recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Kaltanisetait. *Comune di Caltanissetta* |
| --- |
| *Katedra ir Tritono fontanas* |
|  |
| 

KaltanisetaKaltaniseta

37°29′00″ š. pl. 14°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿37.48333°š. pl. 14.06667°r. ilg.﻿ / 37.48333; 14.06667﻿ (Kaltaniseta)Koordinatės: 37°29′00″ š. pl. 14°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿37.48333°š. pl. 14.06667°r. ilg.﻿ / 37.48333; 14.06667﻿ (Kaltaniseta) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Sicilija Sicilija |
| **Provincija** | Kaltanisetos provincija |
|  |
| **Meras** | Michele Campisi |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 60 149  |
| **Plotas** | 416,97 km² |
| **Tankumas** (2011) | 144 žm./km² |
| **Altitudė** | 568 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 93100 |
| **Tel. kodas** | 0934 |
| **Tinklalapis** | www.comune.caltanissetta.it |
|  **Vikiteka** | Kaltaniseta |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Arkangelas Mykolas |

**Kaltaniseta** (it. *Caltanissetta*) – Italijos miestas Sicilijoje, Kaltanisetos provincijoje.

Istorija
--------

Kaltanisetos istorija prasideda 406 m. pr. m. e. kai admirolas Nikija iš Hamilkaro Kartaginos pajėgų čia pastatė tvirtovę, pavadintą vėliau *Castra Nicia*.

Po Antrojo pūnų karo tvirtovė su visa Sicilija atsidūrė romėnų rankose.

829 m. miestą užėmė saracėnai. Kartaginietiško pavadinimo ir arabiško žodžio *Nissa* („moterys") panašumas lėmė, kad miestas buvo pervadintas *Qalat al Nissa* („Moterų tvirtovė"). Pavadinimo itališka forma yra *Caltanissetta*. 1086 m. vietovę užėmė normanai ir išplėtė miestą.

Po normanų valdė Štaufenai, Angevinai, Aragono ir Ispanijos karaliai, kurie suteikė miestui grafystės titulą. Čia Frydrichas III buvo paskelbtas Sicilijos karaliumi. Frydricho III Paprastojo laikais čia buvo susirinkęs parlamentas.

1406 m. Kaltaniseta tapo Monkadų šeimos, kuri jau valdė Paterno, feodu ir greitai nusmuko. 1539 m. pradėta statyti katedra, o 1566 m. pastatytas tiltas per Salso upę. Miestas išplito už sienų, atsirado nauji kvartalai (*Santa Flavia*, *San Rocco degli Zingari* ir *San Francesco*, kuriam priklausė arabų kilmės viduramžių kaimas). Kvartalus skyrė du keliai, vedantys į centrinę aikštę (dabar *Piazza Garibaldi*).

1718 m. liepos 8 d. Kaltanisetą užpuolė Pjemonto kariai, žuvo daug vietinių. 1787 m. mieste lankėsi Gėtė.

1812 m. baigėsi 406 metus trukęs Monkadų valdymas, nes buvo panaikintas feodalizmas, Kaltaniseta tapo 22-aja Sicilijos Komarka. 1819 m. miestas tapo provincijos sostine, bet po metų buvo nusiaubtas dėl ištikimybės Burbonams. 1844 m. Kaltaniseta tapo vyskupystės centru.

Kadangi daugelis padėjo Tūkstančio žygyje, Giuseppe Garibaldi lankėsi mieste. Po Italijos suvienijimo, Kaltanisetoje buvo ekonominis bumas dėl sieros kasimo.

1875 m. gyventojai sukilo prieš prefektą, kuris buvo atleistas. 1878 m. balandžio 8 d. baigtas tiesti geležinkelis į miestą. Po metų mieste lankėsi karalius Umberto I su žmona ir įpėdiniu.

Per Antrą pasaulinį karą Kaltaniseta buvo subombarduota 1943 m. liepą, žuvo 351 civiliai. Liepos 10 d. amerikiečiai išsilaipino Geloje.

Miestai partneriai
------------------

* Jungtinės Amerikos Valstijos Ročesteris (Niujorko valstija, JAV nuo 1965 m.)
* Italija Čitanova (Italija nuo 2008 m.)
| Senasis Krymas*Старий Крим/Старый Крым* |
| --- |
|              |
| *Prie įvažiavimo į miestą* |
|  |
| 

Senasis KrymasSenasis Krymas

45°1′45″ š. pl. 35°5′19″ r. ilg.﻿ / ﻿45.02917°š. pl. 35.08861°r. ilg.﻿ / 45.02917; 35.08861﻿ (Senasis Krymas)Koordinatės: 45°1′45″ š. pl. 35°5′19″ r. ilg.﻿ / ﻿45.02917°š. pl. 35.08861°r. ilg.﻿ / 45.02917; 35.08861﻿ (Senasis Krymas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Respublika** | Krymas Krymas *de jure* Ukrainos vėliava Ukraina *de facto* Rusijos vėliava Rusija |
| **Rajonas** | Kirovskio rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | XIII a. |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 9 446  |
| **Plotas** | 9,97 km² |
| **Tankumas** (2011) | 947 žm./km² |
| **Altitudė** | 300 m |
|  |
| **Tinklalapis** | Senojo Krymo svetainė |
|  **Vikiteka** | Senasis Krymas |

**Senasis Krymas** (rus. *Старый Крым*, ukr. *Старий Крим*, krym. *Eski Qırım*) − miestas Krymo autonominės respublikos rytuose, Kirovskio rajone. Pro miestą eina plentas Simferopolis–Feodosija. Apie 25 km į vakarus nuo Feodosijos. Turi 9,4 tūkst. gyventojų (2011 m.).

Istorija
--------

Miesto istorija sena. Įkurtas XIII a. pirmoje pusėje, kai buvo užimtas chano Batijaus. Mongolai įtvirtino miestą, kuris po to tapo Krymo jurtu (Aukso ordos Krymo provincija), čia įsikūrė emyras. Šiuo laikotarpiu miestas turėjo du pavadinimus: *Qırım* vardą naudojo tiurkų kalbomis šnekantys gyventojai, *Solcati* – italų prekeiviai. Vėliau iš pastarojo atsirado tiurkiška forma *Solkhat*. Senasis *Qirim* vardas buvo suteiktas vėliau visam Krymo pusiasaliui.

XIII–XIV a. miestas išsiplėtė ir klestėjo, netgi buvo amžininkų vadinamas antruoju Bagdadu. Iš šio laikotarpio yra išlikusi Muhamedo Uzbeko Chano mečetė, pastatyta 1314 m. medresės griuvėsių liekanos (1332 m.). Pirmieji Krymo chanai *Qirimą* sostine laikė iki pat XVI a. Vėliau, Krymo chanatui persikėlus į Bachčisarajų, miestas prarado savo reikšmę.

1783 m. miestas buvo aneksuotas Rusijos ir įgavo savo galutinį Senojo Krymo vardą. 1787 m. kelionės po Krymą metu čia lankėsi imperatorienė Jekaterina II, kurios garbei buvo pastatyti nedideli rūmai, fontanas.

Įžymybės
--------

Senajame Kryme gyveno ir mirė žymus rusų rašytojas Aleksandras Grynas, yra jo namas-muziejus. Veikia 1358 m. įsteigtas armėnų Šventojo kryžiaus vienuolynas (*Surb Khach*), Krymo totorių etnografinis muziejus. Miestas garsėja sanatorijų kompleksu, kur gydomos kvėpavimo takų ligos.

* Uzbeko Chano mečetėUzbeko Chano mečetė
* Medresės liekanosMedresės liekanos
* Armėnų vienuolynasArmėnų vienuolynas
* Krymo sanatorijaKrymo sanatorija

Nuorodos
--------

* Senojo Krymo svetainė
* Virtualus turas po senąjį Krymą Archyvuota kopija 2012-07-11 iš Wayback Machine projekto.
* Turizmas Senajame Kryme Archyvuota kopija 2012-06-29 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°36′31″š. pl. 26°25′57″r. ilg.﻿ / ﻿55.608555°š. pl. 26.432376°r. ilg.﻿ / 55.608555; 26.432376

|  Visagino sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Свято-Вознесенский храм |
| **Savivaldybė** | Visagino savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Visaginas |
| **Adresas** | Taikos pr. 11 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2013 m. |

Naujasis cerkvės pastatas
**Visagino sentikių cerkvė** – veikiantys rusų stačiatikių (sentikių) maldos namai Visagine, Taikos pr. 11.

Istorija
--------

Mintis Visagine įkurti sentikių religinę bendruomenę gimė 2005 m. rudenį, o lapkričio mėn. jau įvyko pirmas steigiamasis susirinkimas. Steigėjais tapo Ilarionas Demidovas, Feoktista Anochina ir Natalija Vaičiulienė. 2005 m. gruodžio 10 d. įvyko pirmas bendruomenės susirinkimas, kuriame dalyvavo 17 žmonių. Pirmininku išrinktas I. Demidovas, kurio pastangų dėka buvo organizuojama vietos sentikių bendruomenė, paduoti dokumentai bažnytinei sentikių valdžiai. Bendruomenės įregistravimas truko pusę metų, oficialiai bendruomenė įregistruota 2006 m. gegužės 16 d. Po to buvo pateiktas prašymas į Visagino savivaldybę dėl patalpų maldos namams. 

Anksčiau vietos sentikiai rinkdavosi parapijiečių namuose, važiuodavo melstis į Dūkštą, Turmantą, Zarasus. 2012 m. rudenį bendruomenė gavo naudojimui patalpas (Taikos pr. 11), priklausančias Visagino ligoninei. Už paaukotas lėšas patalpos buvo įrengtos, pritaikytos sentikių pamaldoms pravesti. 2013 m. gegužės mėn. naujoji maldykla buvo pašventinta.

Sentikių bendruomenei švenčiant gyvavimo 10–metį, Visagino valdžia skyrė sklypą Taikos pr. 23B naujų maldos namų statybai.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Visagino sentikių cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Visagino sentikių religinė bendruomenė (*Висагинская староверческая религиозная община*)
* Visagino sentikių internetinė svetainė
|  Londono Šv. Pauliaus katedra |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Londono |
| **Dekanatas** | Kenterburio |
| **Savivaldybė** | Londonas |
| **Gyvenvietė** | Londonas |
| **Adresas** | London EC4M 8AD |
| **Pastatyta** | 1710 m. |

**Londono šv. Pauliaus katedra** (angl. *St Paul's Cathedral*) – baroko stiliaus, 1256 m. pastatyta katedra Londone (Jungtinė Karalystė). Perstatyta nuo 1672 iki 1710 m. architektas – Kristoferis Renas (angl. *Sir Christopher Wren*). Šv. Pauliaus katedra laikoma vienu žymiausių ir įsimintiniausių Londono objektų ir yra antra pagal dydį Didžiojoje Britanijoje po Liverpulio katedros.

1981 m. čia susituokė princas Čarlzas ir princesė Diana. Bažnyčioje palaidotas admirolas Horacijus Nelsonas (angl. *Horatio Nelson*) ir Arturas Veleslis (angl. *Arthur Wellesley*), rengiami jubiliejai, valstybinės šventės.

Priešistorė
-----------

Romos Britanijos laikotarpiu dabartinės katedros teritorijoje stovėjo šventykla skirta romėnų deivei Dianai.

Pirmieji mediniai krikščioniški maldos namai dedikuoti šv. Pauliui pastatyti 604 m. Etelberto I valdymo laikotarpiu. Vėliau bažnyčia sudegė, bet 685 m. pastatyta nauja. 962 m. vikingų kariai sudegino bažnyčia. 1087 m. pastatyta trečioji bažnyčia, kuri vėliau sudegė gaisro metu.

1256 m. pastatyta senoji šv. Pauliaus katedra, kuri 1666 m. Didžiojo Londono gaisro metu sudegė.

Istorija
--------

1672 m. pradėti naujos šv. Pauliaus katedros statybos darbai. 1710 m. užbaigtos dabartinės šv. Pauliaus katedros statybos, kurioms panaudotos 70 tūkst. t akmens.

Iki 1963 m. Šv. Pauliaus katedra buvo aukščiausias pastatas Londone.

Šaltiniai
---------

1. ↑  St Paul's Cathedral
2. ↑  Saint Paul’s Cathedral
3. ↑  St Paul's Cathedral
4. ↑  St Paul’s Cathedral – 12 Interesting Facts About St Paul’s Cathedral Archyvuota kopija 2023-02-27 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Dianthus arenarius**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Smiltyninis gvazdikas (*Dianthus arenarius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Gvazdikažiedžiai  *( Caryophyllidae)* |
| Šeima: | Gvazdikiniai  *( Caryophyllaceae)* |
| Gentis: | Gvazdikas  *( Dianthus)* |
| Rūšis: | Smiltyninis gvazdikas  *( Dianthus arenarius)* |

 |

**Smiltyninis gvazdikas** (lot. *Dianthus arenarius*, vok. *Sand-Nelke*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos, gvazdikų (*Dianthus*) genties augalas.

Daugiametis, daugiastiebis, melsvai žalias, 15-30 cm aukščio žolinis augalas. Bežiedžiai stiebai gulsti, šakoti, žiediniai, statūs arba kylantys. žiedai apie 2,5 cm skersmens, pavieniai, kvapūs. vainiklapiai balti, kartais rožiniai, su žalia dėme prie pamato, apaugę baltais arba raudonais plaukeliais. Vaisius – daugiasėklė dėžutė. Žydi birželio-rugpjūčio mėn. auga sausose vietose, sausuose pušynuose.

Augalas turi saponinų, flavonoidų, antocianų, alkaloidų, angliavandenių, fenolinų ir mineralinių medžiagų.

Žydi smiltyniniai gvazdikai. Marcinkonių geomorfologinis draustinis, Dzūkijos nacionalinis parkas
Augalas įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Vokietijos Karinių oro pajėgų pilotė (1962 m.)
**Pilotė** – kariška lengva vasarinė kepurė. Ypatinga tuo, kad nuimta nuo galvos ji nesunkiai suplojama iš šonų ir pakišama po antpečiu, už diržo ar sulenkiama dviguba ir įkišama į kišenę. Pilotės – būdinga kareivių, jaunimo organizacijų (skautų, pionierių ir kt.) uniformoms. Taip pat pilotės kartais yra moteriškos aprangos dalis.

Lietuviškas pavadinimas paimtas iš rus. *пилотка* (*pilotka*), o šis pavadinimas atsirado todėl, kad Pirmojo pasaulinio karo metu pilotės buvo karo lakūnų (pilotų) uniformos dalis.

Spėjama, kad pilotės atsirado iš škotiškos *glengarry* kepurės – keltiškos kepurės, kurią škotų kariai naudoja dar nuo viduramžių. Skiriasi tuo, kad neturi spurgos, tartano spalvų antsiuvo ir kitų priedų.

XX a. ketvirtą dešimtmetį pilotės tapo pagrindine Vermachto kepure. 1936–1939 m. Ispanijos pilietiniame kare kariaujančių pusių kareivius buvo galima skirti pagal piločių fasonus. TSRS Raudonoji Armija pilotes ėmė naudoti prieš pat karą su Vokietija.

* JAV generolas Omaras Bredlis (Omar N. Bradley) su piloteJAV generolas Omaras Bredlis (*Omar N. Bradley*) su pilote
* Tarybinė pilotėTarybinė pilotė
* Suomijos maršalas Karlas Manerheimas su piloteSuomijos maršalas Karlas Manerheimas su pilote
* Karininko pilotė, naudota 1943-1949 m.Karininko pilotė, naudota 1943-1949 m.
* Vokietijos karinio jūrų laivyno pilotėVokietijos karinio jūrų laivyno pilotė
* Prancūzijos technologijų ir inžinerijos universiteto École des mines d'Alès pilotėPrancūzijos technologijų ir inžinerijos universiteto *École des mines d'Alès* pilotė
* Lenkijos pasienio apsaugos pilotėLenkijos pasienio apsaugos pilotė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pilotė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  Moteriška kailinė pilotė Archyvuota kopija 2007-08-04 iš Wayback Machine projekto. Nuotrauka
2. ↑  Пилотка с эмблемой бойца народной милиции Archyvuota kopija 2007-11-03 iš Wayback Machine projekto. Ispanijos respublikonų pilotė

* Įvairių piločių nuotraukos Archyvuota kopija 2007-12-18 iš Wayback Machine projekto.
* Пилотка для экипажей подводных лодок (TSRS povandeninių laivų įgulų uniforminė pilotė)
* Raudonosios Armijos pilotė (1942 m.)
* Raudonosios Armijos karininko pilotė
* SS uniforminė pilotė[neveikianti nuoroda]
**Lydekinis ežeras** – ežeras, kurio žuvų bendrijoje vyraujanti žuvų rūšis yra lydeka.

Tai seklūs, dažniausiai eutrofiniai ežerai (pvz. Apvardai, Draudenių ež. Grūda, Lakaja, Kilučiai, Obelių ež. ir kt). Jų pakrantės lėkštos, pavasarį užliejamos, gali būti užpelkėjusios, apaugusios šlapiu lapuočių mišku. Tokių ežerų vidutinis gylis iki 2-3 m (minimalus vidutinis gylis – 1,5 m). Pratakumas mažas ar vidutinis. Aukštųjų helofitų zona plati, iki 50-100 m pločio. Limneidų zona sudaro virš 50-60 % viso dugno ploto. Dugnas labai dumblingas.

Rūšinė zooplanktono įvairovė didelė, jo biomasė sudaro daugiau kaip 4 g/m³. Vandens skaidrumas ne didesnis kaip 3-4 m, sekliuose ežeruose gali būti matomas dugnas.
Zoobentoso (išskyrus dvigeldžius) biomasė viršija 4 g/m³.

Šių ežerų vyraujančios bentofaginės žuvys – kuojos.

Nuorodos
--------

* Restauruotinų Lietuvos ežerų nustatymas ir preliminarus restauravimo priemonių parinkimas šiems ežerams, siekiant pagerinti jų būklę. Galutinė ataskaita, I dalis. Vilnius, 2009. 265 psl.[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Hindustani |
| Paplitimas | Pietų Azija |
| Kalbų skaičius | 2 |
| Kilmė | indoeuropiečių >indoiranėnų >>indoarijų >>>**hindustano** |
| Klasifikacija | hindi, urdu |

**Hindustano kalba, hindustani** (हिन्दुस्तानी, ہندوستانی = *Hindustānī*) arba **hindi-urdu kalba** – indoeuropiečių kalbų šeimai, indoarijų šakai priklausanti tarmių grupė, vartojama Pietų Azijos šiaurinėje dalyje, daugiausia Indo-Gangos lygumoje (Indija, Pakistanas). Dvi bendrinės hindustano kalbos tarmės – bendrinė **urdu** ir bendrinė **hindi** – yra valstybinės Pakistano ir Indijos kalbos. Tarpusavyje jos skiriasi tik raštu (arabų ir devanagari) bei skolinių kilme. Abiejuose standartuose gausu arabiškų, persiškių, tiurkiškų skolinių, tačiau urdu kalboje jų daugiau. Britų Indijos laikais hindustani, urdu ir hindi laikyti sinonimiškais žodžiais, tik po Indijos ir Pakistano atsiskyrimo išreikšta šių kalbų atskirtis. Be šių bendrinių kalbų, hindustano kalbą sudaro daug įvairių tarmių, šnektų – tiek vietinių, tiek susidariusių už Pietų Azijos ribų (Fidžio hindi, Karibų hindustani ir kt.).

Hindustano kalba yra viena populiariausių kalbų pasaulyje – ją kasdien vartoja ~0,5 milijardo žmonių, ją moka dauguma Indijos ir Pakistano gyventojų.
Gambija – pusiau anklavinės valstybės pavyzdys
**Anklavas** (pranc. *enclave*) – valstybės teritorija arba jos dalis, kurią yra visiškai apsupusi kita valstybė ir kuri neturi priėjimo prie jūros.

Kaip anklavų pavyzdžiai pateikiami Vatikanas, San Marinas (abi šalis supa Italija), Lesotas (supa Pietų Afrikos Respublika).
Išskiriami ir pusiau anklavai – valstybės teritorijos dalys, apsuptos kitos valstybės, tačiau turinčios priėjimą prie jūros. Kaip pusiau anklavo pavyzdys nurodoma JAV priklausanti Aliaskos valstija, besiribojanti su Kanada ir Ramiuoju vandenynu. Pusiau anklavais gali būti įvardijamos atskiros valstybės, kaip antai Gambija, kurią supa Senegalas ir Atlanto vandenynas, Monakas, kurį supa Prancūzija ir Viduržemio jūra.

Anklavinės šalys
----------------

Pasaulyje yra trys šalys, kurios yra tikri anklavai. Tai:

* Vatikanas, esantis Romoje ir iš visų pusių supamas Italijos teritorijos;
* San Marinas, iš visų pusių supamas Italijos;
* Lesotas, iš visų pusių supamas Pietų Afrikos Respublikos.

Pusiau anklavinės šalys
-----------------------

* Gambija
* Brunėjus
* Monakas

Taip pat skaitykite
-------------------

* Eksklavas

Išnašos
-------

1. 1 2  Ieva Deviatnikovaitė. *Anklavas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-12-22.
|  |
| --- |
| Vakarų armėnų kalbaարեւմտահայերէն |
| Kalbama | Armėnija, Turkija, Gruzija, Sirija, Libanas, Abchazija, Rusija |
| Kalbančiųjų skaičius | ~1,4 mln. |
| Kilmė | indoeuropiečių0armėnų00**vakarų armėnų** |
| Rašto sistemos | armėnų |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | hyw |
|  Vikipedija **Vakarų armėnų kalba** |

**Vakarų armėnų kalba** arba ***vakarų armėnų tarmės*** (արեւմտահայերէն = *arevmdahayerên*) – viena iš dviejų standartizuotų armėnų kalbos atmainų. Rytų armėnų tarmės paplitusios Armėnijoje ir kitur Užkaukazėje bei Irane, o vakarų armėnų tarmės vartojamos rytų Anatolijoje (dabartinėje Turkijoje), Levante, Gruzijoje. Tiesa, dėl XX a. pr. vykusių etninių valymų Osmanų imperijoje (armėnų genocido), dabar daugelis vakarų armėnų tarmių vartotojų gyvena nebe gimtosiose žemėse, o diasporoje.

Nuo rytų armėnų tarmių (ir bendrinės armėnų kalbos) vakarų armėnų kalba skiriasi nežymiai, ir šių kalbų vartotojai paprastai tarpusavyje gali susišnekėti. Pagrindiniai skirtumai fonetiniai: p > b, t > d, k > g, c > dz, č > dž. Rašyba šiek tiek skiriasi nuo Armėnijoje užrašomos armėnų kalbos, nes ši buvo pakeista tarybiniais metais.

Armėnų tarmės XX a. pr. Geltona spalva pažymėtos vakarų armėnų tarmės
Iki XX a. pr. vakarų armėnų tarmės buvo paplitusios visoje Rytų Anatolijoje, Abchazijoje, Levante. Po armėnų genocido daugelis vakarų armėnų kalbų vartotojų buvo priversti palikti gimtąsias žemes. Tie, kurie atsikėlė į dabartinę Armėniją, dažniausiai perėmė rytų armėnų tarmę. Šią kalbą išlaikė armėnai hemšinai (musulmonai), gyvenantys Hemšino miestelyje (Rizo provincija, Turkija), taip pat Sirijos armėnai (Kasabo, Džisr aš Šuguro, Latakijos tarmės), Libano armėnai (Andžaro tarmė), bei mažame Vakyflio kaime (Hatajaus provincija) Turkijoje išlikę armėnai. Be to, vakarų armėnų karinų tarmę vartoja armėnai, gyvenantys Giumri, Gavaro, Aparano, Talino, Artiko, Achurjano apylinkėse, Gruzijoje (Samcchė–Džavachetija) bei Abchazijoje. Krymo ir Dono krašto Rusijoje armėnai taip pat vartoja vakarų armėnų tarmes.

Dėl to, kad dauguma vakarų armėnų kalbos vartotojų gyvena diasporoje ar kitų kalbų dominuojamose šalyse, ši kalba sparčiai nyksta, todėl UNESCO įtraukta į nykstančių kalbų sąrašą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  hyw Duomenys apie kodu „hyw" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
2. ↑   Archyvuota kopija 2009-03-31 iš Wayback Machine projekto.
**Elvar Már Friðriksson**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1994 m. lapkričio 11 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Njardvikas, Islandija |
| Ūgis | 1,83 m |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Salonikų „PAOK" |
| **Pozicija** | įžaidėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 2011–201520182018–20192019–20202020–20212021–20222022–20232023– | „UMF Njarðvíkur" Deneno „Voltaire Basket" „UMF Njarðvíkur"Buroso „Basket"„Šiauliai"Antverpeno „Telenet Giants"Vilniaus „Rytas"Salonikų „PAOK" |   |
| Šalies rinktinė |
| 2013– | Islandija Islandija |  |
|  |

**Elvaras Maras Fridriksonas** (isl. *Elvar Már Friðriksson*, g. 1994 m. lapkričio 11 d.) – Islandijos krepšininkas, įžaidėjas.

Krepšininko karjerą pradėjo Islandijos klube „Njarðvík". 2014–2015 m. rungtyniavo Long Ailando universiteto „Blackbirds" komandoje, 2015–2018 m. Bario universiteto (Florida) „Buccaneers" komandoje. 2018 m. pasirašė sutartį su Prancūzijos klubu Deneno „Voltaire Basket", bet neužtekus vietos sudėtyje, žaidėjas atleistas. Elvaras Fridriksonas grįžo sezonui į Islandiją, o kitąmet karjerą tęsė Švedijoje, Buroso „Basket", su kuriuo laimėjo šalies čempionatą, išrinktas geriausiu lygos gynėju bei kamuolių perdavinėtoju.

2020 m. Elvaras Fridriksonas prisijungė prie „Šiaulių" ekipos, kurioje tapo vienu iš lyderių. 2020 m. balandžio 21 d. LKL varžybose prieš „Pieno žvaigždes", žaidėjas pelnė 33 taškus (4/4 dvit. 5/5 trit. 10/10 baud.), atliko 12 rez. perdavimų, atkovojo 2 kamuolius ir su 51 naudingumo balu pasiekė ne tik LKL sezono rekordą, bet ir priartėjo prie geriausių visų laikų pasirodymų. 2021 m. vasarą persikėlė į Belgiją, Antverpeno „Telenet Giants".

2010–2013 m. Elvaras Fridriksonas rungtyniavo Islandijos jaunimo komandose, o 2013 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje. Su ja dalyvavo 2015 ir 2017 m. Europos čempionatuose, 2013, 2015 ir 2019 m. Europos mažųjų šalių žaidynėse.

Laimėjimai
----------

* Švedijos krepšinio lyga (2020 m.)
* Saulėtosios valstijos krepšinio turnyro MVP (2017, 2018 m.)
* Europos mažųjų šalių žaidynės: sidabras (2015 m.), bronza (2013, 2019 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kristófer og Elvar á leið til Íslands". *Morgunblaðið*
2. ↑  „Elvar Már valinn bakvörður ársins í Svíþjóð". *Vísir.is*
3. ↑  Nė vieno metimo neprametęs ir 51 naudingumo balą surinkęs Fridrikssonas nukalė „Šiaulių" pergalę, *basketnews.lt*
4. ↑  MVP išvyksta: Fridrikssonas – pakeliui į Belgiją, *basketnews.lt*.
**Genovaitė Jaseliūnienė-Veličkaitė** g. 1945 m. sausio 6 d. Naujatriobių k. Kauno r.), pedagogė ir chorvedė.

Biografija
----------

Baigusi Raubatonių septynmetę mokyklą, 1960–1961 mokėsi vienerių metų chorvedžių kursuose (diriguoti mokė I. Petraškevičiūtė) Ukmergėje. 1961–1965 choro dirigavimo mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos technikume (dėst. D. Vaitkutė), o 1975–1980 choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (dėst. Z. Kariniauskienė).

1965–1966 Pūstapėdžių (Vilkaviškio r.) kultūros namų meno vadovė, vyrų ir moterų vokalinių ansamblių vadovė, aštuonmetės mokyklos muzikos mokytoja ir vaikų choro vadovė. 1966–1967 Girėnų (Šakių r.) kultūros namų meno vadovė ir vyrų vokalinio ansamblio vadovė. 1968–1970 Novgorodo (Rusija) 25-ojo vaikų darželio muzikos vadovė. 1970–1971 Šakių vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja bei jaunučių choro vadovė. 1971–1977 Šakių vaikų muzikos mokyklos mokytoja, jaunučių ir jaunių choro vadovė. Jaunių chorą parengė 1975 ir 1977 respublikinėms dainų šventėms. 1977–1980 muzikos ir dainavimo mokytoja Šiaulių 12-ojoje sustiprinto muzikos mokymo vidurinėje mokykloje. 1980–1985 direktoriaus pavaduotoja muzikos reikalams, jaunių choro ir mergaičių vokalinio ansamblio vadovė, vyresniųjų klasių mišriojo choro chormeisterė. Jaunių chorą parengė 1980 ir 1985 respublikinėms dainų šventėms.

1985–1992 Šiaulių vaikų muzikos mokyklos direktorė, 1986 įkūrė chorinio dainavimo skyrių ir vadovavo jaunučių chorui.

Nuo 1992 Šiaulių 1-osios vaikų muzikos mokyklos mokytoja, chorinio dainavimo skyriaus vedėja ir jaunių choro vadovė. Chorą parengė 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei, 1991 vaikų ir jaunimo festivaliui „Dainuok, jaunoji Lietuva", 1993 Lietuvos jaunimo mažajai, 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje. Jaunių choras dalyvavo 1996 Vilniaus jaunimo menų šventėje ir Šiaulių krašto vaikų muzikos mokyklų jaunųjų atlikėjų sąskrydyje, 1997 I tarptautiniame chorinės muzikos festivalyje „Klasikai vaikams" Vilniuje, kur pelnė prizą už geriausiai atliktą M. K. Čiurlionio harmonizuotą lietuvių liaudies dainą „Ar vėjai pūtė". Jaunių chorą taip pat parengė 1997 Lietuvos moksleivių dainų šventei Vilniuje – dalyvavo konkurse. Choras įvairiuose konkursuose pelnė prizinių vietų.

Nuo 1978 su mokyklų mergaičių vokaliniais ansambliais dalyvauja respublikiniuose „Dainų dainelės" konkursuose – pelnė prizinių vietų.

G. Jaseliūnienė buvo 1987 respublikinės moksleivių dainų šventės dirigentė, nuo 1986 Šiaulių miesto moksleivių dainų švenčių vyr. dirigentė, nuo 1985 Šiaulių miesto muzikos mokytojų metodinės tarybos pirmininkė. 1982 apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu, 1994 jai suteikta vyresniosios muzikos mokytojos kvalifikacijos kategorija.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| ***Taikinys telefono tinkle*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Phone Booth |
| Režisierius | Joel Schumacher |
| Prodiuseris (-iai) | Gil NetterDavid Zucker |
| Scenaristas (-ai) | Larry Cohen |
| Vaidina | Colin FarrellForest WhitakerKiefer SutherlandRadha MitchellKatie Holmes |
| Metai | 2002 |
| Žanras | Kriminalinis trileris |
| Trukmė | 81 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | 20th Century Fox |
| Biudžetas | 10 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 97,8 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Taikinys telefono tinkle** (angl. *Phone Booth*) – 2002 m. JAV kriminalinis trileris, kurio režisierius Joel Schumacher, scenarijaus autorius Larry Cohen. Pagrindinį vaidmenį atliko Colin Farrell, kuris vaidina egoistišką publicistą. Filmo originalus pavadinimas *Phone Booth* reiškia „telefono būdelė".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Stiuartą Šepardas kaip visada skambina kabinamai merginai, nors turi žmoną. Tačiau šį kartą jį telefono būdelėje įkalina psichiškai nesveikas snaiperis, kuris jį pasiruošęs nušauti, jei jis padės ragelį. Snaiperis turi daug informacijos apie publicistą, todėl pradeda žaisti psichologinius žaidimus. Snaiperis nušauna sutenerį, kuris norėjo Stiuartą išguiti iš būdelės. Atvažiuoja policija, manydama, kad tai Stiuartas nušovė žmogų, mėgina jį išvilioti iš būdelės. Snaiperis taip pat paliko pistoletą būdelėje norėdamas primesti nusikaltimą Stiuartui ir grasindamas nušauti žmoną mėgina jį priversti paimti ginklą bei tuo pačiu pasirašyti sau mirties nuosprendį. Galiausiai policijos derybininkas perpranta, kodėl Stiurtas negali palikti būdelės ir pradeda ieškoti nepažįstamojo. Atsekę skambintojo vietą, pagal jo skambinimą Stiurto žmonai, policija įsiveržia į kambarį ir randa nusižudžiusi žmogų. Policija mano, kad rado snaiperį. Tačiau šis pasirodo Stiurtui, apsvaigusiam nuo raminamųjų, tarti paskutinius pamokslavimus ir išeina ramus.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Colin Farrell – Stu Shepard
* Kiefer Sutherland – Skambintojas
* Radha Mitchell – Kelly Shepard
* Forest Whitaker – Kapitonas Ed Ramey
* Katie Holmes – Pamela McFadden
* Paula Jai Parker – Felicia
* Arian Waring Ash – Corky
* Tia Texada – Asia
* John Enos III – Leon
* Richard T. Jones – Seržantas Cole
* Keith Nobbs – Adam
* Dell Yount – Picos išnešiotojas
* James MacDonald – Derybininkas
* Josh Pais – Mario
* Yorgo Constantine – ESU vadovas

Išnašos
-------

1. 1 2 3  „Phone Booth (2002)". *Box Office Mojo*. Nuoroda tikrinta 2013-08-19.
Koordinatės: 54°16′55″ š. pl. 22°17′36,5″ r. ilg.﻿ / ﻿54.28194°š. pl. 22.28333°r. ilg.﻿ / 54.28194; 22.28333

Nuo kalno žvelgiant į rytus
**Geldapės kalnas** (lenk. *Góra Goldapska*; vok. *Goldaper Berg* (paskutiniu metu vis dažniau naudojamas *Pienkna Gūra* pavadinimas lenk. *Piękna Góra*=liet. *Gražus Kalnas*)) – moreninė kalva šiaurės rytų Lenkijoje: Varmijos Mozūrų vaivadijos Geldapės apskrities Geldapės valsčiuje. Priklauso Šeskų aukštumų (lenk. *Wzgórza Szeskie*, vok. *Seesker Höhen*) mezoregionui. 

Stūkso trys kilometrai į pietus nuo Geldapės, prie vaivadijos kelio Nr.DW650 iš šio miesto į Ungurą (lenk. *Węgorzewo*). Iškilusi apie 100 m virš aplinkinių objektų ir 272 m virš jūros lygio. Seniau žmonės kalvą vadino „Geldapės kalendoriumi", mat viršūnėje pastebėtas rūko susitelkimas reiškė orų pasikeitimą. Giedrą dieną nuo abiejų kalvos viršūnių, žvelgiant į šiaurę ir rytus, stebima tolumą siekianti panorama.

Slidinėjimo centras vasarą
Rytinėje pusėje išsiskiria miškais apaugęs piliakalnis, kuriame galima pamatyti jotvingių gynybinių įrengimų liekanas. Pasak vietinės legendos, šioje vietoje stovėjusi pilis netikėtai prasmego į žemę ...

Ant Geldapės kalno žiemą veikia kalnų slidinėjimo centras, vienas iš dviejų stambesnių šiaurinėje Lenkijoje. Įrengtos penkios trasos, turinčios bendrą 2 tūkst. m ilgį. Keturios jų yra apšviestos ir jomis galima slidinėti tamsiu paros metu. Sunkiausiaį įveikiama trasa yra 650 m ilgio ir pasvirusi maždaug 45 laipsniu, o naujokams skirtas 350 m ilgio nusileidimas. Į viršų kelia krėsliniai keltuvai.

Išnašos
-------

1. ↑  M. Engel. Jaćwieskie ośrodki grodowe w IX–XIII wieku. Geneza, rozwój i upadek Archyvuota kopija 2018-04-11 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Hillfort in Żytkiejmy // grodziskajacwiezy.pl

Šaltiniai
---------

* Landschaft am Goldaper Berg Archyvuota kopija 2016-04-05 iš Wayback Machine projekto.
* Grodziska i szlaki Prusów
* Piękna Góra Archyvuota kopija 2018-05-05 iš Wayback Machine projekto.
* Slidinėjimo trasų schema
| Nuevo Pepico Amat |
| --- |
|  |
| Oficialus pavadinimas | Nuevo Pepico Amat |
| Vieta | Elda, Ispanija |
| Atidarytas | 2012 m. |
| Savininkas | Eldos miesto savivaldybė |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 4036 sėdimų vietų |
| Lauko matmenys | 105 x 68 metrai |
| Nuomininkai | CD Eldense |

**Naujasis Pepiko Amato stadionas** (isp. *Estadio Municipal Nuevo Pepico Amat* ) – futbolo stadionas Eldoje, Ispanijoje, talpinantis 4 036 žiūrovų. Namų rungtynes žaidžia CD Eldense.

Istorija
--------

2011 m. Eldos miesto taryba pradėjo naujo stadiono statybas 300 metrų nuo Estadio Municipal Pepico Amat. Naujojo stadiono kaina siekė 4,5 mln. eurų ir buvo pavadintas „Nuevo Pepico Amat".

CD Eldense žaidė paskutines rungtynes „senajame" Pepico Amat 2012 m. rugpjūčio 29 d. prieš Orihuela CF. Šios rungtynės baigėsi nulinėmis lygiosiomis.

Naujasis stadionas buvo atidarytas 2012 m. rugsėjo 30 d. kai Tercera División rungtynėse „Eldense" susitiko su CF Borriol, o vienintelį įvartį pelnė Cristia Algaba, o José Arastey auklėtiniai laimėjo rezultatu 1:0.

Iš pradžių stadiono danga buvo sintetinė; įvertintas kaip 2 žvaigždučių UEFA stadionas. 2021 m. rugpjūčio mėn. stadiono danga pakeista į natūralią žolę.

Stadionas pavadintas futbolininko, trenerio Pepico Amat (isp. *José Amat Cerdán*, 1917–2004) garbei. Eldos mieste gimęs Pepikas Amatas kitados atstovavo RCD Espanyol (La Liga), taip pat žaidė ir treniravo „Eldense".

Taip pat skaitykite
-------------------

* CD Eldense

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recalificarán el suelo del Pepico Amat para permitir un centro de ocio
2. ↑  El nuevo Pepico Amat entrará en juego la próxima temporada
3. ↑  El Eldense dice adiós al Pepico Amat con un empate, como en su estreno
4. ↑  El Nuevo Pepico Amat cumple hoy 10 años
5. ↑  El Nuevo Pepico Amat de Elda recibe el césped natural
6. ↑  informacija apie: José Amat Cerdán

Nuorodos
--------

* CD Eldense profilis
* Estadios de España
* Soccerway profilis
| ***Monstrų biuras*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Monsters, Inc. |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Pete Docter |
| Prodiuseris (-iai) | Darla K. Anderson |
| Scenaristas (-ai) | Andrew StantonDaniel Gerson |
| Kompozitorius | Randy Newman |
| Vaidina | John GoodmanBilly CrystalSteve BuscemiJames CoburnMary GibbsJennifer Tilly |
| Metai | 2001 |
| Žanras | Animacinis, komedija |
| Trukmė | 92 min |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 115 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 577,4 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Monstrų biuras** (angl. *Monsters, Inc.*) – 2001 m. JAV sukurtas kompiuterinės animacijos filmas. Tai ketvirtasis filmas, kurį sukūrė „Pixar". Filmą režisavo Pytas Dokteris, Li Unkrichas ir Deividas Silvermanas, scenarijaus autoriai – Džilė Kulton, Pyteris Dokteris, Ralfas Eglstonas, Danas Gersonas, Džefas Pidžeonas, Rhett Reese, Džonatanas Robertsas bei Endriu Stentonas. Du pagrindinius veikėjus – Salį ir Maiką – įgarsino aktoriai Džonas Gudmanas ir Bilis Kristalas. Istorija pasakoja apie du monstrus, kurie dirba monstrų pasaulio jėgainėje, kuri yra varoma vaikų riksmų.

Filmas „Monstrų biuras" JAV kino teatruose pasirodė 2001 m. lapkričio 2 d. Jis sulaukė didžiulio pripažinimo ir uždirbo 577 425 734 JAV dol. „Monstrų biuro" priešistorė, „Monstrų universitetas", kino teatruose pasirodė 2013 m. birželio 21 d. Televizijos serialo „Monstrai darbe" premjera įvyko 2021 m. liepos 7 d. „Disney+" platformoje.

Išnašos
-------

1. ↑  „Monster's Inc. Writing Credits". IMDb. Nuoroda tikrinta 2008-07-09.
2. ↑  „Monsters, Inc. (2001) – Box Office Mojo".
3. ↑  „Rotten Tomatoes — Monsters, Inc.". Rotten Tomatoes. Nuoroda tikrinta 2008-07-09.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė[neveikianti nuoroda]
| **Bagdado sprogimai** |
| --- |
| Bagdado sprogimai *Sadr Sitis, vienas iš kvartalų, kuriame vyko sprogimai* |
| **Vieta** | Bagdadas, Irakas |
| **Taikinys (-iai)** | Sadrija, Sadr Sitis, Karada, al-Šurja |
| **Data** | 2007 m. balandžio 18 d. |
| **Išpuolio tipas** | Automobilių sprogimas |
| **Žuvusiųjų** | 198 |
| **Sužeistų** | 251 |
| **Vykdytojas (-ai)** | Al-Qaeda |

**2007 m. balandžio 18 d. Bagdado sprogimai** buvo serija teroristinių atakų, kurios vyko Irako sostinėje Bagdade, šiitų gyvenamame rajone, nužudę beveik 200 žmonių. „Sadriya" prekybos centras buvo beveik atstatytas po 2007 m. vasario 3 d. sprogdinimų, tačiau šis sprogimas vėl sugriovė pastatą. Išpuolių aukų skaičius yra vienas didžiausių nuo 2003 m. pradėtos taikos palaikymo operacijos – karo – Irake. sprogimai nugriaudėjo praėjus vos dviem dienoms po to, kai iš ministrų kabineto pasitraukė radikalaus dvasininko Moqtada Sadr rėmėjai, reikalaujantys, kad ministras pirmininkas nustatytų tikslią JAV karių išvedimo datą

Aukos
-----

* Sadrijos kvartalas: žuvo mažiausiai 112 žmonių, dar 94 asmenys buvo sužeisti.
* Sadr Sitis: mažiausiai 28 žmonės žuvo, 45 buvo sužeisti.
* Karada: žuvo mažiausiai 11 žmonių, dar 13 buvo sužeista.
* al–Šurja: nukauti 4 pareigūnai, sužeisti šeši civiliai.

Nuorodos
--------

* Fotogalerija: Bagdado sprogimai 2007–04–18 (BBC)

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
**Kęstutis Keblys** (g. 1933 m. sausio 20 d. Šakiuose – 2019 m. birželio 27 d. Baton Ruže) – Lietuvos literatūros tyrinėtojas, daktaras.

Biografija
----------

Žmona Vitalija Bogutaitė. 1944 m. su tėvais pasitraukė į Vakarus. 1955 m. Bostono universitete baigė chemiją. 1962 m. daktaras. Dirbo chemijos tyrimų laboratorijoje Detroite. Nuo 1983 m. gyveno Baton Ruže. 1971–1983 m. „Ateities" knygų leidimo fondo vadovas, 1981–1984 m. Lituanistikos instituto Literatūros skyriaus vedėjas.

Bendradarbiavo žurnaluose „Aidai", „Ateitis", laikraštyje „Draugas". Parašė straipsnių, recenzijų apie išeivijos rašytojų kūrybą. Būdingi taiklūs, kritiški vertinimai, literatūrinio konteksto išmanymas.

Bibliografija
-------------

* Romanas išeivijoje, studija. Lietuvių literatūra svetur. 1945–1967, 1968 m.
* Vincas Ramonas, monografija. Lietuvių egzodo literatūra. 1945–1990, 1992 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mirė literatūros kritikas Kęstutis Keblys
2. ↑  Dalia Kuizinienė. *Kęstutis Keblys (1933)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 684 psl.
| ***Porco Rosso*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | 紅の豚(*Kurenai no Buta*) |
| Kilmės šalis | Japonija |
| Režisierius | Hayao Miyazaki |
| Prodiuseris (-iai) | Toshio Suzuki |
| Scenaristas (-ai) | Hayao Miyazaki |
| Kompozitorius | Joe Hisaishi |
| Vaidina | Shūichirō MoriyamaTokiko KatoAkemi OkamuraAkio Ōtsuka |
| Metai | 1992 |
| Žanras | Nuotykių, fantastinis |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | japonų |
| Platintojas | Toho (Japonijoje)Walt Disney Pictures (JAV) |
| Biudžetas | 9 200 000 JAV dol. |
| Pajamos | 34 100 000 JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Porco Rosso** (jap. 紅の豚 = *Kurenai no Buta*, pažodž. *Rausva kiaulė*) – 1992 m. japonų animacinis nuotykių filmas, kurio scenarijaus autorius ir režisierius Hayao Miyazaki. Filmas paremtas trijų dalių Mijadzakio „*Hikōtei Jidai*" manga kūriniu. Sukurtas „Studio Ghibli" studijoje.

Filme pasakojama apie buvusį Pirmojo pasaulinio karo Italijos karo lėktuvų asą, dabar pragyvenimui užsidirbantį medžiojant oro piratus Adrijos jūroje. Tačiau neįprastas prakeiksmas jį pavertė antropomorfine kiaule. Kadaise vadintas Marku Pagotu, dabar pasaulyje žinomas kaip „Porco Rosso", išvertus iš italų k. – 'rausva kiaulė'.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Veiksmas vykta tarpukario laikotarpiu Adrijos jūroje. Porco sureaguoja į radijo pranešimą apie kelto užpuolimą, kurį inicijavo vadinamoji *Mamma Aiuto* gauja. Sėkmingai įveikęs piratus, Porco nuskrenda iki Adriano viešbučio, priklausančio jo draugei Džinai. Viešbučio restorane, kuriame dažnai lankosi lakūnai iš viso Adrijos jūros regiono, piratų gaujų vadeivos nusamdo arogantišką amerikiečių lakūną Kurtį nužudyti Porco. 

Laikui einant Kurtis įsimyli Džiną, bet susierzina matydamas, kad jai patinka Porco. Taip judviejų konfliktas greitai tampa ir kova dėl meilės. Kurčiui pavyksta susekti į Milaną vykstantį Porco, ir jis pašauna varžovo lėktuvą, tvirtindamas, kad Porco žuvo. Tačiau Porco išgyvena, deja lėktuvo fiuzeliažas – visiškai sugadintas. Porco lėktuvo likučius atgabena į Milaną pas savo mechaniką Piccolo ir jo anūkę Fio. Suremontavęs lėktuvą sprunka, mat Italijoje jis persekiojamas kaip oro pajėgų dezertyras.Tuo tarpu į valdžią atėję fašistai visaip bando Porco pričiupti.

Atsiliepimai
------------

„Porco Rosso" 1992 m. buvo pelningiausias filmas Japonijoje, uždirbęs 2,8 mlrd. jenų pajamų. 1993 m. Tarptautiniame Ansi animacinių filmų festivalyje buvo išrinktas metų filmu (*Prix du long métrage*). Britų žurnalo „Time Out" animacinių filmų 50-tuke jam atiteko 30 vieta.

Išnašos
-------

1. ↑  "Kurenai No Buta". *www.bcdb.com*.
2. ↑   Archyvuota kopija 2013-03-06 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Karačio autobuso sprogimai** |
| --- |
| Karačio autobuso sprogimai *Atminimo paminklas Čerburge, Prancūzija* |
| **Vieta** | Karačis, Pakistanas |
| **Data** | 2002 m. gegužės 8 d. |
| **Išpuolio tipas** | Savižudžio ataka |
| **Žuvusiųjų** | 13 |
| **Sužeistų** | 40 |

**Karačio autobusų sprogimai** buvo mirtina sprogimų serija, įvykusi 2002 m. Vakarų Pakistane.

Detalės
-------

2002 m. gegužės 8 d. žmogus, vairuojantis automobilį – bombą, sustojo priešais autobusą Karačio mieste šalia Šeraton viešbučio. Teroristas detonavo sprogmenis, perskėlusius autobusą pusiau ir nužudydamos jį patį, 11 prancūzų ir 2 pakistaniečius. Žuvę prancūzai buvo inžinieriai, dirbę Pakistano povandeninio laivo statybose kariniame jūrų laivyne. Atakos metu sužeista dar 40 žmonių.

Manoma, kad dėl atakos kalti yra teroristinės organizacijos al-Qaeda atstovai, siekdami išstumti vakariečius iš Artimųjų Rytų po Jungtinių Valstijų invazijos Afganistane 2001 m. 2002 m. rugsėjo 18 d. teroristų vadeiva Sharibas Zubairas buvo areštuotas, todėl yra laikomas šio išpuolio sumanytoju. 2003 m. du nusikaltėliai buvo nuteisti myriop dėl sprogdinimų prie Karačio teismo. Įtariamas bombarduotojas, Mufti Mohammad Sabir, buvo areštuotas 2005 m. rugsėjo 8 d.
Carmen Kass
**Carmen Kass** (g. 1978 m. rugsėjo 14 d. Paidėje) – Estijos supermodelis.

Biografija
----------

1992 metais pradėjo karjerą manekenės. Persikėlė gyventi į Paryžių, kai jai suėjo 18 metų.

1999 m. pradėjo dirbti su tokiais dizaineriais kaip Marc Jacobs, Michael Kors, Calvin Klein, Ralph Lauren, Dolce & Gabbana, Gucci, Prada, Versace ir kt.

2000 m. Kass buvo tituluota „Model of the Year".

Žinoma iš „Christian Dior" mados namų kvepalų „J‘Adore" bei didžiulį skandalą sukėlusių „Gucci" reklamų. Dar karjeros pradžioje atsisakiusi plastinės lūpų formos koregavimo operacijos bei pradėjusi šiaurietiškos išvaizdos modelių madą, aukščiausią savo karjeros tašką pasiekė 2004 m. – tuomet už vieną pasirodymą ant podiumo ji uždirbdavo net 200 000 JAV dolerių. Su Estijos partija „Res Publika" kandidatavo į Europos Parlamentą. Modelių agentūros „Baltic Models" bendrasavininkė.

Nuo 2004 m. Estijos nacionalinės šachmatų lygos prezidentė.

Buvo susižadėjus su Leonardo DiCaprio ir Riche Akiva. Šiuo metu Kass susitikinėja su vokiečių šachmatų čempionu Eric Lobron.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Laisvalaikis pagal modelius: Carmen Kass Archyvuota kopija 2011-05-01 iš Wayback Machine projekto. (Deimantė Bulbenkaitė, 2011-04-26 11:50)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Carmen Kass** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Asmeninis tinklalapis Archyvuota kopija 2012-12-09 iš Archive.is projekto
**Bychovco kronika**, arba **Lietuvos metraštis** – Lietuvos metraščių Plačiojo sąvado plačiausias variantas.

Kilmė ir pavadinimas
--------------------

Manoma, XVI a. trečiame dešimtmetyje parašyta Vilniaus vyskupo Povilo Alšėniškio ar, R. Jaso nuomone – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos kanclerio Alberto Goštauto iniciatyva. Bychovco kronikos nuorašą XIX a. pirmoje pusėje turėjo Valkavisko apskrities teisėjas Aleksandras Bychovcas; tad kronika pavadinta jo vardu.

Tekstas
-------

Kunigaikščių genealogija ir valdymo istorija išdėstyta nuo tik iš legendų žinomo romėnų kunigaikščio Palemono (V a.) iki Lietuvos didžiojo kunigaikščio Aleksandro valdymo pabaigos 1506 m. Įvykių iki 1446 m. aprašymas paimtas iš Lietuvos metraščių Trumpojo ir Platesniojo sąvadų, jų tekstas vietomis perredaguotas ir papildytas naujais faktais. 1446–1506 m. įvykių aprašymas originalus. Patikimiausių žinių yra nuo XV a. pabaigos. Kronika naudojosi Motiejus Strijkovskis.

Išspausdinta 1846 m. T. Narbuto rūpesčiu. Po jo mirties 1864 m. rankraštis dingo. 1971 m. išleista lietuvių kalba „Lietuvos metraščio" pavadinimu. Iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos kanceliarinės slavų kalbos išvertė ir komentarus parašė Rimantas Jasas.

Metraštis pasakoja apie lietuvių legendinį protėvį – Romos didiką Palemoną, atvykusį kadaise į Nemuno šalį drauge su penkiais šimtais bajorų, iš kurių kilmingiausi buvę keturi: Kentaurų giminės kunigaikštis Dausprungas, Kolonų giminės kunigaikštis Prosperas, Ursinų giminės kunigaikštis Julijonas ir Rožių giminės kunigaikštis Hektoras.

Vėliau Didįjį Kunigaikštį Vytenį iš Kolonų giminės bajorams išsirinkti valdovu pasiūlė ankstesniojo didžiojo kunigaikščio Traidenio sūnus vienuolis Rimantas Lauras.

Šios legendos turinys ir kilmė aiškinami skirtingai. Vieni specialistai randa šių legendinių veikėjų istorinius prototipus – šio mito atsiradimo metu iš tiesų gyvenusius italus, vienaip ar kitaip susijusius su Lietuva ir turėjusius tuos pačius vardus ir pavardes. Kiti linkę manyti, kad šių giminių pavadinimai iš tikrųjų reiškia ne pavardes, o tų giminių turėtus herbus. Išvertus šiuos pavadinimus iš lotynų kalbos, turėsime: Kentauro, Stulpų, Meškos ir Rožės herbus.

Visgi popiežiaus Martyno V Columna (1369 – 1431) laiškas karaliui Jogailai datuotas 1421 metais sako: "Mūsų pačių šeima Columna, iš kurios mes gimę pagal kūną, mus saisto giminystės ryšiais."; "Nos quoque cum nostra prosapia de Columna, ex qua carnaliter nati sumus, obstrinxisti vinculo affinitati".

Šis popiežiaus laiškas leidžia manyti, kad daugelis Bychovco kronikos liudijimų yra teisingi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mečislovas Jučas. *Bychovco kronika*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 163 psl.
2. ↑  Annales Regum Hungariae: Ab Anno Christi CMXCVII Ad Annum MDLXIV. Pray, György, 1723-1801. Vindobonae : Typis G.L. Schulzii, 1763-1770. 287 puslapis.
| ***„AsteriksasOlimpinėse žaidynėse"*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Astérixaux Jeux Olympiques |
| Kilmės šalis | PrancūzijaVokietijaIspanijaItalija |
| Režisierius | Frédéric ForestierThomas Langmann |
| Prodiuseris (-iai) | Jérôme SeydouxThomas Langmann |
| Scenaristas (-ai) | Thomas LangmannAlexandre Charlot |
| Operatorius | Thierry Arbogast |
| Kompozitorius | Frédéric Talgorn |
| Vaidina | Gérard DepardieuClovis CornillacBenoît Poelvoorde ir kt. |
| Metai | 2008 |
| Žanras | Komedija |
| Trukmė | 113 |
| Kalba | prancūzų |
| Platintojas | Pathé |
| Premjera | 2008 01 13 |
| Premjera Lietuvoje | 2008 02 01 |
| Biudžetas | 113,500,000 dolerių |
| Pajamos | 132,900,000 dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Asteriksas Olimpinėse žaidynėse** (pranc. *Astérix aux Jeux Olympiques*) – trečiasis Asterikso nuotykių vaidybinis filmas (pirmieji du: „Asteriksas ir Obeliksas prieš Cezarį", „Asteriksas ir Obeliksas: misija Kleopatra"). Išleidimo metu (2008 metų pradžioje) tai buvo pats brangiausias prancūzų filmas per visą Prancūzijos kino istoriją. Kritikai šią Asterikso nuotykių dalį įvertino prastai, tačiau kai kuriose Europos šalyse – Lenkijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje – filmas buvo populiarus pagal žiūrimumą. 2008 m. gegužę „Asteriksas Olimpinėse žaidynėse" gavo „Gérard du cinéma" apdovanojimą kategorijoje „Blogiausias 2007 metų prancūzų filmas".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Asteriksas ir Obeliksas turi laimėti Olimpines žaidynes, kad padėtų draugui Meilistoriksui vesti princesę Iriną. Tačiau tam trukdo Brutas – jis taip pat nori vesti princesę, tačiau ne iš meilės. Tuo pačiu metu jis bando atsikratyti savo tėvo Julijaus Cezario.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Gérard Depardieu – Obeliksas
* Clovis Cornillac – Asteriksas
* Benoît Poelvoorde – Brutas
* Jean-Pierre Cassel – Panoramiksas (Getafiksas)
* Alain Delon – Julijus Cezaris
* Stéphane Rousseau – Meilistoriksas
* Vanessa Hessler – princesė Irina

Epizodinius vaidmenis atliko: Adriana Karembeu, Jamel Debbouze, Michael Bully Herbig.

Filme pasirodė ir būrys sporto įžymybių: Michael Schumacher, Jean Todt, Zinedine Zidane, Tony Parker, Amélie Mauresmo, Jérôme Le Banner.

Pelnas
------

Per premjerinį savaitgalį filmas Prancūzijoje uždirbo apie 23 400 000 JAV dolerių, per premjerinę savaitę – apie 38 700 000 JAV dolerių.

Lietuvoje filmas kėlė problemų – buvo tikėtasi surinkti 700–800 tūkt. litų, tačiau „Forum Cinemas" atšaukė premjerą trijuose didžiausiuose savo kino teatruose Vilniuje ir Kaune. Tik kovo pradžioje Vilniaus kino teatre „Skalvija" šis filmas buvo įtrauktas į repertuarą.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
| ***Keistos dienos*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Strange Days |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Kathryn Bigelow |
| Prodiuseris (-iai) | James CameronSteven-Charles Jaffe |
| Scenaristas (-ai) | James CameronJay Cocks |
| Kompozitorius | Graeme Revell |
| Vaidina | Ralph FiennesAngela BassettJuliette LewisTom SizemoreVincent D'OnofrioMichael Wincott |
| Metai | 1995 |
| Žanras | Kiberpankas, trileris |
| Trukmė | 145 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | 20th Century Fox |
| Biudžetas | 42 000 000 JAV dol. |
| Pajamos | 7 959 291 JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Keistos dienos** (angl. *Strange Days*) – 1995 m. JAV kiberpanko trileris, režisuotas Kathryn Bigelow. Scenarijų filmui parašė jos buvęs vyras James Cameron kartu su Jay Cocks. Filmas patyrė komercinę nesėkmę, JAV uždirbdamas tik dalį gamybai išleistų lėšų. Pagrindinį vaidmenį atlieka Ralph Fiennes.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1999-ųjų gruodis, Los Andželas patampa pavojinga karo zona. Grupė nusikaltėlių apiplėšia kinų restoraną. Įvykis įrašomas SQUID prietaisu, įrašą paleidus per MiniDisc tipo įrenginį, naudotojas geba išgyventi įrašytojo prisiminimus. Lenis Nero (akt. Ralph Fiennes), buvęs LAPD pareigūnas, prekiauja šiais SQUID įrašais juodojoje rinkoje.

Prostitutę, vardu Airis (akt. Brigitte Bako), metro stotyje persekioja du policijos pareigūnai, bet jai pavyksta pasprukti. Kiek vėliau ji įmeta į Nero mašiną diską, su filmuota medžiaga ir pasirodžius policijai, pasišalina. Po kelių valandų Lenis gauna SQUID įrašą iš anoniminio siuntėjo, jame įrašytas Airis išprievartavimas ir nužudymas. Vėliau jis gauna dar keletą įrašų, viename jų įrašyta kaip tie patys policininkai nušovė reperį Džeriką (akt. Glenn Plummer). Baimindamasis, kad jo buvusią merginą Feit (akt. Juliette Lewis) gali ištikti toks pats likimas kaip ir Airis, jis imasi šių įvykių tyrimo...

Apdovanojimai
-------------

Saturno apdovanojimai

Nominacijos:

* Geriausias mokslinės fantastikos filmas
* Geriausias scenarijus (Cameron ir Cocks)
* Geriausias aktorius (Fiennes)

Laimėjo:

* Geriausia aktorė (Bassett)
* Geriausia režisierė (Bigelow)

K. Bigelow tapo pirmąja moterimi režisiere, pelniusia ši apdovanojimą.