recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Veragvaso provincija*Provincia de Veraguas* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Panamos vėliava Panama |
| **Administracinis centras** | Veragvaso Santjagas |
| **Apygardos** | 12 |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 226 641 |
| **Plotas** | 10 629 km² |
| **Tankumas** (2010) | 21 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Veragvaso provincijaVikiteka |

**Veragvaso provincija** (isp. *Provincia de Veraguas*) – provincija, esanti Panamos vidurio–vakarinėje dalyje, skalaujama tiek Ramiojo vandenyno, tiek Karibų jūros. Administracinis centras – Veragvaso Santjagas.

Provincija sudaryta vietoje vienos seniausių kolonijų Amerikos žemyne – Veragvos gubernatorystės.

Geografija
----------

Veragvaso provincija yra vienintelė šalyje, besiribojanti su abiem vandenynais. Pietryčiuose provincija apima vakarinę Asuero pusiasalio dalį su toliausiai į pietus nutolusiu Šiaurės Amerikos tašku – Mariato kyšuliu. Taip pat Veragvasui priklauso keletas salų – didžiausia Panamoje Koibos sala, mažesnės Sebako, Chikarono, Leoneso salos Ramiajame vandenyne. Taip pat pietuose giliai į žemyną įsiterpia Monticho įlanka.

Veragvaso centrine dalimi driekiasi Centrinė Kordiljera, ten yra aukščiausia provincijos vieta – 1964 m. Kitos svarbesnės viršūnės: Negras (1518 m), Čiku (1764 m), taip pat atskirame masyve, esančiame Asuero pusiasalyje stūksantis Hojos kalnas (1559 m). Svarbiausios upės, priklausančios Karibų baseinui yra Kalovebora, Guasaras, Konsepsjonas, Veragvasas ir Belenas, Ramiojo vandenyno baseinui – San Pablas, Santa Marija, San Pedras, Katė, Ponuga, Suajus, Kebras, Mariatas ir kt.

Provincijos gamtai apsaugoti įsteigta keletas nacionalinių parkų: Koibos (pasaulio paveldo objektas), Sero Hojos ir Santa Fė.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provincija padalinta į 12 apygardų (skliaustuose – administracinis centras):

* Atalajos apygarda (Atalaja)
* Kalobrės apygarda (Kalobrė)
* Kanjasaso apygarda (Kanjasasas)
* La Mesos apygarda (La Mesa)
* Las Palmaso apygarda (Las Palmasas)
* Monticho apygarda (Montichas)
* Rio de Chesuso apygarda (Rio de Chesusas)
* San Fransisko apygarda (San Fransiskas)
* Santjago apygarda (Veragvaso Santjagas)
* Santa Fė apygarda (Santa Fė)
* Sonos apygarda (Enrikė Arosemena)
* Mariato apygarda (Mariatas)

* Kraštovaizdis Santa Fė apylinkėseKraštovaizdis Santa Fė apylinkėse
* Tropiniai miškaiTropiniai miškai
* Rifų gyvūnija prie Koibos salosRifų gyvūnija prie Koibos salos

|  |  |
| --- | --- |
|  **Panamos administracinis suskirstymas** |  |
| **Provincijos:** Bokas del Toras | Čiriki | Darjenas | Koklė | Kolonas | Herera | Los Santosas | Panama | Veraguasas
**Komarkos:** Embera Vounaanas | Kuna Jala | *Kuna de Madugandi* | *Kuna de Vargandi* | Ngobė Buglė |
| **Arnoldas Džozefas Toinbis** |
| --- |
|  |
| A. Toinbis 1967 m. |
| Gimė | 1889 m. balandžio 24 d.Londonas, Anglija |
| Mirė | 1975 m. spalio 22 d. (86 metai)Jorkas, Anglija |
| Tautybė | anglas |
| Tėvai | Harry Valpy Toynbee |
| Vaikai | Antony ToynbeePhilip ToynbeeLawrence Toynbee |
|  |
| Veikla | istorikas, sociologas, politikas |
| Sritis | visuotinė istorija |
| Organizacijos | Oksfordo universitetas, Londono universitetas ir kt. |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Oksfordo universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
|  Garbės kavalierių ordinas |

**Arnoldas Džozefas Toinbis** (*Arnold Joseph Toynbee*, 1889 m. balandžio 14 d. – 1975 m. spalio 22 d.) – Anglijos istorikas, sociologas, politikas. Vienas svarbiausių ir įtakingiausių XX a. vid. istorijos filosofų.

Biografija
----------

Gimė aristokratiškoje, žymių britų mokslininkų giminėje. 1911 m. baigęs Oksfordo universitetą, Arnoldas Toinbis nuo 1912 m. dėstė jame, nuo 1919 m. – Londono universitete, 1925–1955 m. – Londono ekonominėje mokykloje, buvo ir Karališkojo tarptautinių santykių instituto direktorius. Be istoriko teoretiko veiklos Toinbis taip pat aktyviai veikė tarptautinėje politikoje, gilinosi į karų, kultūrinių sandūrų klausimus, buvo nuolatinis BBC laidų dalyvis. Per Pirmąjį ir Antrąjį pasaulinius karus dirbo užsienio reikalų ministerijoje, atstovavo Didžiajai Britanijai 1919 m. Paryžiaus taikos konferencijoje ir 1946 m. Paryžiaus taikos konferencijoje.

Veikla
------

Svarbiausias Arnoldo Toinbio veikalas – 12-os tomų „Istorijos studijos", kuriose istorikas lyginamuoju metodu tyrė 26 pasaulio civilizacijų raidą ir sunykimą. Teigė, kad civilizacijos žlunga ne dėl gamtinių kataklizmų ar ekonominių sunkumų, bet dėl negebėjimo priimti moralinius ir religinius iššūkius. Toinbio teorijos padarė didelę įtaką naujam požiūriui į istoriją, religiją, tarptautinius santykius; kritikuotos dėl pernelyg didelių apibendrinimų, moralizavimo ir religijos reikšmės iškėlimo.

Bibliografija
-------------

Svarbiausi veikalai:

* Vakarų klausimas Graikijoje ir Turkijoje (*The Western Question in Greece and Turkey*, 1922 m.)
* Pasaulis ir Vakarai (*The World and the West*, 1953 m.)
* Istorijos studijos (*A Study of History*, 12 t. 1934–1961 m.)
* Mano pažintys (*Acquaintances*, 1967 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Arnold Joseph Toynbee*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
| **Pranciškus Ksaveras Liubomirskis** |
| --- |
| Liubomirskiai |
| Herbas „Družina" |
| Herbas „Družina" |
|  |
| Gimė | 1747 m. |
| Mirė | 1819 m. (~72 metai) |
| Tėvas | Stanislovas Liubomirskis |
| Motina | Liudvika Pociejūtė |

Kunigaikštis **Pranciškus Ksaveras Liubomirskis** (lenk. *Franciszek Ksawery Lubomirski*; 1747–1819) – Liubomirskių giminės galva, Secechovo seniūnas, Rusijos armijos generolas.

Biografija
----------

Braclavo vaivados Stanislovo Liubomirskio (1704–1793) ir Liudvikos Pociejūtės (m. 1786) vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Lenkijos armijos generolas-leitenantas Juozapas, Prancūzijos armijos generolas Aleksandras, ir Lenkijos armijos generolas-leitenantas Mykolas.

1772 m. gavo paveldėjimą nuo savo tėvo seniūniją Radomo gubernijoje, prie Vyslos upės. Kijevo vaivadijos pietryčių dalies, kuri apėmė 9 miestus, 179 kaimus, didelio turto valdytojas. Gyveno savo rezidencijoje Smelo mieste.

Po pirmo ATR padalijimo 1777 m. įstojo į Rusijos tarnybą generolo-leitenato laipsniu. 1781 m. tapo tapo brigadininku, o po to 1783 m. – generolu-majoru. 1784 m. buvo apdovanotas Rusijos Šventos Anos ordinu.

Šeima ir vaikai
---------------

Nuo Pranciškaus Ksavero Liubomirskių eina vyresnioji Liubomirskių liniją, kurios atstovai didele dalimi buvo Rusijos piliečiai. Buvo vedęs tris kartus.

Pirmoji žmona – **Antonija Potocka**, su kuria turėjo dvi dukteris – Elžbietą ir Klementiną, antroji – (nuo 1786 m.) – **Teofilė Rževuska** (1762–1831), nuo tos santuokos gimė dvi dukterys – Amelija ir Karolina ir du sūnūs Konstantinas ir Eugenijus. Trečioji žmona – **Marija Lvovna Naryškina** (1766–1806), L. A. Naryškino duktė, turėjo su sūnus Antonijų (1801–1885) ir Aleksandrą (1802–1893).

Nuorodos
--------

* Franciszek Ksawery ks. Lubomirski // *Minakowski M. E.* Genealogia Potomków Sejmu Wielkiego.
* *Полное родословие князей Любомирских* Archyvuota kopija 2014-03-05 iš Wayback Machine projekto..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Vilanela** arba **vilanelis** (it. *villanella* < lot. *villanus* 'kaimiškas') – lengvo turinio, homofoninės akordinės sandaros, strofinės formos (AABCC), dažniausiai tribalsė daina, kurios tekstas yra griežtos sandaros eilėraštis. Jį sudaro 19 eilučių (iš kurių 6 pasikartoja) – 5 tercetai (rimų schema aba) ir 1 katreno (rimų schema abba).

Dažniausiai dainuodavo 2 sopranai ir altas arba 2 tenorai ir bosas.

Istorija
--------

Pirmasis vilanelų rinkinys buvo sukurtas 1537 m. Neapolyje. Tuomet vilanela pakeitė frotolą. Ilgainiui tokia dainos forma išplito ne tik Italijoje, bet ir už jos ribų. Vilanelos dainuotos vaidinimuose (*commedia dell’arte*, madrigalinė komedija).

XVI a. 2 pusėje vilanelos forma ir muzikinė raiška tapo sudėtingesnė, pagausėjo polifoninių elementų, vilanela pasidarė panaši į madrigalą.

Žymesni kūrėjai
---------------

* Adrianas Vilartas
* Orlandas Lasas
* Andrea Gabrieli
* Orazio Vecchi
* Adriano Banchieri
| **Karolis Gerikas** |
| --- |
| Gimė | 1979 m. (~44 metai) |
|  |
| Veikla | poetas. |

**Karolis Gerikas** (g. 1979 m.) – poetas.

1998 m. apdovanotas už geriausią debiutą „Poezijos pavasario" almanache.

Karolis Gerikas baigė Vilniaus Užupio gimnaziją, studijas Vilniaus Gedimino technikos universitete. Lietuvos psichodelinio transo scenos dalyvis slapyvardžiu *Xynus*.

Poezija
-------

K. Gerikas publikuoja nedaug. Eilėraščiai melancholiški, būdingos nuovargio ir nihilizmo nuotaikos. Poetinė kalba – pakylėta, barokinė. Dažnai kontrastuoja su kasdieniais, buitiniais gatvės siužetais. Nevengiama kalbinių eksperimentų. K. Geriko eilės gali būti laikomas viena iš prarastosios kartos manifestacijų:

*Mes sėdėjome gandralizdyje*
*ir svajojom apie*
*Matymą Prasmės\**
*kur jos nebuvo*
*ir niekada nebus.*
*„Prasmės Matymas" – funkcija, kurią savyje palaiko visi pasaulio galingieji ir protingieji. Paprasti mirtingieji, 'as usual', elementariu suvokimo principu negali apčiuopti Prasmės netgi ten, kur ji yra*, teigia Karolis Gerikas.

Nuorodos
--------

* Tekstai.lt
| Avačios ugnikalnis |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Rusija Rusija |
|  |
| Aukštis | 2741 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |  |
|  |
| Aktyvumas | aktyvus |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 2001 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 53°15′0″ š. pl. 158°50′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.25000°š. pl. 158.83333°r. ilg.﻿ / 53.25000; 158.83333Koordinatės: 53°15′0″ š. pl. 158°50′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.25000°š. pl. 158.83333°r. ilg.﻿ / 53.25000; 158.83333 |

**Avačios ugnikalnis** (rus. *Авачинская сопка*), **Avačia** (*Авача*) – aktyvus ugnikalnis Rusijoje, Kamčiatkoje, Rytų kalnagūbrio pietinėje dalyje, į šiaurę nuo Kamčiatkos Petropavlovsko, tarp Avačios ir Nalyčevos upių. Aukštis 2741 m. Viršūnė kūginė. Sudarytas iš bazalto, andezito, tufo ir šlako. Kraterio skersmuo 400 m. Veikia fumarolės. Žemutiniai šlaitai padengti sibirinių kedrų ir Ermano beržų sąžalynų, aukščiau – sniegynai ir ledynai.

Ugnikalnis smarkiai išsiveržė 1945 m. paskutinis išsiveržimas įvyko 2001 m. Veikia vulkanologijos stotis.

Pirmasis Avačios ugnikalnį XVIII a. tyrė ir aprašė S. Krašennikovas. Pirmieji į ugnikalnį įkopė (1824 m. liepos 14 d.) Oto fon Kocebaus vadovaujamos ekspedicijos aplink pasaulį dalyviai: gydytojas Henrichas Civaldas, geologas Ernstas Reinholdas fon Hofmanas ir fizikas Hainrichas Frydrichas Emilis Lenzas. 1987 m. įkopė lietuvė Aldona Skėraitytė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 10
2. ↑  *Avačios ugnikalnis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002

Nuorodos
--------

* Ugnikalnių duomenų bazė Archyvuota kopija 2012-10-29 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Avačios ugnikalnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Tetija** – mezozojaus eros vandenynas tarp senovinių Gondvanos ir Laurazijos žemynų.

Prieš ~290 mln. metų (permas): Kimerijos plokštė dar prisišliejusi prie Gondvanos
Prieš ~249 mln. metų (permas-triasas): Kimerijos plokštė juda į šiaurę, link Laurazijos kontinento
Prieš 200-190 mln. metų: Kimerijos plokštė susijungia su Laurazija

E. Ziuso teorija
----------------

1893 m. tirdamas Alpėse ir Afrikoje rastas fosilijas, geologas Eduardas Ziusas (Eduard Suess) iškėlė teoriją, kad tarp Laurazijos ir Gondvanos plytėjo sekli vidinė jūra, kurią jis pavadino senovės graikų jūros deivės, vandenynų ir didžiųjų upių motinos Tetijos vardu. Vėliau, įsitvirtinus A. Vegenerio plokščių tektonikos teorijai, E. Ziuso teiginiai buvo gerokai modifikuoti, bet pagrindinė koncepcija išliko ta pati.

Šiuolaikinė koncepcija
----------------------

Tetijos vandenyno pavadinimas įvairiuose šaltiniuose vartojamas bent keturiomis reikšmėmis, vadinant jį taip pat ir Tetijos jūra: pradedant plačiu vandenynu į rytus nuo Pangėjos ir baigiant siaura daug vėlesnio laikotarpio „rankove" tarp Laurazijos ir Gondvanos žemynų. Diskutuojama ir dėl to, ar tai buvęs gilus, ar seklus vandens telkinys.

Maždaug prieš 250 mln. metų, permo periodo pabaigoje (kai kurių šaltinių duomenimis – triaso periodo pradžioje), **C** raidės formos Pangėjos žemyno pietinėje dalyje, senovinio Paleotetijos vandenyno pakraštyje, ėmė formuotis riftas, atskyręs nuo Pangėjos kontinentinio šelfo dalį - Kimerijos tektoninę plokštę. Ši per 60 mln. metų, judėdama į šiaurę, pasiekė Lauraziją.

Juros periodo laikotarpiu (prieš 150 mln. metų) Kimerija visiškai susijungė su Laurazija.

Šiuo metu buvusios Tetijos vietoje plyti Indija, Indonezija ir Indijos vandenynas, o Turkija, Irakas ir Tibetas – Kimerijos vietoje. Dabartiniai Tetijos likučiai – Viduržemio, Juodoji, Kaspijos ir Aralo jūros.

Tetijos vandenynas labai svarbus ir paleontologinių tyrinėjimų požiūriu, kadangi jo pakraščiuose buvo susiformavusi didžioji to laikotarpio vandenyninio šelfo dalis, pasižymėjusi labai didele biologine įvairove.

Išnašos
-------

1. ↑  Lietuvių kalboje kartais vartojama forma *Tetis*, kilm. *Tečio*, kuri sukurta graikišką galūnę *-is* klaidingai suvokus kaip vyriškosios giminės požymį.

Nuorodos
--------

* Trumpas straipsnis apie Tetiją, pateikta nuorodų Archyvuota kopija 2010-12-20 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kilfinenasangl. *Kilfinane*, air. *Cill Fhíonáin* |
| --- |
|  |
|  |
| 

KilfinenasKilfinenas

52°21′40″ š. pl. 8°29′35″ v. ilg.﻿ / ﻿52.36111°š. pl. 8.49306°r. ilg.﻿ / 52.36111; 8.49306﻿ (Kilfinenas)Koordinatės: 52°21′40″ š. pl. 8°29′35″ v. ilg.﻿ / ﻿52.36111°š. pl. 8.49306°r. ilg.﻿ / 52.36111; 8.49306﻿ (Kilfinenas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Airijos vėliava Airija |
| **Grafystė** | Limeriko grafystė |
| **Provincija** | Mansteris |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 778  |

**Kilfainanas** (air. *Cill Fhíonáin*, angl. *Kilfinane*) – mažas žemės ūkio miestelis Airijoje, Limeriko grafystės (air. *Contae Luimnigh*) pietryčiuose. Išvertus iš airių kalbos *Cill Fhíonáin* reiškia *Švento Finiano bažnyčia*. Kilfainanas įkurtas maždaug 40 km į pietryčius nuo Limeriko (air. *Luimneach*) ir 70 km į šiaurės rytus nuo Korko (air. *Coraigh*). Miestelyje gyvena maždaug 750 žmonių.

Kilfainanas įsikūręs 150 m virš jūros lygio. Tai aukščiausiai esanti gyvenvietė Limeriko grafystėje. Iš trijų pusių Kilfainaną supa Baliauros kalnai, pietinėje pusėje yra *Auksinio slėnio* regionas einantitis per Limeriko, Korko (air. *Contae Chorcaí*) ir Tiperario grafystes (air. *Contae Thiobraid Avann*).

Kilfainano miestelyje gimė žymus airių kalbos puoselėtojas, poetas, haiku kūrėjas, prozininkas, dramaturgas ir vertėjas Gabrielis Rozenstokas.
| Vilanovos kultūra |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← | **X a. pr. m. e. – V a. pr. m. e.** | → |

 |  |
| *Vilanovos kultūros dirbiniai* |
|  |
| **Dab. valstybės** | Europa |
| **Ist. regionas** | šiaurės Italija |
|  |
| **Amžius** | ankstyvasis geležies amžius |
| **Lingvistinė grupė** | Etruskai |
|  |
| *Vilanovos kultūra (~VIII a. pr. m. e.)* |
|  |
|  **Vikiteka** | Vilanovos kultūraVikiteka |

**Vilanovos kultūra** – archeologinė kultūra, gyvavusi ankstyvajame geležies amžiuje dabartinėje šiaurės Italijoje. Datuojama apie X–V a. pr. m. e. ir pavadinta pagal Vilanovos kaimo archeologinę vietovę netoli Bolonijos.

Rasta šulinių pobūdžio degintinių kapų. Palaikų laidojimo urnos nukirsto kūgio pavidalo, išrašytos sūkurėliais, meandromis, kvadratėliais. Vilanovos kultūros žmonėms buvo būdinga turtinė nelygybė, vergovė, gimininių santykių irimas.

Vilanovos kultūros vietoje vėliau suklestėjo etruskai (jų kultūrinis sluoksnis ženkliai skiriasi nuo Vilanovos, ryški graikų įtaka). Vilanovos kultūros priklausomybė neaiški, spėjama – kad tai indoeuropiečiai (greičiausiai umbrai).

* Laidojimo urnaLaidojimo urna
* Kario šalmasKario šalmas
* Vilanovos kultūros įkapėsVilanovos kultūros įkapės
* Jaučio figūrėlėJaučio figūrėlė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vilanovos kultūra*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, XII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1984. T.XII: Vaislapėlis-Žvorūnė, 245 psl.
2. ↑   Гордон Чайлд. *Арийцы. Основатели европейской цивилизации.* Центрполиграф. 2010 г.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Avangardas** (pranc. *avant - garde* /ɑvɑ̃gɑrd/ 'priekinė sargyba, priešakinis dalinys') – terminas, dažniausiai vartojamas kalbant apie asmenybes ar darbus, kurie yra novatoriški arba eksperimentiniai, ypatingai mene ir politikoje.

Anot avangardistų, avangardas meta iššūkį tam, kas visuomenėje laikoma priimtomis ar nusistovėjusiomis meno, kultūros bei realybės normomis.

Etimologija
-----------

Avangardas – priekinis žygiuojančios kariuomenės dalinys, nedidelė, labai gerai paruoštų kareivių grupė, žvalgančių ir tiriančių vietovę ir parenkančių saugiausią maršrutą iš paskos sekantiems būriams. Pastaroji koncepcija buvo pritaikyta mažų intelektualų arba menininkų grupių veiklos, nutiesiančios visuomenei naujus kultūrinius ar politinius kelius, apibūdinimui. Kadangi žodis kildinamas iš karinės terminologijos, kai kurie žmonės įžvelgia avangardo sąsajas su elitizmu, ypač žodį naudojant kultūrinių judėjimų apibūdinimui.

Meno terminų žodynas buvo praplėstas šiuo 'skoliniu' 1863 m. gegužės 17 d. *Salon des Refusés* parodos atidarymo metu, Paryžiuje. Paroda buvo suorganizuota menininkų, kurių darbai buvo atmesti *Paris Salon* kaip neatitinkantys oficialiai sankcionuoto meno standartų. *Salons des Refusés* paroda įvykdė perversmą mene ir buvo pakartotinai surengta 1863, 1874, 1875 ir 1886 m.

Avangardas atsirado Vakarų Europoje XX amžiaus antrajame dešimtmetyje. Avangardizmas - tai visiškai atmetantis ir net sąmoningai griaunantis meno tradicijas, bei skelbiantis meno ir pasaulio revoliucines atsinaujinimo idėjas.

Avangardizmas Lietuvoje atsirado apie 1920 m. Pirmoji avangardistų grupė susiformavo apie 1922 m. Kaune. Avangardizmas Lietuvoje atgimė apie 1990 m. Viena ryškiausių Lietuvos avangardinių figūrų laikomas Ramūnas Jaras (grupių „Echidna aukštyn" ir ENDICHE VIS.SAT įkūrėjas).

Avangardistams būdinga
----------------------

* Skandalas
* Provokacija
* Siekis šokiruoti nusistovėjusią tradicinę visuomenę tiek kūryba, tiek įžūlia elgsena.

Avangardas literatūroje
-----------------------

* Miesto tema
* Kuria naujadarus
* Eksperimentuoja su naujais žodžiais
* Ironija
* Šokiravimo maniera

Kai kurie avangardo judėjimai mene ir architektūroje
----------------------------------------------------

* Abstraktusis ekspresionizmas
* Archigram
* Bauhaus
* COBRA
* Dada
* Ekspresionizmas
* Futurizmas
* Fluxus
* Impresionizmas
* Keturvėjininkai
* Konstruktyvizmas
* Kubizmas
* Pop Art
* Primityvizmas
* Situacionizmas
* Simbolizmas
* Siurrealizmas
* Superstudio
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Brunėjaus transportas** – transporto infrastruktūra ir priemonės Pietryčių Azijos valstybėje Brunėjuje.

Geležinkeliai
-------------

Viešųjų geležinkelių šalyje nėra. Yra 13 km privatus, nebenaudojamas 13 km geležinkelis (610 mm), kuriuo seniau gabenta akmens anglis iš kasyklų į Muaros uostą. Taip pat yra Serijos–Badaso geležinkelio, naudoto naftininkų, liekanos.

Keliai
------

Brunėjaus kelių tinklą 2005 m. sudarė 3650 km, iš jų 2819 km yra su tvirta danga. Svarbiausias kelias yra 135 km ilgio autostrada tarp Muaros ir Kvala Belaito (toliau tęsiasi į Mirį Malaizijoje). Statomas naujas kelias per Brunėjaus įlanką, sunjungsiantis pagrindinę šalies dalį su Temburongo rajonu.

Brunėjaus vienas automobilis tenka 2,09 gyventojo. Tai vienas aukščiausių automobilizacijos rodiklių pasaulyje.

Vandens transportas
-------------------

Valtys Kampong Ajere
Brunėjuje yra vienas giliavandenis jūrų uostas – Muara. Per jį vyksta šalies naftos eksportas. Vidaus vandenų kelių ilgis – 209 km. Didelė dalis šalies gyventojų gyvena namuose ant polių upių ir įlankų pakrantėse, todėl populiarus susisiekimas motorizuotomis valtimis.

Oro transportas
---------------

Brunėjuje yra vienas oro uostas – Brunėjaus tarptautinis oro uostas (ilgis – 3658 m). Iš jo vyksta skrydžiai daugiausia į aplinkinius didmiesčius (Singapūrą, Kvala Lumpūrą, Manilą), tačiau vykdomi skrydžiai ir į Londoną, Melburną, Šanchajų, Dubajų, Džidą.

Serijoje yra Andukio aerodromas, naudojamas naftos pramonės reikmėms.

 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAzijos transportas pagal šalis |
| --- |
|  |
| 
Afganistanas | Armėnija | Azerbaidžanas | Bahreinas | Bangladešas | Butanas | Brunėjus | Filipinai | Gruzija | Indija | Indonezija | Irakas | Iranas | Izraelis | Japonija | Jemenas | Jordanija | Jungtiniai Arabų Emyratai | Kambodža | Kataras | Kazachstanas | Kinija | Kirgizija | Kuveitas | Laosas | Libanas | Malaizija | Maldyvai | Mianmaras | Mongolija | Nepalas | Omanas | Pakistanas | Pietų Korėja | Rytų Timoras | Rusija | Saudo Arabija | Singapūras | Sirija | Šiaurės Korėja | Šri Lanka | Tadžikija | Tailandas | Taivanas | Turkija | Turkmėnija | Uzbekija | Vietnamas |

 |
| Narynas |
| --- |
| Naryno upė Naryno miesto apylinkėse Naryno upė Naryno miesto apylinkėse |
| **Ilgis** | 807 km |
| **Baseino plotas** | 59 100 km² |
| **Vidutinis debitas** | 429 m³/s |
| **Ištakos** | Tian Šanis |
| **Žiotys** | Syrdarja |
| **Šalys** | Kirgizijos vėliava Kirgizija, Uzbekijos vėliava Uzbekija |

**Narynas** (kirg. *Нарын*) – upė Kirgizijoje ir Uzbekijoje; viena iš Syrdarją sudarančių upių. Išteka iš centrinio Tian Šanio ledynų rytų Kirgizijoje, Isyk Kulio srityje. Pačiame aukštupyje vadinama Didžiuoju Narynu, kol susilieja su Mažuoju Narynu. Teka į vakarus tarpukalnių slėniais, vietomis siaurais tarpekliais. Žemupyje pasuka į pietvakarius ir patenka į Ferganos slėnį. Ten, Namangano srityje, susilieja su Karadarja ir duoda pradžią Syrdarjai.

Didžiausi intakai: Atbašis, Alabuka (kairieji), Sonkiolis, Kiokiomerenas, Kasansajus (dešinieji).

Aukštupyje žiemą užšąla. Vandeningiausia būna vasarą. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Žemupyje Naryno vandenys tiekiami Ferganos kanalui. Ant upės įrengta eilė užtvankų su tvenkiniais: Toktogulo, Učkurgano, Kurpsajaus. Prie Naryno įsikūrę miestai: Narynas, Karakulis, Taš Kumyras (Kirgizija), Učkurganas (Uzbekija).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 297
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| *Avatar: The Last Airbender* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | THQ (Studio Australia) / TOSE |
| Leidėjas | THQ |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | **PS2, PSP, Xbox, GameCube, DS, GBA, Windows**Jungtinės Amerikos Valstijos 2006 m. spalio 10 d. 2007 m.**Wii**Jungtinės Amerikos Valstijos 2006 m. lapkričio 19 d.  2007 m. |
|
| Žanras (-ai) | Veiksmo, nuotykių RPG |
| Režimas | Vieno žaidėjo |
|
| Reitingai | ESRB: E10+ |
| **Platforma** | Wii, Nintendo DS, Nintendo GameCube, Game Boy Advance, PlayStation 2, PlayStation Portable, Xbox, Windows |
| Versija |  |
| Variklis |  |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas | GameCube optinis diskas, CD-ROM, DVD-ROM, UMD |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | {{{pirmtakas}}} |
| Kitos dalys |  |
|  |

**Avatar: The Last Airbender** (Europoje – *Avatar: The Legend of Aang*, pagal Europoje rodomą TV serialą) – kompiuterinis žaidimas, sukurtas pagal to paties pavadinimo TV serialą. Išleistas Game Boy Advance, GameCube, Nintendo DS, PlayStation 2, PlayStation Portable, Wii, Windows ir Xbox platformoms.

Vėliau žaidimas sulaukė dviejų tęsinių – „Avatar: The Last Airbender – The Burning Earth" ir „Avatar: The Last Airbender – Into the Inferno".

Žaidimo eiga
------------

„Avatar: The Last Airbender" žaidime galima valdyti vieną iš keturių veikėjų – Aang, Katara, Haru arba Sokka. Kiekvienas veikėjas turi specialų ginklą ir pasižymi skirtingais kovos būdus, pagal kuriuos juos galima atskirti; po kiekvieno priešininko įveikimo, veikėjas gauna naujų galių. Taip pat žaidime gausu daiktų, kurie padeda žaidėjams kovose (šarvai, kerai, išgijimo gėrimai). Žaidime galima surinkti tam tikrus daiktus ir nunešus meistrui, norint gauti unikalių daiktų.
*Kitos reikšmės – Tetris (reikšmės).*

| *Tetris* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Alexey Pajitnov |
| Leidėjas | Infogrames |
| Dizaineris | Alexey Pajitnov |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | **Electronika 60** SSRS 1984 m. birželio 6 d.  **IBM PC**  SSRS: 1986 m.EU: 1987 m. lapkričio mėn.ŠA: 1988 m. sausio mėn. |
|
| Žanras (-ai) | Loginis, dėlionė |
| Režimas | Vieno arba daugelio žaidėjų |
|
| Reitingai | PEGI: 3 |
| **Platforma** | ZX Spectrum, Amstrad CPC, Commodore 64, Amiga, Apple II, Atari ST, MS-DOS, Mac OS, Sega Mega Drive, Game Boy, Nintendo Entertainment System, Microsoft Windows, PlayStation, Sega Saturn, Nintendo 64, Sega Dreamcast, Nintendo DS, Naršyklė, Mobilusis telefonas, Wii, iOS, Android, PlayStation 2, PlayStation Portable, PlayStation 3, PlayStation Vita, PlayStation 4, Xbox, Xbox 360, Xbox One, Nintendo Switch |
| Versija | {{{versija}}} |
| Variklis | {{{variklis}}} |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas | {{{media}}} |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | {{{pirmtakas}}} |
| Kitos dalys | {{{kitos dalys}}} |
| www.tetris.com |

**Tetris** – loginis kompiuterinis žaidimas, kurio pirmą veikiančią versiją 1984 m. birželio 6 d. užbaigė Aleksejus Pažitnovas (rus. *Алексей Пажитнов*). Jis tuo metu dirbo Maskvoje, mokslų akademijoje. Žaidimas (arba koks nors jo variantas) pritaikytas beveik visoms žaidimų konsolėms ir operacinėms sistemoms. „Tetris" labiausiai išpopuliarėjo XX a. 9 dešimtmetyje, pradedant 1988 m. Žaidimas vyraudavo geriausių visų laikų video žaidimų sąrašų viršūnėse. Pagal pardavimus per visą istoriją „Tetris" yra vienas populiariausių pasaulyje – iš viso parduota apie 170 milijonų žaidimo kopijų.

Žaidimas
--------

Standartinės žaidimo tetromino figūros
Žaidime septynios įvairiai pasuktos geometrinės figūros (tetrominai ar tetrados, kiekviena iš jų sudaryta iš keturių sujungtų kvadratinių blokų) krenta iš viršaus žemyn ant lauko pagrindo. Žaidimo tikslas yra sukrauti iš krentančių figūrų pilną horizontalią be tarpų blokų eilę. Kai eilutė susidaro, ją sudarantys blokai dingsta, o virš jų buvę nukrenta žemyn. Žaidžiant žaidimas vis sunkėja – figūros pradeda kristi vis greičiau. Žaidimas būna baigtas (pralaimėtas), tada, kai kuri nors figūra nukritusi ant jau buvusių nukritusiųjų krūvos liečia viršutinę žaidimo lauko ribą.

Septynios įvairiai pasuktos figūros „Tetris" žaidime primena stilizuotas raides „I", „T", „O", „L", „J", „S" ir „Z". Sukurta įvairių žaidimo modifikacijų, kur neapsiribojama 7 tetrominais ir dviem dimensijomis.

Išnašos
-------

1. ↑  Franklin Paul „At 25, Tetris still eyeing growth", Reuters June 2, 2009 / 7:35 AM


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tetris** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| *Brutal Planet* |
| --- |
|  |
| Alice Cooper studijinis albumas |
| Išleistas | 2000 m. birželio 6d. |
| Žanras | Hard rock, heavy metal, industrial metal |
| Trukmė | 47:58 |
| Įrašų kompanija | Spitfire |
| Apžvalgos |
| * Allmusic  link
 |
| Alice Cooper chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "A Fistful of Alice"  (1997) |  | "Mascara & Monsters: The Best of Alice Cooper"  (2001) |

 |

***Brutal Planet*** – dvidešimt pirmasis studijinis JAV roko muzikos atlikėjo Alice Cooper albumas, išsiskyręs gerokai sunkesne nei įprasta, muzika. Šešerių metų pauzė, sekusi po paskutinio studijinio albumo The Last Temptation pasirodymo 1994 metais, buvo ilgiausia jo muzikinėje karjeroje. Nors pradžioje buvo manoma, kad šis darbas yra ankstesniojo albumo tęsinys, pats Cooperis teigia, kad jie neturi nieko bendra. Nors albumo pasaulis yra tarsi fikcija, jame vyrauja šiuolaikinio pasaulio žiaurumai ir nusikaltimų temos: smurtas šeimoje ("Blow Me a Kiss") arba susišaudymai mokyklose ("Wicked Young Man").

Dainos
------

### Albumas

Dainų autoriai Alice Cooper ir Bob Marlette, išskyrus pažymėtas papildomai.

1. "Brutal Planet" – 4:40
2. "Wicked Young Man" – 3:50
3. "Sanctuary" – 4:00
4. "Blow Me a Kiss" (Cooper, Marlette, Bob Ezrin) – 3:18
5. "Eat Some More" – 4:36
6. "Pick Up the Bones" – 5:14
7. "Pessi-Mystic" (Cooper, Marlette, Brian Nelson) – 4:56
8. "Gimme" – 4:46
9. "It's the Little Things" – 4:11
10. "Take It Like a Woman" – 4:12
11. "Cold Machines" – 4:14

### 2001 koncertinio turo leidimo papildomos dainos

12. "It's the Little Things (live)" – 5:19

13. "Wicked Young Man (live)" – 3:32

14. "Poison (live)" - 4:52

15. "My Generation (live)" – 1:32

16. "Total Rock Rockumentary" – 35:48

  

Daina "Can't Sleep the Clowns Will Eat Me" turėjo būti įtraukta į albumą, tačiau Cooperis nutarė, kad ji netinka prie kitų kurinių ir jos atsisakė. Vėliau ji buvo įtraukta kaip papildoma daina Japonijos ir Australijos rinkoms skirtose albumo versijose, bei 2002 metais pasirodžiusioje Dragontown specialiame leidime.

Muzikantai
----------

* Alice Cooper - vokalas
* Ryan Roxie - gitara
* China - gitara
* Phil X - gitara
* Eric Singer – mušamieji
* Bob Marlette – ritmo gitara, bosinė gitara, klavišiniai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lengvasis tankas Mk VII, Tetrarch** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | Lengvasis tankas |
| **Kūrėjas** | Vickers-Armstrong |
| **Šalis** | Jungtinė Karalystė |
| **Sukurta** | 1938 m. |
| **Gaminta** | 1938–1942 m. |
| **Gamintojas** | Metro-Cammell |
| **Pagaminta vienetų** | 100–177 |
| **Naudota** | Jungtinė Karalystė, SSRS |
| **Charakteristikos** |
| **Ekipažas** | 3 žmonės (vadas, vairuotojas, šaulys) |
| **Masė (t)** | 7,6 t |
| **Kovinė masė (t)** |  |
| **Ilgis (m)** | 4,11 m |
| **Plotis (m)** | 2,31 m |
| **Aukštis (m)** | 2,12 m |
|  |
| **Šarvo storis (mm)** | 14 mm |
| **Pagrindinis ginklas** | QF 2 pounder (40 mm) 50 sviedinių |
| **Kalibras** | 40 mm |
| **Papildomi ginklai** | 7.92 mm Besa kulkosvaidis 2 025 šovinių |
|  |
| **Važiuoklė (formulė)** |  |
| **Kelio prošvaisa** | 356 mm |
| **Variklis** | Meadows 12-os cilindrų benzizninis |
| **Variklio galia (AJ, (kW))** | 165 AG |
| **Kuras** | benzinas |
| **Nuotolis plentu (km)** | 230 km |
|  |
| **Važiavimo greitis (km/h)** | 64 km/h |
| **Plaukimo greitis (km/h)** | - |
| **Įveik.sienelės aukštis (m)** | 0,5 |
| **Įveik.griovio plotis (m)** | 1,5 |
| **Įveik.įkalnė** | 35 |

**Lengvasis tankas Mk VII (A17)**, taip pat žinomas **Tetrarcho** pavadinimu, buvo britų lengvasis tankas, pagamintas vėlyvą XX a. 3-ią dešimtmetį. Jis buvo naudotas II pasauliniame kare. Pagamintas kaip žymiai tobulesnis Mk VIB lengvasis tanko variantas. Britanijos vadovybė buvo užsakiusi 220 šio tipo tankų, bet paskiau plano atsisakyta. Per visą gamybos istoriją buvo pagaminta nuo 100 iki 177 šių tankų.

Karo vadovybė liepė šį tanką naudoti Šiaurės Afrikos kampanijoje. Taip pat 20 Tetrarchų buvo nusiųsta Sovietų Sąjungos pajėgoms. 1941 m. pradžioje buvo sukurtos 3 šių tankų divizijos. 1942 m. gegužę maža Tetrarchų grupė suformavo dalį britų ginkluotųjų pajėgų, kurios kovojo Madagaskaro mūšyje. 1943 m. daug Tetrarchų buvo permesta į Siciliją. 20 Tetrarchų 1944 m. birželį pasiekė Normandiją. Nors tankai sėkmingai nusileido (į Normandiją jie buvo nugabenti lėktuvais), ten jie nepasirodė gerai. Jie nė iš tolo neprilygo (nei šarvais, nei patrankomis) vokiečių Vermachto ginkluotosioms pajėgoms. Praėjus kelioms dienoms po Normandijos operacijos pradžios, Tetrarchus nustota naudoti kaip puolamuosius tankus (po to jie naudoti tik kaip pastiprinimas kareiviams). 1944 m. rugpjūtį Tetrarchai buvo pakeisti stipresniais Cromwell tankais, tačiau šie nedalyvavo daugelyje mūšių.

Buvo keletas šio tanko variantų. Garsiausi iš jų Alecto SPG ir lengvasis tankas Mk VIII
Koordinatės: 54°18′25″š. pl. 24°57′44″r. ilg.﻿ / ﻿54.306953°š. pl. 24.962359°r. ilg.﻿ / 54.306953; 24.962359


|  Tetėnų koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Šalčininkų |
| **Savivaldybė** | Šalčininkų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Tetėnai |
| **Adresas** | Koplyčios g. 7 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 2000 m. |

**Tetėnų koplyčia** – veikianti koplyčia Šalčininkų rajone, Tetėnų kaime. Priklauso Pabarės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai. Pamaldos vyksta kas savaitę, laikomos lenkų kalba.

Koplyčios interjeras

Istorija
--------

Koplyčia kaimo gyventojų rūpesčiu ir lėšomis 2000 m. įrengta buvusiame apleistame kaimo klube. Sovietmečiu kultūros įstaiga buvo įkurta privačiame name, kurios savininkas buvo ištremtas į Sibirą. Atgimimo metais pastatas buvo gražintas teisėtiems šeimininkams, tačiau nenaudojamas, vėliau buvo perduotas parapijos žinion. Pastatas buvo prastos būklės, tačiau vietos bendruomenė nusprendė jį pritaikyti įrengti koplyčiai. Per pusmetį buvęs klubas buvo kapitališkai suremontuotas. 2000 m. spalio mėn. pabaigoje naująją koplyčią pašventino vyskupas.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tetėnų koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Pabarės Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapija Archyvuota kopija 2016-05-31 iš Wayback Machine projekto.
| „Miegamasis Arlyje" |
| --- |
|  |
| Menininkas | Vincentas van Gogas |
| Metai | 1888 m. |
| Meno kryptis | postimpresionizmas |
| Medžiagos, technika | drobė, aliejus |
| Matmenys | 72 × 90 cm |
| Miestas (vieta) | Amsterdamas,  Nyderlandai |
| Muziejus | Van Gogo muziejus |

**Miegamasis Arlyje** – vienas žymiausių olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslų. Nutapytas trimis versijomis.

Apie paveikslą
--------------

Paveikslą „Miegamasis Arlyje" V. van Gogas nutapė 1888 m. spalį Arlyje Provanse. Šis paveikslas (dabar Van Gogo muziejuje Amsterdame) buvo pažeistas potvynio metu, kai dailininkas buvo ligoninėje. Van Gogas buvo pasiuntęs paveikslą broliui Teo, kai pastarasis pasiūlė jį nutapyti iš naujo ir persiuntė kūrinį atgal į Arlį. 1889 m. rugsėjį Van Gogas nutapė identiško dydžio paveikslo kopiją, kuri dabar yra Čikagos meno institute. Kita, šiek tiek mažesnė kopija yra Orsė muziejuje Paryžiuje. Visi trys paveikslai šiek tiek skiriasi tarpusavyje.

Paveiksle vaizduojamas taip vadinamo „geltono namo" Arlyje, kuriame Vincentas van Gogas nuomojosi kambarius, tapytojo miegamasis. Laiške broliui Vincentas rašė: *„Tai yra tiesiog mano miegamasis. Gausi spalva ... turi užvesti mintį apie poilsį ir miegą. Aš galvojau, kad žvelgiant į paveikslą mes galėsime nustoti galvoti ir svajoti"*.

Nuorodos
--------

* *Masters of Art - Vincent van Gogh*. Delphi Classics, 2014.
* Orsė muziejus Archyvuota kopija 2016-12-07 iš Wayback Machine projekto.
* Čikagos meno institutas
| ***Miegojimo žodynas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Sleeping Dictionary |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Gai Dženkinas (Guy Jenkin) |
| Prodiuseris (-iai) | Saimonas Bosankvaeris (Simon Bosanquet) Džimis Mailvelis (Jimmy Mulville) Denis O‘Donachju (Denise O'Donoghue) |
| Scenaristas (-ai) | Gai Dženkinas |
| Kompozitorius | Simonas Bosvelas (Simon Boswell) |
| Vaidina | Džesika AlbaHugo Densis  Bobas Hoskinsas Brenda Bletin |
| Metai | 2003 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 109 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Fine Line Features |
| **IMDb įrašas** |

**Miegojimo žodynas** (angl. *The Sleeping Dictionary*) – 2003 m. romantinė drama su Džesika Alba. Peržiūros amžiaus riba : N-12.

Filmo premjera įvyko 2003 m. sausio 31 d. Meksikoje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Veiksmas vyksta 1936 m. Anglijos kolonijoje Saravake, Borneo saloje. Graži vietinės ibanų genties narė Silima tampa jauno anglų kolonisto Džono Traskoto kalbos mokytoja ir sugulovė. O džiunglių karštyje įsižiebusi jų aistra virsta uždraustu meilės romanu. Tačiau apkaltinti pareigos ir tradicijų laužymu, mylimieji priversti išsiskirti. Po metų Džonas grįžta iš |Anglijos su savo žmona Sesilija, bet praeitis įsibrauna į jo gyvenimą ir viską pakeičia. O paslaptis pasirodo esanti tokia gili ir tamsi kaip džiunglės, kuriose gyvena tie, kurie ją saugo…

Aktoriai
--------

* Džesika Alba – Silima
* Hugo Densis – Džonas Traskotas
* Bobas Hoskinsas – kolonijos valdytojas Henris Bladas
* Brenda Bletin – valdytojo žmona Egi Blad
* Emili Mortimer – valdytojo dukra Sesilija
* Noa Teiloras – Nevilis

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑   angl. *Ibanų genties žmonės*

Nuorodos
--------

* angl. *Apdovanojimai*
**Bruzgių-Geniušės geležinkelio linija** (lenk. *Linia kolejowa nr 57*) – geležinkelio linija šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Linija skirta tik kroviniams pervežti, dažniausiai tai įvairūs metalai, anglis ir nafta. Šalia linijos stovi PKN Orlen terminalas. Linija prasideda ties Kužnicos-Gardino pasienio punktu Gudijos teritorijoje esančiame Bruzgių kaime ir eina iki Geniušės krovininės geležinkelio stotelės. Linija eina lygiagrečiai su Zielonka-Kužnica Bialostocka geležinkelio linija. Iš pradžių linija ėjo iki Machnačo kaimo ir baigdavosi ties Jesionovės Gurų draustiniu.

Stotys ir stotelės
------------------

* Kužnicos-Gardino pasienio punktas;
* Kužnica Bialostocka geležinkelio stotis;
* Sokulkos geležinkelio stotis;
* Geniušės krovininė geležinkelio stotelė.

Literatūra
----------

* Zbigniew Tucholski: *Polskie Koleje Państwowe jako środek transportu wojsk Układu Warszawskiego.* Warszawa: Instytut Historii PAN, 2009, ss. 92-93. ISBN 978-83-7545-035-4.

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie liniją (lenk.).
**Achajai** (sen. gr. Ἀχαιοί *Akhaioí*) – viena seniausių graikų genčių, gyvenusi Achajoje ir šiaurės vakarų Peloponese. Homero „Iliadoje" ir „Odisėjoje" achajais (kaip ir danajais bei helenais) vadinti bendrai visi graikai.

Kilmė
-----

Pagal vieną iš versijų, hetitų rašytiniuose šaltiniuose minimos *Ahhijawa* šalies vakaruose gyventojai buvo tie patys achajai. Šiuo atveju achajai suprantami ne kaip vieno konkretaus regiono graikai, bet, panašiai kaip Homero epuose, kaip bendrinė graikų gentis Mikėnų laikotarpiu apibūdinanti sąvoka. Taip pat Ramzio II ir Marenptaho laikais minimos jūrų tautos (*akaivaša*) dalyje tyrimų tapatinamos su achajais.

Dalyje tyrimų daroma prielaida, kada achajai pradžioje gyveno Tesalijoje. Dorėnų migracijos metu jie esą buvo išstumti į Achają.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Antikos žodynas. V. 1998.- P.11


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenovės Balkanų tautos |
| --- |
|  |
| Graikai (Helada) | 
Achajai **·**  Jonėnai **·**  Dorėnai **·**  Eoliečiai **·**  Makedonai |  |
|  |
| Pajonai (Pajonija) | 
Pelagonai **·**  Almopai **·**  Agrianai **·**  Laajai **·**  Deronai **·**  Pajoplai **·**  Doberai **·**  Siropajonai **·**  Odomantai **·**  Sintikė |
|  |
| Trakai (Trakija) | 
Apsintai **·**  Besai **·**  Bistonai **·**  Bisaltai **·**  Dolonkai **·**  Edonai **·**  Kikonai **·**  Melanditai **·**  Melanofagai **·**  Migdonai **·**  Nipsajai **·**  Odrisai **·**  Paitai **·**  Pierai **·**  Sapėjai **·**  Sintijai **·**  Skirmiadai **·**  Tribalai |
|  |
| Ilyrai (Ilyrija) | 
Ardiajai **·**  Autariatai **·**  Deraemestai **·**  Dardanai **·**  Dalmatai **·**  Dokleatai **·**  Taulantai |
|  |
| Venetai | 
Histrai **·**  Liburnai |
|  |
| Keltai ir Frygai | 
Brygai **·**  Serdijai **·**  Skordiskai |

 |
|  |
| --- |
| **Mielagėnų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Mielagėnų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Mielagėnų pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Mielagėnai, Ignalinos raj. |
| **Direktorius(-ė)** | Romaldas Bučelis |
| **Mokinių skaičius** | 88 |
| **Įkūrimo data** | 1895 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 17 |

**Ignalinos rajono Mielagėnų pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ignalinos raj. Mielagėnuose, Mokyklos g. 22, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190240551, steigėjas Ignalinos rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Vidiškių gimnazijos skyrius.

Buvę filialai:

* Ignalinos r. Mielagėnų pagrindinės mokyklos Rubelninkų skyrius;
* Ignalinos r. Mielagėnų pagrindinės mokyklos Bernotų skyrius.

Istorija
--------

Mokykla Mielagėnuose nuolat veikia nuo 1893 m. nors anksčiaus manyta, kad 1895 m. Iki 1915 m. tai buvo pradinė mokykla, kurioje buvo dėstoma rusų kalba. Pirmojo pasaulinio karo metais mokykla kurį laiką nedirbo, nes mokyklos pastate buvo įsikūrę vokiečių kareiviai. Po karo neilgai buvo mokoma lietuviškai, 1921–1939 m. tai buvo pradinė lenkų dėstomąją kalba mokykla. Po to trumpai buvo dėstoma baltarusiškai, o nuo 1941 m. lietuviškai. 1944 m. mokykla tapo progimnazija, 1948 m. įsteigta vidurinė mokykla. 1951 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida.

1983 m. pastačius mūrinį priestatą, mokykla išsiplėtė, išgražėjo, bet, mažėjant mokunių, 2001 m. Mielagėnų vidurinė mokykla pertvarkyta į pagrindinę. Nuo 2003 m. rugsėjo 1 d. mokyklai priskirti Bernotų ir Rubelninkų skyriai. 2004 m. pavasarį prie mokyklos iškastas baseinas, pasodinta rausvažiedžių lelijų. 2009 m. mokykla prijungta prie Vidiškių gimnazijos kaip skyrius.

Direktoriai
-----------

* Romaldas Bučelis

Mokiniai
--------

Mielagėnų vidurinė mokykla išleido 51 abiturientų laidą, daugiau kaip 1100 moksleivių gavo brandos atestatus. Tarp jų:

* Jonas Burokas, grafikas;
* Milė Šablauskaitė-Juškėnienė, aktorė;
* Benediktas Stakauskas, teisininkas;
* Bronius Cicėnas, inžinierius–energetikas;
* Danas Kaukėnas, žurnalistas.

Nuorodos
--------

1. ↑  Mielagėnų pagrindinė mokykla. Vz.lt (tikrinta 2023-01-16).
2. ↑  Ignalinos r. Vidiškių gimnazijos Mielagėnų skyrius. Aikos.smm.lt (tikrinta 2023-01-16).
3. ↑  Mielagėnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-01-16).
4. ↑  Rita Gasiukevičienė. Ignalinos rajono savivaldybės mokyklų istorija.[neveikianti nuoroda] 2009-04-29, Ignalina.lt (tikrinta 2023-01-16).
5. ↑  2018-07-12 Ignalinos rajono savivaldybės Tarybos sprendimas Nr. T-127. Lrs.lt (tikrinta 2023-01-16).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Berounka |
| --- |
| Berounka prie Tetino Berounka prie Tetino |
| **Ilgis** | 139,1 km |
| **Baseino plotas** | 8861 km² |
| **Vidutinis debitas** | 36 m³/s |
| **Ištakos** | Mžė ir Radbuza |
| **Žiotys** | Vltava |
| **Šalys** | Čekija |

**Berounka** (ček. *Berounka*) – upė vakarų Čekijoje; Vltavos kairysis intakas. Susidaro Pilzene susiliejus Mžės ir Radbuzos upėms. Pirmoji prasideda Vokietijoje, Grizbacho Miške, kita – Bohemijos Miške. Teka į šiaurės rytus, sudaro vaizdingus vingius. Pakrantės miškingos, apstatytos senovinėmis pilimis. Įteka į Vltavą pietinėje Prahos dalyje.

Didžiausi intakai: Uslava, Klabava, Radnikų upelis, Litavka (dešinieji), Tržemošna, Stržela, Javornicė, Rakovnikų upelis, Kličava (kairieji). Ant upės įrengta keletas užtvankų. Upės vidurupyje įsteigtas Krživoklastko kraštovaizdžio draustinis. Prie Berounkos įsikūrę miestai: Pilzenas, Berounas, Praha.
Koordinatės: 55°15′32″š. pl. 26°26′22″r. ilg.﻿ / ﻿55.2590°š. pl. 26.4394°r. ilg.﻿ / 55.2590; 26.4394

 *Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*

|  Mielagėnų šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Ignalinos |
| **Savivaldybė** | Ignalinos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Mielagėnai |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1790 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

**Mielagėnų šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Mielagėnų miestelyje, prie Švenčionių-Tverečiaus kelio. Kultūros paminklas, viduje yra 10 dailės paminklų.

Istorija
--------

Kuršo bajoro Grafo iniciatyva Mielagėnuose 1760 m. pastatyta medinė vieša koplyčia arba bažnyčia. Justina Kublickienė, vykdydama savo mirusio vyro valią, 1779 m. miestelyje, netoli bažnyčios, paskyrė sklypą naujai mūrinei bažnyčiai, vargonininkui ir mokyklai. Klebonijai duotas Svilo, arba Milašiaus, palivarkas. Įsteigta parapija.

1779–1790 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia, kurią pašventino klebonas, Livonijos kanauninkas Vaitiekus Odolinskis. Paveikslus tapė dailininkas Vincas Smakauskas (1797–1876 m.). 1838 m. bažnyčia restauruota. 1858 m. Kublickai kapinėse pastatė mūrinę koplyčią. XIX a. veikė parapinė mokykla. Vilniaus vyskupai XIX a. į Mielagėnus skirdavo kunigus lenkus. 1903 m. atvykęs klebonauti Placidas Šarkauskas išmokė parapijiečius lietuviškai melstis ir giedoti, atnaujino apleistą bažnyčią.

1913 m. įsikūrė „Ryto" draugijos skyrius, kuriam 1914 m. valdžia neleido steigti bibliotekos-skaityklos. Nuo 1925 m. klebonavęs Karolis Gumbaragis (1885–1958 m.) 1926 m. įkūrė Šv. Kazimiero draugijos skyrių, platino lietuvišką spaudą. Lenkijos administracijos persekiotas ir kalintas, po Antrojo pasaulinio karo ištremtas į Sibirą.

Architektūra
------------

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano, bebokštė. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija
--------

* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ignalinos rajono savivaldybė - Architektūriniai, archeologiniai, istoriniai paminklai". *ignalina.lt*. 2015-12-01. Suarchyvuotas originalas 2016-04-16. Nuoroda tikrinta 2016-04-16.

Literatūra
----------

* Mielagėnų parapija 1779–2007 m.: istorinė apybraiža (sud. Jonas Juodagalvis). – Patais. ir papild. 1999 m. leid. – Vilnius: Diemedis, 2007. – 47 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-23-135-6
Turkų karikatūra vaizduojanti Austrijos aneksiją
**Bosnijos krizė** – tarptautinis konfliktas, kilęs Austrijai-Vengrijai 1908 m. spalio 7 d. aneksavus pagal 1878 m. Berlyno kongreso nutarimą laikinai administruoti atiduotą Bosnijos ir Hercegovinos provinciją, kuri formaliai priklausė Turkijai.[1] Krizė pagilino nesutarimus tarp Antantės ir Trilypės sąjungos valstybių.

Provincijos aneksijai priešinosi ne tik Turkija, bet ir Austrijos-Vengrijos ekspancijos Balkanuose bijančios Serbija bei Rusija.
1909 m. vasario 26 d. Turkija pagal susitarimą už 2,5 mln. svarų sterlingų kompensaciją atsisakė Bosnijos ir Hercegovinos provincijos. 1909 m. kovo 22 d. Vokietija pateikė Rusijai ultimatumą pripažinti aneksiją, priešingu atveju Austrija-Vengrija užpuls Serbiją. Rusija sutiko, ja pasekė Serbija, o balandžio mėnesį aneksiją pripažino Prancūzija ir Jungtinė Karalystė.

Nuorodos
--------

1. ↑  "Bosnian crisis of 1908." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica 2009 Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2009.