recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| ***Pradėti iš pradžių*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Cambio tutto! |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Guido Chiesa |
| Metai | 2020 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Pradėti iš pradžių** (it. *Cambio tutto!i*) – 2020 m. sukurta komedija, 2016 m. Čilės filmo „Una Mujer Sin Filtro" perdirbinys.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

40-metė Džulija vis sunkiau tvarkosi su savo gyvenimu: sugyventinis dalininkas Rafas gyvena jos sąskaita, jo sūnus prekiauja narkotikais jos bute. Kaimynas kiekvieną naktį rengia vakarėlius ir trukdo miegoti, o darbe viršininkas nusamdo 20-metę influencerę, kad ši kontroliuotų Džulijos darbą. Galiausiai neištvėrusi ji nusprendžia kreiptis pagalbos į netradicinius metodus taikantį terapeutą Bjankonį, kurio reklamą pamato per televiziją. Gydytojas duoda Džulijai vaistų, kurie išlaisvina jos daugelį metų tramdytą pyktį.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Valentina Lodovini – Džulija
* Neri Marcore – terapeutas Bjankonis
* Libero De Rienzo – Otavijus
* Dino Abbrescia – Rafas
* Andrea Pisani – Valerijus
* Nicola Nocella – Roko
* Valentina D‘Agostino – Alesandra
* Alessia Scriboni – Rozana

Šaltiniai
---------

1. ↑  „cambio tutto". *movieplayer.it*. Nuoroda tikrinta 2022-06-10.
**Marek Blaževič**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 2001 m. rugsėjo 1 d. (22 metai) |
| Gimimo vieta | Vilnius, Lietuva |
| Ūgis | 2,11 m |
| Svoris | 109 kg |
| Pravardė | Marekas Košmarekas |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Kompostelos Santjago „Monbus Obradoiro" |
| **Pozicija** | vidurio puolėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 2017–20182018–20202020–20222022– | Vilniaus „Perlas"Vilniaus „Rytas" Kauno „Žalgiris"Santjago „Monbus Obradoiro" |  |
| Šalies rinktinė |
| 2020– | Lietuva Lietuva |  |
|  |

**Marekas Blaževičius** (*Marek Blaževič*, g. 2001 m. rugsėjo 1 d.) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis vidurio puolėjo pozicijoje.

Karjera
-------

Profesionalo karjerą pradėjo 2017 m. Vilniaus „Perlo" klube. 2018 m. vasarą perėjo į Vilniaus „Rytą", pasirašydamas ilgalaikę sutartį. 2019–2020 m. LKL sezone Blaževičius aikštėje vidutiniškai praleisdavo po 12.5 minutės, per kurias rinko po 7 taškus ir atkovodavo po 3,3 atšokusio kamuolio. 2020 m. vasarą perėjo į Kauno „Žalgirį" už 120 000 eurų išpirką ir sudarė 3 metų kontraktą. 2020–2021 m. sezone debiutavo Eurolygoje. 2021–2022 m. Eurolygos sezone per 11,9 minutės vidutiniškai rinko po 5,7 taško ir 2,6 atkovoto kamuolio. „Žalgiryje" rungtyniavo nedaug, nors kai „Žalgirio" priekinę liniją kamavo sveikatos problemos, į starto penketą įšokęs Blaževičius per 10 Eurolygos mačų atkarpą rinko vid. 7,8 taško bei 3,1 atkovoto kamuolio. Eurolygos trenerių balsavime dėl „Kylančios žvaigždės" apdovanojimo Blaževičius buvo išrinktas į pirmąjį trejetą. 2022 m. perėjo į Ispanijos Kompostelos Santjago „Monbus Obradoiro" klubą.

Lietuvos jaunimo ir vyrų rinktinės
----------------------------------

Su Lietuvos jaunimo rinktinėmis atstovavo šalį U-16 ir U-18 amžiaus grupių čempionatuose. 2020 m. vasarą debiutavo Lietuvos nacionalinėje rinktinėje, kur atrankos varžybose į 2022 m. Europos čempionatą per 3 rungtynes vidutiniškai pelnė po 6 taškus.

Laimėjimai
----------

* 2021 m. LKL čempionas
* 2019, 2021, 2022 m. Karaliaus Mindaugo taurės laimėtojas

Šaltiniai
---------

1. ↑  basketnews.lt
2. ↑  Augantis „Ryto" varžovų „KošMarekas": apie priešpriešą su „Žalgiriu" ir sektiną D. Sabonį
3. ↑  „Prie „Lietuvos ryto" dublerių prisijungė perspektyvus aukštaūgis Blaževičius". *basketnews.lt*. 2017-09-29. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|1=` (pagalba)
4. ↑  „Vilniaus "Lietuvos rytas" pasirašė sutartį su vienu perspektyviausių 16-mečių Lietuvoje Marek Blaževič". *rytasvilnius.lt*. 2018-06-06.
5. ↑  M. Blaževičius palieka „Rytą" ir keliasi į „Žalgirį" Archyvuota kopija 2020-09-25 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑  „Naujausias "Žalgirio" narys – Marekas Blaževičius (VIDEO)". *zalgiris.lt*. 2020-06-29.
7. ↑  Donatas Urbonas. „Įdomių pasiūlymų turėjęs Blaževičius pradeda legionieriaus karjerą", *basketnews.lt*
| Biva |
| --- |
|  |
| Vieta | Japonijos vėliava Japonija |
| Plotas | 670,4 km² |
| Kranto linijos ilgis | 235,2 km |
| Didžiausias gylis | 103,58 m |
| Tūris | 27,5 km³ |
| Įteka | daugiau nei 400 mažų upių |
| Išteka | Seta |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Biva

  |
| **Koordinatės** |  35°15′18″ š. pl. 136°04′48″ r. ilg.﻿ / ﻿35.25500°š. pl. 136.08000°r. ilg.﻿ / 35.25500; 136.08000Koordinatės: 35°15′18″ š. pl. 136°04′48″ r. ilg.﻿ / ﻿35.25500°š. pl. 136.08000°r. ilg.﻿ / 35.25500; 136.08000 |
|  |
|  Vikiteka | Biva |

**Bivos ežeras** (jap. 琵琶湖 = *Biwa-ko*), anksčiau žinomas kaip **Omio ežeras**, yra didžiausias gėlavandenis ežeras Japonijoje, įsikūręs Šigos prefektūroje. Ežeras buvo plačiai aprašomas Japonijos literatūroje.

Bivos ežero reikšmė
-------------------

Ežero plotas – apie 670 km², tiek pat kiek ir Avadžio salos. Ežerą maitina daugiau nei 400 mažų upelių. Ežero vanduo naudojamas gerti – tai didžiulis vandens rezervuaras, aprūpinantis geriamuoju vandeniu apie 15 mln. žmonių. Bivos ežeras taip pat yra namai gėlavandenėms žuvims, tokioms kaip upėtakiai.

Pavasarį ir rudenį dėl gausių kritulių ežero paviršius pakyla 3 metrus. Pagrindinė ežero ištaka – Setos upė, Osakos įlankoje įtekanti į Ramųjį vandenyną.

Bivos ežero kanalas, iškastas XIX amžiaus dešimtajame dešimtmetyje ir vėliau Taišio laikotarpiu išplėstas, tapo svarbiu susisiekimo keliu su Kiotu.

Ežero geologinė istorija
------------------------

Bivos ežeras laikomas trečiu pagal senumą tarp visų ežerų pasaulyje (po Baikalo ir Tanganikos). Manoma, kad ežeras susidarė prieš 4 mln. metų. Dėl tokio ilgo ežero gyvavimo, čia labai įvairi ekosistema: mokslininkai teigia, kad ežere veisiasi 1100 rūšių gyvių, o 58 rūšys nesutinkamos jokioje kitoje pasaulio vietoje, tik šiame ežere. Ežeras labai svarbus ir vandens paukščiams – kasmet jų apie 5000 aplanko ežerą.

Aplinkos įstatymai ežerui išsaugoti
-----------------------------------

Dėl savo unikalumo ir bioįvairovės, ežerą stengiamasi kaip galima geriau išsaugoti. Pavyzdžiui, 1981 m. priimtas įstatymas, kuriuo bandoma apsaugoti ežerą nuo eutrofikacijos.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Biva (ežeras)** – kelionių gidai, susiję su straipsniu |

* Aplinkos ir Bivos ežero departamentas, Šigos prefektūra Archyvuota kopija 2004-12-05 iš Wayback Machine projekto.
* Bivos ežero tyrimų institutas Archyvuota kopija 2006-12-08 iš Wayback Machine projekto.
* Ramsaro duomenų bazė Archyvuota kopija 2007-09-29 iš Wayback Machine projekto.
* Lake Biwa (WWF)
* Live Tiesioginė transliacija Archyvuota kopija 2006-04-23 iš Wayback Machine projekto.
| **Tautvilas** |
| --- |
| Polocko kunigaikštis |
| Mindaugo giminė |
| Gimė | nežinoma |
| Mirė | 1263 |
| Tėvas | Dausprungas |
| Vaikai | Konstantinas Tautvilaitis
Šv. Charitina Lietuvaitė (?) |
| Polocko kunigaikštis |
| Valdė | 1248/1254 - 1263 |
| Pirmtakas | Nežinomas |
| Įpėdinis | Gerdenis |

**Tautvilas** arba **Tautvila** (m. 1263 m.) – XIII amžiaus Lietuvos kunigaikštis. Yra žinoma, kad jo tėvas buvo Dausprungas, motina – Vykinto sesuo, o brolis – Gedvydas.

Biografija
----------

Apie 1248 m. Lietuvos didysis kunigaikšis Mindaugas pasiuntė kariuomenę į rusėnų žemes, t. y. į Polocko kunigaikštystę užkariauti naujų teritorijų. Tačiau kol Tautvilas, Vykintas ir Gedvydas kariavo su rusėnais, Mindaugas siekdamas pašalinti potencialius pretendentus į Lietuvos sostą, užgrobė jų valdomas žemes bei pasiuntė žmones nužudyti Tautvilą ir Gedvydą.
Šie sužinoję apie įvykius Lietuvoje ir supratę apie gresiantį pavojų, pabėgo pas savo svainį Danielių iš Haličo. Neilgai trukus Tautvilo dėdė – žemaičių kunigaikštis Vykintas, subūrė galingą koaliciją, kuri turėjusi padėti atkovoti užgrobtas žemes, bei pasodinti į Lietuvos sostą Tautvilą. Koaliciją sudarė: Vykinto valdomi vakariniai žemaičiai (rytiniai žemaičiai rėmė Mindaugą), jotvingiai, Kalavijuočiai bei Danieliaus halyčėnai.

1250 m. Tautvilas atvyko į Rygą, kur buvo pakrikštytas Rygos vyskupo Mikolojaus. Tautvilas Rygoje buvo laikomas vienu iš pretendentų į Lietuvos valdovus. Bet apsikrikštijus pačiam Mindaugui 1251 m. ir padovanojus Ordinui Vykinto valdytas vakarų žemaičių, bei kitas žemes, Livonija ėmė remti Mindaugą. Be to, „sidabru" Mindaugas užsitikrino ir  jotvingių pasitraukimą iš koalicijos.

1251 m. Vykinto, Tautvilo ir haličėnų jungtinėmis pajėgomis vis dar buvo puolama Mindaugo pilis Voruta, tačiau nepaimta. Mindaugui padėjo Livonijos ordino atsiųstas būrys. Tų pačių metų antroje pusėje Mindaugas puolė Tverus – Vykinto pilį. Nors jos nepaėmė, apgulties metu tikriausiai žuvo Vykintas, kadangi vėliau šaltiniuose jis nebeminimas. Žuvo ir seni Vykinto sąjungininkai – Šiaulių Bulioniai: Vismantas, Gedvilas ir Sprudeikis. Su Vykinto mirtimi, koalicija galutinai iširo. Tautvilui vėl teko bėgti į Haličą atgal pas Danielių, 1252 m. paskutinį kartą nusiaubiant pietų Lietuvą (buvo sugriauta Gardino pilis).

1254 m. Tautvilas susitaikė su Mindaugu ir iš jo gavo valdyti Polocką kaip dalinę kunigaikštystę. Tačiau Tautvilas 1263 m. buvo nužudytas Treniotos, kuris siekdamas atsisėsti į Lietuvos sostą turėjo pašalinti ir jį.

Šaltiniai
---------

* Simas Sužiedėlis, red. (1970–1978). „Tautvilas". *Encyclopedia Lituanica*. **V**. Boston, Massachusetts: Juozas Kapočius. p. 384. LCCN 74-114275.
* *Lietuvos valdovai (XIII-XVIII a.): enciklopedinis žinynas*. Vytautas Spečiūnas (compiler). Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas. 2004. pp. 20–21. ISBN 5-420-01535-8.`{{cite book}}`: CS1 priežiūra: others (link)
**Freshfields Bruckhaus Deringer LLP** – tarptautinė teisinių paslaugų įmonė, vienijanti 2 500 advokatų. „Freshfields Bruckhaus Deringer" turi ofisus 27 svarbiausių pasaulio finansų bei verslo centruose, 16 šalyse. Ji priklauso Magiškajam Ratui ir yra įsikūrusi Londone. „Freshfields Bruckhaus Deringer" bendrovė yra viena iš didžiausių teisinių paslaugų įmonių pasaulyje pagal advokatų skaičių ir pajamų srautus. 2009-10 m. jos metinės įplaukos siekė £1,14 mlrd. svarų, o kiekvienam įmonės partneriui tenkantis pelnas buvo £1,4 mln. svarų.

Išnašos
-------

1. ↑  „Annual review 2009" (PDF). Freshfields Bruckhaus Deringer LLP. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2011-07-17. Nuoroda tikrinta 24 October 2010.
2. ↑  „The Global 100: Most Revenue 2009". American Lawyer. Nuoroda tikrinta 13 August 2010.
3. ↑  „Clifford Chance Is Top U.K. Law Firm as Revenue Falls". Bloomberg Businessweek. 8 July 2010. Nuoroda tikrinta 22 October 2010.

Nuorodos
--------

* Oficialus *Freshfields Bruckhaus Deringer LLP* tinklalapis
**FIDE šachmatų kompozicijų kūrybos tarptautinis meistras** (sutr. **ŠKK TM**) – tai titulas, suteikiamas šachmatų kompozitoriams už aukštus pasiekimus šachmatų uždavinių ir etiudų kūryboje. Jį visam laikui suteikia WCSC (iki 2010 m. FIDE).

Istorija
--------

Pirmieji tarptautinių meistrų titulai buvo suteikiami *už aukštus pasiekimus šachmatų kompozicijoje* nuo 1959 m, FIDE suvažiavimuose. 1960 m. priėmus taisykles (1975 m. Tbilisyje, jas patikslinus) titulo suteikimas jau priklausė nuo pretendento turimo FIDE albume šachmatų uždavinių ar etiudų kiekio. 1988 m. šį titulą jau turėjo 112-ka kompozitorių iš 22-jų šalių. O iki 2019 m. tarptautinių meistrų vardai buvo suteikti 196 šachmatų kompozitoriams, iš kurių 88 buvo mirę.

Reikalavimai
------------

Teisę į šachmatų kompozicijų kūrybos tarptautinio meistro titulą kompozitorius įgyja, surinkęs viename, ar keliuose FIDE albumuose mažiausiai 25 taškus už juose patalpintus šachmatų uždavinius, ar etiudus. Už vieną uždavinį pretendentui skiriamas vienas taškas, už etiudą – 1,67 taško. Kai šachmatų kompozicijos autorių yra keli, tai taškai jiems, už tokią kompoziciją, apskaičiuojami, dalijant, nustatytus taškus vienai kompozicijai, iš autorių skaičiaus.

Tai reiškia, kad tik šachmatų uždavinius kuriančiam kompozitoriui FIDE tarptautinio meistro titulas suteikiamas, jei FIDE albume yra patalpinta 25, ar daugiau jo uždavinių, kai dalis jų, sukurta kartu su bendrautoriais, o etiudus kuriančiam, jeigu albume turi patalpintų 15, ar daugiau (kai yra sukurtų kartu su bendraautoriais) etiudų..

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Pasaulio šachmatų kompozicijos federacijos statutas (iki 2010 m.). Priedas2" (anglų). Nuoroda tikrinta 2019 lie. 25 d. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)
2. ↑   Шахматы. Энциклопедический словарь / гл. ред. А. Е. Карпов. — М.: Советская энциклопедия, 1990. — С.250.
3. ↑  „FIDE šachmatų kompozicijų kūrybos tarptautiniai meistrai" (anglų). Nuoroda tikrinta 2019 lie. 25 d. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)
4. ↑  „Pasaulio šachmatų kompozicijos federacijos statutas. Priedas3" (anglų). Nuoroda tikrinta 2019 lie. 27 d. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)

Išorinės nuorodos
-----------------

Šachmatų kompozicijos žinynas Archyvuota kopija 2016-08-19 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Empetrum nigrum** |
| --- |
| Juodoji varnauogė (Empetrum nigrum)Juodoji varnauogė (*Empetrum nigrum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Erikiniai  *( Ericaceae)* |
| Gentis: | Varnauogė  *( Empetrum)* |
| Rūšis: | Juodoji varnauogė  *( Empetrum nigrum)* |

 |

**Juodoji varnauogė** (*Empetrum nigrum*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalas.

Tai visžalis daugiametis, šliaužiantis augalas. Stiebas plonas, iki 100 cm ilgio, su bambliais. Lapai su trumpais koteliais, beveik odiški, išsilaiko ant augalo apie 3-5 metus. Žiedai auga lapų pažastyse. Vainiklapiai rausvi arba tamsiai raudoni. Žydi gegužės mėn. Vaisius – kaulavaisis, kuris sultingas, juodos spalvos. Vaisiai subręsta rugpjūčio mėn. ir dažnai išsilaiko per žiemą. Vaisiai nepasižymi geru skoniu, turi šlapimą varančių savybių.

Auga aukštapelkėse, smėlynuose, pušynuose.

Juodosios varnauogės morfologinė iliustracijaJuodosios varnauogės morfologinė iliustracija

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Juodoji varnauogė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Aerostatas (oro balionas)
Aerostatas (dirižablis)
**Aerostatas** – lengvesnis už orą skraidymo aparatas, pakilimui naudojantis Archimedo dėsnį. Būna dviejų rūšių aerostatai: nevaldomieji (dažniausiai – įvairūs karšto oro ar lengvesnių už orą dujų balionai) ir valdomieji (dažniausiai – dirižabliai).

Pirmąjį aerostatą, keliamą įkaitinto oro, 1783 m. suprojektavo ir pagamino broliai E. ir F. Mongolfjė (Prancūzija). Pirmąjį valdomą aerostatą 1852 m. išbandė taip pat prancūzas A. Žifaras.

Terminologija
-------------

Terminas **aerostatas** naudojamas apibūdinti bet kokį orlaivį, kuris išsilaiko aukštyje pirmiausiai naudodamasis aerostatiniu plūdrumu.

Lietuviškoje literatūroje gana ilgai vietoje termino „aerostatas" buvo vartojamas terminas orlaivis (dabar vartojamas platesne reikšme), nes aerostato skridimo principas labai primena laivo plūdrumą: panašiai, kaip laivas dėl mažo tankio išstumiamas iš vandens, taip ir aerostatas išstumiamas iš apatinių atmosferos sluoksnių.

JAV Vyriausybės atskaitomybės tarnyba terminą „aerostatas" vartoja kita reikšme, kad atskirtų statiškai pririštą balioną nuo laisvai skraidančio orlaivio.

Tipai
-----

### Oro balionai

*Pagrindinis straipsnis – Oro balionas*.
Oro balionas yra aerostatas, kuris neturi varomosios jėgos ir būna pririštas prie ilgos virvės arba laisvai dreifuoja su vėju. Šie balionai naudojami meteorologijai ir sportui.

Keliamosios dujos
-----------------

Tam, kad aerostatas kiltų į orą, keliamosios dujos turi būti lengvesnės (mažesnio tankio) už aplinkinį orą. Karšo oro balionas yra atviras apačioje, tai leidžia karštam orui patekti į baliono vidų, o dujų balionas yra uždaras, ir tai neleidžia keliamosioms dujoms ištrūkti. Dažniausiai naudojamos keliamosios dujos yra vandenilis, anglies dujos ir helis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Green, W.; *The observer’s world aircraft directory*, Warne (1961)
2. ↑  Wragg, D.; *Historical dictionary of aviation*, History Press (2008).
3. ↑  „GAO-13-81, DEFENSE ACQUISITIONS: Future Aerostat and Airship Investment Decisions Drive Oversight and Coordination Needs" (PDF). Nuoroda tikrinta 2013-06-15.

Nuorodos
--------

* Skraiduolis.lt straipsnis „Pirmieji aerostatai Vilniuje" (archyvuota: )
Koordinatės: 29°34′11″ š. pl. 94°56′12″ v. ilg.﻿ / ﻿29.56972°š. pl. 94.93667°r. ilg.﻿ / 29.56972; 94.93667

Vaizdas iš kosminio palydovo
**Galvestono įlanka** (angl. *Galveston Bay*) – įlanka, esanti vakarinėje Meksikos įlankos dalyje palei Teksaso pakrantę. Įlanką kerta Hiustono laivybos kanalas, jungiantis Hiustono uostą su Meksikos įlanka. Aplink Galvestono įlanką yra išsidėstę keli miestai: Hiustonas, Galvestonas, Pasadena, Beitaunas, Teksas Sitis. Įlankos vanduo yra jūros ir gėlo vandens mišinys, tinkamas gyventi įvairiems jūrų gyvūnams.

Įlanka suvaidino reikšmingą vaidmenį Teksaso istorijoje: Galvestono saloje įsikūręs Galvestono miestas buvo ankstyviausia gyvenvietė Teksaso pietryčiuose bei didžiausias valstijos miestas XIX a. pabaigoje. Nors dėl 1900 m. įvykusio uragano Galvestonas patyrė ekonominį nuosmukį, po Hiustono laivybos kanalo gilinimo vakarinėje įlankos pusėje svarbiu prekybos centru tapo Hiustonas, ir įlankos ekonominė reikšmė nesumažėjo.

Įlankoje 1979 m. lapkričio mėn. susidūrė naftos tanklaivis *Burmah Agate* ir krovininis laivas *Mimosa*, išsiliejo nafta. 2019 m. vasarį įlankoje sudužo krovininis Boeing 767 lėktuvas.

Šiandien aplink Galvestono įlanką yra įsikūrusi Didžiojo Hiustono aglomeracija – penkta pagal dydį JAV. Vakarinėje dalyje įsikūręs Hiustono uostas – vienas didžiausių pasaulyje. Kiti svarbūs uostai – Teksas Sityje ir Galvestone. Įlankoje sužvejojama daugiausiai jūros gėrybių tarp visų JAV estuarijų, po Česapiko įlankos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  McComb, David G. (2010-06-15). „Galveston, TX". *Handbook of Texas Online*. Texas State Historical Association. Nuoroda tikrinta 2020-03-29.
2. ↑  „J.H.W. Stele to Sayers, September 11–12, 1900". *Texas State Library and Archives Commission*. Suarchyvuotas originalas 2010-11-17. Nuoroda tikrinta 2020-03-29.
3. ↑  „Atlas Air #3591 crashed into Trinity Bay DCA19MA086". *National Transportation Safety Board*. Nuoroda tikrinta 2020-03-29.
4. ↑  Lawhorn, Valerie (2016-03-24). „Census Numbers Are Out: Greater Houston Area Has Largest Population Gain". *Houston Public Media*. Nuoroda tikrinta 2020-03-29.
5. ↑  „Galveston Bay Estuary Program EPA/State Management Conference Agreement: Introduction" (PDF). Galveston Bay Estuary Program. 1989 m. rugsėjo mėn. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2022-04-12. Nuoroda tikrinta 2020-04-16. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
GameSpot|  |
| Forma | CBS Corporation dukterinė įmonė |
| Pramonė | Kompiuterinių žaidimų žurnalistika |
| Įkurta | 1996 m. gegužės mėn. |
| Įkūrėjas (-ai) | Pete DeemerVince BroadyJon Epstein |
| Savininkas (-ai) | CBS Interactive |
| Tinklalapis | www.gamespot.com |

**GameSpot** – tinklalapis, skirtas kompiuteriniams žaidimams. Jame publikuojamos žaidimų naujienos, recenzijos, anonsai, siuntiniai ir kitokia informacija. Remiantis „Alexa" duomenimis, GameSpot.com yra tarp 1000 lankomiausių tinklalapių pasaulyje.

Be GameSpot personalo, tinklalapyje informaciją taip pat gali skelbti ir lankytojai, rašydami savo paties apžvalgas, tinklaraščius ir dalindamiesi žinutėmis tinklalapio forume.

2004 m. GameSpot pelnė geriausio žaidimų tinklalapio apdovanojimą Video Game Award Show apdovanojimuose, taip pat keletą kartų laimėjo ir Webby apdovanojimus. Tarp didžiausių konkurentų yra IGN, 1UP.com, GamesRadar ir GameSpy. Pasak Compete.com tyrimų, 2008 m. domenas *gamespot.com* pritraukė mažiausiai 60 mln. lankytojų.

Istorija
--------

Tinklalapį įsteigė Pete Deemer, Vince Broady ir Jon Epstein. Veikla pradėta 1996 m. gegužės 1 d.

Tinklalapį įsigijo tinklalapis „ZDNet", kurį vėliau įsigijo „CNET Networks", o šią 2008 m. įsigijo „CBS Interactive".

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-05-14 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Results of Spike TV's 2004 Video Game Awards". Nuoroda tikrinta 2006-06-09.
3. ↑  „Site Profile for gamespot.com". Suarchyvuotas originalas 2008-10-19. Nuoroda tikrinta 2014-07-25.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| Ubsu Nuras |
| --- |
| Ubsu Nuro krantasUbsu Nuro krantasUbsu Nuro krantas |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija, Mongolijos vėliava Mongolija |
| Plotas | 3350 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Vidutinis gylis | 6 m |
| Įteka | Narinas, Tesinas, Sangilas ir kt. |
|  |
|  Vikiteka | Ubsu Nuras |

**Ubsu Nuras** arba ***Uvs Nuras, Uvso ežeras*** (mong. *Увс Нуур*), **Ubsa** (rus. *Убса*) – nenuotakus druskingas ežeras Mongolijoje (Ubso aimake) ir Rusijoje (Tuvoje), Didžiųjų ežerų dubumoje. Tai didžiausias Mongolijos ežeras. Telkšo 759 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 84 km, plotis 79 km. Nuo likusių dubumos ežerų Ubsu Nuras atskirtas Chanchochio kalnagūbriu. Krantai lėkšti, dykumingi. Ežeras užšalęs laikosi nuo lapkričio iki balandžio. Pagrindinė gyvenvietė prie Ubsu Nuro – Ulangomas.

Ežeras ir jį supanti Ubsu Nūro dubuma paskelbta UNESCO pasaulio paveldo objektu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ubsu Nur*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
| Seksologija |
| --- |
|  |
| 
Seksualinės orientacijos
* + Aseksualumas
	+ Biseksualumas
	+ Heteroseksualumas
	+ Homoseksualumas

 |
| 
Lyties tapatybės
* + Cislytiškumas
	+ Translytiškumas

 |
| 
Seksualumas ir visuomenė
* + Socialinė lytis
	+ Lyties išraiška
	+ Seksualinės fantazijos
	+ Lytinis potraukis
	+ Lytiniai santykiai
	+ Lytinis susilaikymas
	+ Lytinis švietimas
	+ Lytinis fetišizmas
	+ Lytiniai nukrypimai
	+ Išprievartavimas
	+ Tvirkinimas
	+ Pornografija
	+ Prostitucija
	+ Seksualinė revoliucija
	+ Seksualinis objektifikavimas
	+ Seksualinis priekabiavimas
	+ Flirtas

 |
| 
Lytinė sveikata
* + Abortas
	+ Kontracepcija
	+ Lytiškai plintančios ligos
	+ Lytiniai sutrikimai
	+ Nevaisingumas
	+ Vaisingumas

 |
| 
Lytinė raida
* + Lytinis brendimas
	+ Menopauzė
	+ Andropauzė

 |
| 
Reprodukcinė sistema
* + Lytiniai organai
	+ Lytiniai hormonai

 |
| 
Mokslo šakos
* + Ginekologija
	+ Andrologija

 |
| Ž • A • R |

**Flirtas** – lytinės elgsenos dalis kurios tikslas yra pritraukti patinkančio, patrauklaus asmens dėmesį. Patinkantis partneris iš kitų išskiriamas rodant tam tikrus ženklus – dažną, viliojantį žvilgsnį, padidintą dėmesį žodžiams ar elgesiui, žodžiais išsakomas susižavėjimas jo išvaizda ar dvasinėmis savybėmis. Vėliau, po pirmųjų pažinties minučių arba kito susitikimo metu gali atsirasti švelnūs, tarsi netyčiniai prisilietimai. Bendraujant flirto metu bandoma partnerį skatinti atvirai išsipasakoti, kartu kreipiant pokalbį taip, kad patinkantis asmuo pats pasakotų savo gerąsias savybes. Flirtuojantis asmuo taip pat nevengia save parodyti iš teigiamos pusės, pvz. savo supratingumą, užjautimą, žinias ar išvaizdą, tačiau neretai palieka tam tikrą paslaptingumo elementą. Moterys flirtuodamos mėgsta sukelti vyro gailestį pasakodamos apie savo silpnumą, bejėgiškumą, atramos ir užuovėjos poreikį; ištekėjusi moteris gali pabrėžti, koks grubus jos vyras ar sekinantys neklaužados vaikai.

Flirtui yra būdingas tam tikras santykių neapibrėžtumas: partneriui aiškiai rodoma, kad jis patinka ir jo iniciatyva bus sutikta palankiai, tačiau vengiama nedviprasmiškai nurodyti, kad santykiai išsivystys iki sekso.

Flirtas padeda atkreipti žmonėms vienas kito dėmesį, užmegzti pažintį ir gilesnius santykius. Jis labiausiai būdingas pradinėse pažinties stadijose.

Savybės
-------

*Flirtavimas* (1904), Eugene de Blaas
Pagrindinės flirtą lydinčios aplinkybės:

* ilgesnis nei įprasta akių kontaktas (atviras arba paslaptingas),
* savo plaukų pataisymas siekiant pabrėžti jų grožį ir judesių eleganciją,
* tarsi netyčiniai prisilietimai prie partnerio,
* dažna šypsena,
* pritarimas partneriui linksint galva,
* pamirksėjimas,
* koketiškas erzinimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kozin, Alexander (2016 m. birželio mėn.). „Flirtation: Deconstructed". *Sexuality & Culture*. **20** (2): 358–372. doi:10.1007/s12119-015-9328-8. ISSN 1095-5143.
| **Gaultheria pumila** |
| --- |
| Žemoji bruknuolė (*Gaultheria pumila*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Erikiniai  *( Ericaceae)* |
| Gentis: | Bruknuolė  *( Gaultheria)* |
| Rūšis: | Žemoji bruknuolė  *( Gaultheria pumila)* |

 |

**Žemoji bruknuolė** (*Gaultheria pumila*, sin. *Arbutus pumila, Pernettya pumila*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos visžalių krūmokšnių rūšis. Paplitusi vidurio ir pietų Čilėje, šiaurės vakarų ir pietų Argentinoje (Patagonijoje, Ugnies Žemėje), Folklando (Malvinų) salose.

Tai 10–60 cm aukščio visžalis krūmokšnis, šakotas, vešlus, stačias. Žiedai balti, 5 žiedlapiais. Vaisius – 22 skersmens balta ar rausva valgoma uoga. Augalas dvinamis, apdulkinamas vabzdžių.

Žemoji bruknuolė auga viržynėse, pelkėse, atvirose vietose, kalnuose iki 900 m aukščio. Pakenčia sausrą, drėgmę, šaltį.

Pietų Amerikoje žemoji bruknuolė žinoma kaip isp. *chaura*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gaultheria pumila (L.f.) D.J.Middleton, *Kew Royal Botanic Gardens*
2. ↑  Gaultheria pumila – (L.f.)Middleton. *pfaf.org*
3. ↑  Gaultheria pumila, *chileflora.com*


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žemoji bruknuolė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Eimutis Žvybas** (g. 1957 m. Panevėžio rajonas) – Lietuvos vadybininkas, buvęs Panevėžio kineskopų gamybos AB „Ekranas" vadovas.

Biografija
----------

Baigė Ramygalos vidurinę mokyklą, vėliau Kauno technikos universitetą.
1990-2006 m. Eimutis Žvybas buvo Panevėžio bendrovės „Ekranas" generalinis direktorius. Karjerą bendrovėje pradėjo 1980 m. paprastu inžinieriumi, vėliau dirbo cecho viršininku, vyriausiuoju gamyklos inžinieriumi. 2006 m. balandį dėl ypač sudėtingos situacijos tradicinių kineskopų rinkoje buvo priverstas inicijuoti AB „Ekranas" bankroto procesą.

Iki 2007 m. vienas pagrindinių dienraščio „Panevėžio balsas" bendrovės akcininkų (kitas akcijų paketų valdytojas – Aydinas Gizas).

E. Žvybas buvo išrinktas KTU Panevėžio instituto tarybos pirmininku. Su Aydin Giz yra įkūręs Labdaros ir paramos fondą, kuris kelerius metus buvo pagrindinis Panevėžio jaunimo renginių rėmėjas.

Lietuvos ūkio partijos kandidatas į 1996 metų Seimą.

Žvybas vedęs; žmona Aldona, sūnūs Audrius, teisininkas, advokatų kontoros „Bernotas ir Dominas Glimstedt"
advokatas, ir Ramūnas.

Moka anglų bei rusų kalbas.

Apdovanojimai
-------------

* 2000 m. liepos 1 d. apdovanotas LDK Gedimino ordino medaliu.
* 2001 m. Verslo šlovės galerijos laureatas.

Išnašos
-------

1. ↑  „Milijonierius atsikrato laikraščio"[neveikianti nuoroda] Inga Kontrimavičiūtė, 2006-12-14
2. ↑  Infolex informacija
3. ↑  VRK informacija Archyvuota kopija 2010-01-31 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
Harvard University Press|  |
| Pramonė | Leidyba |
| Įkurta | 1913 m. |
| Centrinė būstinė | Kembridžas, Masačusetsas,Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | George Andreou, Susan Wallace Boehmer |
| Produkcija | Akademinė literatūra |
| Tinklalapis | www.hup.harvard.edu |

**Harvard University Press** (liet. *Harvardo universiteto leidykla*) – leidykla, įsikūrusi JAV, Harvardo universitete, šio universiteto padalinys. Leidžia daugiausia akademinę literatūrą. Leidykla turi biurus Kembridže (Masačusetso valstija) ir Londone (Anglija). Priklauso Amerikos universitetų leidyklų asociacijai. 2017 m. leidyklos direktoriumi paskirtas George Andreou; vyriausioji redaktorė – Susan Wallace Boehmer.

Leidyba
-------

Tarp žymiausių autorių pažymėtini Eudora Welty, Walter Benjamin, E. O. Wilson, John Rawls, Emily Dickinson, Stephen Jay Gould, Helen Vendler, Carol Gilligan, Amartya Sen, David Blight, Martha Nussbaum ir Thomas Piketty. Leidykla garsėja antikinės graikų ir lotynų literatūros serijos „Loeb Classical Library", renesanso „I Tatti Renaissance Library", viduramžių „Dumbarton Oaks Medieval Library", indų literatūros klasikos „Murty Classical Library of India" knygų leidyba.

Bibliografija
-------------

* Hall, Max. *Harvard University Press: A History*. 1986, Cambridge, MA: Harvard University Press. ISBN 978-0-674-38080-6.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „As Many Books as Possible Short of Bankruptcy". *Harvard Magazine*. kovo–April 2013. Nuoroda tikrinta 2015-01-28. `{{cite news}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  „New director for Harvard University Press". *Harvard Gazette*. 2017 m. liepos 12 d. Nuoroda tikrinta 2017–07–14. `{{cite news}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Harvard University Press** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė
**Algis Bražėnas** (g. 1943 m. birželio 1 d. Mažeikiai, Molėtų valsčius – m. 2012 m. balandžio 21 d. Panevėžys) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Palaidotas Smiltynų kapinėse, Domeikavos sen. Kauno raj.

Biografija
----------

1968 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1995 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

1968–1995 m. KPI (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas), nuo 1995 m. KTU Panevėžio filialo dėstytojas; nuo 1996 m. profesorius.

Mokslinė veikla
---------------

Sukūrė originalią aparatūrą mažacikliam nuovargiui ir vietinėms deformacijoms matuoti, keletą kompiuterinių programų mechaniškai nevienalyčių suvirintųjų sujungimų įtempimui ir deformacijoms apskaičiuoti. 6 išradimų iš mechaniškai nevienalyčių suvirintųjų sujungimų stiprumo ir mažaciklio nuovargio tyrimų autorius.

Bibliografija
-------------

* Metalo pjovimo įrankiai, vadovėlis, su kitais, 1991 m.
* Strength and low cycle fatigue of mechanically heterogeneous butt welded joints, Kaunas, 2002 m. ISBN 9955-08-192-4
* Eksperimentinės mechanikos pagrindai, vadovėlis, Šiaulių universitetas, Kauno technologijos universitetas, Šiauliai, Šiaulių universiteto leidykla, 2006 m. ISBN 9986-38-663-2

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Algis Bražėnas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 461 psl.
Kalgario policijos pareigūnas ant dviračio stebi protestą.
**Policijos dviratis** – policijos pajėgų naudojamas dviratis, dažniausiai kalnų dviratis, kuriuo patruliuojama policijos automobiliais nepasiekiamose vietovėse arba kuris apima didesnę teritoriją nei pėsčiomis einantis pareigūnas.

Dviračių patruliai dažnai patruliuoja tankiai apgyvendintose miestų teritorijose, pėsčiųjų zonose ir viešuosiuose parkuose. Dviračių manevringumas ir gebėjimas lengvai ir greitai įveikti siauras ir tankiai apgyvendintas vietoves suteikia pranašumų prieš policijos automobilius, nors dviračiai yra lėtesni už automobilius, turi mažiau įrangos ir negali būti naudojami siekiant veiksmingai užtikrinti kelių eismo taisyklių laikymąsi.

Istorija
--------

Dviračiu važiuojantis Niujorko policijos pareigūnas 1890-aisiais.
Pirmą kartą policija dviračiais pradėjo naudotis 1869 m. Ilinojaus valstijoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose. Didžiosios Britanijos pareigūnai triračiais pradėjo naudotis 1880-aisiais. 1896 m. Kento policija įsigijo 20 dviračių, o 1904 m. veikė 129 kaimo policijos dviračių patruliai.

Vis labiau plintant automobiliams, keliams, taip pat ir kelių eismo taisyklių pažeidimams, daugelis policijos pajėgų atsisakė dviračių padalinių ir perėjo prie motorizuotų policijos transporto priemonių, nors kai kurios policijos pajėgos išsaugojo dviračių padalinius. XXI amžiuje, padidėjus pėsčiųjų zonų skaičiui, didėjant bendruomenės policijos pastangoms ir siekiant mažinti ekologinį pėdsaką, padidėjo susidomėjimas policijos dviračiais.

Išnašos
-------

1. ↑  „Why Bicycles are Great for Police and First Responders". 2023-04-11. Nuoroda tikrinta 2023-09-25.
2. ↑  Petty, Ross (2006). „The Rise, Fall and Rebirth of Bicycle Police" (PDF). *International Police Mountain Bike Association*. Nuoroda tikrinta 2020-06-06.
3. ↑  „Kent Police Museum". Suarchyvuotas originalas 2007-06-12. Nuoroda tikrinta 2007-06-04.
4. ↑  Rantatalo, Oscar (2016 m. kovo mėn.). „Using police bicycle patrols to manage social order in bicycle and pedestrian traffic networks". *The Police Journal*. **89** (1): 18–30. doi:10.1177/0032258X16639426. S2CID 147311688. Nuoroda tikrinta 2020-06-06.
**Socialinė stratifikacija** – sociologijos sąvoka, naudojama apibūdinti hierarchinį visuomenės, susidedančios iš visuomenės sluoksnių ir kastų pobūdį; išreiškia sisteminės nelygybės laipsnį atitinkamu visuomenės raidos etapu.

Socialinės stratifikacijos idėja remiasi prielaida, kad visuomenės yra sudarytos iš hierarchinių sluoksnių, kuriuos galima nustatyti pagal tam tikrus kriterijus ir analizuoti. Paskutinis stambus stratifikacinės sistemos tipas žmonių visuomenėse yra klasių sistema. Plačiausias yra klasių skirstymas į aukštutinę klasę, vidurinę klasę ir darbo klasę. Skirtingai nuo kitų sistemų, išskyrus pirmykštes bendruomenes, klasių sistemoje randame didesnį socialinį mobilumą ir į pasiekimus orientuotą padėtį.

Skirtingos sociologijos teorijas gana skirtingai vertina socialinės stratifikacijos fenomeną. Marksizmo teorijoje klasės siejamos santykiu su gamyba. M.Vėberis sukūrė svarbią alternatyvą marksistinei klasių teorijai, klasę apibrėždamas ne santykiu su gamyba, bet per bendrų rinkos pozicijų pasidalijimą, vedantį į gyvenimo galimybių pasidalijimą.

Išnašos
-------

1. ↑  *Socialinė stratifikacija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-11-07.
2. ↑  Harold R. Kerbo.- *Sociology – Social Structure and Social Conflict.*, p.237. ISBN 0-02-362741-7
3. ↑  Panday, Rajendra (1983 m. rugsėjo mėn.). „Max Weber's Theory of Social Stratification: Controversies, Contexts and Correctives". *Sociological Bulletin* (anglų). **32** (2): 171–203. doi:10.1177/0038022919830204. ISSN 0038-0229.
| Vidiškių herbas (Ignalina) |
| --- |
|  *LR priimtas 2015-07-16* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Vidiškių herbas** – vienas iš Vidiškių kaimo ir seniūnijos (Ignalinos rajono savivaldybė) heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Mėlyname ežero spalvos lauke sidabrinė pelėda, dešine koja laikanti raudoną knygą. Pelėdos snapas, kojos ir knygos lapai – auksinės spalvos. Kiekviena spalva turi savo reikšmę: mėlyna – vandens, gamtos simbolis, sidabrinė – išminties ir santūrumo, raudona – gausos ir šilumos, auksinė – šviesos simbolis.

Istorija
--------

2015 m. liepos 16 d. herbą LR Prezidentė patvirtino dekretu Nr. 1K-396. Herbas pašventintas 2015 m. per Žolinę. Etalono autorius – Juozas Galkus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vidiškės sulaukė pilnametystės: pašventinti miestelio herbas ir vėliava. 2015-08-17, Mignalina.lt (tikrinta 2021-09-01).
2. ↑  LR Prezidento dekretas Nr. 1K-396
3. ↑  Lietuvos miestų, miestelių, kaimų herbai ir vėliavos. Archyvuota kopija 2021-09-01 iš Wayback Machine projekto. Archyvai.lt (tikrinta 2021-09-01).
*Šis straipsnis apie 2014 m. įkurtą futbolo klubą. Apie 2011 m. įkurtą futbolo klubą skaitykite straipsnyje FK Palanga.*
 *Šis straipsnis apie 2014 m. įkurtą futbolo klubą. Apie 1957 m. įkurtą futbolo klubą skaitykite straipsnyje FK Gintaras (1970).*

**FK Gintaras**|  |
| **Pavadinimas** | VšĮ Futbolo klubas „Gintaras" |
| **Įkurtas** | 2014 m. VšĮ „Gintaras" |
| **Stadionas** | Centrinis stadionas, Palanga |
| **Talpa** | 1 000 |
| **Vadovas** | Lietuva Marsel Balasanov |
| **Vyr. treneris** | Lietuva Marsel Balasanov |
| **Lyga** | LFF III lyga, Klaipėdos zona |
| **2021** | 7 vieta (Klaipėdos zona) |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**FK Gintaras** (Viešoji įstaiga „Gintaras" arba Futbolo klubas „Gintaras") – Lietuvos futbolo klubas iš Palangos.

Istorija
--------

### 2014–2020

Naujasis FK Gintaro klubas buvo įkurtas 2014 m. rugsėjo mėn. Marsel Balasanov iniciatyva kaip viešoji įstaiga. Klubas pradėjo veiklą nuo vaikų ir jaunimo ugdymo. 

Klubas buvo atkurtas 1957–2005 m. egzistavusio FK Gintaras klubo garbei. 2010 m. įkurtas FK Palanga klubas taip pat pretendavo į Palangos miesto futbolo tęstinumą, ir 2018 m. netgi buvo įdėjęs „1957 m." įrašą į savo klubo logotipą. FK Palanga bankrutavo 2020 m. 

2016 m. vaikų futbolo čempionate U-10 tapo čempionais.

2018 m. U-13 5x5 vakarų regione sėkmingai žaidė savo amžiaus grupėje ir buvo jos lyderiais.

### 2021– šiuo metu

2021 m. sertifikavosi naujajame futbolo ugdymo įstaigų sertifikavimo projekte.

2021 m. debiutavo didžiajame futbole, dalyvaudami III lygoje Klaipėdos zonoje.

2021 m. gegužės 30 d. rungtynėse prieš Klaipėdos „Rosą" pasiekė įspūdingą pergalę rezultatu 10:2. Šiose rungtynėse buvęs Lietuvos nacionalinės rinktinės žaidėjas Tadas Labukas pelnė tris įvarčius, Lukas Bielskis– keturis, net vartininkas Žymantas Butkus 51 rungtynių minutę realizavo 11 metrų baudinį ir pelnė įvartį.

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Lietuvos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2021 m. | IV (Klaipėda) | 7 | — |

Žaidėjai
--------

* 27. Ramūnas Narvilas
* 99. Edgar Dorogavcev
* 14. Tadas Labukas
* 7. Lukas Bielskis
* 32. Žymantas Butkus (vartininkas)
* 10. Marsel Balasanov
* 23. Robertas Baltuonė
* 8. Robertas Šalkauskas (kapitonas)
* 90. Rokas Borusas
* 9. Paulius Lukoševičius
* 20. Vitalijus Paulauskas
* 18. Scott Montgomery Palmer
* 17. Dalius Tomkevičius
* 11. Gerdas Kančelskis

Žinomiausi žaidėjai
-------------------

* Lietuva Tadas Labukas (2021–...)

Klubo spalvos
-------------

Raudona, juoda ir balta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Raudona** | **Balta** | **Juoda** |

Taip pat skaitykite
-------------------

* FK Palanga
* FK Gintaras (1970)
* FK Gintaras Klaipėda

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Nuorodos
--------

* Facebook paskyra
* KLFF puslapis (naujienos)
* KLFF (apie klubą)
* lietuvosfutbolas.lt (KLFF III lyga)
* lietuvosfutbolas.lt (Gintaras 2021 m.)
* lietuvosfutbolas.lt (Gintaras iki 2021 m.)
Vidutinės pasaulio paviršiaus temperatūros kitimas 1850–2006 m. Diagramoje pavaizduota vidutinių temperatūrų nuokrypiai nuo vidutinės 1961-1990 m. laikotarpio temperatūros. Raudona linija žymi 5 metų laikotarpių vidutines vertes, mėlyni taškai – metinės vidutinės temperatūros nuokrypius. Atkreipkite dėmesį į nedidelį temperatūrų mažėjimą maždaug 1945-1975 m.
**Visuotinis atšalimas** (arba **globalinis atšalimas**) buvo spėjimas aštuntajame XX amžiaus dešimtmetyje, kad Žemės paviršius ir atmosfera šaltės ir prasidės apledėjimas. Hipotezė niekada nesusilaukė didelio mokslininkų pritarimo, bet pritraukė daug visuomenės dėmesio dėl nežymaus temperatūrų kritimo maždaug 1945–1975 m. ir žiniasklaidos pranešimų, kurie netiksliai, o kartais ir visai neteisingai atspindėjo mokslininkų supratimą apie ledynmečių ciklus bei temperatūros kitimą. Daugelis mokslininkų tuo metu suprato, kad ši sritis dar yra nepakankamai ištirta, kad būtų galima daryti tikslias prognozes. Buvo žinoma, kad šiltnamio dujos, kaip anglies dioksidas, skatina visuotinį atšilimą, o aerozoliai – atšalimą. Nors buvo abejojama, kurių medžiagų efektas bus dominuojantis, kiek didesnė dalis mokslininkų manė, kad vyks atšalimas. Šiuo metu ryški mokslininkų dauguma mano, kad apskritai XX amžiuje Žemės klimatas atšilo, o ne atšalo. Trumpo ir nežymaus globalinio atšalimo pagrindine priežastimi yra laikomi aerozoliai.

* 1965 - 1975 m. vidutinės temperatūros nuokrypiai nuo 1937 - 1946 m. vidutinių temperatūrų. Mėlyna spalva žymi nukritusią vidutinę temperatūrą toje teritorijoje, o raudona - pakilusią.1965 - 1975 m. vidutinės temperatūros nuokrypiai nuo 1937 - 1946 m. vidutinių temperatūrų. Mėlyna spalva žymi nukritusią vidutinę temperatūrą toje teritorijoje, o raudona - pakilusią.
* Analogiškas žemėlapis, lyginantis 1999 - 2008 m. vidutines temperatūras su 1940 - 1980 m. temperatūromis.Analogiškas žemėlapis, lyginantis 1999 - 2008 m. vidutines temperatūras su 1940 - 1980 m. temperatūromis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mason, B. J. „QJRMS, 1976, p 473 (Symons Memorial Lecture)". *Was an imminent Ice Age predicted in the '70's? No*. Nuoroda tikrinta November 17 2005. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)
2. ↑  Weart, Spencer. „The Modern Temperature Trend". *The Discovery of Global Warming*. Suarchyvuotas originalas 2020-09-22. Nuoroda tikrinta November 17 2005. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)
3. ↑  „Summary for Policymakers" (PDF). *Climate Change 2007: The Physical Science Basis. Contribution of Working Group I to the Fourth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change*. Intergovernmental Panel on Climate Change. 2007-02-05. Nuoroda tikrinta 2007-02-02.
Aaron Swartz Creative Commons renginyje 2008 m. gruodžio 13 d.
**Aaron H. Swartz** (1986 m. lapkričio 8 d. – 2013 m. sausio 11 d.) – amerikiečių programuotojas, rašytojas, politinis aktyvistas. Jis prisidėjo prie RSS kūrimo, bendruomeninio naujienų portalo Reddit sukūrimo, įkūrė interneto aktyvistų grupę Demand Progress kovai prieš SOPA (*Stop Online Piracy Act*). Taip pat bendradarbiavo su visuomenine organizacija Avaaz, buvo vienas žurnalo „The Baffler" redaktorių, redagavo Vikipediją.

2011 m. sausio 6 d. Aaron Swartz buvo areštuotas už masinį mokslinių žurnalų straipsnių siuntimąsi iš skaitmeninės JSTOR bibliotekos. Jis prieštaravo bibliotekos nuostatoms už straipsnių skaitymą gautais pinigais atsiskaityti su straipsnių publikuotojais, o ne autoriais. Taip pat pasisakė prieš pinigų už straipsnių skaitymą ėmimą apskritai, motyvuodamas, kad straipsniuose aprašyti tyrimai buvo finansuojami iš biudžeto, o ne privačių įmonių, todėl turi priklausyti visiems. JSTOR atsisakė kelti Aaronui ieškinį, taip pat paskelbė, kad virš 4,5 mln. straipsnių leis siųstis nemokamai. Tačiau valstybiniai kaltintojai reikalavo jam nuo 35 iki 50 metų laisvės atėmimo bausmės ir iki 1 mln. JAV dolerių baudos. 2013 m. sausio 11 d. ryte Aaron Swartz buvo rastas savo bute Brukline pasikoręs.

Gyvenimas ir užsiėmimai
-----------------------

Aaron Swartz gimė Čikagoje, Ilinojaus valstijoje. Jo tėvas Robert Swartz buvo programinės įrangos įmonės įkūrėjas, ir Aaron nuo vaikystės domėjosi kompiuteriais, programavimu, internetu ir jo kultūra. 13 metų laimėjo ArsDigita prizą, skiriamą už geriausią „naudingą, nekomercinį, šviečiamąjį interneto puslapį" ir kartu kelionę į Masačusetso technologijos institutą (MIT). Keturiolikos metų jau dalyvavo vienos iš RSS versijų kūrimo grupėje. Mokėsi „North Shore Country Day School", nedidelėje privačioje mokykloje.

Vėliau Aaron Swartz dirbo su World Wide Web Consortium (W3C), sukūrė RFC 3870 - RDF/XML duomenų tipą (content-type). Taip pat kartu su John Gruber sukūrė „Markdown", interneto puslapių turinio valdymo sistemose naudojamą formatavimo standartą.

Aaron Swartz metus mokėsi Stanfordo universitete, tačiau vėliau jį paliko ir įkūrė programinės įrangos įmonę „Infogami". 2005 m. lapkritį „Infogami" susijungė su „Reddit". 2006 m. pabaigoje Reddit buvo nupirktas „Wired" žurnalo savininkų, „Condé Nast Publications", ir Aaron persikėlė į San Fransiską dirbti „Wired". 

2010–2011 m. Aaron Swartz buvo mokslinis darbuotojas Etikos centre Harvardo universitete.

Palikimas
---------

2014 m. sausio 11 d. minint pirmąsias jo mirties metines, buvo išleista dokumentinis filmas apie Svartzą: „The Internet's Own Boy: The Story of Aaron Swartz".

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Aaron Swartz documentary". *TakePart*. Suarchyvuota iš originalo November 19, 2014. Nuoroda tikrinta November 19, 2014.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| Gedimino tiltas |
| --- |
|  |
| 

Gedimino tiltasGedimino tiltas

55°50′14″š. pl. 24°58′37″r. ilg.﻿ / ﻿55.8373°š. pl. 24.9770°r. ilg.﻿ / 55.8373; 24.9770﻿ (Gedimino tiltas)Koordinatės: 55°50′14″š. pl. 24°58′37″r. ilg.﻿ / ﻿55.8373°š. pl. 24.9770°r. ilg.﻿ / 55.8373; 24.9770﻿ (Gedimino tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Kupiškis |
| **Ilgis** | 13,36 m |
| **Plotis** | 2,35 m |
| **Aukštis** | 4 m |
| **Pastatytas** | 1928 m. (pirmasis), 1940 m. (dabartinis) |

**Gedimino tiltas** – tiltas per Kupos upę esantis Kupiškio miesto centre. Architektūrinis akcentas – gelžbetonio arka, įrengti stulpai su žibintais. Per tiltą eina miesto pagrindinė Gedimino gatvė. Šalia stovi buvęs Kupiškio valsčiaus pastatų kompleksas (raštinė, kalėjimas, daboklė). Pietiniame tilto pakraštyje prasideda Krantinės mikrorajonas.

Istorija
--------

Pirmojo tilto per Kupos upę dabartinėje šio tilto vietoje tiksli data, statybinės medžiagos ar stilius nėra žinomas. Labiausiai tikėtina, kad iki 1928 m. čia stovėjo keli mediniai tiltai ar brasta. Pagal Savivaldybės urbanistikos ir ekologijos skyriaus dokumentus, senojo tilto pastatymo data – 1928 m. Šis tiltas gyventojams tarnavo iki 1938 m. o 1940 m. buvo pastatytas naujasis (dabartinis) tiltas, grįstas akmenimis. Senojo akmeninio grindinio liekanos buvo rastos paskutinį kartą 1997 m. atliekant renovaciją. Šio tilto ilgis – 13,36 m, jo plotyje išsitenka 2 eismo juostos ir šalitilčiai pėstiesiems.

Kupiškio valsčiaus pastatų kompleksas

| Artimiausi tiltai per Kupą |
| --- |
| prieš srovę: | **Gedimino tiltas** | pasroviui: |
| Krantinės pėsčiųjų tiltas | Stepono Dariaus ir Stasio Girėno tiltas |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Banguolė Aleknienė (2012-08-16). „Kupiškėnų mintys". Suarchyvuotas originalas 2016-03-03. Nuoroda tikrinta 2016-03-05.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R**Kupiškio tiltai** |
| --- |
|  |
| 
Zuntės tiltas · Račiupio tiltas · Krasnavos tiltas · Atodūsių tiltas · Gedimino tiltas · Stepono Dariaus ir Stasio Girėno tiltas |

 |
Koordinatės: 56°11′25″š. pl. 22°41′19″r. ilg.﻿ / ﻿56.1903°š. pl. 22.6886°r. ilg.﻿ / 56.1903; 22.6886

 *Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia.*

|  Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Akmenės |
| **Savivaldybė** | Akmenės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Venta (miestas) |
| **Adresas** | Ventos g. 37 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2009 m. |

**Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia** – Telšių vyskupijos katalikų bažnyčia, stovinti Akmenės rajone, Ventos mieste.

Istorija
--------

1991 m. įkurta Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo parapija, įsteigti laikini maldos namai buvusio vaikų darželio pastate. Naujos bažnyčios pamatai išlieti 2004 m. tačiau bažnyčia pastatyta tik 2009 m. Pagrindiniais jos mecenatais buvo verslininko Ivano Paleičiko šeima. 

Bažnyčia dar vadinama Lietuvos tūkstantmečio bažnyčia, kadangi tai vienintelė bažnyčia, Lietuvoje pastatyta 2009 m.

Bažnyčią suprojektavo „Šiaulių komprojekto" architektai Vytautas Marcinkus ir Regina Miceikienė. Statė bendrovė „Akmeresta", panaudodama vokiškas konstrukcijas.

Architektūra
------------

Pastatas karkasinis ir baltų plytų, stačiakampio plano su vienu neišsikišusiu bokštu, trisiene apside. Fasadai apšiltinti termoizoliacinėmis apdailos plokštėmis. Bokštas stačiakampis, dviejų tarpsnių su piramidiniu stogeliu. Langai daugiausia su pusapskrite arka. Vidus halinis, vienos navos. Lubų nėra, o jų vietoje pakabintos išraiškingos konstrukcijos. Varpas parvežtas klebono Anupro Gauronsko iš Vokietijos.

Galerija
--------

* 2009 m.2009 m.
* 2015 m.2015 m.
* Galinis fasadasGalinis fasadas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčios bokštai garsiai šeimai užstojo mirties šešėlį". Lietuvos rytas. Suarchyvuotas originalas 2009-09-22. Nuoroda tikrinta 2010-03-14.
2. ↑  Šiltas ir puošnus fasadas

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo parapija
* Valentinas Cibulskas. Šiaurės Lietuvos naujosios bažnyčios