recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Oetzis savo mirties vietoje
**Ötzi** (dar rašoma **Oetzi**; lietuviškai tariama **Ecis**) – taip vadinama 1991 metais Austrijos Alpėse, netoli sienos su Italija, rasta žmogaus mumija, datuojama 3300 metų pr. m. e. (vėlyvasis neolitas Europoje). Puikiai išsilaikęs kūnas ir su juo rasti daiktai yra reikšmingas atradimas antropologams ir priešistorės tyrinėtojams.
Ecis buvo 160 cm ūgio, mirė 40-53 metų amžiaus. Greičiausiai buvo svarbus savo bendruomenės asmuo.

1991 m. rugsėjo 19 d. Otztalerio Alpių Hauslabjocho viršūnėje vokiečių alpinistai Erika ir Helmutas Zimonai rado iš ledo kyšantį ant pilvo gulintį žmogaus lavoną. Sudžiūvusį kūną dengė į pergamentą panaši oda. Ploname lede buvo įstrigusi jo koja, apvyniota šiaudais ir odos juostelėmis. Tarp jų buvo varinis kirvukas ir medžioklei skirti įrankiai. Po kelių dienų kūnas buvo iškeltas ir sraigtasparniu nuskraidintas į Insbruką.

Tyrimas
-------

Tyrinėjimuose dalyvaujantys mokslininkai sutiko, kad Ecis (Ötzi) – taip buvo pramintas Ledo žmogus – yra stulbinamas radinys. Naudodami anglies-14 metodą jie nustatė lavono amžių. Tyrimus vykdė įvairios laboratorijos skirtingose šalyse, kiekvienai laboratorijai buvo pateikti vis kiti pavyzdžiai. Aplink kūną rastų daiktų stilistinė klasifikacija bei testai parodė, kad vyras mirė 3300 m. pr. m. e.

Radinio vieta
-------------

Kūnas buvo rastas ledo sluoksnio pakraštyje, uolos plyšyje. Šioje vietoje užšalęs vanduo buvo labai gilus.

Pasak mokslininkų komandos ir teismo medicinos ekspertų, Ledo žmogus buvo pasirūpinęs tinkama apranga, padėjusia jam išgyventi atšiauriomis Otztalerio Alpių sąlygomis. Jis turėjo kailinę kepurę ir iš žolių nupintą apsiaustą, kuris greičiausiai saugojo nuo lietaus. Po apsiaustu dėvėjo rūbą, susiūtą iš kailio gabalų. Saugodamasis nuo geliančio aukštikalnių šalčio, kojas buvo apsivyniojęs kailiais. Taip pat turėjo strėnjuostę ir iš kietos odos pasiūtus batus, prikimštus žolės. Ledo žmogus su savimi nešiojosi įrangą, reikalingą laužui užkurti, iš beržo žievės padarytą dėžutę.

Lankas ir strėlės galėjo padėti ledo žmogui medžioti laukinius žvėris, tačiau manoma, kad jis nebuvo medžiotojas. Tuo laikotarpiu, kada jis mirė, žmonės daugiau vertėsi ne medžiokle, bet žemdirbyste ir gyvulių auginimu. Mokslininkų nuomone, Ledo žmogus buvo piemuo, mokėjęs medžioti laukinius žvėris, bet veikiausiai vasarą kalnų ganyklose ganydavo galvijus.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pasadenaangl. *Pasadena* |
| --- |
|  |
|  |
| 

PasadenaPasadena

29°40′34″ š. pl. 95°10′26″ v. ilg.﻿ / ﻿29.67611°š. pl. 95.17389°r. ilg.﻿ / 29.67611; 95.17389﻿ (Pasadena (Teksasas))Koordinatės: 29°40′34″ š. pl. 95°10′26″ v. ilg.﻿ / ﻿29.67611°š. pl. 95.17389°r. ilg.﻿ / 29.67611; 95.17389﻿ (Pasadena (Teksasas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Teksasas Teksasas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1893 |
|  |
| **Gyventojų** (2000) | 141 674  |
| **Plotas** | 115 km² |
| **Tankumas** (2000) | 1 232 žm./km² |

**Pasadena** – miestas Hiustono pietuose, Teksaso valstijoje. Pasadena yra 15 pagal dydį miestas valstijoje ir 159 pagal dydį JAV miestas. Pasadena yra įsikūrusi netoli vietos, kurioje 1836 metų balandžio 21 dieną vyko galutinė Teksaso revoliucijos kova.

Demografija
-----------

2000 metų statistiką, Pasadenoje gyveno 141 674 žmonės, mieste buvo 47 031 namų ūkis ir gyveno 35 179 šeimos. Gyventojų tankis buvo 1 238,7/km². Miesto gyventojus sudarė 71,45 % baltaodžiai, 1,63 % juodaodžiai, 1,83 % azijiečiai, 0,68 % indėnai, 21,34 % kitos rasės ir 3,08 % gyventojų buvo dviejų arba daugiau rasių. 48,24 % visų gyventojų buvo ispanų arba lotynų kilmės.

Mieste gyveno 31,6 % žmonių iki 18 metų, 11,4 % žmonių nuo 18 iki 25 metų, 31,2 % nuo 25 iki 44 metų, 17,9 % nuo 45 iki 65 metų ir 7,9 % – 65 metų amžiaus ir vyresni. Vidutinis amžius buvo 29 metai.
| **Matteo Bartoli** |
| --- |
| Gimė | 1873 m. lapkričio 22 d.Albona, Italijos karalystė |
| Mirė | 1946 m. sausio 23 d. (72 metai)Turinas, Italijos karalystė |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
|  |
| Alma mater | Vienos universitetas |

**Matejas Džulijas Bartolis** (it. *Matteo Giulio Bartoli*, 1873 m. lapkričio 22 d. Albona, Italijos karalystė – 1946 m. sausio 23 d. Turinas, Italijos karalystė) – italų kalbininkas iš Istrijos. Studijavo Vienos universitete, nuo 1907 m. iki pat mirties dėstė Turino universitete.

Jo dalmatų kalbai skirtas veikalas *Das Dalmatische* (2 t. 1906) – vienintelis išsamus šios nūnai mirusios kalbos aprašas. Veikalas buvo parašytas itališkai, o vėliau išverstas į vokiečių kalbą ir išleistas. Sudarant šį aprašą buvo naudojami 1897 m. iš paskutinio dalmatų kalbos vartotojo Tuonės Udainos, mirusio 1898 m. gauti duomenys.

Išnašos
-------

1. ↑  Tullio De Mauro (2009). Harro Stammerjohann, ed. *Lexicon Grammaticorum*. pp. 104–105. ISBN 3484971126.
2. ↑  Kathryn F. Bach; Glanville Price (1977). *Romance Linguistics and the Romance Languages: A Bibliography of Bibliographies*. p. 167. ISBN 0729300552.  Nežinomas parametras `|url-access=` ignored (pagalba)

Bibliografija
-------------

* M. Dž. Bartolio bibliografija
„Bucks Fizz" 1981 m. „Eurovizijoje"
**„Bucks Fizz"** – britų pop muzikos grupė.

Grupė susikūrė 1981 m. sausį specialiai 1981 m. „Eurovizijos" konkursui, kolektyvą sudarė keturi vokalistai: Bobby G, Cheryl Baker, Mike Nolan ir Jay Aston. Su kūriniu „Making Your Mind Up" grupė laimėjo BBC rengiamą atranką „A Song for Europe 1981", o vėliau ir patį „Eurovizijos" dainų konkursą. Iš kitų dalyvių išsiskyrė grupės choreografija, per pasirodymą buvo nuplėšti moterų sijonai.

„Making Your Mind Up" užėmė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės singlų tope. Vėliau išleisti singlai „The Land of Make Believe" (1981) ir „My Camera Never Lies" (1982) taip pat užėmė pirmąsias vietas šalies topuose.

Po „Bucks Fizz" išgarsėjimo 1981 metais, grupės sudėtis kiek pasikeitė; Jay Aston paliko grupę 1984 metais ir vietoj jos buvo pakeista Shelley Preston, tačiau po penkerių metų paliko grupę. „Bucks Fizz" muzikinę veiklą tęsė kaip trio, kol 1993 metais, kai Cheryl Baker paliko grupę, ji buvo pakeista Heidi Manton ir Amanda Swarzc ir kolektyvas vėl tapo kvartetu. 1996 m. narius Mike Nolan ir Amanda Swarzc pakeitė David Van diena ir Karen Logan. Šiandien Bobby G yra vienintelis narys, buvęs nuo grupės gyvavimo pradžios.

Diskografija
------------

* 1981: *Bucks Fizz*
* 1982: *Are You Ready*
* 1983: *Hand Cut*
* 1983: *Greatest Hits*
* 1984: *I Hear Talk*
* 1986: *Writing on the Wall*
* 1988: *The Story So Far*
* 1991: *Live at Fairfield Halls*
* 2005: *The Ultimate Anthology*
* 2006: *The Lost Masters*
* 2007: *The Very Best of Bucks Fizz*
* 2008: *The Lost Masters 2 – The Final Cut*

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai: **Johnny Logan  *„What's Another Year"*** |  **Eurovizijos dainų konkurso nugalėtojai**1981 | Po to: **Nicole  *„Ein bißchen Frieden"*** |
| Prieš tai:**Prima Donna  *„Love Enough for Two"*** |  **Jungtinės Karalystės atstovai Eurovizijoje**1981 | Po to:**Bardo  *„One Step Further"*** |
Kiberos lūšnynai
**Kibera** – lūšnynas Nairobyje, Kenijoje, apie 6,6 km nuo jo centro. Plotas – 2,5 km². Tai vienas didžiausių ir daugiausiai tyrinėtų lūšnynų Afrikoje. Atsirado 1918 m. kaip nubų kareivių gyvenvietė miške šalia Nairobio. Britų valdžia davė jiems žemės atsilygindama už karinę tarnybą Pirmajame pasauliniame ir ankstesniuose karuose. 2009 m. Kenijos gyventojų ir būstų surašymo duomenimis, Kiberos gyventojų skaičius yra 170 070, anksčiau buvo manyta, kad jame gyvena vienas ar du milijonai žmonių.[1] Anot kitų šaltinių, Kiberos gyventojų skaičius gali siekti nuo 500 000 iki gerokai daugiau nei 1 000 000, priklausomai nuo to, kokie lūšnynai yra priskiriami kaip Kiberos dalis.[2][3][4]

* 
* 
* 
* 
*

Išnašos
-------

1. ↑  Karanja, Muchiri (2010-09-03). „Myth shattered: Kibera numbers fail to add up". Daily Nation. Nuoroda tikrinta 2010-09-10.
2. ↑  Understanding the Grassroots Dynamics of Slums in Nairobi: The Dilemma of Kibera Informal Settlements Emmanuel MUTISYA and Masaru YARIME, International Transaction Journal of Engineering, Management, & Applied Sciences & Technologies, Volume 2, No.2 (2011); pages 197–213
3. ↑  Audio Slideshow: Dr. Biden Sees the Neighborhoods of Kenya The White House, United States (2010/06)
4. ↑  Kibera: How slum lords cash in on misery Kimathi Mutegi, The Nation, Kenya (2013-09-13). Suarchyvuota kopija iš Wayback Machine projekto, 2013-10-12.

Koordinatės: 1°19′ p. pl. 36°47′ r. ilg.﻿ / ﻿1.317°š. pl. 36.783°r. ilg.﻿ / 1.317; 36.783
| Kai kurios stebuklingos figūros |
| --- |
|  | Žirgo ir rikio hibridas (Princesė) |
|  | Žirgo ir bokšto hibridas (Imperatorė) |
|  | Svirplys |
|  | Nakviša |
|  | Princas |
|  | Bokštinis svirplys |
|  | Berolinos pėstininkas |
|

**Pasakiškoji figūra** – šachmatų figūra, nenaudojama įprastiniuose šachmatuose, tačiau pasitaikanti šachmatų uždaviniuose bei kai kuriuose kituose (pavyzdžiui, kiniškajame) šachmatų variantuose. Tokios figūros eina kitaip nei įprastos šachmatų figūros. Jos gali turėti ir kitų neįprastų savybių. Paprastai pagal ėjimų tipą jos grupuojamos kaip:

* Figūros, iškart einančios ribotą langelių skaičių horizontalia bei vertikalia kryptimi. Šiai grupei priklauso ir įprastinis žirgas (laikoma, jog jis vienu ėjimu eina du langelius pirmyn bei vieną į šoną).
* Figūros, einančios bet kokį langelių skaičių galima kryptimi, jei tik kelias laisvas.
* Figūros kurios kerta priešininko figūras jas peršokdamos (kaip šaškėse).
* Figūros, kurių bet koks ėjimas įmanomas tik peršokant kitą figūrą.

Figūra gali būti karališka. Šioms figūroms siekiama pastatyti matą (jos nekertamos). Įprastuose šachmatuose toks yra karalius. Uždaviniuose karališka gali būti bet kuri figūra, arba karalius nebūti karališku (princas).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |

 |  |
|  |

 |
| Svirplio ėjimai (galima kirsti a7) |


Iš plačiau žinomų figūrų, „Svirplys" eina kaip valdovė, tačiau privalo peršokti varžovo ar savo figūrą. Jei iškart už peršokamos yra priešininko figūra, svirplys gali ją nukirsti. „Nakvišos" ėjimai šiek tiek primena žirgo, tačiau galimų eiti laukelių rinkinys kitas. Įvairūs hibridai gali pasirinktinai derinti kelių įprastinių figūrų ėjimus. Visas „karališkas" figūras būtina saugoti nuo mato.

Šių figūrų sistematika nėra vieninga, jų žinoma labai daug (apie 1200). Kai kada ta pati figūra turi keletą pavadinimų.

Nuorodos
--------

* Piececlopedia – neįprastų šachmatų figūrų enciklopedija.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kinologija** (gr. kynos, šuns) – mokslas apie šunis.

Kinologai tiria bei aprašo šunų veisles. Kinopedagogai tiria šunų elgesį.

Organizacijos
-------------

Visame pasaulyje kinologai vienijasi į organizacijas. JAV šuninkystės klubai – AKC (American Kennel Club*) ir UKC (United Kennel Club*) – vienija JAV kinologų organizacijas, Didžiosios Britanijos šunininkystės klubas KCGB (Kennel Club of Great Britain*) – Didžiosios Britanijos kinologų klubus, Kanados šunininkystės klubas CKC (Canadian Kennel Club*) – Kanados šunų mylėtojus.

Nacionalines kinologų organizacijas vienija nevyriausybinė organizacija Tarptautinė kinologų federacija (FCI), pati didžiausia pasaulyje kinologų organizacija. **Lietuvoje** kinologų organizacijas vienija Lietuvos kinologų draugija (LKD).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RKinologija |
| --- |
|  |
| Pagrindiniai straipsniai | 
Šuo · Šunų veislių sąrašas |  |
|  |
| Organizacijos | 
Tarptautinė kinologų federacija · Lietuvos kinologų draugija |
|  |
| Renginiai | 
Šunų paroda · Šunų sportas |

 |

```
k
```
Kibelė
**Kibelė** – frygiškos kilmės graikų ir romėnų deivė. Garbinta Anatolijoje dar neolito laikais. Dažnai tapatinama su Rėja (titano Krono žmona, Olimpo dievų motina) ir Gaja, kadangi artima savo funkcijomis. Romėnams dar žinoma kaip **Mater Turrita**.

Ji buvo kalnų ir urvų, sienų ir tvirtovių, gamtos bei laukinių gyvūnų (ypatingai liūtų ir bičių) deivė. Turėjo sūnų Atį, kuris buvo kastruotas ir prikeltas.

Atalantą ir Hipomeną pavertė liūtais, kai šie pasimylėjo vienoje iš jos šventyklų.

Jos dvasininkai ją garbindavo orgijose, šokdami ir gerdami apimti laukinės muzikos ekstazės. Kibelė ir jos sūnus Atis siejami
su keista religija. Jos pasekėjai – koribantai (eunuchai šventikai) ir kuretai, ją garbindavo šokiuose, dainose ir kitokiose linksmybėse, mušdami būgnus bei daužydami skydus ir ietis.

Vaizduojama auksiniame vežime, apsupta koribantų ir kuretų. Jos karūna yra miesto sienos formos.

Išnašos
-------

1. 1 2  Cybele. Microsoft Encarta Premium 2009. Žr. 2008 rugpjūčio 5 d.
**Kintamumas** (angl. *volatility*) – statistinis rodiklis, charakterizuojantis rinkos kainų tendencijos ar pajamų tendencijos keistis. Yra vienas iš svarbiausių rodiklių valdant finansines rizikas. Dažniausiai skaičiuojamas metinis kintamumas. Kintamumas nurodomas absoliučiai(100$ ± *5$*) arba dalimi nuo pradinės kainos (100$ ± *5 %*).

Kintamumo apskaičiavimas
------------------------

Metinis kintamumas {\displaystyle \sigma } proporcingas standartiniam nuokrypiui {\displaystyle \sigma \_{SD}} vertė dalinama iš laiko periodo kvadratinės šaknies:

{\displaystyle \sigma ={\sigma \_{SD} \over {\sqrt {P}}}},

kur {\displaystyle P} – laiko periodas metais. Kintamumas {\displaystyle \sigma \_{T}} iš laiko intervalo {\displaystyle T} (nurodomas metais) apskaičiuojamas metinio kintamumo pagrindu sekančiu būdu:

{\displaystyle \sigma \_{T}=\sigma {\sqrt {T}}}.

Pavyzdžiui, jeigu standartinis nuokrypis dienos laikotarpiu sudaro 0,01, o metuose yrа 252 prekybinių dienų (t. y. laiko periodas – 1 diena = 1/252 metų), tai vidutinis kintamumas bus:

{\displaystyle \sigma ={0.01 \over {\sqrt {1/252}}}=0.1587}.

Kintamumas už mėnesį (t. y. už {\displaystyle T=1/12} metų) bus:

{\displaystyle \sigma \_{month}=0.1587{\sqrt {1/12}}=0.0458}.
Maldos kilimėlis su kompasu kiblai nustatyti
**Kibla** (arab. قبلة‎‎ = *Qiblah* – 'kryptis') – islame vadinama Mekos kryptis, į kurią reikia atsigręžti meldžiantis. Kibla, kaip manoma, įtvirtinta pranašo Mahometo – iki tol būdavo gręžiamasi į Jeruzalę. Korane ir ankstyvuosiuose chadisuose sakoma, kad kibla yra musulmonų skiriamasis bruožas, ištikimybės Alachui ir jo apreikštai religijai ženklas.

Kibla daroma per azaną, maldų (*salat*) metu, žymint chadžo pradžią, pabaigą ir jo metu (pvz. baigus simbolinį šėtono užmėtymą akmenimis). Tradiciškai musulmonai laidojami dešine veido puse atgręžti į Meką (pagal tai archeologams nesunku nustatyti atkasto miesto gyventojų religinę priklausomybę). Korane sakoma, kad atliekant kiblą nedera pamiršti, jog Alachas yra visur.

Mečetėse kiblą nurodo maldų salės sienoje esanti nedidelė niša – michrabas. Plečiantis islamui pasaulyje, kiblos nustatymas buvo svarbus matematinis uždavinys, todėl prisidėjo prie matematikos raidos islamiškajame pasaulyje. Dabar dažnai parduodami maldos kilimėliai su kompasu, padedančiu nustatyti kiblą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kibla*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kiborgas** (angl. *cyborg*) – organizmas, kurio natūralios biologinės galimybės papildytos nebiologiniais organais, panaudojančiais techninės kibernetikos galimybes.

Tai mokslinės fantastikos, mokslo populiarinimo literatūros terminas, naudojamas kalbant apie galimą ateitį ir galimas technines žmogaus modifikacijas.

Kiborgizuojančiais priedais laikomi:

* smegenis ir/ar likusią nervų sistemą, jutimo organus papildantys ir/ar sustiprinantys kibernetiniai įtaisai. Pvz. akis, matanti UV spektre; jungtys, leidžiančios nuotoliniu būdu prisijungti prie kompiuterinių tinklų; atminties įrenginiai, leidžiantys įsiminti didžiulius kiekius informacijos ir t. t.
* atramos-judėjimo sistemą papildantys ir/ar sustiprinantys adaptyvūs įtaisai (pvz. dirbtiniai raumenys, kurių susitraukimų jėga reguliuojama pagal poreikį).
* širdies veiklą ir kraujotaką optimizuojantys įtaisai
* ir t. t.

Kiborgizacija gali būti dvejopa:

* Atstatomoji kiborgizacija. Dirbtinis organas implantuojamas vietoj pažeisto ar prarasto natūralaus. Pvz. dirbtinė akis vietoj sužalotos biologinės akies.
* Praplečiamoji kiborgizacija. Dirbtinis organas suteikia naujas galimybes ar sustiprina iš anksčiau turimas galimybes. Pvz. prie ausies implantuojamas priedas radijo imtuvas, kuris leidžia tiesiogiai priimti radijo signalus ir kaip transformuotą garso signalą tiesiogiai perduoti į klausos nervą.

Kilmė
-----

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Žmogaus-mašinos koncepcija mokslinėje fantastikoje plačiai paplito prieš Antrąjį pasaulinį karą, kai 1843 m. Edgaras Alanas Po aprašė žmogų su dideliais protezais istorijoje „The Man That Was Used Up".

Kiborgo sąvokos neaiškumas
--------------------------

Dabartinėje kultūroje kiborgo sąvoka yra pakankamai neaiški. Neretai kiborgais laikomi ir organizmai, kurie papildyti bet kokiais dirbtiniais organais. Tokiu atveju kiborgu tektų vadinti ir žmones su implantuotais dirbtiniais klubo sąnariais ar su implantuotais dantimis, nors šie implantai su kibernetika neturi nieko bendro. Tuo tarpu žmogus su kelių režimų širdies stimuliatoriumi (dirbtiniu ritmo vedliu), kuris keičia širdies ritmą pagal apkrovą, labiau pagrįstai gali būti laikomas „minimaliu" kiborgu.

Tą painiavą papildo ir tai, kad bet kokie sustiprinantys priedai ir tobulesni implantai neretai vadinami *bioniniais implantais*, o organizmai su tokiais implantais automatiškai priskiriami prie kiborgų.

Kiborgo sąvokos ryšiai su kitomis sąvokomis
-------------------------------------------

Didėjant kiborgizacijos lygiui kiborgas darosi vis labiau dirbtinis, kol virsta androidu – žmogaus pavidalo robotu.

Taip pat skaitykite
-------------------

* robotas
* kiberis
* kibernetika
* bionika
* biomechanika
* implantas
* kiberpankas
* egzoskeletas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Odjenė*Odienné* |
| --- |
| 

OdjenėOdjenė

9°30′0″ š. pl. 7°33′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.50000°š. pl. 7.55000°r. ilg.﻿ / 9.50000; 7.55000﻿ (Odjenė)Koordinatės: 9°30′0″ š. pl. 7°33′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.50000°š. pl. 7.55000°r. ilg.﻿ / 9.50000; 7.55000﻿ (Odjenė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Dramblio Kaulo Kranto vėliava Dramblio Kaulo Krantas |
| **Regionas** | Dengelė |
| **Departamentas** | Odjenės departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 52 710  |

**Odjenė** (pranc. *Odienné*) – miestas Dramblio Kaulo Kranto šiaurės vakaruose, prie Deng Kelės kalnų masyvo, netoli Baulės upės. Dengelės regiono administracinis centras. Keliai į Korhogą, Maną, Beilą, Bugunį, yra oro uostas. Žemdirbystės regiono prekybinis centras (anakardžiai, jamsai, medvilnė). Veikia ligoninė, katedra, didžioji mečetė.

Dominuojanti tauta mieste ir apylinkėse – maninkiai.

Istorija
--------

Odjenę XIX a. įkūrė maninkių karo vadas Vakaba Turė ir padarė Kabadugu karalystės sostine. Tačiau 1880 m. užkariautas Vasulu imperijos, o kiek vėliau – prancūzų.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pespirėisp. *Pespire* |
| --- |
| *Pespirės centras* |
|  |
| 

PespirėPespirė

13°35′30″ š. pl. 87°21′40″ v. ilg.﻿ / ﻿13.59167°š. pl. 87.36111°r. ilg.﻿ / 13.59167; 87.36111﻿ (Pespirė)Koordinatės: 13°35′30″ š. pl. 87°21′40″ v. ilg.﻿ / ﻿13.59167°š. pl. 87.36111°r. ilg.﻿ / 13.59167; 87.36111﻿ (Pespirė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Hondūro vėliava Hondūras |
| **Departamentas** | Čolutekos departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2000) | 23 312  |
| **Altitudė** | 129 m |

**Pespirė** (isp. *Pespire*) – miestelis pietų Hondūre, Čolutekos departamento vakaruose, į šiaurės vakarus nuo Čolutekos, Nakaomės upės kairiajame krante. 23,3 tūkst. gyventojų (visoje savivaldybėje). Kerta kelias El Rosarijas-Tegusigalpa.

Yra kolonijinės architektūros katalikų bažnyčia, alkaldija, Martell Lagos namas. Taip pat yra centrinis parkas, viešbutis, ligoninė, veikia kavinės, mokyklos, vaistinės.

Vietovės pavadinimas reiškia „mažų pirito gabalėlių upė" (nahuatlių paveikta tarme). Nors neatmetama galimybė, kad vietoj pirito norėta pasakyti akmenukų (*pedritas*) upė.

Savivaldybė
**Vardažodis** (lot. *nomen* 'vardas') – kalbotyros terminas, kuriuo bendrai vadinami daiktavardžiai, būdvardžiai ir skaitvardžiai. Šios kalbos dalys į vieną grupę jungiamos dėl to, kad daugumoje kalbų jos pasižymi panašiomis morfologijos ir sintaksės ypatybėmis. Priklausomai nuo vienai ar kitai kalbai būdingos gramatinės sistemos, daiktavardžiai, būdvardžiai ir skaitvardžiai gali būti derinami tarpusavyje ir su kitomis kalbos dalimis gimine, skaičiumi, linksniu, derinimas arba kiti gramatiniai ryšiai gali priklausyti nuo daiktavardžio klasės ir kitų tam tikrai kalbai būdingų veiksnių.

Lietuvių kalbos vardažodžiams būdingos giminės, skaičiaus ir linksnio kategorijos, vardažodžiai gali eiti tiek antrinėmis (pažyminiu, papildiniu, aplinkybėmis), tiek pagrindinėmis sakinio dalimis (veiksniu, vardine tarinio dalimi).

Šaltiniai
---------

1. ↑  zodynai.igloro.info: Vardažodis (žodžio reikšmė); tikrinta 2017-11-27
2. ↑  Kapust, Waltraud H. (1998). Universality in noun classification. San Jose State University: UMI Dissertations Publishing,. ISBN 9780591849653
Koordinatės: 55°47′53″ š. pl. 25°30′37″ r. ilg.﻿ / ﻿55.79806°š. pl. 25.51028°r. ilg.﻿ / 55.79806; 25.51028


| Laukagalių tvenkinys |
| --- |
|  |
| Vieta | Lietuva (Rokiškio rajonas) |
| Plotas | 0,148 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,75 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,9 m |
| Didžiausias gylis | 3 m |
| Įteka | Uosija, bevardis upelis |
| Išteka | Uosija |

**Laukagalių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 2 km į pietus nuo Kamajų miestelio. Sudarytas užtvenkus Uosijos upę (Jaros-Šetekšnos intakas) 0,46 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,6 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 115,3 m. Krantai žemi, užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Pietinė tvenkinio dalis ištisai užžėlusi vandens augalais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Įsikūrę šie kaimai: Čepeliškė, Laukagaliai, Nemeniūnai, Kariūnai. Vakarine pakrante eina kelias  **3612**  Kariūnai–Duokiškis–Vilučiai–Kušliai . Šiaurrytinėje pakrantėje, šalia užtvankos, yra paplūdimys.

Tvenkinys įrengtas 1974 metais.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 16°59′ š. pl. 89°48′ v. ilg.﻿ / ﻿16.983°š. pl. 89.800°r. ilg.﻿ / 16.983; 89.800

| Peten Ica |
| --- |
| Ežero pakrantėEžero pakrantė |
| Vieta | Gvatemala |
| Plotas | 99 km² |
| Kilmė | kriptodepresija |
| Didžiausias gylis | 160 m |
| Įteka | Išlu, Išpo |
|  |
|  Vikiteka | Peten Ica |

**Peten Ica** (isp. *Lago Petén Itzá*) – ežeras šiaurės Gvatemaloje, Peteno departamente, trečias pagal dydį šalyje (po Isabalio ir Atitlano). Driekiasi iš rytų į vakarus 32 km, plotis iki 5 km. Gylis siekia 160 m. Giliausia yra šiaurinė ežero dalis, o pietrytinis galas seklus, jame yra keletas salų. Vienoje iš salų įsikūrusi departamento sostinė Floresas. Seniau ten buvo majų miestas Tajasalis. Pakrantės daugiausia apaugusios džiunglėmis.

Ežere ir jo pakrantėse gyvena virš 100 gyvūnų rūšių: petenijos, Centrinės Amerikos krokodilai, aštriabriauniai krokodilai, įvairūs vandens paukščiai, kabiauodegės beždžionės ir kt.

Peten Icos salose ir pakrantėse yra 27 majų archeologinės vietovės (Tajasalis, Motulas, Išlu ir kt.). Svarbiausi dabartiniai miestai prie ežero: Floresas, San Benitas, Santa Elena, San Andresas, San Chose Arada.

Palydovinė nuotrauka
Koordinatės: 54°36′34″š. pl. 23°23′11″r. ilg.﻿ / ﻿54.609574°š. pl. 23.386449°r. ilg.﻿ / 54.609574; 23.386449


| Puskelnių hidroelektrinė |
| --- |
| Puskelnių mažoji HE |
| Vieta | Marijampolės savivaldybė |
| Plotas | 0,198 km² |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Įteka | Šešupė |
| Išteka | Šešupė |

**Puskelnių hidroelektrinė** – mažoji hidroelektrinė Marijampolės savivaldybėje, Puskelnių kaime, apie 6,5 km į šiaurės rytus nuo Marijampolės. Hidroelektrinė pastatyta 2005 m. užtvenkus Šešupę ir susiformavus 19,8 ha tvenkiniui. 2010 m. duomenimis, elektros energijos
gamyba sudarė 1,11 GWh. Nuo 2006 m. veikianti Puskelnių hidroelektrinė priklauso UAB „Žaltytis".

Hidromazgą sudaro žemių užtvanka, slenkstinė uždoriais reguliuojama betoninė užtvanka, perteklinio (potvynių) vandens pralaida su greta esančiu HE pastatu, ištekėjimo ir nutekėjimo dalimis.

Techniniai duomenys
-------------------

* Vidutinis debitas – 8,52 m3/s
* Tvenkinio plotas – 19,8 ha
* Elektros energijos gamyba – 1,11 GWh (2010 m.)
* Slėgio aukštis – 3,2 m
* Įrengtoji galia – 250 kW
* Turbinų tipas – *Kaplan*

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-10-19 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2014-10-19 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


|  |
| --- |
| GAZ-53 |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Gorkio automobilių gamykla |
| Metai | 1961-1993 |
| Chronologija |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | sunkvežimis |
| Kėbulo tipas (-ai) | 2 durų, bortinis |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | ZMZ-53 |
| Transmisija (-os) | 4 pavarų mechaninė |
| Išmatavimai |
| Ilgis | 6395 mm |
| Plotis | 2280 mm |
| Aukštis | 2190 mm |
| Kita informacija |
| Susiję automobiliai | KAvZ-685, GAZ-52 |

**GAZ-53** (*ГАЗ-53*) – tarybinis (vėliau Rusijos) sunkvežimis, 1961–1993 m. gamintas Gorkio automobilių gamykloje. Tai buvo pats populiariausias sunkvežimis visoje TSRS – nuo konvejerio nuriedėjo virš 4 mln. vienetų įvairių atmainų GAZ-53 sunkvežimių.

GAZ-53 gamintas lygiagrečiai su išoriškai nesiskiriančiu GAZ-52, tačiau nuo pastarojo skiriasi kitokiu varikliu ir ratais (GAZ-52 tebenaudojo GAZ-51 variklį ir važiuoklę). GAZ-53 kabinos išvaizda su laiku šiek tiek kito: pirmuosiuose GAZ-53 žibintai buvo viršuje, o posūkiai apačioje, tačiau nuo 1965 m. šių žibintų vietos sukeistos. Nuo 1984 m. pakeistas radiatoriaus grotelių dizainas. GAZ-53 buvo pritaikytas įvairioms ūkinėms reikmėms, gausiai eksportuotas į užsienį (Lenkiją, Čekoslovakiją, VDR, Rumuniją, Jugoslaviją, Suomiją, Vengriją, Kubą, Mongoliją, Laosą, Vietnamą, Bulgariją, Šiaurės Korėją).

Nuo 1984 m. gamintos modifikacijos GAZ-53-12 buvo 6395 mm ilgio, 2280 mm pločio, 2190 mm aukščio, 3700 mm ratų bazės, kėbulas 265 mm pakilęs nuo žemės, masė – 3,2 t, keliamoji galia – 1,3 t. Sunkvežimis naudojo ZMZ-53 benzininį, 8 cilindrų, 4,25 l darbinio tūrio, 115 AG variklį. Didžiausias greitis – 90 km/h.

Pradinis modelis buvo GAZ-53F su forsuotu varikliu, GAZ-53A – 1965–1983 m. atnaujinimas, GAZ-53-12 – 1984 m. atnaujinimas. Sukurta daug GAZ-53 modifikacijų: gaisrinės, krovininiai taksi, vilkikai, savivarčiai, varomi dujomis, autolaiptinės. GAZ-53 pagrindu gamintas autobusas KAvZ-685.

* GAZ-53 su ankstesniu kėbulo dizainuGAZ-53 su ankstesniu kėbulo dizainu
* GAZ-53 šiukšliavežisGAZ-53 šiukšliavežis
* Prietaisų skydelisPrietaisų skydelis
* GaisrinėGaisrinė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: GAZ-53** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| G-funk |
| Stilistinė kilmė | hiphopas **·** gangsterių repas **·** fankas **·** psichodelinis fankas |
| Kultūrinė kilmė | 1980–1990 m. Los Andžele, Kalifornijoje (JAV). |
| Subžanrai |
| G-punk |

**G-funk** (trumpinama nuo **gangsta funk**, liet. *gangsterių fankas*) arba **funk rap** – požanris, priklausantis gangsterių repui, kuris kilo iš vakarinės JAV pakrantės pusės, baigiantis devintajam dešimtmečiui. Žanro atsiradimui įtakos turėjo aštuntojo dešimtmečio psichodelinis fankas, atliekamas tokių grupių kaip Parliament-Funkadelic.

Prasilaužti į populiarumą šiam žanrui labiausiai padėjo Dr. Dre 1992 m. išleistas albumas „The Chronic", pardavęs daugybę jo kopijų ir išleidęs kelis singlus, patekusius į muzikos top'us.

Bruožai
-------

Šiame žanre pasitelkiami daugiasluoksniai ir melodingi sintezatoriai, itin žemo dažnio bosinės gitaros partijos, būgnai, plačiai naudojami Parliament-Funkadelic sukurtų melodijų fragmentai, kaip ir fone pritariantys moteriški balsai. Muzikos tekstuose dažniausiai atsispindi meilė miesto gatvėms, draugams, šeimai, o taip pat atsipalaidavimas vartojant kvaišalus ir užsiimant seksu. G-funk įprastai girdimas santūresnis ritmas ir palaikomas ramesnis bei vangesnis repavimo būdas.

Savo piko metu G-funk labai išskyrė vakarinės pakrantės repo muziką nuo rytinės ir tarnavo kaip patikimas prekinis ženklas, kuris bylojo apie Kalifornijos ramesnio gyvenimo kultūrą, kas buvo priešinga Niujorko agresyvesniam ir greitesnio tempo repui.

Išnašos
-------

1. ↑  „Warren G Is Releasing a Documentary on the History of G-Funk - XXL" – XXL Mag.
2. ↑  Steve Huey: „Dr. Dre" – AllMusic.
3. ↑  „Dr. Dre - Hot 100" – Billboard.
4. ↑  „Dr. Dre - Top R&B/Hip-Hop" – Billboard.
5. ↑  „East Coast, West Coast - The Heights" – Bcheights.com.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°9′3″ š. pl. 25°11′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.15083°š. pl. 25.18750°r. ilg.﻿ / 55.15083; 25.18750

|  Pusnės šv. Juozapo Globos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Molėtų |
| **Savivaldybė** | Molėtų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pusnė |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1924 m. |

**Pusnės šv. Juozapo Globos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pusnės kaime, prie kelio  **2804**  Giedraičiai–Bekupė–Želva . Savo forma primena gyvenamąjį namą.

Istorija
--------

Galinė dalis
Į Pusnę steigti parapijos 1922 m. paskiriamas iš Rusijos grįžęs kunigas Justinas Jurkūnas. Iš pradžių pamaldos laikytos privačiuose pastatuose. Andrius ir Jadvyga Daminskai būsimai bažnyčiai dovanojo žemės. Už 1000 litų nupirkta senoji medinė Kiauklių bažnyčia ir pastatyta Pusnėje.

1924 m. Pusnės klebonu paskirtas Albertas Želnia-Želnys. Jo rūpesčiu bažnyčia dvigubai padidinta, pristatytas bokštas ir 1927 m. konsekruota. 1939 m. paskirto klebono V. Balčiaus iniciatyva šventorius apmūrytas akmenų tvora. Klebonas V. Balčius (g. 1907 m.) su broliu 1941 m. nužudytas besitraukiančių raudonarmiečių.

Architektūra
------------

Bažnyčia savo forma primena tradicinį gyvenamąjį namą, su masyviu bokštu ir bokšteliu. Joje yra 3 altoriai. Šventoriuje stovi medinė varpinė.
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
|  |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Lietuva** |
| Sunkioji atletika |
| Europos iki 23 m čempionatas |
| **Sidabras** | 2015 Klaipėda | – 75 kg |

**Gintarė Bražaitė** (g. 1992 m. rugpjūčio 19 d.) – Lietuvos sunkiosios atletikos sportininkė ir trenerė, daugkartinė nacionalinė čempionė ir rekordininkė. Atstovauja Anykščių KKSC klubą.

Biografija
----------

2015 m. Klaipėdoje vykusiame Europos jaunimo čempionate pelnytas sidabro medalis svorio kategorijoje iki 75 kg.

2019 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionate dalyvavo svorio kategorijoje iki 71 kg. Daugiakovėje sportininkė užfiksavo 200 kg rezultatą ir liko tryliktoje vietoje. 2020 m. Lietuvos sunkiosios atletikos čempionate apgynė šalies čempionės titulą ir pasiekė naują Lietuvos rekordą stūmime (112 kg) ir dvikovėje (202 kg).

2021 m. Europos čempionate užimta 5-oji vieta. 2022 m. Europos čempionate varžėsi moterų iki 71 kg svorio kategorijoje. Sportininkė daugiakovėje pasiekė 213 kg rezultatą ir užėmė 5-ą vietą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos sunkiosios atletikos čempionatas
2. ↑  Gintarė Bražaitė vėl pagerino Lietuvos rekordą
| Automagistralė M07 (Ukraina) |
| --- |
| **M07** |
|  |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Ukrainos vėliava Ukraina |
| Ilgis | 486 km |
| Sritys | Kijevo, Žytomyro, Rivnės, Voluinės sritys |
| Miestai | Kijevas, Hostomelis, Malinas, Korostenė, Olevskas, Sarnai, Manevičiai, Liubomilis, sienos kirtimo punktas „Jahodynas" |
|  |

**Automagistralė M07** (ukr. *Автошлях М07*) – tarptautinė autostrada Kijevas - skp „Jahodynas" Ukrainoje, sutampanti su europinio tinklo keliu E373 Liublinas-Kijevas dalimi. Liaudyje dažnai vadinama "Varšavka" (ukr. *Варшавка*).

Prasideda Kijeve, kerta Hostomelį, Irpinę, Bučą (visi Kijevo srityje), Maliną, Korostenę (abudu Žytomyro srityje), Olevską, Sarnus (Rivnės sritis), Manevičius, Liubomilį (abudu Voluinės srityje), bei pasibaigia sienos kirtimo punkte su Lenkija „Jahodynas" (Voluinės srityje; toliau į Liubliną)

Bendras ilgis – 486,5 km, su privažiavimais – 488,4 km.

2006 m. pradėta rekonstrukcija.

Maršrutas
---------



|  |
| --- |
| **Maršrutas (km)** |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  E373 (0) Kijevas |
|  (35) Buča |
|  (55) Borodjanka |
|  (102) Malinas |
|  (161) Korostenė |
|  (196) Olevskas |
|  (311) Sarnai |
|  (383) Manevyčiai |
|  (442) Kovelis |
|  Išvažiavimai į M19E85 |
|  Liubomilis |
|  (488) Sienos kirtimo punktas „Jahodynas" |
|  |
| Lenkijos vėliava Lenkija E373 |

 |

Išnašos
-------

1. ↑  skp - sienos kirtimo punktas; pasienio kontrolės punktas.

v • a • r **Ukrainos keliai** 

A road stubA road stub
**Europininės reikšmės** :  

**Е38** 
**Е40** 
**Е50** 
**Е58** 
**Е81** 
**Е85** 
**Е87** 
**Е95** 
**Е97** 
**Е101** 
**Е105** 
**Е372** 
**Е373** 
**Е381** 
**Е391** 
**Е471** 
**Е573** 
**Е583** 
**Е584**   

**Valstybinės reikšmės** :  

**Tarptautiniai** :
**М01** 
**М02** 
**М03** 
**М04** 
**М05** 
**М06** 
**М07** 
**М08** 
**М09** 
**М10** 
**М11** 
**М12** 
**М13** 
**М14** 
**М15** 
**М16** 
**М17** 
**М18** 
**М19** 
**М20** 
**М21** 
**М22** 
**М23**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


|  |
| --- |
| GAZ-21 „Volga" |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Gorkio automobilių gamykla |
| Metai | 1956-1970 |
| Chronologija |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | B klasė |
| Kėbulo tipas (-ai) | 4 durų sedanas |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | ZMZ-21 |
| Transmisija (-os) | mechaninė |
| Išmatavimai |
| Ilgis | 4830 mm |
| Plotis | 1800 mm |
| Aukštis | 1610 mm |
| Kita informacija |
| Susiję automobiliai | GAZ-20 |

**GAZ-21 „Volga"** (*ГАЗ-21 «Волга»*) – tarybinių vidurinės klasės lengvųjų automobilių serija, 1956–1970 m. gaminta Gorkio automobilių gamykloje (GAZ). Iš viso pagaminta 639 478 vienetų šių automobilių.

Šis automobilis kurtas daugiausia remiantis ankstesniu GAZ gaminiu – M-20 „Pobeda", tačiau nuo pastarojo ženkliai skyrėsi. Nors GAZ-21 kūrimas prasidėjo dar 1951 m. serijinė gamyba pradėta 1956 m. Pradžioje „Volga" gaminta ir su automatine greičių dėže, bet greitai šios modifikacijos atsisakyta. Pirmos laidos GAZ-21 išsiskyrė gulsčiomis radiatoriaus grotelėmis, ant variklio dangčio turėjo elnio skulptūrėlę, bet vėliau ji saugumo ir taupumo sumetimais pašalinta. Antra serija pradėta gaminti nuo 1958 m. – šios „Volgos" grotelės buvo statmenos, atnaujintas prietaisų skydelis. Nuo 1962 m. gaminta trečioji GAZ-21 serija, kuri pasižymi tankesniu grotelių tinklu, ištisu bamperiu, nebeliko nei elnio, nei vėliau jį pakeitusio „lašo" ant variklio gaubto, sumažėjo chromuotų detalių.

Išleista daug įvairių tarnybinėms reikmėms, eksportui pritaikytų modifikacijų, automobilių su dyzeliniu varikliu, su universalo kėbulu, pagerintos komplektacijos modelių.

Standartinės modifikacijos automobilis buvo 4810–4830 mm ilgio, 1800 mm pločio, 1610 mm aukščio, 2700 mm ratų bazės, 1450–1875 kg masės. Automobilį varė benzininis, 4 cilindrų, 2,5 l darbinio tūrio, 70–75 AG variklis ZMZ-21. Automobilis išvystydavo iki 130 km/h greitį.

GAZ-21 „Volga" buvo laikomas prestižiniu tarybiniu automobiliu. Tai buvo prabangiausias paprastam gyventojui įperkamas automobilis. Šiuo automobiliu važinėdavo tarybinė nomenklatūra – jis būdavo skiriamas kolūkių pirmininkams, gamyklų vadovams, partiniams veikėjams, kosmonautams, kitiems „ypatingai nusipelniusiems tarybinei liaudžiai". Be to, „Volga" tapo pagrindiniu tarnybiniu automobiliu – ji būdavo skiriama taksi, milicijai, greitajai medicininei pagalbai, dujų avarinei tarnybai, oro uostams, KGB ir kt. Automobilis eksportuotas į daugelį šalių Vakarų, Pietų Europoje, Artimuosiuose Rytuose. Dabar GAZ-21 „Volga" yra populiarus automobilių kolekcionierių objektas.

* Pirmos kartos GAZ-21Pirmos kartos GAZ-21
* Antros kartos GAZ-21Antros kartos GAZ-21
* Trečios kartos GAZ-21Trečios kartos GAZ-21
* Vaizdas iš galoVaizdas iš galo
* Prietaisų skydelisPrietaisų skydelis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: GAZ-21** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
*Chassepot* šautuvo popierinis šovinys (1866 m.)
T. Girtino akvarelė „Warkworth pilis Nortumberlande". Piešta ant šovinių popieriaus
**Šovinių popierius** (angl. *cartridge paper*) – tvirtas sunkus aukštos kokybės popierius, iš kurio XIX a. gamino popierinius šovinius,[1] o dabar naudojamas kaip popierius piešimui ar spaudai, taip pat iš jo gamina tvirtus vokus.

Tai nedengtas popierius, dabar paprastai gaminamas iš balintos sulfatinės plaušienos. Plaušiena jam paprastai gaminama iš medienos įmaišant esparto.

Dabar šovinių popieriaus yra daug atmainų. Populiariausias šis popierius yra baltas, šiurkštoku paviršiumi, pagal gramatūrą nuo lengvo iki vidutinio. Piešimui pieštuku skirtas toks popierius turi kietesnį paviršių, kad būtų galima saugiai trinti trintuku. Kitos rūšys gali turėti vienokį ar kitokį atspalvį (kreminį, smėlinį ir pan.).

Gramatūra būna 110, 130, 140, 150, 170, 180, 220, 250, 300 g/m².

Šovinių popieriumi kartais vadinamas ir kitoks šovinių gamyboje naudojamas popierius.[2]

Nuorodos
--------

1. ↑  A Dictionary of Descriptive Terminology: cartridge paper (accessed 23 Oct 2009)
2. ↑  Бумага патронная

* TheFreeDictionary entry
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Puslaidininkis įtaisas** - įtaisas, kurio veikimas pagrįstas puslaidininkių savybėmis.

Klasifikacija
-------------

**Rezistoriuose** ir **galvanometriniuose prietaisuose** naudojama izotropinė medžiaga (vieno tipo puslaidininkis be sandūrų). Šiuose prietaisuose fizikiniai reiškiniai, lemiantys prietaisų elektrines savybes, vyksta visame tūryje. Galvanomagnetiniuose prietaisuose naudojamas Holo efektas.

**Dioduose** naudojami skirtingo tipo puslaidininkiai, sudarantys elektroninę-skylinę sandūrą, todėl diodo elektrinės charakteristikos yra apibūdinamos sandūros elektrinėmis savybėmis.

**Dvipoliuose tranzistoriuose** panaudotos dvi *pn* sandūros. Šių tranzistorių elektrines savybes lemia dviejų *pn* sandūrų tarpusavio veikimas.

**Lauko tranzistoriuose** naudojami skirtingo tipo puslaidininkiai, kurie sudaro *pn* sandūras. Nuo diodų lauko tranzistoriai skiriasi tuo, kad jų elektrinės charakteristikos priklauso nuo *pn* sandūros ir izotropinio puslaidininkio kanalo tarpusavio veikimo.

**Tiristoriuose** yra trys ir daugiau *pn* sandūrų. Tiristorių pagrindines elektrines savybes lemia sandūrų tarpusavio veikimas.

**Fotoelektriniuose prietaisuose** panaudoti vidinis ir ventilinis fotoefektai.

**Kombinuotiems prietaisams** priskiriami prietaisai, kurių viename korpuse sujungta keletas skirtingų puslaidininkių prietaisų.

**Integrinių mikroschemų** visi elementai ir tarpelementiniai junginiai išdėstyti kristalo (puslaidininkio) paviršiuje arba tūryje.
| Gintarų pilkapynas |
| --- |
| Pilkapyno vietos vaizdas iš pietryčių pusės |
| 

Gintarų pilkapynasGintarų pilkapynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°55′50″š. pl. 21°29′17″r. ilg.﻿ / ﻿55.930488°š. pl. 21.487984°r. ilg.﻿ / 55.930488; 21.487984Koordinatės: 55°55′50″š. pl. 21°29′17″r. ilg.﻿ / ﻿55.930488°š. pl. 21.487984°r. ilg.﻿ / 55.930488; 21.487984 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Kartenos seniūnija |
| Plotas | 1 ha |
| Naudotas | I tūkstantmečio iki Kr. pab. |
| Žvalgytas | 1967 m. |
| Tirtas | 1977 m. |
| Registro Nr. | u. k. 13075 |

**Gintarų pilkapinyno vieta** – buvę pilkapiai rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Gintaruose (Kartenos seniūnija), 1,55 km į šiaurės rytus nuo Kartenos, Minijos kairiojo kranto terasoje.

Valstybės saugomo kultūros paminklo – Gintarų kapinyno šiaurinė dalis. Į vakarus yra Gintarų senovės gyvenvietė, 120 m į rytus – Gintarų piliakalnis-dvarvietė.

Vieta
-----

Pilkapynas buvo įrengtas slėnio terasos pakilumoje. Teritorija apsodinta pušynu. Palei rytinį pakraštį praeina kaimo kelias (Pušyno g.). Pilkapių žymių nebesimato (pilkapynas sunaikintas XX a. viduryje – antroje pusėje).

Tyrimai
-------

1967 m. išaiškino, 1977 m. tyrinėjo Ignas Jablonskis. 

Ištirtas smarkiai suardytas pilkapis. Jo šiauriniame krašte, akmenų vainiko išorinėje pusėje, aptiktas suardytas degintinis kapas, kuriame nedidelėje, sudužusioje, lipdyto molio urnoje buvę palaidoti degintiniai kaulai, susemti iš laužavietės kartu su suodžiais ir angliukais. Pačiame pilkapyje kapų nerasta, tačiau išmestose žemėse aptikti degintiniai kaulai liudija, kad čia būta ir daugiau kapų.

Pilkapis datuojamas I tūkstantmečio iki Kr. pabaiga.

Radinius saugo Kretingos muziejus.

Literatūra
----------

* Julius Kanarskas. Kartenos apylinkių proistorė. - Lietuvos lokaliniai tyrimai. - Vilnius, 2002/05. - T. 1 (2). - P. 198–200

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ignas Jablonskis. Gintarų senkapio I-IV sektorių žvalgomieji kasinėjimai (1977 m.). - Lietuvos istorijos instituto rankraštynas. - F. 1, b. 488. - L. 3–8

Nuorodos
--------

* Kartenos apylinkių proistorė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


|  |
| --- |
| GAZ-52 |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Gorkio automobilių gamykla |
| Metai | 1966-1989 |
| Chronologija |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | sunkvežimis |
| Kėbulo tipas (-ai) | 2 durų, bortinis |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | GAZ-51 |
| Transmisija (-os) | 4 pavarų mechaninė |
| Išmatavimai |
| Ilgis | 6395/5708 mm |
| Plotis | 2380/2200 mm |
| Aukštis | 2190/2150 mm |
| Kita informacija |
| Susiję automobiliai | GAZ-51, GAZ-53 |

**GAZ-52** (*ГАЗ-52*) – tarybinis sunkvežimis, 1966–1989 m. gamintas Gorkio automobilių gamykloje. Pagaminta 1 006 330 vienetų.

Šis sunkvežimis pakeitė ligtolinį GAZ-51 (tiesa, 1966–1975 m. lygiagrečiai gaminti abu modeliai). GAZ-52 kabina nesiskiria nuo pirmų GAZ-53 laidos sunkvežimių kabinų. Pagrindinis GAZ-52 ir GAZ-53 skirtumas yra tas, kad GAZ-52 tebenaudojo tą patį 6 cilindrų variklį kaip ir GAZ-51, o į GAZ-53 buvo statomi nauji ZMZ-53 (8 cilindrų) varikliai. Be to, GAZ-52 naudojo tuos pačius ratus ir padangas kaip GAZ-51, o GAZ-53 ratai buvo didesni.

Sukurta daug GAZ-64 modifikacijų: buvo patrumpinto ir pailginto kėbulo atmainos, taip pat sunkvežimiai, pritaikyti gaisrinei, krovininiams taksi, vilkikams, savivarčiams, varomi dujomis.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: GAZ-52** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Gintarė Skėrytė** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. vasario 5 d. (63 metai)Šiauliuose |
| Vaikai | Monika, Kotryna |
|  |
| Veikla | Lietuvos operos dainininkė |
| Organizacijos | Lietuvos muzikos ir teatro akademija |
| Pareigos | dėstytoja |
|  |
| Alma mater | Lietuvos konservatorija |

**Gintarė Skėrytė** (g. 1960 m. vasario 5 d. Šiauliuose) – Lietuvos operos dainininkė (sopranas).

Biografija
----------

Lietuvos valstybinėje konservatorijoje baigė fortepijono ir dainavimo studijas. Nuo 1992 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos bei chorinio dainavimo mokyklos „Liepaitės" dėstytoja.

Tarptautinių muzikos festivalių dalyvė. Koncertavo daugelyje pasaulio šalių (Latvija, Rusija, JAV, Islandija, Suomija, Švedija, Danija, Olandija, Vokietija, Tailandas ir kt.). Koncertuoja su įvairiais Lietuvos ir užsienio šalių orkestrais, chorais bei kameriniais ansambliais. Dalyvauja tarptautiniuose Pažaislio muzikos festivaliuose, tarptautiniuose senovinės muzikos festivaliuose „Banchetto musicale", festivalyje „Baroko kelias per Lietuvą", „Kristupo vasaros festivalis", tarptautiniuose muzikiniuose projektuose. Koncertuoja ir su trio „BSM".

Įrašė solo kompaktinę plokštelę (pagal F.Bajoro kūrinius). 1998 m. sukurtas TV filmas apie jos kūrybinį kelią. Lietuvos muzikų sąjungos narė.

Buvęs sutuoktinis Algirdas Janutas, dukterys Kotryna, Monika.

Vaidmenys
---------

* Didonė – Henris Perselis. Didone ir Enėjas,
* Euridikė – Klaudijus Monteverdis. Orfėjas ir Euridikė,
* Alčina – Frančeska Kačini. Rudžiero išlaisvinimas iš Alčinos salos.

Įvertinimas
-----------

* 1974 m. – Pirmojo konkurso „Dainų dainelė" laureatė

Šaltiniai
---------

1. ↑   Gintarė Skėrytė. Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka
| **Abubakras ibn Umarasarab.: أبو بكر بن عمر** |
| --- |
| Almoravidų valdovas |
| Almoravidų dinastija |
| Mirė | 1087 m. |
| Almoravidų valdovas |
| Valdė | 1056-1061 m. |
| Pirmtakas | Abdalahas ibn Jasinas |
| Įpėdinis | Jusufas ibn Tašminas |

**Abubakras ibn Umaras** (arab.: أبو بكر بن عمر, gimimo metai nežinomi, m. 1087 m.) – Almoravidų valdovas.

1056 m. Almoravidų religinis vadovas Abdalahas ibn Jasinas karinėms operacijoms vadovauti paskyrė Abubakrą ibn Umarą, o po Jasino mirties 1059 m. Abubakras tapo Almoravidų dinastijos valdovu. Jo vadovaujama armija 1057 m. užėmė pietų Maroko Sus regiono sostinę Tarudantą, po to pasuko į Atlaso kalnus ir centrinį Maroką. 1059 m. prasidėjo kovos su berberų genties Zenata. šaka – Beregvarais. Beregvarai labai priešinosi ir tik 1059 m. Abubakrui ibn Umarui Beregvarus pavyko nugalėti ir užimti jų sostinę Agmatą Jis vedė Beregvarų valdovo našlę Zeinabą (Zainab al-Nafzawiyya) ir pradėjo būsimos Maroko sostinės Marakešo statybas. Prasidėjus berberų neramumams Sacharoje, Abubakaras buvo priverstas grįžti atgal, kad atstatytų tvarką, o vadovavimą armijai 1061 m. pavedė sūnėnui Jusufui ibn Tašminui. Nusprendęs, kad Sacharoje jo žmonai Zeinabai bus sunku, išsiskyrė su ja ir patarė tekėti už Jusufo. Po berberų sukilimo numalšinimo, jis norėjo grįžti atgal į Maroką ir užimti sultono vietą, bet Jusufas ibn Tašminas nesutiko. Abubakro vardas iki jo mirties liko tik ant monetų. Abubakras ibn Umaras grįžo į Sacharą, čia jis buvo paskirtas Almoravidų atstovu. 1076 m. dalyvavo žygiuose į Ganą, o 1087 m. mirė.

Išnašos
-------

1. ↑   Zenata – berberų gentis
2. ↑   Agmatas – archeologinis Maroko miestas
3. ↑   Zainab al-Nafzawiyya


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Abdalahas ibn Jasinas** | **Almoravidų dinastija**1056-1061 m. | Po to:**Jusufas ibn Tašminas** |