recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Žibuntas Mikšys** |
| --- |
| Gimė | 1923 m. gruodžio 12 d.Kaunas |
| Mirė | 2013 m. lapkričio 16 d. (89 metai)Paryžius |
| Palaidotas (-a) | Per Lašezas |
| Tėvai | Zuzana Arlauskaitė-Mikšienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Miriam Meras |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Prancūzijos grafikas |

**Žibuntas Mikšys** (1923 m. gruodžio 12 d. Kaunas – 2013 m. lapkričio 16 d. Paryžius) – Lietuvos grafikas.

Biografija
----------

Motina aktorė, režisierė Zuzana Arlauskaitė-Mikšienė, žmona tapytoja Miriam Meras. Meno pagrindus įgijo pas skulptorių A. Janulį Kauno jėzuitų gimnazijoje. 1946–1949 m. studijavo Niurnbergo ir Štutgarto meno akademijose. 1962 m. apsigyveno Paryžiuje. 1979–1988 m. dėstė lietuvių kalbą ir Lietuvos istoriją (iki 1985 m.) Nacionaliniame Rytų kalbų ir civilizacijų institute (INALCO) Paryžiuje. Prancūzijos lietuvių bendruomenės tarybos ir valdybos pirmininkas.

Kūryba
------

Kūrė linoraižinius, ofortus ir litografijas. Linoraižiniams būdingos raiškios linijos, ofortai išsiskiria subtiliais pustoniais, grakščiomis rafinuotomis linijomis, ekspresyviu šriftu, siejamu su vaizdu. Nuo 1948 m. kūrė rašmeninius linoraižinius („Skarmalų vėpūtiniais" 1948 m.), kuriuos kartais junė į ciklus arba serijas. Mėgstamiausi siužetai: žmonių veidai, rankos, senamiesčio vaizdai („Senamiestis" 1965 m. „Senamiestis. Kaminai" 1976 m.), gamtos motyvai. Sukūrė daugiau kaip 100 ekslibrisų, miniatiūrų, vinječių. Nuo 1965 m. dalyvavo parodose užsienyje, nuo 1974 m. – Lietuvoje. Jo parodas 1993 m. 2001 m. ir 2009 m. surengė Šiaulių „Laiptų galerija", 2009 m. – Kėdainių Janinos Monkutės-Marks muziejus-galerija.

Bibliografija
-------------

* *Jean-Pierre Menthanon* slapyvardžiu: „La Lithuanie, pays entre deux Mondes" („Lietuva, kraštas tarp dviejų pasaulių"), Prancūzijos lietuvių bendruomenė, 1982 m.
* Venecijos dienoraštis. Trys kelionės, Baltos lankos, 1998 m.

Įvertinimas
-----------

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Žibuntas Mikšys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 118 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 7°24′ š. pl. 168°45′ r. ilg.﻿ / ﻿7.400°š. pl. 168.750°r. ilg.﻿ / 7.400; 168.750

Atolo palydovinė nuotrauka
**Ailinglaplapas** (marš. *Aelōn̄ļapļap*) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Raliko salų grandinės centrinėje dalyje. Atolas yra 152 km į šiaurės vakarus nuo Džaluito, į pietryčius nuo Namu atolo. Netoli Ailinglaplapo yra Džabato sala.

Atolas netaisyklingos formos, ištęstas iš vakarų į šiaurės rytus. Koralinis rifas daugelyje vietų pertrūkęs. Atolo žiedą sudaro 56 salelės; didžiausios: Votja, Bigatjelangas, Enjebingas, Airokas (Ailinglaplapas), Džehas. Bendras sausumos plotas – 14,7 km². Lagūna užima 750 km². Tai vienas didžiausių Maršalo Salų atolų.

XIX a. atolo žemėlapis
1792 m. atolą pasiekė anglų jūrininkas Henry Bond. XIX a. atole veikė kopros prekybinis punktas.

1998 m. Ailinglaplapo atole gyveno 1959 žmonės. Svarbiausios gyvenvietės yra Votjos, Džeho, Airoko ir Boudžo salelėse. Verčiamasi daugiausia kopros apdirbimu. Yra 3 lėktuvų tūpimo taikai: Airoko, Džeho, Votjos.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vladimiras Molovas
**Vladimiras Dimitrovas Molovas** (bulg. *Владимир Димитров Моллов*; 1873 m. liepos 16 d. Kijevas, dab. Ukraina - 1935 m. balandžio 29 d. Sofija, Bulgarija) - bulgarų politikas, švietimo (1910-1911), vėliau (1926-1931) finansų ministras, teisininkas, teisėtyrininkas penalistas, Sofijos universiteto profesorius, Dimitar Mollov sūnus.

Biografija
----------

Gimė gydytojo ir politiko šeimoje. Jaunesnysis brolis Vasil Molowas buvo gydytojas.

1890 m. baigė Sofijos 1-ąją gimnaziją, 1894 m. - teisę (Maskvos universiteto Teisės fakultetas). 

Po keleto metų praktikos Vakarų Europoje grįžo į Sofiją, nuo 1900 m. Sofijos universiteto baudžiamosios teisės dėstytojas (iki pat mirties), 1905-1906 m. Teisės fakulteto dekanas, nuo 1924 m. profesorius, nuo 1906 m. Bulgarijos literatūrinės bendrijos (dab. Bulgarijos mokslų akademija) narys.

Literatūra
----------

* Tschew, Tascho: *Die Minister Bulgariens 1879-1999* (aus dem bulg. Министрите на България), София: АИ „Проф. Марин Дринов", 1999 ISBN 978-954-430-603-8
**Vladimiras Lazersonas** (1889 m. balandžio 8 d. Maskva – 1945 m. Dachau) – Lietuvos psichologas, psichiatras, filosofijos daktaras, empirinės psichologijos atstovas.

Biografija
----------

1907–1911 m. studijavo mediciną Tartu, 1911–1916 m. – pedagogiką ir psichologiją Jenos ir Ciuricho universitetuose. 1916 m. apgynė disertaciją apie judėjimo suvokimą, filosofijos daktaras.

1919 m. Kijevo universiteto privatdocentas. 1920 m. atvyko į Lietuvą. 1922–1940 m. dėstė eksperimentinę psichologiją, vaiko psichopatologiją ir mokyklinę higieną Vytauto Didžiojo universitete (iki 1930 m. Lietuvos universitetas) Humanitarinių mokslų fakultete. Bendrosios ir eksperimentinės psichologijos katedros vyriausiasis asistentas, nuo 1928 m. šio universiteto privatdocentas. 1931 m. Kaune vadovavo savo privačiai nervų ligų ligoninei. 1931 m. vienas psichotechnikos ir profesinės orientacijos draugijos steigėjų. 1940–1941 m. Vilniaus universiteto Psichologijos katedros vedėjas. Nuo 1941 m. birželio 22 d. Vilniaus miesto ir srities piliečių komitetas atleido iš darbo. Nacių okupacijos metais uždarytas Kauno gete, vėliau išvežtas į Dachau koncentracijos stovyklą, 1945 m. sušaudytas.

Skelbė straipsnius žurnaluose „Zeitschrift fūr Psychologie", „Medicina", „Švietimo darbas", „Kultūra", „Eranus", „Kriminalistikos žinynas", „Mokykla ir gyvenimas", „Mokykla ir visuomenė", „Tautos mokykla" ir kituose. Tarp jo mokinių Alfonsas Gučas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vladimiras Lazersonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 647 psl.
| **M. Hiriyanna** |
| --- |
|  |
| M. Hiriyanna, 1917 m. |
| Visas vardas | Maisūru Hiriyaṇṇa |
| Gimė | 1871 m. gegužės 7 d.Maisoras, Maisoro karalystė, Britų Indija |
| Mirė | 1950 m. rugsėjo 19 d. (79 metai)Maisoras, Maisoro valstija, Indija |
| Tėvai | M. Nandžundajahas, Lakšmidevė |
|  |
| Veikla | filosofas, filologas, vertėjas |
| Sritis | indų filosofija, indų estetika, upanišados |
| Organizacijos | Maisoro koledžas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | mokslų daktaras |

**Maisoras Hirijana** (kan. ಮೈಸೂರು ಹಿರಿಯಣ್ಣ  = *Maisūru Hiriyaṇṇa*, angl. *M. Hiriyanna*, 1871 m. gegužės 7 d. – 1950 m. rugsėjo 19 d.) – indų filosofas, vertėjas, filologas.

Mokėsi Madraso krikščioniškajame koledže, įgijo bakalauro ir magistro laipsnius. Nuo 1891 m. dirbo Maisoro orientalistinėje bibliotekoje. Nuo 1896 m. dirbo mokytoju Maisoro mokykloje. 1912 m. pradėjo dėstyti Maisoro Maharadžos koledže. 1919–1927 m. sanskrito profesorius Maisoro koledže. Dirbo kartu su S. Radhakrišnanu.

Rašė daugiausia filosofijos tematika – vertė ir tyrinėjo upanišadas, indų filosofiją. Taip pat paskelbė klasikinės indų literatūros vertimų. Svarbiausi veikalai: „Indų estetika" ( *Indian aesthetics*, 1919 m.), „Upanišadų etika" (*The Ethics of the Upaniṣads*, 1924 m.), „Indijos filosofijos metmenys" (*Outlines of Indian Philosophy*, 1932 m.), „Indijos filosofijos pagrindai" (*The Essentials of Indian Philosophy*, 1949 m.), „Filosofijos misija" (*The Mission of Philosophy*, 1960 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „A Space that holds another time". *The Hindu*.
2. ↑  *Hiriyanna, M.*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 96
| Nathalie Delon |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Francine Canovas |
|  |
| Gimė | 1941 m. rugpjūčio 1 d.Udžda, Prancūzijos Marokas |
| Mirė | 2021 m. sausio 21 d. (79 metai)Paryžius, Prancūzija |
|  |
| Šalis |  Prancūzija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Natali Delon** (pranc. *Nathalie Delon*, tikrasis vardas – *Francine Canovas*; 1941 m. rugpjūčio 1 d. Udždoje, Prancūzijos Maroke – 2021 m. sausio 21 d. Paryžiuje, Prancūzijoje) – buvęs prancūzų modelis, kino aktorė ir režisierė. Įsimintinų vaidmenų ji nebuvo sukūrusi, tačiau 7 dešimtmetyje dažnai buvo įvardijama kaip viena gražiausių pasaulio moterų. Kine aktyviai filmavosi 1967–1993 m. buvo režisavusi 2 filmus, kuriems pati parašė scenarijus.

1964–1969 m. buvo ištekėjusi už prancūzų aktoriaus Alain Delon, su kuriuo susilaukė sūnaus Anthony. Vėliau ji susitikinėjo su buvusiais Elizabeth Taylor vyrais Eddie Fisher ir Richard Burton, turi dukterį Nathalie.

Apdovanojimai
-------------

* Taorminos kino festivalis (nominacija) (1982)

Dalinė filmografija
-------------------

* Samurajus (1967)
* Seserys (1969)
* Mėlynbarzdis (1972)
* Sex-shop (1972)
* Šnabždesiai tamsoje (1976)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nathalie Delon on imdb.com

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nathalie Delon** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Anemone sylvestris** |
| --- |
| Lieknoji plukė (Anemone sylvestris)Lieknoji plukė (*Anemone sylvestris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Vėdrynažiedžiai  *( Ranunculidae)* |
| Šeima: | Vėdryniniai  *( Ranunculaceae)* |
| Gentis: | Plukė  *( Anemone)* |
| Rūšis: | Lieknoji plukė  *( Anemone sylvestris)* |

 |

**Lieknoji plukė** (*Anemone sylvestris*) – vėdryninių (*Ranunculaceae*) šeimos, plukių (*Anemone*) genties augalas.

Lieknosios plukės žiedas
Daugiametis žolinis augalas. Šakniastiebis trumpas, rudai juodas, vertikalus arba įstrižas, su gausiomis kuokštinėmis šaknimis. Stiebas 15-20 cm aukščio, su vienu, retai 2 žiedais. Apatiniai lapai ilgakočiai, plastakiškai įskelti į 3-5 dalis, plaukuoti. Stiebo lapai trys, maždaug stiebo viduryje sudaro menturį; lapkočiai trumpi, suskaldyti į 3 nusmailėjusiomis viršūnėmis dalis. Žiedai statūs, 3,5-7 cn pločio, ant ilgų žiedkočių. Apyžiedžio lapeliai 5 (rečiau 7-8), elipsiški, balti, išorinė pusė švelniai violetinė. Kuokelių daug, jie trumpesni už apyžiedį. Piestelių daug. Sutelktinis vaislapynas pailgai rutuliškas. Vaisiai – smulkūs, iki 3 mm ilgio, apaugę baltais minkštais plaukeliais, trumpais snapeliais riešutėliai.

Žydi gegužės – birželio mėn. Lietuvos šiaurinėje dalyje reta, į pietus dažnesnė, o vakarinėje dalyje visai neaptinkama. Auga sausesnėse vietose, pamiškėse, upių bei ežerų šlaituose, retuose pušynuose ir miško aikštelėse, aptinkama tik kalkinguose, lengvos sudėties dirvožemiuose. Augalas dekoratyvus, lapai turi daug askorbo rūgšties.

Literatūra
----------

Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 114 psl.



|  |  |
| --- | --- |
|  | Šis straipsnis yra tapęs savaitės straipsniu. |
|  |
| --- |
| Valstybės sienos–Savski Marof-Zagrebo geležinkelio linija |
|  |
| Vieta |
| **Šalys** | Kroatijos vėliava Kroatija |
| **Miestai** | Savski Marof –  Vrapče – Gajniče – Zaprešičius – Brdovecas – Zagrebas |
| Pagrindinė informacija |
| **Tipas** | Vietinė |
| **Atidarymas** | 1862 m. |
| Techninė informacija |
| **Ilgis** | 26,709 km |
| **Vėžė** | 1435 mm vėžė |
| **Išvystomas greitis** | 120 km/h |
| **Elektrifikacija** | 25kV 50Hz AC |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**M101 geležinkelis** (kroat. *Pruga državna granica–Savski Marof-Zagreb Glavni kolodvor*, taip pat vadinama **Valstybės sienos–Savski Marof-Zagrebo geležinkelio linija**) – 26,709 km ilgio geležinkelio linija Kroatijoje, jungianti sostinę Zagrebą su Kroatijos–Slovėnijos pasieniu pro Savski Marof kaimą. Už šio kaimo linija tęsiasi Slovėnijos teritorija iki sostinės Liublianos. Linija seka palei Savos upės tėkmę.

M101 geležinkelio linija yra viena iš X Pan-Europos koridoriaus dalių (šis koridorius tęsiasi nuo Zalcburgo iki Salonikų).

Savski Marof–Zagrebo geležinkelio linija atidaryta 1862 m. ir jungė Zidani Mostą su Sisaku. Tai buvo ne tik pirmoji geležinkelio linija iki Zagrebo, tačiau ir pirmoji visoje šalyje. Antroji šalies geležinkelio linija atidaryta 1944 m.

Nuo 1919 iki 1977 m. linija buvo „Orient Express" dalimi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žuljić, Stanko (1978). „Razvoj sistema magistralnih željeznićkih pruga na području SR Hrvatske [Development of the railway network on the territory of the SR Croatia]". *Geografski Glasnik* (kroatų) (40).
2. ↑  „A history of the Orient Express".
Domenico Alberto Azuni, vienas Prancūzijos komercinio kodekso rengėjų
**Komercinis kodeksas** – įstatymo galią turintis teisės normų, reguliuojančių komercinę veiklą (privatinius verslo santykius), rinkinys; komercinis teisynas, komercinės teisės sąvadas, teisės kodeksas.

Istorija
--------

Kodifikacija pradėta XIX a. 1807 m. priimtas Prancūzijos komercinis kodeksas (pranc. *Code de Commerce*), 1829 m. – Ispanijos komercinis kodeksas, įstatymu įvestas pirmasis žinomas prekybinis registras (įmonių registro analogas).
1861 m. priimtas Visuotinis Vokietijos prekybos kodeksas (vok. *Allgemeines Deutsches Handelsgesetzbuch*, ADHGB), kurį savo nutarimu patvirtino Vokietijos Sąjunga (Vokietijos Sąjungos Susirinkimas). Austrijoje nuo XIX a. galiojo Visuotinis komercinis kodeksas (vok. *das Allgemeine Handelsgesetzbuch*). Komercinės teisės reforma XXI a. nubrėžė naujas gaires – priimtas Verslo teisės kodeksas (vok. *Unternehmensgesetzbuch, UGB*), įsigaliojęs 2007 m. sausio 1 d.

Nuorodos
--------

* Komercinės teisės istorija Archyvuota kopija 2014-08-08 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Nathalie Cardone |
| Gimė | 1967 m. kovo 29 d. (56 metai)Prancūzija Po, Prancūzija |
| Žanrai | Pop muzika, baladė |
| Kūrinių kalbos | prancūzų, ispanų |
| Veikla | vokalistė |
| Aktyvumo metai | 1997- |
| Svetainė | Ofic. svetainė |

**Natali Kardonė** (pranc. *Nathalie Cardone*; g. 1967 m. kovo 29 d. Po, Pirėnų-Atlanto regione) – Prancūzijos aktorė ir dainininkė. Jos tėvas sicilietis, motina – ispanė.

Natali kaip aktorė didžiojoje scenoje debiutavo 1988 m. filme „Keista vieta susitikti". Jame vaidino kartu su Gérard Depardieu ir Catherine Deneuve. 1989 m. buvo nominuota Cezario apdovanojimui perspektyviausios aktorės kategorijoje. Yra suvaidinus dar keltame prancūzų filmų, tokių kaip „Mažasis vagis", „Pragaras" ir kt. 1999 m. Natali išleido vienintelį savo muzikinį albumą *Nathalie Cardone*. Ją, kaip dainininkę išgarsino singlas *Hasta Siempre* (Če Gevarai paskirta daina), kuris Prancūzijos topuose užėmė antrą, o Belgijos – pirmą vietą.

Filmografija
------------

* 1988 : *Drôle d’endroit pour une rencontre*
* 1988 : *La Petite Voleuse*
* 1989 : *J’aurais jamais dû croiser son regard*
* 1990 : *La Fille des collines*
* 1994 : *L’Enfer*
* 1994 : *Le Sourire*
* 1995 : *El Techo del mundo*
* 1996 : *L’Avocate*
* 1997 : *La colère d’une mère*

Diskografija
------------

* 1999 : *Nathalie Cardone*

**Singlai**

* *Hasta Siempre*
* *Populaire*
* *…Mon ange*
* *Baila si*
* *Les hommes de ma vie*

Nuorodos
--------

* Nathalie Cardone atlieka *Hasta Siempre*
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterNathalie Moellhausen |
| **Medaliai** |
| Fechtavimas |
| **Atstovaujant: Brazilijos vėliava Brazilija**  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2019 Budapeštas | Moterų špaga |
| **Atstovaujant: Italijos vėliava Italija**  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2009 Antalija | Moterų komanda |
| **Bronza** | 2010 Paryžius | Moterų špaga |
| **Bronza** | 2011 Katanija | Moterų komanda |

**Nathalie Moellhausen** (g. 1985 m. gruodžio 1 d. Milane) – italų kilmės fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse. Nuo 2014 m. atstovauja Braziliją.

Biografija
----------

2007 m. Europos čempionate kartu su Italijos rinktine pelnė aukso medalius. 2009 m. pasaulio čempionato komandinės rungties aukso medalininkė. 2010 m. pasaulio čempionate pelnė bronzą individualioje špagos rungtyje. 2011 m. Europos čempionate pelnė bronzą individualioje špagos rungtyje. 2014 m. pradėjo atstovauti Braziliją. 2015 m. tapo Pan Amerikos čempione. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse buvo eliminuota ketvirtfinalyje. 

2019 m. pasaulio fechtavimo čempionate pirmą kartą tapo pasaulio čempione individualioje rungtyje.

Nuorodos
--------

* FIE svetainėje
Keliaujantis prekybininkas. Bukareštas, apie 1869 m.
**Komercinė teisė** (lot. *commercium* – „prekyba, apyvarta, mainai") – privatinės teisės šaka; visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius, kurių bent viena šalis yra verslininkas teisine prasme. Komercinė teisė yra specialioji privatinės (civilinės) teisės dalis, apimanti iš esmės dispozityvines normas, iš dalies – ir imperatyvines taisykles, nuo kurių nukrypti negalima.

Ypatumai
--------

Komercinė teisė nėra savarankiška teisės šaka kaip civilinė arba darbo teisė. Ji apima papildomas privatinės teisės normas, laikytinas specialiomis civilinės teisės normų atžvilgiu. Komercinė teisė kontinentinės teisės valstybėse kodifikuojama atskirame teisyne (Komercinis kodeksas), tuomet Civilinis kodeksas taikomas subsidiariai arba komercinės teisės normos integruojamos į civilinės teisės sąvadus (CK). Be teisės normas sisteminančių teisynų egzistuoja ir specialūs komerciniai įstatymai, ypač įmonių veiklos reglamentavimo srityje.

Komercinė teisė įtvirtina ypatingus komercinės apyvartos santykių ypatumus pagal komercinės veiklos poreikius:

* Komercinės veiklos subjekto atsakomybė, sutartinės baudos, sandorių formų laisvė
* Atlygintinumo prezumpcija: laikoma, kad veikla vykdoma atlygintiniais pagrindais, kadangi viena šalių yra verslininkas
* Verslo, komercijos papročiai kaip papildomi teisės šaltiniai
* Operatyvus atsiskaitymas
* Teisinis aiškumas (veiklos) viešumas, žinomumas.

Komercinės teisės istorija
--------------------------

Komercinė teisė atsirado plėtojantis komercinei veiklai. Rašytinė teisė siejama su miestų teisės prekybiniais centrais, miestais metropoliais, Hanzos sąjunga, laisvaisiais miestais (Augsburgas, Hamburgas ir kt.). Prekybos teisę formavo prekybos papročiai. Kodifikacija pradėta XIX a. Prancūzijoje veikė *Code de Commerce* (1807), Ispanijoje *Código de Comercio* (1829), įstatymu įvestas pirmasis žinomas prekybinis registras (įmonių registro analogas).
Vokietijoje 1861 m. priimtas Visuotinis Vokietijos prekybos kodeksas (*Allgemeines Deutsches Handelsgesetzbuch, ADHGB*), kurį savo nutarimu patvirtino Vokietijos Sąjunga (Sąjungos Susirinkimas), vykdant paralelinę įstatymų leidybą, įstatymui palaipsniui įsigaliojus daugumoje Sąjungos valstybių. Reicho įstatymu 1871 metais kodifikuota visos Vokietijos imperijos teisė. 1869 m įsteigtas Imperijos aukštesnysis komercinis teismas (*Reichsoberhandelsgericht, ROHG*) kaip Aukščiausiasis Sąjungos teismas. Nuo 1879 m. jo funkcijas perėmė Reicho teismas (*Reichsgericht*).
Senąjį kodeksą ADHGB pakeitė naujasis Komercinis kodeksas *Handelsgesetzbuch, HGB*), priimtas 1897 m. gegužės 10 d. ir įsigaliojęs kaip ir Civilinis kodeksas (BGB) 1900 metų sausio 1 d.

Austrijoje nuo XIX a. galiojo Visuotinis komercinis kodeksas (*das Allgemeine Handelsgesetzbuch*). Komercinės teisės reforma XXI a. nubrėžė naujas gaires – priimtas Verslo teisės kodeksas (*Unternehmensgesetzbuch, UGB*), įsigaliojęs 2007 m. sausio 1 d.

Nuorodos
--------

* komercinės teisės apibrėžimai Archyvuota kopija 2008-03-31 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bandundu*Bandundu* |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **1966 – 2015** |  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika |
| **Administracinis centras** | Bandundu |
| **Rajonai** | 4 |
|  |
| **Gyventojų** | 8 062 463 (2010 m.) |
| **Plotas** | 295 658 km² |
|  **Vikiteka** | BandunduVikiteka |

**Bandundu provincija** (pranc. *Province du Bandundu*) – buvusi provincija Kongo Demokratinės Respublikos vakarinėje dalyje. Ribojosi su Kinšasa ir Žemutiniu Kongu vakaruose, su Kongo Respublika – šiaurės vakaruose, su Pusiaujo provincija – šiaurėje, su Vakarų Kasajumi – rytuose bei su Angola – pietuose. Administracinis centras – Bandundu.

2015 m. panaikinta išskirsčius į kelias naujas provincijas.

Istorija
--------

Po bantų migracijų visa teritorija buvo apgyvendinta bantų genčių. Bandundu savanos istoriškai sudarė buferinę zoną tarp aukštesnio lygio Kongo civilizacijos vakaruose ir Afrikos savanų valstybių į pietryčius.

Didžiuma dabartinių gyventojų atsikėlė iš rytų, t. y. iš Lundos karalystės. Svarbiausios šiuo metu gyvenančios gentys yra bajakai, bapende, basuku ir daugybė kitų. Kai kurios jų XVII–XVIII a. sukūrė savo valstybinius junginius, agresyviai puldinėjo Kongo imperiją.

Pačioje XIX a. pabaigoje, kolonijinėms valstybėms dalijantis Afriką, šių genčių teritorijos priskirtos Belgijai ir tapo Laisvosios Kongo valstybės dalimi, o vėliau – Belgijos Kongo dalimi. Iš pradžių dabartinės provincijos teritorija sudarė dalį Belgijos Kongo Leopoldvilio provincijos. Kaip atskira provincija sukurta 1966 m. Nuo 2005 m. planuojama provinciją padalinti į tris smulkesnes provincijas.

Geografija
----------

Kraštovaizdžiui daugiausia būdinga lyguma, padengta savanos augmenijos su džiunglių plotais upių slėniuose. Teritoriją kerta Kongas bei jo intakai – Kasajus, Kvangas, Kvilu, Kvengė, Lukenijė. Šiaurėje telkšo didelis Mai Ndombės ežeras.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provincija buvo padalinta į 4 rajonus (skliaustuose – administracinis centras):

* Kvango rajonas (Kengė)
* Kvilu rajonas (Kikvitas)
* Mai Ndombės rajonas (Inongas)
* Plynaukštės rajonas (Bandundu)

|  |  |
| --- | --- |
|  **Kongo Demokratinės Respublikos provincijos** |  |
| Aukštutinė Katanga | Aukštutinis Lomamis | Aukštutinė Uelė | Čopas | Čuapa | Ituris | Kasajus | Kinšasa | Kvangas | Kvilu | Lomamis | Lualaba | Mai Ndombė | Maniema | Mongala | Pietų Kivu | Pietų Ubangis | Pusiaujo provincija | Rytų Kasajus | Sankuru | Šiaurės Kivu | Šiaurės Ubangis | Tanganika | Vidurinis Kasajus | Vidurinis Kongas | Žemutinė Uelė |
| **Liebmann Hersch** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1882 m. gegužės 25 d.Pamūšis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1955 m. birželio 9 d. (73 metai)Ženeva, Šveicarija |
| Tėvas | Meyer Dovid Hersch |
| Motina | Hannah-Dvorah Blumberg |
| Sutuoktinis (-ė) | Liba Lichtenbaum |
|  |
| Veikla | Matematikas, demografas, statistikas |

**Liebman Herš** (1882 m. gegužės 25 d. Pamūšyje, Rusijos imperija – 1955 m. birželio 9 d. Ženevoje, Šveicarija) – Lietuvos žydų kilmės Šveicarijos matematikas, demografas, statistikas.

Biografija
----------

Gimė 1882 m. gegužės 25 d. Pamūšyje, žurnalisto Meyer Dovid Hersch ir Hannah-Dvorah Blumberg šeimoje. Praėjus porai metų po jo gimimo tėvai išsikraustė į Joniškį, 1884 m. persikėlė į Šiaulius. 1895 m. išvyko gyventi į Varšuvą, kur baigė gimnaziją. Pradėjo studijuoti matematiką Varšuvos universitete, tačiau 1904 m. pradžioje dėl dalyvavimo anticariniuose protestuose pabėgo į Šveicariją. Dar gyvendamas Varšuvoje įstojo į Bundą. 1909 m. pradėjo dirbti Ženevos universiteto sociologijos katedroje. 1913 m. apsigynė disertaciją apie žydų emigraciją ir tapo mokslų daktaru. Rašė straipsnius jidiš, lenkų ir rusų kalbomis įvairiuose laikraščiuose apie žydų emigraciją ir nacionalizmą. I pasaulinio karo metu daug laiko paskyrė demografiniams ir statistiniams tyrimams susijusiems su žydų migracija, kritikavo sionizmo politiką. Vėliau vykdė įvairius demografinius tyrimus apie žydų populiacijas įvairiose Europos šalyse. II pasaulinio karo metu aktyviai dalyvavo padedant į Šveicariją pabėgusiems žydams. 1947 m. pirmą kartą apsilankė Palestinoje ir po to laiko mažiau kritikavo sionizmą. 1954 m. vadovavo JTO pasaulio gyventojų skaičiaus konferencijai. Mirė 1955 m. birželio 9 d. Ženevoje.

Nuorodos
--------

* Biografija ir darbai (ang.)

Literatūra
----------

* Mishkinsky, Moshe. "Hersch, Pesach Liebman." Encyclopaedia Judaica. 2nd ed. Vol. 9. Detroit: Macmillan Reference USA, 2007. 42.
* Alroey, Gur. "Demographers in the Service of the Nation: Liebmann Hersch, Jacob Lestschinsky, and the Early Study of Jewish Migration." Jewish History 20. 3/4 (2006): 265–282; here: 270, 276.
* Hersch, Meyer Dovid. The Writings of Meyer Dovid Hersch (1858–1933): Rand pioneer and historian of Jewish life in early Johannesburg. Johannesburg: Ammatt Press, 2005. 23.
**Bandymų ir klaidų metodas** teiginių logikoje yra vienas iš būdų samprotavimo pagrįstumui įvertinti.

Skirtinguose logikos vadovėliuose šis metodas vadinamas nevienodai. „Bandymų ir klaidų metodu" jį vadina N. Lomanienė (2002: 31). V. Klenk (1994: 81) šį metodą vadina „Trumposios teisingumo lentelės metodu" (*Short truth table method*), P. J. Hurley (2000: 338) – „Netiesiogine teisingumo lentele" (*Indirect truth table*).

Samprotavimas yra nepagrįstas, jeigu jo išvada gali būti klaidinga, kuomet jo išvados yra teisingos. Vertinant samprotavimo pagrįstumą bandymų ir klaidų metodu, mėginama nebraižant teisingumo lentelės atrasti tokias samprotavimo kintamųjų reikšmes, su kuriomis išvada būtų klaidinga, o prielaidos – teisingos.

Pavyzdžiui, turime samprotavimą

Jei vaikas netvarkingas, tai jis blogai mokosi.
Jei vaikas dažnai serga, tai jis blogai mokosi.
Vadinasi, jei vaikas netvarkingas, tai jis dažnai serga.
Šio samprotavimo loginė forma yra

Jei P, tai Q.
Jei R, tai Q.
Vadinasi, jei P, tai R.
Užrašius teiginių logikos simboliais:

{\displaystyle P\rightarrow Q}
{\displaystyle R\rightarrow Q}
{\displaystyle \vdash P\rightarrow R}
Priimkime prielaidą, kad šio samprotavimo išvada klaidinga, o prielaidos teisingos. Jei P → R klaidinga, tai P teisinga, o R – klaidinga. Jei P → Q teisinga, ir P taip pat teisinga, tai Q irgi turi būti teisinga. Jei R klaidinga, o Q – teisinga, tai R → Q irgi turi būti teisinga. R → Q pagal pradinę prielaidą ir yra teisinga. Vadinasi, šio samprotavimo prielaidos iš tikrųjų gali būti teisingos, kai jo išvada yra klaidinga, jeigu kintamųjų reikšmės yra:

* P – teisinga
* R – klaidinga
* Q – teisinga

Tai reiškia, kad samprotavimas nepagrįstas.

Šaltiniai
---------

* Hurley P.J. „A Concise Introduction to Logic". 7th ed. – Belmont: Wadsworth Publishing, 2000, ISBN 0-534-96888-0
* Klenk V. „Understanding Symbolic Logic". 3rd ed. – Englewood Cliffs: Prentice Hall, 1994, ISBN 0-13-060767-3
* Lomanienė N. „Logika: deduktyvaus samprotavimo analizės pagrindai". – Vilnius: Justitia, 2002, ISBN 9986-567-78-5

Taip pat skaitykite
-------------------

* Matricų metodas (teiginių logika)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kietasis smegenų dangalas** (lot. *dura mater cranialis (encephali)*) - storas ir tvirtas smegenis dengiantis dangalas. Gaubdamas nugaros smegenis jis sudaro uždarą maišą. Kaukolėje dengdamas galvos smegenis jis atstoja kaukolės kaulų antkaulį. Nugaros smegenų kietąjį dangalą, kaip ir galvos smegenų, sudaro du lapeliai, tačiau kaukolėje tarp šių lapelių tarpo nelieka. Išorinis lapelis sudarytas iš glaudžiojo kolageninio jungiamojo audinio ir jame yra elastinių skaidulų. Vidinis sluoksnis sudarytas iš plokščių mezenchiminės kilmės epiteliocitų. Tarp plokštelių susidaro epiduralinė ertmė.

Kaukolėje kai kuriose vietose, pavyzdžiui, smilkinkaulio piramidės priekiniame paviršiuje, kietasis dangalas skyla į dvi plokšteles, tarp kurių atsiranda endoteliu išklotų ertmių - veninių ančių. Į juos atsiveria daug kaukolės kaulų, smegenų dangalų ir smegenų venų.

Kietojo dangalo pjautuvas, *falx cerebri, falx cerebelli*, skiria smegenėlių ir smegenų pusrutulius.
| Nathdvaraनाथद्वारा |
| --- |
| 

NathdvaraNathdvara

24°55′0″ š. pl. 73°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿24.91667°š. pl. 73.81667°r. ilg.﻿ / 24.91667; 73.81667﻿ (Nathdvara)Koordinatės: 24°55′0″ š. pl. 73°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿24.91667°š. pl. 73.81667°r. ilg.﻿ / 24.91667; 73.81667﻿ (Nathdvara) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Radžasthanas |
| **Rajonas** | Radžsamando rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 42 016  |
| **Altitudė** | 585 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Nathdvara |

**Nathdvara** (hind. नाथद्वारा, IAST: *Nāthdvārā*) – miestas Indijos vakaruose, Radžasthane, Aravalio kalnuose, prie Banaso upės, 48 km į šiaurės rytus nuo Udaipuro. Svarbus vaišnavizmo piligriminis centras – Šri Nathidži šventykla. Joje yra juodo akmens Krišnos Šri Nathidži, vaizduojamo vaiko pavidalu, atvaizdas, 1669 m. čia atgabentas iš Mathuros, siekiant jį apsaugoti nuo Aurangzebo antpuolio.

Nathdvaros Šri Nathidži atvaizdas
Nathdvaroje kuriami tradicinio meno dirbiniai, vaizduojantys Šri Nathidži ir jo gyvenimo įvykius. Būdingas Mevaro mokyklos stilius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Nāthdwāra*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 149
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Althaea officinalis** |
| --- |
| Vaistinė svilarožė (Althaea officinalis)Vaistinė svilarožė (*Althaea officinalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Dedešviniai  *( Malvaceae)* |
| Gentis: | Svilarožė  *( Althaea)* |
| Rūšis: | Vaistinė svilarožė  *( Althaea officinalis)* |

 |

**Vaistinė svilarožė** (*Althaea officinalis*) – dedešvinių (*Malvaceae*) šeimos žolinis augalas. Rūšis kilusi iš Afrikos, bet kaip vaistinis ir dekoratyvinis auginama daugelyje kraštų.

Augalas daugiametis, iki 1,5 m aukščio. Šakniastiebis sumedėjęs, storas, trumpas, su plonesnėmis rusvai geltonomis šoninėmis šaknimis. Stiebai keli, statūs, plaukuoti, cilindriniai, apatinė dalis sumedėjusi, viršutinė nestipriai šakota. Lapai pilkai žali, plaukuoti. Iš viršutinių lapų pažastėlių išauga žiedkočiai. Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais rožiniais, 2-3 cm skersmens, penkialapiais žiedais. Vaisius – plokščias, disko formos, daugiasėklis, subręsta rugsėjo-spalio mėnesiais. Sėklos lygios, tamsiai pilkos ar rudos.

Vaistinė svilarožė Lietuvoje auginama gėlynuose, darželiuose, soduose.

Augalo šaknys naudojamos kaip vaistinė medžiaga sergant katariniais kvėpavimo takų, virškinamojo trakto gleivinės uždegimais, kosint, sergant bronchine astma.

* PožymiaiPožymiai
* Bendras vaizdasBendras vaizdas
* ŽiedaiŽiedai
*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Matricaria recutita** |
| --- |
| Vaistinė ramunė (Matricaria recutita)Vaistinė ramunė (*Matricaria recutita*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Ramunė  *( Matricaria)* |
| Rūšis: | Vaistinė ramunė  *( Matricaria recutita)* |

 |

**Vaistinė ramunė** (*Matricaria recutita*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos ramunių (*Matricaria*) genties augalas.

Vienmetis žolinis augalas. Stiebas stačias arba gulsčias, dažniausiai šakotas. Lapai bekočiai, plunksniškai susiskaldę. Žiedynas – nedidelis ilgakotis graižas, žiedas baltas. Vaisius – lukštavaisis. Žydi gegužės – rugsėjo mėnesiais. Auga pakelėse, laukuose, prie namų.

Vaistinės augalo savybės
------------------------

Vaistams vartojami graižai, kurie skinami žydint, kai žiedlapiai išsiskleidę horizontaliai. Turi daug eterinių aliejų, vitaminų, kartumynų, gleivių ir kitų medžiagų.

Vartojama esant žarnyno spazmams, viduriavimui, vidurių pūtimui, sergant gastritu.

Prakaitavimą skatinanti priemonė, sergant peršalimo ligomis (pirmiausia inhaliacijoms). Skalauti esant burnos ertmės uždegimui.

Turi antialerginį komponentą, antimikrobinių ir regeneracinių savybių, todėl plačiai vartojama išoriškai: artritų gydymui, esant spinduliniams pažeidimams, plaukų stiprinimui ir gelsvinimui, naikina pleiskanas. Nuovire galima mirkyti labai prakaituojančias kojas ir rankas.

Vartojama ir kaip prieštraukulinė, tulžį varanti priemonė, piktybinių navikų, inkstų uždegiminių ligų gydymui, žadina apetitą, gydo reumatą. Vaistinėse ramunėse yra flavonoido Apigenino pasižyminčio antivėžiniu veikimu.

Vaistinė ramunė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinė ramunė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Sadūniškių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Sadūniškių piliakalnisSadūniškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°57′49.5″ š. pl. 25°1′5.2″ r. ilg.﻿ / ﻿54.963750°š. pl. 25.018111°r. ilg.﻿ / 54.963750; 25.018111Koordinatės: 54°57′49.5″ š. pl. 25°1′5.2″ r. ilg.﻿ / ﻿54.963750°š. pl. 25.018111°r. ilg.﻿ / 54.963750; 25.018111 |

 |
| Vieta | Širvintų rajonas |
| Seniūnija | Jauniūnų seniūnija |
| Aukštis | 6 m |
| Plotas | 20x10 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. |
| Žvalgytas | 1965 |
| Registro Nr. | / 30970 /VT121 |

**Sadūniškių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 30970; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. VT121) Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, Jauniūnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento Širvintos – Maišiagala Liukonyse prieš dujotiekį pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi per mišką, link dujų perpumpavimo mazgo vedančiu keliu, už 1,3 km, ties stačiu kelio posūkiu į dešinę (link šio mazgo) paėjus tiesiai vos žymiu keliu per šlapią pelkėtą mišką ir toliau laukais į šiaurės rytus 660 m – yra į pietus nuo elektros linijos.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, esančioje iš šiaurės, vakarų ir pietų pelkių juosiamoje aukštumoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 20x10 m dydžio. Joje rasta lipdytos keramikos. Vakariniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa, greičiausiai buvusi ir kituose šlaituose. Šlaitai vidutinio statumo, 6 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, pietvakarinis šonas apardytas eksploatuojant karjerą, vakariniame ir rytiniame šlaituose kasti bulviarūsiai. Jis dirvonuoja, vakariniame šlaite auga keli topoliai. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas Dėl teisinės apsaugos suteikimo. 2006-11-15; Nr. KPD-RM-121. Paminklo teritorijos plotas 0,67 ha.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Dainių piliakalnis 14 km | Kiauklių piliakalnis 18 km | Piliakiemių piliakalnis 21 km |  |
| Janionių piliakalnis 20 km |  | Sužionių piliakalnis 30 km |
| Kernavės piliakalniai 14 km | Veršiobalio piliakalnis 11 km  Maišiagalos piliakalnis 11 km | Bernotų piliakalnis 20 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------


* Lietuvos piliakalniai, atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 54-55.
* Jonas Balčiūnas, Arūnas Strazdas, Algirdas Skrupskelis. 2006-08-10 išvykos į Širvintų ir Vilniaus rajonus bei Elektrėnų savivaldybę ataskaita. Vilnius, 2006, p.1. KPC API.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sadūniškės
| **Bradley Fighting Vehicle** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | Šarvuotis |
| **Kūrėjas** | BAE Systems Land & Armaments |
| **Šalis** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Sukurta** |  |
| **Gaminta** | nuo 1981 m. |
| **Gamintojas** | BAE Systems Land & Armaments |
| **Pagaminta vienetų** | 6 720 |
| **Naudota** | nuo 1981 m. |
| **Charakteristikos** |
| **Ekipažas** | 3 ir daugiau |
| **Masė (t)** | 27,60 |
| **Kovinė masė (t)** |  |
| **Ilgis (m)** | 6,55 |
| **Plotis (m)** | 3,60 |
| **Aukštis (m)** | 2,98 |
|  |
| **Šarvo storis (mm)** | 30 mm |
| **Pagrindinis ginklas** | 25 mm "M242 Bushmaster" automatinė patranka ir "BGM-71 TOW" prieštankinė valdoma raketa |
| **Kalibras** |  |
| **Papildomi ginklai** | 7,62 mm "M240" kulkosvaidis |
|  |
| **Važiuoklė (formulė)** | vikšrinė |
| **Kelio prošvaisa** |  |
| **Variklis** | Cummins VTA-903T |
| **Variklio galia (AJ, (kW))** | 600 AG (450 kW) |
| **Kuras** | dyzelinas |
| **Nuotolis plentu (km)** | 400 |
|  |
| **Važiavimo greitis (km/h)** | 56 km/h |
| **Plaukimo greitis (km/h)** |  |
| **Įveik.sienelės aukštis (m)** |  |
| **Įveik.griovio plotis (m)** |  |
| **Įveik.įkalnė** |  |

**Bradley kovos mašina** (**Bradley Fighting Vehicle**) – JAV gaminama šarvuota kovinė mašina, kuriama kompanijos „BAE Systems Land & Armaments". Mašina pavadinta pagerbiant buvusį JAV karo generolą Omar Bradley.

Pagrindinė Bradley kovos mašinos funkcija yra saugiai transportuoti kareivius ar kitus asmenis, tuo pačiu sugebant tinkamai atsišaudyti priešų kariams ar transporto priemonėms. Bradley M2 versijos mašinas sudaro trys ekipos nariai ir dar telpa 6 pilnai aprūpinti kariai. M3 versiją sudaro 2 ekipažo nariai ir dar 2 žvalgai, tuo pačiu jame montuojamos papildomos „BGM-71 TOW" prieštankinės valdomos raketos.

Bradley mašinos buvo kuriamos kaip atsakas į Tarybų Sąjungos gamintas pėstininkų kovos mašinas BMP-1. Taip pat Bradley kurtas pakankamai greitu, kad galėtų kartu veikti su pagrindiniu kovos tanku M1 Abrams.

Pasaulyje be JAV šias kovos mašinas dar naudoja Saudo Arabija (turinti jų 400).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bradley M2/M3 Tracked Armoured Fighting Vehicle, United States of America
| ***Tulpės, meilė, garbė ir dviratis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Tulipani, Liefde, Eer en een Fiets |
| Kilmės šalis |  Nyderlandai Kanada Italija |
| Režisierius | Mike van Diem |
| Vaidina | Ksenia Solo  Giancarlo Giannini  Gijs Naber  Donatella Finocchiaro Lidia Vitale |
| Metai | 2017 |
| Žanras | drama, komedija |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | anglų, italųir olandų |
| Premjera Lietuvoje | 2017 m. gruodžio 13 d. |
| **IMDb įrašas** |

**Tulpės, meilė, garbė ir dviratis** (ol. *Tulipani, Liefde, Eer en een Fiets*) – 2017 m. Nyderlandų režisieriaus Mike van Diem sukurtas filmas, kurio dalis scenų buvo filmuojamos Kaune.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Ksenia Solo – Ana
* Giancarlo Giannini – inspektorius Katarela
* Gijs Naber – Gaukė
* Lidia Vitale – Imakulata
* Donatella Finocchiaro – Kjara
* Giorgio Pasotti – Pjeras
* Anneke Sluiters – Rija

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmas sukurtas atsiminimų forma. Jauna mergina Ana atvyksta iš Kanados į Italijos provincijos miestelį, kad čia išbarstytų ją užauginusios Kjaros pelenus. Pati mergina taip pat gimusi šiame miestelyje, netrukus atpažįstama kelių vietinių gyventojų ir kartu su jais prisimena savo tėvo istoriją ir jo paslaptingą dingimą po motinos mirties. 

Olandas Gaukė, per 1953 m. potvynį netekęs savo ūkio, sėdo ant dviračio ir juo nuvažiavo į Italijos pietus. Pamatęs prie kelio užrašą „Vendesi" (liet. Parduodama), jis pamanė, kad tai miestelio pavadinimas ir užsuko į jį. Kalbos nemokantis, tačiau tvirtas ir sąžiningas Gaukė vietinių buvo šitai priimtas, čia įsikūrė ir ėmė auginti tulpes. Po kurio laiko pas jį atvyko žmona Rija, jiedu susilaukė dukters Anos, tačiau tuomet jam teko susidurti su vietine mafija. Gaukė nusprendė nepaklusti jų reikalavimams atiduoti dalį pelno ir viešai pažemino šių vadeivą. Kai besilaukianti Rija netikėtai mirė, o jo tulpių laukas buvo nusiaubtas, Gaukė paliko Aną savo draugei Kjarai, o pats tą naktį dingo.

Pagrindiniai apdovanojimai
--------------------------

* Auksinis veršis (nominacija) – geriausias režisierius
* Villammare filmų festivalis – geriausia muzika

Šaltiniai
---------

1. ↑  www.forumcinemas.lt
**Liutauras Varanavičius** (g. 1970 m. kovo 17 d. Kaune) – vadybininkas, bankininkas, sporto veikėjas.

Biografija
----------

Nuo 1977 m. iki 1985 m. mokėsi Kauno 35-ojoje vidurinėje mokykloje, nuo 1985 m. iki 1989 m. Kauno aukštesniojoje technikos mokykloje. Nuo 1989 m. iki 1995 m. studijavo VDU Biznio ir vadybos fakultete, magistras.

Vedęs; žmona Sandra (g. 1973 m.), sūnūs Kipras ir Kasparas, dukra Elzė Mija.

### Karjera

Nuo 1991 m. iki 1993 m. dirbo bendrame Lietuvos, Europos Banko ir Šiaurės šalių Investicijų banko padalinyje Lietuvoje – Lietuvos investicijų banke, nuo 1993 m. UAB „MAS Consult" partneris (kartu su keliais partneriais įkūrė vieną pirmųjų Lietuvoje konsultacinių kompanijų ir maklerių kontorą).

1997 m. pradėjo vadovauti AB Ūkio bankas, tapdamas jauniausiu banko valdybos pirmininku Lietuvos bankininkystės istorijoje. Jam vadovaujant buvo atlikta pilna AB Ūkio bankas reorganizacija. Ją atlikus, regioninę reikšmę iki tol turėjęs bankas tapo sparčiausiai augančiu šalyje.[reikalingas šaltinis]

Nuo 2000 m. iki 2006 m. dirbo ŪBIG kontroliuojamame banke „Balkan Investment Bank AD", nuo 2005 m. iki 2006 m. ŪBIG valdomo Škotijos *Heart of Midlothian FC* valdybos narys.

### Sportinė veikla

Nuo 2000 m. iki 2012 m. Lietuvos futbolo federacijos prezidentas (perrinktas pakartotinai kadencijai 2002 ir 2006 m.), nuo 2003 m. iki 2007 m. UEFA Pagalbos programų komiteto narys, nuo 2007 m. UEFA HatTrick komiteto vicepirmininkas, nuo 2005 m. FIFA Goal komiteto narys. 2009 m. kovą Europos futbolo asociacijų sąjungos (UEFA) kongrese dvejų metų kadencijai išrinktas šios organizacijos vykdomojo komiteto nariu.[1]

### Partinė veikla

Nuo 1988 m. Lietuvos Sąjūdžio aktyvistas, 1-osios Sąjūdžio lektorių mokyklos absolventas; nuo 1989–1990 m. – Lietuvos Demokratų Partijos steigėjas ir valdybos narys; nuo 1990 m. – Lietuvos liberalų sąjungos (dabar Lietuvos Liberalų ir centro sąjunga) narys. 1996 m. balotiravosi į Lietuvos Respublikos Seimą Kauno Aleksoto-Žaliakalnio apygardoje nuo Lietuvos liberalų sąjungos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LFF prezidentas Liutauras Varanavičius išrinktas į UEFA vykdomąjį komitetą, ve.lt, 2009-03-26. Nuoroda tikrinta 2020-08-29.

* Kas yra kas Kauno apskrityje 1999. UAB Neolotas, 1999. 517 psl.
| **Dalia Jasulaitytė** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. (~64 metai) |
|  |
| Veikla | finansų vadybininkė, vertybinių popierių specialistė |

**Dalia Jasulaitytė** (g. 1959 m.) – finansų vadybininkė, vertybinių popierių specialistė.

Biografija
----------

1992 m. pradėjo dirbti VVPB.
2004–2006 m. ėjo VVPB valdybos pirmininkės bei prezidentės pareigas, buvo Baltijos rinkos vadovų komandos narė. Jos vadovavimo laikotarpiu VVPB buvo sėkmingai integruota į OMX, prekyba perkelta į bendrą Šiaurės Europos ir Baltijos šalių prekybos sistemą, sukurti nauji produktai ir paslaugos.

Dalia Jasulaitytė prisidėjo prie strateginių iniciatyvų, plėtojant Baltijos šalių vertybinių popierių rinką.

2007 m. sausio 1 d. Dalia Jasulaitytė pradėjo eiti OMX Baltijos rinkos padalinio prezidento Johano Rudeno (Johan Rudén) pavaduotojos pareigas, kai 2006 lapkričio 30 d. Vilniaus vertybinių popierių biržos (VVPB) taryba suformavo naują VVPB valdybą, kuriai nuo 2007 m. vadovauja Arminta Saladžienė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pasikeitimai Vilniaus vertybinių popierių biržos vadovybėje[neveikianti nuoroda]
| **Paulius Normantas** |
| --- |
| Gimė | 1948 m. birželio 8 d.Kalniškiai, Akmenės raj.Lietuvos vėliava Lietuvos TSR |
| Mirė | 2017 m. sausio 7 d. (68 metai)Nyredhaza,Vengrija Vengrija |
| Vaikai | Pranas (g. 1983),Andrėja (g. 1986) |
|  |
| Veikla | keliautojas orientalistas, fotografas, poetas |
|  |
| Alma mater | 1974 m. Vilniaus universitetas |

**Paulius Romualdas Normantas** (1948 m. birželio 8 d. Kalniškiuose, Akmenės rajone – 2017 m. sausio 7 d. Nyredhazoje, Vengrijoje) – Lietuvos keliautojas orientalistas, fotografas, poetas.

Biografija
----------

Mokėsi Viekšnių vidurinėje mokykloje. Nuo 1965 m. studijavo Kauno politechnikos institute, 1971–1974 m. studijavo ir baigė mokslus Vilniaus universiteto Prekybos ekonomikos fakultete. 1982 m. vedė Vengrijos pilietę, 1983 m. lapkričio mėn. išvyko į Vengriją, 1986 m. išsiskyrė. Gyveno Nyredhazos mieste. Turėjo Lietuvos ir Vengrijos pilietybę.

Dalyvavo penkiolikoje ekspedicinio pobūdžio kelionių po Tibetą, Himalajus, Indiją, Tailandą, Mianmarą, Butaną ir kitas valstybes. Daugelio fotoalbumų, kalendorių autorius, rašantis haiku, kurios paskelbtos tarptautiniame žurnale. Vilniuje, Malūnų gatvėje ketino įrengti Tibeto sakralinio meno muziejų.

Nuo 1983 m. Lietuvos fotomenininkų sąjungos, nuo 1986 m. Vengrijos fotografų sąjungos ir Vengrijos kūrėjų asociacijos, nuo 1995 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos ir Tarptautinės žurnalistų sąjungos narys. Buvo pirmuoju Vengrijos lietuvių bendruomenės pirmininku.

2017 m. vasario 27 d. viena urna su dalimi kremuotų P. Normanto palaikų iškilmingai palaidota Vengrijoje, Nyredhazos miesto kapinėse, o kovo 14 d. antra urna palaidota Papilės kapinėse Žemaitijoje.

Įvertinimas
-----------

* 1992 m. „Pro Cultura Hungarica" medalis (Vengrija)
* 1997 m. Rudolfo Balogho premija (Vengrija)
* 1999 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
* 2004 m. Vengrijos kūrėjų asociacijos didysis prizas
* 2006 m. Vengrijos fotografų sąjungos didysis prizas
* 2006 m. Vengrijos Respublikos Riterio kryžius
* 2007 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija
* 2008 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos medalis
* 2008 m. LATGA-A „Aukso žvaigždė"

Šaltiniai
---------

1. ↑  Keliautojo Pauliaus Normanto mintys lekia pas Vengrijoje likusius vaikus
2. ↑
3. ↑  Vengrijos lietuvių bendruomenė
4. ↑  Végső búcsút vettek Normantas Pauliustól – Galéria Archyvuota kopija 2017-03-02 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑
6. ↑

Nuorodos
--------

* Paulius Normantas. „Mano namai – tai amžinas kelias"
* Normantas Paulius (*artportal.hu*)
* Archyvuota kopija 2017-08-04 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°36′02″š. pl. 24°02′08″r. ilg.﻿ / ﻿54.6005°š. pl. 24.0355°r. ilg.﻿ / 54.6005; 24.0355

„Tulpės" sanatorija su Raudonojo Kryžiaus ženklu
**Tulpės sanatorija** – sanatorija, esanti Birštono miesto centrinėje dalyje, dešiniajame Nemuno krante, Birutės g. 35. Specializuojasi sanatorinio gydymo, sveikatinimo, medicininės reabilitacijos srityje. Gydymui naudojami natūralūs gydomieji veiksniai – aukštos mineralizacijos mineralinis vanduo iš „Vaidilutės" šaltinio, gydomasis purvas, gydymas elektra, klimatoterapija, šviesa, gydymas judesiu ir kt.

Istorija
--------

Sanatorijos biuvetė
Pagrindinis gydyklos pastatas pastatytas 1927 m. Tai seniausia Birštono sanatorija, 1927 m. čia pastatytos purvo gydyklos, papuoštos Raudonojo Kryžiaus emblema.

Dabartinė sanatorija įkurta 1959 m. kai buvo sujungtos purvos gydyklos ir sanatorija Nr. 1. 2007 m. greta senųjų gydyklų pastatų atidarytas modernus vandens gydyklų kompleksas, siūlantis įvairias vandens procedūras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Medicininė reabilitacija. Tulpe.lt (tikrinta 2023-05-22).
2. ↑  Baltasis Birštono perlas – „Tulpės" sanatorija. Pirmasis įspūdis. 2022-03-23, Kvitrina.lt (tikrinta 2023-05-22).
3. ↑  Aldona Kibirkštienė. Moderniose gydyklose – sveikatos versmės. Diena.lt (tikrinta 2023-05-22).
4. ↑  Purvo gydyklos. Turizmas.lt (tikrinta 2023-05-22).
Portugalo reversas
**Portugalas** (vok. *Portugaloser*; port. *portuguez*; lenk. *portugał*) – didelė aukso moneta, svėrusi apie 40 g, kaldinta iš beveik gryno aukso. Tokios monetos imtos kaldinti Portugalijoje, iš to atsirado ir jų pavadinimas.

Pirmasis portugalas
-------------------

1499 m. karalius Manuelis I ėmė kaldinti monetas *lisbonino*, kurios buvo vertos 10 kruzadų ir kurios svėrė 39,9 g. Šias monetas kaldino iš kolonijų aukso. 1517 m. ši moneta buvo verta 3900 realų, o vėliau – ir 4000 realų.

Averse buvo Portugalijos herbas, o reverse – jėzuitų ordino kryžius (Manuelis I buvo jėzuitų ordino vadovas), kuris Portugalijos monetose buvo kelis šimtus metų. Moneta buvo pavadinta *portugalu*, nes ant jos yra užrašas *R:PORTUGALIE* 'Portugalijos karalius'.

Šis portugalas buvo kaldinamas iki 1557 m.

Kiti portugalai
---------------

Manuelio pavyzdžiu pasekė ir kitų šalių monarchai. Jie ėmė kaldinti portugalų monetas, vertas 2,5, 5, 10 ir retkarčiais 20 dukatų. Portugalus daugiausia kaldino šiaurės Vokietijoje, taip pat – Danijoje, Švedijoje, Transilvanijoje, Abiejų Tautų Respublikoje.

XVI a. pabaigoje portugalai prarado mokėjimo priemonės reikšmę, monarchai juos ėmė naudoti kaip apdovanojimus ar suvenyrus. Todėl portugalus kaldino labai kruopščiai. Tokius portugalus kaldino ir Rusijoje. Pvz. Ukrainą prijungus prie Rusijos caras Aleksejus Michailovičius Bogdanui Chmelnickiui padovanojo portugalą, kuris svėrė apie 34 g.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Abiejų Tautų Respublikos portugalas

Nuorodos
--------

* Португал