recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| ***Virpesiai 3. Sugrįžimas į tobulybę*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Tremors 3: Back to Perfection |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Brent Maddock |
| Prodiuseris (-iai) | S. S. WilsonNancy Roberts |
| Scenaristas (-ai) | John Whelpley |
| Vaidina | Shawn Christian  Michael Gross  Ariana Richards |
| Metai | 2001 |
| Žanras | juodoji siaubo komedija |
| Trukmė | 104 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Virpesiai 3. Sugrįžimas į tobulybę** (angl. *Tremors 3: Back to Perfection*) – 2001 m. JAV siaubo komedija, pasakojanti apie siabūnus čiupoidus. Filmo „Virpesiai 2. Naujoji banga" tęsinys.

Vėliau sukurta 4 dalis – „Virpesiai 4. Legenda prasideda".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Perfekšino miestelis Nevadoje praėjus 11 metų nuo čiupoidų antpuolio. Čia atsikėlęs avantiūristas Jack Sawyer rengia turistams ekskursijas po slėnį pasakodamas apie čiupoidus ir imituodamas jų antpuolį. Vienos iš ekskursijų metu pasirodo tikras čiupoidas ir praryja Džeko pagalbininką. Netrukus pasklinda žinia apie sugrįžusius čiupoidus ir Burt Gummer susiruošia į jų medžioklę, tačiau Nancy pagalbon pakviesti federalai uždraudžia juos naikinti ir patys siekia pagauti gyvą individą. Pareigūnus užpuola ir sunaikina antros kartos (antžeminiai) čiupoidai. Bartas, Džekas ir Džodi vyksta juos sunaikinti, kol neprisidaugino, tačiau pusiaukelėje įkalinami pasidauginti negalinčio kirmino El Blanco. Kol jie išsivaduoja, antros kartos čiupoidai kažkur dingsta. Vėliau jie pastebi, kad čiupoidai išsivystė į 3 kartos padarą, kuris sugeba skraidyti ir sukelti ugnį. Barto namai su visa amunicija sprogsta, todėl jie priversti parankinėmis priemonėmis naikinti padarus. Tuo tarpu miestelyje likusios Nancy ir Mindy pagauna gyvą padarą.

Aktoriai
--------

* Michael Gross – Burt Gummer
* Shawn Christian – „Desert" Jack Sawyer
* Susan Chuang – Jodi Chang
* Charlotte Stewart – Nancy Sterngood
* Ariana Richards – Mindy Sterngood
* Tony Genaro – Miguel
* Barry Livingston – Dr. Andrew Merliss
* Robert Jayne – Melvin Plug
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Koncesija** Unter **Konzession** (lot. *concedere* = pripažinti, leisti; particip. perf. pasyv. - *concessum*) – valdžios ar valdymo institucijos suteiktas leidimas (administracinis aktas, dokumentas), kuriame nustatomos koncesininko (leidimą gaunančio asmens, organizacijos) ūkinės bei komercinės veiklos sąlygos bei įsipareigojimai.

Koncesija taikoma tose srityse, kurios svarbios valstybės bei gyventojų saugumui, paklausaus viešojo turto panaudojimą įtraukiančiose ir kitose specifininėse sferose, kur svarbu kokybiškai tenkinti viešąjį interesą ir išlaikyti kiek įmanoma didesnį prieinamumą. Koncesininkas už išskirtines teises verslo vykdymui moka valstybei fiksuotą arba procentinį mokestį.

Sritys
------

Valstybė dažniausiai koncesijuoja bendrą įmonių turtą ar veiklą, kurios teršia aplinką, naudoja pavojingas technologijas, gamina pavojingus produktus, užtikrina visuomenės saugumą, pavyzdžiui:

* naujų naudingų iškasenų ieškojimas, gavyba, pervežimas, atliekų sandėliavimas.
* sprogstamų medžiagų, ginklų, amunicijos gamyba ir apyvarta.
* degalų, elektros gavyba, transportavimas, pardavinėjimas.
* asmenų ir turto apsauga.
* radijo ir televizijos programų transliavimas.
* aviaciniai pervežimai.

Įprastai valstybių įstatymai draudžia reglamentuoti visuomenės informavimo sferas.

Nuorodos
--------

* LR Koncesijų Įstatymas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Manucodia keraudrenii** |
| --- |
| Manukodija trimitininkė (Manucodia keraudrenii)Manukodija trimitininkė (*Manucodia keraudrenii*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Rojaus paukščiai  *( Paradisaeidae)* |
| Gentis: | Manukodijos  *( Manucodia)* |
| Rūšis: | Manukodija trimitininkė  *( Manucodia keraudrenii)* |

 |
| Binomas |
| ***Manucodia keraudrenii***Lesson & Garnot, 1826 |

**Manukodija trimitininkė** (*Manucodia keraudrenii*) – žvirblinių (*Passeriformes*) būrio rojaus paukščių (*Paradisaeidae*) šeimos paukštis.

Kūnas iki 31 cm ilgio. Galva su ragus primenančiu plunksnų kuokštų kuodu. Plunksnų danga žvilganti, juosva, mėlyna, žalia ir rausva. Akių rainelė raudona, snapas, kojos ir burna juosvos spalvos. Patelė panaši į patiną, bet mažesnė ir blankesnių spalvų.

Paplitusi Australijos šiaurės rytinėje dalyje, Naujoje Gvinėjoje ir kaimyninėse salose. Gyvena lygumų drėgnuose miškuose. Minta vaisiais ir nariuotakojais. Patinas monogamas.

Rūšis taip pavadinta dėl stipraus ir skambaus trimitą primenančio balso.

Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Manukodija trimitininkė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Otocolobus manul** |
| --- |
| Manulas (Otocolobus manul)Manulas (*Otocolobus manul*) Roterdamo zoologijos sode (Nyderlandai) |
| Apsaugos būklė |
| Beveik nykstantys (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Katiniai  *( Felidae)* |
| Pošeimis: | Mažosios katės  *( Felinae)* |
| Gentis: | ***Otocolobus***  *( Otocolobus)* |
| Rūšis: | Manulas  *( Otocolobus manul)* |

 |
| Binomas |
| ***Otocolobus manul***Pallas, 1776 |
| **Sinonimai** |
| * *Felis manul*
 |
| PaplitimasManulo paplitimas Vidurinėje Azijoje:
     gyvena
     galimai gyvena
     ieškotinas |

**Manulas** (*Otocolobus manul*) – katinių (*Felidae*) šeimos, mažųjų kačių (*Felinae*) pošeimio, *Otocolobus* genties smulkus plėšrus žinduolis. 

Tai nedidelės katės, užaugančios 46–65 cm ilgio, sveriančios 2,5–4,5 kg, turinčios tankų, pūkuotą kailį. Patelės pavasarį atsiveda iki keturių mažylių, sveriančių 70-100 g. Priskiriami leopardinių kačių linijai, kurioje manulams yra artimiausios *Prionailurus* genties rūšys.

Maitinasi graužikais, smulkiais paukšteliais ir paukščių kiaušiniais. Medžioja naktimis. Manulai gyvena atokiose vietose. Irštvas rengia uolose, senose švilpikų ir lapių olose.

Manulai paplitę pietų Sibire, Centrinės Azijos valstybėse – Kazachstane, Užkaukazėje, Irane, Afganistane, Tibete ir vakarinėje Kinijoje. Rusijoje manulai paplitę trijuose uždaruose regionuose: Tuvos-Altajaus, Užbaikalės ir rytiniame. Pirmasis regionas yra Tuvoje ir Altajuje, upės Chemčik baseine. Užbaikalės regionas beveik visas išsidėstęs Buriatijoje. Rytinis regionas yra Čitos srityje, maždaug tarp Argūnės ir Šilkos upės. 

Manulai gyvena akmenuotose pusdykumėse, stepėse, retai galima užtikti miškingose vietose, kuriose būna uolų.

Taksonomija
-----------

2017 m. paskelbtoje katinių šeimos rūšių klasifikacijoje, manulų rūšyje išskiriami du porūšiai.:

* *Otocolobus manul manul* Pallas, 1776
* *Otocolobus manul nigripectus* Hodgson, 1842

Taip pat skaitykite
-------------------

* Katinių šeimos rūšys pagal dydį

Šaltiniai
---------

1. ↑   „IUCN Red List - Otocolobus manul". IUCN Red list. Nuoroda tikrinta 2014-04-22.
2. ↑  repository.si.edu / A revised taxonomy of the Felidae. Special Issue, No 11 | Winter 2017
3. ↑  catsg.org / Revised taxonomy of the Felidae, (2 subfamilies, 8 lineages, 14 genera, 41 species, 77 subspecies)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Manulas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* wired.com / The Creature Feature: 10 Fun Facts About the Pallas’ Cat, Published: August 4, 2014.
* youtube.com / Pallas cat - Otocolobus manul
| MecamorasՄեծամոր |
| --- |
| *Mecamoro atominė elektrinė* |
|  |
| 

MecamorasMecamoras

40°08′34″ š. pl. 44°06′59″ r. ilg.﻿ / ﻿40.14278°š. pl. 44.11639°r. ilg.﻿ / 40.14278; 44.11639﻿ (Mecamoras)Koordinatės: 40°08′34″ š. pl. 44°06′59″ r. ilg.﻿ / ﻿40.14278°š. pl. 44.11639°r. ilg.﻿ / 40.14278; 44.11639﻿ (Mecamoras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Armėnijos vėliava Armėnija |
| **Sritis** | Armaviro sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1979 |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 8 487  |
| **Plotas** | 4 km² |
| **Tankumas** (2019) | 2 122 žm./km² |

**Mecamoras** (arm. Մեծամոր) – miestas Armaviro srityje, Armėnijoje. Įžymus dėl jame esančios Mecamoro atominės elektrinės.

Naujasis Mecamoro miestas buvo pastatytas 1979 m. tam, kad būtų apgyvendinti atominės elektrinės darbuotojai. 1989 m. saugumo sumetimais atominė elektrinė buvo trumpai uždaryta dėl 1988 m. įvykusio Spitako žemės drebėjimo.

Azerbaidžano ir jos sąjungininkės Turkijos ekonominės ir transportavimo blokados, kurios sukėlė energijos trūkumą Armėnijoje, privertė Armėnijos vyriausybę atnaujinti energijos gamybą 1993 m. Du reaktoriai buvo įjungti 1995 m. spalio 26 d.

Mecamoro atominė elektrinė patenkina 40 % Armėnijos energijos poreikių.

Istorija
--------

Mecamoro pilis buvo apgyvendinta 5 tūkstantmetyje pr. m. e. iki XVIII mūsų eros amžiaus. Pilies kasinėjimai buvo pradėti 1965 m. Šalia pilies buvusi gyvenvietė išliko iki viduramžių.

Sportas
-------

* Miesto centrinis stadionas.
* Mieste yra vaikų ir jaunimo sporto mokykla, kurioje užsiimama: futbolu, krpešiniu, rankiniu, tinkliniu, šachmatais, sambo, dziudo, boksu ir imtynėmis.
* Yra du plaukimo baseinai.

Šaltiniai
---------

1. Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
2. ↑  Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
3. Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
4. ↑  Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
5. ↑
|  |
| --- |
| McFly |
|  
Iš kairės: Harry Judd, Dougie Poynter, Danny Jones ir Tom Fletcher |
| Biografija |
| Kilmė | Jungtinė Karalystė |
| Žanrai | poprokas, pop punk, pop |
| Aktyvumo metai | 2003-dabar |
| Įrašų kompanija | Island, Super |
| Susijusi veikla | Busted, McBusted |
| Svetainė | supercity.mcfly.com |
| Nariai |
| Tom Fletcher, Danny Jones, Dougie Poynter, Harry Judd |

**McFly** – britų poproko grupė, išgarsėjusi 2004 m. Grupę sudaro Tom Fletcher (pagrindinis vokalistas ir gitaristas), Danny Jones (pagrindinis vokalistas ir gitaristas), Dougie Poynter (vokalistas ir bosistas) ir Harry Judd (būgnininkas ir kartais vokalistas). Ši grupė išgarsėjo, iškart po to, kai grupė Busted pasikvietė juos į savo turą 2004 m. kovą. Grupės pavadinimas kilęs iš filmo „Atgal į ateitį".

„McFly" debiutinis albumas „Room on the 3rd Floor" iš karto tapo pirmuoju Jungtinės Karalystės albumų topuose, o vėliau tapo ir platininiu. Antrasis albumas buvo „Wonderland". Po jo, 2006 m. Kanadoje ir JAV buvo išleistas rinkinys „Just My Luck". Tais pačiais metais išleistas dar vienas, jau 3-iasis studijinis albumas „Motion in the Ocean", o dar vėliau „All the Greatest Hits". 2008 m. grupė išleido 4-ąjį studijinį albumą „Radio:ACTIVE". 2009 m. grupė oficialiai patvirtino, kad jau pradėjo darbus prie penktojo studijinio albumo.

„McFly" taip pat pasirodė 2006 m. romantinėje komedijoje „Tokia jau mano dalia", kurioje vaidino Lindsay Lohan ir Chris Pine.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* IMDb profilis
**McKenna Davidson**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | McKenna Akimi Davidson |
| Gimimo data | 1994 m. spalio 5 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Kailua-Kona, Havajai, JAV |
| Ūgis | 165 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Škoderio „Vllaznia" |
| **Pozicija** | saugė/puolėja |
| Jaunimo klubai |
| 2012–2016 | „Pacific University" |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016201720172018–201920202022– | ChattanoogaIssaquah GunnersFC FreezeVeksfordo „Youths"FC GintraŠkoderio „Vllaznia" | 0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?)15 0(8)0? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 14 d.. |

**Makena Akimi Davidson** (g. 1994 m. spalio 5 d. Havajai) – amerikiečių futbolininkė. Atakuojančio plano žaidėja (saugė arba puolėja).

Karjera
-------

Studijų metais (2012–2016 m.) atstovavo „Pacific University" (Ramiojo vandenyno universitetas, Oregono valstijoje). 

Baigusi universitetą (2016) m. karjerą tęsė Čatanugos (Tenesio valstija) FC „Chattanooga".

2017 m. perėjo į Sietlo „Issaquah Gunners" klubą. Tais pačiais metais išvyko į Kaliforniją, kur atstovavo FC Freeze.

### Veksfordo „Youths"

2018 m. persikėlė rungtyniauti į Europą. Su Veksfordo „Youths" ekipa žaidė aukščiausioje Airijos lygoje, bei debiutavo UEFA moterų Čempionių lygos turnyre. 2019 m. rugpjūčio 10 d. Čempionų lygos rungtynėse Makenos pelnytas įvartis užkirto Šiaulių FC Gintrai patekti į kitą turnyro etapą. Lietuvos komanda pirmavo 1-0. Makena išlygino rezultatą, o vėliau Airijos komanda dar kartą pelnė įvartį. (Galutinis rezultatas buvo 2-1, airių naudai.) Su Veksfordo „Youths" 2018 m. tapo šalies čempione. 2019 m. komanda Airijoje liko trečioje vietoje.

### FC Gintra

2020 m. sausio mėn. FC Gintra pranešė apie naujokę iš Havajų. Moterų A lygoje 2020 m. sezone sužaidė 15 rungtynių ir pasižymėjo 7 įvarčiais.

### Vėlesnė karjera

Vėlesniais metais rungtyniavo Albanijoje. Atstovavo Škoderio „Vllaznia".

Pasiekimai
----------

Wexford Youths
* **Airijos čempionė**: 2018 m.
* **Lygos taurės laimėtoja**: 2018 m.

FC Gintra
* **Lietuvos čempionė**: 2020 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  LFF oficiali svetainė
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* lietuvosfutbolas.lt (Gintros 2020 m. sezonas)
* lietuvosfutbolas.lt (Apie žaidėją)
* soccerway duomenų bazė
* irishtimes.com
* Globalsportsarchive
|  |
| --- |
| Fankrokas |
| Stilistinė kilmė | Fank, rokas, rokenrolas |
| Kultūrinė kilmė | XX a. 8 deš. pradžia, JAV |
| Tipiški instrumentai | Bosinė gitara, elektrinė gitara, būgnai, klavišiniai, vokalas |
| Išvestiniai žanrai | Post-punk |
| Subžanrai |
| Fank metalas, dance-punk, manguebeat |

**Fankrokas** – muzikos žanras, sujungiantis fanko ir roko elementus. Manoma, kad pirmasis muzikantas, sumaišęs šiuos du žanrus buvo Little Richard, XX a. šešto dešimtmečio viduryje sujungęs fanko ir rokenrolo skambesį.

Tikras fankroko skambesys pasireiškia XX a. septinto dešimtmečio pabaigoje – aštunto pradžioje, kai šį žanrą pradeda groti tokios grupės ar muzikantai, kaip Jimi Hendrix bei „Parliament-Funkadelic". Šis žanras itin išpopuliarėjo devinto dešimtmečio pabaigoje – dešimto pradžioje, išpopuliarėjus tokioms grupėms, kaip „Rage Against the Machine", „Incubus", „Red Hot Chili Peppers", „Faith No More" bei „Primus", kurios maišydavo fankroką kartu su įvairiais kitais žanrais, pavyzdžiui sunkiuoju metalu, hip hopu, eksperimentiniu roku ir pankroku. Tai davė pradžią fank metalo išsivystimui.

Kadangi fankrokas jungia fanko ir roko elementus, tai galima naudoti daugybę įvairių instrumentų, tačiau didžiausią įtaką skambesiui turi bosinė gitara, grojanti kartu su būgnais bei elektrinė gitara. Dažniausiai bosas su būgnais groja fank stiliaus melodiją, o gitara – roko.

Išnašos
-------

1. ↑  Vincent, Rickey (2004). "Hip-Hop and Black Noise: Raising Hell". *{{{booktitle}}}*: 489–490.
2. ↑  „Little Richard". The Rock and Roll Hall of Fame. 1986. Nuoroda tikrinta March 6, 2013.
3. ↑  Smith, Chris (2009). *101 Albums that Changed Popular Music*. Oxford University Press. p. 217. ISBN 9780195373714.
*Kitos reikšmės – Šventasis (reikšmės).*

|  |
| --- |
| The Saint |
| Žanras | kriminalinis |
| Kūrėjas (-ai) | Leslie Charteris |
| Vaidina | Roger Moore |
| Kompozitorius (-iai) | Edwin Astley |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė |
| Kalba (-os) | anglų |
| Sezonų skaičius | 6 |
| Serijų skaičius | 118 |
| Gamyba |
| Vykdantysis prodiuseris (-iai) | Robert S. Baker Monty Berman |
| Prodiuseris (-iai) | Roger Moore |
| Trukmė | 48–49 min. |
| Pirmas pasirodymas | 1962 m. |
| IMDb įrašas |

**Šventasis** – Didžiosios Britanijos kriminalinis televizijos serialas, kurtas 1962–69 m. Jo pagrindas – rašytojo Leslie Charteris sukurtas Saimono Templerio (*Simon Templar*) personažas, pirmą kartą pasirodęs dar 1920-aisias.

Pirmieji du sezonai sulaukė didelio populiarumo ne tik Britanijoje, bet ir JAV, kur buvo rodomi per televiziją geriausiu laiku. Viso skirtingais metais jis demonstruotas daugiau kaip 60 šalių visame pasaulyje bei jo kūrėjams atnešė daugiau kaip 350 milijonų svarų sterlingų pelno.

Viso buvo sukurta 118 serijų: 71 nespalvota (1–4 sezonai) ir 47 spalvotos (5–6 sezonai). Pagrindinio vaidmens atlikėjas Rodžeris Mūras pats mėgino įsigyti teises ekranizuoti „Šventojo" istorijas, tačiau apsidžiaugė gavęs galimybę vaidinti seriale. Po to, kai filmas tapo spalvotas, Mūras kartu su prodiuseriu Robert S. Baker tapo serialo bendrasavininkiu. „Šventasis" yra antrasis pagal trukmę serialas, sukurtas Didžiojoje Britanijoje (ilgesnis yra tik „Keršytojai").

Didelė dalis serijų yra sukurta pagal Leslie Charteris istorijas, tačiau yra ir originalių scenarijų.

1978 m. buvo sukurtas serialo tęsinys „Šventojo sugrįžimas", kuriame Saimono Templerio vaidmenį atliko Ian Ogilvy, o 1997 m. – vaidybinis filmas „Šventasis" su Val Kilmer.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Television Haven overview of *The Saint* Archyvuota kopija 2007-08-14 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Time* magazine article from 18 April 1969 detailing the premiere of the fifth series of *The Saint* Archyvuota kopija 2013-07-18 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  The Guardian Robert S Baker obituary, paragraph 3
| Belunasit. *Città di Belluno* |
| --- |
| *Beluno panorama* |
|  |
| 

BelunasBelunas

46°08′00″ š. pl. 12°13′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.13333°š. pl. 12.21667°r. ilg.﻿ / 46.13333; 12.21667﻿ (Belunas)Koordinatės: 46°08′00″ š. pl. 12°13′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.13333°š. pl. 12.21667°r. ilg.﻿ / 46.13333; 12.21667﻿ (Belunas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Venetas Venetas |
| **Provincija** | Beluno provincija |
|  |
| **Meras** | Antonio Prade |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 36 599  |
| **Plotas** | 147,19 km² |
| **Tankumas** (2010) | 249 žm./km² |
| **Altitudė** | 389 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 32100, 32024 |
| **Tel. kodas** | 0437 |
| **Tinklalapis** | www.comune.belluno.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Martynas Tūrietis |

**Belunas** (it. *Belluno*, vok. *Beilun*) – miestas Italijoje, Veneto regione, Beluno provincijos sostinė. Tai svarbiausias miestas Rytų Dolomitų regione ir jis yra 100 km į šiaurę nuo Venecijos.

Geografija
----------

Senasis miestas buvo ant skardžio prie Torrente Ardo ir Pjavės upių santakos. Šiaurėje yra Šiaros kalnynas, priklausantis Dolomitams su garsia Vyskupo adata, o Servos ir Talvenos kalnai kyla virš miesto. Pietuose Alpių prieškalnės skiria Beluną nuo Veneto lygumos. Toliau į pietus yra Nevegalas, garsus slidinėjimo kurortais. Vidutinė metinė temperatūra Belune yra 9 °C, iškrinta 137 cm kritulių.

Istorija
--------

Miesto pavadinimas kilo nuo keltiškos frazės *belo-dunum* („Nuostabi kalva") dėl patogios pozicijos slėnyje.

Romėnai įkūrė miestą 220-200 m. pr. m. e. ir nuo 181 m. pr. m. e. Belunas tapo svarbia romėnų tvirtove Veneto regione. Po Vakarų Romos žlugimo miestą valdė lombardai (VI a.) ir Karolingai (VIII a.). Nuo IX a. Beluną valdė grafai-vyskupai, miestas turėjo pilį ir sienas. Vėliau jis priklausė Acelino šeimai. Po ilgos kovos dėl žemių su Trevizu, Belunas atiteko Venecijos respublikai 1404 m. Po to miestas tapo tarpiniu punktu plukdant medieną iš Kadorės Pjavės upe.

Po respublikos žlugimo Belunas priklausė Austrijai iki prijungimo prie Italijos karalystės 1866 m.

Turistiniai objektai
--------------------

Šv. Roko bažnyčios fasadas
*Palazzo dei Rettori* naktį
* Katedra (XV a. pabaiga)
* *Palazzo dei Rettori* (1491 m.)
* Vyskupų rūmai (1190 m.)
* *Piazza del Duomo* fontanas
* *San Pietro* barokinė bažnyčia su Andrea Schiavone ir Sebastiano Ricci paveikslais.
* *Santo Stefano* bažnyčia su Ticiano dirbtuvių „Išminčių pagarbinimu".

Garsūs gyventojai
-----------------

* Marco Paolini (g. 1956), teatro aktorius
* Dino Buzzati (1906–1972), rašytojas ir žurnalistas, gimė Belune.
* Popiežius Grigalius XVI (1765–1846 m.)
* Andrea Brustolon (1662–1732 m.), skulptorius
* Ippolito Caffi (1809–1866 m.), dailininkas
* Sebastiano Ricci (1659–1734 m.), dailininkas
* Marco Ricci (1676–1730 m.), dailininkas
| Belovas*Белово* |
| --- |
|              |
| *Belovo savivaldybės pastatas* |
|  |
| 

BelovasBelovas

54°25′0″ š. pl. 86°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.41667°š. pl. 86.30000°r. ilg.﻿ / 54.41667; 86.30000﻿ (Belovas)Koordinatės: 54°25′0″ š. pl. 86°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.41667°š. pl. 86.30000°r. ilg.﻿ / 54.41667; 86.30000﻿ (Belovas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Kemerovo sritis Kemerovo sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 75 502  |
| **Altitudė** | 220 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Belovas |

**Belovas** (rus. *Белово*) – miestas Rusijoje, Kemerovo srityje, Kuzbase, prie Bačato upės. Rajono centras (į jo sudėtį neįeina). Geležinkelio stotis, keliai į Kuznecko Leninską, Salairą, Kiseliovską. Svarbus angliakasybos pramonės centras. Taip pat statybinių medžiagų gamyba, geležinkelių aptarnavimas, veikia Belovo šiluminė elektrinė.

Istorija
--------

Belovas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1726 m. Nuo 1851 m. apylinkėse pradėta anglies gavyba. 1921 m. Belovą pasiekė geležinkelis, gyvenvietė pradėjo sparčiai augti, 1938 m. jai suteiktas miesto statusas. Tarybiniais laikais veikė cinko metalurgijos kombinatas, radijo aparatūros gamykla, tekstilės ir maisto pramonės įmonės. Po TSRS žlugimo daugelis įmonių bankrutavo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 56
| BeloreckasБелорецк |
| --- |
|              |
| *Miesto mečetė* |
|  |
| 

BeloreckasBeloreckas

53°58′0″ š. pl. 58°24′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.96667°š. pl. 58.40000°r. ilg.﻿ / 53.96667; 58.40000﻿ (Beloreckas)Koordinatės: 53°58′0″ š. pl. 58°24′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.96667°š. pl. 58.40000°r. ilg.﻿ / 53.96667; 58.40000﻿ (Beloreckas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5)------ vasaros: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Baškirija Baškirija |
| **Rajonas** | Belorecko rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1762 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 67 928  |
|  |
|  **Vikiteka** | Beloreckas |

**Beloreckas** (rus. *Белорецк*, bašk. *Белорет*) – miestas apie 245 km į pietryčius nuo Ufos, prie Kamos intako Belajos upės aukštupio; Belorecko rajono centras.

Istorija
--------

Statant metalurgijos įmonę pradėjo kurtis gyvenvietė *Beloreckij Zavod*. Gamykla pradėjo dirbti 1762 m. spalio 14 d. Joje veikė 2 aukštakrosnės, 14 plaktų. 1777 m. išlydyta 110131 pūdų ketaus. 1773 m. kaime jau gyveno 1724 iš Rusijos atvežti darbininkai, 1859 m. buvo 5583 gyventojai. Miesto teisės ir dabartinis pavadinimas suteikti 1923 m.

Infrastruktūra
--------------

Pro Belorecką eina plentas Magnitogorskas-Sterlitamakas, yra Belorecko oro uostas. Išplėtota juodoji metalurgija, siuvimo, maisto pramonė; traktorių lingių ir spyruoklių, elektrinių gręžtuvų, betono laužtuvų gamyba. Yra Magnitogorsko kasybos ir metalurgijos instituto fakultetas, Kraštotyros muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mindaugas Pažemys. *Beloreckas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 40 psl.

Nuorodos
--------

* Belorecko svetainė Archyvuota kopija 2008-12-20 iš Wayback Machine projekto.
| Belovežo nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Parko miškas Parko miškas |
| **Vieta:** | Palenkės vaivadija, Lenkija |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Hainuvka |
| 

Žemėlapis rodantis Belovežo nacionalinis parkas vietą.Belovežo nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 52°45′7″ š. pl. 23°52′44″ r. ilg.﻿ / ﻿52.75194°š. pl. 23.87889°r. ilg.﻿ / 52.75194; 23.87889Koordinatės: 52°45′7″ š. pl. 23°52′44″ r. ilg.﻿ / ﻿52.75194°š. pl. 23.87889°r. ilg.﻿ / 52.75194; 23.87889 |
| **Plotas:** | 152,2 km |
| **Įkurtas:** | 1932 m. rugpjūčio 11 d. |
| **Valdymas:** | Aplinkosaugos ministerija |
|  **Vikiteka:** | Belovežo nacionalinis parkas (Lenkija) |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 33 |

**Belovežo nacionalinis parkas** (lenk. *Białowieski Park Narodowy*) – nacionalinis parkas šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, šalia pasienio su Baltarusija. Parkas ribojasi su šios šalies Belovežo girios nacionaliniu parku.

Parkas užima 152,2 km² plotą. Jame yra didžiausias Europoje reliktinis lygumų miškas Belovežo giria. 1992 m. nacionalinis parkas kartu su mišku buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Šiame parke gyvena didžiausias Europos gyvūnas stumbras.

Parko ištakos siejamos su miško rezervato įkūrimu 1921 m. Antrosios Lenkijos Respublikos laikais 1932 m. rugpjūčio 11 d. šis rezervatas reformuotas į nacionalinį parką. Po II pasaulinio karo teritorija buvo padalinta į Lenkijos ir Baltarusijos puses. 1947 m. Lenkijos pusėje Belovežo nacionalinis parkas vėl pradėjo savo veiklą.

Nuorodos
--------

* Parko tinklalapis

Šaltiniai
---------

1. ↑  FEATURE-Climate change clouds fate of ancient Polish woods Archyvuota kopija 2015-09-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**NUTS:FI** – Airijos Respublikos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.

**NUTS**, pranc. *Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques*, **Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra** – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.

NUTS 3 į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojama pagal Bendrijos **Vietinių administracinių vienetų** sistemą **LAU** angl. *Local Administrative Units*.

| NUTS 1 | NUTS 2 | NUTS 3 |
| --- | --- | --- |
| Teritorija | Kodas | Žemė | Kodas | Grafysčių grupės | Kodas |
| Airija | IE0 | Pasienio, Vidurio ir Vakarų | IE01 | Pasienio regionas | IE011 |
| Vidurio regionas | IE012 |
| Vakarų regionas | IE013 |
| Pietų ir Rytų | IE02 | Dublinas | IE021 |
| Vidurio Rytų regionas | IE022 |
| Vidurio Vakarų regionas | IE023 |
| Pietryčių regionas | IE024 |
| Pietvakarių regionas | IE025 |
| Mburukujos nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Grakščiųjų bucijų giraitė parke Grakščiųjų bucijų giraitė parke |
| **Vieta:** | {{{genitive}}} vėliava Korjenteso provincija, Argentinos vėliava Argentina |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Mburukuja |
| 

Žemėlapis rodantis Mburukujos nacionalinis parkas vietą.Mburukujos nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 28°01′0″ p. pl. 58°01′0″ v. ilg.﻿ / ﻿28.01667°š. pl. 58.01667°r. ilg.﻿ / 28.01667; 58.01667Koordinatės: 28°01′0″ p. pl. 58°01′0″ v. ilg.﻿ / ﻿28.01667°š. pl. 58.01667°r. ilg.﻿ / 28.01667; 58.01667 |
| **Plotas:** | 176,6 km² |
| **Įkurtas:** | 2001 m. |
| **Valdymas:** | Nacionalinių Parkų administracija |
|  **Vikiteka:** | Mburukujos nacionalinis parkas |

**Mburukujos nacionalinis parkas** (isp. *Parque nacional Mburucuyá*) – saugoma gamtos teritorija Argentinoje, Korienteso provincijoje, 150 km nuo Korienteso, Iberos pelkynų teritorijoje. Apima 176,6 km² teritoriją.

Parke saugomi svarbūs šlapynių, vandens telkinių plotai bei tipiniai regiono kraštovaizdžiai. Mburukuja skirstoma į 3 gamtinius regionus: rytinį Čiaką, Paranos džiungles ir dygių krūmokšnių sąžalynus. Rytų Čiako dalyje auga miškai, palmių giraitės, plyti pievos ir šlapynės. Būdingi medžiai yra siauralapis raudonmedis, baltasis kvebrachas, astronis (*Astronium balansae*), ruprechtija (*Ruprechtia salicifolia*). Žemesnėse vietose auga algarobai ir *Trithrinax* genties palmės. Paranos džiunglėse auga paprastosios kiaulpalmės, rintausės (*Enterolobium contortisiliquum*) ir lauramedžiai. Dygių krūmynų srityje plyti miglinių pievos su kserofitų krūmynais.

Parko teritorijoje sutinkama ~150 paukščių rūšių, įvairių kitų gyvūnų (kapibara, žakarė, lapė, šarvuočiai, jaguarundis, šiaurinis rudasis staugūnas). Yra retų, nykstančių rūšių – karčiuotasis vilkas, ilgauodegė ūdra, balinis elnias. Upėse veisiasi braziliniai doradai, šamai rėksniai.

Nuorodos
--------

* Nacionalinių parkų administracija Archyvuota kopija 2012-05-29 iš Wayback Machine projekto.

  


| Argentinos nacionaliniai parkai  |
| --- |
| Baritu | Charamiljo suakmenėjusių miškų | Kalilegvos | Kampo de los Alisoso | Kampos del Tuju | Los Kardoneso | Čako | Kopo | El Impenetrablės | El Leonsito | El Palmaro | El Rėjaus | Igvasu | Lago Puelo | Laguna Blankos | Lanino | Lihue Kalelio | Los Alerseso | Arajanų | Ledynų | Mburukujos | Monte Leono | Nahuel Huapi | Patagonijos | Predeltos | Perito Moreno | Kondorito Kebrados | Pilkomajo | San Giljermo | Santa Fė salų | Kichadaso kalnų | Talampajos | Ugnies Žemės |
**Bajė gobelenas** − apie 70 m ilgio, 49,5 cm pločio gobelenas, nuaustas XI a. pabaigoje, kurio scenos vaizduoja normanų Anglijos užkariavimą. Saugomas Bajė miesto (Prancūzija) muziejuje.

Apie gobeleną
-------------

„Bajė gobeleną" sudaro 8 lino audiniai, kurie tarpusavyje sujungti sudaro apie 70 m ilgio vientisą audinį. Audinio raštai sukurti 8 spalvų vilnos siūlų išsiuvinėjimais. Audinio scenose vaizduojami istoriniai normanų Anglijos nukariavimo įvykiai iki 1066 m. Heistingso mūšio, kuriame Normandijos hercogo Vilhelmo kariuomenė įveikė Anglijos karaliaus Haraldo Godvinsono pajėgas. Anglijos karalius žuvo.

„Bajė gobelene" pavaizduotos apie 79 scenos pradedant Haraldo Godvinsono atsisveikinimu su karaliumi Eduardu apie 1063−1064 m. ir jo išplaukimu į Normandiją, baigiant anglų bėgimu iš Heistingso mūšio 1066 m. spalio 14 d. Tikėtina, kad audinys buvo dar ilgesnis. Virš scenų yra lotyniški užrašai, paaiškinantys įvykių seką. „Bajė gobeleną" užsakė tikriausiai normanai, nes jame įvykiai vaizduojami iš normanų požiūrio pusės, tačiau stilistiniai bruožai rodo, kad jis sukurtas anglų. Tradiciškai teigta, kad audinį užsakė Vilhelmo žmona Matilda, tačiau mokslininkai tokią versiją atmetė. Labai tikėtina, kad jį užsakė Bajė vyskupas Odas, hercogo Vilhelmo pusbrolis, ir jis sukurtas Kenterberyje Kente (Odas buvo paskirtas Kento erlu 1067−1082 m.). Tikėtina, kad „Bajė gobelenas" buvo pademonstruotas 1077 m. Bajė katedros dedikavimo proga.

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose „Bajė gobelenas" paminėtas 1476 m. buvęs Bajė katedros inventoriuje. Kitą kartą jis paminėtas tik 1724 m. kai dalis scenų buvo perpiešta eskizais. Pirmą kartą pilnas „Bajė gobeleno" scenų vaizdas buvo publikuotas 1728−29 m. Monfokono leidinyje „Prancūzijos monarchijos monumentai". Napoleono pageidavimu „Bajė gobelenas" 1803−1804 m. buvo eksponuotas Paryžiuje ir po to perduotas Bajė miesto civilinei valdžiai. 2007 m. „Bajė gobelenas" įtrauktas į UNESCO „Pasaulio atminties" registrą. Stilistiškai audinys priskiriamas ir romaniniam, ir anglosaksų menui.

Galerija
--------

* Haraldo II karūnavimas Haraldo II karūnavimas
* Vyskupo Odo puota Vyskupo Odo puota
* Heistingso mūšis Heistingso mūšis
* Heistingso mūšis Heistingso mūšis

Šaltiniai
---------

1. ↑  unesco.org

* Encyclopaedia Britannica
* Katherine Holman. *Historical Dictionary of the Vikings*. Scarecrow Press, 2003, p. 41

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bajė gobelenas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Bajė gobeleno scenos iš eilės (anglų k.) Archyvuota kopija 2009-03-04 iš Wayback Machine projekto.
* khanacademy.org (anglų k.)
| **Andronikas III Megas Komninas** |
| --- |
| Komninų dinastija |
| Visas vardas | Andronikos III Megas Komnēnos |
| Gimė | apie 1310 m. |
| Mirė | 1332 m. sausio 8 d. |
| Tėvas | Aleksijus II Megas Komninas |
| Motina | Džijadžak Džakeli |
| Vaikai | Manuelis |
| Trapezundo imperatorius |
| Valdė | 1330–1332 m. |
| Pirmtakas | Aleksijus II Megas Komninas |
| Įpėdinis | Manuelis II Megas Komninas |

**Andronikas III Megas Komninas** (gr. Ανδρόνικος Γ΄ Μέγας Κομνηνός, *Andronikos III Megas Komnēnos*, g. apie 1310 m. – m. 1332 m. sausio 8 d.) – Komninų dinastijos dešimtasis Trapezundo imperatorius, valdė 1330 – 1332 m.

Andronikas III buvo Trapezundo imperatoriaus Aleksijaus II ir Gruzijos princesės Džijadžak Džakeli vyriausias sūnus.

Po tėvo mirties paveldėjęs imperatoriaus sostą, Andronikas III pirmiausiai liepė mužudyti du jauniausius savo brolius: Mykolą ir Jurgį. Dar vienam imperatoriaus broliui Bazilijui pavyko pabėgti į Konstantinopolį, tikriausiai pas savo dėdę Mykolą IX. Androniko III veiksmai išprovokavo visuomenės pasipiktinimą ir imperija atsidūrė ant pilietinio karo ribos. Imperatoriaus soste išbuvęs dvidešimt mėnesių, Andronikas III buvo nužudytas, o sostą paveldėjo jo nesantuokinis sūnus Manuelis.

Androniko III šeima
-------------------

Androniko III žmonos vardas nežinomas. Žinomas tik, 1332 m. nužudytos meilužės, nesantuokinis sūnaus.

* **Manuelis** (apie 1323/24 – 1333 m. vasario 21 d.), Trapezundo imperatorius

Šaltiniai
---------

1. ↑  Andronikas III Megas Komninas

Nuorodos
--------

* Rytų literatūra, Trapezundo kronika **(**rus.**)**
* Trapezundo imperatorių genealoginis medis Archyvuota kopija 2011-08-05 iš Wayback Machine projekto.

|  |
| --- |
| Andronikas III Megas Komninas **Komninų dinastija****Gimė:** apie 1310 m.  **Mirė:** 1332 m. sausio 8 d.  |
| Karališkieji titulai |
| Prieš tai:**Aleksijus II Megas Komninas** | **Trapezundo imperatorius**1330 – 1332 m. | Po to:**Manuelis II Megas Komninas** |
**Džovanis Batista Moronis** (it. *Giovanni Battista Moroni*, apie 1525–1578 m.) – italų XVI a. renesanso dailininkas-portretistas.

Biografija
----------

Džovanis Batista Moronis gimė apie 1525 m. Albino miestelyje netoli Bergamo. Jo tėvas Andrea buvo architektu. Dailės Moronis mokėsi pas Moretto da Brescia Brešijoje. Ir vėliau, gali būti – pas Ticianą. Buvo paveiktas Lorenzo Lotto. Dirbo Trente, vėliau – Bergame ir gimtajame Albine. Buvo tikriausiai pirmuoju dailininku Italijoje, kuris specializavosi portreto žanre. Kūrybinę karjerą Moronis padarė Bergamo mieste, kuris priklausė Venecijos respublikai. Kiekvienam paskirtam Venecijos vietininkui Bergame reikėdavo sukurti portretą ir esą Ticianas rekomenduodavęs jį užsakyti tik pas Moronį. Jo portretai įtakoti Ticiano dailės, turi manieristinių bruožų. Moronis sukūrė keletą altorinių paveikslų bažnyčioms, mirė 1578 m. Bergame.

Darbų galerija
--------------

* „Vyro, laikančio laišką, portretas" (Londono nacionalinė galerija)
* „Siuvėjas" (Londono nacionalinė galerija)
* „Jaunos moters portretas" (Amsterdamo valstybinis muziejus)
* „Vyro su šarvais portretas" (Amsterdamo valstybinis muziejus)
* „Skulptorius Alessandro Vittoria" (Meno istorijos muziejus, Viena)
* „Išminčių pagarbinimas" (San Pancrazio bažnyčia, Gorlagas)

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Giovanni Battista Moroni** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Encyclopaedia Britannica
* treccani.it
* Moronis WGA tinklalapyje
* Kimberlio meno muziejus
* „The Guardian"
| Ostioras |
| --- |
| Ostioras 1885 m. N. Atryganjevo paveiksle Ostioras 1885 m. N. Atryganjevo paveiksle |
| **Ilgis** | 274 km |
| **Baseino plotas** | 3490 km² |
| **Vidutinis debitas** | 20,8 m³/s |
| **Ištakos** | Smolensko aukštuma |
| **Žiotys** | Sožas |
| **Šalys** | Rusija, Baltarusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Ostioras |

**Ostioras** (rus. *Остёр*, blrs. *Асьцёр*) – upė daugiausia Rusijoje, Smolensko srityje; Sožo kairysis intakas. Prasideda Smolensko aukštumoje, ties Beliko kaimu (Počinoko raj.). Pradžioje pelkėtu slėniu teka į pietus, vėliau vingiuoja į vakarus Roslavlio ir Šumiačių rajonais. Žemupyje teka Rusijos–Baltarusijos (Mogiliovo sritis) pasienio kraštu. Įteka į Sožą ties buvusiu Cholmų kaimu.

Didesni intakai: Stometė, Ostrikas, Nemka, Krapivnaja (dešinieji), Didžioji Navlia, Šumiačka, Rydyga, Juodoji Rydyga (kairieji).

Vidurupio vagos plotis 40-50 m. Krantai išraižyti griovų ir raguvų. Žemupio salpos plotis – 1,5-2 km. Užšąla tarp lapkričio pabaigos ir sausio pradžios, atitirpsta kovo gale arba balandį.

Prie Ostioro įsikūręs Roslavlio miestas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Остёр*,Большая советская энциклопедия, T. XVIII (Никко—Отолиты). – Москва: Советская энциклопедия, 1974
| ***Ostermano savaitgalis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Osterman Weekend |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Sam Peckinpah |
| Scenaristas (-ai) | Alan Sharp |
| Metai | 1983 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

  

**Ostermano savaitgalis** (angl.  *Osterman Weekend*) – 1983 m. sukurtas trileris, paskutinis režisieriaus Sam Peckinpah filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Rutger Hauer – Džonas Taneris
* Dennis Hopper – Ričardas Tremeinas
* Burt Lancaster – Maksvelas Danfordas
* John Hurt – Lorensas Fosetas
* Craig T. Nelson – Bernis Ostermanas
* Meg Foster – Ali Taneris
* Chris Sarandon – Džozefas Kardonas
* Helen Shaver – Virginija Tremein

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po to, kai agento Lorenco Foseto žmoną nužudo pagal jo viršininko, CŽV vadovo Maksvelo Denfordo nurodymą, šis nusprendžia griebtis keršto. Tam pasitelkimas žurnalistas ir pokalbių laidų vedėjas Taneris, kuriam pateikiami duomenys, kad jo draugas Bernis Ostermanas ir dar du bičiuliai šnipinėja Sovietų Sąjungai. Jie visi, kaip įprasta, kartą metuose atvyksta pas Tanerį praleisti taip vadinamo „Ostermano savaitgalio", tačiau žurnalistas, net ir gavęs iš Foseto įrodymų, netiki savo draugų kaltumu...
Pilies vaizdas XIX a. Zigmant'o Vogel'io raižinyje

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ostrogo pilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Ostrogo pilis** (ukr. *Остро́зький замок*) – viduramžiais statyta gynybinė pilis dabartiniame Ostroho mieste (Rivnės sritis, Ukraina). Mūrinė pilis, tapusi kunigaikščių Ostrogiškių giminės lizdu, istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėta 1386 m. Tuo metu tai buvo svarbus gynybinis įtvirtinimas, galintis atlaikyti ilgalaikę apsiaustį: turintis galingais kontroforsais paremtas storas sienas, nedideles šaudymo angas jose. Pilį supo vandens griovys.

Iškilusi Kijevo Rusios laikų medinės pilaitės, kurią 1241 m. sugriovė totoriai, vietoje. Vilijos upės slėnyje ant 20 m aukščio piliakalnio kunigaikštis Daniilas Ostrogiškis pastatė donžoną, dar vadinamą *Mūro bokštu*. Vėliau, iki pat XIX a. jis buvo perstatomas ir šiandieną tai trijų aukštų akmens ir plytų mūro pastatas, tarnaujantis kaip įvažos vartai.

Kitame trikampės 0,7 ha ploto piliavietės gale dunkso *Apvalusis bokštas*, pastatytas gerokai vėliau – XVI a. Jo viršutinę dalį renesanso stiliumi įrengė Konstantinas Vosylius Ostrogiškis. Į pilį galima patekti per *Mūro bokštą* ir per *Vartų bokštą*. Pastarasis nuo 1905 m. tarnauja kaip varpinė *Kristaus Apsireiškimo cerkvei*, esančiai pilies kieme. Ostragiškiai buvo stačiatikiai ir pravoslavų šventovę savo rezidencijoje pastatė dar XV–XVI a.

Ostrogo mieste išliko ir kiti viduramžių gynybiniai įrengimai: *Lucko bokštas* ir *Totorių bokštas*. Abu statyti XV–XVI a. iš vietinio smiltainio. Prie *Lucko bokšto* buvo spaustuvė, kurioje Ostrogiškių globojamas žinomas spaustuvininkas Ivanas Fiodorovas išspausdino *Abėcėlę* (1578 m.) ir *Ostrogo Bibliją* (1581 m.). Dabar bokšte įrengtas knygos muziejus. Muziejus veikia ir pačioje Ostrogo pilyje, čia nuo 1913 m. saugomi ir lankytojams rodomi kraštotyrininkų surinkti eksponatai.

Pilies šiuolaikinės fotografijos
--------------------------------

* Mūro bokštasMūro bokštas
* Mūro bokšto laiptinės dekoratyvinis elementas*Mūro bokšto* laiptinės dekoratyvinis elementas
* Apvalusis bokštasApvalusis bokštas
* Kristaus Apsireiškimo cerkvėKristaus Apsireiškimo cerkvė

Šaltiniai
---------

* Ukraina: Lietuvos epocha 1320–1569. Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras. Vilnius, 2010

Nuorodos
--------

* M.I.Žarkich. Ostrogo valsčius 1654 m. (ukr.)
* Pilies aprašymas (ukr.).
|  |
| --- |
| Pertti Kurikan Nimipäivät |
|  
Pertti Kurikan Nimipäivät 2013 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Helsinkis, Suomijos vėliava Suomija |
| Žanrai | pankrokas |
| Kūrinių kalbos | suomių |
| Aktyvumo metai | 2009–dabar |
| Įrašų kompanija | Red Lounge Records, Sony Music |
| Nariai |
| Pertti Kurikka  Kari Aalto  Sami Helle  Toni Välitalo |
| Žymesni instrumentai |
| gitara, bosinė gitara, būgnai |

**„Pertti Kurikan Nimipäivät"** – Suomijos pankroko grupė, įkurta 2009 metais. Ją sudaro Pertti Kurikka (gitara, muzika, dainų tekstai), Kari Aalto (vokalas, dainų tekstai), Sami Helle (bosinė gitara) ir Toni Välitalo (būgnai). Visi grupės nariai serga Dauno ir autizmo ligomis.

„Pertti Kurikan Nimipäivät" savo šalyje yra gan populiarūs muzikantai. 2011 metais grupė išleido debiutinį albumą ir surengė gastrolinį turą Vokietijoje ir Norvegijoje. Grupė įgijo tarptautinį pripažinimą 2012 metais, kai režisierius Jukki Karkkajnen nufilmavo apie juos dokumentinį filmą, pavadinimu „Panko sindromas" (*The Punk Syndrome*), kuris pelnė kelis apdovanojimus tiek Suomijoje, tiek už jos ribų.

2015 m. vasario 28 d. grupė po pergalės *Uuden Musiikin Kilpailu* atrankos konkurse išrinkta dalyvauti tarptautiniame 2015 m. „Eurovizijos" dainų konkurse Vienoje. Ten jie atliks dainą „Aina mun pitää" (liet. *Kaskart, kai privalau*).

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pertti Kurikan Nimipäivät** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Filmo „Panko sindromas" (*The Punk Syndrome*) svetainė

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Softengine  *„Something Better"*** |  **Suomijos atstovai Eurovizijoje**2015 | Po to:**Sandhja  *„Sing It Away"*** |
**Peru apristų partija** (**APRA**, isp. *Partido aprista del Peru, Alianza Popular Revolucionaria Americana*) – seniausia Peru politinė partija.

Istorija
--------

Įkurta 1924 m. Lotynų Amerikos nacionalreformizmo pradininko Viktoro Raulio Haja de la Toreso, vadovavusio partijai iki mirties 1979 m. iniciatyva, kaip visos Lotynų Amerikos dirbančiųjų partija. 1936 m. nacionaliniame kongrese priimta „programa minimum" numatė agrarinę reformą, visuotinį švietimą, socialinį draudimą.

Mirus Viktorui Hajai, partijoje prasidėjo nesutarimai tarp Armando Vilanuevos ir Andreso Tovnsedo, o kai APRA dauguma partijos lyderiu ir kandidatu į šalies prezidento postą pasirinko pirmąjį, antrasis įsteigė *Hajistų judėjimą*. Rinkimus pralaimėjo abu.

1979 m. partijos vadovu tapus Alanui Garsijai Peresui, APRA pasuko kairesnių pozicijų link. 1980 m. parlamento rinkimuose gavo 27,4 % balsų ir 18 vietų senate bei 58 vietas deputatų rūmuose. 1985 m. rinkimuose gavo 45,7 % balsų, 31 vietą senate ir 99 deputatų vietas. 1985–1990 m. Peru prezidentu buvo Alanas Garsija Peresas. 2001 m. parlamento rinkimuose APRA gavo 19.7 % balsų ir 26 vietas 120 vietų Respublikos kongrese. Alanas Garsija kandidatavo į prezidentus 2001 ir 2006 m.

Struktūra
---------

Turi apie 700 000 narių. Glaudžiai bendradarbiauja su Dirbančiųjų konfederacija. Aukščiausias organas – suvažiavimas, kuriame renkami lyderiai. Tarp suvažiavimų partijai vadovauja Nacionalinis vykdomasis komitetas. Socialistų Internacionalo konsultacinė narė nuo 1983 m. tikroji narė nuo 1999 m. lapkričio 8 d.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Medžių rąstai
**Medžio apdirbimo pramonė** – miško pramonės šaka. Apima lentpjūves, standartinių namų, statybinių stalių dirbinių (faneros, medinės taros, degtukų, baldų) ir kitas medienos dirbinių įmones; ūkio šaka, apimanti medienos produkcijos paruošimą, gamybą bei realizavimą. Produkcija – pjautinė mediena (lentos, tašai, pabėgiai), klijuotinė fanera, drožlių plokštės, sporto inventorius, medienos plastikai (delta mediena, lignostonas). Ypač daug medienos žaliavos reikia popieriaus produkcijos gamybai. Nuo medienos pramonės priklauso baldų pramonė. Pagrindiniai medienos pramonės sektoriai yra medienos perdirbimas, popieriaus pramonė ir baldų gamyba.

Didžiausia medienos pramonės paroda Baltijos šalyse – „Medžio apdirbimas. Technologijos. Įranga. Įrankiai" – vyksta Rygoje (Latvija). 2011 metų parodoje savo gaminius pristatė apie 70 kompanijų, iš jų 13 iš užsienio: Lietuvos, Estijos, Suomijos, Danijos, Lenkijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Austrijos, Ispanijos, Baltarusijos, Rusijos ir Šveicarijos. Parodą aplankė 15 376 lankytojai. Bendras ekspozicinis parodos plotas – 8800 m².

Lietuva
-------

XVI a. pradėta statyti vandens lentpjūves. 1759 metais Klaipėdoje pastatyta vėjo lentpjūvė.
1900 metais Lietuvoje veikė daugiau nei 110 įmonių su 3500 darbininkų medžio apdirbimo pramonėje. 1939 Lietuvoje (be Vilniaus ir Klaipėdos krašto) veikė 1508 įmonės.

Lietuvos medžio apdirbimo pramonė yra Lietuvos miškų ūkio, medienos pramonės ir susijusių pramonės šakų komplekso dalis. Lietuvos medienos pramonė sukuria apie 2 proc. pramonės pridėtinės vertės ir 13 proc. visos pramonės darbo vietų. Eksportas sudaro 55 proc. parduodamos pramonės produkcijos.
Medienos žaliavos ir jų perdirbimo produktai daug metų buvo yra svarbi Lietuvos eksporto prekė.

Nuorodos
--------

* Asociacija „Lietuvos Mediena"
* Medienos pramonės įmonių portalas
* Lietuvos Medienos Verslo Bendruomenė Archyvuota kopija 2014-05-17 iš Wayback Machine projekto.
* Vakarų Medienos Grupė Archyvuota kopija 2014-03-20 iš Wayback Machine projekto.
* Medienos apdirbimo įmonės Lietuvoje

Šaltiniai
---------

1. ↑  2013-12-5\_7 Rygoje (LATVIJA) Tarptautiniame Parodų Centre, (Kipsalos g. 8, Ryga) gruodžio 5 – 7 d. rengiama tarptautinė paroda MEDŽIO APDIRBIMAS. TECHNOLOGIJOS. ĮRANGA. ĮRANKIAI’2013
2. ↑  *Medžio apdirbimo pramonė*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1981. T.VII: Lietuvos-Mordvių, 365 psl.
3. ↑  Lietuvos medienos pramonė ir jos ateitis Archyvuota kopija 2006-06-21 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°36′34″ š. pl. 22°41′38″ r. ilg.﻿ / ﻿55.60944°š. pl. 22.69389°r. ilg.﻿ / 55.60944; 22.69389

Medžiokalnis
Skulptūros Medžiokalnio papėdėje
**Medžiokalnis** – kalva Kelmės raj. Kražių apylinkėse, Kražantės slėnyje. Tai gamtos sukurta plokščia viršūnė, stačiais 20-24 metrų aukščio šlaitais kalva. Šiaurinė jos dalis yra kiek aukštesnė, pasisukusi į vakarų pusę. Plotas 30 ha. Apaugusi ąžuolais.

Medžiokalnio apylinkėse gyvenantys žemaičiai išsaugojo daug iš kartos į kartą perduodamų padavimų, maldų, apžadų ir aukojimo tradicijų, susijusių su senosiomis – ikikrikščioniškosios baltų religijos apeigomis. Manoma, kad čia galėjusi būti miško deivės Medeinės šventykla. Alkakalnis laikomas stebuklinga vieta, kur dar XX a. pirmojoje pusėje merginos ir moterys, pakilusios ant jo viršūnės, ąžuolų apsuptyje melsdavo sveikatos, laimės meilėje ir šeimoje.

Švenčiausia Medžiokalnio vieta XX a. buvo laikomas 40 cm skersmens ąžuolas ir šaltinis, tekėjęs iš jo kamiene prie pat šaknų buvusios 12 centimetrų kiaurymės. Teigiama, kad pasimeldus, einant aplink ąžuolą išmintu taku, bei su vandeniu žegnojantis ir nusiplovus lūpas, visi sulaukdavo pasisekimo meilėje; moterims sugrįždavo įgimta vaisingumo dovana, ligoniai, apsiplovę skaudamas kūno vietas, išgydavo.

Pasakojama, kad iki Pirmojo pasaulinio karo ant Medžiokalnio stovėjo medinė koplyčia, vėliau jos vietoje liko tik mediniai kryžiai.

Nuorodos
--------

* Medžiokalnis[neveikianti nuoroda]