|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Velbuždo despotija** (serb. *Велбуждско деспотство* = *Velbuždsko despotstvo*), arba **Velbuždo kunigaikštystė** (serb. *Велбуждска кнежевина* = *Velbuždska kneževina*), dar žinoma kaip **Dejanovičių žemė**, **Dragašų žemė** − trumpai egzistavusi viduramžių valstybė Balkanuose, viena iš Serbijos imperijos įpėdinių, buvusi šiuolaikinės rytų Makedonijos teritorijoje.

Istorija
--------

|  |
| --- |
| **Šiaurės Makedonijos istorija** |
| **Pajonija** |
| *Bizantijos imperija* |
| Slavai berezitai |
| Pirmoji Bulgarijos imperija |
| *Bizantija* (Bulgarijos tema) |
| Lotynų imperija > Epyro despotija |
| Antroji Bulgarijos imperija |
| Serbijos imperija: |
| Prilepo karalystė, Velbuždo desp. |
| *Osmanų imperija* (Rumelijos ejaletas) |
| *Bulgarijos egzarchatas* |
| *Serbijos karalystė* (Pietinė Serbija) |
| *Jugoslavijos karalystė* (Vardaras) |
| *Albanija*, *Bulgarija* |
| *Jugoslavija* (Makedonija) |
| Šiaurės Makedonija |

Valstybės įkūrėjas Dejanas buvo kilęs iš serbų bajorų, kuris valdant imperatoriui Dušanui gavo nedideles teritorijas dabartiniame pietų Kosove. Vedęs Dušano seserį Teodorą-Eudokiją, jis tapo imperatoriaus svainiu. Greičiausiai jau po imperatoriaus mirties 1355 m. jis buvo paskirtas despotu Velbužde, kur užėmė įtakingo despoto Jovano Oliverio poziciją. Labai trumpam jis tapo antruoju žmogumi imperijoje.

Kadangi Dejanas mirė gana anksti (spėjama, 1358 m.), nespėjęs iki galo konsoliduoti valdžios regione, tai leido iškilti ambicingam Vukašinas Mrnjavčevičius, kuris į jo vietą paskyrė kitą vietininką, Vlatką Paskačičių. Tačiau du Dejano sūnūs, Jovanas ir Konstantinas, sugebėjo atsikovoti prarastas žemes, užvaldydami visą dabartinę rytų Makedoniją, iki pat Strumicos pietuose. Jie konkuravo su kitais galingais to meto kunigaikščiais, o jų žemė ribojosi su Prilepo žeme vakaruose ir Jovano Uglješos žeme rytuose. Jovanas Dejanovičius iš imperatoriaus gavo dar vieną despoto titulą ir atkūrė savo giminės žemę.

Po pragaištingo 1371 m. Maricos mūšio broliai Dejanovičiai buvo priversti pripažinti Osmanų vasalitetą, kaip kad tai padarė Vukašino sūnus Markas savo karalystėje. Nepaisant to, broliai buvo susiję su išnykusia Serbijos Nemanjičių dinastija per moterišką kraujo liniją, todėl turėjo tam tikrų pretenzijų į išnykusios imperijos sostą. Apie 1378 m. mirus Jovanui, liko valdyti Konstantinas. Jis turėjo teikti Osmanams karinę pagalbą mūšiuose su krikščionimis. Jis tai darė ir Kosovo mūšyje prieš kitus serbus 1389 m.

Viename iš Osmanų mūšių, 1395 m. Rovinos mūšyje prieš Valakiją, Konstantinas žuvo (kaip ir Prilepo karalius Markas). Jo karalystė buvo panaikinta ir inkorporuota į Osmanų imperiją. Čia suformuotas Kiustendilio sandžakas.

Giminė
------

Despotijos valdovai yra vadinami **Dejanovičių** arba **Dragašų dinastija**, ir buvo įtakinga tuometinės Serbijos didikų giminė.

1. Dejanas (1345–1358/1365), Žegligovo ir Preševo vaivada, Velbuždo despotas, vedė Teodorą-Eudokiją
	1. Jovanas Dragašas, Velbuždo despotas 1365–1378 m.
	2. Konstantinas Dragašas, Velbuždo despotas 1365–1395 (iki 1378 m. valdė kartu su broliu), vedė Bizantijos princesę Eudokia Megale Komnene
		1. Jelena Dragaš (1372–1450), gimė iš Konstantino pirmosios santuokos (motinos vardas nežinomas), ištekėjo už Bizantijos imperatoriaus Manuilo II;
	3. Teodora Dragaš, ištekėjo du kartus
		1. Mrkša Žarkovičius, tėvas – Žarkas. Turėjo valdas dabartinėje pietų Albanijoje
		2. Konstantinas Balšičius, tėvas – Džuradžas I Balšičius, Zetos kunigaikštis;