recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Atalių aliejus** (angl. *babassu oil, cusi oil*) – skaidrus šviesiai geltonas aliejus, išgaunamas iš palmės puošniosios atalės (*Attalea speciosa*), augančios Amazonės žemumoje, sėklų. Tai nedžiūstantysis aliejus, naudojamas maisto produktams, odos kosmetikos gaminiams ir valikliams gaminti.

Šis aliejus savybėmis panašus į kokosų aliejų, paprastai taip pat ir naudojamas, juo vis dažniau keičia kokosų aliejų. Atalių aliejaus sudėtis:

| Riebalų rūgštis | Procentinė dalis
  |
| --- | --- |
| Lauro rūgštis | 50,0%
  |
| Miristo rūgštis | 20,0%
  |
| Palmitino rūgštis | 11,0%
  |
| Oleino rūgštis | 10,0%
  |
| Stearino rūgštis | 3,5%
  |

Lauro ir miristo rūgščių lydymosi temperatūra gana artima žmogaus kūno temperatūrai, tad atalių aliejumi galima tepti kietą žmogaus odą, o aliejui lydantis, tai suteikia vėsos pojūtį. Šis aliejus yra efektyvi odą minkštinanti medžiaga.

2008 m. vasarį buvo išbandytas atalių ir kokosų aliejų mišinys, kuriuo kaip biodegalais buvo varomas vienas lėktuvo Boeing 747 variklis. Šį biodegalų bandymą finansavo Jungtinės Karalystės avialinijų kompanija *Virgin Atlantic Airways*.

Nuorodos
--------

1. ↑  „Soap Making Oil Properties". Saratoga Scents. Suarchyvuotas originalas 2006-10-07. Nuoroda tikrinta 2006-10-09.
2. ↑  First biofuel flight, BBC News, 24/2/08
| Aplinkos technologijos |
| --- |
| Šis straipsnis yra serijos**Aplinkos technologijos** dalis

---

 |
| Tvarioji plėtraAtsinaujinantieji energijos ištekliaiEnergijos taupymasEnergetikos plėtraBiokurasBiodegalaiVandenilio technologijosVandens gerinimasNuotekų valymasRemediacija (atstatymas)Atliekų tvarkymasAtliekų perdirbimasKompostavimasOro taršos kontrolė ir modeliavimas
Poveikio aplinkai vertinimasEkologinė miškininkystėEkologinė statybaNatūralioji statybaAplinkos dizainas |
| **Aplinkotyra** |
| Ž • A • R |

Atliekų perdirbimo emblema
**Atliekų perdirbimas** – tai procesas, leidžiantis perdirbti panaudotas medžiagas į naujas medžiagas ar objektus ir tokiu būdu pakartotinai atliekas panaudoti. Tai alternatyva „konvenciniam" atliekų išmetimui, galinti padėti taupyti išteklius ir sumažinti šiltnamio dujų išmetimus. Be išteklių sutaupymo atliekų perdirbimas gali sumažinti energijos suvartojimą, oro taršą (susidarančią, kai šiukšlės deginamos) ir vandens taršą (susidarančią, kai šiukšlės išmetamos sąvartynuose).

Perdirbamos gali būti įvairios medžiagos: stiklas, popierius ir kartonas, metalas, plastikas, padangos, tekstilė ir elektroniniai prietaisai. Kompostavimas arba kitoks natūraliai suyrančių atliekų panaudojimas taip pat laikomas atliekų perdirbimu. Medžiagos, kurios bus perdirbtos, yra iš surinkimo vietų nuvežamos į didesnius centrus, ten atskiriamos, išvalomos ir galop perdirbamos į naujas, gamyboje panaudosimas medžiagas.

Griežtai vertinant, perdirbami medžiagą turėtume gauti pradinę žaliavą, tinkamą gamybai. Pavyzdžiui, biuro popierius turėtų perdirbamas į naują biuro popierių ar panaudotos polistireno putos – į naują polistireną. Vis dėlto tai daugeliu atveju labai sudėtinga arba labai brangu (lyginant su produkto gamyba iš naujų žaliavų ar kitų šaltinių). Dėl šios priežasties perdirbant atliekas dažniau gaunamas naujas produktas, pvz. kartonas. Kita rūšiavimo forma – kai kurių medžiagų atskyrimas iš sudėtinių junginių dėl vertės (pvz. švinas iš automobilių akumuliatorių ar auksas iš kai kurių mikroschemų) ar dėl kenksmingumo (pvz. gyvsidabrio pašalinimas iš termometrų bei termostatų ir pakartotinis panaudojimas).

Istorija
--------

Atliekų perdirbimas, intensyvesnis ar pasyvesnis, buvo įprasta praktika didžiąją žmonijos istorijos dalį. Dar Platonas IV a. pr. m. e. raštuose teigiamai minėjo atliekų perdirbimą. Archeologiniai kasinėjimai senoviniuose sąvartynuose rodo, jog laikotarpiais, kai ištekliai buvo riboti ar vargiai sutinkami, buitinių atliekų, tokių kaip pelenai, sulaužyti įnagiai ir keramika, aptinkama mažiau, kas leidžia daryti išvadą, jog didesnė dalis atliekų būdavo perdirbama nesant naujos žaliavos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Byzantine Empire (for recycling)". Suarchyvuotas originalas 2018-07-10. Nuoroda tikrinta 2018-10-08.
2. ↑  Black Dog Publishing (2006). *Recycle : a source book*. London, UK: Black Dog Publishing. ISBN 978-1-904772-36-1.
| **Crocodylus johnsoni** |
| --- |
| Australijos gėlavandenis krokodilas (Crocodylus johnsoni)Australijos gėlavandenis krokodilas (*Crocodylus johnsoni*) |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Krokodilai  *( Crocodylia)* |
| Gentis: | *Crocodylus*  *( Crocodylus)* |
| Rūšis: | Australijos gėlavandenis krokodilas  *( Crocodylus johnsoni)* |

 |
| Binomas |
| ***Crocodylus johnsoni***Gerard Krefft, 1873 |
| Australijos gėlavandenio krokodilo paplitimas (nuspalvinta juoda spalva)Australijos gėlavandenio krokodilo paplitimas (nuspalvinta juoda spalva) |

**Australijos gėlavandenis krokodilas** (sin. gėlavandenis krokodilas, Australijos krokodilas) (lot. *Crocodylus johnsoni*, sin. *Crocodylus johnstoni*, sin. *Crocodylus johnston*) – krokodilų (*Crocodylia*) būrio gyvūnas. Endeminė roplių rūšis, gyvenanti Australijos šiaurėje.

Išvaizda, gyvenimo būdas
------------------------

Australijos gėlavandenis krokodilas
Kūnas šviesiai rudos spalvos, išmargintas juodomis dėmėmis. Patinai užauga iki 3m ilgio, patelės iki 2,1 m. Kai kuriose vietose, pavyzdžiui, Argailo ežere užauga ir iki 4 m. Daug mažesnis už briaunagalvį krokodilą (*Crocodylus porosus*) – kitą Australijoje aptinkamą krokodilų rūšį.

Gyvena įvairiuose gėlo vandens telkiniuose, pelkėse. Minta įvairiais paukščiais, ropliais, varliagyviais, žuvim ir kitais gyvūnais. Su briaunagalviu krokodilu dėl buveinių beveik nekonkuruoja, kadangi briaunagalvis krokodilas labiau mėgsta sūrų vandenį. Tačiau, kai kuriose vietose aptinkamos abi rūšys.

Žmogui beveik nepavojingi, puola labai retai, dažniausiai gindamiesi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „IUCN Red List - Crocodylus johnsoni". IUCN Red list. Suarchyvuotas originalas 2011-08-07. Nuoroda tikrinta 2012-01-11.
| Čiukčiagiro ežeras |
| --- |
| Ežeras iš palydovoEžeras iš palydovoEžeras iš palydovo |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Chabarovsko krašto vėliava Chabarovsko kraštas) |
| Plotas | 366 km² |
| Vidutinis gylis | 2 m |
| Didžiausias gylis | 6 m |
| Išteka | Oldžinkanas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Čiukčiagiro ežeras

  |
| **Koordinatės** |  51°59′0″ š. pl. 136°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.98333°š. pl. 136.56667°r. ilg.﻿ / 51.98333; 136.56667Koordinatės: 51°59′0″ š. pl. 136°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.98333°š. pl. 136.56667°r. ilg.﻿ / 51.98333; 136.56667 |

**Čiukčiagiro ežeras** (rus. *Чукчагирское озеро*) – gėlavandenis ežeras Rusijoje, Chabarovsko krašte, Amgūnės baseine, į pietus nuo Polinos Osipenko vardo kaimo (*Село имени Полины Осипенко*). Ežeras seklus (gylis iki 6 m), kranto linija labai vingiuota. Šiauriniai krantai žemi, pelkėti. Daug uolingų, miškais apaugusių salų (didžiausios – Džalu ir Godbaniki), taip pat yra plaukiojančių salelių.

Iš Čiukčiagiro ežero išteka Amgūnės intakas Oldžinkanas (Olginas). Ežeras būna užšalęs nuo spalio pabaigos ar lapkričio pradžios iki gegužės.

Šiaurės rytiniame krante yra Čiukčiagiro gyvenvietė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 489
Barbadoso olimpinė asociacija| Nacionalinis olimpinis komitetas |
| --- |
| Šalis/Regionas | Barbadoso vėliava Barbadosas |
| Kodas | BAR |
| Įkurtas | 1955 |
| Pripažintas | 1955 |
| Žemynoasociacija | PASO |
| Prezidentas | Steve Stoute |
| Generalinis sekretorius | Erskine Simmons |
| Tinklalapis |  |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Barbadoso olimpinė asociacija** (angl. *Barbados Olympic Association*) – nevyriausybinė sporto organizacija, skatinanti sportinę veiklą Barbadose ir atstovaujanti šaliai tarptautiniame olimpiniame komitete.

Istorija
--------

Barbadoso tautinis olimpinis komitetas pradėtas formuoti po 1962 m. Vest Indijos federacijos panaikinimo. Šalies nacionalinis komitetas pirmuosius savo atstovus delegavo į 1968 m. vasaros olimpines žaidynes. Nuo to laiko šalis dalyvavo visose olimpiadose, išskyrus 1980 m. Maskvos žaidynes, kurias boikotavo.

2009 m. gegužės 29 d. Barbadoso olimpinė asociacija ir Kanados olimpinis komitetas pasirašė kooperacijos sutartį. Ši sutartis leis šalims stiprinti savo ir bendrą sportinę veiklą. Šalys galės lengviau keistis treneriais, teisėjais, ekspertais ir mokslininkais, rengti seminarus ir kursus.

Išnašos
-------

1. ↑  „COC Signs Memorandum of Understanding with Barbados Olympic Association". *CNW Group Ltd.* (anglų). 2009-06-04. Suarchyvuotas originalas 2011-02-20. Nuoroda tikrinta 2009-06-11. `{{cite news}}`: Cite has empty unknown parameter: `|coauthors=` (pagalba)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kronokų ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Rusija (Kamčiatka) |
| Plotas | 242 km² |
| Kilmė | patvenktinė |
| Vidutinis gylis | 51 m |
| Didžiausias gylis | 148 m |
| Tūris | 12,4 km³ |
| Įteka | Listveničnaja, Uzonas |
| Išteka | Kronockaja |

**Kronokų ežeras** (rus. *Кроноцкое озеро*) – ežeras Rusijoje, Kamčiatkos krašte, Kamčiatkos pusiasalio rytuose. Telkšo Kronokų rezervate, 30 km į šiaurę nuo Geizerių slėnio, 8 km į vakarus nuo Kronokų Sopkos ugnikalnio. Plotas 242 km² (didžiausias gėlavandenis ežeras Kamčiatkoje). Ilgis 29 km, plotis 18 km. Gylis iki 148 m. Ežeras susidarė prieš 10 tūkst. metų lavai patvenkus Kronockajos upę.

Kronokų ežeras užšąla gruodžio pabaigoje, atitirpsta gegužę. Ežere yra 11 salų. Įteka 10 upių: Listveničnaja, Uzonas, Unana, Severnaja, Perevalnaja ir kt. išteka Kronockaja (įteka į Kronokų įlanką). Ežere sugaunamos dviejų rūšių žuvys – nerkos ir arktinės palijos.
| Kubenos ežeras |
| --- |
| Vakaro ramuma prie Kubenos ežeroVakaro ramuma prie Kubenos ežeroVakaro ramuma prie Kubenos ežero |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Vologdos srities vėliava Vologdos sritis) |
| Plotas | 370–407 km² |
| Kilmė | ledyninė |
| Vidutinis gylis | 1,2 m |
| Didžiausias gylis | 15 m |
| Įteka | Kubena, Uftiuga, Porozovica |
| Išteka | Suchona |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Kubenos ežeras

  |
| **Koordinatės** |  59°38′25″ š. pl. 39°26′49″ r. ilg.﻿ / ﻿59.64028°š. pl. 39.44694°r. ilg.﻿ / 59.64028; 39.44694Koordinatės: 59°38′25″ š. pl. 39°26′49″ r. ilg.﻿ / ﻿59.64028°š. pl. 39.44694°r. ilg.﻿ / 59.64028; 39.44694 |

**Kubenos ežeras** (rus. *Кубенское озеро*) – ežeras Rusijoje, Vologdos srities centrinėje dalyje, priklauso Šiaurinės Dvinos baseinui. Telkšo 109 m aukštyje virš jūros lygio, pelkėtoje žemumoje. Ilgis (šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi) 54 km, plotis 12 km. Vidutinis ežero plotas 370 km², tačiau kasmet ežero vandens lygis pakyla ir vanduo užlieja pakrančių pelkes. Tuomet jo plotas siekia 407 km². Ežeras pasidengia ledu spalį arba lapkritį, o atitirpsta balandžio pabaigoje arba gegužę.

Į Kubenos ežerą suteka virš 30 upių, iš kurių svarbiausios – Kubena ir Uftiuga. Išteka Suchonos upė. Ties šios upės ištakomis įrengta vandens lygį reguliuojanti užtvanka. Ežeras laivuojamas, per kanalą ir Šeksnos upę jungiasi su Volga. Žvejyba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 236
| Kučiukas |
| --- |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Altajaus krašto vėliava Altajaus kraštas) |
| Plotas | 181 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Vidutinis gylis | 2,5-3 m |
| Didžiausias gylis | 3,3 m |
| Įteka | Kučiukas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Kučiukas

  |
| **Koordinatės** |  52°41′0″ š. pl. 79°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿52.68333°š. pl. 79.76667°r. ilg.﻿ / 52.68333; 79.76667Koordinatės: 52°41′0″ š. pl. 79°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿52.68333°š. pl. 79.76667°r. ilg.﻿ / 52.68333; 79.76667 |

**Kučiukas** (rus. *Кучук*) – druskingas ežeras Rusijoje, Altajaus krašte, Kulundos stepės vakaruose. Telkšo 98 m aukštyje virš jūros lygio, į pietus nuo Kulundos ežero. Ilgis 19 km, plotis 12 km. Gylis iki 3,3 m. Ežeras žiemą neužšąla. Kranto linija lygi, nedidelės įlankos yra tik prie upių žiočių. Šiaurės rytiniai ir pietrytiniai krantai žemi, rytinis krantas status, vietomis iškyla 10-12 m virš vandens paviršiaus. Kučiuko ežerą su Kulundos ežeru jungia protaka, ant jos įrengta vandens reguliavimo užtvanka. Rytuose įteka Kučiuko upė.

Išgaunamas mirabilitas, jo sluoksnio storis – 2,5 m. Taip pat yra valgomosios druskos, magnio chlorido sankaupų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 243
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Lama |
| --- |
|  |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija, Taimyras |
| Plotas | 318 km² |
| Kranto linijos ilgis | ~200 km |
| Kilmė | tektoninis |
| Didžiausias gylis | ~600 m |
| Įteka | Neralachas, Mikčanda, Kygamas, Kapčiukas |
| Išteka | Lama |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Lama

  |
| **Koordinatės** |  69°33′0″ š. pl. 90°15′0″ r. ilg.﻿ / ﻿69.55000°š. pl. 90.25000°r. ilg.﻿ / 69.55000; 90.25000Koordinatės: 69°33′0″ š. pl. 90°15′0″ r. ilg.﻿ / ﻿69.55000°š. pl. 90.25000°r. ilg.﻿ / 69.55000; 90.25000 |

**Lama** (rus. *Лама*) – stambus gėlavandenis tektoninės kilmės ežeras Taimyro pusiasalio pietuose (Krasnojarsko kraštas, Rusija), 120 km ryčiau Norilsko.

Ežero ilgis – 80 km, didž. plotis – 14 km, plotas – 318 km². Ežeras gilus, daug kur virš 300 m, spėjama, kad kai kur siekia iki 600 m. Vanduo švarus ir šaltas. Ežerą supa 400–600 m aukščio kalnai. Lamos ežerą su Melkojės ežeru (rus. *Мелкое озеро*) jungia trumpa Lamos upė.

Ežero pavadinimas *Lama* kilęs iš tungusų – mandžiūrų kalbos žodžio *laamu* 'jūra; vandenynas' arba evenkų *lamu* 'jūra; didelis vanduo'. 1911 m. Rusijos Generalinio štabo išleistame azijinės Rusijos dalies žemėlapyje Lamos ežeras pavadintas *Davydovo ežeru* (rus. *озеро Давыдово*).
  
Lamos ežerą pirmą kartą patikimai kartografavo Nikolajus Urvancevas XX a. trečią dešimtmetį.

Lamos ežero apylinkės savo grožiu ir neliesta gamta traukia turistus ir poilsiaujančius. Vasarą iš Norilsko į Lamos ežerą poilsiaujančius vežioja upės tramvajai.
Atari 7800
**Kompiuterinių žaidimų konsolė** − kompiuteris arba kompiuterinio tipo įrenginys, daugiausia skirtas žaisti kompiuterinius žaidimus (šių dienų žaidimų konsolės taip pat geba atvaizduoti filmus ar groti muziką). Dažniausiai naudojamas išvesties įrenginys yra televizorius, rečiau − kompiuterio monitorius. Terminas *kompiuterinių žaidimų konsolė* naudojamas apibūdinti mechanizmą, sukurtą vartotojams tiktai kompiuterinių žaidimų žaidimui, skirtingai nuo asmeninio kompiuterio, kuris turi daug kitų funkcijų, ar arkadinių žaidimų mašinų.

Istorija
--------

ColecoVision žaidimų kasetės
*Pagrindinis straipsnis – Kompiuterinių žaidimų istorija*.
Nors pirmieji kompiuteriniai žaidimai atsirado XX a. šeštajame dešimtmetyje, jie buvo grindžiami vektoriniu, o ne analoginiu vaizdu. Taip buvo iki 1972 m. kai bendrovė „Magnavox" išleido pirmąją kompiuterinių žaidimų konsolę − Magnavox Odyssey, kurią suprojektavo Ralfas Bajeris. Ją buvo galima prijungti prie televizoriaus. Tačiau Odyssey nesulaukė itin didelio pasisekimo, iki tol, kol „Atari" kompanijos Pong arkadinė žaidimų mašina neišpopuliarino video žaidimų.

Sudedamosios dalys
------------------

Wii konsolės valdymo įrenginiai
Paprastai žaidimų konsolė susideda iš kelių dalių:

* *Pagrindinė dalis* − dėžė, prie kurios jungiami kiti įrenginiai. Viduje yra pagrindinė plokštė su mikroschemomis, įskaitant RAM, ROM, CPU, kasečių/kortelių prievadą ar CD-ROM įrenginį.
* *Maitinimas* − jungiama prie AC maitiklio, taip gaunant nuolatinę elektros srovę. Kartais maitiklis jau būna integruotas dėžėje.
* *Audio-video jungtis* − aukšto dažnio kabelis jungiamas prie televizoriaus, norint perduoti vaizdą.
* *Valdymo įrenginiai* − įvesties įrenginiai (žaidimų pultas, vairasvirtė, vairas, klaviatūra, pelė ir pan.), kuriais valdoma konsolė ir objektai, atvaizduojami ekrane.
* *Laikmenos* − optinis diskas, kasetė/kortelė, diskeliai (angl. *floppy*).
* *Atminties kortelės*

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kompiuterinių žaidimų istorija
* Delninė žaidimų konsolė
* Žaidimų automatas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „The First Video Game". Brookhaven National Laboratory, U.S. Dept. of Energy. Suarchyvuotas originalas 2013-04-02. Nuoroda tikrinta 2008-04-15. **(**angl.**)**

Nuorodos
--------

* Konsolių platformos Archyvuota kopija 2011-03-12 iš Wayback Machine projekto. Atviro katalogo projekto svetainėje **(**angl.**)**
| **Šv. Regina** |
| --- |
|  |
| Mirė | III a.Alesija, Prancūzija |
| Religija | krikščionybė  stačiatikybė |
| Šventasis |
| Šventė | rugsėjo 7 d. |
| Globoja | piemenis, kankinimų aukas |
|  |
|  **Vikiteka** | Šv. Regina |

**Šventoji Regina** (pranc. *Sainte Reine*) – III a. ikischizminės Krikščionių Bažnyčios mergelė kankinė ir šventoji. Regina gimė Otenas, Prancūzijoje, pagonio Klemenso šeimoje. Motina mirė jai gimus, o tėvas mergaitę atidavė krikščionių slaugei, kuri ją pakrikštijo. Regina padėdavo prižiūrėti avis. Ji bendravo su Dievu maldoje ir apmąstydavo šventųjų gyvenimus. Būdama penkiolikos metų, buvo sužadėta su prokonsulu Olybriu, tačiau atsisakė išsižadėti savo tikėjimo ir ištekėti už jo, už tai buvo kankinama ir nukirsdinta Alesijoje, esančioje Oteno vyskupijoje, dabar jos vardu vadinamoje Aliz Sen Renu.

Manoma, kad jos kankinystė įvyko arba per Decijaus persekiojimą 251 m. arba valdant Maksimijanui 286 m..

Garbinimas
----------

Reginos šventė švenčiama rugsėjo 7 d. arba Paderborno arkivyskupijoje birželio 20 d. Anksčiau jos garbei Dižono mieste buvo rengiama procesija, tačiau 864 m. jos relikvijos buvo perkeltos į Flavinji abatiją. Reginos istorija yra randama IX a. raštuose.

Aliz Sen Reno miestelyje šventosios atminimas kasmet rugpjūčio mėnesį pagerbiamas procesija iš Flavinji į Sen Reną, po kurios pristatomas misterijos spektaklis „Šventosios Reginos paslaptis". Ši tradicija, siekianti 866 m. tapo kultūriniu įvykiu šioje vietovėje.

Prancūzijoje yra daug vietovių, pavadintų Sen Reno (*Sainte-Reine*) vardu.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Masters, Ed. „Saint Regina, Martyr", *Regina Magazine*
2. 1 2 3  Butler Alban. „St. Regina, or Reine, Virgin and Martyr", *The Lives of the Saints*. 1866
3. ↑  Walsh, Michael J. *A New Dictionary of Saints*, Liturgical Press, 2007, p. 511 ISBN 9780814631867
4. ↑  Semk, Christopher. *Playing the Martyr: Theater and Theology in Early Modern France*, Bucknell University Press, 2017, p. 9 ISBN 9781611488043
Vaizdas nuo Kodzušimos

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje ar jo dalyje netvarkingai nurodytos išnašos.**Jūs galite padėti Vikipedijai sutvarkydami išnašas ar pašalindami perteklines nuorodas į šaltinius. |

**Mijakedžima** (jap. 三宅島 = *Miyake-jima*) – viena iš Idzu salyno salų, esanti į pietryčius nuo Honšiu; priklauso Japonijai. Administraciškai sala priskiriama Tokijui, nuo kurio yra nutolusi 180 km į pietus. Salos plotas siekia 55,50 km², aukščiausia vieta virš jūros lygio – 815 m. Kaip ir kitos Idzu salyno salos, Mijakedžima sudaro dalį Fudži-Hakonė-Idzu nacionalinio parko.

Mijakės kaimas (三宅村 *Miyake-mura*), įsikūręs pietrytinėje salos pakrantėje, yra salos administracinis centras. *Kaimas* šiuo atveju atstoja savivaldybės statusą. Jis taip pat administruoja ir keletą vakaruose išsidėsčiusių mažesnių Onoharadžimos salų. 2008 m. saloje gyveno 2 406 gyventojai.

Ojamos kalnas
-------------

Sala sudaryta iš granitinių uolienų ir kūginės formos ugnikalnio. Ojama buvo išsiveržęs keletą kartų per pastaruosius kelis dešimtmečius. 1940 m. lavos srautas nusinešė 11 žmonių gyvybes, vėlesni išsiveržimai įvyko 1962 ir 1983 m.

2000 m. liepos 14 d. Ojama vėl išsiveržė, sala buvo visiškai evakuota. Gyventojams buvo leista sugrįžti 2005 m. Po paskutinio išsiveržimo iš ugnikalnio nuolat veržiasi sieros dujos.

Kultūra ir turizmas
-------------------

Mijakedžima garsėja tradiciniais taiko pasirodymais, žinomais kaip *kamitsuki kiyari taiko*, taip pat sala yra endeminio Idzu strazdo (*akakokko*) buveinė. Sala pasižymi didele floros ir faunos įvairove, keletu retų paukščių ir gyvūnų rūšių, tačiau natūralioms jų buveinėms pastovų pavojų kelia žmonių veikla ir ugnikalnio aktyvumas.

Gyventojai visuomet privalo su savimi nešiotis dujų kaukes, bet neprivalo nuolatos jų dėvėti. Įsijungusi sirena praneša apie ryškų sieros lygio ore padidėjimą.

Edo laikotarpiu saloje buvo įkurta pataisos kolonija.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Velnio jūra

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nussbaum, Louis-Frédéric. (2005). "*Izu Shotō*," *Japan Encyclopedia,* p. 412.
2. 1 2   Archyvuota kopija 2005-02-22 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑

Koordinatės: 34°04′44″š. pl. 139°31′44″r. ilg.﻿ / ﻿34.079°š. pl. 139.529°r. ilg.﻿ / 34.079; 139.529
Koordinatės: 56°13′40″š. pl. 21°56′57″r. ilg.﻿ / ﻿56.2278°š. pl. 21.9493°r. ilg.﻿ / 56.2278; 21.9493

|  Vaičaičių šv. Onos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Skuodo |
| **Savivaldybė** | Skuodo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vaičaičiai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1921 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Onos bažnyčia.*
**Vaičaičių šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, tituluojama šv. Onos vardu, stovinti Vaičaičių kaime, 1 km į pietvakarius nuo Ylakių-Sedos kelio, 0,5 km į šiaurę nuo Luobos upės.

Istorija
--------

Trys Vaičaičių kaimo gyventojai 1906 m. prašė vyskupo leidimo pastatyti bažnyčią. 1907 m. suprojektuota medinė bažnyčia (sąmatinė vertė 5240 rb). Kauno gubernatorius neleido jos statyti, kol nebus surinkti pinigai. Kadangi tiek pinigų valstiečiai surinkti negalėjo, tai 1911 m. prašė vyskupo skirti kunigą, kuris laikytų pamaldas senoje kaimo koplyčioje. 1913 m. paskirtas kunigas Anicetas Barkauskas.

1920–1921 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1922 m. ją konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. 1936 m. įkurta parapija.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame stovi medinė varpinė.

Galerija
--------

* Bažnyčia 2016 m.Bažnyčia 2016 m.
* ŠventoriusŠventorius
* Smailės kryžiusSmailės kryžius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaičaičių šv. Onos bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Telšių vyskupija. Vaičaičių šv. Onos parapija
Koordinatės: 54°57′03″š. pl. 22°44′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.9508°š. pl. 22.7378°r. ilg.﻿ / 54.9508; 22.7378

|  Slavikų šv. Onos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Šakių |
| **Savivaldybė** | Šakių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Slavikai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1835 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Onos bažnyčia.*
**Slavikų šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Slavikų miestelyje, Šešupės dešiniajame krante.

Istorija
--------

Jurbarko seniūnas kunigaikštis Mykolas Čartoriskis iki 1752 m. pastatė medinę bažnyčią, nors kai kur nurodoma, kad ji pastatyta 1754 m. Ji buvo Jurbarko parapijos filija. 1795 m. įkurta parapija. Pirmasis jos klebonas 1795–1827 m. buvo dominikonas Rapolas Aleknavičius (palaidotas šventoriuje). XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla.

Bernardino kunigo Lauryno Tautkevičiaus rūpesčiu 1835 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia (konsekravo vyskupas Povilas Strašinskis) ir klebonija. 1858–1888 m. klebonavęs Pranciškus Andriukaitis padėjo knygnešiams platinti draudžiamą spaudą. 1906 m. įsikūręs „Žiburio" draugijos skyrius 1907 m. įsteigė biblioteką – skaityklą.

1914 m. rugpjūčio 13 d. vokiečių kariai sušaudė Slavikų vikarą Andrių Pesį. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, bebokštė, su 2 bokšteliais. Šventoriaus tvora medinių statinių ir mūrinių stulpų. Šventoriuje stovi medinė 3 aukštų varpinė.

Galerija
--------

* Suremontuota bažnyčiaSuremontuota bažnyčia
* Šoninis fasadasŠoninis fasadas
* VarpinėVarpinė
* VartaiVartai
* Atminimo akmuo pirmajam klebonuiAtminimo akmuo pirmajam klebonui

Nuorodos
--------

1. ↑

* Slavikų parapija (*slavikai.lt*)
* Slavikų parapija (*vilkaviskiovyskupija.lt*)
Žižmai: matyti būdingas įžambus sodybų išdėstymas
Gatvinio kaimo schema
**Gatvinis kaimas** – žemdirbių gyvenvietės tipas, paplitęs Lietuvoje. Turi vieną pagrindinę tiesią ar kiek lenktą gatvę, palei kurią iš vienos arba abiejų pusių statmenai ar įžambiai jai išdėstytos sodybos.

Istorija
--------

Susiformavo XVI a. per reformaciją Vakarų Europos pavyzdžiu. Tokių kaimų būta Vokietijoje, jie taip pat paplito Lenkijoje, Estijoje, Latvijoje. Vykdant Valakų reformą atsisakyta netvarkingo žemės valdymo ir įvesta bendra visiems kaimams trilaukė sistema – pūdymas, žiemkenčiai, vasarojus. Sodybos sukeltos į naujai steigiamus iš anksto suplanuotus kaimus.

Klasifikacija
-------------

Ilgainiui susiklostė įvairių dydžių, skirtingo pastatų išdėstymo ir įrangos gatviniai kaimai. Skiriami: 

* gatviniai rėžiniai kaimai, suformuoti per Valakų reformą ir vėliau nesuardyti gatviniai kaimai, pvz. Poškonys, Ožkiniai , Meironys, Klepočiai, Senieji Trakai ir kt.;
* gatviniai dvilypiai kaimai, susiformavę XIX a. antroje pusėje, kai sodybų galulaukėse dėl žmonių gausėjimo ėmė kurtis naujos sodybos, pvz. Norkūnai ir Norkūnėliai, Šilainiai ir Šilainėliai;
* gatviniai padrikieji kaimai, pradėję rastis XIX a. pradžioje, Užnemunės šiaurėje – skirstant gatvinius kaimus į vienkiemius,
* gatviniai linijiniai kaimai, susiformavę XIX a. pradžioje Užnemunės pietuose skirstant gatvinius kaimus į vienkiemius, šeimos rėžius sukeliant į vieną sklypą.
* Prie gatvinių kaimų priskiriami ir Nemuno deltos žvejų kaimai, kuriuose gatve laikoma upė (Minijos kaimas).

Rėžinis kaimas
--------------

Labiausiai paplitusi gatvinių kaimų grupė – gatviniai rėžiniai kaimai. Juose kiekvienos šeimos žemės buvo padalytos į 3 vienodo pločio ir ilgio rėžius, išdėstytus kiekviename iš 3 laukų vienoda eile. Vienos šeimos rėžiai trijuose laukuose sudarė l valaką. Kaimas kurdintas viename iš trijų laukų, vadinamųjų sodybinių rėžių lauke, kuriame rėžiai statmenai ar kiek įžambiai rėmėsi į juos kertančią kaimo gatvę. Apie 300–600 m ilgio gatvė dalijo kiekvieną sodybą į dvi dalis. Taisyklingos formos sodybos rikiuotos viena šalia kitos, gyvenamieji namai ir kiti trobesiai dažniausiai galais atsukti į gatvę. Pastatai statyti išilgai sodybinio rėžio: gyvenamieji namai, klėtys ir tvartai vienoje, kluonai – kitoje gatvės pusėje (Mikalajūnai, Kretuonys). 

Šeimų įpėdiniams dalijantis žemę sodybiniai rėžiai buvo skeliami išilgai, vėliau skersai, dėl to gatvinių kaimų užstatymas tankėjo abiejose gatvės pusėse (Tiltai, Žižmai). Iki XIX a. gatviniai rėžiniai kaimai paplito visoje Lietuvoje ir sudarė daugumą kaimo gyvenviečių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Stanaitis, Petras Gediminas Adlys. Lietuvos TSR gyventojai. Vilnius, „Mintis", 1973, 79 p.
2. ↑  Rasa Bertašiūtė. *Gatvinis kaimas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 452 psl.
Jehus baudžia karalienę Jezabelę (dailininkas Andrea Celesti, 1637–1712 m.)
**Jezabelė** (hebr. ‏אִיזֶבֶל‏‎; m. ~843 m. pr. m. e.) – Senojo Testamento veikėja, Sidono princesė, ištekėjusi už Izraelio karaliaus Ahabo.

Jezabelė buvusi žynio-karaliaus Etbaalo, valdžiusio Tyrą ir Sidoną, duktė. Pasakojama, kad ji garbinusi dievus Baalą ir Ašerą, tai daryti įtikinusi ir savo vyrą. Pavaldiniai buvę priversti priimti Jezabelės tikėjimą. Ji įsakiusi išžudyti Dievo pranašus ir pakeisti juos Baalo pranašais, bet Elijui pavykę išvengti mirties. Ant Karmelio kalno jis nurungęs Baalo pranašus. Jezabelei nutarus Eliją nužudyti, šis slapstęsis.

Jezabelė įkalbėjusi Ahabą užmušti Nabotą, idant užgrobtų jo vynuogyną. Elijas išpranašavęs, kad jos laukiąs kraupus galas. Praėjus kiek laiko, Jezabelė išmesta pro viršutinio aukšto langą, paliepus Jehui. Didžiumą jos kūno suėdę šunys, kaip buvo išpranašavęs Elijas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Jezebel*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2024-02-11.
2. 1 2 3  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1993. 204 psl.
Bohemijos Miškas Čekijoje
**Bohemijos Miškas** (vok. *Böhmerwald*), **Šumava** (ček. *Šumava*) – žemi kalnai Centrinėje Europos dalyje, Bohemijos srityje (nuo čia ir pavadinimas). Jie stovi Čekijoje ir Austrijoje, tie patys kalnai, tik pavadinti Bavarijos Mišku, yra Vokietijoje. Vidutinis kalnų aukštis 1000–1200 m. Aukščiausia viršūnė (neįskaitant Bavarijos Miško viršūnės Didžiojo Arberio – 1456 m) – Plechai, siekianti 1378 m. Tai vieni seniausių Europos kalnų, susidarę iš granitų, gneisų, kristalinių skalūnų ir kitokių uolienų.

Kalnai skiria upių baseinus įtekančius į Juodąją jūrą ir į Šiaurės jūrą. Iš kalnų išteka Vltava, Otava ir Uhlava.

Kalnų šlaitai apaugę spygliuočių ir mišriaisiais miškais, įsikūręs Šumavos nacionalinis parkas. Plėtojamas turizmas, žiemos sportas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bohemijos Miškas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Šumava" (čekų). Země světa. 2005. Suarchyvuotas originalas 2020-10-03. Nuoroda tikrinta 2020-08-22.
2. 1 2 3  *Šumava*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
3. ↑   Mísař, Z. (1983). *Geology of the Czechoslovak Socialist Republic I, Bohemian Massif* (čekų). Prague: SPN.
Brian Molko
**Brian Molko** (g. 1972 m. gruodžio 10 d. Belgijoje) – grupės Placebo dainų autorius, vokalistas bei gitaristas.

Biografija
----------

Gimė internacionalaus amerikiečių bankininko ir škotės šeimoje, vaikystėje dėl tėvo profesijos dažnai kraustydavosi iš vienos vietos į kitą. Gyveno Škotijoje, Liberijoje, Libane ir Liuksemburge, bet motinos gimtąjį miestą Dandį vadina „vieta, kurioje užaugo".
Savo paauglystę jis apibūdina kaip periodą, kuriame jautėsi labai vienišas ir atstumtas; pirmą kartą atlikėjo duonos paragavo mokyklos dramos teatre. Nors Molko augo griežtoje šeimoje, kuri į tokio tipo saviraišką žvelgė nepalankiai (tėvas norėjo, kad jis taptų bankininku), jis maištavo susikurdamas dvilytį įvaizdį, lakuodamas nagus, dažydamas lūpas ir akis bei klausydamas pankroko muzikos. Vėlyvoje paauglystėje pripažino, jog yra biseksualus. Molko iš pradžių lankė europietišką Liuksemburgo mokyklą, tačiau buvo priverstas ją palikti dėl nuolatinių patyčių ir priekabių. Vėliau perėjo į tarptautinę Liuksemburgo mokyklą. ir tęsė mokslą studijuodamas dramą Goldsmito koledže Londone.

Išnašos
-------

1. ↑  „NME interview with Placebo". NME/PlaceboWorld. Suarchyvuotas originalas 2006-04-15. Nuoroda tikrinta 2006-07-17.
2. ↑  „FHM interview with Brian Molko". FHM/PlaceboWorld. Suarchyvuotas originalas 2008-01-25. Nuoroda tikrinta 2008-01-30.
3. ↑  „Role Reversal". Sessions/PlaceboWorld. Suarchyvuotas originalas 2007-10-16. Nuoroda tikrinta 2008-01-30.
4. ↑  „The Boy Can't Help It". Guitarist/PlaceboWorld. Suarchyvuotas originalas 2008-01-19. Nuoroda tikrinta 2008-01-30.
Arbatinukas, pagamintas iš britaniškojo metalo.
**Britanis** (angl. *britannium*), *britaniškasis metalas* (angl. *Britannia metal*) – piuterio (angl. *pewter*) tipo lydinys, mėgstamas dėl sidabrinės spalvos. Dažniausiai jį sudaro 92% alavo, 6% stibio ir 2% vario.

Britanis pirmą kartą pagamintas 1769 ar 1770 m. Jį išrado Džeimsas Vikersas (*James Vickers*). Lydinys pradžioje, kol jį pagal sutartį gamino Šefildo gamintojai Ebenezeris Henkokas (*Ebenezer Hancock*) ir Ričardas Džesopas (*Richard Jessop*), vadintas angl. *Vickers White Metal* 'Vikerso baltasis metalas'.
1776 m. lydinį ėmė gaminti pats Vikersas, kuris buvo jo gamybos licencijos savininkas iki mirties 1809 m. Tada kompanija atiteko jo sūnui Džonui ir žentui Elijai Vestui (*Elijah West*). 1836 m. kompanija buvo parduota Džono Vikerso sūnėnui Ebenezeriui Steisiui (*Ebenezer Stacey*; *Hannah Vickers* ir *John Stacey* sūnus).

Britanis yra specifinė piuterio atmaina, kuriai rinkodaros sumetimais suteiktas savas pavadinimas prekinis ženklas. Britanis kartais vadinamas angl. *Britannia Ware*. Prancūzijoje gaminamas britanis vadinamas pranc. *métal argentin* ar *Minofor*.

Gaminiai iš britanio dažniau tekinami, negu liejami. Britanis lydosi +255 °C temperatūroje.

1846 m. buvo sukurta elektrocheminio dengimo sidabru technologija, nuo tada britanis plačiai imtas naudoti kaip pamatinis metalas sidabru dengtiems stalo įrankiams ir kitiems namų reikmenims. Anglų kalboje naudojama santrumpa *EPBM*, kuri reiškia angl. *electroplated Britannia metal* 'elektrochemiškai dengtas britanis'. Dengtas britanis paprastai buvo naudotas kaip pigesnis sidabru dengto naujasidabrio (*EPNS* angl. *electroplated nickel silver* ' 'elektrochemiškai dengtas naujasidabris'), kuris tvirtesnis už britanį, pakaitalas.

Iš britanio gaminamos kasmet įteikiamos Oskarų statulėlės. Jos gaminamos iš britanio ir dengiamos auksu

Britanis (kitaip *britaniškasis metalas*) neturi būti painiojamas su *Britanijos sidabru*, didelio grynumo sidabro lydiniu.

Nuorodos
--------

1. ↑  „Britannia metal". Suarchyvuotas originalas 2012-11-15. Nuoroda tikrinta 2014-05-12.
2. ↑  *The New Encyclopædia Britannica, Micropædia* (2002, 15th edition)
3. 1 2  „Britannia Ware English".
4. ↑  Composition and Physical Properties of Alloys Archyvuota kopija 2012-04-26 iš Wayback Machine projekto. Oliver Seely, August 18, 2007
5. ↑  Krupp, Alfred; Andreas Wildberger (1888). *The metallic alloys: A practical guide for the manufacture of all kinds of alloys, amalgams, and solders, used by metal-workers ... with an appendix on the coloring of alloys and the recovery of waste metals*. H.C. Baird & Co.
6. ↑  The Oscar Statuette
| 1-asis lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas |
| --- |
| Įkurta | 1813 m. kovo 1 d. |
| Lojalumas | Prūsijos karalystė |
| Mūšiai | Napoleono karai |

**1-asis lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas** – iš lietuvių suformuotas fuzilierių batalionas per Napoleono karus, kuris kovojo po Prūsijos karalystės vėliava.

1813 m.
-------

### Įkūrimas

Hansas Jorkas įžygiavo į Karaliaučių 1813 m. sausio 8 dieną ir iš karto užsiėmę visų likusių vyrų mobilizacija. Visų pirma, jis pašaukė visus ‘Kriumper’ (*Krümper*) ir rekrūtus, kuriuos pasitraukęs vietinis karo vadas fon Biulau (*von Bülow*) paliko anapus Vyslos. Taigi, Jorkas Karaliaučiuje įkūrė didelę karo stovyklą apmokinti pašautuosius. Kovo 1 d. septyni rezerviniai batalionai buvo įkurti. Tie septyni batalionai buvo:

* 1-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
* 2-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
* 3-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
* 4-as Rytų Prūsijos muškietininkų rezervinis batalionas
* 1-as lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas
* 2-as lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas
* 3-as lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas

### Suskirstymas į pulkus

Praėjus keliems mėnesiams, 1813 metų 1-ąją liepos dieną, šie ir kiti rezerviniai batalionai buvo suburti į rezervinius pėstininkų pulkus.

1-asis lietuvių fuzilierių rezervinis batalionas buvo paskirtas 1-ojo rezervinio pėstininkų pulko trečiuoju batalionu.

1815 m.
-------

Nugalėjus Napoleoną ir reorganizuojant Prūsijos kariuomenę, 1815 m. kovo mėnesį 1-asis rezervinis pėstininkų pulkas tapo 13-uoju pėstininkų pulku.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  Hofschröer 1987, p. 7.
2. ↑  Hofschröer 1987, p. 8.
3. 1 2  Hofschröer 1987, p. 9.

Šaltiniai
---------

* Hofschröer, Peter (1987). *Prussian Reserve, Militia & Irregular Troops 1806-15* (anglų). ISBN 9780850457995.
| **Laimontas Dinius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1962 m. sausio 3 d. (62 metai)Šiauliuose |
| Sutuoktinis (-ė) | Tatjana |
| Vaikai | Gerda, Matas |
|  |
| Veikla | kompozitorius, tekstų autorius ir atlikėjas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldos politikas, Seimo narys |
| Partija | 
* 1997 m. Lietuvos liberalų sąjunga;
* 2003 m. Liberalų ir centro sąjunga;
* 2008 m. Tautos prisikėlimo partija;
* 2010 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis;

 |

**Laimontas Dinius** (sceninis vardas **Lainius**, g. 1962 m. sausio 3 d. Šiauliuose) – kompozitorius, tekstų autorius ir atlikėjas, Lietuvos ir Šiaulių miesto politinis veikėjas.

Biografija
----------

1981 m. baigė Šiaulių 14-ąją vidurinę mokyklą (dabar Lieporių vidurinė mokykla), vėliau Šiaulių K. Didžiulio politechnikumą. Buvo įstojęs į Vilniaus konservatoriją, vėliau į Maskvos M. Lomonosovo universitetą, bet nebaigė. 1993 m. mokėsi rinkodaros kursuose Vokietijoje ir JAV.

1986–1992 m. grupės „Rondo" narys, sukūrė dešimtis populiarių dainų.

1988 m. kartu su latvių grupe „Livi" Lietuvoje ir Latvijoje organizavo nepriklausomybės akcijas – koncertus „Žygis į Kernavę" ir „Akcija Staburags". Su „Rondo" išleido dvi LP „Tau-1" ir „Tau-2", įrašė keletą koncertinių programų, albumų. 

1994–2008 m. UAB „MAX‘as" vadovas,.
Regioninių, televizijos stočių „Šiaulių TV" ir „Splius TV" laidos „Viražas" vedėjas ir prodiuseris.

Nuo 2012 m. „Šiaulių TV" laidos ir radio RS2 laidų „Sinkopės", "O buvo taip", KiTaipTV prodiuseris ir vedėjas. 

Lietuvos boulingo federacijos prezidentas.

Politika
--------

1997–2003 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003–2006 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, Šiaulių skyriaus pirmininko pavaduotojas. 2008–2009 m. 
2000–2007 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, 2002–2003 m. – Šiaulių miesto vicemeras, 2003–2006 m. Šiaulių miesto mero patarėjas, Liberalų ir centro sąjungos frakcijos miesto taryboje seniūnas.

Išrinktas Seimo nariu pagal Tautos prisikėlimo partijos sąrašą, lrs.lt.</ref> 2008–2012 m. Seimo narys. 2008–2009 m. Tautos prisikėlimo partijos frakcijos seniūnas. Nuo 2009 m. nepartinis

Išnašos
-------

1. ↑  Melofanas[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Lietuvos boulingo federacijai toliau vadovaus L. Dinius, delfi.lt, 2016 m. rugsėjo 14 d.
3. ↑  VRK informacija Archyvuota kopija 2008-10-12 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tautos prisikėlimo partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto. (2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai)
| Brittney Skye |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Brandi R. Rothwell |
|  |
| Gimė | 1977 m. lapkričio 5 d. (46 metai)  Keip Džirardijus, Misūris, JAV |
|  |
| Šalis |  JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
| Apdovanojimai |
| AVN apdovanojimas 2006 m. |

**Britnė Skai** (tikrasis vardas – *Brandi R. Rothwell*; g. 1977 m. lapkričio 5 d. Kalifornija) – buvusi JAV pornografinių filmų aktorė ir režisierė.

Biografija
----------

Britnė mokėsi Sautamptono vidurinėje mokykloje Long Ailende, vėliau – Kalifornijoje, į kurią persikėlė kartu su tėvais. Ji 2 metus priklausė mokyklos sporto komandos palaikymo šokėjų grupei, tačiau pati mokėsi prastai, nes labiau domėjosi snieglenčių sportu negu mokslais.

Baigusi mokyklą, ji išbandė įvairius darbus, buvo pardavėja ir vaikų kambarių dizainere, kol 2001 metais, sulaukusi 24, tapo pornografinių filmų aktore. Pirmuosius 5 metus ji filmavosi be jokių pertraukų ir greitai išpopuliarėjo, ypač daug dėmesio skirdama internete platinamai produkcijai.

2003 metų birželio 16 dieną Britnė išgarsėjo tuo, kad „Olympia Fields Country Club" golfo klube per rungtynes išbėgo į areną apsinuoginusi, su internetinio lošimo bendrovės puslapio reklama ant nugaros ir pamėgino įteikti gėlių vienam iš rungtynių dalyvių. Už šią akciją ji buvo priversta praleisti naktį kalėjime, sumokėti 1000 dolerių baudą ir dar sulaukė 6 mėnesių bandomojo laikotarpio.

2010 žurnalas „Maxim" įtraukė ją tarp 12 populiariausių pornoaktorių.

Jos nuotraukos puošė įvairių JAV žurnalų viršelius: „Penthouse" (2006 m. sausis), „High Society" (2006 m. gegužė), „Hustler" ir „Club" (abu 2006 m. birželis).

Per savo karjerą 2001–2009 metais Britnė suvaidino daugiau kaip 300 filmų ir dar 5 režisavo.

Apdovanojimai
-------------

Iš kairės: Trina Michaels, Nadia Styles, Britnė Skai ir Selena Silver

| Metai | Apdovanojimas | Kategorija | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | AVN apdovanojimas | Best Group Sex Scene | nominacija |
| 2006 | Best Couples Sex Scene | laimėjo |
| Best Actress | nominacija |
| Female Performer of the Year | nominacija |
| 2007 | Best Actress | nominacija |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Brittney-Skye". Suarchyvuotas originalas 2013-04-30. Nuoroda tikrinta April 25, 2013. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|3=` (pagalba)
2. ↑  „Exclusive Pornstar Interviews: Brittney Skye". wantedlist.com. Suarchyvuotas originalas 2010-09-05. Nuoroda tikrinta 2007-06-17.
3. ↑  „15-most-famous-or-infamous-cases-of-streaking-in-sports". Suarchyvuotas originalas 2013-04-25. Nuoroda tikrinta April 26, 2013. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|3=` (pagalba)
4. ↑  Anselmi, Eduardo, "The dirty dozen", *Maxim UK* (June 2010)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Brittney Skye** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė[neveikianti nuoroda]
**Emilie Haavi**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1992 m. birželio 16 d. (31 metai) |
| Gimimo vieta | Berumas, Norvegija |
| Ūgis | 164 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | AS Roma (moterys) |
| **Pozicija** | puolėja |
| Jaunimo klubai |
| 20?? | Stabæk |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2008–2012  2013–2016  2017  2017–2021  2021– | Røa  LSK Boston Breakers  LSK  AS Roma | 74 0(40)84 0(50)07 00(0)77 0(30)29 0(11) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2010– | Norvegija Norvegija | 60 0(16) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 18 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022 m. kovo 2 d.. |

**Emili Bosschard Chovi** (norv. *Emilie Bosshard Haavi*) g. 1992 m. birželio 16 d.) – Norvegijos futbolininkė, puolėja. Atstovavo Norvegijos nacionalinei moterų rinktinei ir įvairaus amžiaus jaunimo rinktinėms.

Karjera
-------

### Røa IL

Profesionalią karjerą pradėjo 2008 m. Røa IL klube. Su šuo klubu tris kartus tapo Toppserien čempione (2009, 2010 ir 2011 m.), dar tris kartus Taurės laimėtoja (2008, 2009 ir 2010 m.)

### LSK Kvinner

2013–2016 m. rungtyniavo LSK. Per 84 rungtynes pasižymėjo pelnydama net penkiasdešimt įvarčių.

### Boston Breakers

2016 m. spalio 31 d. pasirašė sutartį su Boston Breakers klubu. National Women's Soccer League sužaidė septynerias rungtynes. 

2017 m. nutraukta sutartis. Klubo atstovai aiškino, kad mergina nesugebėjo prisitaikyti prie gyvenimo Amerikoje ir nuolat ilgėjosi gimtinės.

### LSK Kvinner

2017 m. rugpjūčio mėn. sugrįžo į LSK.

2020 m. buvo išrinkta į simbolinį Toppserien vienuoliktuką ir pripažinta geriausia sezono žaidėja.

2021 m. tapo rezultatyviausia Toppserien žaidėja.

### AS Roma

2021 m. gruodžio 15 d. pasirašė sutartį su italų AS Roma. 2021 m. gruodžio 18 d. debiutavo naujoje ekipoje Italijos futbolo taurės rungtynėse prieš Pomigliano.

Rinktinės
---------

Debiutavo Norvegijos rinktinėje 2010 m.

Pasiekimai
----------

su Røa
Toppserien čempionė: 2009, 2010 ir 2011.
Taurės laimėtoja: 2008, 2009 ir 2010
su LSK Kvinner
* Toppserien Čempionė: 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
* Taurės laimėtoja: 2014, 2015, 2016, 2018, 2019

Asmeniniai
* 2020 m. pripažinta geriausia sezono futbolininke.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Boston Breakers naujokė
2. ↑  Boston breakers nutraukė sutartį
3. ↑  football.no Rezultatyviausios žaidėjos
4. ↑  asroma.com; Naujokės pristatymas
5. ↑  Pomigliano 1-3 AS Roma
6. ↑  „Archived copy". Suarchyvuotas originalas 2 August 2012. Nuoroda tikrinta 1 July 2011.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: archived copy as title (link)
7. ↑  topserien.no Simbolinis vienuoliktukas

Nuorodos
--------

* fotball.no (statistika)
* fotball.no (norvegų k.)
* Soccerway (statistika)
* Globalsportsarchive
Sébastien Chaigneau „Transgrancanaria" trasoje.
**Transgrancanaria** – viena iš prestižiškiausių Pasaulio bekelės ultramaratonų bėgimo taurės trasų, vingiuojanti per Gran Kanariją, trečią pagal dydį Ispanijos salą.

Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 125 km, o vertikalaus sukilimo suma – 8,5 km. Be šių varžybų vyksta ir kitos bėgikų lenktynės tuo pačiu metu Gran Kanarijos saloje, tačiau pastarasis renginys sulaukia daugiausiai susidomėjimo.

Iš lietuvių Gediminas Grinius šioje trasoje 2015 m. tapo nugalėtoju. 2016 m. G.Grinius užėmė antrąją, Vaidas Žlabys – 8-ąją vietą. 2017 m. V. Žlabys iškovojo 2-ąją vietą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Gediminas Grinius su rekordiniu laiku laimėjo 127,5 km kalnų bėgimą „Transgrancanaria"". *15min*. Nuoroda tikrinta 2016-11-13.
2. ↑  „„Transgrancanaria" 125 km bėgime G.Grinius užėmė antrąją, V. Žlabys – 8-ąją vietą". *15min*. Nuoroda tikrinta 2016-11-13.
3. ↑  „„Ultra Marathon Statistics"". *www.statistik.d-u-v.org*. Suarchyvuotas originalas 2016-11-13. Nuoroda tikrinta 2016-06-13.
4. ↑  „„Ultra Marathon Statistics"". *www.statistik.d-u-v.org*. Suarchyvuotas originalas 2016-11-16. Nuoroda tikrinta 2016-06-13.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Apskritimo lankas *b*  Apskritimo styga *l*  Centrinis kampas {\displaystyle \alpha }
**Apskritimo lankas** – apskritimo dalis tarp dviejų jo taškų. Sujungus šiuos du taškus tiese gaunama apskritimo styga. Nuo taškų išvedus du spindulius *r*, tarp jų sudaromas kampas, vadinamas centriniu kampu.

Lygius lankus jungia vienodo ilgio stygos.

Apskritimo lanko ilgio apskaičiavimas
-------------------------------------

Apskritimo lanko ilgis {\displaystyle b} su centriniu kampu {\displaystyle \alpha } (matuojamas laipsniais) ir spinduliu {\displaystyle r} apskaičiuojamas pagal formulę:

{\displaystyle {\begin{aligned}b&=2\pi \cdot r\cdot {\frac {\alpha }{\displaystyle 360^{\circ }}}\\&=\pi \cdot r\cdot {\frac {\alpha }{\displaystyle 180^{\circ }}}\\\end{aligned}}} .
Lanką atitinkančio **skritulio išpjovos** (sektoriaus) plotas yra:

{\displaystyle S=\pi \cdot r^{2}\cdot {\frac {\alpha }{\displaystyle 360^{\circ }}}} .
Matuojant centrinį kampą {\displaystyle \alpha } radianais, naudojamos formulės:

{\displaystyle b=r\cdot \alpha \qquad S={\frac {r^{2}\cdot \alpha }{2}}} .
Esant kampui {\displaystyle \alpha =360^{\circ }} arba {\displaystyle \alpha =2\pi } gaunamos pilno apskritimo ilgio (perimetro) ir ploto formulės.

Stygos {\displaystyle l} ilgis gaunamas iš lanko ir spindulio santykio arba tiesiai iš centrinio kampo:

{\displaystyle l=2\cdot r\cdot \sin \left({\frac {b}{2\cdot r}}\right)=2\cdot r\cdot \sin \left({\frac {\alpha }{2}}\right)}

Taip pat skaitykite
-------------------

* Segmentas
* Sektorius

Nuorodos
--------

* Eric W. Weisstein, Arc, MathWorld. **(**angl.**)**