recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Osterlio parkas
Osterlio parko interjero dizainas
**Adamų stilius** (angl. *Adam style, Adamesque*) – XVIII a. antrosios pusės – XIX a. pradžios Didžiosios Britanijos architektūros ir interjerų įrangos stilius, neoklasicizmo atmaina.

Pradininkai – broliai Robertas Adamas ir Džeimsas Adamas, naująjį stilių priešpriešinę tuo metu architektūroje vyravusiam paladianizmui. Adamų statiniai dekoratyvūs, darnių proporcijų, puošnaus interjero, puošti antikinių motyvų stiuko lipdiniais, sienų tapyba, ornamentika, baldais. Broliai romaniškąją klasiką pagyvino senosios etruskų ir Egipto dailės elementais, Graikijos, Bizantijos, neogotikos ir baroko architektūros detalėmis. Jų darbuose galėjo atsirasti ir sfinksas ar grifonas, arabeska ir medalionas, pieštos vazos ir urnos, ornamentas ir piliastras. Buvo naudojamos suderintos spalvų schemos.

Pagrindiniai principai išdėstyti veikale „Roberto ir Džemso Adamų architektūros darbai" (The Works in Architecture of Robert and James Adam 3 1.1773-1822 m.)

Žymiausi pastatai – brolių R. ir D. Adamų suprojektuoti gyvenamieji namai Londone, Midlesekse. Vėliau Adamų stilių panaudojo ir JAV architektai.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Visuotinė lietuvių enciklopedija, I t.

Nuorodos
--------

* Bufalo architektūros muziejus Archyvuota kopija 2007-12-15 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Adamų stilius** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Finansų teisė** – visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius, kylančius kuriant, renkant, kaupiant, paskirstant ir panaudojant įvairių subjektų (pvz. valstybės, savivaldybės) lėšas, kitą finansinę veiklą, taip pat nustatant pinigų ir finansų sistemos pagrindus bei reguliuojant atitinkamus santykius.

Finansinės veiklos metu gali atsirasti santykiai, kuriuos reguliuoja kitos teisės šakos (privatinė, pavyzdžiui, civilinė arba viešoji, pvz. administracinė teisė). Finansinių teisinių santykių dalyviai - valstybė, ūkiniai subjektai ir piliečiai, įstaigos ir organizacijos, finansuojamos iš biudžeto. Šių santykių subjektais yra kreditų paskirstytojai, kurie atsakingi už teisingą biudžetinių lėšų paskirstymą, atsižvelgiant į faktinius poreikius, už pagal sąmatą išleidžiamų lėšų apskaitos ir atskaitomybės būklę. Valstybė dalyvauja ir per finansines institucijas arba kredito įstaigas, atstovaujančias valstybės interesams pagal suteiktą kompetenciją.

Fiziniai asmenys šių santykių dalyviais tampa, jei turi savarankišką pajamų šaltinį (pvz. darbo užmokestis, turtas), gyvena ir dirba tam tikrą laiką valstybės teritorijoje, jeigu jie nėra neatleisti nuo mokesčių mokėjimo (pvz. susitarimų dėl dvigubo apmokestinimo pagrindu, žr. abipusiškumo principas). Papildomais požymiai (ypač mokestiniuose santykiuose) – amžius, pilietybė.

Pošakiai
--------

1288 m. išleista vario kasyklos akcija
Finansų teisės normos gali būti skirstomos pagal reguliavimo dalyką. Finansų teisės pošakiai - biudžeto teisė, mokesčių teisė, muitų teisė, valiutos teisė, vertybinių popierių teisė, konkurencijos teisė viešųjų finansų srityje ir kt. Pagal reguliavimo santykių metodą, pobūdį gali būti išskiriama **viešoji** finansų teisė (viešųjų finansų teisė) bei **privatinė** (privačių finansų teisė, buhalterinės apskaitos teisė, finansinių paslaugų, finansinių sandorių teisė ir kt.). Taip pat išskirtina ES, tarptautinė finansų teisė.

Lietuvos finansų teisė
----------------------

Lietuvos finansų teisė apima LR ir savivaldybių biudžetų, „Sodros" biudžeto, pajamų, gaunamų Lietuvos teritorijoje, apmokestinimo teisinius pagrindus. Pagrindiniai teisės aktai - LR Konstitucija, Biudžetinės sandaros įstatymas, Valstybinio socialinio draudimo įstatymas ir kiti.

Finansų teisės mokslas
----------------------

Vokietijos Frankfurto universiteto Teisės ir finansų institute vykdoma tarptautinė finansų teisės magistro programa anglų kalba, baigusiems teisės
arba ekonomikos bakalauro studijas. Trukmė - 1 metai.

Lietuvoje finansų teisė kaip akademinė teisės disciplina dėstoma teisės studentams kaip privalomasis arba pasirenkamasis dalykas. MRU Teisės fakultete yra gilinamoji finansų teisės magistro programa, trukmė - 1,5 m. (dieninė, neakivaizdinė f.).

Nuorodos
--------

* Finansų teisės gidas, portalas „HG.org" nuorodos į finansines institucijas, asociacijas, finansų teisės publikacijos, dokumentai, finansinių paslaugų teisė **(**angl.**)**
* LR finansų ministerijos tinklalapis Archyvuota kopija 2009-01-16 iš Wayback Machine projekto.
* Finansų teisės magistro programos aprašas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Aleksander Zawisza** |
| --- |
| Gimė | 1896 m. gruodžio 12 d.Panevėžys, Rusijos imperija |
| Mirė | 1977 m. kovo 28 d. (80 metų)Londonas, Jungtinė Karalystė |
|  |
| Veikla | Politikas, teisininkas, diplomatas |

**Aleksander Zaviša** (1896 m. gruodžio 12 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1977 m. kovo 28 d. Londone, Jungtinė Karalystė) – teisininkas, politikas, Lenkijos emigracinės vyriausybės užsienio reikalų ministras, ministras pirmininkas 1965-1970 metais.

Biografija
----------

Gimė 1896 m. gruodžio 12 d. Panevėžyje, baigė teisės studijas Vilniaus universitete. Nuo 1916 m. studijavo Sankt Peterburgo artilerijos mokykloje. Nuo 1917 m. lapkričio iki 1918 m. liepos priklausė Rusijos imperijos kariuomenės lenkų korpusui. Lenkijai paskelbus nepriklausomybę įstojo į Lenkijos kariuomenę, 1919 m. buvo Ignacy Jan Paderewski adjutantu Paryžiaus taikos konferencijoje. 1919-1921 m. kovėsi Lenkijos-sovietų kare. Nuo 1922 m. dirbo Lenkijos užsienio reikalų ministerijoje. Nuo 1935 m. balandžio iki 1940 m. birželio buvo Lenkijos ambasadorius Romoje. Nuo 1940 m. lapkričio iki 1941 m. gegužės buvo Čekoslovakijos Reikalų patikėtinis Romoje. 1942-1943 m. Lenkijos generalinis konsulas Lusakoje, 1943-1944 m. Hararėje, 1944-1945 m. Nairobyje. Po karo dirbo Lenkijos emigracinėje vyriausybėje Londone, buvo užsienio reikalų ministras ir ministras pirmininkas. 1959 m. jo pastangomis Lenkijos II pasaulinio karo laikų archyvas perkeltas iš Londono į Hoover institutą Stanfordo universitete. Mirė 1977 m. kovo 28 d. Londone.

Literatūra
----------

* Słownik Biograficzny Polskiej Służby Zagranicznej 1918-1945. Tom IV, Wyd. Ministerstwo Spraw Zagranicznych. Warszawa 2007
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Finik (Финик) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | VIR, TSRS vėliava TSRS. |
| **Autoriai** | E. V. Volodina, N. A. Pupkova |

**Finik** (rus. *Финик*) – vėlyva agrastų veislė. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 3-4 kg tamsiai raudonos spalvos uogų. Uogos stambios ir skanios. Neatsparūs grybinėms ligoms. 

'Finik' veislės agrastai silpnai įsišaknija, todėl dauginami gulsčiomis atlankomis. Jauni metūgiai pavasarį gulsčiai prilenkiami ir prisegami mediniais kuoliukais prie žemės. Iš pumpurų augantys jauni ūgliai vegetacijos metu apkaupiami puria drėgna žeme. Rudenį įsišaknijusi atlanka iškasama ir sukarpoma tarp įsišaknijusių šakelių. Kadangi sodinukai dar nėra pakankamai išaugę juos sodiname į purią dirvą ir auginame iki rudens. Rudenį kai sodmuo bus išauginęs kelias 30 cm ilgio šakeles ir gerai išvystytas 20 cm ilgio šaknis krūmelius galime sodinti į uogyną.
| **Algimantas Bliujus** |
| --- |
| Gimė | 1953 m. rugsėjo 30 d. (69 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | Lietuvos archeologas, redaktorius, vadybininkas |
| Organizacijos | Media Bridge Vilnius |
| Pareigos | direktorius |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Algimantas Bliujus** (g. 1953 m. rugsėjo 30 d. Vilniuje) – Lietuvos archeologas, redaktorius, vadybininkas.

Biografija
----------

1971 m. baigė Vilniaus 16-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.

1977–1982 m. Trakų istorijos muziejaus Istorinio skyriaus vedėjas, 1982–1992 m. Mokslo ir enciklopedijų leidybos instituto redaktorius, 1992–1993 m. radiofono „Vilniaus varpas" kultūrinių laidų redaktorius, 1994–1996 m. Valstybinio radijo ir televizijos komiteto skyriaus vedėjas. Nuo 1996 m. dirba įvairiose media agentūrose, „Media Bridge Vilnius" direktorius.

Lietuvos archeologijos draugijos narys.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrinėti ir žvalgyti archeologijos objektai: 1977 m. Visginų pilkapiai, Kaišiadorių rajonas, 1978–1980 m. žvalgomieji tyrinėjimai Trakų mieste ir Trakų salos pilis bei Trakų pusiasalio pilis, 1978–1981 m. Eitulionių pilkapynas.

Bibliografija
-------------

* Eitulionių (Trakų raj.) pilkapių tyrinėjimai 1978 ir 1979 metais, Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1978 ir 1979 metais, Vilnius, 1982, p. 53–56.
* Eitulionių pilkapyno tyrinėjimai, Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1980 ir 1981 metais, Vilnius, 1982, p. 43–46.
* Eitulionių pilkapynas, Muziejai ir paminklai/5, Vilnius, 1983, p. 31–40.
* Раскопки в д. Ейтулионис, Археoлогические открытия 1980 года, Москва, 1981, с. 350.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Bliujus. Lietuvos archeologijos draugija[neveikianti nuoroda]
| Pagėgiai 13 |
| --- |
| Vieta |  Vėlaičiai, Pagėgių seniūnija |
| Jėgainės tipas | Vėjo jėgainių parkas |
| Kuras | Atsinaujinantys šaltiniai |
| Eksploatuojantikompanija | UAB „Amberwind" |
| Pradėtaeksploatuoti | 2016 m. |
| Turbinos | 30 |
| Galingumas | 73,5 MW |

**„Pagėgiai 13" vėjo jėgainių parkas** – didžiausias Baltijos šalyse vėjo jėgainių parkas. Parko savininkas ir operatorius – UAB „Amberwind". Projekto vertė – 110 mln. €.

Pajėgumai
---------

Per metus Pagėgiai 13 pagamina tiek elektros, kiek vidutiniškai sunaudoja 35 tūkst. namų ūkių. Pagėgių savivaldybėje įrengtas parkas yra išsidėstęs 2500 ha plote. Jį sudaro 30 jėgainių, kurių bendra galia siekia 73,5 MW, o per metus jis pagamins 200 GWh elektros. Parke pastatytos naujausios kartos gamintojo „Enercon GmbH" jėgaines. Jų bokštų aukštis siekia nuo 73 iki 134 metrų. Jėgainių pamatų įrengimo metu iškasta apie 20 tūkst. kubinių metrų grunto, pamatų įrengimui buvo panaudota apie 1900 tonų armatūros ir daugiau nei 15 tūkst. kubinių metrų betono.

Nuorodos
--------

* Amberwind oficiali svetainė Archyvuota kopija 2016-03-28 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Čiūtelių vėjo jėgainių parkas** | **Didžiausia vėjo ferma Lietuvoje**2016 - dabar | Po to:**-** |
**Algimantas Antanas Kubiliūnas** (g. 1939 m. birželio 25 d. Galiniai, Užpalių valsčius) – Lietuvos kompozitorius, pedagogas.

Biografija
----------

1967 m. baigė Lietuvos konservatorijos A. Račiūno kompozicijos klasę. 1967–1970 m. dėstė Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje ir Šiaulių pedagoginiame institute, 1970–2003 m. – Kauno J. Gruodžio konservatorijoje. Nuo 1989 m. Lietuvos konservatorijos (1992–2004 m. Lietuvos muzikos akademija, nuo 2004 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) Kauno fakulteto dėstytojas, nuo 1990 m. Muzikos teorijos ir istorijos katedros vedėjas, nuo 1992 m. docentas. 1970–1972 m. Kipro Petrausko memorialinio muziejaus Kaune direktorius. 1975–1980 m. bendradarbiavo laikraštyje „Kauno tiesa". 1982–1994 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos Kauno skyriaus atsakingasis sekretorius.

Kūryba
------

Sukūrė apie 130 įvairių žanrų kūrinių. Laikraščiuose ir žurnaluose muzikinėmis temomis paskelbė apie 240 publikacijų. Svarbiausi kūriniai:

* Aukso žiedą dovanojo, lietuvių liaudies vestuvinių dainų ciklas balsui ir simfoniniam orkestrui, 1969 m.
* Trys simfoniniai eskizai simfoniniam orkestrui, 1983 m.
* pučiamųjų kvintetas, 1981 m.
* 3 styginių kvartetai, 1988 m. 2002 m. 2003 m.
* sonatos fortepijonui, 1969 m. 2002 m.
* triptikas vargonams, 1983 m.
* Lašai, vokalinis ciklas, 1971 m. V. Juchnevičiūtės žodžiai
* Aukštaitija, 1982 m. S. Gedos žodžiai
* Trys Justino Marcinkevičiaus eilėraščiai, 1986 m.
* Vytauto Mačernio sonetai, 1996 m.
* dainos chorui, vaikams, harmonizuotos liaudies dainos, kūriniai liaudies instrumentams ir liaudies instrumentiniams orkestrams, mokomosios pjesės įvairiems instrumentams.

Kūryboje vartojama dodekafonija, serializmas, aleatorika, liaudies muzikos elementai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Irena Vanagienė. *Algimantas Antanas Kubiliūnas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 177 psl.
2. ↑  Šiaulių apskrities biblioteka Archyvuota kopija 2008-06-30 iš Wayback Machine projekto.
**Algimantas Balilionis** (1942 m. vasario 21 d. Stūriškiuose, Rozalimo valsčiuje – 2023 m. balandžio 18 d.) – Lietuvos futbolo treneris.

Biografija
----------

Po II pasaulinio karo su visa šeima ištremtas prie Baikalo ežero. Tremtyje baigė vidurinę mokyklą. Vėliau šeima grįžo į Lietuvą ir 19 metų įstojo į aukštąją mokyklą, kūno kultūros pedagogo specialybę. Tuo metu žaidė Kauno „Atleto" jaunimo komandoje, išbandė visas pozicijas – nuo gynėjo iki puolėjo, tik vartuose nestovėjo.

Baigęs studijas turėjo atlikti pirmą profesinę praktiką Mažeikiuose, po karinės tarnybos ir trumpos darbo praktikos Kaune atvyko į Panevėžį (apie 1964–1965 m.), kur dirbo Panevėžio sporto mokyklos futbolo grupės treneriu.

1969–1976 metais A. Balilionis ugdė buvusį „Ekrano" vartininką Virginijų Liubšį. Valdemaras Šteinas taip pat vaikystėje treniruotas A. Balilionio. Kartu su A. Balilioniu futbolą žaidė Julius Kvedaras. A. Balilionio auklėtiniai, tapę Lietuvos futbolo čempionais: V. Liubšys, G. Juzelėnas, V. ir G. Abramavičiai, V. Laniauskas, E. Balvočius, A. Mykolaitis, V. Deveikis, A. Petrauskas, A. Klimavičius, G. Rimkus, R. Vilėniškis, Stasys Danisevičius, Valdas Urbonas. Vyresniosios kartos žinomi krašto futbolininkai, A. Balilionio auklėtiniai: V. Šnioka, broliai Šteinai, A. Šarkis, R. Tamašauskas, A. Likas, V. Putė, V. Niurka, A. ir K. Brazdžiūnai, J. Jaroškė, V. Stankūnas, S. Ribokas, V. Fadejevas, R. Gardzijauskas, A. Šlikas, E. Matulevičius, R. Frolovas, R. Kuzma, A. Markevičius, S. Pusvaškis, A. Pušnys, M. Sokolnikovas, žymus Panevėžio aktorius A. Keleris.

Žmona Lina, yra sūnus ir dukra.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mirė garsus Panevėžio futbolo treneris Algimantas Balilionis. LRT. 2023-04-19. Nuoroda tikrinta 2023-04-19.
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Arbatos krūmas
**Arbatžolė** – perdirbti ir išdžiovinti kininio arbatmedžio (*Camellia sinensis*), *Camellia assamica* arba jų hibridų lapai ir pumpurai, vartojami arbatos gaminimui.

Arbatžolės auginamos Kinijoje, Indijoje, Bangladeše, Irane, Korėjos respublikoje, Šri Lankoje (*Ceilone*), Taivane (*Formose*), Japonijoje, Indonezijoje, Nepale, Australijoje, Argentinoje ir Kenijoje.

Maisto chemija
--------------

Arbatžolėse yra alkaloidų (kofeino daugiausia – 2-4,4 %), rauginių, baltymų, angliavandenių, organinių rūgščių, mineralinių medžiagų, vitaminų (C, B1, B2, PP, P).

Vartojimas
----------

Arbata, ruošiama iš šviežių arbatžolių, buvo laikoma kaip vaistas ir tonizuojantis gėrimas, arbatos užpilas - geriamas savo malonumui.

* **Stipri arbata** išeiga 200
	+ vanduo 220
	+ arbatžolės 2  
	arbatžoles suberti į pašildytą arbatinuką, užpilti verdančiu vandeniu ir 5-10 min. palaikyti šiltai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Arbata
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Finansų vadyba** (angl. *financial management*) – vadybos sritis.

ITIL
----

IT srityje – ITIL šaka, skirta efektyviam lėšų panaudojimui ūkyje. Pagrindiniai tikslai yra: \*užtikrinti infrastruktūros pirkimą už efektyviausią (nebūtinai už mažiausią) kainą,

* paskaičiuoti išlaidas įvairioms suteikiamoms servisų paslaugoms, tam, kad išleistas lėšas vėliau būtų galima įvertinti ir atgauti iš paslaugų gavėjo.

Išlaidų kategorijos
-------------------

Išlaidos būna skirstomos taip:

* Įranga (aparatūra, dalys etc.)
* Programos
* Organizacija (darbuotojai, viršvalandžiai ir pan.)
* Patalpų nuoma ir išlaikymas.
* Perkeltos išlaidos (išlaidos, susijusios su užsakymais trečiosioms šalims)

Kiekviena iš šių kategorijų gali būti suskirstoma į tiesiogines ir netiesiogines bei kapitalines bei einamąsias išlaidas.

Finansų vadybos procesas glaudžiai susijęs su *išteklių vadyba* procesu, netiesiogiai (per Availability management) – su *paslaugų lygmenų vadybą* (leidžia įvertinti išlaidas, skirtas incidentų šalinimui, sulaužytų įsiparigojimų kompensavimui ir pan.).
| **Algimantas Endriukaitis** |
| --- |
| Gimė | 1938 m. gegužės 29 d. (84 metai)Bališkiuose, Lukšių valsčius |
|  |
| Veikla | Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras. |

**Algimantas Endriukaitis** (g. 1938 m. gegužės 29 d. Bališkiuose, Lukšių valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1961 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1975 m. technikos mokslų kandidatas.

1961-1969 m. Žemdirbystės instituto Rumokų bandymų stoties eksperimentinio ūkio vyr. inžinierius, 1969-1978 m. Panevėžio raj. Upytės bandymų stoties eksperimentinio ūkio, nuo 1978 m. tos stoties direktorius. Mokslinio darbo sritis – linininkystė, kurti naujas pluoštinių bei sėmeninių linų veisles, tirti veiksnius, nuo kurių priklauso pluoštinių linų auginimas, jų pramoninis perdirbimas ir kt.

Bibliografija
-------------

* Linininko žinynas, su kt. 1985 m.
* Atmintinė pradedančiajam ūkininkauti, su kt. 1993 m.
* Į pagalbą linų augintojui, su kt. 1994 m.
* Pluoštiniai linai, su kt. 1999 m.
* Sėmeniniai linai, su kt. 2001 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Algimantas Endriukaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 507 psl.
| Lomžos mūšis |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1939 m. rugsėjo 7-10 d. |
| Vieta | Europa, Lenkija, Lomža-Piontnica |
| Rezultatas | Vokiečių pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
|  Trečiasis Reichas |  Lenkija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  Nikolaus von Falkenhorst |  Lucjan Stanek |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lomžos mūšis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Lomžos mūšis** (lenk. *Bitwa pod Łomżą*) – 1939 m. rugsėjo 7 d.–10 d. vykęs mūšis tarp Trečiojo Reicho ir Lenkijos kariuomenių. Mūšis buvo vienas iš pradinių Įsiveržimo į Lenkiją kampanijos mūšių.

Mūšis
-----

1939 m. rugsėjo 3 d. iš Rytų Prūsijos vokiečiai pradėjo puolimą Narevo upės kryptimi, tą dieną iš oro buvo bombarduojamas Lomžos miestas. Rugsėjo 7 d. vokiečių kariuomenė pasiekė miestą ir surengė kelias atakas, bet miesto gynėjai sėkmingai apsigynė. Rugsėjo 8 d. vokiečiai sutelkė kariuomenę kitoje Narevo upės pusėje prie Piontnicos kaimo esančiuose įtvirtinimuose ir surengė kelias atakas, bet ir šios buvo sėkmingai atremtos. Tos pačios dienos naktį dalis vokiečių kareivių perėjo Narevo upę ir pajudėjo link Novogrudo, kur įvyko Novogrudo mūšis. Rugsėjo 9 d. vokiečiai visą dieną įnirtingai puolė gynybinius įtvirtinimus, bet jų atakos buvo nesėkmingos. Rugsėjo 10 d. vėl vyko vokiečių atakos, kurios baigdavosi nesėkmingai. Apie 18:00 valandą vokiečiai sustabdė puolimą. Apie 20:30 valandą gynybai vadovavęs lenkų karininkas Stefan Kossecki įsakė trauktis ir Lenkijos kariuomenė pradėjo trauktis iš savo užimamų pozicijų link Bače Mokrės kaimo. Tos pačios dienos vėlų vakarą vokiečiai įžengė į miestą.

Literatūra
----------

* Mała Encyklopedia Wojskowa, Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, Warszawa 1967, Wydanie I, Tom 2
* Aprašymas apie mūšį I (lenk.) Archyvuota kopija 2011-04-20 iš Wayback Machine projekto.;
* Aprašymas apie mūšį II (lenk.) Archyvuota kopija 2009-02-25 iš Wayback Machine projekto..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Vieno kino vargai Kinijoje** (*Les tribulations d'Un chinois en Chine*) – prancūzų rašytojo Žiulio Verno romanas, parašytas 1879 metais.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Ši knyga pasakoja apie Šanchajaus gyventoją Kin Fo. Šis kinas yra labai nelaimingas, nepatenkintas gyvenimu net jo turtai jam neteikia laimės. Jo sužadėtinė Le U yra vienintelė kuri sugeba pralinksminti Kin Fo.

Kin Fo gyvena dideliame name Šanchajuje. Jo mokytojas yra filosofas Vangas. Taipingų karų dalyvis.

Vieną dieną pagrindinis herojus gauna laišką iš JAV, kad jis bankrutuoja. Sužinojęs šią naujieną Kin Fo iškart nueina į draudimo bendrovę „Šimtas metų" ir apdraudžia savo gyvybę 200 000 dolerių. Taip pat sutaria, kad jei jis mirs iki birželio 30 d. šie pinigai atiteks jo sužadėtinei Le U (150 000) ir Vangui (50 000). Grįžęs namo Kin Fo pasikviečia filosofą ir paprašo jį užmušti, o kad šiam nieko neatsitiktų parašo raštelį, kad sutinka mirti. Po keleto dienų taip ir nenužudęs savo mokinio taipingas dingsta.

Kin Fo netrukus gauna žinią, kad visai jis nebankrutavo, priešingai dabar jis dar turtingesnis. Po šitokios naujienos Kin Fo jau nebenori mirti, bet Vangas to gi nežino. Draudimo kompanijos vadovas iškart paskiria asmens sargybinius savo klientui – pusbrolius Krėigą ir Fri. Po kelių dienų jie trys su niekam tikusiu Kin Fo liokajumi Sunu iškeliauja ieškoti Vango.

Bekeliaudami po Kiniją jie pamato daug gražių miestų, kuriuos autorius puikiai aprašo ir štai viename mieste jie pamato Vangą, bėga jo gaudyti, bet šis pasprunka ir įšokęs į upę nuskęsta. Tada Kin Fo nukeliauja į Kinijos sostinę Pekiną ir pradeda ruoštis vestuvių ceremonijai. Ir kaip tik tą dieną kai vestuvės turėjo įvykti miršta imperatorienės vyras, iškart paskelbiamas gedulas ir vestuvės nebegali įvykti. Nusiminęs Kin Fo pradeda ruoštis kelionei atgal į Šanchajų, bet netikėtai gauna laišką iš filosofo, kuriame šis praneša, kad miršta, o jo raštelį įdavęs taipingų vadui, žiauriam nusikaltėliui Šeo Linui.

Persigandęs herojus iškart išskuba ieškoti nusikaltėlio. Keliauja per jūras, žemę. Kol prie didžiosios kinų sienos ateina birželio 30 diena. Jo sargybiniai grįšta atgal į Šanchajų. Vos tik jiems nujojus Kin Fo ir Suną pagrobia Šeo Lino gauja ir nugabena… į Šanchajų.

Pasirodo filosofas Vangas, norėdamas kad jo mokinys suprastų koks gražus gyvenimas, sugalvoja šį spektaklį. Jis perėmė žinią kad Kin Fo nebankrutavo ir net nesirengė jo nužudyti.

Supratęs ką reiškia gyvenimas Kin Fo laimingas susituokia su Le U ir ilgai bei laimingai gyvena.

Lietuviški leidimai
-------------------

„Vieno kino vargai Kinijoje" į lietuvių kalbą buvo išversti 2000 m. ir pasirodė šioje knygoje:

* Daktaras Oksas: apysaka; Vieno kino vargai Kinijoje: romanas / vertė Vytautas Venclovas; panaudotos A. Bertrano ir L. Beneto iliustracijos. – Kaunas: ANBO, 2000. – 223 p. – ISBN 9986-507-12-X

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vieno kino vargai Kinijoje** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Arbatmedžio sėklų aliejus
**Arbatmedžio sėklų aliejus** (taip pat **kamelijų aliejus**) – maistinis augalinis aliejus, pasižymintis blyškiai žalia gintaro spalva ir švelniu vaistažolių aromatu. Aliejus gaminamas šalto spaudimo būdu daugiausia iš kininio arbatmedžio (*Camellia sinensis*) sėklų.

Kadangi aliejus pasižymi aukšta smilkimo temperatūra (252 °C), jis plačiai naudojamas maisto gamyboje kelete Kinijos pietinių provincijų, kaip kad Hunane.

Arbatmedžio sėklų aliejus savo puikiomis sandėliavimo savybėmis ir nedideliu sočiųjų riebalų rūgščių kiekiu yra panašus į alyvuogių ir vynuogių sėklų aliejus. Mononesočioji oleino rūgštis (C-18:1) sudaro iki 88 % aliejaus riebalų rūgščių. Turi vitamino E ir kitų antioksidantų, taip pat jame nėra jokių natūralių *trans* konfigūracijos riebalų rūgščių.

Arbatmedžio sėklų aliejus naudojamas salotų ir kitokių padažų, marinatų ruošime, taip pat kepant, kepinant ar skrudinant bei margarino gamyboje. Taip pat dar naudojamas kaip ingredientas kinų gydomajame aliejuje *Po Sum On*.

Sun Jatseno universiteto Profilaktinės medicinos instituto atliktas tyrimas parodė, kad kamelijų ekstraktas naudojamas plovimo ir skalbimo milteliuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Camellia Oil*, Brett Greene, November 2009
| **Algimantas Dailidė** |
| --- |
| Gimė | 1921 m. kovo 12 d.Kaunas, Lietuva |
| Mirė | 2015 m. (~94 metai) |
|  |
| Veikla | karininkas, karo nusikaltėlis |

**Algimantas Dailidė** (1921 m. kovo 12 d. Kaune–2015 m. JAV) – karininkas, karo nusikaltėlis. 2006 m. nuteistas kalėti 5 metams už tai, kad 1941 m. lapkritį dalyvavo žydų tautybės asmenų arešte, jų butų kratose ir patalpinime į daboklę, taip pat, kad Vilniuje sulaikė du iš Vilniaus geto pabėgusius žydus, taip pat 1942 metais jis areštavo lenkų pogrindinei antinacinei organizacijai priklausiusius asmenis, tačiau dėl senatvės ir dėl to, kad nusikaltimų metu nežudė ir nekankino žmonių nuo bausmės buvo atleistas.

Biografija
----------

Gimė 1921 m. kovo 12 d. Kaune. Nuo 1940 m. studijavo miškininkystę Vilniuje, tačiau dėl kritikos sovietinei valdžiai buvo pašalintas. 1941-1944 m. dirbo naciams pavaldžios represinės struktūros Lietuvos saugumo policijos Vilniaus apygardos skyriaus valdininku. 1950 m. atvyko į JAV, kur imigracinei valdžiai pareiškė karo metu dirbęs eiguliu. Gyvendamas JAV dirbo draudimo agentu Floridoje. Paaiškėjus jo vaidmeniui holokauste, Ohajo teismas 1997 m. atėmė iš A. Dailidės JAV pilietybę. 2003 m. JAV Imigracinių apeliacijų taryba nusprendė deportuoti A. Dailidę, nustačius, kad per Antrąjį pasaulinį karą nacių okupuotoje Lietuvoje, tarnaudamas naciams pavaldžioje Lietuvos Saugumo policijoje, dalyvavo suimant žydų vyrus, moteris ir vaikus, kurie mėgino pabėgti iš kalinimo Vilniaus gete. Po 2006 m. teismo nuosprendžio A. Dailidė apsigyveno Vokietijoje.

Nuorodos
--------

* Biografija (ang.) Archyvuota kopija 2016-04-07 iš Wayback Machine projekto.
* The Hunt For Dailide

Šaltiniai
---------

1. ↑  Už nusikaltimus žydams nuteistą A.M.Dailidę nuo kalėjimo išgelbėjo senatvė
2. ↑  Lietuvis nacių kolaborantas, išvengęs arešto, ramiai gyvena atokiame Vokietijos miestelyje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Algimantas Dagys** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. rugsėjo 4 d. (79 metai)Antupėje, Biržų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Ramutė |
| Vaikai | Jūratė, Neringa |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kėdainių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1995 m. Lietuvos valstiečių partija,
* 1999 m. Naujoji sąjunga,
* 2004 m. Darbo partija,
* 2006 m. Pilietinės demokratijos partija

 |
|  |
| Alma mater | 1969 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Algimantas Dagys** (g. 1943 m. rugsėjo 4 d. Antupėje, Biržų rajonas) – Lietuvos ir Kėdainių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1961 m. baigė Nemunėlio Radviliškio vidurinę mokyklą ir įstojo į Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultetą. 1963–1966 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, grįžęs tęsė studijas ir 1969 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.

1969 m. Lietuvos gyvulininkystės mokslinio tyrimo instituto Šeduvos eksperimentinio ūkio vyriausiasis agronomas, 1972 m. Lietuvos hidrotechnikos ir melioracijos mokslinio tyrimo instituto eksperimentinio ūkio vyriausiasis agronomas, 1985 m. direktoriaus pavaduotojas pašarų gamybai, 1987 m. ūkio direktorius. 1992–1994 m. vadovavo šio ūkio teritorijoje įsikūrusiai Keleriškių Žemės ūkio bendrovei. 1994 m. Kėdainių rajono žemės ūkio valdybos viršininkas, rajono valdytojo pavaduotojas. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Kėdainių rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2003 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos sekretorius.

1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 1999 m. Naujosios sąjungos, 2004 m. Darbo partijos, 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos, nuo 2010 m. vėl Darbo partijos narys. 1995–1997 m. 1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Ramutė, dukterys Jūratė, Neringa.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
**Arbitražas** – alternatyvus ginčų sprendimo būdas, kai fiziniai ar juridiniai asmenys, remdamiesi savo susitarimu, tarpusavio ginčui spręsti kreipiasi ne į valstybės teismą, o į jų susitarimu pasirinktą trečiąjį asmenį ar asmenis.

Skirtingai nuo teismų, arbitražas yra lankstesnis – šalys gali susitarti dėl kalbos ir vietos, arbitrų skaičiaus bei jų skyrimo tvarkos, ginčams spręsti taikytinos teisės.

Arbitražo sprendimai pripažįstami ir gali būti vykdomi daugiau nei 130 pasaulio valstybių – Niujorko 1958 m. konvencijos „Dėl užsienio arbitražo sprendimų pripažinimo ir vykdymo" dalyvių teritorijoje. Kasmet valstybių dalyvių skaičius didėja.

Arbitražo teismai
-----------------

Arbitražą vykdo arbitrai. Juos vienija arbitražo teismai (nuolatinės arbitražo institucijos). Lietuvoje veikia Vilniaus komercinio arbitražo teismas, įkurtas 2003 spalio 27 d. (kai reorganizuoti ir sujungti Arbitražo teismas prie Asociacijos „Tarptautiniai prekybos rūmai Lietuva" ir Vilniaus tarptautinis komercinis arbitražas), Vilniaus tarptautinis ir nacionalinis komercinis arbitražas, įkurtas 2003 m. balandžio 17 d. bei Lietuvos arbitražo teismas, įkurtas 2010 m. sausio 19 d.

Nuorodos
--------

* Vilniaus komercinio arbitražo teismas (lietuvių, anglų, rusų k.)
* Vilniaus tarptautinis ir nacionalinis komercinis arbitražas
* Lietuvos arbitražo teismas

Vikižodynas
**Higor Vidal**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Higor Felipe Vidal |
| Gimimo data | 1996 m. rugsėjo 26 d. (26 metai) |
| Gimimo vieta | Kampo Largas, Parana, Brazilija |
| Ūgis | 1,73 cm |
| Svoris | 67 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Numeris** | ? |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–2019  2019–2020  2020–2021 2021–20222022– | Janinos PAS  Vilniaus „Žalgiris"  Hapoel Petah Tikva FCAnagennisi Karditsa FCPersebaya Surabaya | 48 0(3)09 0(0)28 0(1)19 0(1)11 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 6 d.. |

**Higoras Felipė Vidalis** (*Higor Felipe Vidal*; g. 1996 m. rugsėjo 26 d.) – Brazilijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Gali žaisti vidurio saugu, bei kraštuose. Darbinė koja – kairė.

Atstovavo Vilniaus „Žalgirio" klubui nuo 2019 m. vasaros.

Karjera
-------

„Santos" ir „Parana" klubuose (Brazilijoje) mokėsi futbolo paslapčių.

Būdamas 19 m. išvyko į Graikiją ir atstovavo Janinos PAS klubą. Elitinėje šalies lygoje sužaidė 48 rungtynes ir pasižymėjo trimis įvarčiais, bei atliko du rezultatyvius perdavimus.

Graikijos taurės turnyre *(Kypello Elladas)* sužaidė 13 rungtynių, per kurias įvarčių nepelnė, bet atliko du rezultatyvius perdavimus.

Atvyko į Lietuvą ir 2019 m. rugpjūčio mėn. tapo Vilniaus „Žalgirio" nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 31 d. rungtynėse prieš FK Palanga. Pasirodė po keitimo ir aikštėje praleido 14 minučių. Iš viso 2019 m. A lygos sezone pasirodė aštuonis kartus.

2020 m. dėl pandemijos sužaidė vienerias rungtynes A lygoje. Vėliau persikėlė į Izraelį, kur atstovavo Hapoel Petah Tikva.

Statistika
----------

A lygos ir Pirmos lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2019** | **„Žalgiris"** | 8 | 0 |
| **2020** | **„Žalgiris"** | 1 | 0 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Laimėjimai
----------

su FK Žalgiris
A lyga vicečempionas: (2019)
Supertaurė: (2020)

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-08-21 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2019-08-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* Soccerway
* Transfermarket
| **Rimvydas Vaštakas** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. kovo 15 d. (63 metai)Raseiniuose |
| Sutuoktinis (-ė) | Onutė |
| Vaikai | Rūta, Irma |
|  |
| Veikla | inžinierius, Lietuvos ir Klaipėdos miesto ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas, vadybininkas, LR susisiekimo viceministras |
| Partija | 1991 m. Lietuvos liberalų sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1983 m. Vilniaus inžinerinės statybos institutas |

**Rimvydas Vaštakas** (g. 1960 m. kovo 15 d. Raseiniuose) – inžinierius, Lietuvos ir Klaipėdos miesto ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas, vadybininkas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Klaipėdos 10–ąją vidurinę mokyklą. 1983 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Mechaninės technologijos fakultetą ir įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę. Baigė vadybos, rinkodaros, valdymo psichologijos, pedagogikos, strategijos, projektų valdymo seminarus bei kursus Anglijoje, Prancūzijoje, Portugalijoje, Švedijoje, Rusijoje, Danijoje, Vokietijoje.

1983–1987 m. Klaipėdos politechnikumo dėstytojas, 1987–1993 m. Klaipėdos sausųjų elementų gamykloje „Sirijus" transporto technologas, naujos technikos baro viršininkas, vyriausias mechanikas, Komercijos skyriaus viršininkas. 1993–1995 m. akcinės bendrovės „Sirijus" generalinis direktorius. 1995–1999 m. uždarosios akcinės bendrovės „Baltijos automobilių technika" (Vokietijos koncerno „Siemens" dukterinė įmonė) vietinių tarnybų vadovas. 1999 m. laivų krovos akcinės bendrovės „Klaipėdos Smeltė" gamybos ir technikos direktorius. 

2000–2003 m. Seimo narys. 2003–2007 m. laivų krovos bendrovės „Klaipėdos Smeltė" direktorius. 2007–2009 m. UAB „Eika" Klaipėdos regiono direktorius, vykdantysis direktorius. 2009–2012 m. susisiekimo viceministras. 2014–2015 m. koncerno „Achemos grupė" generalinis direktorius. 2015–2017 m. Šiaulių universiteto Tarybos pirmininkas. Nuo 2017 m. uždarosios akcinės bendrovės „R2L" direktorius.

1990–1995 m. Klaipėdos miesto tarybos deputatas, 1997–2000 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. 2000 m. tarybos Verslo komiteto pirmininkas, Klaipėdos miesto savivaldybės valdybos narys.

Nuo 1991 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys.

Lietuvos logistikos asociacijos prezidentas, Lietuvos tranzito komiteto narys, Lietuvos verslo darbdavių konfederacijos Klaipėdos regiono koordinatorius, Klaipėdos pramonininkų asociacijos tarybos narys, Klaipėdos jūrų uosto plėtojimo tarybos narys, Rotary klubo narys. Buvęs AB Lietuvos paštas valdybos pirmininkas. Buvęs Šiaulių universiteto tarybos pirmininkas.

Šeima
-----

Žmona Onutė. Dukros Rūta bei Irma..

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  cv Archyvuota kopija 2013-03-16 iš Wayback Machine projekto. (LR SM inf.)
**Hikikomori** (jap. 引きこもり, „atsiskyrimas, izoliacija") – asmuo (paprastai vaikas, paauglys, jaunuolis ar jaunas suaugęs žmogus), atsisakęs socialinio gyvenimo ir siekiantis socialinės izoliacijos, savo noru nedalyvaujantis visuomeniniame gyvenime, visiškai atsiribojantis nuo išorinio pasaulio ir gyvenantis tik savo asmeninėje erdvėje (paprastai tik savo kambaryje). Priežastis – nesugebėjimas pereiti iš vaikystės ir jaunystės į suaugusiųjų gyvenimą.

Japonijos sveikatos, darbo ir gerovės ministerija hikikomori laiko asmenį, atsisakantį išeiti iš namų (su retomis išimtimis) daugiau nei 6 mėnesių laikotarpiui. Kai kurie hikikomori iš namų neišeina netgi kelerius metus ar dešimtmečius. Dažnai izoliacija prasideda atsisakymu lankyti mokyklą.

Hikikomori reiškinys labiausiai paplitęs Rytų Azijoje – Japonijoje, Pietų Korėjoje, Taivane, Kinijoje, tačiau pasireiškia ir Vakarų šalyse. Atsiskyrimą lemia itin konkurencinga visuomenės hierarchija, sunkūs mokymo krūviai, netolerancija nonkonformistiškiems asmenims, ypač būdinga Rytų Azijoje. Atsiskyrėlis paprastai turi socialinę fobiją, viešojoje aplinkoje kenčia ujimą, patyčias, nesugeba susidoroti su keliamais reikalavimais. Žmogus būna liūdnas, neturi draugų, tampa drovus, nekalbus.

Dėl nepakeliamo visuomenės spaudimo tokie žmonės dažnai atsiriboja nuo pasaulio užsidarę savo kambaryje ir dienas leidžia miegodami, žiūrėdami televizorių, naršydami internete, žaisdami kompiuterinius žaidimus, skaitydami knygas, klausydami muzikos. Hikikomori tampa visiškai priklausomi nuo juos išlaikančių tėvų. Hikikomori būdamas izoliacijoje vis labiau praranda socialinius įgūdžius, vis labiau vengia tarpasmeninių santykių. Dėl nutrauktų mokslų tokiems asmenims vėliau sudėtinga iš naujo integruotis į mokymąsi, o dėl darbo patirties neturėjimo – į darbo rinką.

Daugelis šeimų, turinčių hikikomori, tai slepia, nenorėdami užtraukti gėdos, visuomenės apkalbų, tačiau taip pat nežino kaip elgtis su vaiku ir dažnai palieka problemą likimo valiai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Socialinė fobija
* Agorafobija
* Meilės drovumas
* Depresija

Nuorodos
--------

* „Beveikhikikomoriai" Lietuvoje (Inesa Gailienė, lrytas.lt, 2011-05-22 08:53)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kremer, William; Hammond, Claudia (2003-07-05). „Hikikomori: Why are so many Japanese men refusing to leave their rooms?". *BBC News* (BBC). Suarchyvuotas originalas 2016-03-22. Nuoroda tikrinta 2016-03-11.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. 1 2  Teo, Alan R. (2013). „Social Isolation Associated with Depression: A Case Report of *Hikikomori*". *International Journal of Social Psychiatry* **59** (4): 339–341. PMC 4886854. PMID 22408115. doi:10.1177/0020764012437128.
3. ↑  Itou, Junichirou (2003). *Shakaiteki Hikikomori Wo Meguru Tiiki Seisin Hoken Katudou No Guide-line* [*Guideline on Mental Health Activities in Communities for Social Withdrawal*] (japonų). Tokyo: Ministry of Health, Labor, and Welfare.
| **Wong Kar Wai** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1958 m. liepos 17 d. (64 metai)Šanchajus, Kinija |
|  |
| Veikla | Kino režisieriusAktyvumo metai: 1982–dabar |
|  |
|  **Vikiteka** | Wong Kar Wai |

**Wong Kar Wai** (trad. kin.: 王家衛, supapr. kin.: 王家卫; bendrine kinų kalba pinyin: *Wáng Jiāwèi*, Kantono tarme Yale trans.: *Wòhng Gà Waih* g. 1958 m. liepos 17 Šanchajuje) – žymus Honkongo kino režisierius, scenaristas, aktorius.

Biografija
----------

Wong Kar Wai gimė Šanchajuje, Kinijoje. Kai jam buvo penkeri, su šeima persikraustė į Honkongą. Iš pradžių Honkonge buvo sudėtinga, nes nuo vaikystės kalbėjo tik standartine bendrine kinų kalba bei šanchajietiškai, o Kantono tarmės, kuria šnekama Honkonge, nemokėjo.

1980 m. Honkongo Politechnikos kolegijoje baigė grafinį dizainą. Po studijų pradėjo dirbti televizijoje ir netrukus pradėjo rašyti scenarijus kinui. Šiek tiek vėliau pradėjo režisuoti ir pats: debiutinis filmas 1988 m. „As Tears Go By", tačiau labiausiai išgarsėjo po 1991 m. „Days of Being Wild".

Kartu su režisieriumi ir prodiuseriu Jeffrey Lau įkūrė nepriklausomą kino kompaniją „Jet Tone Films Ltd.".

Vienas žymiausių Wong Kar Wai filmų – apie dvi meilės istorijas Honkonge pasakojantis 1994 m. „Chungking Express" („Čunkingo ekspresas", arba „Čunkingo tankumynas").

1997 m. Kanų kino festivalyje buvo pripažintas geriausiu režisieriumi už filmą „Happy Together".

Wong Kar Wai taip pat yra režisavęs reklamas, muzikinius vaizdo klipus, trumpametražius filmus, rašęs scenarijus, prodiusavęs.

Režisuoti filmai
----------------

Pilno metražo:

* *Wong gok ka moon / As Tears Go By* (1988 m.)
* *A Fei zheng chuan / Days of Being Wild* (1991 m.)
* *Chung Hing sam lam / Chungking Express* (1994 m.)
* *Dung che sai duk / Ashes of Time* (1994 m.)
* *Duo luo tian shi / Fallen Angels* (1995 m.)
* *Chun gwong cha sit / Happy Together* (1997 m.)
* *Fa yeung nin wa / In the Mood for Love / Meilės laukimas* (2000 m.)
* *2046* (2004 m.)
* *My Blueberry Nights* (2007 m.)
* *The Lady from Shanghai* (*kuriamas*)

Trumpametražiai:

* *wkw/tk/1996@7′55″hk. net* (1996 m.)
* *Hua yang de nian hua / Years Like Flowers* (2000 m.)
* *The Follow* (2001 m.)
* *Eros* (2004 m.)

Apdovanojimai
-------------

* 1991: Honkongo kino apdovanojimai – Geriausias režisierius (už „Days of Being Wild")
* 1995: Honkongo kino apdovanojimai – Geriausias režisierius (už „Chungking Express")
* 1997: Kanų kino festivalis – Geriausias režisierius (už „Happy Together")
* 2000: Europos kino apdovanojimai – Tarptautinis aktoriaus apdovanojimas (už „Meilės laukimą")
* 2001: Cezaris (*César*) už geriausią užsienio filmą („Meilės laukimą")
* 2004: Europos kino apdovanojimai – Tarptautinis aktoriaus apdovanojimas (už „2046")
* 2004: HK Neo Reviews Awards – Geriausias režisierius (už „2046")

Nuorodos
--------

* imdb.com: Wong Kar Wai
* Senses of Cinema svetainė
*Kitos reikšmės – Serginas (reikšmės).*

| Serginasпосёлок Сергино |
| --- |
| 

SerginasSerginas

62°27′42″ š. pl. 65°35′19″ r. ilg.﻿ / ﻿62.46167°š. pl. 65.58861°r. ilg.﻿ / 62.46167; 65.58861﻿ (Serginas)Koordinatės: 62°27′42″ š. pl. 65°35′19″ r. ilg.﻿ / ﻿62.46167°š. pl. 65.58861°r. ilg.﻿ / 62.46167; 65.58861﻿ (Serginas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Apygarda** | Chantų Mansija Chantų Mansija |
| **Rajonas** | Oktiabrsko rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1976 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2008 m.) | 1 490  |
|  |
| **Pašto kodas** | 628111 |
| **Tinklalapis** | www.oktregion.ru |

**Serginas** (rus. *Сергино*) – gyvenvietė Rusijoje Chantų Mansijoje Oktiabrsko rajone, priklausantis Sergino kaimo gyvenvietei. 2008 m. gyvenvietėje gyveno 1490 žmonės. Serginas įkurtas 1976 m.

Geografija
----------

Apylinkėms būdinga Vakarų Sibiro lygumos gamta: smarkiai užpelkėjusi žemuma su daugeliu nedidelių ežerų ir Obės senvagių bei protakų. Pavasarinio polaidžio metu vietovė sausumos keliais sunkiai pasiekiama, potvynio vanduo siekia apylinkėse einančios geležinkelio linijos „Priobjė – Serovas – Jekaterinburgas" pylimą. Polaidžio metu susisiekti su kaimyninėmis gyvenvietėmis naudojamasi sraigtasparniais.

Ekonomika
---------

Gyvenvietės vystymasis didele dalimi priklauso nuo Oktiabrsko rajone dirbančių naftos pramonės įmonių ir nutiestų magistralinių vamzdynų. 2004 m. geležinkelio stotyje pastatytas naftos terminalas, kurio našumas – 400 000 t per metus (*ОАО РИТЭК*). Serginą su rajono centru jungia 110 kW elektros perdavimo linija (*Тюменьэнерго*). Veikia upių uostas prie Alioškinskajos protakos, yra sraigtasparnių tūpimo aikštelė. Žiemos metu įrengiami tranzitiniai žiemos keliai.

Nuorodos
--------

* Chantų Mansijos Oktiabrsko rajono tinklalapis
* Sergino 35 m. jubiliejus
* Naftos perpylimo terminalas
* Fotogalerija
* Sergine rastos mamuto liekanos[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Rimvydas Tamulaitis** |
| --- |
| Gimė | 1963 m. liepos 26 d. (59 metai)Joginiškių km. Šakių raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Loreta |
| Vaikai | Austėja, Gabija, Skomantas |
|  |
| Veikla | fizikas, ekologas, pedagogas, Šiaulių miesto ir Šiaulių rajono politinis ir visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis;
* 1995 m. Lietuvos liberalų sąjunga;
* 2003 m. Liberalų ir centro sąjunga.

 |
|  |
| Alma mater | 1986 m. Vilniaus universitetas |

**Rimvydas Tamulaitis** (g. 1963 m. liepos 26 d. Joginiškių km. Šakių raj.) – fizikas, ekologas, pedagogas, Šiaulių miesto ir Šiaulių rajono politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1986 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, fizikos dėstytojas. Nuo 1993 m. Kurtuvėnų regioninio parko direktorius.

Lietuvos žaliųjų judėjimo dalyvis nuo jo įkūrimo, 1988–1991 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis, LPS Šiaulių miesto tarybos narys. 1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys. 1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas.

Šiaulių apskrities Turizmo tarybos narys. Lietuvos regioninių parkų asociacijos prezidentas. Zanavykų draugijos narys. Šiaulių miesto Lions klubo narys. Žmona Loreta, vaikai Austėja, Gabija, Skomantas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

  

**Serialas** (angl. *Series*) – ilgos trukmės televizijos dramaturgijos kūrinys, susidedantis iš epizodų, kurie susiję tematika, personažais. Paprastai serialai rodomi kasdien (beveik kasdien) kelerius metus arba vieną televizijos sezoną. Populiariausi TV serialai – šeimyninės serijos (veiksmas vyksta šeimoje), muilo operos (namų šeimininkėms skirti vaidinimai, pasižymintys melodramatiniu sentimentalumu). Taip pat populiarios situacijų komedijos, istorinės, fantastinės serijos, vesternai, detektyvai. TV serialams būdingos tam tikros personažų schemos bei dramaturginės taisyklės (sukeliamos teigiamos ir neigiamos emocijos, imituojama realaus gyvenimo tėkmė).

Tipai
-----

* Šeimyniniai
* Muilo operos
* Istoriniai
* Fantastiniai
* Vesternai
* Detektyvai
* Kriminaliniai
* Situacijų komedijos

Bruožai
-------

Pagrindinis serialų bruožas – išlaikyti intrigą. Visa istorija, siužetas neatskleidžiami per vieną epizodą. Kiekviename epizode tarp veikėjų įvyksta kas nors, kas traukia žmones jį žiūrėti ir kitą dieną. Paprastai epizodo pradžioje būna trumpas pakartojimas siužeto, kuris buvo rodytas kelis paskutiniuosius epizodus. Epizodo pabaigoje būtinai sukuriama įtampa.

Veikėjai
--------

Serialuose paprastai būna iki dešimties pagrindinių veikėjų, iš kurių – iki penkių pačių svarbiausių. Jie pasirodo kiekviename epizode. Tačiau serialuose epizodinius vaidmenis atlieka dešimtys aktorių. Kartais vienam epizodui pasitelkiami ypatingi kviestiniai svečiai. Užsienyje populiaru pasirodyti ir save suvaidinti žymiems dainininkams, sportininkams. Tokie svečiai ypač būdinti daugiaepizodinėse situacijų komedijose.

Vadinamosiose muilo operose visuomet būna vienas ar du pagrindiniai veikėjai - aukos. Vesternuose bei detektyvuose – „kietieji" arba „geriečiai", kurie visuomet nugali priešus, kad ir kokie galingi jie būtų.

Istoriniai serialai
-------------------

Istoriniuose serialuose atskleidžiama praeities kasdienybė. Tokie serialai turinio bei gamybos požiūriu yra patys sudėtingiausi, nes nuolat išlaikyti auditorijos dėmesį bei intrigą sukant istorinę juostą – sunku. Dažniausiai istorinius serialus sudaro iki dešimties epizodų. Jie būna rodomos per valstybines šventes.

Fantastiniai serialai
---------------------

Fantastiniuose serialuose apstu antgamtiškų jėgų, mistinių veikėjų, nuolatinė gėrio ir blogio kova.
Koordinatės: 54°24′20″ š. pl. 25°29′48″ r. ilg.﻿ / ﻿54.40556°š. pl. 25.49667°r. ilg.﻿ / 54.40556; 25.49667
**Rimšiškių durpynas** – durpynas Lietuvoje, Šalčininkų rajone, 5,5 km į pietus nuo Turgelių, į vakarus nuo Rimšiškių kaimo. Plotas – 1,26 km². Durpynas driekiasi Merkio ir Visinčios vandenskyroje, pietvakariuose išteka Juodupės upelis (Kamenos intakas, Visinčios baseinas).

Iki pradedant durpių didžiausias nenusausinto durpių klodo storis buvo 4,0 m, vidutinis – 2,1 m. Pelkėje būta ~2,3 mln. m³ durpių. Durpės aukštapelkinės, daugiausia kimininės. Jų vidutinis susiskaidymas 27 %, peleningumas 3,4 %, drėgnumas 92 %. Po durpėmis slūgso smėlis.

Nuo 1959 m. Romato durpyne vykdoma pramoninė kraikinių durpių gavyba (kasė Baltosios Vokės durpių įmonė). 1986 m. buvo iškasta 23 % durpių išteklių. 2011 m. durpyno ištekliai sudarė 732 000 m³. Durpynas nebenaudojamas, bet pripažintas, kaip tinkamas eksploatavimui.

Šalia įsikūrę Rimšiškių, Girinės, Miškinių kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rimšiškių durpynas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 552
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Higvėjusisp. *Higüey* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

HigvėjusHigvėjus

18°37′12″ š. pl. 68°42′36″ v. ilg.﻿ / ﻿18.62000°š. pl. 68.71000°r. ilg.﻿ / 18.62000; 68.71000﻿ (Higvėjus)Koordinatės: 18°37′12″ š. pl. 68°42′36″ v. ilg.﻿ / ﻿18.62000°š. pl. 68.71000°r. ilg.﻿ / 18.62000; 68.71000﻿ (Higvėjus) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Dominikos Respublikos vėliava Dominikos Respublika |
| **Provincija** | La Altagrasijos provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1503 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 103 502  |
| **Altitudė** | 106 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Higvėjus |

**Higvėjus** (isp. *Higüey*) – miestas rytų Dominikos Respublikoje; La Altagrasijos provincijos administracinis centras. Pro miestą teka Jumos upė. Higvėjus yra svarbus piligrimystės centras. Mieste yra La Altagrasijos Dievo Motinos bazilika (pastatyta 1971 m.) ir XVI a. Šv. Dionisijaus bažnyčia.

Verčiamasi tropine žemdirbyste (auginama paprastosios nendrės, kava, tabakas, kakava, ryžiai, kukurūzai), gyvulininkyste, žvejyba. 50 km į rytus nuo miesto esančioje Punta Kanoje plėtojamas turizmas. Miestą aptarnauja Punta Kanos tarptautinis oro uostas.

Higvėjaus Dievo Motinos bažnyčia

Istorija
--------

Miestą 1503 m. įkūrė Juan de Esquivel.