|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį biografinį straipsnį reikėtų sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, prašome sutvarkyti šį straipsnį. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą.Priežastys, dėl kurių straipsnis laikomas nesutvarkytu, aiškinamos straipsnyje Nesutvarkyti straipsniai.  |


| **Povilas Kaziliūnas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1878 m. rugsėjo 30 d.Medžiūnai, Vabalninko valsčius, Biržų apskritis |
| Mirė | 1943 m. lapkričio 16 d. (65 metai) |
| Palaidotas (-a) | Senosiose Pabiržės kapinėse. |
| Tėvas | Juozapas Kaziliūnas |
| Motina | Morta Grasilda Šakenytė |
| Sutuoktinis (-ė) | Petronėlė Kaziliūnienė (buvusi Januševičiūtė) |
| Vaikai | Vytautas Jurgis, Aldona Elena, Danutė Viktorija ir Gražina Sofija. |
|  |
| Veikla | agronomas, matininkas |
|  |
| Alma mater | 1907 m. Maskvos universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Lietuvos nepriklausomybės medalis |

**Povilas Kaziliūnas** (1878 m. rugsėjo 30 d. Medžiūnuose, Vabalninko valsčius, Biržų apskritis - 1943 m. lapkričio 16 d. Kaune) - agronomas, matininkas, visuomenės veikėjas ir spaudos darbuotojas.

Biografija
----------

Gimė pasiturinčių ūkininkų - Juozapo Kaziliūno ir Grasildos Mortos Šakenytės šeimoje. Pradžios mokslus išėjo Vabalninko pradinėje mokykloje. 1890 - 1898 mokėsi Šiaulių berniukų gimnazijoje. 1887 m. rugsėjo 1 d. dalyvavo Šavelskaja istorijoje, kai 49 Romos katalikai pasišalino iš priverstinių pamaldų gimnazijos cerkvėje. Už tokį poelgį už elgesį Povilas Kaziliūnas gavo 3. 1898 - 1907 studijavo Maskvos universiteto (fizikos-matematikos fakulteto) gamtos skyriuje ir Maskvos ūkio instituto Žemės ūkio skyriuje. Priklausė Maskvos lietuvių studentų draugijai.

1914 m. buvo Joniškio vartotojų draugijos revizijos komisijos narys. Šią veiklą aprašė tiek tuometinėje lietuviškoje spaudoje, tiek asmeniniuose susirašinėjimuose su Povilu Brazaičiu.

Pirmo pasaulinio karo metu 1914 - 1918 tarnavo Rusijos imperijos kariuomenės trečiam korpuse. Už tarnybą apdovanotas šv. Stanislovo trečio laipsnio ordinu ir šventos Onos trečio laipsnio ordinu. Užtarnavo praporščiko laipsnį.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę, priskirtas prie Žemės ūkio ir valstybės turtų ministerijos nuo 1918 m. gruodžio mėn. 10 d. kur dirbo iki mirties.

1919 m. vienas iš Lietuvos žemės ūkio draugijos steigėjų.

1922 m. buvo Lietuvos agronomų sąjungos valdybos narys, sekretorius.

1928 m. metais apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu.

Rašydamas lietuviškoje spaudoje (Lietuvos žinios, Lietuvos ūkininkas, Žemė, Lietuva) pasirašydavo slapyvardžiais: Agr. P.K.; P.K.; P.K-nas.

Palaidotas Pabiržės senosiose kapinėse.

Išnašos
-------

1. ↑  Biržiška, Mykolas. Anuo metu Viekšniuose ir Šiauliuose. Kaunas, 1938, 359 p.
2. ↑  Biržiška, Mykolas. Anuo metu Viekšniuose ir Šiauliuose. Kaunas, 1938, 287 p.
3. ↑  Biržiška, Mykolas. Iš mūsų kultūros ir literatūros istorijos (antra knyga). Kaunas, 1938, 192 p.
4. ↑  Medišauskienė, Zita. Žiemgala, Stanislovo von Goeso veikla Joniškio ir jo apylinkių kooperatiniame judėjime. 2020/1. p. 14. ISSN 1392-3781.
5. ↑  , Povilo Kaziliūno laiškai Povilui Brazaičiui
6. ↑
7. ↑
8. ↑  Penkiolika metų Lietuvos agronomų sąjungos darbo, (1921-1935 m.), psl. 33,
9. ↑  Lietuviškieji slapyvardžiai. T. 1: Autoriai. Vilnius : Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka, 2004. 9955541261.