recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jonas Markelevičius** (g. 1951 m. rugpjūčio 4 d. Liškiavoje) – Lietuvos ekonomistas, statistikas, socialinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1974 m. baigė Vilniaus universiteto ekonominės kibernetikos ir finansų fakultetą. 1982 m. ekonomikos mokslų kandidatas.

Nuo 1974 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1984–1989 m. Statistikos katedros vedėjas; nuo 1984 m. docentas. Nuo 1996 m. Statistikos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės direktoriaus pavaduotojas, nuo 1998 m. generalinio direktoriaus pavaduotojas, nuo 2010 m. sausio 26 d. generalinis direktorius. Stažavo 1994 m. Vokietijoje, 1995 m. Austrijoje, 2004 m. Olandijoje. Nuo 2004 m. Europos Komisijos statistikos tarnybos „Eurostat" Pinigų, finansų ir mokėjimų balansų statistikos komiteto narys. Nuo 2005 m. Lietuvos atstovas Europos oficialios statistikos tyrimų programos darbo grupėje. 2006 m. ir 2008 m. leidinio „Lietuvos regionų portretas" red. kolegijos pirmininkas.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių darbų pagrindinė kryptys – statistinių metodų taikymas oficialioje statistikoje, makroekonominė statistika, statistinė analizė. Paskelbė daugiau kaip 60 mokslinių straipsnių. Vadovavo adaptuojant Lietuvoje tarptautinius statistinius klasifikatorius (NACE, CPA, PRODCOM, ISCO, ISCED ir kitus), vadovauja inventorizuojant oficialų statistikos terminyną.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos įmonės Europos panoramoje, su kitais, 1995 m.
* Lietuvos statistika XX amžiuje, su kitais, 1999 m.
* Bendroji statistikos teorija, vadovėlis aukštosioms mokykloms, su L. Kunigėlyte ir J. Laškovu, 1986 m.
* Ūkio statistika, mokomoji priemonė, su kitais, 1997 m.
* Aprašomoji statistika, mokomoji priemonė, su kitais, 1998 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Markelevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 305 psl.
|  |
| --- |
| **Vilkiškių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Vilkiškių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Vilkiškių pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Vilkiškės |
| **Direktorius(-ė)** | Tamara Furso |
| **Mokinių skaičius** | 31 |
| **Įkūrimo data** | 1945 m. |
| **Uždarymo data** | 2008 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 7 |

**Šalčininkų rajono Vilkiškių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj. Vilkiškėse, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191413935. Steigėjas Šalčininkų rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Po II pasaulinio karo mokykla įkurta Vilkiškių dvare. Iš pradžių buvo aštuonmetė, vėliau – pagrindinė. 2008 m. mokykla uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Tamara Furso

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilkiškių dvaras - sveiki sugrįžę į mokyklą Vilkiškių dvaras - sveiki sugrįžę į mokyklą. 2014-05-12, Pamirsta.lt (tikrinta 2022-07-23).
| **Jonas Licinijuslot. *Ioannes Licinius Namysloviensis*lenk. *Jan Licinius Namysłówski*** |
| --- |
| Gimė | 1560 m.Namyslovas |
| Mirė | 1633 m. (~73 metai) |
|  |
| Veikla | arijonų veikėjas, rašytojas, vertėjas |

**Jonas Licinijus Namislovijus** (*Namyslovietis*, lot. *Ioannes Licinius Namysloviensis*, lenk. *Jan Licinius Namysłówski*, g. apie 1560 m. Namyslove – m. po 1633 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės arijonų veikėjas, rašytojas, vertėjas.

Biografija
----------

1585–1592 m. arijonų mokyklos Vijoje rektorius. 1593–1601 m. dirbo mokykloje Naugarduke, Naugarduko arijonų bendruomenės ministras. Skleidė dešiniojo arijonizmo doktriną, neigė Jėzaus Kristaus dieviškąją kilmę, kristologijos klausimais polemizavo su A. Volanu. F. Socinio sekėjas, Grigaliaus iš Žarnovcų ir jėzuitų priešininkas. 1594 m. dalyvavo teologiniame dispute su M. Šmigleckiu. Dalyvavo arijonų sinoduose Liubline, Naugarduke, Rakove. 1615 m. ir 1630 m. pašalintas iš arijonų bendruomenės ir vėl priimtas. Buvo susitarimo tarp skirtingų tikybų šalininkas, parašė vieną svarbiausių arijonų istorijoje veikalų „Raginimas broliams evangelikams ministrams sudaryti greitą ir paprastą santarvę" (A*d fratres ministros evangelicos pro ineunda concordia brevis et simplex* 1597 m.). Parašė mokyklai skirtą Aristotelio logikos santrauką „Aristotelio mokymo vadovas krikščionims mokiniams naudoti" (*Instrumentum doctrinarum Aristotelicum in usum Christianorum scholanim exemplis*. 1586 m.), dorovinių sentencijų rinkinį „Sentencijos bendrai visiems naudoti" (*Sententiae ad communem vitae usum* 1589 m.), knygą „Krikščionio žmogaus anatomija ir ekonomija" (*Anatomia et Oeconomia hominis Christiani* 1592 m.), išvertė A. de Busbeko misijos į Turkiją aprašymą „Imperatoriaus Ferdinando oratoriaus trys kelionės" (*Oratora cesarza Ferdynanda drogi trzy* 1597 m.), M. Čechovico Naujojo Testamento vertimo vienas redaktorių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Licinijus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 117 psl.
**Amerikos baltų laisvės lyga** (angl. *Baltic American Freedom League*) – Rytų Baltijos šalių kilmės JAV piliečių organizacija. Įkurta lietuvių iniciatyva 1981 m. Los Andžele.

Struktūra
---------

Lygą sudaro privatūs asmenys ir organizacijos. Sumokėję vienkartinį nario mokestį jie įgyja balsavimo teisę. Lygai vadovauja direktorių valdyba – 17 direktorių, kasmet renkamų suvažiavime. Valdyba renka vykdomąjį komitetą – prezidentą, vykdomąjį viceprezidentą ir 3 viceprezidentus, sekretorių, iždininką.

Veikla
------

Iki 1990 m. Lyga rėmė Baltijos šalių kovą dėl nepriklausomybės. Būdami JAV piliečiai Lygos nariai galėjo lengviau oficialiai pasiekti Kongresą, Valstybės departamentą ir Baltuosius Rūmus, tuo skyrėsi nuo kitų emigrantų organizacijų. Lyga informuodavo JAV vyriausybę ir visuomenę apie Baltijos šalyse TSRS vykdomus žmogaus teisių pažeidimus, religinį persekiojimą, kultūrinę ir tautinę diskriminaciją.

1981 m. pab. Lyga surengė akciją dėl JAV piliečio docento V. Skuodžio neteisėto įkalinimo TSRS koncentracijos lageryje. 1982 m. 1983 m. ir 1984 m. rengė konferencijas žmogaus teisių klausimais. 1982 m. ir 1983 m. Lygos pastangomis JAV Kongresas priėmė rezoliuciją, įpareigojančią JAV prezidentą birželio 14-ąją skelbti Baltų laisvės diena. 1983 m. liepos 26 d. JAV vyriausybė atsižvelgė į Lygos memorandumą ir prezidentas Ronaldas Reiganas pasiuntė Jungtinių Tautų generaliniam sekretoriui J. Peresui de Kueljarui raštą, kuriame motyvuotai pabrėžiama, kad JAV nepripažįsta prievartinio Baltijos valstybių įjungimo į TSRS. Šis raštas iki 1990 m. buvo svarbiausias JAV oficialus dokumentas dėl Baltijos valstybių. 1984 m. m. spalio mėn. Lygos pastangomis Baltų radijo tarnyba iš Laisvės radijo stoties perkelta į Laisvosios Europos radiją – taip Baltijos šalys buvo išskirtos iš sovietinių grupės ir priskirtos prie TSRS įtakos zonos valstybių. Baltijos šalims atkūrus nepriklausomybę Lyga rėmė jų pastangas įgyti tarptautinį pripažinimą, organizavo jų vadovų susitikimus su JAV prezidentu ir kitais politikais. Lyga skatina Baltijos valstybių demokratijos ir rinkos ekonomikos plėtrą, draugiškus santykius su JAV, siekia ekonominės ir karinės paramos Baltijos valstybėms, Karaliaučiaus krašto demilitarizavimo, rėmė Baltijos valstybių priėmimą į NATO. Lygos iniciatyva 1998 m. Atstovų Rūmuose susidarė Baltijos sambūris. Lygos pastangomis JAV Atstovų Rūmai 1998 m. priėmė rezoliuciją, smerkiančią Molotovo-Ribbentropo paktą.

Lyga leidžia žurnalą „Baltic Bulletin", organizuoja viešas diskusijas, platina informaciją JAV administracijai, visuomenei, spaudai.

Lygos pirmininkai
-----------------

* A. Mažeika
* Valdis Pavlovskis
* Avo Piirisildas
* Agris Pavlovskis
* Angelė Nelsienė 1989-1991 m.
* R. A. Kerras 1991–1995 m.
* Aivaras Jerumanis
* Alnis Briedis
* Vija A. Turjanis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algis Raulinaitis. *Amerikos baltų laisvės lyga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 436 psl.

Nuorodos
--------

* Amerikos baltų laisvės lygos svetainė
| ***Bumas II*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La Boum 2 |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Claude Pinoteau |
| Scenaristas (-ai) | Danièle Thompson  Claude Pinoteau |
| Kompozitorius | Vladimir Cosma |
| Vaidina | Sophie Marceau  Claude Brasseur  Brigitte Fossey  Patricia Millardet |
| Metai | 1982 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 109 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Bumas** (pranc.  *La Boum 2*) – 1982 m. sukurta prancūzų komedija, filmo Bumas tęsinys. Juostoje, kurioje pasakojama apie paauglišką meilę, pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Sofi Marso.

Filmas pelnė vieną Cezario apdovanojimą ir dar dviem buvo nominuotas.

Kaip ir pirmajam filmui, muziką parašė kompozitorius Vladimir Cosma, o titulinė daina „Your Eyes" tapo populiariausia daugelyje Europos šalių ir išgarsino ją atlikusią britų grupę „Cook da Brooks".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sophie Marceau – Vika Bereton
* Claude Brasseur – Fransua Beteronas
* Brigitte Fossey – Fransuaza Beteron
* Denise Grey – Popetė
* Pierre Cosso – Filipas
* Sheila O'Connor – Penelopė
* Patricia Millardet

Santrauka
---------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Penkiolikmetės Vikos ir jos tėvų gyvenimas vėl ramus, o jos močiutė Popetė pagaliau nusprendė ištekėti. 

Vika neturi draugo, tačiau netrukus susipažįsta su Filipu. Įsimylėjusi ji ima galvoti apie intymų suartėjimą su juo, nes jos geriausia draugė Penelopė jau yra tai patyrusi.

Apdovanojimai
-------------

| Metai | Apdovanojimas | Kategorija | Asmuo | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Cezario apdovanojimas | Perspektyviausia aktorė | Sofi Marso | laimėjo |
| Geriausias kompazitorius | Vladimir Cosma | nominacija |
| Geriausia antrojo plano aktorė | Denise Grey | nominacija |
|
**Vandens valymo filtras**, arba **koštuvas** – įrenginys, skirtas mechaniškai filtruoti vandenį. 

Drumzles ir stambesnes koloidines priemaišas iš vandens galima pašalinti mechaniškai, vandenį košiant pro filtro užpildą. Tai vadinama košimu, o filtro užpildas – košiamuoju sluoksniu. Filtro užpildas sulaiko oksiduotus geležies junginius, purvo, molio, smėlio bei kitas mechaniškai nufiltruojamas daleles. Vandens košimo intensyvumas nusakomas košimo greičiu, išreiškiamu m/h. Greičio matas – m/h – gaunamas suprastinus pratekėjusio vandens kiekį per filtro paviršiaus plotą m³/(m²·h). Vandens filtravimo greitis per filtrus siekia iki 15 m/h.

Vandens filtrai pagal košimo medžiagos pobūdį
---------------------------------------------

### Tinkliniai (kasetiniai) filtrai

Tinkliniuose (kasetiniuose) filtruose vandens priemaišos sulaikomos smulkių akučių tinkleliu. Tinklinio filtro kasetė atitinkamai pagal pasirinktą elemento filtravimo frakciją sulaiko iki 5, 10, 25, 50 arba 100 mikronų dydžio mechaniškai nufiltruojamas daleles. Šio filtro privalumai – nedidelė investicija, neužima daug vietos, nesudėtingas filtravimo elemento pakeitimas. Trūkumai – filtro kasetę rekomenduojama keisti ne rečiau nei kartą per 6 mėnesius.

### Filtrai su grūdėtuoju košiamuoju sluoksniu

Šie filtrai sudaryti dažniausiai iš tam tikro stambumo kvarcinio smėlio ar kitų grūdėtųjų mineralinių ar sintetinių medžiagų.

Vandens filtrai pagal ryšį su atmosfera
---------------------------------------

### Atvirieji filtrai

Atviruosiuose filtruose vandens paviršius liečiasi su atmosferos oru.

### Slėginiai filtrai

Šiuose filtruose vanduo neturi ryšio su atmosfera. Slėginiuose vandens valymo filtruose slėgis palaikomas siurbliu, o atviruosiuose filtruose reikiamas slėgis košimui sudaromas, palaikant tam tikro aukščio vandens sluoksnį virš košiamojo užpildo.

Košiamieji kvarcinio smėlio ar trupinto antracito užpildai supilami tiesiog ant gaubtelinio ar plyšinio drenažo. Užpildai gali būti ir dvisluoksniai – sudaryti iš trupinto antracito ir kvarcinio smėlio. Užpildo storis turi būti 1 000 mm ir didesnis.

Dėl mechaniškai sulaikytų dalelių filtrai užsikemša (užanka), todėl palaikant pastovų košimo greitį didėja slėgio nuostoliai. Slėgio nuostoliams pasiekus didžiausią galimą reikšmę, filtrai stabdomi ir valomi. Filtrai plaunami leidžiant pro juos iš apačios aukštyn vandens srovę. Dažniausiai prieš plaunant filtro užpildas prapučiamas suslėgtu oru.

Literatūra
----------

* Sakalauskas, A; Šulga, V; Jankauskas, J. *Vandentieka. Vandens ruošimas*. 2007. Vilnius. Technika. ISBN 978-9955-28-112-2

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vandens valymo filtras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* „Types of Filters". Mountain Empire Community College Archyvuota kopija 2008-09-16 iš Wayback Machine projekto.
**Jonas Laurusevičius-Lauriūnas** (1924 m. kovo 8 d. Šilelyje, Raudondvario valsčius – 1991 m. liepos 26 d. Linkmenyse, Ignalinos rajonas) – Lietuvos kunigas, jėzuitas, švietėjas.

Biografija
----------

Raudondvaryje užbaigęs pradžios mokslus, nuo 1939 m. mokėsi Kauno jėzuitų gimnazijoje (tuo metu Kauno 9-oji vidurinė mokykla). 1944 m. spalio 2 d. įstojo į jėzuitų naujokyną Pagryžuvyje. 1946 m. rudenį, baigęs noviciatą, padarė Jėzaus Draugijoje pirmuosius amžinuosius įžadus ir netrukus įstojo į Kauno kunigų seminariją. Po pirmo semestro sovietų valdžios įsakymu kaip vienuolis buvo atleistas.

Dirbo zakristijonu Kauno šv. Pranciškaus Ksavero bažnyčioje, kur kunigavo tėvai jėzuitai. 1948 m. vėl priimtas į tą pačią kunigų seminariją, tačiau ir šįkart studijų baigti saugumiečiai neleido. Ketverius metus dirbo kūriku ligoninėje, Kauno meteorologijos stotyje meteorologu-stebėtoju. 1952 m. trečią kartą įstojo į Kauno kunigų seminariją. 1954 m. rugsėjo 12 d. vyskupo Kazimiero Paltaroko Kauno arkikatedroje bazilikoje buvo įšventintas kunigu.

Dirbo Valkininkų parapijoje garsaus Vilnijos kunigo P. Bieliausko vikaru, nuo 1955 m. pabaigos – Reškutėnų parapijos (Švenčionių r.) administratoriumi, nuo 1962 m. Švenčionių parapijos vikaru. 1964 m. paskirtas į Kabelių parapiją Varėnos rajone. 1972 m. rugsėjo 30 d. slaptai, pogrindyje, davė paskutiniuosius vienuolinius įžadus.

Daug dirbo intelektinėje srityje: vertė įvairią religinę ir teologinę literatūrą iš prancūzų, vokiečių, anglų, lenkų kalbų. Parašė keliasdešimt tomų pamokslų „Žodžiai broliams", kurie savilaidos būdu, spausdinti mašinėle, paplito po visą Lietuvą. 1983 m. kunigas atvyko dirbti į Linkmenų Švč. Trejybės parapiją. Turėdamas gausią biblioteką, aprūpindavo knygomis vietinius inteligentus. Drąsiai skelbė tautines vertybes, skleidė blaivybės idėjas, aukštino gimtąją kalbą.

Leidus mokyklose dėstyti tikybą, tapo pirmuoju tikybos mokytoju Linkmenyse. Buvo išrinktas į Vilniaus arkivyskupijos kunigų Tarybą, vyskupo Julijono Steponavičiaus paskirtas Vilniaus arkivyskupijos konsultoriumi. Tėvas Lauriūnas buvo įtrauktas į Respublikinę komisiją stalinizmo nusikaltimams tirti, skaitė paskaitas garsiame „Gaublio" diskusijų klube Vilniuje, buvo „Katalikų pasaulio" žurnalo redakcinės kolegijos narys, skyriaus redaktorius.

Mirė 1991 m. liepos 26 d. Linkmenyse, palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.

2001 m. išleista jo pamokslų rinktinė „Nueisim ten, kur žiūrim" (Vilnius, Katalikų pasaulis).

2001 m. rugpjūčio 22 d. apdovanotas Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžiumi (po mirties).

Nuorodos
--------

* Nueisim ten, kur žiūrim. – Vilnius: Katalikų pasaulis, 2001.
* Gražina Mackonienė. Kunigą Joną Lauriūną prisiminus // XXI amžius, 2006-07-21
* Kęstutis Palikša. Jonas Lauriūnas SJ: Mes išliekame… // Žemaičių saulutė, 2004-03-12, p. 3.
* Viktoras Trofimišinas. Maldos gyvenimo riteris, 2005-10-19[neveikianti nuoroda]
|  |
| --- |
| Partija už demokratijąPartido por la Democracia |
|  |
| Lyderis | Carolina Tohá |
| Įkurta | 1987 m. gruodžio 15 d. |
| Būstinė | Santjagas (Čilė) |
| Politinė ideologija | socialdemokratija |

**Čilės partija už demokratiją** (**PPD**, isp. *Partido por la Democracia*:) – Čilės centristinė politinė partija.

Istorija
--------

Įkurta 1987 m. gruodžio 15 d. kaip kalnakasių politinė organizacija be aiškios ideologijos, siekiant dalyvauti 1989 m. rinkimuose. Vėliau pasukta demokratinio socializmo, progresyvaus liberalizmo, krikščioniškojo populizmo keliu. Tačiau pasisakoma prieš globalizaciją.

PPD pavyko pervilioti dalį krikščionių demokratų balsų bei suburti koaliciją *Concertación Democrática*, į kurią be krikščionių demokratų įėjo ir PSC bei PRSD, kuri valdo Čilę nuo 1990 m.

1997 m. ir 2001 m. rinkimuose gauta po 12,6 % balsų bei 16 ir 21 vieta 120 vietų parlamente ir 2 bei 3 vietos 49 vietų Senate. 1999–2000 m. prezidento rinkimus laimėjo partijos atstovas Rikardas Lagosas Eskobaras. 2005–2006 m. rinkimuose jį pakeitė kita *Concertación Democrática* kandidatė Mišelė Bašelė.

Socialistų Internacionalo konsultacinė narė nuo 1992 m. tikroji narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.

Būstinės adresas: Morandé 115, Oficina 501, Santiago.

Pirmininkai
-----------

* 1999 m. – Heraldas Munjozas,
* 2003 m. – Gvidas Girardis,
* 2005 m. – Viktoras Baruetas.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-02-13 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Seweryn Ludkiewicz** |
| --- |
|  |
| Seweryn Ludkiewicz |
| Gimė | 1882 m. sausio 20 d.Panevėžys, Rusijos imperija |
| Mirė | 1964 m. kovo 31 d. (82 metai)Varšuva, Lenkijos Liaudies Respublika |
|  |
| Veikla | Agronomas, politikas |

**Severin Ludkievič** (1882 m. sausio 20 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1964 m. kovo 31 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – agronomas, Lenkijos žemės ūkio ministras 1932-1933 metais. Brolis Zdzisław Ludkiewicz taip pat buvo politikas ir agronomas.

Biografija
----------

Gimė 1882 m. sausio 20 d. Panevėžyje. Mokyklą baigė Liepojoje. Studijavo agronomiją Lvove, Krokuvoje, Paryžiuje ir Sankt Peterburge. 1909-1912 m. buvo įkūręs privačią mokyklą Telšiuose. Nuo 1915 m. dirbo sekretoriumi Vilniaus žemės ūkio rūmuose, redagavo savaitraštį *Tygodnika rolniczego*. Nuo 1918 m. gruodžio dėstė Varšuvos aukštojoje žemės ūkio mokykloje, 1925-1926 m. buvo rektorius. Nuo 1932 m. kovo 23 d. iki 1933 m. gegužės 9 d. buvo žemės ūkio ministru. Mirė 1964 m. kovo 31 d. Varšuvoje.

Literatūra
----------

* Kto był kim w II Rzeczypospolitej, pod red. prof. Jacka. M. Majchrowskiego, Warszawa 1994, wyd I
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Apie kitus elektronus skaitykite straipsnyje *Elektronas*.
Antrojo pasaulinio karo laikų Vokietijos padegamoji aviacinė bomba B1.  
*elektron case* - korpusas iš elektrono  
*thermite filling* - termito užtaisas. 
**Elektronas** (angl. *elektron*; rus. *электрон*) – magnio lydinys, kuriame magnio yra apie 90%. Pasižymi dideliu tvirtumu ir mažu tankiu. 

*Elektron* - registruotas prekinis pavadinimas, priklausantis kompanijai *Magnesium Elektron Limited* ir žyminti grupę magnio lydinių. Jis žymi pramoninius magnio lydinius Mg-Al-Zn ir Mg-Mn pagrindu, turinčius 10% aliuminio, iki 3% cinko bei iki 2,5% mangano. Lydiniuose gali būti cirkonio, sidabro, retųjų žemės metalų.

Savybės
-------

Įvairūs elektrono variantai pasižymi tokiomis reikiamos savybėmis, kaip geras tempiamasis stipris, atsparumas valkšnumui, korozinis patvarumas. Dėl šių savybių ir mažo tankio šie lydiniai naudojami aviacijos ir automobilių pramonėje. 

Iš elektrono gaminami padegamųjų aviacinių bombų korpusai. 
Elektronas užsidega +600°С temperatūroje ir dega akinamai balta ar žydroka liepsna. Degimo temperatūra siekia +2800°С.
**Elektros laidininkas** – medžiaga, turinti laisvųjų elektringųjų dalelių, arba krūvininkų. Atsiradus elektriniam laukui, elektronai (krūvininkai) laidininke juda dvejopai: be chaotiško labai intensyvaus šiluminio judėjimo jie lėtai slenka viena kryptimi – tai vadinamas elektronų dreifas.

Laidininkai
-----------

Geriausi laidininkai yra metalai. Prie laidininkų taip pat priskiriami elektrolitų tirpalai, drėgnas oras, plazma, žmogaus kūnas, žemė ir kt. Metaluose teigiamuosius jonus supa laisvieji elektronai. Kai išorinis elektrinis laukas lygus nuliui, laisvieji elektronai juda metalu netvarkingai, t. y. įvairiomis kryptimis. Elektronų šiluminio judėjimo intensyvumas priklauso nuo temperatūros. Laidininko viduje elektrinio lauko nėra, nes elektronų ir jonų sukuriami elektriniai laukai kompensuoja vieni kitus. Šiuo reiškiniu pagrįsta elektrostatinė apsauga – elektriniam laukui jautrių prietaisų saugojimas metalinėse dėžėse.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Puslaidininkis
* Dielektrikas
* Elektrinis laukas

Šaltiniai
---------

1. ↑  TARASONIS, Vytautas. *Fizika: vadovėlis XI–XII klasei .* Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1995, 108 p. ISBN 5-420-00253-1.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Čilės demografiją**.

**Gyventojų skaičius:**  16 940 862 (2009 m. apskaičiavimai)

Čilės gyventojų amžiaus piramidė (2014 m.)
Čilės populiacijos kitimas nuo 1820 - 2050 m. (prognozė)
**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 23,2 %
* *15-64 m.:* 67,8 %
* *65 m. ir daugiau:* 9,1 % (2009 m. apsk.)

**Amžiaus mediana:**

* *bendra:* 31,4 m.
* *vyrų:* 30,4 m.
* *moterų:* 32,4 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,881 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 14,64 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 5,77 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 88 % (2008 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1 vyras vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,72 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,98 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 7,71 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 77,34 m.
* *vyrų:* 74,07 m.
* *moterų:* 80,77 m. (2009 apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**

* *bendras:* 95,7 %
* *vyrų:* 95,8 %
* *moterų:* 95,6 % (2002 m. surašymas)

Čilės
Dauguma Čilės gyventojų yra europiečių palikuonys.   Gyventojų daugumą sudaro kolonistų Ispanų (ypač Baskai), palikuonys bei vėlesniais laikais imigravę Vokietijos, Prancūzija, Italija, Graikija, Šveicarija, Skandinavijos (ypač Švedijos), Jungtinės Karalystės ir Airijos, Rytų Europos (Lenkijos, Rusijos ir Kroatijos). 52,7 % (8.8 mln.) ir 90 % (15 mln.) gyventojų yra baltaodžiai. 

Vietiniai indėnai, kurių yra 3,2 %. 

Šalyje daugiausiai vartojama ispanų kalba, kuri yra vienintelė oficiali kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  SOCIAL IDENTITY Marta Fierro Social Psychologist.
2. ↑  massive immigration of European Argentina Uruguay Chile Brazil Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Latinoamerica. Archyvuota kopija 2009-03-18 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  „Composición Étnica de las Tres Áreas Culturales del Continente Americano al Comienzo del Siglo XXI" (PDF).
5. ↑  Argentina, como Chile y Uruguay, su población está formada casi exclusivamente por una población blanca e blanca mestiza procedente del sur de Europa, más del 90% E. García Zarza, 1992, 19. Archyvuota kopija 2018-08-01 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Čilė (angliškai) Archyvuota kopija 2015-11-06 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Pietų Amerikos demografijos** 

Argentina | Bolivija | Brazilija | Čilė | Ekvadoras | Gajana | Kolumbija | Paragvajus | Peru | Surinamas | Urugvajus | Venesuela
| ***Sex-shop*** |
| --- |
|  |
| Pavadinimas | Sex-shop |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Vokietija Italija |
| Režisierius | Claude Berri |
| Scenaristas (-ai) | Claude Berri |
| Vaidina | Claude Berri  Nathalie Delon  Francesca Romana Coluzzi |
| Metai | 1972 |
| Žanras | drama, komedija |
| Trukmė | 107 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Sex-shop** – 1972 m. sukurta komiška drama. Claude Berri jai parašė scenarijų, režisavo ir atliko pagrindinį vaidmenį.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Klodas, nedidelio knygyno savininkas, susiduria su finansiniais sunkumais, todėl, draugo patartas, pakeičia profilį ir knygyną paverčia sekso reikmenų parduotuve. Pas jį pradeda lankytis keisčiausių fantazijų turintys žmonės ir verslas pradeda sektis. Klodas susipažįsta su odontologu Liusjenu ir jo žmona Žaklina. Pastarieji organizuoja svingerių vakarėlius ir kviečia prisijungti ir parduotuvės savininką. Šį traukia Žaklina, tačiau jo paties žmona Izabelė nėra sužavėta naujais eksperimentais. Savo ruožtu Liusjenas susižavi Izabele ir Klodui tenka patirti, kad jis pavydi savo žmonos, su kuria santykiai paskutiniu metu klostėsi nekaip.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Claude Berri – Klodas
* Jean-Pierre Marielle – Liusjenas
* Nathalie Delon – Žaklina
* Juliet Berto – Izabelė
* Francesca Romana Coluzzi – prostitutė
* Jacques Martin
* Beatrice Romand

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sex-shop". *timeout.com*. Nuoroda tikrinta 2021-10-26.
Koordinatės: 56°13′58″ š. pl. 113°30′11″ r. ilg.﻿ / ﻿56.23278°š. pl. 113.50306°r. ilg.﻿ / 56.23278; 113.50306

Rytiniai tunelio vartai
**Severomuisko tunelis** (rus. *Северомуйский тоннель*) – geležinkelio tunelis Rusijoje, šiaurės Buriatijoje, Baikalo–Amūro magistralės trasoje. Pavadintas pagal Šiaurės Mujos kalnagūbrį, kurį ir kerta. Ilgis – 15 343 m. Tai ilgiausias geležinkelio tunelis Rusijoje ir vienas ilgiausių pasaulyje. Šio tunelio statybos truko net 23 metus – jis atidarytas 2003 m. gruodžio 5 d.

Aplinkkeliai
------------

„Velnio tiltas"
Šiaurės Mujos kalnagūbris – vienas sudėtingiausių BAM’o ruožų. Iki atidarant tunelį buvo sukurta sudėtinga apylankų sistema. 1982–1983 m. nutiesta 24,6 km ilgio apylanka, turėjusi net 40 ‰ aukščio įkalnę. Per ją galėjo važiuoti tik neilgi kroviniai traukiniai, keleivių vežimas buvo uždraustas (vežti autobusais). 1985–1989 m. nutiestas naujas 64 km ilgio aplinkkelis, sudarytas iš daugelio stačių serpantinų, tunelių, viadukų. Žymiausia šio aplinkkelio atkarpa buvo taip vadinamas „Velnio tiltas" – 360 m išlenktas viadukas per Itykito upę ir senąją, nebenaudojamą apylanką. Traukinys judėdavo vos 20 km/h greičiu, neretai prireikdavo „pastūmėjimo", kilo lavinų pavojus.

Statyba
-------

Severomuisko tunelio statybos pradėtos 1977 m. jas koordinavo „Lenmetrogipotrans" institutas, vykdė – „Bamtonnelstroj". Kasyba pradėta iš abiejų pusių, 7,5 m skersmeniu. Statybos buvo sudėtingos dėl geologinių sąlygų – tunelio trasoje buvo 4 tektoniniai lūžiai (nuo 5 iki 900 m pločio), iš šių lūžių tryško vanduo, slegiamas iki 34 atmosferų hidrostatinio slėgio ir įkaitęs. Granite buvo vandeningojo grunto sluoksniai. Bekasant tunelį pastebėta, kad jame itin padidėjusi radiacija – radioaktyvios radono dujos skleidė iki 3000 Bq/m³ apšvitą, nuo kurios nukentėjo daug darbininkų. 2001 m. abi pusės susijungė, jų neatitikimas siekė vos 69 x 36 mm. Tais pačiais metais praleistas pirmasis traukinys, o oficialiai atidarytas 2003 m.

Statant Severomuisko tunelį žuvo 57 žmonės. Daugiausia jų nukentėjo dėl suslėgto vandens proveržių. 1979 m. prasiveržęs vandens srautas nunešė daugiau nei 20 t svėrusią kalnakasybos mašiną 300 m atstumu. Daug darbininkų patyrė sveikatos nepataisomų sveikatos sutrikdymų dėl radiacijos.

Ties tunelio galais įsikūrė gyvenvietės – rytuose Severomuiskas, vakaruose – Tonelnas (nebegyvenamas).

Tunelis
-------

Severomuisko tunelis sutrumpino ruožo įveikimą nuo 2 val. iki 20–25 min. Dabar per dieną juo pravažiuoja 14–16 sąstatų. Per tunelį eina viena linija, jos statumas viename šlaite 6 ‰, kitame – 7,5 ‰. Įrengtos 3 vėdinimo šachtos, vandens pumpavimo sistema. Veikia automatinė seisminės ir radiacinės kontrolės sistema, įrengti automatiniai vartai, kurie traukiniui pravažiavus tunelį uždaro. Tiesa, nepaisant to, žiemą tunelyje susidaro dideli varvekliai. Greta tunelio, tebėra naudojamas ir aplinkkelis.

Nuorodos
--------

* Pasakojimas apie tunelio statybą
* Videoreportažas apie tunelį
| Hailands Rančasangl. *Highlands Ranch* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

Hailands RančasHailands Rančas

39°32′40″ š. pl. 104°58′5″ v. ilg.﻿ / ﻿39.54444°š. pl. 104.96806°r. ilg.﻿ / 39.54444; 104.96806﻿ (Hailands Rančas)Koordinatės: 39°32′40″ š. pl. 104°58′5″ v. ilg.﻿ / ﻿39.54444°š. pl. 104.96806°r. ilg.﻿ / 39.54444; 104.96806﻿ (Hailands Rančas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-7)------ vasaros: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Kolorado valstija Koloradas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 96 713  |
| **Plotas** | 61 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 585 žm./km² |
| **Altitudė** | 1 732 m |
|  |
| **Tinklalapis** | highlandsranch.org |
|  **Vikiteka** | Hailands Rančas |

**Hailands Rančas** (angl. *Highlands Ranch*) – gyvenvietė JAV, centrinėje Kolorado valstijos dalyje. Gyventojų 96 tūkst. (2010 m. duomenys).

Istorija
--------

Teritorijoje pirmieji apsigyveno indėnų gentys jutai, čejenai ir arapahai. Prancūzų keliautojas René-Robert Cavelier, Sieur de La Salle pareiškė ši teritorija esą priklausanti Prancūzijai ir 1682 m. prijungė ją prie Luizianos. 1763 m. Luiziana atiteko Ispanijai, 1801 m. sugrąžinta Prancūzijai. 1803 m. teritoriją įsigijo Jungtinės Valstijos. Nuolatiniai gyventojai vietovėje įsikurdino apie 1870 m. XIX a. pab. – XX a. pr. į teritoriją plūdo aukso ieškotojai. Nepaisant to, kad per 19 km į šiaurę įsikūręs Denverio miestas ženkliai augo, Hailands Rančas ilgainiui išliko ūkių ir rančų vietove.
**Alchesiraso konferencija** vyko nuo 1906 m. sausio 16 d. iki balandžio 7 d. Ispanijos mieste Alchesire. Konferencija sukviesta dėl paaštrėjusių Prancūzijos ir Vokietijos tarptautinių santykių, kuriuos sukėlė pirmoji Maroko krizė. Konferencija sukviesta Vokietijos prašymu.

Konferencijoje dalyvavo: Austrijos-Vengrijos, Belgijos, Didžiosios Britanijos, Vokietijos, Ispanijos, Italijos, Maroko, Nyderlandų, Portugalijos, Rusijos, JAV, Prancūzijos ir Švedijos atstovai. Vokietija palaikymo sulaukė tik iš Austrijos-Vengrijos. Konferencijoje buvo nutarta išsaugoti Maroko vientisumą ir formaliai buvo pripažinta šalies nepriklausomybė su vienodomis teisėmis ir laisvėmis, ekonominiuose klausimuose, visoms tautoms. Konferencijoje buvo priimti 6 pagrindinio akto punktai:

* Deklaracija dėl policijos organizavimo;

Maroko policijos organizavimu ir valdymu buvo įpareigota Ispanija ir Prancūzija.

* Pareiškimas dėl ginklų kontrabandos kovos priemonių;
* Aktas dėl Maroko Valstybinio banko koncesijos;

Valstybinio banko įsteigimo kontrolė buvo paskirta Anglijai, Vokietijai, Ispanijai ir Prancūzijai. Prancūzija gavo didžiausią banko kapitalo kvotą.

* Pareiškimas dėl naujų mokesčių įsteigimo, bei importo mokesčių rinkimo;
* Pareiškimas dėl muito mokesčių reguliavimo ir baudų už kontrabandą rinkimo;
* Deklaracija dėl valstybinių įstaigų ir valstybinių užsakymų.

Pasekmės
--------

* Priimti nutarimai reiškė visišką Vokietijos diplomatijos pralaimėjimą, Buvo atvertas kelias Prancūzijai ir Ispanijai okupuoti Maroką.
* Dar labiau sustiprino Anglijos ir Prancūzijos santykius ir prasidėjo bendradarbiavimas karo ir jūrų laivyno klausimais.
* Rusija susitarė dėl 2 250 000 frankų užsienio paskolos, kas privedė prie glaudžių Rusijos, Anglijos ir Prancūzijos santykių (Antantė).

Taip pat skaitykite
-------------------

* Maroko istorija
* Tanžero krizė
* Agadiro krizė

Nuorodos
--------

* fr:Alchesiraso konferencijos aktas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Amazing Spider-Man* #122 (1973 m. liepos mėn.) numeris. Žaliojo Goblino ir Gwen Stacey mirtys, viršelio dailininkas John Romita, Sr.
**Bronzinis komiksų amžius** – tai istorinis JAV komiksų knygų periodas, kuris truko nuo 1970 m. iki 1985 m. Šiame laikotarpyje buvo tęsiamos superherojų komiksų tradicijos iš Auksinio komiksų amžiaus, taip pat atsirado tokios temos kaip narkotikai, alkoholizmas ir aplinkos teršimas.

Top 12 komiksų
--------------

Remiantis Overstreet komiksų knygų kainų gidu, pateikiami labiausiai geidžiami kolekcionuotųjų komiksai.

| Pavadinimas | Numeris | Leidėjas |
| --- | --- | --- |
| *Star Wars* | 1 | Marvel |
| *Hulk* | 181 | Marvel |
| *Giant-Size X-Men* | 1 | Marvel |
| *Iron Fist* | 14 | Marvel |
| *X-Men* | 94 | Marvel |
| *House of Secrets* | 92 | DC Comics |
| *DC 100 Page Super Spectacular* | 5 | DC Comics |
| *Cerebus* | 1 | Aardvark-Vanaheim (creator owned) |
| *Uncle Scrooge* | 179 | Whitman |
| *All-Star Western* | 10 | DC Comics |
| *The Amazing Spider-Man* | 129 | Marvel |
| *Green Lantern* | 76 | DC Comics |
**Bronius Untulis** (1883 m. spalio 4 d. Rumšaičiuose, Skuodo rajonas – 1977 m. sausio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos pedagogas, kultūros veikėjas ir istorikas.

Biografija
----------

Pedagogų posėdis mokytojų seminarijoje (kalba Juozas Kairiūkštis, jam iš dešinės sėdi kunigas Kristupas Čibiras, nežinomos moterys, Marcelinas Šikšnys, Viktoras Biržiška, Bronius Untulis, nežinomi moteris ir vyras, Vytautas Kairiūkštis. (Vilnius, 1921 metais)
Gimė valstiečių šeimoje, brolis Matas Untulis užaugo ir taip pat tapo iškilia asmenybe, politiniu ir visuomenės veikėju. Br. Untulis mokėsi Liepojos gimnazijoje, už draudžiamos lietuviškos literatūros platinimą moksleivių tarpe buvo kalintas šio miesto kalėjime. Po gimnazijos baigimo 1903 m. studijavo istoriją, ekonomiką ir filologiją Krokuvoje, Berne ir Berlyne. 1910 m. Renavo, Sedos ir Šačių apylinkėse rinko žemaičių tautosaką. 1912 m. baigęs Kijevo universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą, mokytojavo Vilniaus, Telšių, Vitebsko ir Voronežo gimnazijose. 1918–1940 m. – Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijos mokytojas, 1940–1941 m. – jos direktorius. 1937–1939 m.; 1940–1941 m. ir 1944–1950 m. dėstė Vilniaus universitete. Paskutinė darbovietė – Vilniaus pedagoginis institutas.

Lietuvių mokslo draugijos narys, jos leidinio „Lietuvių tauta" bendradarbis. Rašė ir į dienraštį „Vilniaus balsas". Bronius Untulis buvo Švietimo draugijos „Kultūra" vienas iš steigėjų ir pirmasis jos pirmininkas (1927 m.), taip pat 1935 m. išrinktas Vilniaus lietuvių sporto klubo pirmuoju vadovu. Rėmė pogrindyje dirbusius komunistus, kartu su broliu Matu padėjo politiniams kaliniams.

Palaidotas Vilniaus Rokantiškių kapinėse.

Bibliografija
-------------

* „Vadovėlis lietuvių kalbos pasimokyti", 1920 m.
* „Viduriniai amžiai" (vadovėlis), 1922 m.
* „Naujieji laikai" (vadovėlis), 1926 m.
* „Skaityk mane. Aš viską žinau" (enciklopedinis žinynas, nuo A iki Kvorumas), 1927 m.
* „Lietuvių kalbos vadovėlis kitataučiams", 1940 m.

Šaltiniai
---------

* Bronius Untulis Archyvuota kopija 2018-03-11 iš Wayback Machine projekto.
* Br. Untulio fondas Lietuvių tautosakos rankraštyno duomenų bazėje
* Iškilūs Žemaitijos žmonės: krašto tyrinėtojai, kultūros istorikai, muziejininkai / Žemaitių žemė, 2001 m. Nr. 4 Archyvuota kopija 2018-11-26 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Sahlene |
|  
Sahlene 2008 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Anna Cecilia Sahlin |
| Dar žinoma | Sahlene, Anna Sahlene |
| Gimė | 1976 m. gegužės 11 d. (47 metai)  Sioderhamnas, Švedijos vėliava Švedija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkė, aktorė |
| Aktyvumo metai | 1999–dabar |
| Svetainė | annasahlene.com |

**Anna Cecilia Sahlin** (g. 1976 m. gegužės 11 d. Sioderhamne) – Švedijos dainininkė, geriau žinoma kaip **Anna Sahlene** (anksčiau **Sahlene**). 2002 m. ji atstovavo Estijai „Eurovizijos" konkurse su daina „Runaway".

Biografija
----------

Gimė 1976 m. gegužės 11 d. Švedijos miestelyje Sioderhamne. Sahlene buvo vyriausias vaikas šeimoje, turi tris jaunesnius brolius ir tris jaunesnes seseris. Atlikėja dainuoja nuo mažens, be to, groja fortepijonu, violončele, gitara ir obojumi.

Savo karjerą pradėjo kaip aktorė: būdama devynerių metų, atliko pagrindinį vaidmenį filme „Alla vi barn i Bullerbyn" (1986), pastatytame pagal Astridos Lindgren knygą „Padaužų kaimo vaikai", o sekančiais metais pasirodė ir filmo tęsinys – „Mer om oss barn i Bullerbyn".

Būdama 18-os metų, Sahlene persikėlė į Stokholmą, kur pradėjo dainininkės karjerą. Kelerius metus ji buvo Gospelo muziką atliekančios grupės „One Voice" narė. „One Voice" buvo pasirodę su garsiausiais Švedijos atlikėjais, tokiais kaip Eric Gadd, Carola Häggkvist ir Robyn. 1999 m. grupė pasirodė „Eurovizijos" dainų konkurse kaip Charlotte Nilsson pritariantieji dainininkai, kur su daina „Take Me to Your Heaven" laimėjo konkursą. 2000 metais šiame konkurse Sahlene pasirodė kaip Maltos atstovės Claudette Pace pritariančioji vokalistė.

Sahlene pirmasis solinis singlas buvo išleistas 2000 metais pavadinimu „The Little Voice" (singlas didelio populiarumo nesulaukė, tačiau 2004 metais kūrinį perdainavo Hilary Duff). 2002 metais atlikėja išgarsėjo Europoje, kai su daina „Runaway" „Eurovizijos" konkurse atstovavo Estijai. „Runaway" tapo populiarus ne tik Estijoje ir Švedijoje, bet ir kitose Šiaurės Europos ir Baltijos šalyse, taip pat Šveicarijoje ir Prancūzijoje.

2009 metais Sahlene su Maria Haukaas Storeng dalyvavo Švedijos muzikiniame konkurse „Melodifestivalen" su daina „Killing Me Tenderly".

Diskografija
------------

### Albumai

* *It’s Been A While* (2003)
* *Photograph* (2005)
* *Roses* (2012)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sahlene** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-06-13 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Tanel Padar, Dave Benton & 2XL  *„Everybody"*** |  **Estijos atstovė Eurovizijoje**2002 | Po to:**Ruffus  *„Eighties Coming Back"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Bronius Zdanavičius** (g. 1907 m. gruodžio 15 d. Telšiuose) – Lietuvos dramaturgas, kunigas, spaudos bendradarbis.

Biografija
----------

1928 m. baigė Telšių gimnaziją, 1933 m. Telšių kunigų seminariją. 1933–1938 m. vikaravo Durbinuose, Mosėdyje, Tveruose, Papilėje, Kražiuose, 1938–1944 m. Pajūrio klebonas. 1944 m. pasitraukė iš Lietuvos, 1949 m. atvyko į JAV. Nuo 1955 m. kapelionas Marijos viloje, Elmhurst Pa.

Parašė ir išleido tris lotynų kalbos vadovėlius (1946–1948 m.). Paruošė spaudai Schenandoah lietuvių parapijos istoriją. Pavardės forma nuo 1955 m. *Danis*. Bedradarbiavo: „Garse" (JAV). Išleido knygas: „Paslaptingoji rožė" (1935 m.), „Šv. Kazimieras, Lietuvos karalaitis: keturių veiksmų ist. drama" (1946 m.), „Lotynų kalbos gramatika" (1946 m.), „Lotynų kalbos skaitiniai" (1946 m.), „Lotynų-lietuvių kalbos žodynas" (1947 m.).
Koordinatės: 47°15′33″ š. pl. 0°27′58″ r. ilg.﻿ / ﻿47.25917°š. pl. 0.46611°r. ilg.﻿ / 47.25917; 0.46611

Azė le Rido pilis
**Azė le Rido pilis** (pranc. *Château d'Azay-le-Rideau* – pilis Prancūzijos Centre, Azė le Rido komunoje, Endro ir Luaros departamente, 20 km į vakarus nuo Turo, Endro upės saloje, viena iš Luaros slėnio pilių.

Istorija
--------

Pilį 1510–1528 m. pastatė Prancūzijos karaliaus Pranciškaus I iždininkas Žilis Bertelo (*Gilles Berthelot*). Tai buvo pirmoji prancūziškojo Renesanso pilis. Vėliau ji buvo šiek tiek perstatyta, tačiau tai nesutrukdė Balzakui pilį pavadinti Endro deimantu.

Tai viena gražiausių, nors ir viena mažiausių Luaros slėnio pilių. Joje, kaip ir Italijos renesanso pilyse, gausu skulptūros ir lipdybos elementų. Sienos padengtos flamandų tapetais. Prie pilies įrengtas angliškas sodas.

Galerija
--------

* Vaizdas nuo vandens
* Vidinis kiemas
* Lubų plafonas
* Pilies laiptinė
* Pirmojo aukšto kambarys
* Pilis nuo vidinio kiemo

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Azė le Rido pilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Azė le Rido nuotraukos
* Azė le Rido Nacionalinių paminklų centro svetainėje Archyvuota kopija 2006-08-21 iš Wayback Machine projekto.
| **Pinus coulteri** |
| --- |
| Skarotoji pušis (*Pinus coulteri*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Pušūnai  *( Pinophyta)* |
| Klasė: | Pušainiai  *( Pinopsida)* |
| Šeima: | Pušiniai  *( Pinaceae)* |
| Gentis: | Pušis  *( Pinus)* |
| Rūšis: | Skarotoji pušis  *( Pinus coulteri)* |

 |
| Binomas |
| ***Pinus coulteri***David Don, 1836 |

**Skarotoji pušis** (*Pinus coulteri*) – pušinių šeimai (*Pinaceae*) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi Šiaurės Amerikos vakaruose: Kalifornijoje (JAV) ir Žemutinėje Kalifornijoje (Meksika).

Aukštis iki 24 m, kamieno skersmuo – iki 1 m. Laja plati, netaisyklinga. Žievė tamsiai pilka, ruda ar beveik juoda, giliai sueižėjusi, su netaisyklingais rumbais. Spygliai 15-30 cm ilgio, 2 mm storio, susitelkę po 3. Kankorėžiai cilindriški arba kiaušiniški 20-35 cm ilgio, su 3 cm ilgio žvyneliais, sunkiausi iš visų pušų. Sėklos 15-22 mm ilgio, su 25 mm ilgio skristuku.

Mediena minkšta, trapi, todėl naudojama nebent malkoms. Auga 200–2300 m aukštyje, sausose, uolingose dirvose.

* Kankorėžio dydis
* Kankorėžis
* Augalas
* Spygliai

Šaltiniai
---------

1. ↑



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Skarotoji pušis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Troilus luridus** |
| --- |
| Bronzinė skydblakė (*Troilus luridus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Blakės  *( Hemiptera)* |
| Šeima: | Skydblakės  *( Pentatomidae)* |
| Gentis: | *Troilus*  *( Troilus)* |
| Rūšis: | Bronzinė skydblakė  *( Troilus luridus)* |

 |
| Binomas |
| ***Troilus luridus***Fabricius, 1775 |

**Bronzinė skydblakė** (*Troilus luridus*) – skydblakių (*Pentatomidae*) šeimos blakių rūšis. Tai vienintelė rūšis visoje *Troilus* (Stål, 1867) gentyje.

Blakės ilgis yra 10-13 mm. Plėšri. Dažniausiai randamos lapuočių ir spygliuočių medžių draugijoje.  

Spalva varijuoja nuo pilkai rudos iki tamsiai rudos, priešpaskutinis antenos segmentas baigiasi geltonai oranžine skersine juosta. Kojos rudos. Priešnugarėlės priekiniai kampai užapvalinti.  

Per metus būna viena generacija. Nimfos maitinasi ant pašarinių augalų, kitų vabzdžių lervomis, vikšrais. Ankstyvųjų stadijų nimfas galima sumaišyti su mėlynosios skydblakės (*Zicrona caerulea*) nimfomis. Pirmieji naujos kartos suaugėliai pasirodo liepos mėnesį.  

Paplitusi visoje Europoje, gyvena ir Lietuvoje.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bronzinė skydblakė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* www.britishbugs.org.uk
* www.eakringbirds.com
* www.commanster.eu
| Ačinskasrus. *Ачинск* |
| --- |
|              |
| *Geležinkelio stotis* |
|  |
| 

AčinskasAčinskas

56°15′00″ š. pl. 90°30′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.25000°š. pl. 90.50000°r. ilg.﻿ / 56.25000; 90.50000﻿ (Ačinskas)Koordinatės: 56°15′00″ š. pl. 90°30′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.25000°š. pl. 90.50000°r. ilg.﻿ / 56.25000; 90.50000﻿ (Ačinskas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kraštas** | Krasnojarsko kraštas Krasnojarsko kraštas |
| **Rajonas** | Ačinsko rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 107 583  |
|  |
|  **Vikiteka** | Ačinskas |

**Ačinskas** – miestas Krasnojarsko krašte (Sibiras, Rusija), dešiniajame Čulymo krante, prie Transsibiro magistralės, 184 km į vakarus nuo Krasnojarsko; rajono centras. Yra upių uostas, geležinkelio mazgas, oro uostas. Išvystyta naftos, statybų, medienos, maisto pramonė. Apylinkėse išgaunama anglis, manganas, kalkės.

Ačinske yra du Krasnojarsko institutų filialai, dramos teatras, kraštotyros muziejus. Kazanės soboras (1832 m.), buvusi sinagoga (1907 m.), buvusi mergaičių gimnazija (1912 m.).

Istorija
--------

Įkurtas 1642 m. kaip ostrogas (*Ачинский острог*, pagal Ačinkos upelį, Čulymo intaką) prie Jusos upės, 1682 m. sudegė ir 1683 m. buvo perkeltas prie Čulymo. 1782 m. gavo apskrities miesto statusą.

Lietuviai
---------

1948–1949 m. 1951 m. į Ačinską iš Lietuvos atvežta tremtinių. Iš pradžių jie buvo išskirstyti į Ačinsko rajono kolūkius, vėliau dalis jų atsikėlė į patį Ačinską. 1952 m. atitremta dar apie 25 lietuvių šeimas. Moterys dirbo žėručio skaldykloje, vyrai – lentpjūvėje, malūne, kirto mišką, statė plytinę, aliuminio oksido ir kt. gamyklas. Jaunimas mokėsi traktorininkų kursuose, medicinos mokykloje, prekybos technikume, pedagoginiame institute. 1956 m. tremtiniai pradėjo grįžti į Lietuvą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mindaugas Pažemys. *Ačinskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 70 psl.
2. ↑  Aldona Juodvalkytė. *Ačinskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 70 psl.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **Krasnojarsko krašto miestai** |  |
| **Administracinis centras: Krasnojarskas**
Ačinskas |
Artiomovskas |
Bogotolas |
Borodinas |
Divnogorskas |
Dudinka |
Igarka |
Ilanskis |
Jeniseiskas |
Kanskas |
Kodinskas |
Lesosibirskas |
Minusinskas |
Nazarovas |
Norilskas |
Sosnovoborskas |
Ujaras |
Užuras |
Zaoziornas |
Zelenogorskas |
Železnogorskas |
| **Bronius Vaškelis** |
| --- |
| Gimė | 1922 m. lapkričio 14 d.Puodžiai, Užpalių valsčius |
| Mirė | 2021 m. rugsėjo 3 d. (98 metai)Sent Pitersbergas, Florida, JAV |
| Sutuoktinis (-ė) | Stasė Vaškelienė |
|  |
| Veikla | teatrologas, literatūrologas, profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | Toronto bei Pensilvanijos universitetai |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 
* Balio Sruogos premija (2003)
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino V laipsnio ordinas (1997)
* Kariuomenės kūrėjų savanorių medalis (2000)
* Balio Sruogos premija (2003)

 |

**Bronius Vaškelis** (1922 m. lapkričio 4 d. Puodžiuose, Užpalių valsčiuje – 2021 m. rugsėjo 3 d. Sent Pitersberge, Floridoje, JAV) – lietuvių teatrologas, literatūrologas, profesorius, Vytauto Didžiojo universiteto rektorius (1993–1996 m.).

Biografija
----------

1944 m. pasitraukė iš Lietuvos. 1947 m. baigė Liubeko (Vokietija) lietuvių gimnaziją. Studijavo Toronto bei Pensilvanijos universitetuose. 1963 m. pradėjo dėstyti rusų literatūrą *Lafayette College*, kur 1966–1981 m. buvo Užsienio kalbų fakulteto dekanu. Nuo 1975 m. tapo profesoriumi. 1984–1992 m. dirbo Ilinojaus universiteto Lituanistikos katedros vedėju.

Grįžęs į Lietuvą 1992 m. ėjo VVDU Humanitarinių mokslų fakulteto dekano, prorektoriaus pareigas. 1993–1996 m. – buvo universiteto rektorius. 1997–2003 m. – Menų instituto Teatrologijos katedros įkūrėjas ir vedėjas, nuo 2009 m. – profesorius emeritas. Atkuriamojo Senato (1989–1996 m.) ir Senato (1996–2010 m.) narys.

B. Vaškelis ir jo žmona užsiėmė filantropine veikla nuo pat pirmųjų VDU atkūrimo dienų. 2011 m. įsteigė savo vardo stipendiją, taip norėdamas įvertinti ir motyvuoti jaunuosius meno ir humanitarinių mokslų tyrinėtojus siekti akademinių aukštumų.

Akademinė veikla
----------------

Paskelbė per 100 mokslinių straipsnių. Studijos publikuotos knygose: „Baltic Drama" (1981), „Ethnic Teatre in the United States" (1983), „Lietuvių egzodo literatūra 1945–1990" (1992). Knygų „Lituanistikos instituto suvažiavimo darbai" (1979), „Algirdas Jakševičius – teatro poetas" (1999), „Teatrologijos eskizai" (1 t. 2002, 2 t. 2004), „Žvilgsnis iš atokiau, I dalis" (2004), „Žvilgsnis iš atokiau. Lietuviškoji scena Jungtinėse Amerikos Valstijose 1889–1990, II dalis" (2006) sudarytojas ir redaktorius.

Įvertinimas
-----------

* Už nuopelnus Lietuvos teatrologijos mokslui jam įteikta Balio Sruogos premija (2003).
* Kariuomenės kūrėjų savanorių medalis (2000).
* VDU Garbės profesorius. Vardas suteiktas nuo 1998 m. gegužės 14 d.
* Už nuopelnus Lietuvai apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino V laipsnio ordinu (1997).

Nuorodos
--------

* B. Vaškelio biografija[neveikianti nuoroda]
* Bronius Vaškelis
* B. Vaškelio gyvenimas ir veikla tarp dviejų pasaulių – JAV ir Lietuvos

Šaltiniai
---------

1. ↑  MELC. Bronius Vaškelis. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-08-13. Nuoroda tikrinta 2021-12-13.
2. ↑  Mirė profesorius Bronius Vaškelis, bernardinai.lt. 2021-09-06. Nuoroda tikrinta 2021-09-06.

  


| Akademinės pareigos |
| --- |
| Prieš tai:**Algirdas Avižienis** | **Vytauto Didžiojo universiteto rektorius**1993–1996 m. | Po to:**Vytautas Kaminskas** |