| Kitasisp. *Quito* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama nuo bazilikos* |
|  |
| 

KitasKitas

00°15′00″ p. pl. 78°35′00″ v. ilg.﻿ / ﻿0.25000°š. pl. 78.58333°r. ilg.﻿ / 0.25000; 78.58333﻿ (Kitas)Koordinatės: 00°15′00″ p. pl. 78°35′00″ v. ilg.﻿ / ﻿0.25000°š. pl. 78.58333°r. ilg.﻿ / 0.25000; 78.58333﻿ (Kitas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Provincija** | Pičinčos provincija |
| **Kantonas** | Kito kantonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1534 m. gruodžio 6 d. |
| **Meras** | Santiago Guarderas |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 2 011 388  |
| **Plotas** | 324 km² |
| **Tankumas** (2020) | 6 208 žm./km² |
| **Altitudė** | 2 850 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Kitas |

**Kitas** (isp. *Quito*) – miestas šiaurės Ekvadore, šalies sostinė ir Pičinčos provincijos administracinis centras. Antrasis pagal dydį miestas šalyje (po Gvajakilio). Miestas išsidėstęs Pičinčos ugnikalnio papėdėje, siaurame ir derlingame Andų kalnų slėnyje maždaug 2850 m virš jūros lygio. Toks aukštis virš jūros lygio lemia, kad mieste vyrauja švelnus klimatas, nepaisant to, kad miestas yra tik truputį į pietus nuo pusiaujo.

Išvystyta tekstilės, maisto, gėrimų, odos, cemento, baldų pramonė, šiek tiek – sunkioji pramonė, aukso ir sidabro gaminių amatai. Su Ramiuoju vandenynu miestas susisiekia geležinkeliu (atidarytas 1908 m.), miestas yra greta Panamerikos magistralės.

Veikia Ekvadoro mokslų akademija, observatorija, keletas muziejų (archeologijos ir etnografijos, kolonijinio meno ir kt.), nacionalinis teatras.

Architektūra
------------

Kitas yra seniausia Pietų Amerikos sostinė. Mieste išlaikyta daug kolonijinio laikotarpio elementų. Miesto planas yra stačiakampio formos su didele centrine aikšte, daug ramių parkų ir sodų, daug stačių ir siaurų gatvelių. Architektūra daugiausia ispanų baroko stiliaus. Yra katedra, bažnyčios (Šv. Pranciškaus, Šv. Augustino, Kompanijos, Šv. Dominyko). Kite yra Ekvadoro centrinis universitetas (įkurtas 1769 m.), Ekvadoro katalikiškasis popiežiaus universitetas (1946 m.), Nacionalinė politechnikos mokykla (1869 m.).

Istorija
--------

Dabartinio miesto vieta gyvenama nuo I tūkstanmečio. Nuo XI a. Kito karalystės sostinė. 1487 m. miestą užėmė inkai, o 1525 m. tapo šiaurinės Inkų imperijos dalies, valdytos Atahualpos, sostine. 1534 m. užėmė ispanų konkistadorai (Diegas de Almagras, vėliau Sebastian de Benalkasaras jį perkėlė kiton vieton).

1541 m. Kitas paskelbtas miestu, o 1556 m. jam suteiktas *Muy Noble y Muy Leal Ciudad de San Francisco de Quito* pavadinimas. XVI–XVII a. priklausė Peru vicekaralystei, nuo XVIII a. – Naujosios Granados vicekaralystei.

1822 m. Kitą, po Pičinčos mūšio, užėmė nepriklausomybės kovotojas Antonijus Chosė de Sukrė. Miestas tapo Didžiosios Kolumbijos valstybės dalimi. 1830 m. Ekvadorui paskelbus nepriklausomybę – jo sostinė. XX a. pr. dėl geresnės geografinės padėties Kitą pranoko Gvajakilis.

Miestas nesyk apgriautas žemės drebėjimų (ypač 1797 ir 1859 m.).

2023 m. gegužės 2 d. mieste pradėjo veikti Kito metropolitenas.

Sportas
-------

* CD Universidad Católica del Ecuador – futbolo klubas;

Namų rungtynes žaidžia „Atahualpos" Atahualpos olimpiniame stadione (isp. *Estadio Olímpico Atahualpa*), talpinančiame daugiau nei 35 tūkst. žiūrovų.

Išnašos
-------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 215
2. ↑  *Kitas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
3. ↑  Stadiono talpa 35 tūkst. žiūrovų

Nuorodos
--------

* Kitas Ekvadoras Archyvuota kopija 2006-05-26 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Ekvadore |
| --- |
|  |
| Materialusis | 
Kito miestas (1978) · Galapagų salos (1978) · Sangajaus nacionalinis parkas (1983) · Kuenkos istorinis centras (1999) · Qhapaq Ñan: Andų kelių tinklas (2014, su dar 5 šalimis) |  |
|  |
| Nematerialusis | 
Saparų žodinis paveldas ir kultūrinės raiškos (2008, su Peru) · Tradicinė šiaudinių skrybėlių gamyba (2012) · Marimba, tradicinės dainos ir šokiai (2015, su Kolumbija) |

 |