recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 24°41′ p. pl. 124°47′ v. ilg.﻿ / ﻿24.683°š. pl. 124.783°r. ilg.﻿ / 24.683; 124.783

Palydovinė atolo nuotrauka
**Diusio atolas** (angl. *Ducie Island*) arba ***Fenua-manu*** – negyvenamas koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, priklauso Jungtinės Karalystės užjūrio valdai – Pitkernui. Atolas yra 535 km į rytus nuo Pitkerno salos ir 354 km nuo Hendersono salos. Plotas – 0,7 km² (su lagūna – 4 km²).

Atolas mažas, apskritas, 2,4 km ilgio ir 1,6 km pločio. Koralinį žiedą sudaro 4 salelės (didžiausia – šiaurinė: Akadijos). Sausuma iškyla iki 4,6 m virš jūros lygio. Lagūna iki 16 m gylio, pietvakariuose jungiasi su vandenynu 91 m pločio sąsiauriu. Dėl įtekančio iš vandenyno vandens srovės lagūnoje kyla sūkuriai.

Dėl gėlo vandens trūkumo Diusio atole augalijos mažai – auga tik heliotropai ir *Pemphis* krūmokšniai. Atolas yra svarbi jūrinių paukščių perimvietė. Čia gyvena dauguma pasaulio Merfio audrašauklių (*Pterodroma ultima*). Lagūnoje užfiksuotos 138 žuvų rūšys. Sausumoje gyvena gekonai, maitinasi jūriniai vėžliai. Sala retai aplankoma – porą sykių per metus čia užsuka kruiziniai laivai, kartais sustoja kroviniai laivai.

Atolą 1606 m. atrado Ispanijos jūrininkas Pedras Fernandesas de Keirosas ir pavadino „Nusileidusiu Mėnuliu" (*Luna Puesta*). 1791 m. salą pasiekė laivo „Bounty" maištininkų beieškodamas britų jūrininkas Edvardas Edvardsas ir pavadino Diusio barono Frensio Reinoldso-Moretono garbei. 1820 m. ieškodamas nuskendusio banginių medžiotojų laivo Tomas Reinas išsilaipino Diusio atole. 1825 m. salą pasiekė Frederikas Bičis. 1881 m. į salą įsirėžė pašto laivas *Acadia*. 1922 m. atliktas išsamus salos tyrinėjimas.

1867 m. į salą pretenzijas pareiškė JAV, bet savo valdžios neįtvirtino. 1903 m. Diusio atolą oficialiai aneksavo Jungtinė Karalystė (1937 m. oficialiai įsitvirtino).

* Salos žemėlapisSalos žemėlapis
* Diusio atole auštaDiusio atole aušta
* Lagūna ties Akadijos saleleLagūna ties Akadijos salele
* Saulėlydis salojeSaulėlydis saloje
* Merfio audrašauklisMerfio audrašauklis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Diusio atolas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Lucas Leiva**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Lucas Pezzini Leiva |
| Gimimo data | 1987 m. sausio 9 d. (35 metai) |
| Gimimo vieta | Doradosas, Brazilija |
| Ūgis | 1,79 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Liverpool F.C. |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| 2004-2005 | Grêmio |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2005-20072007- | GrêmioLiverpool FC | 38 (4)111 (1) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2006-20072007- | Brazilija U-20Brazilija Brazilija | 9 (4) 16 (0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2011 m..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys {{{ntupdate}}}. |

**Lukasas Pecinis Leiva** (port. *Lucas Pezzini Leiva* (trumpiau – *Lucas*); g. 1987 m. sausio 9 d. Dourados, Pietų Mato Groso valstijoje) – brazilų futbolininkas, Liverpulio FC klubo saugas.

Jis yra buvusio brazilų futbilininko Leivinha sūnėnas.

Leiva pradėjo savo karjerą debiutuodamas Grêmio klube 2005 m. spalio 22 d. Tą dieną komanda laimėjo 1-0 prieš Náutico, Serie B lygoje. 2006 m. buvo sėkmingi metai Leivai ir Grêmio klubui. Tais metais buvo laimėtas Pietų Rio Grandės valstijos čempionatas (paskutinį kartą buvo laimėta 2001 m.) ir užimta trečia vieta Campeonato Brasileiro Serie A lygoje. 2006 m. spalį Leiva debiutavo Brazilijos rinktinės pagrindinėje sudėtyje, draugiškose rungtynėse prieš Kuveito klubą Al-Kuwait ir Ekvadorą.

2006 m. Leivos sportinė forma buvo puiki ir juo susidomėjo daugelis klubų: tokie kaip AC Milan, Palermo, Manchester United, Inter, Juventus, Atlético Madrid ir FC Barcelona. Leiva yra buvęs Brazilijos U-20 kapitonas. Jis padėjo komandai laimėti 2007 m. Pietų Amerikos jaunimo čempionatą pelnydamas keturis įvarčius.

Leiva pasirašė kontraktą su Liverpulio komanda 2007 gegužės 13 d. Premier lygoje debiutavo liepos 26 d. prieš Portsmouth FC. Pirma savo įvartį pelnė 2008 m. sausio 27 d. FA Taurės metu prieš Havant and Waterlooville klubą. Yra žaidęs UEFA Čempionų lygoje prieš Inter Milan.

Pasiekimai
----------

**Grêmio**

* Pirma vieta
	+ 2005 Brazilijos Čempionatas Série B
	+ 2006 ir 2007 Pietų Rio Grandės Čempionatas (Campeonato Gaúcho)
* Antra vieta
	+ 2007 Copa Libertadores

**Brazilija**

* Pirma vieta
	+ 2007 Pietų Amerikos U-20 Čempionatas

**Asmeniniai apdovanojimai**

* Laimėtojas
	+ 2006 Bola de Ouro (Brazilijos metų futbolininkas)

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Žemyno čempionatai** |
| Argentina 2011 | ketvirtfinalis | 4 | 0 | 1 | 0 | 1 |
| **Jonas Čėsna** |
| --- |
| Gimė | 1871 m.Meškučiai, Marijampolės raj. |
| Mirė | 1912 m. (~41 metai)Mainersvilis, JAV |
|  |
| Veikla | mokytojas, knygnešys, politinis ir visuomenės veikėjas |

**Jonas Čėsna** (1871 m. Meškučiuose, Marijampolės raj. – 1912 m. Mainersvilyje, JAV) – mokytojas, knygnešys, politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Kilęs iš pasiturinčių valstiečių šeimos, bet anksti mirė tėvas, todėl motina norėjo, kad taptų kunigu. Brolis Stanislovas Čėsna tapo žinomu kunigu, Sasnavos klebonu ir publicistu, Vilniaus konferencijos dalyviu.

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, bet 1884 m. už bandymą nelegaliai keliauti Vokietijoje iš gimnazijos buvo pašalintas. Per Vokietiją norėjo išvykti į Ameriką, kuria susižavėjo, skaitydamas tuo metu labai populiarius romanus apie indėnus. Gimnazijos baigiamiesiems egzaminams rengėsi privačiai, bet, jų nelaikęs, 1886 m. pusiau legaliai išvyko į JAV, kur iki 1890 m. dirbo lietuvių parapinės mokyklos mokytoju. 1893 m. grįžęs į Lietuvą tapo knygnešiu, gabeno draudžiamą spaudą lietuviškais rašmenimis iš Mažosios Lietuvos į Marijampolę ir Kauną. 1894 m. su broliais Antanu ir Stanislovu, bei knygnešiais Vincu Bielskumi, V. Šlekiu, Juozu Kačergiumi ir Motiejum Baltūsiu įkūrė „Sietyno" draugiją. Jos steigiamasis susirinkimas 1894 m. birželio 21 d. per Jonines vyko Čėsnų namuose.

*Jono Meškučio* slapyvardžiu rašė į varpininkų spaudą. 1894–1896 m. iš brolių gavęs palikimo dalį, gyveno Irkutske. Iš ten rašė į laikraščius „Ūkininkas", „Varpas", „Vienybė lietuvninkų", platino šiuos laikraščius tarp Sibiro lietuvių tremtinių. 1896 m. grįžęs į Marijampolę vadovavo F. Vitkausko krautuvei, bet bankrutavo ir pusmečiui vėl buvo priverstas išvykti į Irkutską.

Nuo jo laiško, rasto pas Andrių Matulaitį, prasidėjo „Sietyno" byla. Policijai atlikus kratą, jo namuose rasta draudžiamos literatūros. 1897 m. birželio 29 d. suimtas, laikytas Kalvarijos kalėjime, 1899 m. vasario 3 d. caro aktu 3 metams ištremtas į Viatkos guberniją, Slobodską, bet, dėl pablogėjusios sveikatos, 1901 m. balandžio mėn. perkeltas į Astrachanę. 1902 m. išvyko į Irkutską, bet, po policijos kratos, kai buvo rasta daug spaudos lietuvių ir anglų kalbomis, jam teko bėgti į Lietuvą. 1904 m. panaikinus spaudos draudimą, buvo sustabdytos ir baudžiamosios bylos.

1904–1906 m. dirbo Petro Vileišio knygyne Vilniuje. 1906 m. vėl išvyko į JAV. Apsistojęs Mainersvilyje, kur šachtose dirbo keli tūkstančiai lietuvių emigrantų, mokė jų vaikus.

Nuorodos
--------

* Benjaminas Kaluškevičius, Ona Žemaitytė. Šimtas knygnešių. – V. 1998.
* Knygnešys Jonas Čėsna
Galų genčių žemėlapis (I a. pr. m. e.)
Arvernų moneta su kario atvaizdu (V-I a. pr. m. e.)
**Arvernai** (*arverni*) – galų gentis, gyvenusi dabartinės Overnės (Prancūzija) teritorijoje paskutiniais amžiais prieš mūsų erą. Buvo viena galingiausių galų genčių, kelis kartus kariavo prieš romėnus. Svarbiausia jų tvirtovė buvo Gergovija (*Gergovie*), netoli dabartinio Klermono-Ferano.

Ankstyvoji istorija
-------------------

Arvernai buvo galingiausia Galijos gentis, dominavusi Galijoje III-II a. pr. m. e. kai valdė karalius Luernijas (*Luernios*). 121 m. pr. m. e. jo sūnus (ar anūkas) Bituitas (*Bituitus*) buvo romėnų sumuštas, ir įtaką galų gentyse įgijo edujai ir sekvanai. Skirtingai negu alobrogai, kurie po Keltų karų apie 120 m. pateko tiesoginėn romėnų valdžion, arvernai išsiderėjo taikos sutartį, kurios dėka išlaikė nepriklausomybę, bet jų žemės sumažėjo. Istoriniuose įrašuose daugiau nebeminimas joks arvernų karalius, manoma, kad jie galbūt perėjo prie konstitucinės oligarchijos. Tačiau buvo du atvejai atgaivinti karaliaus instituciją. Sutriuškinus arvernus buvo įkurta Romos provincija Narbono Galija, dažnai vadinta tiesiog *Provincija*. Dalis to regiono iki šiol vadinamas Provansu. 

Karalius Luernijas buvo minimas graikų etnografo Posidonijaus (*Posidonius*) raštuose. Apie jį rašė, kad jis, važiuodamas kovos vežimu, savo pasekėjams barstydavo aukso ir sidabro monetas. Valdant Luernijui arvernai buvo galingos karinės galų sąjungos, besidriekusios nuo Reino iki Atlanto, priešakyje.

Galų karai
----------

Vercingetorikso auksinis stateras
Vėliau arvernai buvo svarbūs Julijaus Cezario Galų karuose (58-51 m. pr. m. e.). Arvernų kilmingieji pradžioje siekė išvengti konfrontacijos su įsiveržimą pradėjusiomis Cezario pajėgomis. Jie mirties bausme nubaudė vadą Keltilą (*Celtillus*), bandžiusį tapti visų galų vadu.[1] 
52 m. pr. m. e. Keltilo sūnus Vercingetoriksas ragino savo šalininkus kautis su romėnais, bet kilmingųjų buvo išvarytas iš Gergovijos. Jo priešininkų tarpe buvo ir jo dėdė *Gobanitio*. Šalyje jis surinko didelę kariuomenę, grįžo į Gergoviją, išvijo savo priešininkus ir buvo paskelbtas karaliumi.[1] Tada Vercingetoriksas sudarė sąjungą su daugeliu kitų galų genčių ir vedė bendras jų pajėgas į paskutinį svarbų galų puolimą prieš romėnus. Cezaris Alezijos mūšyje sutriuškino Vercingetoriksą, ir šis pasidavė.[2] 
Arvenų žemės palaipsniui buvo įjungtos į Romos imperiją.

Nuorodos
--------

1. 1 2  Julius Caesar, *Commentarii de Bello Gallico*, book 7, ch. 4.
2. ↑  Julius Caesar, *Commentarii de Bello Gallico*, book 7, ch. 89.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

„Emilijaus Paulo triumfas" (1789). Karlas Vernė
**Lucijus Emilijus Paulas Makedonikas** (lot. *Lucius Aemilius Paullus Macedonicus*; 229–160 m. pr. m. e.) – žymus romėnų karvedys ir valstybės veikėjas.

Lucijaus Emilijaus Paulo sūnus.

Karo tribūnas. 193 m. pr. m. e. išrinktas kuruliniu edilu, 191 m. pr. m. e. – pretoriumi. 191–189 m. pr. m. e. Ispanijoje kariavo su luzitanais. 182 m. pr. m. e. pirmą kartą išrinktas konsulu kartu su Gnėjumi Bebijumi Tamfilu, antrąkart – 168 m. pr. m. e. senato pavedimu užbaigti karą su makedonais. Paulas nugalėjo didesnę makedonų armiją Pidnos mūšyje ir paėmė į nelaisvę jų vadą, paskutinį Antigonidų dinastijos, valdžiusios Makedoniją nuo Aleksandro Didžiojo mirties, karalių Persėjų. Norėdamas galutinai prijungti Makedoniją prie Romos, įsakė išžudyti 500 žymiausių romėnų priešininkų, daugelį kitų ištrėmė į Italiją ir konfiskavo jų turtą. Pakeliui į Romą apiplėšė Epyro miestus ir išsivedė į vergiją 150 tūkst. gyventojų. Grįžęs atšventė vieną įspūdingiausių triumfų Romos istorijoje. Senato nutarimu gavo Makedoniko prievardį. 164 m. išrinktas cenzoriumi.

Buvo vedęs du kartus. Iš pirmosios santuokos su konsulo Gajaus Papirijaus Mazono dukra Papirija turėjo keturis vaikus. Dukros Emilija Paula Prima ištekėjo už Marko Porcijaus Katono sūnaus, Emilija Paula Sekunda – už filosofo Kvinto Elijaus Tuberono. Biologinis Publijaus Kornelijaus Scipiono Emiliano Afrikiečio Jaunesniojo ir Kvinto Fabijaus Maksimo Emiliano, Fabijaus Maksimo Kunktatoriaus įvaikio, tėvas. Du sūnūs iš antrosios santuokos mirė nesulaukę brandaus amžiaus.

Plutarcho „Paralelinėse biografijose" Paulas lyginamas su Timoleonu.

|  |
| --- |
|   **Romos konsulas**   |
|  |
| *Anksčiau valdė:*Kvintas Fabijus LabeonasMarkas Klaudijus Marcelas | **Lucijus Emilijus Paulas Makedonikas (182 m. pr. m. e.)***kartu su Gnėjumi Bebijumi Tamfilu* | *Vėliau valdė:*Publijus Kornelijus KetegasMarkas Bebijus Tamfilas |
| Straipsnių serijos apie Senovės Romą dalis |


|  |
| --- |
|   **Romos konsulas**   |
|  |
| *Anksčiau valdė:*Kvintas Marcijus FilipasGnėjus Servilijus Cepionas | **Lucijus Emilijus Paulas Makedonikas (168 m. pr. m. e.)***kartu su Gajumi Licinijumi Krasu* | *Vėliau valdė:*Kvintas Elijus PetasMarkas Junijus Penas |
| Straipsnių serijos apie Senovės Romą dalis |
| Staraviešaslenk. *Starawieś* |
| --- |
| *Radvilų rūmai* |
|  |
| 

StaraviešasStaraviešas

52°27′22″ š. pl. 21°56′43″ r. ilg.﻿ / ﻿52.45611°š. pl. 21.94528°r. ilg.﻿ / 52.45611; 21.94528﻿ (Staraviešas)Koordinatės: 52°27′22″ š. pl. 21°56′43″ r. ilg.﻿ / ﻿52.45611°š. pl. 21.94528°r. ilg.﻿ / 52.45611; 21.94528﻿ (Staraviešas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Mazovijos vaivadija |
| **Apskritis** | Vengruvo apskritis |
| **Valsčius** | Livo valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 560  |
|  |
|  **Vikiteka** | Staraviešas |

**Staraviešas** (lenk. *Starawieś*) – kaimas Lenkijos rytuose, Livo valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės vakarus nuo Vengruvo ir apie 70 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Kaimas įsikūręs dešiniajame Liveco upės krante.

Istorija
--------

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1473 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XVI a. kaimas priklausė Lietuvos didikams Kiškoms, bet 1593 m. *Elžbietai Kiškaitei* ištekėjus už Kristupo Radvilos kaimas atiteko Radviloms. 1655–1661 m. Radvilos pasistatė kaime Staraviešo rūmus.

Radviloms kaimas priklausė iki 1664 m. kai Boguslavas Radvila pardavė šias žemes *Jonui Kazimierui Krasinskiui*. Vėliau kaimas priklausė *Osolinskiams*, *Jezerskams*, *Golicinams* ir *Gerličams*. 1717 m. kaime buvo pastatyta medinė bažnyčia. 1866–1871 m. pastatyta kaimo neogotikinio architektūros stiliaus bažnyčia. 1912 m. kaime esančius rūmus nusipirko *Motiejus Radvila*, kurio sūnus *Pranciškus Radvila* išliko rūmų savininku iki 1945 m. nacionalizacijos. 1939 m. rugsėjo mėnesį šalia kaimo vyko įnirtingi mūšiai tarp Lenkijos ir Vokietijos aviacijos. 1919–1954 m. kaimas buvo Stara Viešo valsčiaus centras. Kaime esančiuose rūmuose lankėsi tokie poetai ir rašytojai, kaip Adomas Mickevičius, Bolesław Leśmian, Konstanty Ildefons Gałczyński ir Julian Tuwim.

* Kaimo bažnyčiaKaimo bažnyčia
* Paminklas Lenkijos kareiviamsPaminklas Lenkijos kareiviams
* Radvilų rūmaiRadvilų rūmai
* Rūmų vidusRūmų vidus

Nuorodos
--------

* Kaimo parapijos tinklalapis (lenk.).

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLivo valsčiaus gyvenvietės |
| --- |
|  |
| 
Božichai • Janovas • Jarnicė • Jarnice Pienkai • Jartiporai • Kripai • Kucikas • Livas • Ludvinuvas • Osolinas • Piežchalai • Polaziai • Popeluvas • Ruchenka • Ruchna • Šnicė • Staraviešas • Šarutai • Tonča • Tonča Januvkai • Vitankai • Viškuvas • Zajoncas • Zavadai  |  |

 |
Koordinatės: 15°18′ p. pl. 146°43′ v. ilg.﻿ / ﻿15.300°š. pl. 146.717°r. ilg.﻿ / 15.300; 146.717

Palydovinė nuotrauka
**Arutua** – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Paliserio grupėje, 406 km į šiaurės rytus nuo Taičio, 40 km į pietryčius nuo Rangiroa. Įeina į Arutua komuną. Sausumos plotas – 15 km². 808 gyventojai (2017 m.). Gyventojų tankumas – 47,5 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Rautinis.

Atolas žiedo formos, 29 km skersmens. Didžiausios salelės yra šiaurinėje pusėje (Motu Tae, Tenihinhi). Lagūnos plotas 484 km². Jos centre yra nedidelė salelė. Įrengtos žuvų fermos bei perlų veisyklos. Ties Rautini gyvenviete yra vienintelė laivuojama Manina protaka. Kopros gavyba, žvejyba, perlų rinkimas. Arutua garsėja savo muzikantais.

Arutua pavadinimas reiškia „aukštos jūros banga". Salą 1722 m. atrado olandų jūrininkas Jakob Roggeveen. 1816 m. salą pasiekęs Otto von Kotzebue ją pavadino Ruriko vardu. 1983 m. atolas smarkiai nukentėjo nuo uragano.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recensement de 2017 – Répartition de la population de la Polynésie française par îles, *Institut de la statistique de la Polynésie française* (ISPF)

Nuorodos
--------

* Žemėlapis Archyvuota kopija 2007-03-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 5°38′ p. pl. 155°52′ v. ilg.﻿ / ﻿5.633°š. pl. 155.867°r. ilg.﻿ / 5.633; 155.867

Salos palydovinė nuotrauka
**Starbako sala** (angl. *Starbuck Island*) – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, Linijinių salų spiečiuje, priklauso Kiribačio valstybei. Plotas – 16,2 km².

Sala pailga, 8,9 km ilgio (iš rytų į vakarus) ir iki 3,5 km pločio. Sala žema, sausa, apjuosta rifo. Rytinėje pusėje yra druskingų, uždumblėjusių ežerėlių. Gėlo vandens telkinių nėra. Auga daugiausia krūmokšniai ir žolės. Starbako saloje veisiasi daug žuvėdrų ir kitų jūrinių paukščių, yra žiurkių, jūrinių vėžlių, laukinių kačių.

Negyvenamą salą 1823 m. atrado amerikietis jūrininkas Valentinas Starbakas (pagal jį sala ir vadinama). 1870–1879 m. britai Starbako saloje kasė guaną. XIX a. pab. prie šios salos sudužo keletas laivų. Nuo 1979 m. sala priklauso Kiribačiui.

* Salos krantas ir guano kasėjų gyvenvietės liekanosSalos krantas ir guano kasėjų gyvenvietės liekanos
* Gyvenvietės liekanosGyvenvietės liekanos
* Žuvėdrų būrysŽuvėdrų būrys
* Saloje augantys menki krūmokšniaiSaloje augantys menki krūmokšniai

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Starbako sala** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Arvaidas Galdikas** |
| --- |
| Gimė | 1963 m. lapkričio 7 d. (59 metai)Lendimuose, Kretingos raj. |
|  |
| Veikla | Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras. |

**Arvaidas Galdikas** (g. 1963 m. lapkričio 7 d. Lendimuose, Kretingos raj.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1981 m. baigė Salantų vidurinę mokyką, 1985 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, 1989-1991 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 2000 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.

1985-1989 m. dirbo Karmėlavos vidurinėje mokykloje. 1994-1999 m. Vytauto Didžiojo universiteto, nuo 1999 m. Kauno technologijos universiteto, nuo 2003 m. dar ir Kauno medicinos universiteto dėstytojas. Nuo 2003 m. profesorius. 1998 m. dirbo mokslinį darbą Salonikų Aristotelio universitete, 1996 m. 2001-2002 m. 2004 m. – Puatjė universitete Prancūzijoje.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų sritys: jonizuotųjų dalelių ir kietųjų kūnų paviršiaus sąveikos fiziniai ir cheminiai procesai. Ištyrė masės pernašos mechanizmus kietajame kūne kintamosios jonų apšvitos sąlygomis. Išnagrinėjo nanoklasterių susidarymo ir augimo pirmines stadijas plonųjų dangų sintezės proceso metu. Sukūrė deimantų tipo anglies dangų magnetroninės sintezės kinetinį matematinį modelį. Ištyrė masės pernašos procesus jonų pluoštais švitinamuose daugiasluoksniuose dariniuose.

Bibliografija
-------------

* Paviršiaus apdorojimas jonų pluoštais: kompozicija ir morfologija (*Ion Beam Surface Processing: Composition and Morphology*), su L. Pranevičiumi, 1998 m.
* Jonų ir kondensuotosios medžiagos sąveika (*Interaction of Ions with Condensed Matter*), su L. Pranevičiumi, 2000 m.
* Matematinė medžiagotyra, 2006

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Arvaidas Galdikas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
Dž. Trambulis. „Emilijaus Paulo mirtis" (1773)
**Lucijus Emilijus Paulas** (lot. *Lucius Aemilius Paullus*; m. 216 m. pr. m. e.) – romėnų karvedys ir konsulas.

Pirmą kartą tapo konsulu 219 m. pr. m. e. kartu su Marku Livijumi Salinatoriu. Tais metais jis įveikė Demetrijaus Fariečio vedamus ilyrų sukilėlius. Grįžęs į Romą buvo apdovanotas triumfu.

Per Antrąjį pūnų karą antrąkart pasiūlytas į konsulus kaip patricijų atstovas. Jo kolega tapo plebėjų kandidatas Gajus Terencijus Varonas. Jie abu vadovavo Kanų mūšiui. Tą dieną, kai Hanibalas sutriuškino romėnų kariuomenę, jai vadovavo Varonas. Jis nepaklausė Paulo patarimo nestoti į atvirą kovą, nepaisant didelės romėnų karių persvaros. Vėliau mūšyje Lucijus Emilijus Paulas iš svaidyklės su akmeniu buvo sužeistas į galvą. Karo tribūnas Gnėjus Lentulas, pamatęs konsulą, pasiūlė jam savo žirgą, kad galėtų atsitraukti iš kautynių, bet tas atsisakė ir galiausiai žuvo. Paulo mirtis apdainuota vienoje Horacijaus odėje.

Jo sūnus buvo Lucijus Emilijus Paulas Makedonikas, o duktė Emilija Tercija vėliau ištekėjo už Scipiono Afrikiečio.

Nuorodos
--------

1. ↑  Livijus, Titas. Nuo miesto įkūrimo. XXII, 49. **(lot.)**
2. ↑  Flakas, Kvintas Horacijus. Odės. I, 12.


|  |
| --- |
|   **Romos konsulas**   |
|  |
| *Anksčiau valdė:*Lucijus Veturijus FilonasGajus Lutacijus Katulas | **Lucijus Emilijus Paulas (219 m. pr. m. e.)***kartu su Marku Livijumi Salinatoriumi* | *Vėliau valdė:*Publijus Kornelijus ScipionasTiberijus Sempronijus Longas |
| Straipsnių serijos apie Senovės Romą dalis |


|  |
| --- |
|   **Romos konsulas**   |
|  |
| *Anksčiau valdė:*Gnėjus Servilijus GeminasMarkas Atilijus Regulas | **Lucijus Emilijus Paulas (216 m. pr. m. e.)***kartu su Gajumi Terencijumi Varonu* | *Vėliau valdė:*Tiberijus Sempronijus GrakchasLucijus Postumijus Albinas |
| Straipsnių serijos apie Senovės Romą dalis |
Starbucks Corporation|  |
| Pramonė | kavinių tinklas |
| Įkurta | 1971 m. kovo 30 d. |
| Įkūrėjas (-ai) | Jerry BaldwinGordon BowkerZev Siegl |
| Centrinė būstinė | Jungtinės Amerikos Valstijos Sietlas, Vašingtonas, Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Vietų skaičius | 28 218 restoranai (2018) |
| Aptarnaujama teritorija | 61 valstybė |
| Svarbiausi darbuotojai | Kevin Johnson, CEO |
| Produkcija | kava • gaivieji gėrimai • kokteiliai • užkandžiai • desertai |
| Paslaugos | kava |
| Įplaukos | Didėjimas 4,2 mlrd. JAV dol. (2015) |
| Pajamos | Didėjimas 22,387 mlrd. JAV dol. (2017) |
| Pelnas | Didėjimas 4,2 mlrd. JAV dol. (2016) |
| Darbuotojų | 238 000 (2016) |
| Tinklalapis | www.starbucks.com |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Starbucks** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**„Starbucks"** – tarptautinis kavinių tinklas, 1971 m. įkurtas Vašingtono valstijoje (JAV). Tai yra didžiausias kavinių tinklas pasaulyje, 70-yje šalių valdantis daugiau nei 24 000 kavinių. Starbucks pardavinėja paruoštą kavą, karštus ir kitus gėrimus, užkandžius, taip pat kitus produktus - kavos pupeles, puodelius, termosus. Taip pat parduodamos knygos, filmai, muzikiniai CD.

Kompanijos pavadinimas paimtas iš knygos „Mobis Dikas".

Istorija
--------

Pirmoji „Starbucks" kavinė atidaryta Sietle, Vašingtone, 1971 m. kovo 30 d. Jos įkūrėjai – buvę trys San Francisko universiteto studentai: anglų kalbos mokytojas Jerry Baldwin, istorijos mokytojas Zev Siegl ir rašytojas Gordon Bowker. Iš pradžių jie prekiavo kavos pupelėmis ir kavos aparatais. 1982 m. prie jų prisijungė verslininkas Howard Schultz, kuris po kelionės į Italiją pasiūlė partneriams neapsiriboti prekyba kavos pupelėmis, o imtis ir espresso ir kitų rūšių kavos pardavimo. Šis pasiūlymas buvo atmestas, nes savininkai manė, kad tai bus tik trikdis pagrindinei veiklai, juolab kad manė, jog kavą reikėtų virtis namuose. 1984 m. pirmieji savininkai nusprendė parduoti Starbucks kompaniją Howard Schultz, kuris ją pavertė kavinių tinklu.

Nuo pat įkūrimo „Starbucks" visą laiką plėtėsi. 1990–2000 m. kompanija vidutiniškai kiekvieną darbo dieną atidarydavo po naują parduotuvę.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Time Out (2011). *Time Out Guide San Francisco*. Time Out Guides. ISBN 978-1-84670-220-4. Nuoroda tikrinta 2013-04-09.

Nuorodos
--------

* Oficiali „Starbucks" svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Arvena|  
Arvena viename „Žiedų valdovo" filmų |
| Rasė | Elfė |
| Kieno pusėje | elfai |
| Knyga (-os) | Žiedų valdovas: Žiedo brolija
Žiedų Valdovas: Dvi Tvirtovės
Žiedų valdovas: karaliaus sugrįžimas |

**Arvena** – Dž. R. R. Tolkino trilogijos „Žiedų valdovas" veikėja. Arvena yra viena iš elfių, gyvenusių Trečiajame Amžiuje.

Literatūroje
------------

Arvena yra jauniausias Rivendeilo karaliaus Elrondo vaikas. Sakoma, kad ji yra savo senelės Lučienos, gražiausios iš visų elfių, dar vadinamos Lakštingala (Tinúviel), kopija. Susituokusi su Aragornu, Arvena tampa Gondoro karaliene.

Pirmą kartą istorijoje ji pasirodo, kai Hobitai su Aragornu vyksta į Rivendeilą ir Arvena atskuba jiems į pagalbą, kai keliautojus vejasi Nazgulai.

Arvena knygose yra tik antraplanis personažas, tad jos detalių aprašymų nėra. Tik kai Eovyna įsimyli Aragorną, tik jo ištikimybė Arvenai neleidžia jam atsakyti tuo pačiu. Arvena yra Aragorno įkvėpimas, suteikiantis jėgų jam kautis Pelenoro mūšyje, kad nugalėtų ir taptų Gondoro karaliumi.

121 metais Ketvirtajame amžiuje, po to, kai miršta jos vyras Aragornas, Arvena pasitraukia iš gyvenimo, būdama 2901 metų.

Filmuose
--------

Piterio Džeksono filmuose Arveną vaidina amerikiečių aktorė Liv Tyler. Filmuose Arvenai yra skiriamas didesnis dėmesys nei knygose. Yra pridėti papildomi siužetai, sureikšminantys Arvenos ir Aragorno meilę.

Pirmą kartą Arvena pasirodo „Žiedo Brolijoje", kai Aragornas bei Hobitai Vėtrų viršūnėje bando išsaugoti Frodą. Ji, bėgdama nuo Žiedo Šmėklų, nugabena Frodą į Rivendeilą. Vėliau ji dažnai pasirodo filmuose ne tik kaip Aragorno prisiminimas (kaip rašoma knygose).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Balaguier* fortas Prancūzijoje
 *Kitos reikšmės – Fortas (reikšmės).*
**Fortas** (lot. *fortis* 'stiprus, tvirtas') – žiedinės gynybos ilgalaikis įtvirtinimas, paprastai tvirtovės įtvirtinimų dalis. XVII–XVIII a. fortais vadino atskirus įtvirtinimus, gynusius tiltus, kelius, uostų vartus, perėjas ir pan.

XVIII a. fortai buvo atskiri uždari įtvirtinimai prieš tvirtovės perimetrą, vėliau – integralus *fortinės tvirtovės* ar lauko įtvirtinimų elementas.

Atviri fortai būdavo gana įvairios formos, užimdavo 4-5 ha plotą, buvo pritaikyti žiedinei gynybai. Perimetrą gindavo 1-2 grunto pylimai, pridengti grioviais ir kitomis kliūtimis. Už pylimų būdavo statomi artilerijos pabūklai (20-50). Vidinėse viršutinėse pylimų dalyse būdavo įrengiamos šaulių pozicijos. Fortą įgulą sudarydavo ne tik artileristai, bet ir 2-4 pėstininkų kuopos.

Uždari fortai būdavo statomi iš akmens, plytų, betono, šarvinių konstrukcijų. XVIII a. fortai buvo daugiaaukščiai bokštai, ginkluoti patrankomis.

XIX a. imta statyti *bastioninius fortus*. Prancūziški bastioniniai fortai turėdavo 4-5 bastionus su 40-50 patrankų
Vėliau pasirodė kaponieriniai fortai. Pvz. vokiškas kaponierinis fortas turėdavo 20-30 patrankų, 2 flanginius kaponierius, vieną centrinį kaponierių.

Po pirmojo pasaulinio karo imti naudoti nauji įtvirtinimų tipai (atraminiai punktai ir kt.), pritaikyti naujoms ginklų rūšims, todėl atskiri fortai pasidarė nebeefektyvūs, jie buvo naudojami tik kaip įtvirtinų rajonų elementai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fortas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Arvadasarab. أرواد |
| --- |
| *Arvado fortas* |
|  |
| 

ArvadasArvadas

34°51′0″ š. pl. 35°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿34.85000°š. pl. 35.85000°r. ilg.﻿ / 34.85000; 35.85000﻿ (Arvadas)Koordinatės: 34°51′0″ š. pl. 35°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿34.85000°š. pl. 35.85000°r. ilg.﻿ / 34.85000; 35.85000﻿ (Arvadas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Sirijos vėliava Sirija |
| **Muchafaza** | Tartuso muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** () | 10 000  |
|  |
|  **Vikiteka** | Arvadas |

**Arvadas** (arab. أرواد = *Arwād*) – sala ir joje esantis miestas Viduržemio jūroje, 3 km į vakarus nuo Tartuso. Priklauso Sirijai, Tartuso muchafazai. Verčiamasi žvejyba, turizmu.

Istorija
--------

Sala buvo apgyvendinta II tūkstantmetyje pr. m. e. finikiečių ir greičiausiai vadinta **Ajnuku** (𐤀𐤉𐤍𐤊). Čia bazavosi galingas finikiečių jūrų laivynas. Graikai salą vadino **Aradu** (sen. gr. Άραδος) arba **Arfadu**. Seleukidų laikais, valdant Antiochui I Soterui, sala pervadinta į **Pierijos Antiochiją** (*Αντιόχεια της Πιερίας*). Sala buvo įtvirtinta masyvia siena, sudaryta dirbtinė krantinė. Kryžiaus žygių metu, Arvadas (tada vadintas **Ruado sala**) tapo svarbiu kryžiuočių fortu. 1291 m. žlugus Jeruzalės karalystei, kryžiuočiai pasitraukė į Kiprą, tačiau 1300 m. prasidėjus mongolų antpuoliams Sirijoje, vėl užėmė salą. Popiežius Klementas V paskyrė salą tamplieriams: jie laikė 120 riterių, 500 lankininkų ir 400 sirų pagalbininkų garnizoną. Vėliau mameliukai atkovojo teritorijas iš mongolų, o 1302 m. apgulė Ruadą. Po ilgo priešinimosi kryžiuočiai pasidavė. Lankininkai ir sirai nužudyti, o riteriai išsiųsti į Kairo kalėjimą.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Forti**|  |
| Pilnas pavadinimas | Parmalat Forti Ford |
| Komandos bazė | Alessandria, Italija |
| Komandos vadovai | Guido FortiPaolo Guerci |
| Pilotai | Luca BadoerPedro DinizAndrea MonterminiRoberto Moreno |
| Debiutavo | 1955 m. Brazilijos Grand Prix |
| Dalyvavo GP | 27 |
| Čempionai |   |
| Konstruktorių įskaita: | 0 |
| Pilotų įskaita: | 0 |
| Laimėta GP | 0 (Geriausias rezultatas: 7-oji vieta, 1995 m. Australijos Grand Prix) |
| Pole pozicijos | 0 (Geriausias rezultatas: 19-oji vieta, 1996 m. Brazilijos Grand Prix) |
| Greičiausių ratų | 0 (Geriausias rezultatas: 10-oji vieta, 1996 m. Monako Grand Prix) |
| Paskutinis sezonas | 1996 Didžiosios Britanijos GP m. |
|

**Forti Corse**, paprasčiau žinoma kaip **Forti**, buvo Italijos autosporto komanda, labiausiai žinoma dėl savo trumpo bei nesėkmingo dalyvavymo Formulėje 1 1994 - 1995 metų sezonuose.

Komanda buvo įkurta 1978 metais ir dalyvavo žemesnės klasės formulės varžybose du dešimtmečius. Didžiausia komandos sėkmė šiuo periodu buvo iškovoti keturi pilotų čempionų titulai Italijos Formulėje 3 devintajame dešimtmetyje, ir pergalės Tarptautiniame Formulės 3000 čempionate, kuriame komanda dalyvavo nuo 1987 m. iki 1994 m. Nuo 1992 m. , komandos įkurėjas Guido Forti išplėtojo santykius su turtingu Brazilijos verslininku Abílio dos Santos Diniz, kurie leido jo sūnui Pedro gauti vietą komandoje, o Forti užsitikrino pakankamai didelį biudžetą, kad galėtų dalyvauti Formulėje 1.

Roberto Moreno vairuoja Forti FG01 1995 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix metu. Jis pasitraukė iš lenktynių 48 rate dėl hidraulikos problemų.
Alejandro de la Iglesia Mendoza
**Alechandras de la Iglesia Mendosa** (isp. *Alejandro de la Iglesia Mendoza*, labiau žinomas kaip **Aleksas de la Iglesia** isp. *Álex de la Iglesia*; g. 1965 m. gruodžio 4 d. Bilbao) – ispanų premijos „Goya" apdovanotas kino režisierius, scenaristas, prodiuseris ir buvęs komiksų menininkas. Taip pat Deusto universiteto filosofijos absolventas.

Karjera
-------

A. de la Iglesijos filmuose išsireiškia groteskiniais ir labai tamsiais elementais kaip mirtis ir nužudymas. Didžioji dalis darbų juodo humoro komedijos, tačiau dažnai filmai turi siaubo ir dramos elementų. Išskyrus 2010 m. filmą „Balada triste de trompeta" ir 2011 m. filmą „La chispa de la vida", visus filmus parašė su Jorge Guerricaechevarría.

A. de la Iglesijos didelis gerbėjas yra ispanų režisierius Pedras Almodovaras, kuris 1993 m. prodiusavo jo pirmą filmą „Acción Mutante". Už savo 1995 m. filmą „El día de la bestia" Mendosa laimėjo „Goja" apdovanojimą už geriausią režisieriaus darbą.

A. de la Iglesia Mendosa ėjo Ispanijos menų ir kinematografijos mokslų akademijos prezidento pareigas nuo 2009 m. iki 2011 m.

Nuorodos
--------

* imdb.com: Álex de la Iglesia
| Diulaveng. *Gyula* |
| --- |
|              |
| *Diulos centras* |
|  |
| 

DiulaDiula

46°39′0″ š. pl. 21°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.65000°š. pl. 21.28333°r. ilg.﻿ / 46.65000; 21.28333﻿ (Diula)Koordinatės: 46°39′0″ š. pl. 21°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.65000°š. pl. 21.28333°r. ilg.﻿ / 46.65000; 21.28333﻿ (Diula) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Vengrijos vėliava Vengrija |
| **Medė** | Bėkėšas |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 30 004  |
|  |
|  **Vikiteka** | Diula |
|  |
| **Kirčiavimas** | Diulà |

**Diula** (veng. *Gyula*) – miestas pietryčių Vengrijoje, Bėkėšo medėje, 15 km į pietryčius nuo Bėkėščabos, prie Baltojo Kerešo upės, 5 km nuo Rumunijos sienos. Plentai į Bėkėščabą, Furtą, Kišineu Krišą. Vystoma maisto (mėsos, vaisių ir daržovių perdirbimo) pramonė, turizmas. Apylinkėse trykšta šarminės (72 °C temperatūros) mineralinės versmės, įsteigtos gydyklos (gydomas reumatas, judėjimo ir atramos organų, ginekologinės, virškinamojo trakto ligos). Yra Diuloje gimusio kompozitoriaus Ferenco Erkelio memorialinis muziejus (jame vyksta kasmetinis muzikos festivalis).

Išlikusi XV–XVI a. gotikinė Diulos pilis su parku, gotikinė parako saugykla (1500 m.), Švenčiausiosios Trejybės (1738 m.), katalikų (1777 m.), evangelikų reformatų (1797 m.), stačiatikių (1812 m.), neoklasicistinė Jožefvarošo (1866 m.) bažnyčios, pranciškonų vienuolyno ir bažnyčios griuvėsiai (XV a.) su sodu. Gausu kito XVIII a. pab. – XIX a. architektūros paveldo (kepykla, barokinė rotušė , Alamaši rūmai, neoklasicistiniai jojimo mokyklos ir Policijos departamento pastatai, našlaičių prieglauda, prefektūra, biblioteka).

2011 m. 83,4 % miesto gyventojų buvo vengrai, 3,1 % – rumunai, 3,1 % – vokiečiai, 0,5 % – čigonai.

Miesto užrašas senuoju vengrų raštu

Istorija
--------

1313 m. istoriniuose šaltiniuose minimas Diulos vienuolynas (*Julamonustra*), o 1332 m. – šalia jo esanti gyvenvietė. 1566–1694 m. Diula buvo užimta turkų, daugelis vietos vengrų buvo priversti pasitraukti. XVIII a. vietos žemvaldys Janošas Harukernas pakvietė vokiečių ir rumunų į savo žemes. Miestas ėmė augti, XX a. išpopuliarėjo kaip kurortas.

Galerija
--------

* Diulos pilisDiulos pilis
* Ferenco Erkelio namas-muziejusFerenco Erkelio namas-muziejus
* RotušėRotušė
* Miesto fontanasMiesto fontanas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gyula*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
| Medaliai |
| --- |
|
| Vyrų BMX |
| **Atstovaujant: Nyderlandų vėliava Nyderlandai**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2020 Tokijas | BMX |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2015 Hesdenas | BMX |
| **Sidabras** | 2016 Medeljinas | BMX |

**Nijkas Kimmanas** (g. 1996 m. gegužės 20 d. Hardenberge) – olandų dviratininkas, kuris specializuojasi BMX rungtyse. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionas.

Biografija
----------

2014 m. Kimmann tapo pasaulio jaunimo čempionu. Tais pačiais metais dalyvavo jaunimo olimpinėse žaidynėse, kuriose iškovojo bronzos medalį.

2015 m. Nyderlandų atstovas tapo pasaulio čempionu vyrų BMX lenktynių varžybose. Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kimmann pateko į finalą, kuriame užėmė 7-ą vietą.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kimmann dalyvavo BMX dviračių greičio lenktynėse. Atrankiniame etape Kimmann laimėjo savo pogrupį, bei finišavo pirmas susumavus trijus pusfinalių rezultatus. Finaliniame važiavime olandas aplenkė visus varžovus ir tapo pirmuoju BMX dviratininku iš Nyderlandų laimėjusiu olimpinį aukso medalį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. liepos 29 d.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RBMX dviračių olimpiniai čempionai vyrų lenktynėse |
| --- |
|  |
| 

* 2008:  Māris Štrombergs (LAT)
* 2012:  Māris Štrombergs (LAT)
* 2016:  Connor Fields (USA)
* 2020:  Niek Kimmann (NED)
 |

 |
| **Coprinus micaceus** |
| --- |
| Kelminis mėšlagrybis (*Coprinus micaceus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Pievagrybiniai  *( Agaricaceae)* |
| Gentis: | Mėšlagrybis  *( Coprinus)* |
| Rūšis: | Kelminis mėšlagrybis  *( Coprinus micaceus)* |

 |
|  Index Fungorum |


|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Kelminis mėšlagrybis** (*Coprinus micaceus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, mėšlagrybių (*Coprinus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Miškai, parkai, sodybos.

* **Augimo laikas**

Pavasaris, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kepurėlė smėlio spalvos, kotas baltas.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–5 cm skersmens, jauna – kiaušiniška, vėliau – plačiai kūgiška, geltonai ruda, viduryje kavos spalvos su žaižaruojančiomis skaidulėlėmis, kurios greitai pranyksta, gofruotai rievėta. Lakšteliai pilkšvi, greitai tampa pilkai rusvi, pasenę – juodi. Kotas 3–8×0,3–0,6 cm, baltas, pamatinė dalis gelsva, plaušuotas. Trama plona, gelsva, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 7,5–10×4,5–5–6,5 μm, lygiu paviršiumi.

**Būdingi požymiai:** geltoni, rudi vaisiakūniai.

Auga grupėmis, kolonijomis, ant papuvusios medienos, stuobrių, kelmų, išvartų, kartais net ir ant gyvų medžių šaknų. Labai dažnas. Jaunas valgomas, menkavertis. Užgeriant alkoholiniu gėrimu galima apsinuodyti. Domina medikus.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 224 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kelminis mėšlagrybis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Trestas** (**tresto bendrovė**, angl. *trust company*) – sutarties pagrindu atsiradusi įmonių grupė.

Tikslai – palengvinti, sumažinti arba eliminuoti konkurenciją, sudaryti dominuojančią grupę, užimti padėtį rinkoje, siekti monopolio, susitarti ir išlaikyti tam tikrą kainų lygį.

Dažnai yra prarandamas teisinis ir ekonominis savarankiškumas. Koordinavimą perima trečiasis asmuo, kuriam patikimas veiklos valdymas, koordinavimas; holdingo bendrovė, jei tokia sudaroma, gali vadovauti tokiai veiklai, tačiau jos veiklos rezultatai nepriklauso jai (pvz. pelnas yra gaunamas tiesiogiai atitinkamų tresto šalių bendrovių).

Trestas kaip ir koncernas siekia panašių tikslų, tik šie siekia jų veiksmingiau, kadangi dukterinės bendrovės nėra savarankiškos, ir yra galimybės kontroliuoti jų veiklą bei nukreipti norima linkme.

Atsiradimas
-----------

Trestas priešingai nei susiliejimų atveju atsiranda ne apjungus bendrus išteklius ir kapitalą, bet sutarties pagrindu, neįvardijant investicijų, kapitalo, skirstymo bendrai veiklai.
| ***Niekšo mirtis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Mort d’un pourri |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Georges Lautner |
| Scenaristas (-ai) | Jean Laborde  Michel Audiard |
| Vaidina | Alain Delon  Ornella Muti |
| Metai | 1977 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 120 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Niekšo mirtis** (pranc.  *Mort d’un pourri*) – 1977 m. Prancūzijoje sukurtas politinis detektyvas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Alenas Delonas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Alain Delon – Ksavje Marišalis
* Ornella Muti – Valeri
* Klaus Kinski – Nikolas Tomskis
* Stephane Audran – Kristiana
* Mireille Darc – Fransua
* Maurice Ronet – Filipas Diubua
* Michel Aumont – komisaras Moro
* Julien Guiomar – Fondari

Turinys
-------

Kardas iš filmo

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Ksavje Marišalis dirba deputato ir savo draugo Diubua padėjėju. Vieną ankstyvą rytą Diubua atvyksta pas jį ir prisipažįsta nužudęs kitą deputatą Sirano. Pastarasis jau kurį laiką šantažavo Diubua bei kitus valstybės veikėjus ir grasino paviešinti šių korupcinius ryšius. Ksavje prižada patvirtinti draugo alibi, tačiau netrukus situacija ima komplikuotis: policija netiki Diubua, o įvairūs politiniai veikėjai ima spausti Ksavjė dėl paslaptingo Serano dienoraščio, kuriame surašyti įvairių politikų bei visuomenės veikėjų korupciniai įrodymai.

Ksvaje kvočiamas, Diubua prisipažįsta paėmęs dienoraštį ir atidavęs jį saugoti savo meilužei Valeri. Prasideda medžioklė: į Ksavje pasikėsinama, bet jam pavyksta padėti pabėgti Valeri, tuo tarpu Diubua nužudomas savo ofise. Vis daugiau įtakingų žmonių, tarp jų ir paslaptingas užsienietis Nikolas Tomskis, kalbina Ksavje atiduoti arba parduoti dienoraštį, kol dar nevėlu. Ksavje sutinka su viena sąlyga: jam turi būti įvardintas Diubua žudikas...

Apdovanojimai
-------------

| Apdovanojimas | Kategorija | Asmuo | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- |
| Cezario apdovanojimas | Geriausias aktorius | Alain Delon | Nominacija |
| Geriausias scenarijus | Michel Audiargd | Nominacija |
|
**Niemineno dėsnis** – suomių kalbininko Eino Niemineno 1922 m. suformuluotas kirčio atitraukimo dėsnis, galiojantis lietuvių kalboje.

Atvejai
-------

Pasak Niemineno dėsnio, lietuvių kalboje kirtis buvo atitrauktas iš galinio skiemens *-à(s)* į priešpaskutinį skiemenį, jeigu šis buvo ilgas arba turėjo dvigarsį: *mìnkštas* < \**minkštàs*, plg. įvardžiuotinę formą *minkštàsis*. Šis pavyzdys rodo, jog baltų prokalbėje buvo kirčiuojama ir \**langàs* 'lángas', \**baltàs* 'báltas', \**ṷarnàs* 'var̃nas', \**lengṷàs* 'leñgvas' ir t. t. Pritardamas Karaskerui Vidalui (*Carrasquer Vidal*), M. Viljanueva Svensonas mano, kad senõsios lietuvių kalbos daugiskaitos naudininko galūnė *-mus* < *\*-mas* taip pat buvo paveikta Niemineno dėsnio: *langàmus* 'langams', *žvėrìmus* 'žvėrims', *sūnùmus* 'sūnums' < *\*langamàs*, *\*žṷērimàs*, *\*sūnumàs*. Tačiau pastaruoju atveju ne priešpaskutinis skiemuo yra ilgas ar turintis dvigarsį. M. Viljanueva Svensonas nesutinka su nuomone, kad Niemineno dėsnis galiojo tik po ilgųjų (turinčių dvigarsį arba ilgąjį balsį) skiemenų. Pažymėtina, kad dabartinėje lietuvių kalboje kirčiuojama ne vienaskaitos vardininko galūnėje *-às* visuotinai – nepaisant priešpaskutinio skiemens ilgumo: *kìtas, vìsas, dùgnas, gẽras, sãvas* (kirčiuotų *e*, *a* pailgėjimas – antrinis). Kirčiavimas *katràs, anàs* galūnėse yra antrinis, atsiradęs vienskiemenio *tàs* pavyzdžiu. Ar kirtis buvo atitrauktas iš galinio *-à* tokiose formose, kaip *vẽda* (veiksmažodžio trečiasis asmuo), *gẽra* (bevardė giminė) – diskutuotinas klausimas.

Niemineno dėsnio veikimo laiką nustatyti sunku. Pasak M. Viljanuevos Svensono, Niemineno dėsnis turėjęs pradėti galioti iki pasireiškiant Leskyno dėsniui – kirtis buvo išsaugotas *ā* kamieno dgs. galininke (*dienàs* < rytų baltų *\*dēnā́s* < baltų prok. *\*deinā́ns*). Jei Niemineno dėsnis būtų pradėjęs galioti po Leskyno dėsnio, iš sutrumpėjusios *ā* kamieno dgs. galininko galūnės *-às* kirtis dabar būtų perkeltas į šaknies dvibalsį (*\*\*diẽnas*).

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  M. Villanueva Svensson (2021). „Nieminen's law revisited". Baltistica. Nuoroda tikrinta 2022-01-03.
2. ↑  Dini, P.U. (2000). *Baltų kalbos. Lyginamoji istorija*. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas. p. 182. ISBN 5-420-01444-0.
3. ↑  M. Villanueva Svensson (2021). „Nieminen's law revisited". Baltistica. Nuoroda tikrinta 2022-01-07. ; „Stang (1957, 158; 1966a,171) proposed that Nieminen’s law only took place after heavy syllables, but this is not backed by unambiguous evidence and requires too much analogy to be credible".
| Tres Arojosas*Tres Arroyos* |
| --- |
| *Kolumbo aveniu* |
|  |
| 

Tres ArojosasTres Arojosas

38°22′40″ p. pl. 60°16′30″ v. ilg.﻿ / ﻿38.37778°š. pl. 60.27500°r. ilg.﻿ / 38.37778; 60.27500﻿ (Tres Arojosas)Koordinatės: 38°22′40″ p. pl. 60°16′30″ v. ilg.﻿ / ﻿38.37778°š. pl. 60.27500°r. ilg.﻿ / 38.37778; 60.27500﻿ (Tres Arojosas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Buenos Airių provincija Buenos Airių provincija |
| **Departamentas** | Tres Arojoso partidas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1884 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 45 986  |
| **Altitudė** | 98 m |
|  |
| **Tinklalapis** | tresarroyos.gov.ar |
|  **Vikiteka** | Tres Arojosas |

**Tres Arojosas** (isp. *Tres Arroyos* – „trys upeliai") – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 580 km į pietus nuo Buenos Airių. Partido centras. Pro miestą eina Buenos Airių-Ušuajos plentas (*Ruta Nacional 3*) ir kelias į Nekočėją. Veikia regioninis oro uostas. Verčiamasi žemės ūkiu (svarbaus kviečių auginimo rajono centras).

Yra Kabanjaso parkas, 1886 m. pastatyta angliško stiliaus geležinkelio stotis, eklektiniai savivaldybės rūmai, gotiškai bizantiška bažnyčia, danų protestantų bažnyčia, istorijos ir archeologijos muziejus. 5 km nuo Tres Arojoso yra Arojo Seko archeologinė vietovė, viena seniausių šalyje. Joje rasta 40-ies žmonių kapavietė, siekianti 9000 metų amžių. Taip pat rasta medžioklės įrankių, žvėrių kaulų.

Istorija
--------

1865 m. įkurta gyvenvietė pavadinimu *El campamento de los Tres Arroyos*. Miesto teisės suteiktos 1884 m. Geležinkelis Tres Arojosą pasiekė 1886 m. XIX a. pab. į miestą atvyko nemažai danų imigrantų.

Sportas
-------

* Huracán de Tres Arroyos (futbolas)

Savivaldybė
**Niekas** – amerikiečių mokslinės fantastikos fenzinas, kurį 1962–1998 m. Naujajame Hampšyre anglų kalba leido JAV lietuvis Edas Meskys. Fenzinas 1967 m. buvo apdovanotas *Hugo premija už geriausią fenziną* (angl. *Hugo Award for Best Fanzine*), dar du kartus buvo nominuotas: 1966 m. nusileido fenzinui *ERB-dom*, o 1989 m. – fenzinui *File 770*.
  
Ed Meskys fenziną pavadino „Niekas", kad egzotiškiau skambėtų (angl. *Nothing*).

Pradžioje Meskys, tada Belknapo koledžo (*Belknap College*; dabar uždarytas) *Center Harbor* miestelyje (Naujasis Hampšyras) profesorius ir Tolkino draugijos narys, fenziną redagavo kartu su *Felice Rolfe*, bet 9-to dešimtmečio antroje pusėje jį redagavo vienas. Leidinys pradžioje buvo apazinas, o vėliau tapo tikru fenzinu, nes pasidarė svarbiu leidiniu formuojantis ankstyvajam Tolkino gerbėjų ratui.
  
Meskys vėliau rašė: „Aš pradėjau leisti atskirą siuntinėjamų komentarų ziną APA, po to pervadinau jį į „Niekas" ir pradėjau numeruoti nuo 1962 m. birželio numerio… Kadangi tuomet neleido tolkinistinio fenzino, nutariau paskirti „Niekas" Tolkinui ir stengtis kad kiekviename numeryje būtų bent vienas Tolkinui skirtas puslapis.".
  
7-tame numeryje buvo paskelbtas Klaivo Stepleso Lujio (*C. S. Lewis*) laiškas Meskiui, kur minimas „Žiedų valdovas".

Vėliau fenzine spausdinosi *Jack Harness*, *Bjo Trimble*, *Dave Locke*, *Arthur Thomson* (*ATom*), *Anthony Boucher*, *Philip K. Dick* („Naziism and the High Castle"), *Roger Zelazny* („Song of the Ring" (poema)), ruošiamas Roberto Fosterio „Viduržemio glosarijus" (*Glossary of Middle Earth*; R. Fosteris vėliau paskelbė „Tolkien’s World From A to Z: The Complete Guide to Middle-earth", *Diana Paxson*, *Clyde Kilby*, *Vaughn Bode*, *Jack Gaughan*, *Tim Kirk*, *Charles N. Brown*, *Piers Anthony*, *Marion Zimmer Bradley* („Bloodthirsty for Power: Vampirism in Hambly’s *Those Who Hunt the Night*") *Benas Indick*, *S. T. Joshi*, *John Boardman*, *Don D’Ammassa*, *Sam Moskowitz*, *Andrew J. Offutt*, and *Darrell Schweitzer*.

Nuorodos
--------

1. ↑  „1967 Hugo Awards". World Science Fiction Society. Nuoroda tikrinta 2010-09-02.
2. ↑  „1966 Hugo Awards". World Science Fiction Society. Nuoroda tikrinta 2010-09-02.
3. ↑  „1989 Hugo Awards". World Science Fiction Society. Nuoroda tikrinta 2010-09-02.
4. ↑  Amateur press association
5. ↑  Hunnewell, Sumner Gary („Hildefons Took"). *Tolkien Fandom Review: from its beginnings to 1964* Arnold, Missouri: New England Tolkien Society, 2010; pp. 3-4
6. ↑  Meskys, Ed. *The View From Entropy Hall* #12, cited in „Niekas" Tolkien Collector’s Guide

* Niekas
* Niekas Archyvuota kopija 2011-10-15 iš Wayback Machine projekto. (in: *ZineWiki*)
* Niekas 18. Late Spring 1967