kovo-balandžio mėn. iki rugpūčio vidurio. Lizdą įsirengia stambių medžių uoksuose, 12-15 m aukštyje. Patelė deda 1-3 kiaušinius.

Rūšiai gresia išnykimas. Pagrindinės priežastys – paukščių gaudymas pardavimui, gyvenamosios aplinkos naikinimas. XX a. gamtoje liko apie 500 individų.

Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Karališkoji amazonė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Biodyzelino pavyzdys
Biodyzeliną naudojantis automobilis
Kai kuriose šalyse biodyzelinas yra pigesnis nei įprastas dyzelinas
**Biodyzelinas** – augalinio aliejaus esteris, rapsų metilo esteris, rapsų etilo esteris, gaminamas iš augalinio aliejaus ir alkoholio (metanolio arba etanolio). Priklausomai nuo gamyboje naudojamo alkoholio rūšies – metanolio arba etanolio, jis vadinamas metilo arba etilo esteriu atitinkamai.

Biodyzelinas vartojamas dyzeliniuose varikliuose, įmaišant iki 5% jo į dyzeliną lengvuosiuose automobiliuose ir iki 30% – modifikuotiems miesto autobusų varikliams. Tam tikromis sąlygomis biodyzelinas gali būti vartojamas grynas.

Gamyba
------

Biodyzelinas gaminamas iš aliejinių augalų, tokių kaip rapsai ar
saulėgrąžos, taip pat iš gyvulinių riebalų. biodyzelino gamybos iš aliejinių sėklų kaštai maždaug 2 kartus didesni nei dyzelino gamybos kaštai iš žalios naftos. Bioetanolio gamybos išlaidos maždaug 2–3 kartus didesnės nei benzino gamybos išlaidos iš žalios naftos.

Europoje pagrindinė biodyzelino gamybos žaliava yra rapsai. Rapsai augdami naudoja anglies dioksidą ir paverčia jį deguonimi bei angliavandeniliais, kurie sukaupti rapsų sėklose. Rapsų aliejus patenka į peresterinimo reaktorių, kur yra paverčiamas biodyzelinu. Degalams sudegus variklyje, į atmosferą išskiriamas beveik toks pat anglies dioksido kiekis, kuris buvo sunaudotas augant augalams.

Aplinkosauga
------------

Tai ekologiškai švarūs biodegalai. Biodyzelinas pasižymi mažesne šiltnamio efektą skatinančia dujų emisija nei iškastinis kuras. Dėl mažo teršalų kiekio, rapsų metilo esteris – tinkamiausi degalai transportui miestuose, tankiai apgyvendintose vietovėse, taip pat žemės ūkio technikai. 100% biodyzelino naudojimas gali sumažinti CO2 išmetimą 40–50 %. Naudojant 5% mišinį, CO2 išmetimas sumažėja 2,0–2,5 %. Biodyzelinas yra skaidomas mikroorganizmų, todėl juo užterštas dirvožemis greičiau apsivalo. Tai biologinės kilmės produktas, todėl, patekęs į dirvą, per standartinę 21 paros trukmę jis suyra daugiau kaip 90 %. Biodyzelinas santykinai sumažina CO2 kiekį atmosferoje.

Beatodairiškai plečiant energetinių kultūrų plotus – rapsų Europoje ar sojos JAV  – ir nekeičiant sėjomainos, žemės ūkiui dėl plečiamų monokultūrų plotų gresia degradavimas, t. y. dirvožemio išsekimas, kai jis kitoms kultūroms taps nenašus. Dėl šių neigiamų padarinių kai kurių šalių rinkose jau susiduriama su pagrindinių maisto produktų problema.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Biodyzelinas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Biodegalai Archyvuota kopija 2013-09-03 iš Wayback Machine projekto.
* Biodyzelinas – neišvengiama ateitis Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
* Biodyzelino naudojimo problemos Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
Bioalyva iš kukurūzų atliekų
**Bioalyva** – tai iš biologinės kilmės žaliavų pagaminti tepalai ir alyva, kurių sudėtyje yra ne mažiau kaip 70 % biologinės kilmės medžiagų ir kurie skirti vartoti transporto priemonių (mechanizmų) tepimo ir (ar) hidraulinėse sistemose.

Šios alyvos ir tepalai gaminami iš augalinės ar gyvūninės kilmės riebalinių medžiagų. Bioalyva pakeičia naftos produktus. Gaunama cheminiame reaktoriuje pirolizės būdu iš biomasės naudojant sausąją distiliaciją, esant maždaug 500 °C temperatūrai. Bioalyva yra kietojo kuro sausosios distiliacijos produktų kondensatas, arba degutas. Paprastai jos sudėtyje yra per didelis deguonies kiekis, kad būtų laikoma angliavandeniliu, todėl ji gerokai skiriasi nuo kitų naftos produktų.

Naudojimas
----------

Bioalyva naudojama vietoje skystojo iškastinio kuro, ateityje ši žaliava gali būti panaudota įvairioms biocheminėms medžiagoms ar transporto kurui gaminti, gyvenamųjų rajonų apšildymui arba gamybos technologijų pramonėje ir pakeisti iškastinį kurą,. Bioalyvos naudojimas turi didelį teigiamą poveikį aplinkai, nes elektros energija, pagaminta naudojant bioalyvą, lyginant su iškastiniu kuru, sumažina šiltnamio efektą daugiau kaip 70 %.

Pirmąją pasaulyje pramoninę integruotą techninės bioalyvos gamyklą 2012 m. pradėta statyti Suomijoje. Į objektą investuojama 20 mln. eurų. Bioalyvos gamybos žaliavas sudarys vietinių miškų medienos atliekos ir kita biomasė, kurios pagrindas – mediena.

Literatūra
----------

* P. Janulis, V. Markevičienė, *Biodegalų ir bioalyvų naudojimas Lietuvoje*. VĮ Energetikos agentūra, Vilnius, 2004.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Prekybos naftos ir bioproduktais taisyklės
2. ↑  Zhu, Yunhua; Jones, Susanne B.; Schmidt, Andrew J.; Billing, Justin M.; Job, Heather M.; Collett, James R.; Edmundson, Scott J.; Pomraning, Kyle R.; Fox, Samuel P.; Hart, Todd R.; Gutknecht, Andrew; Meyer, Pimphan A.; Thorson, Michael R.; Snowden-Swan, Lesley J.; Anderson, Daniel B. (2021-04-01). „Microalgae Conversion to Biofuels and Biochemical via Sequential Hydrothermal Liquefaction (SEQHTL) and Bioprocessing: 2020 State of Technology" (anglų). doi:10.2172/1784347.
3. ↑   „Fortum": padėtas pradinis naujos eros energetikos sektoriuje taškas

Nuorodos
--------

* Bioalyvos. Gamtos apsauga[neveikianti nuoroda]
| ***Kudžas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Cujo |
| Kilmės šalis |  |
| Režisierius | Lewis Teague |
| Prodiuseris (-iai) | Robert SingerDaniel H. Blatt |
| Scenaristas (-ai) | Don Carlos DunawayLauren Currier |
| Kompozitorius | Charles Bernstein |
| Vaidina | Dee Wallace  Danny Pintauro  Daniel Hugh-Kelly  Christopher Stone
Ed Lauter |
| Metai | 1983 |
| Žanras | Siaubo |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | Anglų |
| Biudžetas | 8 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Kudžas** (angl. **Cujo**) – 1983 metais JAV sukurtas siaubo filmas pagal Stepheno Kingo to paties pavadinimo romaną.

Trumpa santrauka
----------------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kudžas yra didelis senbernaras, gyvenantis automobilių mechaniko Joe Cambero šeimoje. Kartą šiam įkanda šikšnosparnis ir šuo suserga pasiutlige. Ligai vis labiau naikinant smegenis, šuo ima puldinėti žmones.

Tuo metu remontuoti mašinos pas mechaniką atvažiuoja jauna moteris Donna Trenton su mažamečiu sūnumi. Šuo, iki to laiko nužudęs šeimininką ir jo kaimyną, užpuola atvykėlius, kurie priversti slėptis mašinoje. Donna bando išvažiuoti, tačiau nepavyksta užvesti variklio ir jie lieka įkalinti viduje, kaitinant saulei ir aplink slampinėjant pasiutusiam šuniui. Vieno nepavykusio mėginimo pasiekti namą ir telefoną metu šuo įkanda Donnai ir ši vėl priversta slėptis mašinoje, negalėdama išsikvieti pagalbos. Po to, kai šuo užpuola į kiemą užsukusį policininką ir jį nužudo, o dėl karščio ir dehidratacijos sūnui darosi vis blogiau, Donna supranta, kad pagalba greitai neatvyks ir Kudžą jai teks įveikti vienai.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Dee Wallace - Donna Trenton
* Danny Pintauro - Tad Trenton
* Daniel Hugh Kelly - Vic Trenton
* Christopher Stone - Steve Kemp
* Ed Lauter - Joe Camber
* Kaiulani Lee - Charity Camber
* Billy Jayne - Brett Camber
* Mills Watson - Gary Pervier
* Jerry Hardin - Masen
* Daddy – Kudžas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Landser** – neonacių RAC muzikos grupė iš Vokietijos. Šioje šalyje paskelbta už įstatymo ribų. Ankstesnis pavadinimas – *Final Solution* (angl. 'Galutinis sprendimas'), kaip užuomina į nacių planą sunaikinti žydus.

*Landser* įrašinėjo savo albumus Vokietijoje, tačiau leido juos užsienyje, daugiausia JAV ir Kanadoje. Grupės įrašai platinami pogrindyje.

Trys grupės nariai 2003 m. buvo nuteisti už nusikalstamos grupuotės suformavimą tų metų gruodį, pagal įstatymą, kuriuo nacistinės medžiagos publikavimas Vokietijoje yra nusikaltimas. Du nariai buvo nuteisti dvejiems metams lygtinai, o Landser lyderis Michaelis Regeneris daugiau nei trejiems metams kalėjimo. 2005 m. kovo 10 d. Vokietijos Konstitucinis teismas atmetė M. Regenerio apeliaciją.

„Landser" yra senas vokiečių kalbos žodis, reiškiantis pėstininką kareivį.

Diskografija
------------

* *Das Reich Kommt Wieder*
* *Berlin Bleibt Deutsch*
* *Republik Der Strolche*
* *Rock Gegen Oben*
* *Ran an den Feind*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Dragonia |
| --- |
| Dragonios žemupys Dragonios žemupys |
| **Ilgis** | 30 km |
| **Baseino plotas** | 95,6 km² |
| **Ištakos** | Šavrinio aukštumos |
| **Žiotys** | Adrijos jūra |
| **Šalys** | Slovėnija, Kroatija |
|  |
|  **Vikiteka** | Dragonia |

**Dragonia** (kroat. ir slovėn. *Dragonja*) – upė Istrijos pusiasalyje, Slovėnijos ir Kroatijos teritorijose. Prasideda Šavrinio aukštumose, teka į vakarus praktiškai negyvenamomis, flišu padengtomis teritorijomis. Vaga smarkiai meandruoja. Upė įteka į Adrijos jūrą, Pirano įlanką.

Intakai: Rokava, Drnica (dešinieji), Pogania (kairysis).

Dragonia yra nevandeninga, vasarą vietomis nusenka.

Dėl Dragonios žemupio susidarė konfliktas tarp Slovėnijos ir Kroatijos: Kroatija skelbia, kad upe eina abiejų šalių siena, o Slovėnija reiškia pretenzijas į siaurą pietinės pakrantės ruožą.
| **Collybia peronata** |
| --- |
| Plaukuotpėdė plempė (*Collybia peronata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Baltikiniai  *( Tricholomataceae)* |
| Gentis: | Plempė  *( Collybia)* |
| Rūšis: | Plaukuotpėdė plempė  *( Collybia peronata)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Plaukuotpėdė plempė** (lot. *Collybia peronata*, sin. *Gymnopus peronatus*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, plempių (*Collybia*) genties grybų rūšis.

Augimo vieta ir laikas
----------------------

Auga lapuočių, mišriuosiuose miškuose, parkuose, augimo laikas - vasara, ruduo.

Sandara
-------

Kotas geltonai veltiniškai plaukuotas, vaisiakūniai gajūs, ištveria sausrą.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–8 cm skersmens, paplokščia, netaisyklingai išsilanksčiusi, plaušuota, tarsi dryžuota, rausvai ruda, išblunka iki rusvos spalvos, nemėsinga. Lakšteliai gana reti, gelsvi, gelsvai rudi, priaugtiniai. Kotas 5–8×0,5–0,7 cm, kepurėlės spalvos, prie lakštelių plaušuotas, pamatinės dalies link vis labiau storėjantis, gelsvai plaukuotas, vilnotas, atrodo lyg su geltonu šeriuotu veltinišku apvalkalu. Trama plona, gelsva, beskonė, bekvapė. Sporos 7–9,5×3–4,5 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai labai tamprūs, kepurėlė plonamėsė.

Auga pavieniui, grupėmis, ant lapų, šakelių. **Nevalgoma**, labai dažna.

Literatūra
----------

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 132 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Plaukuotpėdė plempė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Luzula pilosa** |
| --- |
| Plaukuotasis kiškiagrikis (*Luzula pilosa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Komelinažiedžiai  *( Commelinidae)* |
| Šeima: | Vikšriniai  *( Juncaceae)* |
| Gentis: | Kiškiagrikis  *( Luzula)* |
| Rūšis: | Plaukuotasis kiškiagrikis  *( Luzula pilosa)* |

 |

**Plaukuotasis kiškiagrikis** (*Luzula pilosa*) – vikšrinių (*Juncaceae*) šeimos kiškiagrikių (*Luzula*) genties augalas.

Daugiametis, 15-30 cm aukščio žolinis augalas su šliaužiančiu šakniastiebiu. Stiebai žali, statūs, lapuoti. Pamatinės makštys rudai raudonos, belakštės. Lapai linijiskai lancetiski, plokšti, pakraščiai apaugę ilgais, baltais, retais plaukeliais. Stiebo viršūnėje šakotas, beveik skėtiškas žiedynas. Žiedai pavieniai arba susitelkę po 2-3. Apyžiedžio lapeliai 6, ploni, odiški, smailūs, rudi, plačiais pieviniais kraštais. Kuokeliai 6. Piestelė viena, vienalizdė. Vaisius – rutuliška, gelsvai žalia, su spyglišku snapeliu dėžutė, atsidaranti trimis sąvaromis. Sėklos 3, rudos, blizgančios, su stambiu, užlinkusiu gūbreliu.

Žydi balandžio – gegužės mėn. Dažnas visoje Lietuvoje. Auga lapuočių, mišriuose ir spygliuočių miškuose.

Literatūra
----------

Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 64 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Plaukuotasis kiškiagrikis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Uolinga Atlanto vandenyno pakrantė
**Long Ailandas** (angl. *Long Island* – 'Ilgoji sala') – sala Bahamų salyno pietinėje dalyje, ties Vėžio atogrąža. Plotas 448 km². Sala nusidriekusi šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi ~100 km, o plotis – tik 5 km. Rytinė salos pakrantė stati, uolinga, o vakarinė (Karibų jūros) – nuožulni, su smėlio paplūdimiais. Paviršius daugiausia plokščias, tačiau salos galuose yra kalvų (aukštis iki 54 m). Yra pelkių, o lygumoje išgaunama druska. Long Ailande yra gilių povandeninių urvų, taip pat giliausia pasaulyje – Dyno žydroji skylė (202 m). Kranto linija raižyta, yra nedidelių įlankų ir užutėkių.

Long Ailande 2000 m. gyveno 2992 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė – Dedmans Kėjus (*Deadman’s Cay*). Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu, žvejyba.

Sala senovėje buvo apgyvendinta indėnų lukajanų ir vadinta Juma. 1492 m. ją pasiekė Kristupas Kolumbas ir pakrikštijo Fernandina.

* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Long Island (Long Áilandas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008


|  |  |
| --- | --- |
| **Bahamų apskritys** |  |
| Aklinsas | Berio salos | Biminis | Blek Pointas | Katės sala | Centrinis Abakas | Centrinis Androsas | Centrinė Eleutera | Friportas | Kreivoji sala | Rytų Didžioji Bahama | Eksuma | Didysis rifas | Krantinės sala | Inagua | Ilgoji sala | Mangrovės rifas | Majaguana | Mūro sala | Naujasis Providensas | Šiaurės Abakas | Šiaurės Androsas | Šiaurės Eleutera | Dantytoji sala | Romo rifas | San Salvadoras | Pietų Abakas | Pietų Androsas | Pietų Eleutera | Ispanų Sienos | Vakarų Didžioji Bahama |
**Londono paktas** (it. *Patto di Londra*), arba teisingiau, **Londono sutartis**, buvo slaptas paktas tarp Antantės valstybių ir Italijos, pasirašytas Jungtinės Karalystės, Prancūzijos, Rusijos ir Italijos karalystės atstovų 1915 m. balandžio 26 d. Londone.[1] Šios sutarties tikslas buvo sudaryti aljansą su Italija prieš jos buvusias sąjungininkes, įskaitant ir Vokietiją.

Sutarties sąlygos
-----------------

Pagal paktą, Italija turėjo palikti Trilypę sąjungą ir prisijungti prie Antantės; Italija taip pat turėjo paskelbti karą Vokietijai ir Austrijai-Vengrijai per mėnesį nuo sutarties pasirašymo datos (karas Austrijai-Vengrijai buvo paskelbtas per mėnesį, bet Vokietijai Italija karo nepaskelbė iki pat 1916 m.). Darant prielaidą, kad karas prieš Vokietiją ir jos sąjungininkes bus laimėtas, Antantės šalys pažadėjo Italijai šias teritorijas karo pabaigoje:

  

1. Tirolį (iki pat Alpių vandeninės takoskyros Brenerio perėjoje), į kurį įeina šių dienų Pietų Tirolio ir Trento provincijos Italijoje.
2. Visą Austrijos Litoralio teritoriją, įskaitant Triesto uostamiestį ir Lasino salyną, bet neįskaitant Rijekos uostamiesčio.
3. Šiaurinę Dalmatiją, įskaitant Zadarą, Šibeniką ir daugelį Dalmatijos regiono salų, išskyrus Krką bei Rabą.
4. Dodekaneso salas (Italijos valdytas nuo 1912 m.).
5. Vliorės uostamiestį Albanijoje.
6. Albaniją kaip protektoratą (*„Italijai turi būti patikėta atstovauti Albaniją reikaluose su užsienio jėgomis"*).
7. Tam tikras Vokietijos kolonijų dalis Azijoje ir Afrikoje.[2]
8. Vykstant Turkijos dalyboms, Italija turėtų gauti pagrįstą dalį Viduržemio regiono teritorijos, kuri būtų greta Antalijos provincijos.[2]

Serbijos karalystei, kuri nei pasirašė sutarties, nei dalyvavo jos pasirašyme, buvo priskirta:

1. Dalmatijos pakrantė tarp Krkos ir Stono, įskaitant Sabiončelo pusiasalį, Spalato uostamiestį bei Bračo salą.

Juodkalnijos karalystei, kuri taip pat nei pasirašė sutarties, nei dalyvavo jos pasirašyme, buvo priskirta:

1. Dalmatijos pakrantė tarp Budvos ir Stono, įskaitant Ragusą bei Kotoro įlanką, bet neįskaitant Sabiončelo pusiasalio.
2. Pakrantė į pietus nuo Šenjino uostamiesčio Albanijoje.

Taip pat, nors ir ne taip akivaizdžiai, Serbijai buvo priskirta:

1. Bosnija ir Hercegovina
2. Sirmija
3. Bačka
4. Slavonija
5. Tam tikros nepatikslintos Albanijos teritorijos (turėjusios būti padalintos Serbijai, Juodkalnijai ir Graikijai).

Italija reikalavo, o Sąjungininkai sutiko, kad pakrantės tarp Zadaro ir Istrijos klausimas būtų nagrinėjamas po karo. Italija taip pat reikalavo, kad Serbijai nebūtų pranešta apie šiuos susitarimus. Vis dėlto Sąjungininkai nesilaikė šio prašymo ir 1915 m. rugpjūčio 4 d. išsiuntė notą Serbijai, informuodami, kokios teritorijos priklausys Serbijai ir Juodkalnijai po karo.

Paktas turėjo būti laikomas paslaptyje, bet po Spalio revoliucijos Rusijoje 1917 m. jis buvo paviešintas rusų žurnale *„Izvestia"*.

Išnašos
-------

1. ↑  Baker, Ray Stannard. *Woodrow Wilson and World Settlement, Volume I* Doubleday, Page, and Company, 1923. pages 52–55
2. 1 2
| Tere Cholio kožunas*Тере-Хольский кожуун* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Tuva Tuva |
| **Administracinis centras** | Kungurtugas |
| **Sumonų skaičius** | 1 |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 1 944 |
| **Plotas** | 10 050 km² |
| **Tankumas** (2021) | 0,19 žm./km² |

**Tere Cholio kožunas** (rus. *Тере-Хольский кожуун*, tuv. *Тере-Хөл кожуун*) – administracinis rajonas Rusijoje, Tuvos pietrytinėje dalyje. Administracinis centras – Kungurtugas.

Tai mažiausiai gyventojų turintis Tuvos kožunas.

Geografija
----------

Teritorija kalnuota, ją daugiausia užima Sangileno kalnynas. Teka Ka Chemo intakas Balyktyg Chemas. Telkšo Tere Cholio ežeras su VIII a. Por Bažyno tvirtovės liekanomis.

Ūkis
----

Verčiamasi miškininkyste, žvejyba, turizmu.

Gyvenvietės
-----------

Kožune yra 1 kaimo gyvenvietė (sumonas):

* Šynasas (c. Kungurtugas)

Por Bažynas

Šaltiniai
---------

1. ↑  TYVA, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
| **Tuvos kožunai** |  |
| Bai Taiga | Barun Chemčikas | Ča Cholis | Čedi Cholis | Dzun Chemčikas | Erzinas | Ka Chemas | Kyzylas | Mongun Taiga | Oviuras | Pij Chemas | Sut Cholis | Tandi | Tere Cholis | Tes Chemas | Todža | Ulug ChemasMiestų apygardos: Kyzylas | Ak Dovurakas |
| ***Gėlė su plieniniais žiedlapiais*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il fiore dai petali d'acciaio |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Gianfranco Piccioli |
| Metai | 1973 |
| Žanras | giallo |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Gėlė su plieniniais žiedlapiais** (it.  *Il fiore dai petali d'acciaio*) – 1973 m. Italijoje ir Ispanijoje sukurtas giallo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Gianngi Garko – daktaras Andrėja Valentis
* Carroll Baker – Evelina
* Ivano Staccioli – inspektorius Garano
* Pilar Velazquez – Lena
* Paola Senatore – Daniela
* Umberto Raho – psichiatras

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Plastikos chirurgas Valentis sėkmingai verčiasi savo amatu ir taip pat turi ne vieną meilužę. Viena iš jo buvusiųjų, siekdama atnaujinti santykius, o galbūt ir pasipelnyti, įsmunka į daktaro namus, tačiau šis tuo visiškai nesusižavi. Kyla barnis, tada grumtynės ir nustumta mergina mirtinai susižaloja, atsitrenkusi į plieninę skulptūrą – gėlę su žiedlapiais. Nenorėdamas nemalonumų, daktaras atsikrato kūnu, tačiau netrukus jį pradeda šantažuoti dėl įvykdyto nusikaltimo slėpimo…
Lonely Planet|  |
| Forma | Padalinys |
| Pramonė | Žiniasklaida |
| Žanras | Kelionių literatūra |
| Įkurta | Melburnas, Australija (1972 m.) |
| Įkūrėjas (-ai) | Tony WheelerMaureen Wheeler |
| Produktai | Kelionių vadovai, žurnalai |
| Holdingas | NC2 Media |
| Tinklalapis | LonelyPlanet.com |

**„Lonely Planet"** – didžiausia kelionių vadovų leidykla pasaulyje. Ši leidykla dabar yra „NC2 Media" bendrovės padalinys.

Istorija
--------

„Lonely Planet" bendrovė buvo įsteigta sutuoktinių Morinės ir Tonio Vylerių. 1972 m. jie iš Anglijos išsiruošė į žygį automobiliu, autostopu (teko ir žygiuoti) per Euraziją, galiausiai pasiekę Australiją baigė savo kelionę. 1973 m. jie išleido pirmąją savo knygą. Bendrovė pradėjo savo veiklą, išleidusi kelionių vadovų knygas, skirtas žygeiviams.

2007 m. BBC perėmė bendrovę įsigydama 75 % įmonės akcijų paketo, 2011 m. įsigijo likusias akcijas iš sutuoktinių. Tačiau patyrusi £80 milijonų nuostolių dėl sunkmečio ir leidybos verslo poslinkių (elektroninių knygų leidybos augimas, skaitmeninės žiniasklaidos gausėjimas) buvo priversta parduoti ją „NC2 Media" įmonei 2013 m. už £52 milijonus. Po 10-ečio smukusių pardavimų, siekusių 45 % kritimą, 2016 m. buvo pirmieji, kai nežymiai augo visų rinkos dalyvių popierinių kelionių vadovų pardavimai JAV ir JK rinkose. Tai iš dalies lėmė atsigaunanti turizmo pramonė.

Naujausiais duomenimis „Lonely Planet" yra išleidusi virš 130 milijonų knygų. Dabar bendrovė užsiima tiek spausdinto, tiek skaitmeninio turinio pasiūla (puslapis, programėles ir kt. nors pastarųjų atsisiuntimų skaičius nusileidžia išmaniųjų telefonų puslapių peržiūroms).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Financial Times: BBC sells Lonely Planet at £80m loss
2. ↑  Financial Times: Travel guidebooks come back from the brink