recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Denonsãcija**, *denonsãvimas* (pranc. *dénonciation*,*denoncer* 'denonsúoti'; iš lot. *denuntio* 'paskelbiu', 'pranešu') – tarptautinės sutarties nutraukimas; pranešimas, kuriuo valstybė informuoja kitą valstybę, kad nutraukia su ja sudarytą sutartį.

Lietuva
-------

Lietuvos Respublikos tarptautinių sutarčių denonsavimo tvarką detalizuoja Tarptautinių sutarčių įstatymas (LR TSĮ 14 str.). Jis numato, kad sutartys gali būti denonsuotos ar gali būti sustabdytas jų galiojimas tik vadovaujantis šių sutarčių nuostatomis, tarptautinės teisės normomis bei LR TSĮ įstatymo nustatyta tvarka (LR TSĮ 14 str. 1 d.).

Denonsuoti Lietuvos Respublikos tarptautinę sutartį ar sustabdyti jos galiojimą pagal visuotinai pripažintas tarptautinės teisės normas ir LR TSĮ įstatymo nuostatas nusprendžia Lietuvos Respublikos Vyriausybė, išskyrus Lietuvos Respublikos galiojančias ratifikuotas tarptautines sutartis, dėl kurių denonsavimo ar jų galiojimo sustabdymo Lietuvos Respublikos Prezidento teikimu (jo iniciatyva ar Lietuvos Respublikos Vyriausybei pasiūlius) sprendžia Lietuvos Respublikos Seimas (LR TSĮ 14 str. 2 d.).

Esminės Tarptautinių sutarčių įstatymo nuostatos Lietuvos teisėje remiasi Lietuvos Respublikos Konstitucija:

**67 straipsnio 16 punktas**

*Seimas /…/ ratifikuoja ir denonsuoja Lietuvos Respublikos tarptautines sutartis, svarsto kitus užsienio politikos klausimus.*

**138 straipsnio 1 dalis**

*Seimas ratifikuoja ar denonsuoja šias Lietuvos Respublikos tarptautines sutartis:*

*1) dėl Lietuvos Respublikos valstybės sienų pakeitimo;*
*2) dėl politinio bendradarbiavimo su užsienio valstybėmis, tarpusavio pagalbos, taip pat su valstybės gynyba susijusias gynybinio pobūdžio sutartis;*
*3) dėl atsisakymo naudoti jėgą ar grasinti jėga, taip pat taikos sutartis;*
*4) dėl Lietuvos Respublikos ginkluotųjų pajėgų buvimo ir jų statuso užsienio valstybių teritorijose;*
*5) dėl Lietuvos Respublikos dalyvavimo universaliose tarptautinėse organizacijose bei regioninėse tarptautinėse organizacijose;*
*6) daugiašales arba ilgalaikes ekonomines sutartis.*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Denonsavimas (Zodynas.lt inf.)
2. ↑  Denonsacija (Tarptautinių žodžių žodynas, Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985
3. ↑  Lietuvos Respublikos tarptautinių sutarčių įstatymas (Aktuali redakcija nuo 2005-07-07)
| **Pranas Darius** |
| --- |
| Gimė | 1919 m. spalio 24 d.Marijampolėje |
| Mirė | 1992 m. gruodžio 7 d. (73 metai)Kanberoje, Australija |
|  |
| Veikla | vargonininkas, muzikos mokytojas, solistas, chorvedys. |

**Pranas Darius** (1919 m. spalio 24 d. Marijampolėje – 1992 m. gruodžio 7 d. Kanberoje, Australija) – vargonininkas, muzikos mokytojas, solistas, chorvedys.

Biografija
----------

Muzikos mokėsi Marijampolėje ir Kaune. Suaugęs savanoriu tarnavo Lietuvos kariuomenėje.

Pasitraukęs į Vokietiją, 1945–1947 m. vadovavo lietuvių chorui ir vyrų oktetui Velbrechto ir Greveno stovyklose.

Nuvykęs į Angliją, 1947–1949 m. vadovavo latvių moterų oktetui Coventry mieste.

Emigravo į Australiją. Ten 1949 m. mokytojavo lietuvių gimnazijoje Neustädte. 1950 m. apsigyveno Kanberoje. Kadangi buvo vedęs latvę, tai dalyvavo ir latvių kultūriniame gyvenime. 1953–1970 m. buvo latvių tautinių šokių ansamblio „Sprigulitis" muzikos vadovas, vadovavo kanklių ansambliui. 1953–1957 m. vadovavo latvių mišriajam vokaliniam oktetui, kuris koncertavo Kanberoje ir Sidnėjuje, dalyvavo festivaliuose.

1956–1975 m. – Kanberos lietuvių bažnyčios vargonininkas, choro ir vyrų kvarteto vadovas, nuo 1969 m. – ir latvių choro vadovas. Choras dalyvavo Australijos lietuvių dainų šventėse Sidnėjuje, Melburne ir Adelaidėje bei kituose kultūros renginiuose. 1958–1966 m. P. Darius buvo Kanberos filharmonijos draugijos narys, choro dalyvis ir solistas, režisavo ir pastatė penkias operetes.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| Kilmingųjų titulai |
| --- |
| Šis straipsnis yra serijos**Kilmingųjų titulai** dalis

---

 |
| 
Monarchai
* Imperatorius | Kaizeris
Caras 
Karalius | Konungas 
Didysis kunigaikštis

 |
| 
Tituluoti kilmingieji
* Kunigaikštis | Princas | Hercogas | Jarlas 
Markgrafas | Markizas
Landgrafas
Grafas | Erlas
Vikontas
Baronas | Freiheras
Baronetas

 |
| 
Neapibrėžtos padėties
* Burggrafas | Bojarinas  Šatelenas | Edleris |

 |
| Ž • A • R |

**Šatelenas** (pranc. *châtelain*, lot. *castellanus*, iš lot. *castellum* 'pilis') – pilies vadas, valdytojas ar savininkas.

Pradžioje, Karolingų laikais, šatelenai buvo tas pats, kas ir kaštelionai – didiko paskirti pilies vadai, dažnai kartu ir pilies ginamos teritorijos valdytojai. Tačiau vystantis feodalizmui dabartinės Prancūzijos teritorijoje šatelenai tapo daugiau, negu tik paskirtais pilies valdytojais. Pilis su jos ginama teritorija tapo paveldimu feodu *šatelenija*, o pilį valdantis šatelenas – paveldimu bajoru. Šia prasme šatelenas pasidarė artimas vikontui. Dažniausiai kraštuose, kuriose buvo vikontai, nebuvo šatelenų, o kraštuose, kuriuose buvo šatelenai, nebuvo vikontų. Tuo šateleno titulas yra panašus į burggrafo titulą.

Prancūzijoje šatelenais vadino ir paprastus kaštelionus (*concierge châtelain*), kurie buvo tik piliai vadovaujantys karininkai. Todėl šateleno padėtis bajorų hierarchijoje labai priklauso nuo laikotarpio ir vietovės. Paprastai šatelenai užimdavo tarpinę padėtį tarp paprastų bajorų ir baronų, bet kai kurie šatelenai buvo aukšto lygio didikai, vienvaldžiai valdę plačias valdas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pirenne, Henri. "Medieval Cities". Princeton University Press, 1952. p. 73.
**Vladas Vansevičius** (g. 1958 m. vasario 18 d.) – Lietuvos astrofizikas, profesorius, daktaras, fizinių ir technologijos mokslų centro Puslaidininkių fizikos instituto fundamentinių tyrimų skyriaus vadovas, Vilniaus universiteto Astronomijos observatorijos vedėjas.

Baigė Panevėžio Senvagės pagrindinę mokyklą.
Buvęs rutulio stūmikas.

Aktyviai dalyvauja ugdant šalies moksleivių domėjimąsi mokslu ir mokslininko profesija, rengia moksleivius Europos Sąjungos jaunųjų mokslininkų konkursams.

Mokslinė ir pedagoginė veikla
-----------------------------

1992 m. apgynė mokslų daktaro disertaciją „Daugiaspalvė elektronografinė žvaigždžių fotometrija". 1993–1994 m. stažavosi Japonijos nacionalinėje observatorijoje, 1997–1999 m. ir 2003–2004 m. ėjo joje profesoriaus pareigas. 2007 m. prof. V. Vansevičius atliko habilitacijos procedūrą (darbas „Dulkėtos galaktikos Visatoje"). Profesorius vadovauja fizinių ir technologijos mokslų centro vykdomam projektui „Sudėtingų sistemų dinamika ir charakterizavimas" (2012–2016 m.).

Profesoriaus Vlado Vansevičiaus vykdomų mokslinių tyrinėjimų tikslas yra nustatyti evoliucinius hierarchinių žvaigždžių sistemų (nuo galaktikų iki žvaigždžių spiečių) sąryšius ir charakterizuoti stochastinę savaime plintančią žvaigždėdarą galaktikų diskuose.

Nuo 1984 m. dėsto Vilniaus universitete, vadovauja studentų diplominiams ir kursiniams darbams, nuo 2001-ųjų veda astrofizikos kursus Vilniaus universiteto Fizikos fakulteto magistrantams ir doktorantams. Vadovavo daugelio doktorantų moksliniams darbams. Jungtinės Vilniaus universiteto ir Fizikos instituto doktorantūros komisijos narys (2003–2010 m.).

2005–2006 metais tapo aukščiausiojo laipsnio valstybės stipendijos mokslininkams laureatu.
Nuo 2008 metų – Vilniaus universiteto astronomijos observatorijos vedėjas.

Kitos pareigos
--------------

* Lietuvos valstybinio mokslo ir studijų fondo valdybos narys (2002–2009 m.).
* Tarptautinės astronomų sąjungos narys (nuo 2002 m.).
* Lietuvos atstovas/ekspertas ES ir Europos kosmoso agentūros aukšto lygio pareigūnų kosmoso politikos darbo grupėje (nuo 2004 m.).
* Lietuvos atstovas/ekspertas ES 6 BP „Aerospace" ir ES 7 BP „Space" komitetuose.
* Lietuvos mokslo tarybos Gamtos ir technikos mokslų komiteto pirmininkas (nuo 2008 m.).

Šaltiniai
---------

Mokslininkų nominacijos
|  |
| --- |
| Denis Midone |
|  
Denis Midone 2013 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Denis Midone |
| Gimė | 2002 m. birželio 14 d. (21 metai)  Petah Tikva, Izraelio vėliava Izraelis |
| Veikla | dainininkas |

**Denis Midone** (g. 2002 m. birželio 14 d.) – jaunasis dainininkas iš Izraelio, šiuo metu gyvenantis Kišiniove, Moldovoje.

Biografija
----------

Denis gimė Izraelyje 2002 metais. Nuo 2009 m. yra vokalinio ansamblio „Do-Re-Michy" ir vaikų ir jaunimo kūrybos centro „Giochel" narys.

2010 metais užėmė trečiąją vietą Sanremo Junior festivalyje, vykusiame Italijoje.

2012 metais su daina „Toate vor fi" (liet. *Visi bus*) išrinktas atstovauti Moldovai Vaikų Eurovizijos dainų konkurse. Dainos kompozitorius – Marian Stârcea, žodžių autorius – Radmila Popovici-Paraschiv. Tai buvo trečias Moldovos dalyvavimas šiame konkurse.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Moldavija vaikų Eurovizijos dainų konkurse
* Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2012

Nuorodos
--------

* Apie Denis Midone svetainėje *junioreurovision.tv*

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Lerika  *„No, No"*** |  **Moldavijos atstovas vaikų Eurovizijoje**2012 | Po to:**Rafael Bobeica  *„Cum să fim"*** |
| **Arvydas Lekavičius** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. rugsėjo 21 d.Kaunas |
| Mirė | 2003 m. liepos 14 d. (61 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | TSRS ir Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas. |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 2003 m. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius
 |

**Arvydas Lekavičius** (1941 m. rugsėjo 21 d. Kaunas – 2003 m. liepos 14 d. Vilnius) – TSRS ir Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija
----------

1963 m. baigė Vilniaus radiotechnikos karo mokyklą, 1972 m. baigė Charkovo artilerijos radiotechnikos karo akademiją. 1972–1978 m. Irkutsko srityje, 1978–1987 m. Kazachstane dislokuotų radiolokacinių stočių inžinierius-radioelektronikas. Tobulino kosminės erdvės kontrolės ir balistinių raketų atakos atrėmimo radiolokacinę sistemą. 1978–1985 m. padalinio vadas, dalinio vado pavaduotojas. Nuo 1985 m. TSRS ginkluotųjų pajėgų pulkininkas. 1987–1992 m. Kolomnoje (Maskvos sritis) dislokuotos divizijos vado pavaduotojas ginkluotei ir technikai.

Nuo 1992 m. Lietuvos kariuomenės pulkininkas. 1992–1993 m. Lietuvos krašto apsaugos mokyklos viršininko pavaduotojas ūkio reikalams. 1994–1996 m. Lietuvos kariuomenės vado pavaduotojas užnugariui, rūpinosi užsienio valstybių karinis techninės pagalbos priėmimu. 1995 m. Vokietijoje ir JAV baigė NATO aplinkos saugos kursus. Nuo 2000 m. Atsargos karininkų sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininkas.

Įvertinimas
-----------

2003 m. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Arvydas Lekavičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 701 psl.
| **Arvydas Akstinavičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. gegužės 24 d. (62 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | gydytojas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partija,
* 1999 m. Lietuvos socialdemokratų sąjunga

 |
|  |
| Alma mater | 1987 m. Vilniaus universitetas |

**Arvydas Akstinavičius** (g. 1960 m. gegužės 24 d. Vilniuje) – gydytojas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Vilniaus m. VII (dabar Žirmūnų gimnazija) vidurinėje mokykloje, kurią baigė aukso medaliu. 1986 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. Dirbo gydytoju psichiatru N.Vilnios psichiatrinėje ligoninėje, vėliau iki 1996 m. – gydytoju neurologu Vilniaus m. XI poliklinikoje. Nuo 1991 m. iki 1996 m. dirbo Seimo narių padėjėju. 1996 m. išrinktas į LR Seimą, 1996–2000 m. LR Seimo narys, Seimo žmogaus teisių komiteto narys.
Politikoje nuo 1989 metų. 1989 m. įstojo į Lietuvos socialdemokratų partiją, buvo šios partijos atsakinguoju sekretoriumi. 1999 m. nepritardamas LSDP-LDDP jungtuvėms ir siekdamas apginti socialdemokratines vertybes bei principus, su bendraminčiais susibūrė po dabartine Lietuvos socialdemokratų sąjungos vėliava.
Be mediko profesijos save laiko profesionaliu politiku. Nuo 2003 m. yra Socialdemokratų sąjungos pirmininkas. Taip pat yra Socialdemokratinės minties instituto valdybos pirmininkas.
Dalyvavo 2012 metų LR Seimo rinkimuose nacionalinio susivienijimo „Už Lietuvą Lietuvoje" sąraše.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Lietuvos socialdemokratų sąjunga – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2009-04-01 iš Wayback Machine projekto.
Ekspedicijos naudotas *Kainan maru* laivas.
Ekspedicijos vadovas Nobu Širasė.
**Japonijos ekspedicija į Antarktidą** (jap. 日本の南極観測 = *Nippon no nankyoku kansoku*) buvo 1910–1912 metais į Antarktidą išsiųsta ekspedicija, plaukusi *Kainan maru* (jap. 開南丸) laivu ir vadovaujama leitenanto Nobu Širasės. Ekspedicija siekė išsilaipinti Roso jūros rytinėje pakrantėje ir pasiekti pietų ašigalį, tačiau pastarojo tikslo galiausiai neįgyvendino.

Pasiruošimas
------------

Pasiruošimas išvykimui nesisekė sklandžiai, nes užtruko tinkamo laivo paieškos, radus mažesnį nei tikėtasi reikėjo iš naujo perplanuoti kelionės strategiją. Be to, Japonijos vyriausybė atsisakė remti ekspediciją, todėl ji buvo finansuojama išskirtinai privačių asmenų lėšomis.

Eiga
----

Pirmasis bandymas pasiekti Antarktidą vyko 1911 m. pradžioje, tačiau ledkalniams apgadinus laivą teko apsisukti atgal ir gegužės 1 d. sugrįžti į Sidnėjaus uostą. 1911 m. lapkričio 19 d. vėl buvo išplaukta į pietus. Pavykus praplaukti pro ledą, 1912 m. sausio 16 d. buvo išsilaipinta Banginių įlankoje, kur tuo metu taip pat sugrįžtančio Roaldo Amundseno laukė norvegų laivas *Fram*. Dalis ekspedicijos su kinkomų šunų traukiamomis rogėmis patraukė į žemyno gilumą ir nukeliavę beveik 250 km grįžo atgal, o kita grupės dalis liko laive ir išžvalgė pakrantę.

Rezultatai
----------

Nors ekspedicija taip ir neįgyvendino tikslo pasiekti pietų ašigalį, jos nariai išžvalgė dalį Antarktidos ir į Japoniją pargabeno rastų uolienų pavyzdžių. Leitenanto Nobu Širasės iniciatyva išžvalgyta teritorija buvo paskelbta priklausanti Japonijai ir pavadinta *Jamato Jukihara* vardu (jap. 大和雪原 = *Yamato Yukihara*).

Ekspedicija baigėsi *Kainan maru* prisišvartavus Tokijo įlankoje 1912 m. birželio 20 d.[1]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Beau Riffenburgh. *Encyclopedia of the Antarctic*. Taylor & Francis, 2007, p. 561-2
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Arvydas Gaičiūnas su vaikais Arvydu ir Diana
**Arvydas Gaičiūnas** (g. 1943 m. balandžio 25 d. Kapčiamiestyje) – cirko artistas, režisierius, sportininkas – akrobatikos sporto meistras.

Biografija
----------

Išsilavinimas – aukštasis:

* 1958 m. baigė Kybartų vidurinę mokyklą;
* 1983 m. baigė studijas Maskvos universiteto Ekonomikos fakultete (neakivaizdiniu būdu).

### Karjera cirke

1960 m. Arvydas Gaičiūnas pradėjo dirbti akrobatu kartu su partneriu Vytautu Kazlausku, Lietuviškojo cirko koletyve, kuris buvo įsteigtas Vilniuje. Vėliau baigęs režisūros kursus, Arvydas dirbo cirko režisieriumi. Nuo 1983 m. penkerius metus ėjo Maskvos cirko „Jantarj" („Gintaras") direktoriaus pareigas, gyveno Maskvoje.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę, A. Gaičiūnas grįžo į Lietuvą. Čia įkūrė privačią cirko įmonę. Su ja gastroliavo įvairiuose Lietuvos miestuose, taip pat Vokietijoje, Prancūzijoje, Japonijoje, Indijoje ir kitose šalyse.

### Šeima

A. Gaičiūno šeima – viena iš cirko dinastijų. Tėvas Antanas Gaičiūnas artisto karjerą pradėjo tarpukariu, privačioje cirko trupėje „Oktavija". Šiuo metu Arvydo vaikai Arvydas ir Diana Gaičiūnai taip pat tęsia šeimos tradicijas ir dirba magijos teatre „DiArchy".
JAXA logotipas
Tanegešima kosmodromas (Kagošimos prefektūra)
**Japonijos kosmoso tyrimų agentūra** (jap. 独立行政法人宇宙航空研究開発機構 = *dokuritsu-gyōsei-hōjin uchū kōkū kenkyū kaihatsu kikō*; sutrumpintai **JAXA**) – Japonijos valstybinė agentūra, vykdanti kosmoso tyrimus. Įkurta 2003 m. spalio 1 d. sujungus Kosmoso ir astronautikos mokslų institutą, Valstybinę Japonijos kosmoso laboratoriją ir Japonijos valstybinę kosmoso vystymo agentūrą. Agentūra turi 16 centrų įvairiose Japonijos vietose. Būstinė įsikūrusi Tokijuje, Čiofu mieste.

Veikla
------

JAXA vykdo įvairias programas:

* kuria raketas, erdvėlaivius;
* ruošia astronautus;
* į orbitą leidžia palydovus (pirmasis – 1970 m.);
* dalyvauja Tarptautinės Kosminės Stoties projekte (Kibo modulis, HTV krovininiai erdvėlaiviai);
* tiria asteroidus (Hayabusa misija), Mėnulį (Kaguja arba SELENE misija);
* atlieka astronominius stebėjimus;
* vykdo bendruosius kosminių technologijų tyrimus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  About JAXA Archyvuota kopija 2006-09-06 iš Wayback Machine projekto. Japan Aerospace Exploration Agency
2. ↑  Field Centers Archyvuota kopija 2012-10-05 iš Wayback Machine projekto. Japan Aerospace Exploration Agency

Nuorodos
--------

* Oficialus Agentūros puslapis
| **Kazys Abromavičius** |
| --- |
| Gimė | 1928 m. kovo 4 d.Kulautuva |
| Mirė | 2008 m. rugpjūčio 18 d. (80 metų) |
|  |
| Veikla | dailininkas akvarelininkas |
|  |
| Alma mater | 1954 m. LSSR dailės institutas |

**Kazys Valdemaras Abromavičius** (1928 m. kovo 4 d. Kulautuvoje – 2008 m. rugpjūčio 18 d.) – Lietuvos dailininkas akvarelininkas.

Biografija
----------

1954 m. LSSR dailės institute baigė vitražo specialybę. 1954–1957 m. dirbo Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikume, 1960–1964 m. LSSR kultūros ministerijoje, 1964–1980 m. Lietuvos dailės muziejuje.

Kūryba
------

Akvarele nuliejo peizažų – „Kuršių marios" (1979 m.), „Nidos kopos" (1986 m.), natiurmortų – „Saulėgrąžos" (1997 m.), portretų – „Moteris su skrybėle" (1996 m.), „Žydrė" (1997 m.). Sukūrė piešinių, daugiausia portretų: „Aktorė Eugenija Pleškytė" (1970 m.), „Autoportretas" (1997 m.). Kūriniams būdingas lyriškumas, skaidrus koloritas.

Nuo 1957 m. dalyvavo parodose, surengė individualių parodų. Jo kūrinių turi Lietuvos, Latvijos (Rygos) muziejai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kazys Abromavičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 42 psl.
| **Arvydas Arvydas Adomonis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1959 m. rugpjūčio 12 d. (63 metai)Suviekas, Zarasų rajonas |
|  |
| Veikla | choro dirigentas. |

**Arvydas Adomonis** (g. 1959 m. rugpjūčio 12 d. Suvieke, Zarasų rajone) – choro dirigentas.

Biografija
----------

Baigęs Pagirių (Kėdainių r.) vidurinę mokyklą, 1977–1983 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. D. Vilbrantienė). 1983 m. respublikinio jaunųjų atlikėjų konkurso Kaune laureatas.

1983–1988 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (prof. A. Jozėno klasė). Konservatoriją baigė su pagyrimu.

1988–1994 m. Lietuvos liaudies kultūros centro Muzikos skyriaus darbuotojas. Prisidėjo prie 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės ansamblių vakaro Kalnų parke, 1992 m. solistų ir vokalinių ansamblių konkurso „Sidabriniai balsai" ir 1994 m. „Dainų dainelės" konkurso organizavimo, buvo 1994 m. Pasaulio lietuvių dainų šventės Lietuvoje Dainų dienos direktorius.

Nuo 1993 m. Vilniaus dailės akademijos mišriojo choro (30 dalyvių) meno vadovas ir dirigentas. Kolektyvą parengė:

* 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje – konkurse pelnė trečiąją vietą;
* 1995 m. Baltijos studentų dainų šventei „Gaudeamus-XII" Tartu;
* 1995 m. X S. Šimkaus konkchorų ursui Klaipėdoje;
* tarptautiniam studentų mišriųjų chorų konkursui „Juventus" Kaune;
* 1993, 1995, 1996 ir 1997 m. sakralinės muzikos kamerinių chorų festivaliams „Cantate Domino" Kaune;
* 1995, 1996 ir 1997 m. Lietuvos aukštųjų mokyklų chorų festivaliams Vilniuje.

Inicijavo, kad koncertų metu būtų rengiamos choristų dailės darbų parodos. Minėtina tokia paroda Trakų pilies muziejuje ir koncertas pilies Didžiojoje menėje (1995). Choras parengtas 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje, dalyvavo ir konkurse.

A. Adomonis nuo 1995 m. dirba ir Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūros muzikos kūrinių atlikimo direkcijoje.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
**Kazys Ambrozaitis** (g. 1918 m. balandžio 23 d. Naujakaimyje, Šimkaičių valsčius, Raseinių apskritis - m. 2015 m. rugpjūčio 15 d.) – Lietuvos gydytojas rentgenologas, daktaras, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1940–1944 m. Vytauto Dižiojo universitete studijavo mediciną. 1941 m. dalyvavo Birželio sukilime, buvo Lietuvos aktyvistų fronto Kauno štabo narys. 1943 m. studentų korporacijos „Gaja" pirmininkas. Lietuvos antinacinio pasipriešinimo dalyvis. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946 m. baigė Tiubingeno universitetą. 1947 m. daktaras. 1949 m. apsigyveno JAV. Specializavosi radiologijos srityje Niujorke ir Klyvlende. 1950–1953 m. dalyvavo Korėjos kare, kapitonas. Vėliau dirbo ligoninėse netoli Čikagos.

Daugelį metų buvo Ligoninių radiologijos departamento direktorius, suorganizavo radiologų korporaciją. JAV lietuvių bendruomenės, Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Lituanistikos tyrimo ir studijų centro bei kitų organizacijų veikėjas. Nuo 1962 m. fondo „Į laisvę" pirmininkas. Su kitais įkūrė Lietuvių fondą, jo tarybos ir valdybos pirmininkas. Pasaulio lietuvių gydytojų sąjungos tarybos narys. Mokslo ir kūrybos simpoziumo organizacinio komiteto pirmininkas. Bendradarbiavo spaudoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kazys Ambrozaitis (1918)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 429 psl.
|  |
| --- |
| Retų kalba |
| Kalbama | Rytų Alpės |
| Kalbančiųjų skaičius | - |
| Kilmė | tirėnų (?) retų |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | xrr |
| Geografinis paplitimas |
|  |
| ██ Retų kalbos buvęs istorinis paplitimas |

**Retų kalba** (*Rhaetic*) − mirusi kalba, kuria buvo kalbama senovės Retijos regione Rytų Alpėse romėnų ir ankstesniais laikais. Išlikę trys šimtai rašytinių šaltinių, pateiktų dviem etruskų kalbos abėcėlės variantais šiaurės Italijoje, pietų Vokietijoje, rytų Šveicarijoje, Slovėnijoje ir vakarų Austrijoje.

Retų kalbos šaltinių geografija: kaip manoma, retų kalba vartota Retijos provincijos pietinėje dalyje     
Senovės retų kalba nėra tokia pati, kaip viena iš to paties Alpių regiono šiuolaikinių romanų kalbų, vadinamų retoromanų kalbomis, tačiau abi jos kartais yra vadinamos kaip *Rhaetian*. Manoma, kai retų gentis nukariavo romėnai, vėliau jos buvo stipriai romanizuotos.

Šia kalba Rytų Alpėse buvo kalbama V–I a. pr. m. e. į šiaurės vakarus nuo gimtosios venetų kalbos vartotojų arealo. Išlikę daug, bet labai trumpų rašytinių liudijimų, padarytų vienu iš šiaurės etruskų rašto variantų. Užrašai rodo žodžių ir gramatinių ypatybių buvimą, galbūt nurodantį ryšį su etruskų kalba. Tikėtina, kad artimiausia retų kalbai galėjo būti kamunų kalba (*Camunic*) – graikų istorikas Strabonas laikė kamunus tauta, panašia į retus.

Šiuolaikiniai tyrinėtojai pateikia prieštaringą retų kalbos klasifikaciją. Vieni ją su etruskų kalba priskyrė hipotetinių ikiindoeuropietiškų tirėnų kalbų grupei, galbūt paveiktai kaimyninių indoeuropiečių kalbų, kiti laiko gimininga ilyrų ir keltų kalboms. Didesnį palaikymą gauna tirėniška kilmė, nes išaiškinta panašumų retų, etruskų ir lemniečių kalbų morfologijoje, fonologijoje ir sintaksėje. Apie kamunų kalbą turima mažai žinių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „The Raetic alphabets".
2. ↑  S. Marchesini (2013). „Raetic (languages)". *Mnamon - Ancient Writing Systems in the Mediterranean*. SNS. Nuoroda tikrinta 2018-07-26.

Nuorodos
--------

* Rhaetic inscriptions
* *Retai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RItalikų ir romanų kalbos |
| --- |
|  |
| *Italikų* | 
 *faliskų*  **·**  *lotynų*  **·**  *oskų*  **·**  *umbrų* |  |
|  |
| Rytų romanų kalbos | 
arumunų · istrorumunų · meglenorumunų · rumunų |
|  |
| Italų–romanų kalbos | 
*dalmatų* · italų · istroromanų · korsikiečių · ligūrų (monegaskų) · lombardų · neapoliečių · sardinų · siciliečių · venetų |
|  |
| Galų–romanų kalbos | 
Frankoprovansalų · friulų · gaskonų · katalonų · ladynų · oksitanų · prancūzų (normandų · pikardų · valonų) · *retų*? · romanšių |
|  |
| Iberų–romanų kalbos | 
astūrų · galisų · ispanų (kastiliečių) · ladino · *mazarabų* · mirandiečių · portugalų |
|  |
| *Pasviruoju šriftu* pažymėtos mirusios kalbos. |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tadžikistano ekonomika**

Po 1991 m. prasidėjusio civilinio karo Tadžikija buvo pati skurdžiausia Centrinės Azijos valstybė. Karui pasibaigus, šalies ekonomika sparčiai atsigavo ir nuo 2000 iki 2004 m. kasmetinis vidutinis šalies ekonomikos augimas sudarė 9,6 proc.

Rodikliai
---------

* BVP tenkantis žmogui: 1100 JAV dolerių per metus (2004 m. duomenimis).
* BVP pasaulinis reitingas: 146 vieta (2004 m. duomenimis).

BVP pagal sektorius:

* + žemės ūkis 23,7 proc.
	+ pramonė 24,3 proc.
	+ paslaugos 52 proc. (2004 m. duomenimis).

Nedarbo lygis: 40 proc. (2002 m. duomenimis).

v • a • r **Azijos šalių ekonomika** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Filipinai |
Gruzija |
Honkongas |
Indija |
Indonezija |
Irakas |
Iranas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Makao |
Malaizija |
Maldyvai |
Mianmaras |
Mongolija |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rusija |
Rytų Timoras |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Taivanas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas   

Azijos ekonomika
**Reumatinės ligos** (*rheumatismus*; gr. *rheumatismos* – „tekėjimas") – grupė ligų, kuriomis sergant pasireiškia sisteminis jungiamojo audinio bei judamojo aparato pažeidimas. Tokių susirgimų priskaičiuojama daugiau nei 200, jiems priskiriami artrozė, reumatoidinis artritas. Sergant reumatinėmis ligomis, pažeidžiami raumenys, sausgyslės, raiščiai, sąnariai, kremzlės, stuburas.

Reumatinės ligos gali būti skirstomos į degeneracines (pvz. osteoartritas), kurioms atsirasti turi įtakos senėjimo procesai, ir uždegimines (pvz. reumatoidinis artritas, sisteminė raudonoji vilkligė, ankilozuojantis spondilitas (Bechterevo liga), reumatinė polimialgija, reaktyvinis artritas, dermatomiozitas).

Sergant reumatinėmis ligomis, pasireiškia tokie simptomai, kaip raumenų, sąnarių skausmai, sąnario patinimas, sustingimas, karščiavimas, stuburo ar sąnario lankstumo sutrikimas, taip pat judėjimo sutrikimas, nuolatinis nuovargis.

Medicinos šaka, tirianti reumatines ligas, vadinama reumatologija.

Reumato terminą (gr. rheumatismos) pirmasis pavartojo senovės graikų gydytojas Galenas (II m. e. a.).

Išnašos
-------

1. ↑  *Reumatas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
2. ↑  *Reumatinė liga*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, IX t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1982. T.IX: Pintuvės-Samneris
3. ↑  „Reumatinės ligos", pasveik.lt. Nuoroda tikrinta 2021-01-09.
4. 1 2  „Beveik kiekviena šeima serga reumatinėmis ligomis: įspėti gali ir nuolatinis nuovargis", lrt.lt. Nuoroda tikrinta 2021-01-09.
5. 1 2  Susipažinkime su reumatinėmis ligomis, sveikaszmogus.lt. Nuoroda tikrinta 2021-01-09.
6. ↑  *Reumatologija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
7. ↑  *Rheumathism*. Britannica Online Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2021-01-09.
| Ratnėukr. *Ратне* |
| --- |
|        |
| *Šv. Mergelės Marijos gimimo bažnyčia* |
|  |
| 

RatnėRatnė

51°39′0″ š. pl. 24°31′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.65000°š. pl. 24.51667°r. ilg.﻿ / 51.65000; 24.51667﻿ (Ratnė)Koordinatės: 51°39′0″ š. pl. 24°31′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.65000°š. pl. 24.51667°r. ilg.﻿ / 51.65000; 24.51667﻿ (Ratnė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Ukrainos vėliava Ukraina |
| **Sritis** | Voluinės sritis Voluinės sritis |
| **Rajonas** | Ratnės rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 10 000  |
| **Plotas** | 5,32 km² |
| **Tankumas** (2017) | 1 880 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Ratnė |

**Ratnė** (ukr. *Ратне*) – miesto tipo gyvenvietė Ukrainoje, Voluinės srityje. Rajono administracinis centras. 

Ratnė išsidėsčiusi prie Pripetės upės; gyvenvietę kerta tarptautinė autostrada M19 sutampanti su europiniu greitkeliu E85.

Istorija
--------

Ratnė minima nuo XIII a. Magdeburgo teisė – nuo 1440-ųjų, miesto tipo gyvenvietės statusas nuo – 1940-ųjų metų. 

XIII a. priklausė Haličo–Voluinės kunigaikštystei. 

Nuo 1340 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės priklausomybėje. Miestą valdė kunigaikštis Liubartas.

1440 m. Lenkijos karalius Vladislavas III miestui suteikė Magdeburgo teises. 

Nuo 1795 m. Ratnė priklausė Rusijos carinės imperijai, buvo Voluinės gubernijos dalis. 

1921-1939 m. Ratnė priklausė Lenkijos Respublikai. Nuo 1939 m. dalis Ukrainos SSR. Nuo 1991 m. Nepriklausomos Ukrainos dalis.

Ekonomika
---------

Mieste veikia maisto pramonės įmonės, aliejaus gamykla, medienos ruošos įmonės.

Nuorodos
--------

* Облікова картка
**Lidija Kupstaitė-Drobnienė** (1920 m. liepos 7 d. Maskvoje – 1999 m. gruodžio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro aktorė.

Šeima
-----

Tėvas Aleksandras Vytautas Kupstas (1898–1964), teatro aktorius, režisierius, sesuo - aktorė Aldona Kupstaitė-Vancevičienė. Vyras Aleksandras Drobnys (1912–1998), sovietinis partinis veikėjas, ekonomistas, bankininkas. Anūkas – dizaineris Aleksandras Pogrebnojus (g. 1968 m.).

Biografija
----------

Baigė Telšių gimnaziją. 1940 m. mokėsi Valstybės teatro vaidybos studijoje. 

1942–1944 m. Lietuvos TSR meno ansamblių Pereslavlyje-Zaleskyje, 1944–1945 m. Vilniaus skrajojamojo teatro „Vaidila", 1945–1993 m. Lietuvos dramos teatro (iki 1947 m. Vilniaus dramos teatras) aktorė. Reikšmingų dramatinių vaidmenų sukūrė spektakliuose, kuriuos režisavo Romualdas Juknevičius, Henrikas Vancevičius ir kiti. Vaidyba emocinga, santūri, plastiška, kai kurie vaidmenys charakteriniai. Vaidino pirmajame lietuviškame meniniame filme „Ignotas grįžo namo" (1957 m.).

Vaidmenys
---------

* Jelena Andrejevna – Antonas Čechovas. Dėdė Vania, 1954 m.
* Dalia – Balys Sruoga. Apyaušrio dalia, 1956 m.
* Baronienė Štral – Michailas Lermontovas. Maskaradas, 1960 m.
* Ledi Torens – Tenesis Viljamsas. Orfėjas nusileidžia į pragarą, 1962 m.
* Marysenka – Balys Sruoga. Kazimieras Sapiega, 1979 m.
* Morta – Justinas Marcinkevičius. Mindaugas, 1969 m.
* Katrė – Marti, pagal Žemaitę, 1945 m.
* Marija Stiuart – Frydrichas Šileris. Marija Stiuart, 1958 m.
* Motušė – Tenesis Viljamsas. Katė ant įkaitusio skardinio stogo, 1983 m.
* Vasilisa – Maksimas Gorkis. Dugne, 1964 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lidija Kupstaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 289 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Eragrostis** |
| --- |
| Abisininė posmilgė (Eragrostis tef)Abisininė posmilgė (*Eragrostis tef*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Migliečiai  *( Poales)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Posmilgė  *( Eragrostis)* |

 |

**Posmilgė** (*Eragrostis*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos gentis, kuriai priklauso žoliniai augalai, daugiausia paplitę sausuose Afrikos regionuose.

Kultūriniai augalai
-------------------

Svarbiausia yra abisininė posmilgė (*Eragrostis tef*, amh. *t.eff*, Tig. *t.aff*), paprastai dar vadinama tefu (pavadinimas kilęs iš amcharų kalbos). Tai – vienas pagrindinių javų Etiopijoje, čia prijaukintas jau gerokai prieš mūsų erą, ir labai svarbus Etiopų virtuvėje: iš jo gaminama etiopiška duona inžera.

Tefo grūdai yra labai smulkūs, dėl ko iš vienos saujos galima apsėti visą lauką. Tai ypač pravartu propaguojant klajoklinį gyvenimo būdą.
**Japonijos jūra** (jap.: 日本海 *Nippon – kai*) – kraštinė Ramiojo vandenyno jūra, esanti tarp Eurazijos žemyno, Korėjos pusiasalio ir Sachalino, Hokkaido ir Honšiū salų. Japonijos jūra skalauja Japonijos, Korėjos, Rusijos krantus.

Pavadinimo problema
-------------------

Visuotinai priimtas Japonijos jūros pavadinimas turi gana nacionalistinę prasmę, nes dažnai primena XX a. pradžioje sukurtą Japonijos imperiją. Jūra buvo tos imperijos centre, mat Japonija tada valdė ir Korėją. Korėjiečiai atsisako vadinti šią jūrą Japonijos jūra, ir naudoja senąjį korėjietišką pavadinimą Rytų jūra (kor.: 東海 동해*Donghae*).

Ypatumai
--------

Japonijos jūra
Japonijos jūra – viena iš didžiausių ir giliausių pasaulio jūrų. Japonijos jūra apima 978 000 km² plotą, vandens tūris – 1630 tūkst. km³, vidutinis gylis – 1535 metrai. Giliausia vieta jūroje siekia 3699 metrus. Japonijos jūros pakrantės ruožas driekiasi 7600 km.

Šiaurinė jūros dalis žiemą užšąla.

Krantai, įlankos
----------------

Japonijos jūros krantų linija mažai „sukarpyta" ir nesudaro įlankų, giliai įsirėžiančių į sausumą. Daugiausiai – aukšti ir statūs krantai. Kalnai tiesiog sminga į jūrą. Labiausiai išraižyti yra Japonų salų krantai.

Sąsiauriai, jungiantys Japonijos jūrą ir Ramųjį vandenyną ir su atitinkamomis jūromis – Ochotsko ir Rytų Kinijos, yra negilūs (lyginant su pačia jūra), dėl to Japonijos jūra yra labiau izoliuota.

Didžiausios įlankos – Petro Didžiojo, Rytų-Korėjos, Isikario (Hokaido sala), Tojama ir Vakasa (Honsiu sala).

Salos
-----

Didelių salų Japonijos jūroje nėra. Visos salos (išskyrus Ulindo) yra netoli (Rebuno, Riširi, Okuširi, Sado, Oki, Dokdo ir kt.) krantų. Upių nuotėkis Japonijos jūroje – nereikšmingas (viena iš didesnių upių – Tuminczian).

Reljefas
--------

Japonijos jūros reljefą sudaro šelfas, žemininis nuolydis, gilios įdubos ir povandeniniai kalnagūbriai. Giliavandenės įdaubos atsiskiria Jamato, Kita-Oki, Oki kalnagūbriais ir trim įdubomis – Centrine (didžiausias gylis 3699 m), Honsiu (3063 m) ir Cusimsko (2300 m).

Žemės pluta po giliavandenėmis įdaubomis – subvandenininė (8–12 km), susideda daugiausiai iš dviejų sluoksnių – nuosėdinio (1,5–2,5 km) ir „bazaltinio". Po kalnagūbriais – pluta yra žemininės kilmės (18–22 km). Pagrindinės naudingos iškasenos (nafta, dujos, jūrinės aukso sąnašos ir kasiteritas) – šelfo prieigoje.

Uostai
------

Pagrindiniai uostai – Vladivostokas, Nachodka, Vanino, Aleksandrovsko-Sachalino, Cholmskas, Niigata, Curuga, Maidzuru, Vonsanas, Chinamas, Čiondžinas.

Išnašos
-------

1. ↑  *Japonijos jūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005

  



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Japonijos jūra** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Posjeto įlanka** (rus. *Залив Посьета, бухта Посьета*) – įlanka pietvakarinėje Petro Didžiojo įlankos dalyje, tarp Suslovo ir Gamovo kyšulių. 

Įlankos skersmuo šiaurryčių pietvakarių kryptimi 31 km ir šiaurvakarių pietryčių kryptimi 33 km. Įlankos krantai smarkiai raižyti, sudaro vidines įlankas ir užutėkius – Ekspedicijos užutėkis, Novgorodo užutėkis, Palados reido užutėkis, Banginių įlanka ir daug smulkesnių.

Įlankos krante yra šios gyvenvietės: Posjetas (*Посьет*), Zarubinas (*Зарубино*), Kraskinas (*Краскино*), Andrejevka (*Андреевка*) ir keletas dar smulkesnių gyvenviečių. 

Nuo liepos pradžios iki rugsėjo pabaigos įlankos pakrantėse ilsisi daug Primorės ir Tolimųjų Rytų gyventojų. Įlankoje yra vienintelė Rusijoje jūrų šukučių plantacija.

Vitiazio užutėkis yra Posjeto įlankos dalis

Istorija
--------

Įlanką pirmą kartą atrado ir aprašė Prancūzijos korvetės „Caprice" ekipažas 1852 n. ir pavadino *d'Anvilio įlanka* (pranc. *d'Anville*) pagerbdami Žaną d'Anvilį (*Jean Baptiste Bourguignon d'Anville*), stambiausią XVIII a. prancūzų kartografą. 

1854 m. viceadmirolo J. Putiatino ekspedicija, keliavusi fregata „Pallada" ir škuna „Vostok", detaliai aprašė įlanką, ją išmatavo ir atvaizdavo žemėlapyje. Jie įlanką pavadino J. Putiatino diplomatinės misijos nario kapitono leitenanto K. Posjeto garbei. 

1855 m. anglų ir prancūzų laivai, ieškoję V. Zavoikos eskadros, įplaukė į įlanką ir pavadino ją *Napoleono reidu* (galbūt 1852 m. į laivyno sudėtį įėjusio prancūzų linijinio laivo „Napoleon" garbei). 

1862 m. įlanką ištyrinėjo ir kartografavo laivyno šturmanų korpuso papulkininkio V. Babkino ekspedicija. Vėliau, 1875 m. žemėlapį pataisė ir papildė laivyno šturmanų korpuso kapitonas M. Klykovas (*Михаил Аввакумович Клыков*).

Nuorodos
--------

1. ↑  Новгородская бухта ЭСБЕ

* Залив Посьета на сайте Хасанского района
* Маяки Хасанского района
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Dispareunija** (gr.  δυσ- – priešdėlis, reiškiantis neigimą + *πάρευνος* – sugulovas, sugyventinis) – bendras moters lytinių sutrikimų pavadinimas, dažniausiai turima omenyje nesugebėjimas patirti orgazmo. Tai sąlygoja nepakankama meilė lytiniam partneriui, nemalonūs jausmai sueities metu, kai kurios lytinių organų ligos ir infekcijos, taip pat gali lemti asmenybės ypatumai, lytinis sudėjimas, lytinis elgesys (pvz. skubotumas, glamonių nebuvimas). Svarbi aplinkybė yra ta, kad mylintis yra galvojama apie tai, kad nebus pasiektas orgazmas, arba bijoma pastoti. Dispareuniją gali sąlygoti ir mažas lytinis potraukis, nepakankamas dėmesys moteriai iš vyro pusės. Apskritai, psichologinės priežastys turi daug įtakos susiformuojant ir gydant dispareuniją.

Tarp vyrų dispareunija itin reta, dažniausia tada, jeigu vyras priverstas mylėtis prieš savo norą arba būdamas pavargęs.

TLK apibrėžimas
---------------

Tarptautinė ligų klasifikacija dispareuniją apibrėžia kaip skausmingą sueitį, kurios priežastys – fizinės arba psichinės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Eyes Open** – ketvirtasis Šiaurės Airijos indie rock grupės Snow Patrol albumas. Jis oficialiai išleidžiamas 2006-ųjų gegužės 1 d. tačiau JAV tai padarys savaite vėliau – gegužės 9 d. Pirmasis singlas paimtas iš albumo buvo „You're All I Have", pasiekęs 7 perkamiausių Britanijos singlų sąrašo vietą. Paskelbus JK singlų kompanijos duomis, „Eyes Open" tapo perkamiausiu albumu 2006 m.

Albumo dainos
-------------

1. „**You're All I Have**" – 4:33
2. „Hands Open" – 3:17
3. „Chasing Cars" – 4:27
4. „Shut Your Eyes" – 3:17
5. „It's Beginning To Get To Me" – 4:35
6. „You Could Be Happy" – 3:02
7. „Make This Go On Forever" – 5:47
8. „Set The Fire To The Third Bar (feat. Martha Wainwright)" – 3:23
9. „Headlights On Dark Roads" – 3:30
10. „Open Your Eyes" – 5:41
11. „The Finish Line" – 3:28
12. „In My Arms"
13. „Warmer Climate"

You're All I Have
-----------------

„You're All I Have" singlo viršelis
**You're All I Have** yra pirmasis ketvirtąjį studijinį Snow Patrol albumą *Eyes Open* pristatantis singlas. Jis oficialiai Europoje buvo išleistas 2006-ųjų balandžio 24 d. Savaite prieš tai, vien iš dainų parsisiuntimo paslaugos, debiutavo Didžiosios Britanijos perkamiausių singlų sąrašo 30 vietoje.

### Singlo pasiekimai

* UK Singles Chart – #7
* Music-1 Top50 – #2
**Disonansas** (lot. *dissonans* – nedarniai skambąs) – nesusiliejančių muzikos garsų sąskambis, dermės nebuvimas, nesutarimas, konsonanso priešybė.

Teorija
-------

Disonanso sąvoka netapatinama su negražiu, chaotišku skambesiu – kakofonija. Skirtumas tarp disonanso ir konsonanso griežtai neapibrėžtas, o riba sąlyginė. Disonanso ir konsonanso problema egzistavo per visą muzikos teorijos istoriją, sąvokos turinys kito. Iki XVII a. disonanso vartosena muzikoje buvo ribojama. Muzikos teorija reikalavo, kad disonansas – įtemptas, nepastovus, nedarnus skambesys, pereitų į konsonansą. Konsonanso ir disonanso priešybės bei kontrasto panaudojimas, ypač mažoro-minoro funkcijų sistemoje, tapo viena pagrindinių muzikinės minties plėtros sąlygų. 

XIX a. pabaigoje muzikos praktikoje disonansas vis dažniau buvo vartojamas kaip savarankiškas, nuo konsonanso nepriklausantis sąskambis. XX a. savo kūryboje bet kokios sandaros disonansą laisvai vartojo Paulis Hindemitas, Arnoldas Šionbergas. 

Disonanso ir konsonanso problemą nagrinėjo Karlas Rymanas, M. Hauptmanas (1792–1868 m. Vokietija), Hermanas Helmholcas (1821–1894 m. Vokietija), Borisas Asafjevas, Viačeslavas Meduševskis (g. 1939 m. Rusija), Karlas Dalhauzas, lietuvių muzikologijoje – Julius Juzeliūnas, Vytautas Bičiūnas ir kiti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aldona Juodelienė. *Disonansas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 15 psl.
**Andoros socialdemokratų partija**, (**PS**, isp.: *Partit Socialdemòcrata*) – antroji pagal įtaką Andoros politinė partija po Andoros liberalų partijos.

Iki 1997 m. vadinosi Naujosios demokratijos partija. 2001 m. Generalinės tarybos rinkimuose gavo 6 vietas iš 28, 2004 m. iškovojo 38,1 % rinkėjų pasitikėjimą, gavo parlamente 11 vietų ir yra svarbiausia opozicinė partija.

2003 m. savivaldybių rinkimuose visose 5 komunose gavo po 2 vietas.

Struktūra
---------

Partijos nariu galima tapti sulaukus 16 metų. Skyriai veikia autonomiškai. Kongresas, šaukiamas kas dveji metai, renka partijos pirmininką, pirmąjį sekretorių, organizacijos sekretorių, vadovaujančio Direkcinio komiteto 5 narius (kitus deleguoja skyriai), Vykdomąjį komitetą, Garantijų komisiją ir mokesčių cenzorių.

SI konsultacinė narė nuo 1999, tikroji narė nuo 2003.

Pirmininkai:
------------

* 1999 m. – Choakimas Miro Kastiljo,
* 2003 m. – Rosa Ferer Obiols,
* 2005 m. – Mariona Gonzales Reolit.

.

Nuorodos
--------

* Officiali svetainė
|  *Andre De Grasse*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Andre De Grasse |
| Gimė | 1994 m. spalio 10 d. (28 metai) |
| Atstovauja (-vo) | Kanados vėliava Kanada |
|  |
| Rungtys | Sprintas |
| Asmeniniai rekordai | 60 m: 6,60  100 m: 9,91  200 m: 19,80 (Kanados rekordas) |
|  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas**0 | **Sidabras**1 | **Bronza**2 | **Suma**3 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**0 | **Sidabras**0 | **Bronza**2 | **Suma**2 |
|  |
| World Athletics profilis: |  |

**Andrė De Grasas** (angl. *Andre De Grasse*) – Kanados sprinteris, olimpinis vicečempionas. Gimė imigrantų iš Trinidado ir Tobago ir Barbadoso šeimoje. Jis laimėjo sidabro medalį 200 m rungtyje ir bronzos medalius 100 m ir 4x100 m rungtyse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. 2015 m. Amerikos čempionate laimėjo aukso medalius 100 m ir 200 m rungtyse. 2015 m. pasiekė iki šiol geriausią Kanados rezultatą 200 m rungtyje. De Grasas laimėjo 100 m ir 4x100 m rungtis 2015 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate.

De Grasas yra pirmasis Kanados sprinteris laimėjęs tris olimpinius medalius per vienas žaidynes (aplenkdamas du medalius laimėjusius Donovaną Beilį ir Persį Viljamsą).

Asmeniniai rekordai
-------------------

| Distancija | Rezultatas | Data | Vieta |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | **6,60** | 2015 m. | Jungtinės Amerikos Valstijos Linkolnas, Nebraska |
| 100 m | **9,69** | 2016 m. | Brazilija Rio de Žaneiras, Brazilija |
| 200 m | **19,80** | 2016 m. | Brazilija Rio de Žaneiras, Brazilija |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. sausio 10 d..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Vladas Viliamas** (1904 m. spalio 15 d. Norkūnėliuose, Obelių valsčius, Rokiškio apskritis – 1972 m. liepos 12 d. Vašingtone, JAV) – Lietuvos geografas, politinis ir visuomenės veikėjas, rezistentas.

Biografija
----------

Mokėsi Rokiškio gimnazijoje, aktyviai dalyvavo ateitininkų veikloje. Gimnaziją baigė 1926 m. ir įstojo į Lietuvos universiteto Matematikos-gamtos fakultetą, kuriame 1926–1931 m. studijavo geografiją. 1927–1928 m. Moksleivių ateitininkų sąjungos centro valdybos pirmininkas, 1937 m. Ateitininkų federacijos vyriausiosios valdybos narys. 1936 m. Berlyne apgynė daktaro disertaciją. 1937–1940 m. VDU Geografijos katedros asistentas. 1941 m. VU vyr. asistentas Gamtos–matematikos fakultete.

Sovietų okupacijos metais dalyvavo pasipriešinimo veikloje. Veikiant Laikinajai vyriausybei buvo Laikinosios vyriausybės kanceliarijos direktorius. Vėliau dirbo VU Geografijos katedros vedėju ir dalyvavo LF Vilniaus apygardos vadovybėje aptariant LF programą ir Lietuvos sienų klausimus, rašė pogrindinėje spaudoje.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, iš ten – į Jungtines Valstijas.
| Ditupė |
| --- |
|  Ditupė Dituvoje |
| **Ilgis** | 5,1 km |
| **Baseino plotas** | 9,5 km² |
| **Ištakos** | Dumpių apylinkės |
| **Žiotys** | Minija |
| **Šalys** | Lietuva |

**Ditupė** – upelis Lietuvoje, Klaipėdos rajone; Minijos dešinysis intakas. Prasideda į pietus nuo Dumpių, prie Klaipėdos vandenvalos įrenginių. Teka pietų kryptimi. Įteka į Miniją 33,0 km nuo jos žiočių, Dituvoje.

Turi du kairiuosius ir du dešiniuosius bevardžius intakus. Visa upės vaga sureguliuota. Prie Dituvos įsikūrę Spengiai, Mickai, Dituva.

Senesnė upėvardžio lytis, matyt, *\*Dituva* (plg. istoriniuose šaltiniuose minima *Dittua, Dittowa, Ditua*). Šaknies *dit-* reikšmė neaiški. Galbūt iš ide. *\*dei-, dī-* („šviesti, rodytis"; plg. alb. *ditë* „diena").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 590
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 88
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Chiliarchas** (gr. χιλίαρχος 'tūkstančio vadas') – karo vadas helenistinėje senovės Graikijoje, vadovavęs 1000 karių daliniui (apytiksliai atitinka dabartinį batalioną).

Šia pareigas Aleksandras Makedonietis įvedė pasiremdamas Achemenidų Persijos *hazarapatish* pareigomis. Chiliarcho pareigos buvo tiek karinės, tiek civilinės.

Aleksandras Makedonietis šias pareigas pirmiausia suteikė Hefestionui (gr. Ἡφαιστίων), o po Hefestiono mirties – Perdikui (gr. Περδίκκας). Šis terminas buvo naudojamas ir vėlesniais laikais. Graikų rašytojai chiliarchais vadino romėnų legionų tribūnus. Bizantijoje terminas *chiliarchas* buvo *taksiarcho* bei *drungarijaus* (drungo vado) sinonimas.

Graikijos nepriklausomybės karo (1821–1832 m.) laikais chiliarcho laipsnis būdavo suteikiamas žymiems kapitonams, vadovavusiems nereguliariems būriams, kurie sudarė didžiumą to meto Graikijos kariuomenės.