recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Azerbaidžano nacionalinė enciklopedija** (azer. *Azərbaycan Milli Ensiklopediyası*) – visuotinė enciklopedija azerbaidžaniečių kalba, leidžiama nuo 2007 m. Enciklopediją leidžia mokslinis centras „Azerbaidžano nacionalinė enciklopedija", pavaldus Azerbaidžano nacionalinei mokslų akademijai. Spausdina spaustuvė „Şərq-Qərb", įsikūrusi Baku senamiestyje. Vyriausiasis redaktorius – Mahmudas Kerimovas (*Mahmud Kərimov*).

Nors visuotinę enciklopediją azerbaidžaniečių kalba norėta išleisti jau XX a. 4-ajame dešimtmetyje, to padaryti nepavyko. Vėliau šaliai atsidūrus TSRS, 1976–1987 m. išleista 10-ies tomų Azerbaidžanietiškoji tarybinė enciklopedija. 2000 m. pradėti paruošiamieji darbai naujos enciklopedijos leidybai. 2007 m. išleista pirmoji enciklopedija, aprašanti Azerbaidžaną, o 2009 m. pasirodė pirmasis standartinės numeruotės tomas. Visi tomai leidžiami 25 tūkst. egzempliorių tiražu. Tikimasi parengti 20 tomų.

Serija
------

* *Azərbaycan* – 2007 m. (+ rusiškas ir vokiškas vertimai)
* *A – Argelander* – 2009 m.
* *Argentina – Babilik* – 2010 m.
* *Babilistan – Bəzirxana* – 2011 m.
* *Bəzirxana – Brünel* – 2013 m.
* *Büssel – Çimli-podzol torpaqlar* – 2014 m.
* *Çin – Dərk* – 2015 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-04-02 iš Wayback Machine projekto.
Rusijos Federacijos tarybos emblema
**Rusijos Federacijos taryba** (rus. *Сове́т Федера́ции*) – Rusijos parlamento aukštieji rūmai (vad. senatas). Valstybės Dūma ir Federacijos taryba sudaro Rusijos Federacijos Federalinį susirinkimą.

Nuo 2002 m. Rusijos Federacijos taryba priimta į Europos senatų asociaciją (*Association of European Senates*)

Sudėtis
-------

Federacijos tarybą sudaro po du atstovus nuo kiekvieno federacijos subjekto (sričių, autonominių respublikų, apygardų ir kitų darinių). Vieną atstovą skiria federacijos subjekto įstatymų leidžiamoji valdžia, antrąjį – vykdomoji valdžia.

Įgaliojimai
-----------

Rusijos Federacijos tarybos posėdis
Rusijos Federacijos Konstitucija numato, kad Rusijos Federacijos taryba:

* tvirtina pakeitimus tarp federacijos subjektų sienų
* patvirtina Rusijos prezidento įsaką dėl ypatingosios padėties įvedimo
* leidžia panaudoti Rusijos ginkluotąsias pajėgas už Rusijos teritorijos ribų
* skelbia Rusijos prezidento rinkimus
* dviem trečdaliams Tarybos narių pritarus, turi teisę nušalinti nuo pareigų Rusijos prezidentą apkaltos būdu po to, kai Valstybės Dūma priima tokį sprendimą
* Prezidento teikimu skiria Konstitucinio, Aukščiausiojo, Aukščiausiojo Arbitražo teismo teisėjus, Generalinį prokurorą
* skiria ir atleidžia Audito rūmų pirmininką ir pusę rūmų auditorių.

Visi įstatymai, kuriuos priima Valstybės Dūma, turi gauti Federacijos tarybos pritarimą.

Federacijos tarybos sudėties formavimas
---------------------------------------

Dviejų rūmų parlamentas Rusijoje atsirado 1993 m. priėmus naująją Konstituciją. Tuomet Federacijos tarybos nariai buvo išrinkti tiesioginiuose rinkimuose dvejiems metams.

1996 m. sausio mėn. – 2000 m. rugpjūčio mėn. Federacijos tarybos nariais pagal užimamas pareigas tapdavo federacijos subjektų vadovai (respublikų prezidentai, sričių gubernatoriai) bei vietinių parlamentų vadovai.

Nuo 2000 m. Tarybos nariai dirba nuolat, vieną atstovą skiria gubernatorius, kitą – regiono įstatymų leidžiamasis organas.

Rusijos Federacijos tarybos vadovai
-----------------------------------

* Vladimiras Šumeika (1994–1996 m.)
* Jegoras Strojevas (1996–2001 m.)
* Sergejus Mironovas (2001–2011 m.)
* Valentina Matvijenko (nuo 2011 m. rugsėjo mėn.).

Nuorodos
--------

* Federacijos taryba. Nesibaigianti aukštųjų rūmų refoma Archyvuota kopija 2013-01-07 iš Wayback Machine projekto. (straipnis rusų klb.)
* Rusijos Federacijos tarybos tinklalapis
Whirlpool Corporation| Whirlpool logotipas |
| Forma | Korporacija |
| Pramonė | Buities prietaisai |
| Įkurta | 1911 m. |
| Centrinė būstinė | Benton Harbor, Michigan, JAV |
| Pajamos | 433 mln. JAV dolerių (2006) |
| Tinklalapis |  |

**Whirlpool Coporation** - JAV įmonė, viena didžiausių pasaulyje buitinių elektros prietaisų gamintojų, kurios metinė apyvarta - 18 milijardų JAV dolerių, turinti daugiau nei 73 tūkst. darbuotojų bei daugiau nei 170 gamyklų ir technologinių tyrimų centrų visame pasaulyje. Įmonė parduoda „Whirlpool", „Maytag", „KitchenAid", „Jenn-Air", „Amana", „Inglis", „Brastemp", „Bauknecht" ir kitais prekių ženklais pažymėtus produktus beveik visose pasaulio šalyse.

2006 m. kovo 31 d. įsigijusi „Maytag Corporation", „Whirlpool Corporation" tapo didžiausia buitinių prietaisų gamintoja pasaulyje.

Istorija
--------

„Whirlpool" istorija prasidėjo 1911 m. kai Sant Džozefo mieste Mičigano valstijoje buvo įkurta kompanija „Upton Machine Co.", gaminusi elektrines rotorines skalbykles. Nuo pat įsikūrimo firma sparčiai vystėsi ir dabar yra pasaulio buitinės technikos gamybos lyderė. Per metus pagaminama daugiau kaip 235 mln. buitinės technikos prietaisų. Metinė pardavimo apyvarta siekia apie 12 milijardų JAV dolerių. „Whirlpool Corporation" kartu su prekės ženklu „Whirlpool" valdo tokius prekės ženklus: Šiaurės Amerikoje – „Kitchen Aid" ir „Roper", Pietų Amerikoje - „Barstemp" ir „Consul"; Centrinėje Amerikoje – „Acros" ir „Supermatic". Koncernas yra pagrindinis „Kenmore" prekės ženklo buitinės technikos prietaisų tiekėjas prekybos tinklui „Sears", „Roebuck&Co".

### „Whirlpool" Europoje

Europos rinkoje „Whirlpool" platina tokius prekės ženklus: „Whirlpool", „Ignis", „Bauknecht", „Laden" (Prancūzija), o nuo 2002 m. taip pat prekės ženklą „Polar".

Nuo 1991 metų „Whirlpool Europe" investavo daugiau kaip 1,1 milijardą eurų į savo Europos fabrikų gamybinį pajėgumą. Be to, nuo atsiradimo Europoje akimirkos firma įvedė į vietinę rinką daugiau nei 60 naujų gaminių, kuriems išvystyti buvo skirta daugiau nei 750 milijonų eurų. Pastaruoju metu šalia pastovių išlaidų gamybiniams pajėgumams išlaikyti „Whirlpool Europe" kasmet investuoja apie 16 milijonų eurų į būsimųjų gamybinių pajėgumų vystymą Rytų ir Vidurio Europoje. [reikalingas šaltinis]

„Whirlpool" atidarė savo atstovybę Lietuvoje 1997 m. Čia vykdoma prekyba „Whirlpool" gaminiais bei jų garantinis aptarnavimas.

Nuorodos
--------

* Whirlpool
**Kęstutis Subačius** (g. 1958 m. balandžio 8 d.) – Lietuvos pedagogas, sovietmečio disidentas.

Biografija
----------

Mokėsi Antano Vienuolio vidurinėje mokykloje, iš kurios už religinę ir antisovietinę veiklą buvo pašalintas 1976 m. Baigęs vakarinę vidurinę mokyklą įstojo į Vilniaus universiteto Filologijos fakulteto Lietuvių kalbos ir literatūros specialybę, vėliau už 45 pabaltijiečių memorandumo pasirašymą 1979 m. buvo iš universiteto studentų sąrašų išbrauktas, dar kartą įstojęs 1983 m. į Vilniaus universiteto pirmą kursą, VU baigė 1990 metais, nuo 1989 m. dirbo lietuvių kalbos ir literatūros mokytoju Vilniuje, Nidoje ir vėl grįžo mokytojauti į Vilnių.

Prezidento Valdo Adamkaus 2003 m. sausio 8 d. dekretu (dekreto nr. 2007) už antisovietinę veiklą apdovanotas Vyčio kryžiaus ordino Karininko kryžiumi, 2006 m. pripažintas Laisvės kovų dalyviu, 2003 m. padėką išreiškė LR Seimo Pirmininkas.

Profesinėje veikloje – lietuvių kalbos mokytojas ekspertas, du kartus išrinktas vienu geriausiu Lietuvos mokytoju (2003, 2006 m. m. Telekomo įniciatyva vykę rinkimai Lietuvoje nuo 2002 m. iki 2006 m.). Jo mokiniai ne kartą yra tapę Lietuvos filologų konkursų ir olimpiadų laureatais.

Šaltiniai
---------

* „Kas yra kas Lietuvoje. Švietimas ir studijos", UAB „Neolitas", 2007, Kaunas.
**Kanauninkas** (lot. *canonicus* 'taisyklė', iš gr. κανον, kanon 'rykštė, liniuotė, pavyzdys') – katalikų ir anglikonų aukštesnysis dvasininkas, pagal rangą žemesnis už vyskupą.

Istorija
--------

Kanauninko institucija atsirado IV a. Katalikų bažnyčios kanauninką Apaštalų Sosto pavedimu, vadovaudamasis Kanonų teisės kodeksu, skiria vyskupas ordinaras. Jis taip pat parenka ir skiriamuosius ženklus. Kanauninkas dėvi sutaną raudonais apvadais, per iškilmes (*in choro*) – roketą ir mantaletą, ant krūtinės nešioja kapitulos kryžių (*distinctorium*) ir mūvi žiedą. Iki 1962–1965 m. Vatikano II susirinkimo per išskirtines iškilmes dar dėvėdavo fazą su valkstimi (vad. *cappa caudata*).

Įgaliojimai
-----------

Kanauninko pagrindinė pareiga – bendrai melstis katedroje giedant ar recituojant Liturgines valandas, organizuoti ir palaikyti vyskupo atliekamos liturgijos iškilmingumą. Vyskupas kanauninkui gali skirti ir išskirtines užduotis. Kanauninkų susirinkimas arba kolegija, vadinamas *kapitula*. Katalikų bažnyčios garbės kanauninkas, kurį skiria vyskupas, kapitulai nepriklauso.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Kajackas. *Kanauninkas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 317 psl.
| **Kęstutis Traškevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1969 m. gegužės 14 d. (53 metai)Marijampolėje |
| Sutuoktinis (-ė) | Edita |
| Vaikai | Vytautas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1994 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 
* 1992 m. Vilniaus universitetas;
* 2005 m. Vytauto Didžiojo universitetas.

 |

**Kęstutis Traškevičius** (g. 1969 m. gegužės 14 d. Marijampolėje) – Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1992 m. baigė Vilniaus universitetą, matematikas. 2005 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė profesinio mokymo vadybos magistrantūrą.

1992–1997 m. Marijampolės pedagogikos mokyklos matematikos dėstytojas, be to, 1992–1993 m. Marijampolės 6-os vidurinės mokyklos matematikos mokytojas. 1994–1995 m. Informatikos ir prognozavimo centro Švietimo problemų skyriaus specialistas. 1996–1997 m. Marijampolės aukštesniosios žemės ūkio mokyklos matematikos dėstytojas. 1997–1998 m. Marijampolės teritorinės muitinės Procedūrų kontrolės skyriaus inspektorius, 1998–2001 m. Marijampolės aukštesniosios pedagogikos mokyklos direktorius, nuo 2001 m. Marijampolės kolegijos Edukologijos ir socialinio darbo fakulteto dekanas.

Nuo 1994 m. Tėvynės sąjungos Marijampolės skyriaus narys, skyriaus tarybos narys.

1997–2000 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Edita, sūnus Vytautas..

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
**Kęstutis *Kes* Zapkus** (g. 1938 m. balandžio 22 d. Dabikinės k. Akmenės r.) – vienas garsiausių lietuvių dailininkų JAV[1].

Baigiantis karui su motina pasitraukė iš Lietuvos ir 1947 m. atvyko į JAV[2].

1956–1960 m. studijavo Čikagos meno instituto mokykloje. Išsilavinimą įgijo Čikagoje, kur lankė lituanistinę mokyklą, dalyvavo tautinių šokių grupėje, lankė skautų užsiėmimus.

1960 m. baigė Čikagos meno institutą. Jaunimo centre skautai akademikai surengė ir pirmąją jo tapybos parodą, į kurią buvo pakviesti amerikiečiai meno kritikai. Žymus kritikas Franz Schultz šią Zapkaus parodą pavadino „geriausia, surengta tais metais". Beveik visus paveikslus nupirko „Gress" meno galerija. Tai buvo smarkus paskatinimas jaunam dailininkui veržtis aukščiau.

Po to meno studijas gilino Syrakūzų universitete Niujorke, kur įgijo magistro laipsnį. Kiek vėliau, gavęs *Ryer-son* stipendiją į meną gilinosi Paryžiuje. Nuo 1965 m. gyvena Niujorke. Nuo 1956 m. dėstė Prinstono universitete. 1962–1965 m. gavęs stipendiją dirbo Paryžiuje ir kituose Europos miestuose.

1992 m. K. Zapkus atvyko dėstyti į Vilniaus dailės akademiją[3]. Dėstė pusmetį, bet sukurta legenda gyva ligi šiol. Jo vadovaujamame kurse buvo dailininkai Žilvinas Kempinas, Patricija Jurkšaitytė, Aidas Bareikis.

K. Zapkaus darbai yra apkeliavę prestižines pasaulio galerijas – Bruklino muziejų, Vašingtone esantį Smithsono, Čikagos meno institutą, Masačusetso technologijų institutą Bostone. 2014 m. darbų retrospektyva pirmą kartą surengta Nacionalinėje dailės galerijoje (NDG) Vilniuje[4].

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kęstutis Zapkus (menorinka.lt)
2. ↑  Kęstutis Zapkus (daile.lt)
3. ↑  [ Dailininkas studentams pasiūlė visiškai kitokį mokymosi metodą
4. ↑  Vaikystėje su mama į Ameriką pabėgęs dailininkas Kęstutis Zapkus: „Mes bėgome per bombas, per patį šturmą. Visada tai atsiminsiu"

Nuorodos
--------

* Dailininko tinklapis
| **Kęstutis Turonis** |
| --- |
| Gimė | 1940 m. rugpjūčio 6 d. (82 metai)Noškūnai |
| Sutuoktinis (-ė) | Vidutė |
| Vaikai | Vytautas, Akvilė, Ringailė |
|  |
| Partija | 1993 m. Tėvynės sąjunga |

**Kęstutis Turonis** (g. 1940 m. rugpjūčio 26 d. Noškūnuose) – Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1969 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultetą ir įgijo geografo hidrologo specialybę. 1969–1970 m. dirbo Lietuvos gamtos apsaugos draugijos respublikinės tarybos vyriausiuoju instruktoriumi. 1970–1976 m. – respublikinėje vandens ūkio inspekcijoje vyresniuoju inžinieriumi valstybiniu inspektoriumi, vyriausiuoju valstybiniu inspektoriumi. 1976–1991 m. dirbo Maisto pramonės ministerijos Projektavimo konstravimo biure su bandomąja gamykla aplinkos apsaugos ir saugumo technikos tyrimo skyriaus vedėju.

Atkūrus nepriklausomybę 1991 m. balandžio 2 d. buvo patvirtintas Vilniaus miesto savivaldybės Aplinkos apsaugos skyriaus vedėju. Savivaldybėje dirbo iki 1999 m. liepos 28 d. Dirbo Karoliniškių seniūnijos statybų priežiūros vyriausiuoju inžinieriumi.

2000–2004 m. – AB „Lietuvos geležinkeliai" Aplinkos apsaugos skyriaus viršininkas. Skyrių panaikinus – Saugos skyriaus konsultantas aplinkos apsaugos klausimams.

2001–2003 m. buvo Vilniaus miesto savivaldybės tarybos nariu.

Nuo 1993 m. liepos yra Tėvynės sąjungos narys, Vilniaus miesto Karoliniškių skyriaus pirmininkės pavaduotojas.

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2008-10-12 iš Wayback Machine projekto.
| **Kęstutis Vaitukaitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1958 m. spalio 29 d. (64 metai)Antanavas, Kapsuko rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Zita |
| Vaikai | Vigilija, Skaistė |
| Elektrėnų savivaldybės meras |
| Ėjo pareigas | 2000 – 2007 |
| Vėlesnis | Arvydas Vyšniauskas |
| Elektrėnų savivaldybės meras |
| Ėjo pareigas | 2011 – 2023 |
| Ankstesnis | Arvydas Vyšniauskas |
| Vėlesnis | Gediminas Ratkevičius |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Elektrėnų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis |
|  |
| Alma mater | 1981 m. Kauno politechnikos institutas |

**Kęstutis Vaitukaitis** (g. 1958 m. spalio 29 d. Antanave, Kapsuko rajonas) – Lietuvos ir Elektrėnų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1965–1973 m. mokėsi Antanavo 8-metėje mokykloje, 1973–1976 m. – Pilviškių vidurinėje mokykloje, 1976–1981 m. studijavo Kauno politechnikos institute, inžinierius technologas.

1981–1986 m. Kauno namų statybos kombinato Surenkamų namų detalių gamyklos meistras, technologas, viršininko pavaduotojas. 1986–1988 m. Lietuvos elektrinės Kapitalinės statybos skyriaus meistras, 1988–1990 m. – Kaišiadorių hidroakumuliacinės elektrinės hidrocecho meistras.

1990–1992 m. Trakų rajono savivaldybės statybos valstybinės priežiūros inspektorius, 1992–1993 m. Trakų rajono savivaldybės valdytojo pavaduotojas, 1993–1994 m. – valdytojas. 1995–1996 m. Trakų rajono savivaldybės meras. 1996–2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys. 2000–2007 m. ir 2011–2023 m. Elektrėnų savivaldybės meras. 2007–2011 m. UAB „Trakų akmuo" projekto vadovas.

1995–1997 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos ir nuo 2000 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1995 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, Elektrėnų skyriaus pirmininkas.

Trakų Rotary klubo narys, Elektrėnų Katalikų parapijos pastoracinės Tarybos narys. Laisvalaikiu domisi filatelija. Žmona Zita, dukros Vigilija (g. 1982 m.), Skaistė (g. 1987 m.).

Nuo 2014 m. priklauso Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžiui, Elektrėnų skyriaus pirmininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *VAITUKAITIS KĘSTUTIS* Archyvuota kopija 2021-05-10 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 2018. Nuoroda tikrinta 2021-04-01.
2. 1 2 3  „Kęstutis Vaitukaitis". Vilnijos vartai. Nuoroda tikrinta 2021-04-01.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-03 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Liberalų ir centro sąjunga – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-15 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Kas yra kas Lietuvoje. Lietuvos pasiekimai, 2006. – Kaunas, 2006. – P. 1025.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:***postas sukurtas*** | **Elektrėnų meras**2000–2007 | Po to:**Arvydas Vyšniauskas** |
| Prieš tai:**Arvydas Vyšniauskas** | **Elektrėnų meras**2011–2023 | Po to:**Gediminas Ratkevičius** |
| **Dendrolimus pini** |
| --- |
| Pušinis verpikas (*Dendrolimus pini*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Drugiai  *( Lepidoptera)* |
| Šeima: | Verpikai  *( Lasiocampidae)* |
| Gentis: | *Dendrolimus*  *( Dendrolimus)* |
| Rūšis: | Pušinis verpikas  *( Dendrolimus pini)* |

 |
| Binomas |
| ***Dendrolimus pini***Linnaeus, 1758 |

**Pušinis verpikas** (*Dendrolimus pini*) – verpikų (*Lasiocampidae*) šeimos drugys. Jo arealas sutampa su spygliuočių, ypač pušų arealu.

Druygys pilkšvai rudas (pušų žievės spalvos), įvairaus atspalvio. Ant priekinių sparnų 3 skersinės netaisyklingos rudos, rausvai rudos linijos ir maža pusmėnulio formos balta dėmė. Užpakaliniai sparnai rusvai gelsvi. Išskleistų sparnų tarpugalis 60–80 mm. Skraido vakarais birželio pabaigoje–liepos mėnesį. Patelės deda apie 400 kiaušinių. Suaugę vikšrai – iki 100 mm ilgio. Per metus išsivysto 1 karta, jei populiacija negausi, didesnė jos dalis gali vystytis 2 metus.

Pušinio verpiko vikšras, graužiantis spyglius
Tai vienas žalingiausių pušų spyglių kenkėjų. Vikšrai išsirita liepos pabaigoje ir graužia spyglius, rudeniop nukrenta į samanas ir jose žiemoja.

Lietuvoje masiniai židiniai pirmą kartą užregistruoti 1994–1996 m. Vikšrai naikinami biologiniais ar piretroidiniais insekticidais. Juos lesa gegutės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Сосновый шелкопряд. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Т. 30А (60) : Слюз — София Палеолог. С.-Петербургъ, 1900. **(**rus.**)**
2. ↑  Algimantas Feliksas Žiogas . *Pušinis verpikas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pušinis verpikas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Ispaniška trintuvė
**Grūdų trintuvė** – senovinis įrankis, skirtas smulkinti (malti) grūdams: ant apatinio akmens paviršiaus beriami grūdai, o apvaliu ar ovaliu trintuvu jie būdavo trinami. Pradėtos žmonių naudoti vėlyvajame paleolite kaip Senajame, taip ir Naujajame pasaulyje. Nuo neolito tampa visuotinai priimtinu buities įrankiu.

Trintuvės padaromos iš kietųjų akmenų: granito, bazalto, smiltainio ir kt. Apatinis akmuo (trintuvės pagrindas) gali būti įvairios formos. Jo įlenktas ar geldos formos profilis paprastai susiformuodavo nuo ilgalaikio grūdų trynimo. Kai kuriose kultūrose trintuvės būdavo padaromos jau įlenktos. Tokios pasitaiko Centrinėje Amerikoje – meniškai apdirbtos *metate*. Gilesnę įlenktą formą jos įgaudavo malant su ilgu trintuvu, geldos formą – su nedideliu. Nedidelės kilnojamos grūdų trintuvės paprastai buvo elipsės formos paviršiais. Apatinis akmuo buvo tvirtas, ilgaamžis, ilgai nesusidėvintis. „Viršutinė" grūdų smulkinimo įrankio dalis – trintuvas – buvo įvairių formų, bet patogus suimti ranka. Trintuvas – dažniausiai pailgas, kiek įdubusia vidurine dalimi ir platėjantis galuose. Tose kultūrose, kuriose daugiausiai buvo smulkinamos laukinių augalų sėklos, riešutai, vaisiai, buvo naudojami ir mažiau tvirti, gana korėti akmenys.

Lietuvoje
---------

Grūdų trintuvės, arba trinamosios girnos, buvo naudojamos iki atsirandant sukamosioms girnoms. Trintuvių apatiniai akmenys buvo netaisyklingos formos, su lengvai įdubusiu paviršiumi. Tokių trinamųjų girnų bei trintuvų Lietuvos teritorijoje rasta jau vėlyvojo neolito gyvenvietėse. Tačiau vis labiau šie įrankiai ėmė plisti senojo geležies amžiaus pradžioje. Naudojamasi jais buvo visą I tūkstantmetį, kol palaipsniui pakeitė sukamosios girnos. 

Archajišką grūdų malimo būdą – trynimą grūdų trintuvėje galima pažinti Kernavės kultūrinio rezervato, kitų muziejų rengiamose gyvosios archeologijos edukacinėse programose.

* Trintuvė iš Meksikos
* Trintuvė iš Kaukazo
* Trintuvė iš Iberijos
* Indiška trintuvė
* Mezoamerikietiškos kultūros trintuvė (*metate*)

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2013-05-25 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Grūdų trintuvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Hiršas Lekertas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1880 m.Onuškis |
| Mirė | 1902 m. birželio 10 d. (~22 metai)Vilnius, Rusijos imperija |
|  |
| Veikla | Visuomenės veikėjas, revoliucionierius |

**Hiršas Lekertas** (1880 m. Onuškyje, Rusijos imperija – 1902 m. birželio 10 d. Vilniuje, Rusijos imperija) – socialistas, visuomenės veikėjas, pagarsėjęs bandymu nužudyti Vilniaus gubernatorių Victor von Wahl.

Biografija
----------

Gimė 1880 m. Onuškyje. Paauglystėje įsitraukė į Bundo organizaciją. 1900 m. gegužės 24 d. suorganizavo Vilniaus policijos būstinės užpuolimą ir išlaisvino 3 bendraminčius. Po užpuolimo buvo sugautas ir ištremtas į Jekaterinoslavą, tačiau 1902 m. iš ten pabėgo ir grįžo į Vilnių, įsidarbino batsiuviu. 1902 m. gegužės 18 d. Lukiškių aikštėje nesėkmingai pasikėsino nužudyti Vilniaus gubernatorių Viktorą Valį, kurį norėjo nužudyti, keršydamas už šio įsakymą nuplakti 28 žydų darbininkus. Gubernatoriui einant iš cirko paleido į jį du šūvius, vienas pataikė į ranką, o kitas į koją. Lekertas iškart buvo sulaikytas, sumuštas ir uždarytas į miesto kalėjimą. Jį teisė karo tribunolas ir skyrė mirties bausmę pakariant. Teisme Lekertas nepaklausęs vietos rabinų patarimo atgailauti dėl savo poelgio, atvirkščiai, pasakė kalbą, kuria siekė apginti žydų darbininkų garbę. 1902 m. birželio 10 d. buvo pakartas Šiaurės miestelio kareivinėse. Po mirties tapo Vilniaus žydų darbininku herojumi. Jo garbei vėliau buvo parašytos kelios poemos ir dramos. Žymiausia poema parašyta Abraomo Suckeverio *Mokytoja Mira*. Taip pat parašyta eiliuota istorinė apysaka „Krištolinis avilys".

Literatūra
----------

* Nachman Ben-Yehuda, „Political assassinations by Jews: a rhetorical device for justice", SUNY Press, 1993, pg. 106
* Jeffrey S. Gurock, „American Jewish history, Volume 3, Part 1", Taylor & Francis US, 1998, pg. 323,
* Hirsz Abramowicz, Eva Zeitlin Dobkin, Dina Abramowicz, Jeffrey Shandler, David E. Fishman, Yivo Institute for Jewish Research, „Profiles of a lost world: memoirs of East European Jewish life before World", Wayne State University Press, 1999, pg. 141,
* Dovid Katz, „Words on Fire: The Unfinished Story of Yiddish", Basic Books, 2007, pg. 260,
* Ezra Mendelsohn, „Class struggle in the pale: the formative years of the Jewish workers' movement in Tsarist Russia", CUP Archive, 1970, pg. 131

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sergejus Glovackas. Tiems, kas domisi profesinėmis sąjungomis
2. ↑  Hiršas Lekertas
| **Žana Minina** |
| --- |
| Gimė | 1977 m. birželio 11 d. (45 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Vladimiras Ščepunovas |
|  |
| Veikla | lengvaatletė |
|  |
| Žinomas (-a) už | olimpietė |

**Žana Minina–Ščepunova** (g. 1977 m. birželio 11 d. Vilniuje) – buvusi Lietuvos lengvaatletė (200, 400 m nuotolių bėgikė), olimpinių žaidynių dalyvė.

2003 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą (trenerės specialybė).

Vilniaus lengvosios atletikos mokyklos auklėtinė. Pirmoji trenerė – P. Žukienė.

Su šeima gyvena Londone, yra sveikatingumo klubų tinklo „Davido Lloyd" darbuotoja.

Sporto pasiekimai
-----------------

1994-2002 m. buvo Lietuvos lengvosios atletikos ir olimpinės rinktinės narė. Geriausias rezultatas – 400 m – 52,12 s. (2001).

15 kartų tapo Lietuvos bėgimo čempione: 200 m (1997, 1999-2001), 400 m (1997, 1998, 2001), 4 × 100 m (1993, 1996, 1997) ir 4 × 400 m (1993, 1998-2001) estafečių. 

Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate (2001, Lisabona, Portugalija) 400 m bėgime užėmė 14 vietą.

IV Frankofonijos žaidynėse (2001, Otava, Kanada) tapo 400 m bėgimo rungties laimėtoja (52,91 s.).

XXVII olimpinių žaidynių 2000 m. Sidnėjuje (Australija) dalyvavo 400 m bėgime, 52,36 s. sužėmė 25 vietą (57 dalyvės).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bėgikei iš Lietuvos Žanai Mininai Londone atviros visos durys

Nuorodos
--------

* Žana Minina Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Žana Minina (*sports-reference.com*) Archyvuota kopija 2012-12-16 iš Wayback Machine projekto.
* Žana Minina (*iaaf.org*)
Koordinatės: 56°06′33″š. pl. 24°09′23″r. ilg.﻿ / ﻿56.109274°š. pl. 24.156503°r. ilg.﻿ / 56.109274; 24.156503


|  Grūžių Švč. Mergelės Marijos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Pasvalio |
| **Savivaldybė** | Pasvalio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Grūžiai |
| **Pastatyta** | 2001 m. |

 *Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.*
**Grūžių Švč. Mergelės Marijos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Grūžių kaime, 9,5 km į šiaurę nuo Joniškėlio.

Istorija
--------

2014 m.
Kunigas Antanas Gelžinis gyvenamajame name įrengė altorių ir 1913 m. laikė pamaldas. Per Pirmąjį pasaulinį karą į Grūžius atvyko kunigas Mikalojus Šeižys-Dagilėlis. Jo rūpesčiu paremontuotas buvusio Kalneliškių (Didžiųjų Grūžių) dvaro svirnas ir jame laikytos pamaldos. Kunigo Juozapo Mazūro iniciatyva 1921–1924 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia pagal Juozo Skripkaus (1870–1937) projektą.

1928–1932 m. įrengti altoriai. Parapijos administratoriaus kunigo Vincento Švagždžio rūpesčiu 1937 m. įrengtas didysis altorius (meistras Vladas Čižauskas), 1938 m. – nauji vargonai, iki vidurio Liepos 1944 vargonininkavo Jonas Juška, pakabinti 2 varpai. Klebonas Alfonsas Kadžius 1949 m. rugsėjo 4 d. suimtas, kalintas Vorkutoje. Į Lietuvą grįžo 1957 m.

1996 m. rugpjūčio 25 d. bažnyčia sudeginta. Nauja bažnyčia įrengta nebaigtuose statyti kolūkio kultūros namuose 200 m² ploto su metaliniu 30 m aukščio bokštu (architektas Algirdas Mikėnas). Pagrindiniame altoriuje kryžiaus formos vitražus sukūrė dailininkas Artūras Rimkevičius. 2001 m. rugpjūčio 12 d. bažnyčią pašventino Panevėžio vyskupas Juozapas Preikšas.

Architektūra
------------

Senoji bažnyčia turėjo neogotikos bruožų, stačiakampio plano, vienabokštė. Joje 3 altoriai. Ant kraigo – bokštelis. Šventoriaus tvora metalinė, ant mūrinių pamatų.

Išnašos
-------

1. ↑  Iki vidurio Liepos 1944 vargonininkavo Jonas Juska

Nuorodos
--------

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2009-02-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Maybach Zeppelin |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Maybach |
| Gamybos metai | 1928–1934 |
| Chronologija |
| Prieš tai | Maybach 12 |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | Didelis automobilis |
| Kėbulo tipas (-ai) | 4 durų kabrioletas2 durų kabrioletas4 durų sedanas |
| Išdėstymas | FR |
| Variklis ir transmisija |
| Išmatavimai |
| Ratų bazė | 3734 mm |
| Kita informacija |

**Maybach Zeppelin** – prestižinis „Maybach" kompanijos automobilis, gamintas 1928–1934 m. Pavadintas cepelinų garbei, kuriems prieškariu kompanija gamino variklius. Automobilis buvo toks didelis, kad vokiečių vairuotojai privalėjo išsilaikyti sunkvežimio, kurio masė didesnė nei 2,5 t, vairuotojo licenciją. Po „Daimler Double Six" ir kartu su „Voisin", tai buvo antrasis prabangus automobilis su V12 varikliu.

DS7
---

„DS7" (*Doppel Sechs 7*) versija turėjo 6971 cm³ darbinio tūrio V12 variklį, išvystantį 150 AG, esant 2800 aps./min. ir buvo gaminama nuo 1929 iki 1930 m. Pirmasis modelis vadinosi tiesiog „Maybach 12", kurio pardavimai prasidėjo 1928 m. 1930 m. pakeistas „DS7" gavo emblemą „Zeppelin", kuri buvo pritvirtinta tarp priekinių žibintų, ant radiatoriaus grotelių; nors automobilis visur vadinamas „Maybach Zeppelin", tai niekada nebuvo oficialus jo pavadinimas.

Karlo Maibacho variklio stūmokliai, kurių matmenys 86×100 mm, išdėstyti dideliais atstumais, alkūninis velenas turėjo 8 guolius, kurių vienas, esantis gale, palaikė veleną. Triukšmo mažinimui jie buvo pagaminti iš specialiomis dervomis impregnuotų kompozitinių medžiagų. Dar viena šio variklio ypatybė – trijų guolių dangteliai tvirtinosi keturiais prailgintais varžtais.

DS8
---

1930 m. po „DS7" modelio, išleistas „DS8". Jame buvo sumontuotas 7977 cm³ darbinio tūrio V12 variklis, kuris išvystė 200 AG, esant gana mažoms 3200 aps./min. apsukoms. Šis variklis tuo metu buvo vienas galingiausių pasaulyje. Nepriklausomai nuo kėbulo tipo, automobilis galėdavo įsibėgėti iki 171 km/h.

2012 m. rugpjūtį „DS8 Cabriolet" aukcione parduotas už 1,3 mln. eurų. Automobilyje buvo sumontuota reta „Variorex" aštuonių pavarų dėžė su vakuuminiu perjungimu. Manoma, kad tai viena iš 100 tokių pagamintų dėžių.

Atgimimas
---------

Kai „Maybach" atgimė „DaimlerChrysler" pavadinimu, seni „Maybach" automobiliai, tarp jų ir prabangus „Zeppelin", buvo naudojami kaip rinkodaros dalis, kuria buvo siekiama susieti prekinį ženklą su originalios automobilių kompanijos palikimu. Klasikinių pavadinimų atgimimas lėmė padidėjusį atstatytų „Maybach" automobilių populiarumą.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maybach Zeppelin** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Žanas Kristupas Mončys–Martel** (pranc. *Jean-Christophe Moncys-Martel*; 1954  m. gegužės 25 d. Paryžiuje (?)) – Prancūzijos aktorius.

Biografija
----------

Gimė karo pabėgelio iš Lietuvos Antano Mončio ir prancūzaitės Florence Langer Martel šeimoje, vėliau tėvai išsiskyrė. Žanas Kristupas Mončys–Martel Paryžiuje baigė pradinę mokyklą ir licėjų, 1973–1978 m. Sorbonos universitete studijavo istoriją. Dirbo aktoriumi įvairiose prancūzų teatrinėse trupėse, dažniausiai atlikdavo komiškus vaidmenis. 

1986 m. drauge su kita lietuvių kilmės prancūzų aktore Karolina Masiulyte-Paliuliene sukūrė spektaklį apie žinomą disidentę ir kovotoją už tikėjimo laisvę Sovietų Lietuvoje Nijolę Sadūnaitę. Šis Martine Merri režisuotas spektaklis buvo nufilmuotas, vėliau jį parodė Lietuvos televizija. Aktorius taip pat vaidino Jean-Philippe Toussaint režisuotame filme *Sevilietis* (pranc. *La sévillane*, 1992 m.). Vėliau jis pradėjo rašyti pjeses, kurti spektaklius ir seminarų metu dėstyti aktorystės meną studentams.

Ž. K. Mončys–Martel namuose turi surinkęs gausią meno kolekciją – joje ne tik tėvo Antano Mončio darbai, bet ir senelio iš motinos pusės bei dėdės Joel bei Jan Martel kūriniai. Siekdamas propaguoti tėvo kūrybinę veiklą Ž. K. Mončys–Martel dažnai lankosi Lietuvoje, remia skulptoriaus muziejų Palangoje.

Šaltiniai
---------

* *Biografija*
* Diana Jomantaitė. *Antano Mončio sūnus trokšta, kad apie tėvą daugiau žinotų ne tik Lietuva* // Vakarų Lietuva, 2009-07-21
* Livija Grajauskienė. *Penkiolika A. Mončio namų-muziejaus metų. Ką darom toliau?* // Palangos tiltas, 2014-09-15
* *Karolina Masiulytė-Paliulienė: „Prancūzijoje buvau tipiška lietuvė, o čia esu prancūzė..." II* // Bernardinai.lt
|  |
| --- |
| Guy Sebastian |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Guy Theodore Sebastian |
| Gimė | 1981 m. spalio 26 d. (41 metai)  Klangas, Selangoras, Malaizijos vėliava Malaizija |
| Žanrai | soul, pop, R&B |
| Veikla | dainininkas, dainų autorius |
| Aktyvumo metai | 2003–dabar |
| Svetainė | guysebastian.com/ |

**Guy Theodore Sebastian** (g. 1981 m. spalio 26 d. Klange, Selangore, Malaizijoje) – iš Malaizijos kilęs Australijos dainininkas bei dainų autorius, išgarsėjęs 2003 metais, kuomet laimėjo Australijos „Idol" televizijos konkursą. 2010–2012 metais Guy buvo australų projekto „X-Factor" vienas teisėjų. Iki šiol atlikėjas išleido aštuonis albumus, iš kurių net septyni tapo platininiais, o du užėmė pirmą vietą šalies perkamiausių albumų sąraše. Iš viso Sebastian yra pardavęs 3,7 mln. singlų bei albumų ir yra sėkmingiausias visų laikų Australijos „Idol" dalyvis.

Atlikėjas yra dainavęs tokiems žinomiems žmonėms kaip Oprah Winfrey, Jungtinės Karalystės Karalienei Elžbietai II, taip pat popiežiui Benediktui XVI.

Diskografija
------------

### Albumai

* 2003: *Just as I Am*
* 2004: *Beautiful Life*
* 2006: *Closer to the Sun*
* 2007: *The Memphis Album*
* 2009: *Like it Like That*
* 2012: *Armageddon*
* 2014: *Madness*

### Rinktinių dainų albumai

* 2010: *Twenty Ten*

### DVD/CD

* 2008: *The Memphis Tour*

### EP

* 2007: *Your Song*
* 2009: *Guy Sebastian EP*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Guy Sebastian** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė – guysebastian.com

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**–** |  **Australijos atstovas Eurovizijoje**2015 | Po to:**Dami Im  *„Sound of Silence"*** |
Lamborghini Urus
Urus Concept 2012
Urus Concept 2012
**Lamborghini Urus** – koncepcinis modelis, kuris buvo pristatytas 2012 m. Pekino automobilių parodoje. Šis padidinto pravažumo modelis daugiau skirtas Kinijos rinkai, kuri dabar yra antra svarbiausia „Lamborghini" bendrovei po JAV. Bendrovės vadovas tikisi, kad šio modelio metiniai pardavimai pasieks 3 tūkst. vienetų. kai bus pradėta jo serijinė gamyba, o tai leistų gerokai padidinti įmonės pardavimus, kurie 2011 m. siekė 1600 vienetų. Jis taip pat mano, jog „Urus" leis „Lamborghini" vėl tapti pelningu gamintoju. Tokį taktinį „Lamborghini" ėjimą paskatino ir itin sėkmingas „Porsche Cayenne" modelis.

Savybės
-------

4,99 m ilgio keturvietis „Urus" varomas visais ratais. Lyginant su konkurentais, jis yra gerokai žemesnis – jo aukštis siekia 1,66 m, o plotis – 1,99 m. Po koncepcinio „Lamborghini Urus" variklio gaubtu sumontuotas 600 AG agregatas, tačiau daugiau jokių techninių duomenų neatskleidžiama.

Nuorodos
--------

* Oficialus Lamborghini tinklalapis
Gripsholmo pilis
Kotryna Jogailaitė su vyru Jonu III ir sūnumi Zigmantu Grpipsholmo pilyje. (Dailininkas Jozefas Zimleris).
**Gripsholmo pilis** (šved. *Gripsholms Slott*, angl. *Gripsholm Castle*) – vienas iš žinomiausiu Švedijos istorinių pastatų. Pilis stovi netoli Mariefredo miestelio prie Melareno ežero, apie 60 km į vakarus nuo Stokholmo.

Gripsholme gimė Zigmantas Vaza – būsimasis Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis bei Vazų dinastijos pradininkas Abiejų Tautų Respublikoje. Pilyje tuo metu buvo įkalintas jo tėvas Suomijos kunigaikštis Jonas III ir motina – Kotryna Jogailaitė (Žygimanto Augusto sesuo).

Šiuo metu pilyje įsikūręs Švedijos nacionalinio muziejaus filialas, kurio salėse eksponuojama seniausia pasaulyje portretų kolekcija (šved. *Statens porträttsamlingar*).


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gripsholmo pilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

* Pilies aprašymas anglų kalba Archyvuota kopija 2011-08-15 iš Wayback Machine projekto.
* Pilies istorija anglų kalba[neveikianti nuoroda]
**Kazimieras Giedra** (g. 1936 m. sausio 10 d. Kutiškiuose, Radviliškio valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1993 m. technologijos mokslų daktaras.

Nuo 1960 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) dėstytojas, 1975–1992 m. Traktorių ir automobilių katedros vedėjas; nuo 1979 m. docentas.

Mokslinio darbo sritis – traktorių dinaminių ir ekonominių parametrų tobulinimas. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.

Bibliografija
-------------

* Traktoriai ir automobiliai, vadovėlis, su kitais, 1969 m. 2 leid. 1995 m.
* Traktoriai ir automobiliai, vadovėlis, su kitais, 1982 m.; LTSR valstybinė premija 1984 m.
* Automobiliai, vadovėlis, su kitais, 2000 m.
* Traktoriai, su kitais, 1974 m. 3 leid. 1987 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kazimieras Giedra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 634 psl.
**Tėtušio Tangi portretas** – grupė paveikslų tuo pačiu pavadinimu, kuriuos nutapė olandų dailininkas postimpresionistas Vincentas van Gogas (1853−1890) gyvendamas Paryžiuje 1886−1888 m. laikotarpyje.

Apie paveikslus
---------------

Žiuljenas Fransua Tangi (*Julien François Tanguy*, 1825−1894) buvo dailės reikmenų pardavėjas, įsikūręs Klozel gatvėje Paryžiuje. Mainais už dažus, drobes ir kitką jis priimdavo nepasiturinčių dailininkų kūrinius užstatu ir juos eksponuodavo savo krautuvėlėje. Draugų jis buvo pramintas „tėtušiu". Pasak E. Bernaro, Tangi buvo vienas iš keleto tų, kurie atvyko iš Paryžiaus į Van Gogo laidotuves po jo savižudybės į Overo kaimą prie Uazos. Vincentas van Gogas aukštai vertino jo draugystę ir nutapė tris Tangi portretus, kurie vaizdžiai iliustruoja Vincento stilistikos keitimąsi jo gyvenimo Paryžiuje metu. Vėliausias ir geriausiu laikomas portretas yra Rodeno muziejuje Paryžiuje. Jame Tangi pavaizduotas frontalia ir statiška poza, sėdintis ant kėdės, susidėjęs rankas ant pilvo ir paskendęs savo mintyse. Dailininkas portrete išreiškia Tangi gerumą ir kuklumą. Portrete Tangi supa daug spalvotų japoniškų estampų, kuriuos aukštai vertino Vincentas ir jo brolis Teo. Šis elementas portrete yra tiktai Vincento van Gogo išmonė, pats Tangi japoniškais estampais neprekiavo, nei juos kolekcionavo. Kūrinyje Vincentas naudojo techniką, būdingą neoimpresionizmui − kontrastuojančias papildomas spalvas, plokštuminį vaizdavimą ir aiškiai pozicionuotus potėpius. Po Tangi mirties paveikslą 1894 m. įsigijo skulptorius Ogiustas Rodenas.

### Galerija

* Pirmoji versija
* Antroji versija
* Trečioji versija, Rodeno muziejus, Paryžius

Išnašos
-------

1. ↑  Helvey, Jennifer. *Irises*. Getty Publications, 2009, p. 170
2. ↑  Helvey, Jennifer. *Irises*. Getty Publications, 2009, p. 170

Nuorodos
--------

* Rodeno muziejus
| Žamaris |
| --- |
| Žamaris (Samuelio tvenkinio patvanka) ties Itapuan do Oeste Žamaris (Samuelio tvenkinio patvanka) ties Itapuan do Oeste |
| **Ilgis** | 400 km |
| **Baseino plotas** | 29 066 km² |
| **Ištakos** | Pakaas Novaso kalnai |
| **Žiotys** | Madeira |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Žamaris |

**Žamaris** (port. *Rio Jamari*) – upė vakarų Brazilijoje, Rondonijoje; dešinysis Madeiros intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Pakaas Novaso kalnuose, tokio pat pavadinimo nacionaliniame parke, Uru-eu-vauvau indėnų teritorijoje. Teka šiaurėn. Pačiame žemupyje skaidosi į protakas, keliomis įteka į Madeirą į rytus nuo Porto Veljo.

Didžiausi intakai: Gvajamanas, Kandejasas.

Žemupys užtvenktas, sudarytas Samuelio tvenkinys (plotas 645 km², sudarytas 1982–1996 m. hidroelektrinės galia 216 MW). Prie upės yra Žamario nacionalinis miškas. Žamario pakrantėse įsikūręs Arkemišo miestas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  «usina Samuel (215 MW) rio Jamari» Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Mapa politico del Estado de Rondonia, Brasil, *Instituto Brasileño de Geografía y Estadística*
|  |
| --- |
| Lamborghini Murciélago |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Automobili Lamborghini S.p.A |
| Metai | 2001-2010 |
| Gamykla | Bolonijos Sant'Agata, Italija |
| Dizaineris (-iai) | Luc Donckerwolke |
| Chronologija |
| Prieš tai | Lamborghini Diablo |
| Po to | Lamborghini Aventador |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | Sportinis automobilis |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | 6.2 L V12 (572 AG)6.5 L V12 (640 AG)6.5 L V12 (650 AG)6.5 L V12 (670 AG) |
| Transmisija (-os) | 6 pavarų mechaninė/pusiau automatinė |
| Išmatavimai |
| Ratų bazė | 2 665 mm |
| Kita informacija |

Lamborghini Murciélago LP640
Lamborghini Murciélago LP-670-4 SV.
**Lamborghini Murciélago** – dviejų durų, dviejų vietų sportinis automobilis pristatytas 2001 m. ir pakeitęs Diablo modelį. Lamborghini Murciélago buvo gaminama iki pat 2010 m. Nuo 2001 m. iš viso buvo pagaminti 4099 Murcielago vienetai. Jis buvo populiariausias Lamborghini modelis su 12 cilindrų varikliu. Jo pirmtakas Diablo buvo gaminamas 11 metų, tačiau buvo pagaminta tik 2 900 egzempliorių. Šiuo metu populiariausias Lamborghini modelis yra Gallardo – nuo 2003 m. pagaminta per 10 tūkst. vienetų. 2011 m. Lamborghini pristatė šio modelio įpėdinį Aventador, kuris išvysto 700 AG.

Vardo kilmė
-----------

Vardas Murciélago ispanų kalboje reiškia „šikšnosparnį". Šiuo vardu pavadintas koridos bulius išgyveno net 24 kardo dūrius 1879 m. kovoje. Jis kovojo su tokia aistra, kad matadoras nusprendė išsaugoti jam gyvybę – reta garbė kovos buliui. Vėliau šis bulius buvo dovanotas Don Antonio Miura – savininkui rančos pavadinimu Miura (šiuo vardu taip pat pavadintas kitas Lamborghini automobilis).

Lamborghini Murciélago LP640
----------------------------

Abi Murciélago versijos buvo truputį atnaujintos 2006 m. Jos buvo pristatytos Ženevos automobilių parodoje. Murciélago variklis buvo pakeistas į galingesnį 6.5 litro agregatą, o automobilio pavadinimas pakeistas į Murciélago LP640. 2007 m. šį variklį gavo ir rodsterio versija. Šis 6.5 litro variklis išvysto įspūdingą 640 AG (471 kW) galią. Abi versijos buvo truputį atnaujintos. Automobilis įsibėgėja (0-100 km) per 3.3 sek. Didžiausias greitis – 339 km/h.

Lamborghini Murciélago LP 670-4 SuperVeloce
-------------------------------------------

Murcielago LP 670-4 Superveloce buvo pristatytas Ženevos automobilių parodoje 2009 m. ir, tuo metu, buvo galingiausias gamyklinis Lamborghini modelis. Murciélago LP 670-4 SuperVeloce turi 6.5 litro V12 variklį su 670 AG; nuo 0 iki 100 km/h įsibėgėja per 3.2 s. Jo didžiausias greitis 347 km/h. LP670-4 SV iš viso bus pagaminta tik 350 vienetų. Jo kaina – 455 tūkst. JAV dolerių

Nuorodos
--------

* Oficialus Lamborghini tinklalapis

Šaltiniai
---------

1. ↑  SANT'AGATA INTRODUCTION OF THE MURCIÉLAGO EVENT Archyvuota kopija 2012-06-09 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Lamborghini Marks The End Of Its Murcielago Supercar
**Lamechas** (hebr. ‏לֶמֶךְ‎‏‎) – Senojo Testamento personažas, minimas Pradžios knygoje, vienas iš prieš tvaną gyvenusių patriarchų, Adomo sūnaus Seto palikuonis.

Pasakojama, kad Metušelachas sūnaus Lamecho susilaukęs, būdamas 187 metų. Lamechas turėjęs jaunesnių brolių ir seserų, tačiau jų vardai neminimi. Išgyvenęs 182 metus, Lamechas susilaukęs sūnaus Nojaus. Tokį vardą davęs, nes „Iš tos pačios žemės, kurią Viešpats prakeikė, šis atneš mums atgaivos nuo mūsų darbų ir mūsų rankų triūso." Paskui Lamechas susilaukęs kitų sūnų bei dukterų (jų vardai neminimi). Iš viso nugyvenęs 777 metus.

Kaino palikuonių sąraše taip pat minimas Lamechas. Atsižvelgiant į šį ir kitus abiejuose sąrašuose paminėtų vardų panašumus, teigiama, kad šios genealogijos – dvi skirtingos to paties sąrašo redakcijos.

Išnašos
-------

1. ↑  *Pradžios knygos 5 skyrius*. BIBLIJA arba ŠVENTASIS RAŠTAS. Ekumeninis leidimas. – Vilnius: Lietuvos Biblijos draugija, 1999.
2. ↑   Emil G. Hirsch, M. Seligsohn. *LAMECH*. Jewish Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2022-09-11.
**Kazimieras Kavaliauskas** (1903 m. vasario 14 d. Yorkshire, Anglija – 1969 m. rugpjūčio 8 d. Sidnėjuje, Australija), pedagogas, vargonininkas ir chorvedys.

Biografija
----------

Augo muzikalioje šeimoje. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą su tėvais grįžo į Lietuvą. 1925 m. baigė Marijampolės mokytojų seminariją, kur pas J. Bendorių ir Brauną mokėsi muzikos, vadovavo Marijampolės ateitininkų ir pavasarininkų chorams. 1925–1928 m. Klaipėdos muzikos mokykloje studijavo dainavimą ir kompoziciją, kartu mokytojavo Kretingoje, Pagėgiuose, vadovavo moksleivių ir bažnytiniams chorams, dalyvavo 1927 m. Klaipėdos krašto dainų šventėje ir buvo jos dirigentas. 1928–1932 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Matematikos-gamtos fakultete. 1933 m. vėl grįžo į Pagėgius, vadovavo bažnyčios chorui, buvo gimnazijos direktoriaus pavaduotojas ir mokytojas. 1939–1944 m. Marijampolės Rygiškių Jono gimnazijos pedagogas ir vicedirektorius, aktyvus miesto muzikinio gyvenimo organizatorius. 1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, subūrė ir mokė Uchtės lietuvių stovyklos chorą, buvo lietuvių gimnazijos direktorius. Emigravęs į Australiją, nuo 1957 m. iki mirties vadovavo Sidnėjaus lietuvių chorui „Daina". 1958 m. pamaldose Vasario 16-osios garbei pirmą kartą atliko G. Zanglo „Šv. Liudviko Mišias" St. Mary’s katedroje. 1958 m. lapkričio 25 d. „Daina" koncertavo Police Boys Club salėje Newtowne. Dainavo per televiziją, kariuomenės įgulai, gimnazijoje, giedojo bažnyčiose, koncertavo su estų ir latvių chorais.

Nuo 1958 m. K. Kavaliauskas dėstė matematiką vienoje iš Sidnėjaus gimnazijų, su P. G. Riley parengė matematikos vadovėlį V klasei (1966 m.).

Nuo 1960 m. buvo Australijos krašto LB Kultūros tarybos narys, o 1964–1966 m. pirmininkas. Prisidėjo prie 1960 m. Sidnėjuje įvykusios Australijos lietuvių 1-osios dainų šventės rengimo, muzikos plokštelių leidybos.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Ženklas su vietovardžiu šalia kalvos
**Taumatavakatangihangakoauauotamateapokaivenuakitanatahu** (maor. *Taumata-whakatangihanga-kōauau-a-Tamatea-pōkai-whenua-ki-tana-tahu*, angl. *Taumatawhakatangihangakoauauotamateapokaiwhenuakitanatahu*) – nežymi 305 m aukščio kalva Naujojoje Zelandijoje, Hauko įlankos regiono pietuose, į pietus nuo Vaipukurau miesto.

Tai ilgiausią pasaulyje pavadinimą turintis vietovardis (įtrauktas į Gineso rekordų knygą). Pavadinimą sudaro 85 raidės (tačiau viena iš šio žodžio versijų yra net 92 raidžių ilgio). Į patį ilgiausią vietovardį taip pat pretenduoja Velso vietovė *Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch*.

Neformaliuose pokalbiuose vietiniai naudoja sutrumpinimą Taumata.

Ilgasis pavadinimas apytiksliai reiškia: *„Vieta, kalvos viršūnė, kur Tamatea, (vyras dideliais keliais, kuris keliaudamas kopdavo į kalnus, juos prarydavo, buvo žinomas kaip žemės valgytojas) grojo [fleita] savo mylimajai".*

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Maori will längsten Bergnamen der Welt schützen lassen.* *Spiegel Online.* 2006 m. rugpjūčio 3 d.
|  |
| --- |
| **Ukmergės rajono Taujėnų gimnazija** |
| [[Vaizdas:|Ukmergės rajono Taujėnų gimnazija herbas|center|100px]] |
|  |
| **Adresas** | Ukmergės g. 5, Taujėnai |
| **Direktorius(-ė)** | Loreta Zdanienė |
| **Mokinių skaičius** | 273 |
| **Įkūrimo data** | 1781 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 28 |

**Ukmergės rajono Taujėnų gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj. Taujėnuose, Ukmergės g. 5, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190343067. Filialas Ukmergės rajono Taujėnų gimnazija Užugirio Antano Smetonos pradinio ugdymo skyrius.

Istorija
--------

Pirmoji mokykla Taujėnuose veikė dar 1781 m. 1865 m. veikė valdinė berniukų, nuo 1868 m. ir mergaičių pradinės mokyklos. 1909 m. veikė berniukų ir mergaičių pradinės mokyklos. 1922–1937 m. veikė Taujėnų pradinė mokykla, 1938–1941 m. vadinta Prezidento A. Smetonos vardo pradžios mokykla. 1947 m. įsteigta progimnazija, 1949 m. veikė septynmetė mokykla, 1953 m. perorganizuota į vidurinę mokyklą, o 2014 m. ir į gimnaziją

1962 m. pastatytas 4 klasių priestatas, 1978 m. pastatytas tipinis 460 vietų priestatas. 1985 m. buvo 14 kabinetų, taip pat sporto salė, valgykla, trumpabangė radijo stotis, 80 vietų bendrabutis, mokomųjų bandymų sklypas, stadionas. 2001 m. atlikta mokyklos pastatų renovacija.

Nuo 2014 m. liepos 17 d. Ukmergės rajono Taujėnų vidurinės mokyklos pavadinimas pakeistas į naują pavadinimą – Ukmergės r. Taujėnų gimnazija.

Direktoriai
-----------

* 1953 m. rugsėjis – 1954 m. rugpjūtis – Albertas Gabnys;
* 1954 m. rugsėjis – 1959 m. rugpjūtis – Aleksas Katinas;
* 1959 m. rugsėjis – 1961 m. rugpjūtis – Romualdas Venys;
* 1961 m. rugsėjis – 1963 m. spalis – Marijonas Grinys;
* 1963 m. spalis – 1964 m. liepa – Marija Mackelaitė;
* 1964 m. rugpjūtis – 1970 m. rugpjūtis – Jonas Jazukevičius;
* 1970 m. rugsėjis – 1989 m. rugpjūtis – Albertas Gabnys;
* 1989 m. rugsėjis – 2014 m. rugpjūtis – Stasys Kaplūnas;
* 2015 m. sausis – 2019 m. rugpjūtis - Darius Kaplūnas.
* 2020 m. vasaris - Loreta Zdanienė.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė


1. ↑