recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lietuvių dragūnų divizionas** – Rusijos kariuomenės karinis dalinys 1917–1918 m. veikęs Valkoje, dab. Latvijos ir Estijos pasienyje, vienas pirmųjų XX a. lietuvių karinių dalinių.

Istorija
--------

Per Pirmąjį pasaulinį karą 1917 m. pabaigoje Rusijos kariuomenės Šiaurės fronto 12-osios armijos vadovybė pritarė lietuvių karininko J. Mikuckio bei kitų iniciatyvai ir leido formuoti lietuvių dragūnų eskadroną. Eskadronas sudarytas 1917 m. gruodžio mėn. iš apie 100 20-ojo suomių dragūnų pulke ir kituose daliniuose tarnavusių lietuvių. Iš viso surinkta 120 karių ir 83 žirgai, todėl pradėtas formuoti ir antrasis eskadronas. 1918 m. sausio mėn. armijos vadovybė leido formuoti Lietuvių dragūnų divizioną. 1918 m. vasario mėn. jame buvo daugiau kaip 200 karių su žirgais.

1918 m. kovo 6 d. Vokietijai puolant Sovietų Rusiją, besitraukiantis divizionas Verro (dab. Viru, Estija) mieste pateko į Vokietijos kariuomenės nelaisvę. Kariai, nors buvo susitarimas jiems leisti grįžti į Lietuvą, buvo išvežti į karo belaisvių stovyklas Vokietijoje, daugiausia Hamburge. Per 8 mėnesius visi paleisti ir grįžo į Lietuvą. Daugelis vėliau tapo Lietuvos kariuomenės savanoriais. Lietuvių dragūnų diviziono vadas – Juozas Mikuckis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jonas Vaičenonis. *Lietuvių dragūnų divizionas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 157 psl.
Populiacijos kitimas 1880 - 2016 m.
Žemėlapis pagal gyventojų tankumą
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Irano demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 66 429 284 (2009 m. apskaičiavimai) ir 2016 metais pasiekė apie 80 milijonų. Įvairios studijos vertina, kad 2050 metais gyventojų skaičius bus apie 100 milijonų.
  
**Etninės grupės:**

* 51 % persų
* 24 % azerbaidžaniečių
* 7 % kurdų
* 8 % gilakių ir mazandaranių
* 3 % arabų
* 2 % turkmėnų
* 2 % lurų
* 2 % beludžių

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 21,7 %
* *15-64 m.:* 72,9 %
* *65 m. ir vyresni:* 5,4 % (2009 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 27 m.
* *vyrų:* 26,8 m.
* *moterų:* 27,2 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,883 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 17,17 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 5,72 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -2,62 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 68 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** + 2,1 % (2005 m. apsk.)

**Lyčių santykis**:

* *Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,92 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,02 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 35,78 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 71,14 m.
* *vyrų:* 69,65 m.
* *moterų:* 72,72 m. (2009 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 77 %
* *vyrų:* 83,5 %
* *moterų:* 70,4 % (2002 m. apsk.)

Šaltiniai
---------

* Puslapis apie šalį CŽV pasaulio faktų knygoje (angliškai) Archyvuota kopija 2012-02-03 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Azijos gyventojai** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Egiptas |
Filipinai |
Gruzija |
Indija |
Indonezija |
Iranas |
Irakas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kipras |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Malaizija |
Maldyvai |
Mongolija |
Mianmaras |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rytų Timoras |
Rusija |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas
Penkios Moterų lygos tarnautojos Niuporte apie 1899 m.
**JAV moterų klubai** – visuomeninis judėjimas, vykęs visose Jungtinėse Amerikos Valstijose ir įtvirtinęs idėją, kad moterys turi moralinę pareigą ir atsakomybę pertvarkyti viešąją politiką. Nors moterų organizacijos visada buvo JAV istorijos dalis, tik progresyviosios eros laikais (1896–1917) jos pradėtos laikyti judėjimu. Pirmąją klubų judėjimo bangą progresyviosios eros metu pradėjo baltosios viduriniosios klasės protestantės moterys, o antrajai fazei vadovavo afroamerikietės.

Šie klubai, kurių dauguma pradžioje buvo visuomeniniai ir literatūriniai sambūriai, ilgainiui tapo reformų židiniais sprendžiant įvairias JAV problemas. Tiek afroamerikiečių, tiek baltųjų moterų klubai buvo susiję su švietimo, blaivybės, vaikų darbo, nepilnamečių justicijos, teisinių pertvarkų, aplinkosaugos, bibliotekų steigimo ir kitais klausimais. Moterų klubai paskatino daugybę iniciatyvų, pavyzdžiui, vaikų darželių steigimą ir nepilnamečių teismų sistemos kūrimą. Vėliau moterų klubai sprendė, sakykime, moterų teisės dalyvauti rinkimuose, linčo ir šeimos planavimo ploblemas. Klubai leido tuo metu mažai politinio svorio turėjusioms moterims savo bendruomenėse įgyti daugiau įtakos. Moterims išsikovojus daugiau teisių, klubų politinės ir socialinės įtakos poreikis sumažėjo. Ilgainiui į JAV moterų klubus įsitraukdavo ne tiek daug narių, tačiau daugelis klubų vis dar veikia ir savo bendruomenėse yra svarbūs.

Išnašos
-------

1. ↑  Appleby, Joyce; Chang, Eileen; Goodwin, Neva (2015). *Encyclopedia of Women in American History* (anglų). Routledge. p. 455. ISBN 9781317471622.
2. ↑  Goldfield, David (2013). *Still Fighting the Civil War: The American South and Southern History* (anglų). LSU Press. p. 140. ISBN 9780807152171.
3. ↑  Squire, Belle (1910-09-18). „Recent Growth of Suffrage Movement in Chicago Indicated by the Many 'Equal Rights' Clubs". *Chicago Tribune*. Nuoroda tikrinta 2023-03-13.
4. ↑  Zackodnik, Teresa C. ed. (2010). *"We Must Be Up and Doing": A Reader in Early African American Feminisms*. Buffalo, New York: Broadview Press. p. 232. ISBN 978-1-55111-917-5.
5. ↑  „Club Women To Defy Law and Preach Birth Control". *The Denver Post*. 1916-09-29. Nuoroda tikrinta 2023-03-13.
6. ↑  Dove, Lindsay Scovil (2013). „Houston Height Woman's Club: Over 100 Years of Friendship and Philanthropy" (PDF). *Houston History Magazine* **10** (3): 20–21. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2017-02-23.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
| Šachmatų titulai (ICCF) |
| --- |
| **TKŠDM** | Tarptautinis didmeistris | 2600 |
| **VTM** | Vyresnysis tarptautinis meistras | 2500 |
| **TKŠM** | Tarptautinis meistras | 2450 |
| **MTKŠDM** | Moterų didmeistrė | 2300 |
| **MTKŠM** | Moterų tarptautinė meistrė | 2150 |

**Moterų tarptautinė korespondencinių šachmatų didmeistrė** (sutr. **MTKŠDM**; angl. *Lady Grandmaster*, *LGM*) – korespondencinių šachmatų srities sporto vardas (titulas), kurį už pasiekimus moterims šachmatininkėms suteikia Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija (ICCF). Moterų tarptautinės didmeistrės vardas yra viena pakopa aukštesnis už Moterų tarptautinės korespondencinių šachmatų meistrės (LIM). Moterims būtina pasiekti 2300 taškų reitingą. Tarptautinės didmeistrės titulas (LGM) suteikiamas įvykdžius tokius reikalavimus:

* viena ar dvi normos – iš ne mažiau kaip 24 partijų;
* 1-3 vietos Moterų Pasaulio Čempionato finale;
* geriausias rezultatas 1-oje lentoje Moterų Olimpiados finale (arba pasidalijimas 1-ąja vieta).

Lietuvos LGM didmeistrės
------------------------

Lietuvos šachmatininkės, kurioms buvo suteiktas moterų tarptautinės korespondencinių šachmatų didmeistrės vardas (chronologine tvarka pagal vardo įgijimo metus):

* 2005 m. Vilma Dambrauskaitė-Rumbauskienė (n. 1985)

* 2017 m. Jelizabeta Potapova (n. 1988)

* 2018 m. Jurgita Dambrauskaitė-Mališauskiene (n. 1990)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kaip įvykdyti ICCF (korespondencinių šachmatų) titulus." (PDF) (anglų). Nuoroda tikrinta 2022 m. kovo 29 d.
2. ↑  Vilma Dambrauskaitė LGM
3. ↑  Jelizabeta Potapova LGM
4. ↑  Jurgita Dambrauskaitė LGM
| **Motiejus Juozas Andriukaitis** |
| --- |
| Gimė | 1840 m.Buktiškiai, Barzdų valsčius |
| Mirė | 1894 m. kovo 24 d. (~54 metai)Šenandoa, Pensilvanijos valstija |
|  |
| Veikla | JAV lietuvių visuomenės veikėjas, aušrininkas, spaudos darbuotojas |

**Motiejus Juozas Andriukaitis** (1840 m. Buktiškiai, Barzdų valsčius – 1894 m. kovo 24 d. Šenandoa, Pensilvanijos valstija) – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, aušrininkas, spaudos darbuotojas.

Biografija
----------

1869 m. atvyko į JAV. 1886 m. vienas iš Susivienijimo visų lietuvninkų Amerikoje steigėjų, nuo 1889 m. Lietuvių mokslo draugijos ir kitų lietuviškų organizacijų narys. Bendradarbiavo JAV lietuvių pirmajame laikraštyje „Gazieta lietuviška", taip pat ir „Unija", „Lietuviškasis balsas", „Nauja gadynė", „Aušra" ir kituose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bronius Raguotis. *Motiejus Juozas Andriukaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 499 psl.
| Junkūnų II piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Junkūnų II piliakalnisJunkūnų II piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°55′33.62″ š. pl. 25°53′2.4″ r. ilg.﻿ / ﻿55.9260056°š. pl. 25.884000°r. ilg.﻿ / 55.9260056; 25.884000Koordinatės: 55°55′33.62″ š. pl. 25°53′2.4″ r. ilg.﻿ / ﻿55.9260056°š. pl. 25.884000°r. ilg.﻿ / 55.9260056; 25.884000 |

 |
| Vieta | Rokiškio rajonas |
| Seniūnija | Obelių seniūnija |
| Aukštis | 7 m m |
| Plotas | 47x15 m |
| Naudotas | I tūkstantmetis |
| Žvalgytas | 2017, 2018 m. |
| Registro Nr. | u. k. 43234 |

**Junkūnų II piliakalnis** – piliakalnis, esantis Rokiškio rajone, Obelių seniūnijoje, Junkūnų kaime, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo pirmojo Junkūnų piliakalnio, 0,2 km į vakarus nuo kelio Junkūnai-Jučiai. Patenka į Junkūnų geomorfologinio draustinio ribas.

2018 m. gruodžio 3 d. piliakalnis įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

Piliakalnio apibūdinimas
------------------------

Junkūnų piliakalnį sudaro aukštumos kyšulys tarp žemumų, iš vakarų ir šiaurės vakarų supamas bevardžio upelio ir upelio dešiniojo kranto negilaus slėnio, iš šiaurės rytų ir rytų - gana seklios žemumos, o pietuose toliau tęsiasi aukštuma. Iškyšulys apardytas ankstesnių arimų, jo viršaus šiaurinėje dalyje iškasta didelė duobė, dabar iškyšulys apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais. Piliakalnio aikštelė keturkampė, pailga beveik šiaurės–pietų kryptimi, 47x15 m dydžio per 1 m iškilusiu viduriu pietvakarinėje dalyje. Aikštelės pietiniame krašte yra 14 m ilgio, 0,6 m aukščio ir 9 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Pylimas nusklidęs ir sulėkštėjęs, apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais. Piliakalnio šlaitai vidutinio statumo, 7 m aukščio, apaugę lapuočiais medžiais ir krūmais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu (m. e.), paminklo teritorijos plotas yra 6786 m².

Literatūra
----------

* Lietuvos piliakalniai. Atlasas. Vilnius, 2017, t. 4, p. 72-73.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 43234 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

* Rokiškio rajono piliakalniai Archyvuota kopija 2018-11-16 iš Wayback Machine projekto.
| **Motiejus Baltušis-Baltūsis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1876 m. vasario 2 d.Geruliuose, Barzdų apylinkėje, Šakių raj. |
| Mirė | 1923 m. (~47 metai)Maskvoje |
|  |
| Veikla | stalius, spaudos darbuotojas, vienas žymiausių Lietuvos knygnešių |
| Partija | 1905 m. Lietuvos socialdemokratų partija |

**Motiejus Baltušis-Baltūsis** (1876 m. vasario 2 d. Geruliuose, Barzdų apylinkėje, Šakių raj. – 1923 m. Maskvoje) – stalius, spaudos darbuotojas, vienas žymiausių Lietuvos knygnešių.

Biografija
----------

1892 m. tik 16-os sulaukęs tapo knygnešiu, padėdavo iš Mažosios Lietuvos per sieną pergabenti draudžiamą literatūrą lietuvių kalba. Jam padėjo brolis Jurgis. Platindavo Pilviškių apylinkėse. Bendradarbiavo su knygnešiais Juozu Rimša, Antanu Baltrušaičiu, Stasiu Matulaičiu, Antanu Verbyla ir kt. Buvo aktyvus „Sietyno" draugijos Pilviškių kuopelės narys, su kitais tėviškėje naikino rusiškus kaimų užrašus, platino atsišaukimus.

1895, 1900, 1901 m. bendradarbiavo laikraščiuose „Ūkininkas", 1898–1901 m. – „Vienybė Lietuvninkų". 1895 m. su draugais Pilviškių apylinkėje vietoje rusiškų iškabino lietuviškus kaimų pavadinimus. 1899–1900 m. už knygų gabenimą iš Tilžės kalėjo Kalvarijos kalėjime, nes žandarai, ieškodami atsišaukimų platintojų, kratė jo tėviškės namus ir rado užrašų knygelių su eilėraščiais, dainomis, laiškų su anticariniais posakiais. 1900 m. išsikėlė į Vilnių, dirbo knygrišiu, bendradarbiavo su knygnešiu V. Urbonavičiumi.

1901 m. lapkričio 6 d. žandarai vėl kratė jo tėviškę ir rado draudžiamos spaudos. 1902 m. gegužės mėn. (kitais šaltiniais – 1902 m. spalio 6 d.), Vilniaus geležinkelio stotyje suimtas su socialdemokratinės literatūros 2239 egz. kroviniu. 1902–1905 m. kalėjo Lukiškėse. Dėl caro 1904 m. rugpjūčio 11 d. manifesto, bausmė buvo sutrumpinta ir baigėsi 1905 m. rugsėjo 30 d.

1905–1907 m. dirbo LSDP spaustuvėje Vilniuje su Vaclovu Biržiška ir V. Stikliūte, rašė į Martyno Jankaus laikraščius „Lietuviškas darbininkas", „Ūkininkas", 1907 m. bendradarbiavo su „Žarija". Vėliau dar kelis kartus suimtas, neradus įkalčių, nenuteistas, tačiau 1911 m. ištremtas į Irkutsko guberniją, kur gyveno iki 1918 m. dar kurį laiką dirbo Sibire. 1923 m. grįždamas į Lietuvą atvyko į Maskvą, kur susirgo šiltine ir mirė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Antanas Tyla. *Motiejus Baltūsis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 585 psl.

Nuorodos
--------

* Knygnešiai.
**Junkeris** (rus. *юнкер*) – kandidatas į karininkus (karinis laipsnis). Tarpinis tarp puskarininkio ir jaunesniojo karininko.

Rusijoje
--------

Rusijos kariuomenėje junkerio laipsnis egzistavo iki 1917 m. Junkerio laipsnis buvo suteikiamas kariams kandidatams į jaunesniuosius karininkus.

Laipsnio pavadinimai skirtingų kariuomenės rūšių pajėgose skyrėsi:

* **junkeris** (*юнкер*) – pėstininkai
* **štikjunkeris** (*штык-юнкер*) – artilerija ir inžinerija
* **fanenjunkeris** (*фанен-юнкер*) – lengvoji kavalerija
* **estandartjunkeris** (*эстандарт-юнкер*) – sunkioji kavalerija.

Nuo 1802 m. kavalerijos junkeriai nešiojo antpečius su plačia išilgine juosta (vėliau tokius nešiojo papraporščikiai, o TSRS – viršilos). Kiti junkeriai nešiojo puskarininkių uniformą ir buvo prilyginti papraporščikiams.

Nuo 1843 m. junkerių atskyrio ženklai tokie patys kaip ir papraporščikių – antpečiai su siaura auksine juostele kraštuose. Puskarininkių pareigas einantys junkeriai nešiodavo puskarininkių antpečius (apsiūtus auksaspalvėmis juostelėmis, jei buvo bajorai).

Karininkų pareigas ėję junkeriai buvo vadinami **portupėjjunkeriais** (*портупей-юнкер*), jie nešiodavo karininkų portupėjas, o ant šaltųjų ginklų – temliakus.

Nuorodos
--------

* Kargopolio dragūnų pulko fanenjunkeris
* Junkerių mokyklos (ir Vilnius)
**Čartizmas** (angl. *charter* 'chartija') – 1836–1848 m. egzistavęs Anglijos judėjimas, tokį pavadinimą gavęs pagal 1838 m. priimtą peticiją, kuri buvo vadinama Liaudies chartija. Čartizmą galima laikyti socialdemokratijos pirmtaku, nors paties socializmo idėjos čartizme buvo gana silpnos.

Tiesioginė čartizmo susikūrimo priežastis buvo 1825 ir 1836 m. ekonominės krizės ir 1825–1830 bei 1836–1840 m. šių krizių sukeltas nedarbas, labiausiai išplitęs Lankašyre, tačiau apėmęs ir kitas Anglijos dalis ir išmetęs iš darbo dešimtis tūkstančių darbo rankų, žymiai sumažinęs darbą išlaikiusiųjų algas. Nedarbas dar 3-ajame dešimtmetyje įvairiuose Lankašyro miestuose buvo sukėlęs daugybę darbininkų maištų, kuriuos lydėjo kepyklų ir maisto parduotuvių plėšimai.

Buržuazijos judėjimas, atvedęs prie 1832 m. rinkimų reformos, sulaukė karšto darbininkijos palaikymo, tačiau darbininkų šio judėjimo sėkmė iki galo netenkino. Čartistai tikėjosi, kad pagal jų pageidavimus reformuotas parlamentas įstengs rasti tinkamų būdų pašalinti socialines bėdas, prieš kurias jie protestavo. Darbininkams visuotiniu balsavimu grįstas parlamentas turėjo tapti jų ekonominius interesus ginančia darbininkijos organizacija. Čartizmas Anglijoje buvo judėjimas, siekiantis politinių teisių.

Pirmąją, 1838 m. priimtą čartistų chartiją sudarė šeši pagrindiniai reikalavimai. Čartistai siekė: visuotinės rinkimų teisės vyrams, sulaukusiems 21 m. kasmetinių parlamento rinkimų, slapto balsavimo, panaikinti turto cenzą kandidatams į parlamentą, įvesti algas parlamentarams, suvienodinti rinkimų apygardas. Antroji chartija buvo priimta 1842 m. Joje buvo ne tik politinių, bet ir socialinių reikalavimų, pavyzdžiui, sutrumpinti darbo dieną, sumažinti mokesčius ir kitų. Čartizmas neturėjo visą šalį apimančios organizacijos, čartistų judėjimai buvo išsisklaidę po visus regionus. Nuo 1837 m. čartistai leido laikraštį „The Northern Star" („Šiaurinė žvaigždė").

Išnašos
-------

1. 1 2  Regina Jasiulevičienė (2003-08-06). „Čartizmas". VLE. Nuoroda tikrinta 2021-02-25.
United Service Organizations Inc.|  |
| Pramonė | Aptarnavimas |
| Įkurta | 1941-02-04 |
| Centrinė būstinė | Arlingtonas, Virdžinija, Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | J. D. Crouch II (prezidentas ir generalinis direktorius) |

**Jungtinės aptarnavimo organizacijos** (angl. *United Service Organizations Inc. (USO)* – nevyriausybinių, savanoriškų religinių, labdaringų ir kitokių draugijų nepriklausomas susivienijimas, padedantis JAV ginkluotosioms pajėgoms. Jungtinės aptarnavimo organizacijos prisideda prie kariškių laisvalaikio organizavimo, visų pirma steigdamos klubus. Lėšų gauna iš privačių aukų, turi 160 skyrių JAV ir užsienyje. Organizacijų veiklą Gynybos ministerija oficialiai pripažinusi naudinga, jų įstatus patvirtino JAV Kongresas.

Organizacijos įkurtos 1941 m. siekiant moraliai palaikyti kariaujančius kareivius, „sukurti jiems namus ne namuose". Per Antrąjį pasaulinį karą organizacijų surengtuose koncertuose dalyvavo daugybė estrados žvaigždžių. 1947 m. organizacijų klubai buvo išformuoti kaip nebereikalingi, tačiau 1950 m. vėl ėmė aktyviai veikti, nes prasidėjo Korėjos karas, vėliau tęsė darbą karštuosiuose Vietnamo karo taškuose, savo aktyvistus siųsdamos tiesiai į kovų laukus.

Plėtojantis televizijai daugumą susitikimų ir koncertų imta transliuoti per kabelinius kanalus, ypač populiarūs renginiai, kuriuose dalyvauja didžiausios žvaigždės: garsūs aktoriai, muzikantai, sportininkai. Būdamos karinių veiksmų zonoje, įžymybės savo gyvybe rizikuoja tiek pat, kiek ir paprasti kareiviai, dėl to žymiai išauga kareivių patriotiškumas ir kovinė dvasia.

Išnašos
-------

1. 1 2  „The Organization". *www.uso.org*. Nuoroda tikrinta 2023-04-04.
2. ↑  „USO History". *kaiserslautern.uso.org*. Nuoroda tikrinta 2023-04-04.
**Žaliosios girininkija** - viena iš penkių Vilkaviškio miškų urėdijos girininkijų nepriklausomos Lietuvos laikais.

Nors ir ne toje pačioje vietoje, dabartinė **Žaliosios eigulio buveinė** gali buti pati seniausia sodyba visame Žaliosios bažnytkaimyje, siekianti Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės laikus - Rumokų dvaro įkūrimą, kuris įvyko prieš 1744 metus. Žaliosios giraitė tada vadinosi Rumokų giraite ir dvarui jau tada buvo būtinas jos saugojimui bei priežiūrai skirtas nuolatinis asmuo - **eigulys**. Čia gimęs miškų urėdas Vincas Žemaitis savo atsiminimuose rašo apie trijų hektarų Žaliosios eigulio Vyšniausko sodybą carinės okupacijos metu; jo jauniausias brolis, Žaliosios eigulys Juozas Žemaitis, 1944 metais prieš pat Kalėdas buvo suimtas ir nuo 1945 iki 1960 metų praleido Vorkutoje.

Po pirmojo pasaulinio karo, Lietuvai atgavus savo miškus iš vokiečių, 1919 metais buvo įkurta Marijampolės miškų urėdija, nuo kurios 1920 metais atsiskyrė Kazlų Rūdos ir 1921 m.  Vilkaviškio urėdija. Vilkaviškio urėdija buvo dalinama i penkias girininkijas: Gražiškių, Pajevonio, Vilkaviškio, Vištyčio ir Žaliosios. **Žaliosios girininkijos būstinė** iki 1935 metų buvo pačiame Žaliosios bažnytkaimyje; vėliau Vilkaviškio geležinkelio stoties gyvenvietėje. Ten 1944 metais Žaliosios girininku buvo Vytautas Žaldaris; Vilkaviškio miškų urėdija tada buvo mieste (Kapų g. 18a) ir jos urėdas - Justinas Starkus. 

Vilkaviškio urėdija 1927 m. vėl laikinai buvo prijungta prie Marijampolės ir abi urėdijos tada buvo vadinamos vienu, "Marijampolės - Vilkaviškio mišku urėdijos", vardu. Bet 1938 metais Vilkaviškio urėdija vėl tapo savarankiška - iki 1945 metų - kada visos Lietuvos urėdijos bei girininkijos buvo *panaikintos*. Tada ji kartu su Marijampole buvo priskirta Kauno, 1947 metais Kazlų Rūdos ir 1957 m. Kapsuko *miškų ūkiui*. Bet pagaliau, 1990 metais, Marijampolės miškų urėdija vėl buvo atstatyta, ir dabar jungia aštuonias - Vilkaviškio, Sasnavos, Varnabūdės, Gražiškių, Pajevonio, Kalvarijos, Buktos ir Šunskų girininkijas.

Dabartinis Marijampolės miškų urėdas - Kęstutis Bielskus. Žalioji priklauso Vilkaviškio girininkijai (Statybininkų g. 9), kuriai vadovauja Antanas Dailyda. Žaliosios eigulys yra Alvydas Vekeriotas.

Šaltiniai
---------

* Lietuvos telefono abonentų sąrašas 1935 metams: Žalioji

* Lietuvos mišku žinybos adresų ir telefonų sąrašas. Kaunas 1944, 48 ir 78 pusl

* Bernardas Šaknys. Nuo Šeimenos krantų. Vilnius, 2002, 22 ir 110 pusl.

* Marijampolės mišku urėdija
|  |
| --- |
| Mélanie Cohl |
|  
Mélanie Cohl 1998 m. „Eurovizijoje" |
| Biografija |
| Gimė | 1982 m. sausio 4 d. (41 metai)  Turnė, Belgijos vėliava Belgija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkė |

**Mélanie Cohl** (tikrasis vardas *Mélanie Picron*; g. 1982 m. sausio 4 d. Turnė) – belgų dainininkė.

Mélanie dainininkės karjerą pradėjo būdama 15-os, kai pirmą kartą laimėjo Belgijos radijo ir televizijos RTBF organizuotą „Pour la Gloire" konkursą. 1998 m. atlikėja įrašė debiutinį albumą „Mes Îles".

Tais pačiais metais Mélanie su Philippe Swan sukurta daina „Dis oui" 1998 m. „Eurovizijos" dainų konkurse užėmė 6 vietą (surinko 122 taškus). Daugiausiai – 12 balų – skyrė Lenkija.

2005 m. nusifilmavo TV seriale „Ils sont fous ces Wallons!". Tais pačiais metais atlikėja išleido rinktinių dainų albumą „Le Meilleur De Mélanie Cohl".

Nuorodos
--------

* Mélanie Cohl svetainėje *Internet Movie Database*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Lisa del Bo  *„Liefde is een kaartspel"*** |  **Belgijos atstovė Eurovizijoje**1998 | Po to:**Vanessa Chinitor  *„Like the Wind"*** |
Kelias Šv. Antano saloje (Porto Novas–Ribeira Grandė)
Prajos uostas
**Žaliasis Kyšulys** yra salos, todėl jos nėra sujungtos efektyvia transporto sistema. Tai trukdo vystytis infrastruktūrai, kelia gamybos kainas, apsunkina žmonių ir krovinių judėjimą salose.

Keliai
------

Žaliojo Kyšulio keliai 2002 m. sudarė 1 100 km, iš kurių 858 km buvo grįsti.

Vandens transportas
-------------------

Mindelo ir Porto Novo uostai yra svarbūs degalų papildymo punktai. Valstybės valdoma keltų kompanija kursuoja tarp salų.

Oro transportas
---------------

2001 m. Žaliajame Kyšulyje buvo 9 oro uostai, iš kurių 3 buvo nenaudojami, o likę 6 turėjo grįstus kelius. Dar 7 oro uostai buvo mažesnėse salelėse. Žaliasis Kyšulys yra svarbus degalų papildymo punktas Afrikos oro bendrovėms. „Air Transport of Cape Verde" yra šalies oro linijos.

Nuorodos
--------

v • a • r **Afrikos šalių transportas** 

Alžyras • Angola • Beninas • Bisau Gvinėja • Botsvana • Burkina Fasas • Burundis • CAR • Čadas • Dramblio Kaulo Krantas • Džibutis • Egiptas • Eritrėja • Etiopija • Gabonas • Gambija • Gana • Gvinėja • Kamerūnas • Kenija • Komorai • Kongas • Kongo DR • Lesotas • Liberija • Libija • Madagaskaras • Malavis • Malis • Marokas • Mauricijus • Mauritanija • Mozambikas • Namibija • Nigerija • Nigeris • Pietų Afrika • Pusiaujo Gvinėja • Ruanda • San Tomė ir Prinsipė • Seišeliai • Senegalas • Siera Leonė • Somalis • Sudanas • Svazilandas • Tanzanija • Togas • Tunisas • Uganda • Vakarų Sachara • Zambija • Zimbabvė • Žaliasis Kyšulys  
  
Britų Teritorijos Indijos vandenyne • Majotas • Reunjonas • Šv. Elena
|  |
| --- |
| Mélanie René |
|  
Mélanie René 2015 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1990 m. rugsėjo 1 d. (32 metai)Ženeva, Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė, dainų autorė |
| Instrumentai | vokalas |

**Mélanie René** (g. 1990 m. rugsėjo 1 d. Ženevoje) – Šveicarijos dainininkė.

Biografija
----------

Mélanie René gimė 1990 metais Ženevoje, iš Mauritanijos kilusių muzikantų šeimoje. Atlikėja atstovavo šaliai ne viename tarptautiniame konkurse, o 2010 metais išvyko į Jungtinę Karalystę, kur Gilfordo mieste studijavo muziką. Besimokydama mergina įkūrė grupę „The Motherfunkers".

2015 m. sausio 31 d. vykusiame Šveicarijos nacionaliniame finale nugalėjo penkis dalyvius ir iškovojo teisę atstovauti Šveicarijai „Eurovizijos" dainų konkurse Vienoje. Ten ji pristatė savos kūrybos dainą „Time to Shine".

Diskografija
------------

### Singlai

* 2015: *Time to Shine*
* 2015: *On avait rêvé*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mélanie René** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina „Time to Shine"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Sebalter  *„Hunter of Stars"*** |  **Šveicarijos atstovė Eurovizijoje**2015 | Po to:**Rykka  *„The Last of Our Kind"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Phylloscopus proregulus** |
| --- |
| Nykštukinė pečialinda (Phylloscopus proregulus)Nykštukinė pečialinda (*Phylloscopus proregulus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Devynbalsiniai  *( Sylviidae)* |
| Gentis: | Pečialindos  *( Phylloscopus)* |
| Rūšis: | Nykštukinė pečialinda  *( Phylloscopus proregulus)* |

 |
| Binomas |
| ***Phylloscopus proregulus***Pallas, 1811 |

**Nykštukinė pečialinda** (*Phylloscopus proregulus*) – pečialindų genčiai priklausantis paukštelis. Veisiasi pietų Sibire, Mongolijoje, Kinijoje, Tibete. Tai viena mažiausių pečialindų. Jos giesmė panaši į kanarėlės.

Gyvena kalnų spygliuočių miškuose. Lizdus suka medžiuose. Kaip ir dauguma pečialindų, nykštukinės pečialindos yra vabzdžiaėdės.

Nykštukinės pečialindos iš šiaurinių sričių žiemai migruoja į subtropinę Aziją. Migruodamos kartais užklysta ir į vakarų Europą, dažniausiai spalio – lapkričio mėnesiais.

Nykštukinės pečialindos nėra baikščios, bet dėl gyvenimo medžiuose ir pastovios migracijos jas sudėtinga tyrinėti.
**Tomas Rakašius**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1998 m. sausio 28 d. (25 metai) |
| Gimimo vieta | Naujoji Akmenė, Lietuva |
| Ūgis | 194 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Garliava |
| **Numeris** | 5 |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| ? | ? |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2015  2016–2017  2017–2020  2021  2022– | SC Akmenė  FK Panevėžys Nevėžis  Nevėžis  FK Garliava | 0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?)36 0(0)30 0(5) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. lapkričio 26 d.. |

**Tomas Rakašius** (g. 1998 m. sausio 28 d. N. Akmenėje) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia gynėjo pozicijoje.

Karjera
-------

2015 m. žaidė Akmenės klube, kuris dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.

2016 m. žaidė Panevėžio futbolo klube, kuri dalyvavo Pirmos lygos pirmenybėse. Ir FA-PSG-FK Panevėžys, ekipoje, kuri žaidė Elitinėje jaunimo lygoje. 

Nuo 2017 m. vasaros žaidė Kėdainių „Nevėžio" klube. 2020 m. tapo Pirmos lygos nugalėtoju, atstovaudamas Kėdainių „Nevėžiui". 2020 m. sezoną sužaidė 20 rungtynių ir nė karto nebuvo pakeistas. T. Rakašius veiksmingai prisidėdavo prie komandos puolimo, ypač pavojingas būdavo per standartines situacijas, pasižymėjo 3 įvarčiais.

2021 m. žaidė Nevėžio ekipoje, kuri debiutavo A lygoje. 2021 m. kovo 6 d. rungtynėse prieš DFK Dainava debiutavo A lygoje. Žaidėjas buvo išrinktas į simbolinę XXI (21) turo rinktinę. Daug darbo gynyboje atlikęs gynėjas išsiskyrė rezultatyviu perdavimu, blokavo smūgį į tuščius vartus ir perėmė net 11 kamuolių.

2021 m. rugsėjo 2 d. rungtynėse prieš FC Džiugas nuo Rakašiaus kamuolys įskriejo į vartus ir rezultatas tapo žemaičių naudai (1:0). Rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1.

2022 m. perėjo į „Garliavos" klubą, kuris debiutavo Pirmoje lygoje. Tapo šios ekipos kapitonu. Sužaidė visose 30 Pirmos lygos rungtynių ir pasižymėjo pelnydamas penkis įvarčius.

Statistika
----------

A lygos ir Pirmos lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|
| **2019** | **„Nevėžis"** |  |  |
| **2020** | **„Nevėžis"** |  |  |
| **2021** | **„Nevėžis"** | **36** | **0** |
| **2022** | **FK Garliava** | **30** | **5** |
| **2023** | **FK Garliava** | 3 | 0 |
|

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Pasiekimai
----------

Futbolo klubas „Nevėžis"
* Pirmos lygos laimėtojas: 2020 m.

asmeniniai įvertinimai
* Išrinktas naudingiausiu 2022 m. sezono FK Garliava žaidėjų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Simbolinė 2020 metų sezono Pirmos lygos rinktinė", eurofootball.lt. Nuoroda tikrinta 2021-04-29.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* Transfermarkt
* SOCCERWAY
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* lfe.lt svetainė
Grupė „Mynta" 2006 m.
**Mynta** – Indijos–Švedijos džiazo grupė, veiklą pradėjusi 1979 m. „Myntos" kūryboje indiškas vokalas derinamas su tradicinės afrikietiškos bei Lotynų Amerikos ritmais, švedų liaudies muzika bei tradicinių indiškų instrumentų skambesiu: tabla, tampūra, bansure ir kt.

Grupės pavadinimas yra švediškas ir reiškia mėtą. Pasak grupės narių, šis augalas savyje derina gaivų bei pikantišką skonį. Savo kuriamą muziką grupės nariai vadina „Nordic Ice with Indian Spice" (liet. *Šiaurietiškas ledas su indiškais prieskoniais*). Grupė yra įrašiusi daugiau nei 10 albumų.

„Mynta" koncertuoja visame pasaulyje, ypač dažnai – Indijoje. 2000 m. grupė viešėjo ir Lietuvoje, 7–ajame Klaipėdos pilies džiazo festivalyje.

Grupės nariai
-------------

* Fazal Qureshi – tabla, kandžira
* Santiago Jimenez – smuikas
* Dallas Smith – fleita, sopranas, klarnetas, bansurė
* Max Âhman – akustinė gitara
* Christian Paulin – bosinė gitara
* Sebastian Printz – perkusija
* Nankishor Muley – santūras, vokalas
* Shankar Mahadevan – vokalas

Diskografija
------------

* *Havanna Club* (1983)
* *Short conversation* (1985)
* *Indian Time* (1988)
* *Hot Madras* (1991)
* *Is It Possible* (1994)
* *Nandu’s Dance* (1994)
* *First Summer* (1997)
* *Mynta Live* (1999)
* *Cool Nights* (2001)
* *Teabreak* (2003)
* *Hot Days* (2006)
* *Meetings in India* (2009)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Straipsnis apie grupę tinklalapyje thehindu.com
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Chanidae** |
| --- |
| Pienžuvė (Chanos chanos)Pienžuvė (*Chanos chanos*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Arkliagalvės  *( Gonorynchiformes)* |
| Šeima: | Pienžuvinės  *( Chanidae)* |

 |

**Pienžuvinės** (*Chanidae*) – arkliagalvių (*Gonorynchiformes*) būrio kaulinių žuvų šeima, kurioje yra 1 gentis ir 1 rūšis – pienžuvė (*Chanos chanos*). Tai didelė, greita žuvis aptakiu sidabrinės spalvos kūnu ir neįprastai didele, labai skelta uodega. 

Minta filtravimo būdu. Ji gali gyventi įvairaus sūrumo vandenyje, tačiau didžiąją gyvenimo dalį praleidžia gėlame vandenyje, o į jūrą išplaukia neršti. Lervutės ir jaunikliai vystosi šiltose pakrančių pelkėse, apysūriuose ar gėlame vandenyje Pietryčių Azijoje ir Ramiojojo vandenyno vakaruose. Šių žuvų lervutės gaudomos jūroje ir tvenkiniuose auginamos maistui. 

Suaugėliai yra labai vertingos maistinės žuvys.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Indeksas Hang Seng** – akcijų indeksas, apskaičiuojamas atsižvelgiant į 33 didžiausių Honkongo akcijų biržoje listinguojamų įmonių akcijų kainas. Šių įmonių akcijų kapitalizacija sudaro apie 70 % visos rinkos kapitalizacijos, todėl teigiama, kad Hang Seng indekso pokyčiai atspindi visos Honkongo akcijų rinkos pokyčius. Visų šių įmonių akcijomis prekiaujama Honkongo akcijų biržoje. Vien tik penkių į sąrašą įtrauktų energetikos ir finansines paslaugas teikiančių įmonių akcijų kainos lemia daugiau nei 50 % indekso reikšmės. Hang Seng indeksas yra likvidžiausias Pietryčių Azijos regiono akcijų indeksas.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAkcijų indeksai |
| --- |
|  |
| Amerikos indeksai | 
DOW | NASDAQ | Nasdaq-100 | S&P 500 |
|  |
| Europos indeksai | 
CAC 40 | DAX | Euro Stoxx 50 | FTSE MIB | FTSE 100 | IBEX 35 | RTS | SMI | STOXX 600 |
|  |
| Pabaltijo ir Šiaurės šalių indeksai | 
OMX Copenhagen | OMX Helsinki | OMX Oslo | OMX Stockholm | OMX Riga | OMX Vilnius | OMX Tallinn |
|  |
| Azijos indeksai | 
CSI 300 | Hang Seng | Nikkei 225 | KOSPI | SENSEX | TOPIX |

 |
*Apie ežerą žr. Vinipego ežeras*.

| Vinipegas*Winnipeg* |
| --- |
|              |
|  |
|  |
| 

VinipegasVinipegas

49°54′0″ š. pl. 97°8′0″ v. ilg.﻿ / ﻿49.90000°š. pl. 97.13333°r. ilg.﻿ / 49.90000; 97.13333﻿ (Vinipegas)Koordinatės: 49°54′0″ š. pl. 97°8′0″ v. ilg.﻿ / ﻿49.90000°š. pl. 97.13333°r. ilg.﻿ / 49.90000; 97.13333﻿ (Vinipegas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Kanados vėliava Kanada |
| **Provincija** | Manitoba Manitoba |
| **Rajonas** | Vinipego sostinės rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1738 |
| **Meras** | Sam Katz |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 705 244  |
| **Plotas** | 464,01 km² |
| **Tankumas** (2016) | 1 520 žm./km² |
| **Altitudė** | 238 m |
|  |
| **Pašto kodas** | R2C–R3Y |
| **Tel. kodas** | 204 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Vinipegas |

**Vinipegas** (pranc. angl. *Winnipeg*) – miestas Kanados pietuose, į pietus nuo Vinipego ežero, prie Raudonosios upės ir Asiniboino upių santakos; Manitobos provincijos centras. 705,2 tūkst. gyventojų (2016). Susisiekimo ir pramonės centras. Išvystyta maisto, mašinų pramonė. Mieste yra du universitetai (įkurti 1871 ir 1877 m.).

Istorija
--------

Pirmieji europiečiai pradėjo kurtis 1738 m. kai prancūzų kilmės asmenys čia pastatė fortą, kuris buvo vadinamas buvo vadinamas **Fort Ružu**. 

1812 m. čia įkūrė gyvenvietę Red Riverio kolonijos gyventojai. 

1873 m. gavo miesto teises. Žinomas kaip „vartai į vakarus", yra geležinkelio ir transporto mazgas, turintis įvairią ekonomiką.

Gyventojai
----------

Dabartiniame mieste 64% gyventojų yra europiečių kilmės. Yra nemažai išeivių iš Azijos šalių bei vietinių genčių palikuonių.

XX a. pradžioje įsikūrė lietuvių kilmės žmonių.

Sportas
-------

* 1972–1996, 2011– metais mieste žaidė Vinipego „Jets" ledo ritulio klubas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hymenolepis nana** |
| --- |
| Hymenolepis nana*Hymenolepis nana* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Plokščiosios kirmėlės  *( Platyhelminthes)* |
| Klasė: | Kaspinuočiai  *( Cestoda)* |
| Poklasis: | *Eucestoda*  *( Eucestoda)* |
| Būrys: | *Cyclophyllidea*  *( Cyclophyllidea)* |
| Šeima: | *Hymenolepididae*  *( Hymenolepididae)* |
| Gentis: | *Hymenolepis*  *( Hymenolepis)* |
| Rūšis: | Nykštukinis kaspinuotis  *( Hymenolepis nana)* |

 |

**Nykštukinis kaspinuotis** (*Hymenolepis nana*) – kaspinuočių (*Cestoda*) klasei priklausantis plokščioji kirmėlė.

Sandara
-------

Nykštukinio kaspinuočio ilgis gali siekti 1-4,5 cm. Jo galvutė yra rutulio formos, turi keturis siurbtukus ir gerai susiformavusį straubliuką, kurio gale yra nuo 20 iki 24 kabliukų. Visą kūną sudaro 100-200 narelių (proglotidų). Subrendusiame narelyje yra gimda, pilna kiaušinėlių.

Raida
-----

Nykštukinio kaspinuočio visos raidos stadijos vyksta plonojoje žarnoje. Žmogus užsikrečia, patekus į organizmą per burną helminto kiaušinėliams. Žarnyne iš kiaušinėlio išsilaisvina *onkosfera*, turinti 6 kabliukus. Ji įsiskverbia į žarnų gaurelius ir per 2-3 dienas virsta *cisticerkoidu*, kuris turi uodegos pavidalo priedą. 6-8 raidos dieną, sunykus pažeistiems gaureliams, cisticerkoidas patenka į žarnos spindį, prisitvirtina prie žarnos gleivinės, subręsta lytiškai, apsivaisina ir brandina kiaušinėlius. Subrendę kiaušinėliai su viduje esančiu gemalu – onkosfera – pabyra žarnų spindyje ir su išmatomis pasišalina į išorę.

Nykštukinis kaspinuotis sukelia himenolepidozę.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Georgijus Valentinovičius Plechanovasrus. *Георгий Валентинович Плеханов*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1856 m. gruodžio 11 d.Gudalovkoje, Lipecko sritis |
| Mirė | 1918 m. gegužės 30 d. (61 metai)Teriokyje, Suomija, dabar Zelenogorskas, Rusija |
|  |
| Veikla | Rusijos politinis veikėjas, marksizmo teoretikas |
| Partija | 1903 m. Rusijos socialdemokratų darbininkų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Georgijus Plechanovas |

**Georgijus Valentinovičius Plechanovas** (rus. *Георгий Валентинович Плеханов*; 1856 m. gruodžio 11 d. Gudalovkoje, Lipecko sritis – 1918 m. gegužės 30 d. Teriokyje, Suomija, dabar Zelenogorskas, Rusija) – Rusijos politinis veikėjas, marksizmo teoretikas.

Biografija
----------

Nuo 1875 m. – narodninkas, organizacijų „Zemlia i volia", „Čiornyj peredel" vadovas. 1880 m. emigravo. 1883 m. Ženevoje įkūrė „Darbo išvadavimo grupę", kuri propagavo marksizmą. Laikraščio „Iskra" iniciatorius ir leidėjas. Nuo 1889 m. dalyvavo II Internacionalo veikloje.

1903 m. įsijungė į Rusijos socialdemokratų darbininkų partijos veiklą, tačiau nesutiko su Lenino vadovaujamos daugumos nuostatomis dėl politinės veiklos metodų ir liko su menševikais.

Po 1917 m. Vasario revoliucijos grįžo į Rusiją, vadovavo socialdemokratų grupei „Jedinstvo", rėmė Laikinąją vyriausybę. Mirė susirgęs tuberkulioze.

Keliolikos teorinių filosofijos, sociologijos, estetikos, etikos, istorijos darbų autorius.
| **Mário Covas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1930 m. balandžio 21 d.Santosas, SP; |
| Mirė | 2001 m. kovo 6 d. (70 metų)San Paulas, SP |
|  |
| Veikla | brazilų politikas |
| Partija | 1962 m. PST |
|  |
| Alma mater | 1952 m. San Paulo universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Mário Covas |

**Mario Covas** (1930 m. balandžio 21 d. Santosas, SP – 2001 m. kovo 6 d. San Paulas, SP) – brazilų politikas.

1952 m. baigė statybos inžinerijos studijas San Paulo universitete.

1962 m. Covas išrinktas į Deputatų rūmus (PST sąraše). 1966 m. įsteigė organizaciją Brazilijos demokratinis judėjimas (MDB), karinei diktatūrai uždraudus politines partijas.

1969 m. sausio 19 d. diktatūrinis režimas uždraudė politinę veiklą, kurią leido tik 1979 m.

1982 m. Covas vėl išrinktas parlamentaru (PMDB, po Brazilijos demokratizacijos kilusia iš MDB).

1983 m. gegužės 10 d. išrinktas São Paulo meru, dirbo iki 1985 m. gruodžio 31 d. Covas buvo vienas žinomiausių visų laikų *San Paulo* miesto vadovų.

1986 Covas išrinktas į São Paulo Senatą.

1988 m. įsteigė Brazilijos socialdemokratų partiją (PSDB).

1994 m. tapo San Paulo valstijos gubernatoriumi. 1998 m. Covas buvo pakartotinai perrinktas.

Nuorodos
--------

* *Mario Covas* fondas Archyvuota kopija 2006-04-25 iš Wayback Machine projekto. (portugalų k.).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Georges Auguste Jean Joseph Scelle** (1878 m. kovo 19 d. Avranches – 1961 m. sausio 8 d. Paryžius, Prancūzija) – prancūzų teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas.

Leben
-----

Sorbonos universitete studijavo teisės ir politikos mokslus. 1906 m. apgynė disertaciją, daktaras.

1910/1911 m.m. dėstė Dijon universiteto Teisės fakultete, 1911/1912 m. – Lille. 1912 m. išlaikęs agregaciją (Agrégation), gavo dėstytojo vietą Dijon u. kur iki 1932 m. dėstė tarptautinę teisę ir ekonominių santykių teisę. 1929–1932 m. Ženevos universiteto dėstytojas.

Nuo 1929 m. asocijuotas, nuo 1947 m. tikrasis narys, 1948 m. – viceprezidentas Institut de Droit international.

Bibliografija
-------------

* *La morale des traités de paix.* Paris 1920
* *La Société des Nations, sa nécessité, son but, ses origines, son organisation.* Dijon 1922 (zweite Auflage, Paris 1924)
* *Le droit ouvrier.* Paris 1922, 1929
* *Précis de droit des gens. Principes et systématique.* Zwei Bände. Paris, 1932 und 1934
* *Théorie juridique de la révision des traités.* Paris 1936
* *Manuel élémentaire de droit international public.* Paris 1943
* *Droit international public.* Paris 1934
* *Manuel de droit international public.* Paris 1948
| **Tomas Milašauskas** |
| --- |
| Gimė | g. 1976 m.Lietuvoje |
|  |
| Veikla | teisininkas |
| Sritis | nekilnojamasis turtas, statybos teisė |
| Organizacijos | Advokatų kontora „LAWIN Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai" |
| Pareigos | advokatas partneris, Turto ir aplinkosaugos praktikos grupės vadovas |
|  |
| Alma mater | 1999 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas; VU TVM |

**Tomas Milašauskas** (g. ~1976 m.) – teisininkas, advokatas, buvęs verslo teisės advokatų kontoros „Ellex Valiunas" partneris, Turto ir aplinkosaugos praktikos grupės vadovas.

Biografija
----------

1999 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 2001 m. stažavosi advokatų kontoroje „Martini, Mogg und Vogt" Vokietijoje, dalyvavo programose advokatams iš Vidurio ir Rytų Europos Vokietijoje (2001 m.) ir teisės ir verslo programose Ann Arbor, Mičigane, JAV (2002 m.). Baigė tarptautinio verslo studijas VU Tarptautinio verslo mokykloje (2001 m.).

1997-1998 m. UAB Lietuvos draudimo „Kreditų draudimas" teisininkas.
1998–2002 m. lizingo ir faktoringo bendrovės „Hanza Lizingas" Juridinio skyriaus vadovas. Advokato I. Borveino kontoros advokato padėjėjas (nuo 2000 m. birželio 1 d. iki 2002 m. rugpjūčio mėn. 22 d.). 2002–2006 m. Advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai" teisininkas, nuo 2002 m. rugpjūčio mėn. 22 d. iki 2006 m. rugpjūčio mėn. 22 d. advokatas. Advokatų profesinės bendrijos „VETO LT" advokatas (nuo 2006 m. rugpjūčio mėn. 24 d. iki 2006 m. spalio mėn. 2 d.). Nuo 2006 m. spalio 2 d. iki 2009 m. balandžio 30 d. advokatų kontoros „Sorainen" partneris, Nekilnojamojo turto praktikos grupės vadovas Baltijos šalyse. Nuo 2009 m. balandžio 30 d. advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai LAWIN" partneris.

Praktikos sritys: Nekilnojamasis turtas; statyba bei ranga; gyvenamosios patalpos; kilnojamasis turtas; turto draudimas; lizingas.

Moka anglų, rusų, vokiečių kalbas.

Publikacijos
------------

* „The Manual of Leasing Principles", leidėjas Lietuvos bankininkystės, draudimo ir finansų institutas, finansavimas pagal Phare programą (2000 m.)
* Bendraautoris: „European Property Services Providers Directory" Lietuvos skyrius, Londonas (2003–2005 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Advokatų kontoros LAWIN partnerių gretas papildė Tomas Milašauskas ir Gediminas Rečiūnas Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Tomas Milašauskas („Infolex" inf.)
3. ↑  Tomas Milašauskas, CV[neveikianti nuoroda] (anglų k.)
Ayinger Oktoberfest Maerzen
**Märzen** – iš Vokietijos kilusi lager tipo (apatinės fermentacijos) alaus rūšis. Ši alaus rūšis žinoma nuo XVIII amžiaus, tai buvo stipraus alaus rūšis, tradiciškai verdama aludarystės sezono pabaigoje – pavasarį; iš čia ir kildinamas šios rūšies pavadinimas (vok. *März* – kovo mėnuo). Panaši alaus rūšis gaminama Belgijoje (pranc. *Bière de saison* arba *Bière de mars* – 'kovo alus').

Märzen tipo alaus skonis vidutiniškai intensyvus, „sausas", jaučiamas salyklo prieskonis. Spalva gali būti nuo šviesiai rudos iki tamsiai rudos. JAV gaminamas *Märzen* paprastai turi stipresnį apynių skonį, o Austrijoje – savo spalva ir skoniu primena Helles tipo alų. Austrijoje *Märzen* yra populiariausia alaus rūšis. Miuncheno *Oktoberfest* alaus šventei verdamas specialus *Märzen* alaus porūšis, vadinamas *Münchner Oktoberfestbier*.

Istorija
--------

Kadangi apatinės fermentacijos mielėms reikalinga žema fermentacijos temperatūra, tradicinėmis sąlygomis tokį alų galima virti tik iki kovo mėnesio (vėliau oro temperatūra tampa per aukšta). 1539 m. Bavarijoje išleistas įstatymas („Grynumo priesakas", vok. *Reinheitsgebot*) draudė virti alų tarp balandžio 23 d. ir rugsėjo 29 d. (dėl gaisrų pavojaus). Dėl to aludariai žemutinės fermentacijos alaus gamybai turėjo nedaug laiko, be to, jie norėjo pasiruošti alaus atsargų pusmečiui – šitaip atsirado stiprus alus su stipriu apynių skoniu, galintis išsilaikyti 6 mėnesius.

Paplitimas
----------

Märzen alus nuolat arba su tarpais gaminamas daugelyje Vokietijos, Austrijos ir JAV alaus daryklų. Lietuvoje gaminamas šio tipo alus – Švyturio *Baltijos*.

Nuorodos
--------

* Aprašas Archyvuota kopija 2001-11-22 iš Wayback Machine projekto. (iš Deutsche Brauer Bund)
**„Paprastas gyvenimas"** (angl. *simple living*) – gyvenimo būdas atsisakant bereikalingos materialinės gerovės, prestižo. Sąmoningas sprendimas pereiti prie paprastesnio gyvenimo yra vadinamas *downshifting* („daunšiftingu"). „Paprastas gyvenimas" gali būti pasirenkamas dėl įvairių priežasčių – bodėjimosi vartotojiškumu, siekiant tobulėti dvasiškai, skirti daugiau laiko sau ir šeimai, norit gyventi sveikiau, patirti mažiau streso, dėl taupumo.

Istorija
--------

Dvasinėje sferoje paprastas gyvenimas gyvenimas siejamas su asketizmu. Asketišką gyvenimo praktiką rinkdavosi daugelis tiek senovės, tiek dalis vėlesnių dvasinių lyderių, filosofų (Sidharta Gautama, Zaratustra, Laodzi, Konfucijus, Pranciškus Asyžietis, Diogenas, Levas Tolstojus, Mahatma Gandis, Rabindranatas Tagorė ir kt.). Dalyje religijų yra asketišką gyvenimą propaguojančios bendruomenės – vienuoliai. Dalis religinių bendruomenių iki šių dienų gyvena asketiškai – šeikeriai, menonitai, amišai, harmonistai, dalis kvakerių. Apie būtinybę grįžti prie paprasto gyvenimo rašė prancūzų filosofas Žanas Žakas Ruso.

Pasaulietinėje sferoje taip pat yra filosofų, aktyvistų ir judėjimų, pasisakančių už paprastesnį gyvenimą. Didelę įtaką padarė amerikiečių rašytojas ir natūralistas Henris Deividas Toro, rašęs apie gyvenimą gamtoje ir kritikavęs tradicinę visuomenės sanklodą. Vėliau tokias idėjas palaikė ir taikė gamtosauginiai, radikalūs politiniai judėjimai, dalis subkultūrų.

Praktika
--------

Paprasto gyvenimo praktika gali būti įvairi – nuo vartojimo sumažinimo iki visiško technologijų atsisakymo. Paprastai atsiribojama nuo perteklinių daiktų pirkimo – dovanų karštinės, prabangos prekių, pernelyg dažno daiktų keitimo, naujausių drabužių ir technologijų madų vaikymosi, perkama ne supermarketuose, o mažose parduotuvėse, turguose. Dažnai praktikuojantys paprastą gyvenimo būdą išsikelia į užmiestį, kaimą ar laukinę gamtą. Į paprastą gyvenimą įtraukiama ir paprastesnė mityba – neretai atsisakoma mėsos ar visų gyvulinių produktų, alkoholio, cukraus, daržovės auginamos darže ar miniatiūriniuose šiltnamiuose (miesto sąlygomis). Į technologijas įvairių paprastą gyvenimą praktikuojančių asmenų požiūris smarkiai skiriasi – pvz. amišai, luditai visiškai atsisako technologinių naujovių, tuo tarpu kiti internetą laiko svarbia bei ekologiška komunikacijos priemone. Visgi, televizija daugelio laikoma kenksminga kaip skatinanti vartotojiškumą.

Judėjimai
---------

Judėjimai, bendruomenės, subkultūros, propaguojančios paprastą gyvenimą: amišai, menonitai, įvairių religijų vienuoliai, sufijai, luditai, hipiai, ekoanarchistai, Paskutiniojo Testamento bažnyčia, anastaziečiai, ISKCON, tolstojiečiai, Back-to-the-land judėjimas, digeriai, kvakeriai, survivalistai, fryganai, minimalistai ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Minimalizmas prieš vartotojų visuomenę: kas ką nugalės?"
2. ↑  „Kai atsisakyti reiškia atrasti"
3. ↑  „Minimalizmas – kai mažiau yra daugiau?"
4. ↑  „Minimalizmas ir minimalistinis gyvenimo būdas – problemų sprendimo būdas?"
5. ↑  „Kas yra minimalizmas? Minimalistiškas gyvenimo būdas"