|  |
| --- |
| **Iljušin Il-14** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | Kelevinis lėktuvas |
| Gamintojas | Gamykla Nr. 84 (Taškentas)  Gamykla Nr. 240 (Maskva) Tarybų Sąjunga  Avia Čekoslovakija  Elbe Flugzeugwerke GmbH (Drezdenas) Rytų Vokietija |
| Kūrėjas | OKB Iljušina Tarybų Sąjunga |
| Gamybos metai | 1954-1958 |
| Pirmas skrydis | 1950 m. liepos 13 d. |
| Pradėtas naudoti | 1954 m. |
| Baigtas naudoti | 2005 m. |
| Pagrindiniai naudotojai | Aeroflot  Interflug |
| Pagaminta vnt. | 1348 |
| Prototipas | Il-12 |

**Il-14** (rus. *Ил-14*, pagal NATO klasifikaciją - *Crate*) – XX a. penktojo dešimtmečio pabaigoje SSRS sukurtas trumpų ir vidutinių nuotolių keleivinis lėktuvas, varomas dviem stūmokliniais varikliais, žemasparnis monoplanas su atvirkščio strėliškumo sparnais; paskutinis sovietinis kelevinis lėktuvas su stūmuokliniais varikliais. Sukurtas pakeisti pasenusius Li-2 ir Il-12. Septintame-aštuntame XX a. dešimtmeyje šį orlaivį pakeitė turbusraigtiniai An-24/26 ir reaktyviniai Jak-40.

Orlaivis buvo pradėtas kurti 1946 m. kaip tolimesnė, talpesnė Il-12 evoliucija, galinti užtikrinti saugų skrydį ir kilimą neveikiant vienam varikliui. Orlaivis gavo naujus sparnus, kitokią uodegą, iulgesnį fiuzeliažą. Greitis padidėjo apie 30 km/h. Eksploatacijos metu Il-14 užsirekomendavo kaip patikimas, saugus, ekonomiškas, paprastas valdyti ir aptarnauti, galintis tūpti ir kilti nedideliuose, gruntiniuose kilimo ir tūpimo takuose lėktuvas. 

Bazinio modelio pagrindu buvo sukurta įvairių civilinių ir karinių modifikacijų: padidinto komforto (Il-14S, Il-14PS, Il-14SI, Il-14SO), krovininis (iki 3500 kg) Il-14G, transportinis (Il-14Т), transportinis desanto (Il-14-ZOD), aerofotografijos (Il-14FK ir Il-14FM).

Gamyba
------

Lėktuvo serijinę gamybą leidžiantis SSRS Ministrų tarybos sprendimas (Nr. 947—407сс) buvo priimtas 1953 m. balandžio 1 d. Gamyba Taškente buvo pradėta tų pačių metų rudenį. 1954 m. techninė dokumentacija buvo perduota Čekoslovakijai, kiek vėliau - VDR.

Viso buvo pagaminti 1348 vnt. visų modifikacijų Il-14. Orlaiviai gaminti 1954-1958 m. SSRS aviacijos ganyklose Taškente (gamykla Nr. 84), Maskvoje (Gamykla Nr. 240), taip pat Čekoslovakijos įmonėje "Avia" (pavadinimas Avia-14) ir Rytų Vokietijos įmonėje "Elbe Flugzeugwerke" (Drezdenas). Licencinę Il-14 kopiją buvo ketinama pradėti gaminti ir Kinijoje, pavadinimu Harbin Y-6, tačiau šie planai nebuvo įgyvendinti, dėl pradėtos modernesnio orlaivio Harbin Y-7 gamybos.

Viso apie 500 šio modelio orlaivių buvo eksportuoti į užsienį.

Eksploatacijos metu buvo didinamas lėktuvo resursas: 1957 m. jis sudarė 3 000 skrydžio valandų, 1961 m. jis buvo padidintas iki 5 000 val. 1962 m. — iki 10 000 val. 1963 m. - iki 15 000 val. 1966 m. - iki 25000 val. 1969 m. - iki 30 000 val. 1972 m. - iki 35 000 val. 

Gamybos statistika:

Il-14 modifikacijų gamyba|  | Il-14 | Il-14P | 1l-14T | Il-14FK | Viso |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1954 m | 1955 m | 1956 m | 1956 m | 1957 m | 1958 m | 1956 m | 1957 m | 1958 m | 1957 m | 1958 m |
| Gamykla Nr. 84 (Taškentas) | 28 | 52 | 115 |  | 117 | 1 | 10 | 26 | 29 |  |  | 1065 |
| Gamykla Nr. 240 (Maskva) |  |  |  | 249 | 114 | 2 | 23 | 205 | 63 | 25 | 6 |
| Avia |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 203 |
| Elbe Flugzeugwerke |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 80 |

Eksploatacija
-------------

1958 m. SSRS pašto ženklas, kuriame vaizduojamas Il-14
Pirmas Il-14 skrydis įvyko 1950 m. liepos 13 d. 1952 m. prasidėjo lėktuvo bandymai įvairiomis meteorologinėmis sąlygomis. Reguliariai keleivius skraidinti šiuo lėktuvu pradėta 1954 m. lapkričio 30 d. Iki 1960-ųjų Il-14 buvo pagrindiniu Aeroflot lėktuvu magistraliniuose vidaus ir tarptautiniuose maršrutuose. Pradėjus naudoti dujų turbininiais varikliais varomus An-24 bei reaktyvinius Jak-40, Il-14 plačiai naudotas SSRS vidinėse linijose, ypač Tolimojoje šiaurėje, Sibire. Keleivinius Il-14 naudojo Bulgarija, Čekoslovakija, Kuba, VDR, Jugoslavija, Lenkija, Vengrija, Mongolija, Šiaurės Korėja, Jemenas; karinius – Albanija, Alžyras, Afganistanas, VDR, Egiptas, Indija, Irakas, Kinija, Šiaurės Korėja, Kuba, Lenkija, Sirija, Čekoslovakija ir Bulgarija.

Lėktuvas baigtas eksploatuoti 2005 m.

2020 m. duomenimis, pasaulyje buvo likę trys skrydžiams tinkami visų modifikacijų Il-14.

Lėktuvo techniniai duomenys
---------------------------

Il-14 pilotų kabinaIl-14 keleivių salonas
* Ilgis: 21,31 m
* Sparnų mojis: 31,7 m
* Sparnų plotas: 99,7 m2
* Sparnų aerodinaminis profilis: TsAGI SR-5
* Aukštis (ties uodega): 7,8 m
* Greitis:
	+ maksimalus: 430 km/h
	+ kreiserinis: 345 km/h
* Skrydžio nuotolis: 1250 km

* Skrydžio lubos: 6500 m
* Svoris:
	+ tuščio lėktuvo: 12700 kg
	+ maksimalus kilimo: 18500 kg
* Keleivių skaičius: 36
* Ekipažas: 5 žm.
* Jėgainė: du 14 cilindrų oru aušinami žvaigždiniai varikliai Shvetsov ASh-82T, po 1 417 kW (1 900 AG) galios
* Propeleriai: metaliniai, keturmenčiai, pastovaus greičio, Avia AV-50

Papildoma informacija
---------------------

* Il-14 kaip savo asmeninius lėktuvus naudojo Egipto prezidentas Gamalis Abdelis Naseras, Indijos premjeras Džavaharlalas Neru, Jugoslavijos prezidentas J. Tito, Persijos šachas.
* Avarijose sudužo 69 šio modelio lėktuvai, žuvo 420 žmonių.

Nuorodos
--------

* Apie Il-14
* Il-14 nuotraukos
* Il-14 (video)

Išnašos
-------



1. ↑  *Таликов Н. Д.* Три четверти века «ильюшинского» неба… — М.: Вестник Воздушного Флота, 2008. — С. 140
2. ↑  *Таликов Н. Д.* Три четверти века «ильюшинского» неба… — М.: Вестник Воздушного Флота, 2008. — С. 136
3. ↑  *Таликов Н. Д.* Три четверти века «ильюшинского» неба… — М.: Вестник Воздушного Флота, 2008. — С. 145
4. ↑  «Советский Союз» в опасности — одним летающим Ил-14 может стать меньше.
5. ↑  Первый полёт Ил-14 «Пингвин».
6. ↑  Lednicer, David. "The Incomplete Guide to Airfoil Usage". *m-selig.ae.illinois.edu*
7. ↑  Iljušin Il-14/Avia 14, letadlanaplatne.cz