recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Dzau*Дзау* |
| --- |
| 

DzauDzau

42°23′25″ š. pl. 43°55′20″ r. ilg.﻿ / ﻿42.39028°š. pl. 43.92222°r. ilg.﻿ / 42.39028; 43.92222﻿ (Dzau)Koordinatės: 42°23′25″ š. pl. 43°55′20″ r. ilg.﻿ / ﻿42.39028°š. pl. 43.92222°r. ilg.﻿ / 42.39028; 43.92222﻿ (Dzau) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Gruzijos vėliava Gruzija |
| **Nepripažinta valstybė** | Pietų Osetija Pietų Osetija |
| **Rajonas** | Dzau rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2015) | 2 111  |
| **Altitudė** | 1 079 m |

**Dzau** (oset. *Дзау*) arba **Džava** (gruz. ჯავა) – miesto tipo gyvenvietė Užkaukazėje, faktiškai nepriklausomoje Pietų Osetijoje (*de jure* Gruzija), už 22 km į šiaurę nuo Cchinvalio, Didžiosios Liachvės slėnyje. Įsikūrusi Kaukazo šlaituose, balneologinis ir kalnų klimato kurortas. Veikia kultūros namai, biblioteka, ligoninė, yra poilsio ir kultūros parkas. Apylinkėse trykšta mineralinės versmės.

Istorija
--------

Gyvenvietė įkurta XV a. ir stovėjo ties osetinų bei gruzinų tautine riba. Dzau buvo iš esmės Užkaukazės osetinų kultūrinis centras. 1960 m. tapo miesto tipo gyvenviete. 1991 m. balandžio 29 d. Dzau sugriauta žemės drebėjimo. 2009 m. įsteigta Rusijos karinė bazė.

Šaltiniai
---------

1. Cites & towns of Georgia
2. ↑  Cites & towns of Georgia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gvinėjos įlanka
**Gvinėjos įlanka** – Atlanto vandenyno dalis pietvakarių Afrikos pakrantėje. Istoriškai taip susiklostė, kad pietvakarių Afrikos krantas į šiaurę nuo įlankos vadinosi Aukštutine Gvinėja, o į rytus – Žemutine Gvinėja. Gvinėjos vardas davė pavadinimus ir trims valstybėms Afrikoje: Gvinėjai, Bisau Gvinėjai ir Pusiaujo Gvinėjai, taip pat ir Naujosios Gvinėjos salai pietryčių Azijoje.

Įlankos plotas 1,5 mln. km². Didžiausias gylis 6363 m. Šiaurės rytuose dalijasi į 2 įlankas – Biafros ir Benino. Gausu nedidelių vulkaninių salų (Biokas, San Tomė, Prinsipė). Didžiausi uostai: Abidžanas (Dramblio Kaulo Krantas), Akra, Tema, Sekondis-Takoradis (visi – Gana), Lomė (Togas), Lagosas (Nigerija), Librevilis (Gabonas).

Salos
-----

Gvinėjos įlankoje yra salų, didžiausios iš jų yra pietvakarių ir šiaurės rytų salų grandinėje, kuri suformuoja dalį Kamerūno linijos.

* Anobonas, dar žinomas kaip Pagalu arba Pigalu, – sala, kuri priklauso Pusiaujo Gvinėjai.
* Bobovasi sala – sala vakarinėje Afrikos pakrantėje, priklauso vakariniam Ganos regionui.
* Biokas – sala vakarinėje Afrikos pakrantėje, priklauso Pusiaujo Gvinėjai.
* Koriskas – sala, priklausanti Pusiaujo Gvinėjai.
* Didysis Elobėjus ir Mažasis Elobėjus – dvi salos, kurios priklauso Pusiaujo Gvinėjai.
* San Tomė ir Prinsipė (oficialiai Demokratinė San Tomė ir Prinsipės respublika) – dviejų salų valstybė, buvusi Portugalijos kolonija. Sudaryta iš San Tomės ir Prinsipės salų, kurios viena nuo kitos nutolusios 140 km, o nuo Gabono krantų – apie 225–250 km. Abi salos priklauso Kamerūno ugnikalnių linijai.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Tietmaras** |
| --- |
| Merseburgo grafas ir markgrafas |
| Mirė | 932 m. birželio 1 d. |
| Vaikai | Zigfridas (*Siegfried*), Geras Didysis (*Gero*), Hida (*Hidda*) |
| Merseburgo grafas ir markgrafas |
|  |
| Veikla | , Henriko I Paukštininko karo dalykų mokytojas, kai šis buvo įpėdinis ir Saksonijos hercogas. |

**Tietmaras** (*Thietmar, Thiatmar, Dietmar, Thiommar*; m. 932 m. birželio 1 d.) – Merseburgo grafas ir markgrafas, Henriko I Paukštininko karo dalykų mokytojas, kai šis buvo įpėdinis ir Saksonijos hercogas.

Manoma, kad turėjo nedidelį elitinį raitų būrį karių, ginkluotų geriausiais to meto ginklais ir puikiai šarvuotų.

Buvo vedęs Henriko I Paukštininko žmonos Hateburgos (*Hatheburg*) pusseserę. Turėjo du sūnus – Merseburgo grafas Zigfridas (*Siegfried*) ir Geras Didysis (*Gero*), – ir dukrą Hidą (*Hidda*), kuri ištekėjo už Christiano Tiuringo.

Tietmaras, manoma, suformavo marką, kuri vadinama Gero marka, ir kurią valdė jo sūnūs.
| Kečkemėtasveng. *Kecskemét* |
| --- |
|        |
| *Miesto vaizdas* |
|  |
| 

KečkemėtasKečkemėtas

46°54′0″ š. pl. 19°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.90000°š. pl. 19.68333°r. ilg.﻿ / 46.90000; 19.68333﻿ (Kečkemėtas)Koordinatės: 46°54′0″ š. pl. 19°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.90000°š. pl. 19.68333°r. ilg.﻿ / 46.90000; 19.68333﻿ (Kečkemėtas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Vengrijos vėliava Vengrija |
| **Medė** | Bač Kiškūnas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 112 233  |
|  |
|  **Vikiteka** | Kečkemėtas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Kèčkemėtas |

**Kečkemėtas** – miestas vidurinėje Vengrijoje, Didžiojoje Vengrijos lygumoje, pusiaukelėje tarp Budapešto ir Segedo. Bač Kiškūno medės centras. Geležinkelio mazgas, keliai į Budapeštą, Segedą, Ceglėdą, Dunafeldvarą, Bają, Bėkėščabą.

Mašinų, metalo, medienos apdirbimo, maisto (vaisių ir daržovių perdirbimo, vyno, likerio), tekstilės, odos, popieriaus, elektrotechnikos, chemijos, poligafijos, statybinių medžiagų pramonė. Apylinkėse auginami vaismedžiai, vynmedžiai, daržovės. Mineralinės versmės. Planetariumas, agrometeorologinė observatorija. Kino studija. Teatrai, įvairūs muzejai. Kasmetinė vynuogių raškymo šventė. XV–XVI a. pranciškonų, XVII a. evangelikų, XIX a. unitų bažnyčios, XIX a. pab. rotušė, sinagoga.

Istorija
--------

Kečkemėtas įkurtas X a. XIV a. tapo privilegijuotu miestu. Vėliau buvo užimtas osmanų, austrų. 1956 m. Kečkemėtas buvo vienas iš Vengrijos revoliucijos centrų.

Sportas
-------

### Futbolas

* Kecskeméti TE
* Kecskeméti AC

Miestų partnerystė
------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Japonija Aomoris, Japonija
* Suomija Hiuvinkė, Suomija
* Vokietija Riuselsheimas, Vokietija
* Jungtinė Karalystė Koventris, JK
* Austrija Dornbirnas, Austrija
* Rumunija Tirgu Murešas, Rumunija
* Turkija Tekirdagas, Turkija
 | * Slovakija Galanta, Slovakija
* Švedija Lidčiopingas, Švedija
* Ukraina Simferopolis, Ukraina
* Ukraina Beregovas, Ukraina
* Prancūzija Arkėjus, Prancūzija
* Izraelis Naharija, Izraelis
* Danija Viborgas, Danija
 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kečkemėtas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tiesiojo šūvio nuotolis** (angl. *point-blank range*; rus. *дальность прямого выстрела*) – šovimo nuotolis, kuriame sviedinio (kulkos) trajektorijos aukštis neviršija taikinio aukščio. Tiesiojo šūvio nuotolis priklauso nuo taikinio aukščio ir šaunamojo ginklo sviedinio (kulkos) trajektorijos lėkštumo. Kuo aukštesnis taikinys ir kuo lėkštesnė trajektorija, tuo didesnis tiesiojo šūvio nuotolis. Ginklu su didesniu tiesiojo šūvio nuotoliu lengviau pataikyti į tolimus taikinius, nes į taikinį, į kurį tiesiai taikomasi, visame šiame nuotolyje bus pataikoma.

Šaudant tiesiojo šūvio nuotoliu nereikia keisti ginklo vamzdžio pakilimo kampo, pakanka tiesiai taikytis į taikinį.

Tiesiojo šūvio nuotolis šaudant į krūtininį taikinį:

* AK-74 – 440 m,
* RPK-74 – 460 m,
* PKM – 420 m,
* SVD – 430 m.
**Gvinėjos sueiga už socialinę demokratiją** (**CPDS**, isp. *Convergencia para la Demokracia Social*:) – Pusiaujo Gvinėjos didžiausia opozicinė partija.

Istorija
--------

Įkurta 1970 m. kaip *Vieningoji nacionalinė partija* Nuo 1972 m. vadinosi *Vieningoji nacionalinė dirbančiųjų partija*, nuo 1997 m. *CPDS*).

Pusiaujo Gvinėja nepriklausomybę gavo 1968 m. spalio 12 d. bet 1979 m. rugpjūčio 3 d. įvyko karinis perversmas, nuvertęs prezidento B. Masijo Ngemos vyriausybę. Po 1991 m. legalizavus politines partijas prasidėjo lėtas demokratizacijos procesas, nuolat stabdomas valdančiosios Pusiaujo Gvinėjos demokratų partijos. Ne kartą buvo suimti ir CPDS lyderiai.

2004 m. parlamento rinkimuose CPDS laimėjo 2 vietas. Kitas 98 gavo prezidentinė Pusiaujo Gvinėjos demokratų partija.

1994 m. Steigiamajame kongrese partijos pirmininku išrinktas Santjagas Obama Ndongas (g. 1945 m.), Generaliniu sekretoriumi Placidas Mikas Abogas (g. 1963 m.). 2001 m. vasario 23 – 24 d. II CPDS kongrese išrinktas naujas 28 narių Nacionalinis vykdomasis komitetas. 2005 m. sausio 28-30 d. vykusiame III kongrese partijos lyderiai liko tie patys, o Vykdomasis komitetas padidintas iki 30 narių.

Leidžia laikraštį „*La Verdad*"(Tiesa).

Partija laikosi demokratinio socializmo principų. Socialistų Internacionalo konsultacinė narė nuo 1996 m. rugsėjo 6 d. tikroji narė nuo 1999 m. lapkričio 8 d.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė **(**isp.**)**
| ***Markizas de Sadas. Žiustina*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Marquis de Sade: Justine |
| Kilmės šalis |  Vokietija Italija JAV Lichtenšteinas |
| Režisierius | Jesus Franco |
| Scenaristas (-ai) | Harry Alan Towers |
| Kompozitorius | Bruno Nicolai |
| Vaidina | Klaus KinskiMaria RohmRomina PowerSylva KoscinaRosemary Dexter |
| Metai | 1969 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 90 arba 105 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Markizas de Sadas: Žiustina** (it.  *Marquis de Sade: Justine*) – 1969 m. sukurta drama pagal Markizo de Sado romaną „Justine". Tai buvo tuo metu brangiausias režisieriaus Jesus Franco darbas, kurio biudžetas viršijo 1 milijoną JAV dolerių. 

Necenzūruota filmo versija, išleista 2002 m. trunka 124 minutes (įprastinė – 90 arba 105 minutes).

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Klaus Kinski – Markizas de Sadas
* Maria Rohm – Džiuljeta
* Romina Power – Žiustina
* Rosemary Dexter – Klaudina
* Carmen de Lirio – madam de Buison
* Akim Tamiroff – Du Harpinas
* Sylva Koscina – markizė de Bresak
* Horst Frank – markizas de Bresakas
* Jack Palance – Antoninas

Režisierius Jesus Franco pagrindiniame Žiustinos vaidmenyje norėjo matyti aktorę Rosemary Dexter, tačiau prodiuserių ir kino kompanijos spaudžiamas buvo priverstas nusileisti ir šį atiduoti 17-metei Rominai Power. Dexter filme teko kur kas mažesnis vaidmuo.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Seserys Džiuljeta ir Žiustina po tėvų mirties netenka savo prieglobsčio vienuolyne ir priverstos ieškoti savo vietos gyvenime. Jos laikinai apsistoja pas madam de Buison, kuri turi savo pensioną ir viešuosius namus. Netrukus madam pareikalauja kad merginos taptų jos prostitutėmis arba susimokėtų už pragyvenimą. Vyresnioji sesuo Džiuljet pasiūlymą priima, tuo tarpu jaunoji Žiustina palieka namus. Susipažinusi su ponu Du Harpinu, ji apsistoja šio namuose ir tampa tarnaite. Netrukus, atstūmusi Du Harpino pono meilinimąsi, Žiustina apkaltinama vagyste ir pasodinama į kalėjimą, iš kurio jai pavyksta pabėgti. 

Tuo metu jos sesuo Džiuljeta ir kita prostitutė Klaudina nužudo turtingą klientą ir taip pat priverstos slapstytis. Galiausiai Džiuljeta taip pat atsikrato savo kompanionės. 

Ilgainiui seserys vėl susitinka: Žiustina suimta, o Džiuljeta – karaliaus ministro meilužė ir tik ji dabar gali išgelbėti jaunėlę...
|  |
| --- |
| **Paryžiaus-Buržė oro uostasAéroport de Paris – Le Bourget** |
|  |
| IATA: LBG - ICAO: LFPB |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | civilinis |
| Operatorius | Aéroports de Paris |
| Aukštis virš jūros lygio | 67 m |
| Koordinatės | 48°58′10″ š. pl. 002°26′29″ r. ilg.﻿ / ﻿48.96944°š. pl. 2.44139°r. ilg.﻿ / 48.96944; 2.44139﻿ (Paris - Le Bourget Airport) |
| Tinklalapis | Paris-Le Bourget |
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 03/21 | 2 665 | 60 | Bituminis betonas |
| 07/25 | 3 000 | 45 | Bituminis betonas |
| 09/27 | 1 845 | 45 | Bituminis betonas |

**Paryžiaus-Buržė oro uostas** (pranc. *Aéroport de Paris – Le Bourget*) (IATA kodas: **LBG**, ICAO kodas: **LFPB**) – oro uostas, esantis 11 km į šiaurę nuo Paryžiaus, Buržė komunoje.

Naudojamas bendrajai aviacijai (verslo lėktuvams), aviacijos šventėms (nuo 1953 m. nelyginiais metais vyksta Paryžiaus aviacijos paroda). Įsikūręs Prancūzų aviacijos muziejus.

Istorija
--------

1919 m. pradėti pirmieji komerciniai skrydžiai; vienintelis Paryžiaus oro uostas iki 1932 m. tada atidarytas Orli oro uostas. Labiausiai žinomas kaip istorinio Čarlzo Lindbergo skrydžio per Atlanto vandenyną 1927 m. nusileidimo taškas, taip pat kaip dvisparnio lėktuvo „Baltasis paukštis" (*L'Oiseau Blanc*) skrydžio, kuris įvyko dvejomis savaitėmis anksčiau už Č. Lindbergo skrydį, išvykimo taškas. Buržė oro uostas taip pat buvo paminėtas Deno Brauno romane „Da Vinčio kodas".

1940 m. birželio 25 d. išsilaipinęs Buržė oro uoste Adolfas Hitleris kartu su Albertu Špejeriu ir palyda pirmą ir paskutinį kartą apsilankė Paryžiuje.

1961 m. birželio 16 d. Buržė oro uoste dezertyravo Rusijos baleto šokėjas Rudolfas Nurejevas.

1977 m. nutraukti tarptautiniai skrydžiai. 1980 m. ir vietiniai, paliekant tik verslo tikslams skirtus skrydžius.

Paminklas Charles Nungesser, Francois Coli ir Charles Lindbergh skrydžiams atminti. Pastatytas 1928 m. prie įėjimo į aerodromą.
Yra statula paminėti prancūzei Raymonde de Laroche, kuri tapo pirmąją moterimi, išsilaikiusia piloto teises.

Nelaimės ir incidentai
----------------------

2000 m. liepos 25 d. bandydamas nusileisti sudužo Concorde lėktuvas.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paryžiaus-Buržė tarptautinis oro uostas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Tigrai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Tigers |
| Kilmės šalis |  Švedija Danija Italija Ispanija |
| Režisierius | Ronnie Sandahl |
| Metai | 2020 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 116 min. |
| Kalba | anglų, švedų ir italų ir |
| **IMDb įrašas** |

**Tigrai** (angl. *Tigers*) – 2020 m. sukurtas biografinis filmas pagal buvusio futbolininko Martino Bengsstono autobiografinę knygą „San Siro šešėlyje". Juosta buvo atrinkta atstovauti Švediją geriausio užsienio filmo kategorijoje 94–ojoje Oskaro ceremonijoje.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

16–metis futbolo talentas iš Švedijos Martinas Bengstonas pasirašo sutartį su Milano „Inter" futbolo klubu. Palikęs gimtuosius namus jis atvyksta į naują jam šalį, kur, nemokėdamas kalbos ir papročių, turi konkuruoti su bendraamžiais dėl vietos komandoje ir dėl savojo šanso tapti pagrindinės sudėties žaidėju.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

* Erik Enge
* Alfred Enoch
* Liv Mjones
* Frida Gustavsson

Šaltiniai
---------

1. ↑  „It will be Sweden's Oscar contribution". *Teller Report*. 21 October 2021. Nuoroda tikrinta 2021-10-21.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šarpėjus
**Šarpėjus** (angl. *shar-pei*) – šeimos šunų veislė, kilusi iš Kinijos. Ūgis 48 – 58 cm, svoris apie 20 kg. Plaukai trumpi, šiurkštūs, styrantys. Būna ir ilgesniais plaukais, bet jie ne taip vertinami. Kailis vienspalvis – juodas, tamsiai rudas, gelsvai rudas, rausvai rudas, kreminis. Galimi šviesesni pagrindinių spalvų tonai, nepripažįstamas baltas ar kelių spalvų kailis. Šarpėjaus liežuvis melsvai juodas, snukis pilkšvas.

Priežiūra
---------

Šarpėjaus kailis sudribęs klostėmis, ypač kol šuo jaunas. Klostes reikia prižiūrėti ir valyti. Kai kurių šarpėjų uodega susukta žiedu taip, kad galiukas liečia pagrindą – ją irgi reikia apžiūrėti ir valyti. Jei reikia, lašinti į akis specialų akių valiklį. Šukuoti kailį minkštu šepečiu.

Charakteris
-----------

Judrus, prieraišus, drąsus, nuovokus, sargus šuo. Mėgsta žaisti. Ne visada aklai klauso komandų, atkaklus.
| ***Markizė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Marquise |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija Ispanija Šveicarija |
| Režisierius | Vera Belmont |
| Scenaristas (-ai) | Jean-Francois JosselinVera BelmontMarcel Beaulieu |
| Vaidina | Sophie Marceau |
| Metai | 1997 |
| Žanras | drama, komedija |
| Trukmė | 120 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Markizė** (pranc.  *Marquise*) – 1997 m. filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko prancūzų aktorė Sophie Marceau.

Juosta nominuota Cezariui už geriausią muziką.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sophie Marceau – Markizė
* Bernard Giraudeau – Moljeras
* Lambert Wilson – Rasinas
* Thierry Lhermitte – Liudvikas XIV
* Romina Mondello – Armanda
* Anemone – La Vosina
* Patrick Timsit – Grosas Rene

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Istorija, kurios veiksmas vyksta viduramžiais, pasakoja apie prastos reputacijos markizę Diupak – aktorę, vaidinusią Moljero teatre. Pastarasis rado ją viename miestelyje šokančią ant scenos ir vėliau „aptarnaujančią" vyrus už pinigus. Susižavėjęs mergina, Moljeras pasiėmė ją su savimi. Palaipsniui merginos talentas ir grožis pakerėjo visus, ne tik dramaturgą Rasiną, bet ir patį karalių Liudviką XIV.
| **Achillea millefolium** |
| --- |
| Paprastoji kraujažolė (Achillea millefolium)Paprastoji kraujažolė (*Achillea millefolium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Kraujažolė  *( Achillea)* |
| Rūšis: | Paprastoji kraujažolė  *( Achillea millefolium)* |

 |

**Paprastoji kraujažolė** (*Achillea millefolium*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalas. Daugiametis, 10-70 cm aukščio žolinis augalas, šiek tiek apaugęs trumpais plaukeliais. Šakniastiebis plonas, šliaužiantis. Stiebas stačias, viršūnė šakota. Lapai 2-3 kartus plunksniškai suskaldyti, lancetiški, viršutiniai bekočiai, o apatiniai kotuoti. Graižai smulkūs, 4-6 mm skersmens, susitelkę į tankias skėtiškas kekes. Vaisiai plokšti, pailgi, sidabrinės pilkos spalvos.

Auga dirvonuose, ganyklose, pamiškėse, grioviuose, pakelėse, patvoriuose, sausose pievose, auginama soduose ir daržuose. Žydi liepos – spalio mėn.

Rūšis labai dažna. Visos Lietuvoje augančios formos priklauso tipiniam porūšiui subsp. *millefolium*. Augalas ir piktžolė, ir vaistinis.

Farmakologinės savybės
----------------------

Lapuose, stiebuose ir graižuose yra eterinių aliejų. Be to, žolėje yra alkaloidų, organinių rūgščių, tanidų, inulino, asparagino, dervų, karčiųjų medžiagų, karotino, C vitamino, antivėžinio flavonoido Apigenino ir kt. Vartojama sutrinta žolė kraujui iš žaizdos arba nosies sulaikyti, arbata geriama nuo hemorojaus ir kitų ligų. Kraujažolės preparatai vartojami skrandžio opaligei gydyti, įvairiems kraujavimams stabdyti.

Galerija
--------

* Iliustracija iš leidinio Koehlers Medizinal-Pflanzen in naturgetreuen Abbildungen und kurz erläuterndem Texte (Franz Eugen Köhler; 1883–1914).Iliustracija iš leidinio *Koehlers Medizinal-Pflanzen in naturgetreuen Abbildungen und kurz erläuterndem Texte* (Franz Eugen Köhler; 1883–1914).
* Achillea millefolium, BioTrek, Kalifornijos valstijos politechnikos universitete.*Achillea millefolium*, *BioTrek*, Kalifornijos valstijos politechnikos universitete.
* Achillea millefolium — iš arti.*Achillea millefolium* — iš arti.
* LukštavaisiaiLukštavaisiai
* Kraujažolių laukas RusijojeKraujažolių laukas Rusijoje

Šaltiniai
---------

* Vaistažolės: paprastoji kraujažolė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji kraujažolė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Dramblio kaulo plokštelė, mininti Aha
**Aha** (Acha, Hor-Aha) – Senovės Egipto faraonas, valdęs apie 3100 m. pr. m. e.

Faraonas Aha žinomas iš radinių Abydose, Sakaroje ir Nakadoje. Jo Horo vardas reiškia „kovotojas". 1899−1900 m. Flindersas Pytris atrado kapą B19/15 Abydoso nekropolyje Um el Kaabe, kuriame rasti objektai su užrašytu faraono vardu. 1930-iaisiais indai, užantspauduoti Aha vardo antspaudais, rasti Sakaros didikų kapuose. Buvo manoma, kad faraonas palaidotas Sakaroje, o kapas Abydose yra kenotafas, tačiau 1960-aisiais iš naujo įvertinus radinius pradėta linkti tikėti, kad tikrasis faraono kapas yra būtent B19/15 Abydose. Iš Neit-chotep, kuri galbūt buvo Aha žmona, kapo Nakadoje rasto radinio matyti, kad Aha taip pat gal buvo vadinamas Menu, kas, kai kurių mokslininkų nuomone, nurodo, kad Aha yra mitinis Menas, Egipto suvienytojas. Kita vertus, kiti radiniai rodo, kad prieš Aha, tikėtina, valdė kiti suvienyto Egipto faraonai. 1985 m. Um el Kaabe rastame antspaude išvardinta karalių seka − Narmeras, Aha, Džeras, Džetas, Denas ir Merneitė. Pastaroji galbūt buvo koregentė. Iš šio radinio sektų, kad Aha galbūt buvo Narmero sūnus ir jie abu buvo vadinami Menu.

Literatūra
----------

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press. 2002, p. 17

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Ankstyvųjų dinastijų laikotarpis**
**Pirmoji dinastija**
Narmeras →
Menas →
Džeras →
Džetas → 
Merneitė → 
Denas →
Anedžibas →
Semerkhetas →
Kaa |

 |
| **Leuciscus idus** |
| --- |
| Meknė (*Leuciscus idus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Strepečiai  *( Leuciscus)* |
| Rūšis: | Paprastoji meknė  *( Leuciscus idus)* |

 |
| Binomas |
| ***Leuciscus idus***Linnaeus, 1758 |
|  FishBase |

**Paprastoji meknė, meknė** (*Leuciscus idus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai.

Kūnas iki 70 cm ilgio. Išvaizda panaši į šapalą, nuo kurio skiriasi trumpesne ir siauresne galva, aukštesniu, labiau plokščiu ir tamsesniu kūnu, smulkesniais žvynais, ryškesnių spalvų pelekais. Nugara tamsi, melsvo ar žalsvo, o šonai gelsvo atspalvio. Pilvas sidabriškas. Akys žalsvai gelsvos su tamsia dėme viršuje. Mėsa gelsvos spalvos.

Lietuvoje dažna, paplitusi gėluose vandenyse (Nemune, Neryje, Žeimenoje, Šventojoje), Kuršių mariose, Mūšos upėje. Dažniausiai laikosi upėse su vidutine srove, akmenuotu dugnu. Neršia balandžio – gegužės mėnesiais. Lietuvoje taip pat aklimatizuota meknės atmaina orfa (*Leuciscus idus* var. *orphus*), kuri yra labai reta žuvis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Paprastoji meknė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 43



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji meknė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
XIX a. „Hitopadešos" rankraštis iš Nepalo
**Hitopadeša** (skr. हितोपदेश = IAST: *Hitopadeśa* „tinkamas pamokymas") – senovės indų pamokomų pasakėčių rinkinys, sukurtas sanskritu ~IX–XI amžiuje. Tradiciškai „Hitopadešos" autoriumi laikomas panditas Narajana iš Bengalijos, nors kaip ir daugelio senųjų indiškų tekstų taip ir šio autorystė nėra aiški. Rinkinyje perpasakojama nemažai „Pančatantros" istorijų.

Teksto kompozicija rėminė, kūrinį sudaro 4 pagrindiniai pasakojimai (į juos įterpta kitų pasakojimų). Skirtingose atmainose posmų skaičius svyruoja nuo 655 iki 749, į tekstą įveda malda dievams Ganešai ir Sarasvatei. Svarbiausios pasakojimų temos – draugystė (*mitralabha*), nesantarvė (*suhṛdbheda*), taika (*sandhi*) ir karas (*vigraha*). Pasakų moralas priklauso nuo aplinkybių ir paremtas protu, o ne universalia dorovine doktrina; jose gausu eiliuotų aforizmų.

„Hitopadeša" yra vienas iš svarbesniųjų senųjų indų tekstų: jis išverstas į visas didžiąsias indų kalbas, taip pat į Pietryčių Azijos kalbas, persų, anglų, rusų, vokiečių, prancūzų, ispanų ir kt. 2018 m. išverstas lietuviškai. „Hitopadešą" komentavo Mogolų imperatorius Akbaras. Pirmasis angliškai tekstą išvertė Čarlzas Vilkinsas. Seniausias žinomas „Hitopadešos" rankraštis rastas Nepale ir datuojamas 1373 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  S Narayana; A.N.D. Haksar (Translator) (2005). *Hitopadesa*. Penguin Books. pp. ix–x, xvi–xviii.
2. ↑  Charles Wilkins (1886), *Hitopadesa: Fables and Proverbs*, London: George Routledge & Sons, p. 17
3. ↑  *Hitopadeša*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. Danguolė Žalytė psl.

Literatūra
----------

* *Hitopadeša: išmintis mažiems ir dideliems*, iš anglų k. vertė Saulius Dagys. Vilnius: Ajurvedos akademija, 2018.
| Agvaitija |
| --- |
| Agvaitijos upė Agvaitijos mieste Agvaitijos upė Agvaitijos mieste |
| **Ilgis** | 350 km |
| **Baseino plotas** | 12 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 880 m³/s |
| **Ištakos** | Žydroji Kordiljera |
| **Žiotys** | Ukajalis |
| **Šalys** | Peru vėliava Peru |

**Agvaitija** (isp. *Río Aguaytía*) – upė Peru, Ukajalio departamente; Ukajalio kairysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda keliomis ištakomis (pagrindinė – Jurakjaku) Anduose, Žydrojoje Kordiljeroje, į rytus nuo Tingo Marijos. Teka į šiaurę, šiaurės rytus smarkiai vinguriuodama pro Amazonės žemumą. Įteka Ukajalin į šiaurę nuo Pukalpos.

Intakai: Jurakjaku, Šambas, Pintojaku, Gradajaku, Chuantija (kairieji), Kebrada Huipoka, San Alechandras, Nešuja (dešinieji).

Vagos plotis – 138–498 m. Agvatijos baseinas apima 17,2 % Ukajalio departamento ploto. Pagrindinės gyvenvietės prie upės: Agvaitija, Kurimana, Nueva Rekena.

Agvatijos baseine užfiksuota 211 žuvų rūšių, tarp jų endeminė *Tahuantinsuyoa macantzatza*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. 1 2 3  María Giuliana Quezada García, Max Hidalgo del Águila, Juan Tarazona, Hernán Ortega. „Ictiofauna de la cuenca del río Aguaytía, Ucayali, Perú", *Revista peruana de biología* 24(4): 331–342 (2017).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Karibų kalbų arealas. Šviesesne spalva pažymėtos teritorijos kur kalbos jau išnyko
**Karibų kalbos** – indėnų kalbų šeima, kurios kalbos paplitusios Pietų Amerikos šiaurėje: nuo Amazonės žiočių rytuose iki Ramiojo vandenyno pakrantės Kolumbijoje (ten jau išnyko). Karibų kalbos taip pat buvo paplitusios ir Mažųjų Antilų salose, kur karibai išstūmė vietinius aravakus. Daugelis karibų kalbų tarpusavyje panašios, todėl kartais išskiriamos kaip viena kitos tarmės. Dėl to, kalbų skaičius skirtingais skaičiavimais svyruoja tarp 25-40, iš kurių 20-30 tebevartojamos. Iš karibų ir aravakų kalbų vietomis susidarė naujos kalbos, kaip antai garifunų kalba Centrinėje Amerikoje. Gausiausiai tebevartojamos karibų kalbos yra karibų ir makušių.

Kai kurie kalbininkai dėl bendrų morfologinių ypatybių karibų kalbas laiko giminingas že ir tupių kalboms.

Klasifikacija
-------------

* Karibų
* Gvianos karibų: tirijo, karichonų, kašujanų [varikjanų], vaivajų, hiškarjanų, akurijo, sikianų-saluma, hianakotų
* Šiaurės Amazonijos karibų: atruahių [atrovarių, vaimirių], makušių, pemonų [arekunų], akavajų [kapongų], patamonų [ingarikų], pavišianų
* Vidurio karibų: vajanų, apalajų, makiritarių [dekvanų], mapojų-jabaranų
* Pietų Amazonijos karibų: bakairių, kuikurų [kalapalų], čikanų, matipuhių [nahukvų], ararų [parų]
* Jukpų: chaprerijų, jupkų, kojaimų
* Panarų
| **Macrocystidia cucumis** |
| --- |
| Agurkinė didpūslė (*Macrocystidia cucumis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Mažūniniai  *( Marasmiaceae)* |
| Gentis: | Didpūslė  *( Macrocystidia)* |
| Rūšis: | Agurkinė didpūslė  *( Macrocystidia cucumis)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Agurkinė didpūslė** (lot. *Macrocystidia cucumis*) – mažūninių (*Marasmiaceae*) šeimos, didpūslių (*Macrocystidia*) genties grybų rūšis.

Augimo vieta
------------

Pievos, pakrantės, pagrioviai, miškai, tarp žolių.

Augimo laikas
-------------

Vasara, ruduo.

Pagrindiniai požymiai
---------------------

Cistidės verpstiškos, didelės, pūslės pavidalo.

Vaisiakūniai maži. Kepurėlė 2–5 cm skersmens, jauna - kūgio, vėliau - varpelio formos, galiausiai - iškiliai paplokščia, su gūbreliu, higrofaninė, matinė, kaštoninė, tamsiai ruda, išblunkanti, pakraščiai šviesesni, vos vagoti. Lakšteliai tankūs, siauri, pilkšvi, vėliau - rausvai gelsvi, priaugtiniai. Kotas 3–7×0,3–0,7 cm, tiesus, į pamatą smailėjantis, šiek tiek aksomiškas, rusvai juodas, prie lakštelių šviesesnis. Trama plona, tampri, nekarti, akurko ar žuvų kvapo. Sporos 8–9×3–4,5 μm. Cistidės didelės, nusmailėjusios, 55–90×15–20 μm.

Būdingi požymiai
----------------

Kepurėlė kaštoninė, kotas aksomiškas, juodos spalvos, stipraus agurkų kvapo.

Auga pavieniui, grupelėmis, ant žemės, tarp žolių. **Nevalgoma**.

Literatūra
----------

* *Lietuvos grybų atlasas*, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 175 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Agurkinė didpūslė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Phoxinus phoxinus** |
| --- |
| Paprastosios rainės (*Phoxinus phoxinus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Rainės  *( Phoxinus)* |
| Rūšis: | Paprastoji rainė  *( Phoxinus phoxinus)* |

 |
| Binomas |
| ***Phoxinus phoxinus***Linnaeus, 1758 |

**Paprastoji rainė, rainė** (*Phoxinus phoxinus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai.

Paprastosios rainės (*Phoxinus phoxinus*)
Paprastosios rainės, parodoje "Subaqueous Vltava", Praha
Paprastoji rainė (*Phoxinus phoxinus*)
Nedidelės žuvys, subrendusių kūnas 5-5,8 cm ilgio, dažniausiai pasitaiko apie 7 cm, didžiausias iki 14 cm ilgio, sveria apie 15 g. Kūnas cilindriškas, margas. Ant nugaros esančios tamsios dėmės dažnai susilieja į juosteles. šonai žalsvai gelsvo atspalvio, dėmėti, pilvas baltas ar gelsvai rausvas. Žvynai labai smulkūs, šoninė linija nepilna arba punktyrinė.

Lietuvoje labai dažna žuvis, paplitusi upėse ir upeliuose.

Taip pat skaityti
-----------------

Lietuvos žuvys

Nuorodos
--------

* *Phoxinus phoxinus* (Linnaeus, 1758) Eurasian minnow, *anglų kalba*
Koordinatės: 36°05′ š. pl. 75°16′ r. ilg.﻿ / ﻿36.083°š. pl. 75.267°r. ilg.﻿ / 36.083; 75.267

Perėja per Hisparo ledyną
**Hisparo ledynas** (angl. *Hispar Glacier*, urd. ہسپر گلیشر = *Hispar glayśar*) – slėninis dendritinis ledynas Karakorumo
šiaurės vakaruose, šiaurės Pakistane (Gilgitas-Baltistanas). Ilgis 63 km (kitais duomenimis – 53 ar 50 km), plotas 343 km² (kitur – 580 km²). Prasideda Hisparo ir Rakapošio kalnagūbrių sandūroje. Firninis laukas apie 5000 m aukštyje. Slėniu ledynas leidžiasi iki 3000 m aukščio. 5128 m aukštyje Hisparo ledynas jungiasi su Biafo ledynu ir sudaro ilgiausią pasaulyje ne poliariniuose kraštuose esančią ledynų sistemą.

Hisparo ledyno tirpsmo vanduo teka per Hisparo upę į Hunzą (Indo baseinas).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Große Gletscher des Himalaya
2. ↑  *Hisparo ledynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
3. ↑  *Хиспар*,Большая советская энциклопедия, T. XXVII (Ульяновск—Франкфорт). – Москва: Советская энциклопедия, 1977
4. ↑  Biafo-Hispar glacier trek completed


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Hisparo ledynas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Aurelia aurita** |
| --- |
| Ausytoji medūza (Aurelia aurita)Ausytoji medūza (*Aurelia aurita* L.) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Duobagyviai  *( Cnidaria)* |
| Klasė: | Scifomedūzos  *( Scyphomedusa)* |
| Būrys: | Skiautaburnės medūzos  *( Semaeostomae)* |
| Šeima: | *Ulmariidae*  *( Ulmariidae)* |
| Gentis: | *Aurelia*  *( Aurelia)* |
| Rūšis: | Ausytoji medūza  *( Aurelia aurita)* |

 |
| Binomas |
| ***Aurelia aurita***Linnaeus, 1758 |

**Paprastoji medūza** (**Ausytoji medūza**) (lot. *Aurelia aurita*) yra plokščia skėčio arba varpo pavidalo. Medūzos dilgiosios ląstelės pavojingos net ir žmogui.

Paplitimas
----------

Pagal Michael Dawson genetinius tyrimus paprastoji medūza sutinkama rytinėje Atlanto pakrantėje Europoje (įskaitant Baltijos jūrą) ir vakarinėje Atlanto pakrantėje Šiaurės Amerikoje (Naujoji Anglija ir rytinė Kanados dalis). Paprastai gyvena pakrantėse, estuarijose ir uostuose.

Išvaizda ir dauginimasis
------------------------

Paprastoji medūza turi plokščią išgaubtą skėtį ir yra 20-30 cm dydžio. Išoriškai beveik nesiskiria nuo kitų genties rūšių. Kūnas pusiaupermatomas, turi rožinių-violetinių atspalvių. Turi keturis apskritimo formos lytinius organus, kurių spalva yra rusvai raudona, ir keturis čiuptuvus. Skėtis yra baltos arba gelsvos spalvos. Žiūrint į skėtį iš viršaus matosi skrandis, kuris susideda iš keturių kišenių.

Paprastosios medūzos yra skirtingalytės. Kiaušinėliai ir spermatozoidai subręsta lytinėse liaukose, kurios yra skrandžio kišenėse.

Elgesys
-------

Medūzos bangų išmestos į krantą
Vandenyje iriasi į kūno centrą įtraukdama ir išstumdama vandenį, o kadangi yra prasta plaukikė, dažnai išmetama į krantą. Maitinasi nuodingais čiuptuvais įtraukdama planktoną ir moliuskus.

Medūzos neturi smegenų. Jas atstoja išsišakojusi nervų receptorių sistema, kuri jautriai reaguoja į kvapus, šviesą, kitus signalus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dawson, M.N. 2003. Macro-morphological variation among cryptic species of the moon jellyfish, „Aurelia" (Cnidaria: Scyphozoa). Marine Biology 143: 369–379.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji medūza** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Gago Coutinho (dešinėje) ir Sacadura Cabral 1922 m.
**Gago Kutinijas** (port. *Gago Coutinho*, pilnas vardas: port. *Carlos Viegas Gago Coutinho*; 1869 m. vasario 17 d. – 1959 m. vasario 18 d.) – Portugalijos aviacijos pionierius, kuris kartu su aviatoriumi Sacadura Cabral pirmas perskrido pietų Atlanto vandenyną 1922 metais.

Gago Coutinho gimė 1869 metų vasario 17 dieną Ažudoje, viename iš Lisabonos rajonų. Nuo 1898 metų pirmosios kelionės į Rytų Timorą metu jis pasižymėjo kaip kartografas ir geodezininkas. Susitikimas su Sacadura Cabral paskatino jį atsiduoti oro navigacijos problemų tyrinėjimui, kas nuvedė prie dirbtinio sekstanto išvystymo, vėliau pardavinėto Vokietijos kompanijos Plath ir pavadinto „Gago Coutinho sistema". Kartu jie išrado „brokerio kryptis", kad kompensuotų vėjo sukeltus nukrypimus. Šie įrenginiai buvo išbandyti Lisabona-Funšalis skrydžio metu 1921-aisiais. Tokiu būdu pasiruošę, 1922 metais Brazilijos Nepriklausomybės šimtmečio šventimo proga abu pilotai pirmieji perskrido pietų Atlantą ir buvo sutikti su dideliu entuziazmu tiek daugelyje Brazilijos miestų, tiek ir Portugalijoje. Įdomu, kad kelionės metu buvo naudotasi net trimis lėktuvais.

Pirmasis lėktuvas buvo Fairey II-D pavadinimu „Lusitania". Juo skrido iš Lisabonos Kanarų salų link iki Kabo Verdės. Tačiau lėktuvas nusileidimo metu buvo pažeistas, o antrajam Fairy sugedo variklis. Tokiu būdu jiems buvo nusiųstas trečiasis lėktuvas į Fernando de Noronijos salą ir skrydis iki Rio de Žaneiro užsibaigė sėkmingai. Tai buvo ne tik pirmas skrydis per Pietų Atlantą, bet kartu tai buvo pirmas kartas kai pilotai naudojosi moksline oro navigacija.

Gago Coutinho įgijo visuotinį pripažinimą ir buvo apdovanotas aukščiausiais bei prestižiškiausiais garbės apdovanojimais tiek Portugalijoje, tiek ir kitose užsienio šalyse. Paskutiniais savo gyvenimo metais jam buvo suteiktas admirolo laipsnis.

Gago Coutinho mirė sulaukęs 90 metų kitą dieną iškart po gimtadienio. Palaidotas Ažudos-Lisabonos kapinėse, tuo tarpu jo sekstantinė sistema, paskutinis lėktuvas, taip pat ir Fairy yra eksponuojami Laivybos muziejuje Lisabonoje.

Literatūra
----------

* Archyvuota kopija 2021-05-17 iš Wayback Machine projekto.
*
| **Collybia dryophila** |
| --- |
| Paprastoji plempė (*Collybia dryophila*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Baltikiniai  *( Tricholomataceae)* |
| Gentis: | Plempė  *( Collybia)* |
| Rūšis: | Paprastoji plempė  *( Collybia dryophila)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Paprastoji plempė** (lot. *Collybia dryophila*, sin. *Gymnopus dryophilus*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, plempių (*Collybia*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Lapuočių, spygliuočių miškai, parkai, giraitės, krūmokšniai.

* **Augimo laikas**

Pavasaris, vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Vaisiakūniai šviesiai geltonai rudi, išblunkantys.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–5 cm skersmens, retai didesnė, jauna išgaubta, senesnių – paplokščia, su gūbreliu, plonamėsė, lygiu paviršiumi, kartais pakraščiai užsiraitę į viršų, rusvai gelsva, rudai geltona, išblunkanti. Lakšteliai gelsvi, siauri, resvi, priaugtiniai. Kotas 3–8×0,3–0,6 cm, kepurėlės spalvos. Trama plona, tampri, gelsva, rusva, medienos kvapo, nekarti. Sporos 5–6×2,5–3 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai nemėsingi, tamprūs, nekartūs, medienos kvapo.

Auga tarp žolių, dažniausiai grupelėmis, kartais pavieniui. Valgoma, labai dažna.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 128 psl.
Karelų kranto vaizdas
**Karelų krantas** (rus. *Каре́льский бе́рег*) – vakarinio Baltosios jūros kranto dalis.

Driekiasi nuo Kandos įlankos (rus. *губа Канда*) iki Kemės miesto. Jame yra kelios giliai įsirėžusios įlankos – Kniažaja (*Княжая губа*), Kovda (*губа Ковда*), Čiupa (*губа Чупа*) ir kitos. Palei krantą išsidėsčiusios kelios salos, didžiausios – Velikis (*остров Великий*) ir Olenis (*остров Олений*). Pietinė dalis mažiau iškila ir išraižyta. Krantas pelkėtas, apaugęs spygliuočiais.

Svarbiausias uostas – Kemė. Kitos kranto gyvenvietės – Fedosejevka (*Федосеевка*), Beloje Morė (*Белое Море*), Zelenoborskis (*Зеленоборский*), Lesozavodskis (*Лесозаводский*), Kovda (*Ковда*), Čkalovskis (*Чкаловский*), Gridinas (*Гридино*) ir Kalgalakša (*Калгалакша*).

Jūros plotai prie kranto naudojami žvejybai.

Nuorodos
--------

1. ↑  Карельский берег. Straipsnis iš БСЭ[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Топографическая карта северной части
3. ↑  Топографическая карта южной части

* Karelų krantas. (Eina nuo Kemės apačioje iki viršutinio dešinio kampo) [Wikimapia žemėlapis]
**1138 m. Alepo žemės drebėjimas** – netoli Alepo miesto šiaurės Sirijoje 1138 m. spalio 11 d. įvykęs žemės drebėjimas. Jis laikomas vienu didžiausių žmonijai žinomų ir trečiu pagal aukų skaičių žemės drebėjimu pasaulio istorijoje. (apie 230 tūkst. žuvusiųjų). 

Žemės drebėjimas vyko keliais etapais ir apėmė dabartinės šiaurės Sirijos ir pietvakarių Turkijos teritorijas, o vėliau ir Iraną bei Azerbaidžaną. Daugiausia žalos drebėjimas padarė 1138 m. spalio 11 d. Alepe. 1139 m. rugsėjo 30 d. galingas seisminis smūgis įvyko ir dabartinio Azerbaidžano miesto Gendžės vietoje. 1138 m. rugsėjo 17 d. įvykusio galingo žemės drebėjimo metu Kiapazo kalno viršūnė nuslinko į Agsu upės tarpeklį. Dėl susidariusios užtvankos susiformavo Gioigiolio ežeras.

Pirmasis 230 000 aukų skaičių XV a. paminėjo Ibn Tagiberdi. Šis skaičius apima ir 1137 m. lapkričio žemės drebėjimą Džaziros lygumoje bei 1139 m. rugsėjo 30 d. žemės drebėjimą Azerbaidžano mieste Gendžėje. Šis aukų skaičius ypač šokiravo Vakarų riterius-kryžiuočius, nes tuo metu šiaurinėje ir vakarinėje Europoje, iš kur jie buvo kilę, retas miestas turėjo daugiau nei 10 tūkst. gyventojų. Tuo tarpu buvusios Bizantijos imperijos ir įvairių arabų emyratų teritorijoje buvę didieji miestai (Alepas, Aleksandrija, Antiochija, Konstantinopolis) turėjo po 200 tūkst. ir daugiau gyventojų. Po žemės drebėjimo 200 tūkst. gyventojų skaičius Alepe vėl pasiektas tik XIX a. pradžioje.

Geologija
---------

Nuo Antikos laikų buvęs dideliu miestu, Alepas yra išsidėstęs palei šiaurinę Negyvosios jūros geologinių lūžių sistemą, kuri skiria Arabijos plokštę nuo Afrikos plokštės. Šių plokščių judėjimas viena kitos atžvilgiu ir sukėlė šį žemės drebėjimą.

Nuorodos
--------

1. ↑  Most Destructive Known Earthquakes on Record in the World Archyvuota kopija 2009-09-01 iš Wayback Machine projekto. United States Geological Survey
2. ↑  Ambraseys, Nicholas N. "The 12th century seismic paroxysm in the Middle East: a historical perspective" (PDF), Annals of Geophysics, Vol. 47, N. 2/3, April/June 2004, p. 743.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nueva Lochaisp. *Nueva Loja* |
| --- |
| *Bolivaro aikštė* |
|  |
| 

Nueva LochaNueva Locha

0°05′0″ š. pl. 76°53′0″ v. ilg.﻿ / ﻿0.08333°š. pl. 76.88333°r. ilg.﻿ / 0.08333; 76.88333﻿ (Nueva Locha)Koordinatės: 0°05′0″ š. pl. 76°53′0″ v. ilg.﻿ / ﻿0.08333°š. pl. 76.88333°r. ilg.﻿ / 0.08333; 76.88333﻿ (Nueva Locha) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Provincija** | Sukumbijoso provincija |
| **Kantonas** | Lago Agrijo kantonas |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 34 505  |

**Nueva Locha** (isp. *Nueva Loja*), dar žinoma kaip **Lago Agrijas** (isp. *Lago Agrio*, keč. *P'uchqu Qucha* – „kartusis ežeras") – miestas šiaurės rytų Ekvadore, Amazonijoje, Aguariko kairiajame krante; Sukumbijoso provincijos administracinis centras. Yra oro uostas. Eina plentas link Kito.

Nueva Locha yra svarbus naftos gavybos pramonės centras. Dėl intensyvios gavybos, aplinka smarkiai degradavusi, užteršta naftos junginiais.

Istorija
--------

Miestas įkurtas XX a. vid. JAV kompanijai „Texaco" pradėjus naftos gavybą. Kadangi daug naujakurių atvyko iš Lochos miesto, suteiktas Nueva Lochos pavadinimas.
Aukščiausia Karibų Andų dalis – Naigvatos kalnas
**Karibų Andai** (isp. *Cordillera del Caribe*) – Andų kalnų šiaurės rytinė dalis Venesueloje, netoli Karibų jūros. Tęsiasi nuo Jarakujo slėnio į rytus iki Parijos pusiasalio rytinio kyšulio. Ilgis 800–900 km. Tai pati žemiausia Andų dalis, iškylanti iki 2765 m (Naigvatos kalnas).

Susidarę iš mezozojaus metamorfinių, vulkaninių ir nuosėdinių uolienų. Dažni žemės drebėjimai. Yra karstinių reljefo formų, urvų (Gvacharų urvas), požeminių upių. Telkšo Valensijos ežeras.

Karibų Andus sudaro du pagrindiniai masyvai – Venesuelos Pakrantės Kordiljera ir Vidinis kalnagūbris (*Serranía del Interior*). Šiuos masyvus skiria tektoninė Unarės įduba, kuria teka Unarės upė.

Šiauriniuose šlaituose veši drėgnieji atogrąžų miškai, pietiniuose – kserofitiniai krūmai, virš 900–1000 m aukščio – kalnų lapus metančių ir visžalių medžių miškai.

Papėdėse ir tarpukalnių įdubose tankiai gyvenama; didžiausi miestai Karakasas, Valensija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 198
2. ↑  *Karibų Andai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| **Kęstutis Jankauskas** |
| --- |
| Gimė | 1969 m. rugpjūčio 18 d. (53 metai)Vilnius |
| Pilietybė | Lietuvos Respublikos |
|  |
| Veikla | diplomatas, Nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius |
| Pareigos | Europos Sąjungos stebėjimo misijos Gruzijoje vadovas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universiteto Istorijos fakultetas |

**Kęstutis Jankauskas** (g. 1969 m. rugpjūčio 18 d. Vilniuje) – lietuvių diplomatas, Nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius.

Biografija
----------

1992 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. Nuo 1991 m. pradėjo dirbti Užsienio reikalų ministerijoje – Šiaurės Europos šalių skyriaus atašė, trečiuoju sekretoriumi. 1992–1996 m. – Lietuvos ambasados Švedijos Karalystėje atašė, pirmasis sekretorius.

1996–1997 m. – URM Šiaurės Europos šalių skyriaus pirmasis sekretorius, Daugiašalių santykių skyriaus vedėjo pavaduotojas, 1997–1999 m. – Saugumo politikos skyriaus vedėjas.

1999–2003 m. – Lietuvos Respublikos ambasados Jungtinėse Amerikos Valstijose ministras patarėjas.

2003–2005 m. – URM Saugumo politikos departamento direktoriaus pavaduotojas, departamento direktorius.

2005–2009 m. – Lietuvos nuolatinės atstovybės Europos Sąjungoje ambasadorius ypatingiems pavedimams.

2009 m. vasario – birželio mėn. – URM valstybės sekretorius, 2009 m. liepos mėn. – 2011 m. birželio mėn. – URM kancleris.

2011 m. birželio 9 d. paskirtas Lietuvos Nepaprastuoju ir įgaliotuoju ambasadoriumi bei Lietuvos nuolatiniu atstovu Šiaurės Atlanto Taryboje (NATO), juo buvo iki 2015 m. sausio 13 d. kuomet buvo paskirtas Europos Sąjungos stebėjimo misijos Gruzijoje vadovu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Prezidentė paskyrė naujus ambasadorius (DELFI informacija)
2. ↑  Lietuvos ambasadorius prie NATO baigia darbą (DELFI informacija)

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Linas Antanas Linkevičius** | **Lietuvos Respublikos ambasadorius prie NATO** 2011-2015 m. | Po to:**Vytautas Leškevičius** |
**Su akcijomis susietos obligacijos (SASO)** yra tokia investavimo priemonė, kurios vertė priklauso nuo akcijų, žaliavų, valiutų ir kitų finansinių priemonių, su kuriomis susietos obligacijos, vertės pokyčių. Investuotojai, įsigydami šių obligacijų, žino mažiausią sumą, kurią atgaus obligacijų išpirkimo dieną, ir datą, kada bus išmokėti pinigai.

SASO ypatumai
-------------

Su akcijomis susietos obligacijos – tai apdrausta investicija į akcijas. Paprastai šios obligacijos siejamos ne su atskiromis akcijomis, bet su pasaulyje gerai žinomais akcijų indeksais. Su akcijomis susietų obligacijų išpirkimo suma tiesiogiai priklauso nuo to, kaip pakinta akcijų indeksas, su kuriuo šios obligacijos susietos. Tačiau, skirtingai nuo tiesioginių investicijų į akcijas, investicijos į su akcijomis susietas obligacijas yra apdraustos. Emitentas garantuoja, kad, net ir nukritus akcijų indekso vertei, šių obligacijų išpirkimo metu jų savininkams bus išmokėta ne mažiau nei obligacijų nominali vertė. Investuotojai, įsigydami su akcijomis susietų obligacijų, gali tikėtis akcijų rinkai būdingos investicijų grąžos, kuri dažniausiai bus didesnė nei investuojant į obligacijas su fiksuota palūkanų norma.

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2010-12-19 iš Wayback Machine projekto. SEB apie akcijas susietas su obligacijomis
2. ↑   Archyvuota kopija 2007-12-19 iš Wayback Machine projekto. VPK apie SASO
| **Kęstutis Gascevičius** |
| --- |
| 180 |
| Gimė | 1958 m. balandžio 21 d.Šiauliai |
| Mirė | 2010 m. gruodžio 26 d. (52 metai)Alksnėnai, Plungės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Ala |
| Vaikai | Linutė, Elanas |
|  |
| Veikla | muzikas, politinis ir visuomenės veikėjas |
| Partija | 1997 m. Lietuvos liberalų sąjunga, 2003 m. Liberalų ir centro sąjunga |

**Kęstutis Gascevičius** (1958 m. balandžio 21 d. Šiauliuose – 2010 m. gruodžio 26 d. Plungės rajonas) – muzikas, Šiaulių miesto politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1976 m. baigė Šiaulių 12-ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. baigė Šiaulių aukštesniąją muzikos mokyklą. Buvo ansamblių „Dainos teatras", „Nerija" būgnininkas. UAB „Šiaulių atrakcionų parkas" direktorius, UAB „Muzika visiems" vadovas. Paskutiniu metu – bigbyto grupės „Sun city beat" būgnininkas.

1997 m. Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys. 2003–2007 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.

Šiaulių nevyriausybinių organizacijų tarybos, „Lions" klubo, Lietuvos karališkosios bajorų sąjungos, muzikinio klubo „Gin’Gas" ir sporto klubo „Gylys" narys. Lietuvos kraujo donorystės žymūnas. Žmona Ala, vaikai Linutė, Elanas.

2010 m. žuvo autoavarijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Slidaus kelio auka tapo muzikantas K. Gascevičius

Nuorodos
--------

* Melofanas[neveikianti nuoroda]