recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Donald G. Jackson
**Donald G. Jackson** (1943 m. balandžio 24 d. – 2003 m. spalio 20 d.) – JAV kino režisierius.

Gimė Misisipės valstijos Temonto mieste. Užaugo Mičigano valstijoje, Adriano mieste. Suaugęs dirbo automobilių fabrike. Tačiau ten dirbdamas jau norėjo tapti režisieriumi. Galiausiai 1976 metais sukūrė savo pirmąjį filmą, siaubo filmų parodiją "The Demon Lover". Vėliau sukūrė imtynių filmą "I Like to Hurt People". Po šių filmų Jackson persikėlė į Holivudą, kur jis pasiliko iki pat savo mirties.

Per savo karjerą dirbo kartu su daug režisierių, įskaitant Roger Corman ir James Cameron, tačiau ilgiausiai bendradarbiavo su Scott Shaw. Jie kartu sukūrė naują filmų srovę – „Zen Filmmaking". „Zen Filmmaking" yra filmų kūrimo stilius, kai nenaudojamas scenarijus.

Jackson mirė nuo leukemijos 2003 metais. Palaidotas Westwood Village Memorial Park Cemetery Los Andžele.

Filmografija
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * 2002 Max Hell Frog Warrior
* 2001 Legend of the Dead Boyz
* 1999 Guns of El Chupacabra 2: The Unseen
* 1999 Blade Sisters
* 1999 Ride with the Devil
* 1998 Armageddon Boulevard
* 1998 Lingerie Kickboxer
* 1997 Guns of El Chupacabra
* 1995 Baby Ghost
* 1995 Little Lost Sea Serpent
 | * 1995 Big Sister 2000
* 1995 Raw Energy
* 1995 Rollergator
* 1994 Queen of Lost Island
* 1994 The Devil’s Pet
* 1994 Twisted Fate
* 1994 Kill, Kill Overkill
* 1993 Carjack
* 1993 Return to Frogtown
* 1993 It’s Showtime
 | * 1993 Return of the Roller Blade Seven
* 1992 The Legend of the Rollerblade Seven
* 1991 The Roller Blade Seven
* 1989 Roller Blade Warriors: Taken by Force
* 1987 Hell Comes to Frogtown
* 1986 UFO: Secret Video
* 1985 Roller Blade
* 1985 I Like to Hurt People
* 1976 The Demon Lover
 |

Dokumentiniai filmai apie Donald G. Jackson
-------------------------------------------

* 1980 Demon Lover Diary
* 2005 Interview: The Documentary

Nuorodos
--------

* IMDB apie Donald G. Jackson
* Paskutinis Donald G. Jackson interviu
* Donald G. Jackson Maverick Filmmaker
| Vainatrakio naminių gyvūnų kapinės |
| --- |
| Pirmieji antkapiai |
| 

Vainatrakio naminių gyvūnų kapinėsVainatrakio naminių gyvūnų kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°47′12″š. pl. 23°59′43″r. ilg.﻿ / ﻿54.786781°š. pl. 23.995338°r. ilg.﻿ / 54.786781; 23.995338Koordinatės: 54°47′12″š. pl. 23°59′43″r. ilg.﻿ / ﻿54.786781°š. pl. 23.995338°r. ilg.﻿ / 54.786781; 23.995338 |

 |
| Vieta | Kauno rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Rokų seniūnija |
| Plotas | 0,5 ha |
| Naudotas | nuo 2019 m. sausio 1 d. |

**Vainatrakio naminių gyvūnų kapinės** – specialios paskirties, naujai atidarytos gyvūnų kapinės Vainatrakyje, Rokų seniūnijoje, Kauno rajone. Įsteigtos 2019 m. skirtos legaliam kauniečių laikytų ir nugaišusių naminių gyvūnų laidojimui. Kapines administruoja Kauno miesto savivaldybės įmonė „Kapinių priežiūra".

Kapinės įsikūrusios netoli Kauno ir Prienų rajonų ribos, apie 18 km į pietus nuo Kauno, 300 m nuo veikiančių civilinių Vainatrakio kapinių. Atoki vieta pasirinkta dėl nesamų laisvų sklypų mieste, suderinus su Maisto ir veterinarijos tarnyba. Pradiniam gyvūnų laidojimų etapui išskirta 0,5 ha dydžio teritorija su galimybe, esant poreikiui, praplėsti jos ribas. Gyvūnų savininkai gali laidoti augintinio gaišeną arba urną su pelenais, kai pateikiamas dokumentas, patvirtinantis gyvūno gaišenos sudeginimą krematoriume. Laikantis naminių gyvūnų įrengiamų kapaviečių reikalavimų, užkrečiamosiomis spongiforminėmis encefalopatijomis užsikrėtusių gyvūnų gaišenos negali būti užkasamos, jas būtina atiduoti specialiai gyvūninių produktų perdirbimo įmonei.

Kapavietės
----------

Kapavietei suteikiamas numeris, jos vietoje pastatomas ženklas ar iki 0,6 m aukščio paminklas, ne aukštesnė kaip 0,3 m apsauginė tvorelė. Šis numeris, gyvūno duomenys, laidojimo data, informacija apie savininką, atsakingą už kapavietės priežiūrą, įrašomi į Gyvūnų gaišenų užkasimo registrą. Atsižvelgiant į gyvūnų kapaviečių dydžius, kapinėse suformuoti trys atskiri kvartalai. Individualios ar grupinės kapavietės skirstomos pagal dydžius, nes pagal juos priklauso duobių kasimo kaina. Mažo dydžio duobė yra iki 1 m² (1x1 m) ploto, skirta gaišenoms, sveriančioms 0-20 kg. Vidutinio dydžio duobė – ne didesnė kaip 1,25 m² (1,25x1 m), skirta 20-40 kg sveriančioms gaišenoms. Didelio dydžio duobė gali būti skirta individualiam ar grupiniam laidojimui gaišenų, sveriančių 40 kg ir daugiau, jos plotas – ne didesnis kaip 1,65 m² (1,5x1,1 m).

Gaišenoms arba urnoms su pelenais turi būti naudojamos sandarios, biologiškai suyrančių medžiagų talpyklos. Pavyzdžiui, tinkami kartoniniai ar faneriniai karsteliai, maišai iš savaime skaidžios celiuliozės, drobulės ir pan. Šiam tikslui nenaudotinos polietileninės ar kitos sintetinės, nesuyrančios pakuotės. Kapavietėje gali būti užkasami ne daugiau kaip dvi gyvūnėlių gaišenos bei neribotas skaičius urnų su pelenais.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Kaune atidarytos naujos kapinės: kiek kainuos palaidoti savo augintinį?. *delfi.lt*

Nuorodos
--------

* „Kapinių priežiūra" (oficiali svetainė)
* Legali amžinojo poilsio vieta naminiams gyvūnėliams: ypatumai ir patarimai. (*kauno.diena.lt*, 2019-10-15)
**Maral Artin**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Maral Artin  Մարալ Արթին |
| Gimimo data | 2000 m. birželio 9 d. (22 metai) |
| Gimimo vieta | Heidelbergas, Vokietija |
| Ūgis | 161 m |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Cordoba CF |
| **Numeris** | nežinoma |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2019  ?  ? | Armėnija Alashert  Prancūzija RC Lens FémininIspanija Cordoba CF Féminin | 0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2020– | Armėnija Armėnijos rinktinė | 16 0(3) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. sausio 23 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. sausio 23 d.. |

**Maral Artin** (arm. Մարալ Արթին; g. 2000 m. birželio 9 d.) – armėnų futbolininkė, puolėja. Atstovavo nacionalinei Armėnijos rinktinei.

Karjera
-------

Heidelberge, Vokietijoje gimusi žaidėja futbolą pradėjo žaisti šioje šalyje. 

2016–2017 m. sezone atstovavo Bayern Munich II ekipai, o 2017–2019 m. rungtyniavo FFC Frankfurt II.

2019 m. persikėlė į Armėniją ir atstovavo „Alashkert" klubui. Apie šį karjeros etapą mažai žinoma.

Netrukus persikėlė į Prancūziją, atstovavo Arras FCF, kuris 2020 m. tapo Racing Club de Lens dalimi ir pasivadino RC Lens Féminin.

Sekančiu karjeros klubu tapo ispanų Cordoba CF.

Karjera nacionalinėje rinktinėje
--------------------------------

Kitados atstovavo Vokietijos jaunimo rinktinėms. Rungtyniavo WU-15 ir WU-16 rinktinėse.

2020 m. debiutavo Armėnijos moterų futbolo rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Lietuvą. 

2020 m. kovo 4 rezultatu 1:0 nugalėjo lietuvės, o kovo 6 dienomis įvykusiose rungtynėse rezultatas buvo lygus (1-1).
2021 m. lapkričio 25 d. žaidė rungtynėse, kai Belgijos rinktinė rezultatu 19:0 sutriuškino Armėniją.

2023 m. vasario 17 d. draugiškose rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo įvarčiu. Lietuvaitės nugalėjo rezultatu 3:1.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Pasiekimai
----------

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2021-11-25 Belgija 19-0 Armėnija
3. ↑  Armėnijos Futbolo Federacijos svetainė
4. ↑  lff.lt svetainė: Armėnija 1-3 Lietuva

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* SOFASCORE
* DFB svetainėje
* SOCCERDONNA
* soccerpunter
* worldfootball.net
* Globalsportsarchive
**Ehudas** (hebr. ‏אֵהוּד‏‎) – Senojo Testamento personažas, minimas Teisėjų knygoje, antrasis izraelitų teisėjas, valdęs po Otnielio, išvadavęs izraelitus iš moabitų valdžios. Pasakojama, kad už nedorus izraelitų darbus Dievas sustiprinęs jų priešą Moabo karalių Egloną. Šio valdžioje izraelitai buvę aštuoniolika metų.

Ehudas, Geros sūnus, priklausęs Benjamino giminei, buvęs kairiarankis. Kartą per jį izraelitai siuntę duoklę Moabo karaliui Eglonui. Ehudas pasigaminęs dviašmenį uolekties ilgio durklą ir pasirišęs jį po drabužiais prie dešinės šlaunies. Ehudas atgabenęs karaliui duoklę, o baigęs ją atiduoti, paleidęs duoklės nešėjus eiti savais keliais. Pats sugrįžęs nuo Pesilimų prie Gilgalo ir kreipęsis į karalių, tvirtindamas turįs pasakyti kai ką slapta. Karalius išsiuntęs su juo buvusius valdinius ir likęs vienas su Ehudu savo vėsiame kambaryje ant stogo. Ehudas pasakęs, kad turįs „žodį iš Dievo" ir karaliui pakilus suvaręs jam į pilvą durklą. Kadangi karaliaus būta labai apkūnaus, durklas įsmegęs į riebalus, rankena sulindusi paskui ašmenis.

Ehudas užrakinęs valdovo kambarį ir, pasinaudojęs jo valdinių gaišatimi, pabėgęs, pasiekęs Pesilimus ir leidęsis į Seyrą. Ehudo vedami izraelitai pakilę į žygį iš aukštumų, paėmę Jordano brastas į Moabą ir niekam neleidę pereiti. Pasakojama, kad užmušę apie dešimt tūkstančių moabitų. Po to krašte aštuoniasdešimt metų trukusi taika.

Išnašos
-------

1. 1 2  *Ehud*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2022-09-18.
2. 1 2 3  *Teisėjų knygos 3 skyrius*. BIBLIJA arba ŠVENTASIS RAŠTAS. Ekumeninis leidimas. – Vilnius: Lietuvos Biblijos draugija, 1999.
**Gynybos mechanizmas** (angl. *defence mechanism*) – psichoanalizės mokyklos aprašyti psichikos reguliavimo būdai, turintys apsaugoti žmogų nuo vidinių konfliktų, nerimo, kaltės jausmo, bet iškreipiantys tikrovės supratimą.

Gynybos mechanizmų rūšys
------------------------

Skiriami tokie gynybos mechanizmai:

* Neigimas
* Išstūmimas
* Racionalizacija
* Sublimacija
* Perkėlimas
* Projekcija
* Atvirkštinis reagavimas
* Regresija

Neigimas pasireiškia, kai yra neigiama kažkas nemalonaus. Tada elgiamasi, tarytum tai neegzistuotų.

Išstūmimo mechanizmas išstumia iš sąmonės nemalonius prisiminimus, impulsus, keliančius nemalonią būseną.

Racionalizacijos atveju asmuo sukuria nepriimtinam elgesiui pateisinimus.

Sublimacija yra socialiai nepriimtino impulso nukreipimas taip, kad jis būtų priimtinas. Kaip to pavyzdys pateikiamas agresyvaus žmogaus ėjimas dirbti policijoje ar kariuomenėje.

Perkėlimo mechanizmas įsijungia, kai impulsas arba jausmas, kurio dėl kokios nors priežasties negalima išreikšti, nukreipiamas ne į tą objektą, kuris jį sukėlė, bet į kitą, dažnai silpnesnį.

Projekcijos atveju savi neigiami bruožai, mintys, jausmai ar elgesys nesąmoningai priskiriami kitiems žmonėms ar aplinkai.

Atvirkštinis reagavimas pasireiškia, kai nepriimtini impulsai yra pakeičiami į priimtinus.

Regresijos mechanizmas tarsi grąžina į vaikystę.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  A. Palujanskienė, D. Jonušienė „Psichologijos pagrindai", Aleksandro Stulginskio Universitetas, Akademija, 2010, 37 psl.
Egzema ant rankų
**Egzema** – paviršinis lėtinis, kartais ūminis alerginis, niežtintis odos uždegimas su polimorfiniu bėrimu (mazgeliai, vezikulos, šlapiavimas, šašai, pleiskanos). Atsiranda veikiant išoriniams ir vidiniams dirgikliams, esant sutrikusiai organizmo imuninei sistemai. Egzema yra dažna odos liga. Gydoma antihistaminiais preparatais, antibiotikais, gliukokortikoidais, imunizacija, emolientais.

Mikrobinė egzema
----------------

Mikrobinė egzema yra dažna alerginė odos liga, kuomet organizmą įjautrina sąlytis su mikroorganizmais (stafilokokais, streptokokais ir kt.). Židiniai dažniausiai prasideda aplink opas, žaizdas, taip pat odos raukšlėse, kur oda linkusi šusti. Gali išplisti galvos plaukuotoje dalyje, ant kojų, rankų, veido, už ausų, pažastyse, kojų tarpupirščiuose, išangės raukšlėse ir genitalijose. Per 8–10 dienų atsiranda alerginės egzemos tipo reakcijos, kurios beveik nesiskiria nuo kitų egzemos tipų. Gydoma antibiotikais, antihistaminiais vaistais ir imunizacija.

Profesinė egzema
----------------

Profesinė egzema išsivysto, kai organizmą įjautrina įvairūs cheminiai junginiai, su kuriais susiduria tam tikrų profesijų žmonės. Dažniausiai profesine egzema serga statybininkai, dažytojai, chemijos, gumos, dažų, lakų, keramikos, tekstilės, poligrafijos pramonės, medicinos darbuotojai. Dažniau serga moterys, nes profesinė egzema susijusi su rankų darbu, buitiniais dirgikliais (skalbimas, valymas, maisto gamyba). Organizmo jautrumas gali susiformuoti per įvairų laiką, trumpiausiai per 8–32 valandas. Dažniausiai pažeidžiama veido, plaštakų, dilbių ir blauzdų oda. Ūmiose formose atsiranda paraudimas, pūslelės, šlapiavimas, šašai, pleiskanavimas. Lėtinė forma pasireiškia sustorėjusia ir sausa oda. Gydoma vengiant dirgiklių, antihistaminiais vaistais, gliukokortikoidais, emolientais. Persirgę profesine egzema asmenys turi dirbti kitą darbą.

Atopinis dermatitas
-------------------

Atopinis dermatitas (tikroji egzema) yra sunkiausia ir ilgiausiai trunkanti egzemos forma, sukelianti stiprius odos bėrimus bet kurioje kūno vietoje. Gali sukelti įvairūs maisto alergenai: pienas, kiaušiniai, kviečiai, žuvis, citrusiniai vaisiai, kai kurie audiniai, žiedadulkės, dulkės, sporos, kosmetika, medikamentai ir kt. Liga dažnai paveldima. Pagrindiniai simptomai yra intensyvus niežėjimas, smulkūs mazgeliai ant odos. Niežėjimas pasireiškia priepuoliais, oda stipriai nukasoma ir būklė blogėja, ligonius dažnai kankina nemiga. Gydoma išsiaiškinus alergenus, jei to padaryti nepavyksta skiriamas simptominis gydymas. Ligoniams skiriami antihistaminiai vaistai, gliukokortikoidai, emolientai, rekomenduojama racionali dieta, kurortinis gydymas, patalpų drėkinimas, įvairių ekstraktų vonios. Sergantiems atopiniu dermatitu svarbu griežtai laikytis gydytojo nurodymų, nes liga linkusi recidyvuoti.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Šeimos daktaras, Vilnius, Minius V. Brusokas K. 1997, 339–343 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nove Motulėlenk. *Nowe Motule* |
| --- |
| 

Nove MotulėNove Motulė

54°12′32″ š. pl. 22°40′56″ r. ilg.﻿ / ﻿54.20889°š. pl. 22.68222°r. ilg.﻿ / 54.20889; 22.68222﻿ (Nove Motulė)Koordinatės: 54°12′32″ š. pl. 22°40′56″ r. ilg.﻿ / ﻿54.20889°š. pl. 22.68222°r. ilg.﻿ / 54.20889; 22.68222﻿ (Nove Motulė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Palenkės vaivadija Palenkės vaivadija |
| **Apskritis** | Suvalkų apskritis Suvalkų apskritis |
| **Valsčius** | Pilypavo valsčius |
|  |
| **Pašto kodas** | PL 16-424 |

**Nove Motulė** (lenk. *Nowe Motule*) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pilypavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

Istorija
--------

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. ši teritorija priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įkurtas 1911 m. padalinus *Motulės* (Motule) kaimą. Šis padalinimas įvyko dėl naujų neturtingų atvykėlių iš Liublino Firlio valsčiaus, Lubartovskio apskrities. Ginčas kilo tarp senųjų gyventojų ir kunigo, kuris norėjo statyti bažnyčią jų žemėse. Atvykus naujiems gyventojams pastatyta ir nauja mokykla. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Pavadinimo kilmė
----------------

Tikėtina, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo kaimo įkūrėjo *Motulo Staniučico* (Motul Staniuczyc) pavardės, kartais painiojamo su *Stančiku* (Stańczyk).

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPilypavo valsčiaus gyvenvietės |
| --- |
|  |
| 
Agrafinuvka • Bartnia Gura • Bitkovas • Čarnė • Čostkuvas • Garbas • Jemielistė • Mėrūniškiai • Nova Dempščizna • Nove Motulė • Olšanka • Pieckai • Pilypavas • Rospuda • Smolenka • Stara Dempščizna • Stare Motulė • Supieniai • Šafrankai • Tabaluvka • Ūta • Vulka • Zusnas  |  |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Novelė** (it. *novella* – naujiena) – prozos žanras, kuriam būdingas glaustas pasakojimas, vientisas konfliktas, intriguojanti fabula.

Novelės veiksmas yra glaustas, fabulą sudaro pagrindinio veikėjo likimui svarbūs įvykiai, atsiskleidžiantys per trumpą laikotarpį. Jie plėtojasi labai sparčiai, dinamiškai, kol pasiekia kulminaciją, kai sprendžiamas veikėjo likimas: veikėjas turi apsispręsti, kaip toliau elgtis, atsiskleisti ar pasirodyti, kas jis yra iš tikrųjų. Novelei nebūdingi šalutiniai epizodai, antraeiliai veikėjai, platūs aprašymai. Novelės pabaiga (atomazga) dažnai būna netikėta, šokiruojanti skaitytoją.

Klasikinė novelės forma susiklostė Renesanso epochoje Italijoje. Tuo metu gyvavę sakytiniai pasakojimai – pasakos, anekdotai, atsitikimų kronikos, įvairios istorijos – susiliejo į vieną darnią visumą. Novelės žanro pradžia siejama su italų rašytojo Džovanio Bokačo šimto trumpų, į vieną ciklą sujungtų pasakojimų – novelių – rinkiniu, pavadintu „Dekameronas". Kartais novelės terminas vartojamas kaip apsakymo sinonimas.

Novelės formą ištobulino romantikai E. T. A. Hoffmann, Edgaras Alanas Po. Tipiškas noveles su netikėta pabaiga kūrė O. Henris.

Iš lietuvių rašytojų novelių yra sukūrę Jonas Biliūnas, Jurgis Savickis, Ignas Šeinius, Juozas Aputis, Romualdas Granauskas, Bronius Radzevičius, Bitė Vilimaitė, Antanas Čalnaris.
| **Petras Garnys** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. balandžio 9 d.Pabuojai, Pasvalio rajonas |
| Mirė | 2020 m. gegužės 5 d. (60 metų)Kaunas |
| Sutuoktinis (-ė) | Daiva |
|  |
| Veikla | televizijos žurnalistas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas |

**Petras Garnys** (1960 m. balandžio 9 d. Pabuojuose, Pasvalio rajone – 2020 m. gegužės 5 d. Kaune) – Lietuvos televizijos žurnalistas, redaktorius. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.

Biografija
----------

1978 m. baigė Pušaloto vidurinę mokyklą, 1979 m. Kauno 23-ojoje technikos mokykloje – kino mechaniko specialybę, 1984 m. Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute – lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.

1984–1986 m. Lietuvos televizijos ir radijo komiteto Kauno vyriausiosios redakcijos radijo redaktorius, 1986–1994 m. – televizijos redaktorius, korespondentas. 1994–2007 m. Kauno TV programų direkcijos direktorius, viešosios įstaigos „Kauno radijas ir televizija" direktorius. Rengė pažintinio kultūrinio pobūdžio laidas, informacinę publicistinę kultūrinę programą „Konrado kavinė" ir TV žaidimą „Konrado kavinės ruletė".

Įvertinimas
-----------

* 2010 m. antrojo laipsnio Santakos garbės ženklas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 144 psl.
People Can Fly|  |
| Forma | Privati |
| Pramonė | Kompiuteriniai žaidimai |
| Įkurta | Varšuvoje, Lenkijoje(2002 m.) |
| Centrinė būstinė | Varšuva |
| Svarbiausi darbuotojai | Adrian Chmielarz |
| Produktai | *Painkiller* serija*Gears of War* (PC)*Bulletstorm* |
| Darbuotojų | 200 (2019 m.) |
| Holdingas | Epic Games (2012–2015) |
| Tinklalapis | www.peoplecanfly.com |

**People Can Fly, Sp. z o.o** (2013–2015 m. – **Epic Games Poland**) – 2000 m. vasario mėn. Varšuvoje, Lenkijoje, Adriano Chmielarzo įkurta įmonė, kurianti kompiuterinius žaidimus. Jų pirmasis produktas buvo „Painkiller", bet dauguma įmonės narių nuo 1992 m. jau buvo dirbę prie įvairių projektų, žymiausias – „Gorky 17" (*Odium*).

Istorija
--------

Pavadinimas „People Can Fly" buvo pasirinktas peržiūrėjus įvairius albumų ar dainų pavadinimus.

2007 m. rugpjūčio 20 d. didžiąją dalį įmonės akcijų įsigijo bendrovė „Epic Games".

2007 m. spalio mėn. per interviu lenkų konsolių žaidimų žurnalui „Neo Plus," Adrianas Chmielarzas apibūdino „Epic Games" ketinimus įsigyjant „People Can Fly". Susidūrus su savojo variklio panaudojimo galimybių problemomis, „People Can Fly" susidomėjo Unreal Engine varikliu, kas paskatino bendradarbiauti su „Epic Games". Po demo pristatymo „People Can Fly" buvo nusamdyta sukurti papildomą turinį žaidimo „Gears of War" AK versijai. Sužavėti jų darbu, „Epic" nusprendė perleisti AK versijų kūrimą „People Can Fly" įmonei. Būtent „Gears of War" sėkmė ir paskatino bendrovę „Epic Games" įsigyti „People Can Fly".

2008 m. rugpjūčio mėn. „Epic" pranešė, kad „Electronic Arts" bus veiksmo žaidimo, kurį kuria „People Can Fly", leidėja. 2010 m. balandį buvo paskelbta, kad tai bus „Bulletstorm", pirmojo asmens šaudyklė. 

2015 m. birželio 24 d. „People Can Fly" vadovybė su „Epic" sudarė išpirkimo sandorį, po kurio vėl tapo nepriklausoma įmone.

Žaidimai
--------

| Išleidimodata | Pavadinimas | Platforma (-os) |
| --- | --- | --- |
| 2004 | *Painkiller* | Microsoft Windows, Xbox, Android, iOS |
| 2004 | *Painkiller: Battle Out of Hell* | Microsoft Windows |
| 2006 | *Painkiller: Hell Wars* | Xbox |
| 2007 | *Gears of War* | Microsoft Windows |
| 2008 | *Gears of War 2* | Xbox 360 (prisidėjo prie kūrimo) |
| 2011 | *Bulletstorm* | Microsoft Windows, Xbox 360, PlayStation 3 |
| 2013 | *Gears of War: Judgment* | Xbox 360 |
| 2015 | *Fortnite* | Microsoft Windows |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Epic Games buys People Can Fly studio
2. ↑  *Neo+ Issue #103*, 2007 m. spalis „Ludzie potrafią latać" – interviu su Adrianu Chmielarzu.
3. ↑  Hussain, Tamoor (2015-06-21). „People Can Fly Turns Independent, Buys Bulletstorm IP". *GameSpot*. Suarchyvuotas originalas 2015-06-27. Nuoroda tikrinta 2015-06-24.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
**Petras Dvaranauskas** (lenk. *Piotr Dworanowski*, 1863 m. spalio 20 d. Žečkalnio kaime, Barzdų valsčius, Šakių apskritis – 1958 m. lapkričio 19 d. Barzdų kaime, Šakių apskritis, palaidotas Marijampolėje) – Romos katalikų kunigas Lenkijoje ir Lietuvoje, spaudos bendradarbis, Lenkijos lietuvių teisių gynėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seminarijoje. Teologijos magistro laipsniu baigė Peterburgo dvasinėje akademiją. 1889 m. liepos 25 d. įšventintas kunigu. 1889–1890 m. tarnavo Seinų katedroje vikaru ir aliumnų nuodėmklausiu. Vikaravo Seirijuose (1890–1891 m.), Slavikuose (1891–1892 m.), Vladislavove (1892–1895 m.) ir Raigarde (1895–1898 m.). Tarnavo klebonu Adamonyse (1898–1899 m.), Bužine (1899–1906 m.), Silvanonyse (1906 m.) ir Adamonyse (1906–1910 m.). 1910–1915 m. rezidentas Seinuose. 1915–1918 m. karo pabėgelių kapelionas Voroneže. 1918–1939 m. vėl rezidentavo Seinuose. Slapyvardžiu *Daironas* bendradarbiavo lietuviškoje spaudoje.

Lenkijos lietuvių teisių gynėjas
--------------------------------

Po lenkų-lietuvių 1918–1919 m. karinio konflikto reziduodamas Seinų bazilikoje rašė Lomžos vyskupui ir Vatikano nuncijui Lenkijoje, kad šiame mieste ir apylinkėse yra keli tūkstančiai lietuvių katalikų, kuriais reikia pasirūpinti. 1919 m. lenkų tikintieji prašė vyskupo išsiųsti P. Dvaranauską iš Seinų. 1920 m. Balstogės vaivadija informavo vyskupiją, kad kunigas, kapinėse savavališkai surinkęs keletą šimtų tikinčiųjų, netinkamai atsiliepė apie Lenkijos valstybę. Tais pačiais metais bažnyčioje pareiškęs, kad *greitai nebebus kam lietuviškai mokyti vaikus katekizmo*.

1926 m. Suvalkų apskrities policija informavo savo valdžią, kad kunigas agituoja kaimiečius už lietuvių kalbos pamokas mokyklose. 1926 m. Seinų apygardos prokuroras informavo vyskupą, kad tolimesnis P. Dvaranausko buvimas pasienyje su Lietuva yra nepageidaujamas. 1927 m. vasario mėn. Suvalkų apskrities viršininkas įsakė perkelti kunigą į Lomžos arba Ostrolenkos apskritį ir, tik vyskupijai įsikišus, tai nebuvo įvykdyta.

1927 m. gruodį jam uždėtas namų areštas, per kratą rasti keli tūkstančiai zlotų ir litų bei lietuviška religinė spauda. Policija įtarė ruošiant antivalstybinę akciją. 1927 m. gruodžio 14 d. Petras Dvaranauskas buvo deportuotas į Lietuvą. Gyveno Pažaislio vienuolyne prie Kauno. Po Lenkijos-Lietuvos vyriausybių konsultacijų jam ir keliems kitiem ištremtiesiems buvo leista sugrįžti. Vėl atvažiavęs į Seinus, toliau dirbo pastoracinį darbą. Buvo bandoma jį iškelti į kitą vietovę, bet, užstojus Vatikano nuncijui Lenkojoje, P. Dvaranauskas liko Seinų bazilikoje.

Paskutinius gyvenimo metus praleido Marijampolėje, bendraudamas su likimo draugu kanauninku Vincentu Vizgirda.

Šaltiniai
---------

* Ks. Witold Jemelity. Parafie polsko-litewske na Suwalszczyzne w latach 1919-1939[neveikianti nuoroda].
* R. Butautas – Kudirka. Mūsų šaknys. Vilnius. 1994.
**Spekuliacija** (lot. *speculatio* – 'sekimas, stebėjimas') – prekyba, kuria siekiama (greitai ir lengvai) pasipelnyti. Nepainiotina su arbitražu.

Spekuliaciją vykdantys asmenys perka nekilnojamąjį turtą, kolekcinius daiktus, automobilius ar įvairias žaliavas (naftą, dujas, varį, kviečius ir kt. ateities sandorių pagalba, tačiau fiziškai jų neįsigija) ne savo poreikiams ar norėdami perdirbti ar kitaip apdoroti ir ne todėl, kad nuolat jomis prekiauja, bet siekdami gauti pelną iš vienkartinio jų perpardavimo. Be to, spekuliantas siekia gauti naudą dėl vertybiniu popierių kitimo, priešingai nei gauti tiesioginio pelno, pvz. akcijų dividendų, obligacijų palūkanų pavidalu.

Spekuliantai paprastai orientuojasi į trumpalaikį investavimą (kai kurie iš jų laiko akcijas ar kitą finansinį turtą ne ilgiau nei vieną darbo dieną). Jie prisiima finansinę riziką, atidžiai seka pokyčius ir greitai į juos reaguoja. Spekuliantas spekuliuoja tiek fiziniu, tiek finansiniu turtu tikėdamasis, kad po kurio laiko jam susidarys palanki situacija ir jis iš to gaus naudos (nepaisant krentančių ar kylančių vertybinių popierių kainų; gali parduoti skolon).

SSRS spekuliacija buvo laikoma ekonominiu nusikaltimu, rinkos ekonomikos šalyse ji neišvengiama (reguliuoja pasiūlą bei paklausą ir didina rinkos likvidumą, kapitalo pritraukimo galimybes), bet spekuliacija juodojoje rinkoje deficitinėmis prekėmis (pavyzdžiui, maistu per karą, embargą, stichines nelaimes, bilietais į sporto varžybas ar kitus renginius) užtraukia administracinę ar baudžiamąją atsakomybę.

Dėl agresyvaus greito pelno siekio sąvoka „spekuliantas" turi neigiamą atspalvį. Tarybiniame (dalinai ir vėlesniame) kultūriniame kontekste žodis „spekuliacija" turėjo negatyvų atspalvį ir reiškė nelegaliai ar pusiau legaliai nusipirkto, gauto juodosios rinkos rėmuose ar tiesiog atstovėjus ilgoje eilėje įgyto daikto perpardavimą. Toks mąstymas buvo pagrįstas tuo, kad planinėje ekonomikoje dažnai prekių savikaina buvo mažesnė negu jos rinkos kaina, todėl dalis prekių buvo deficitinės ir jos būdavo paskirstomos. Ilgos eilės ribodavo jų pasiūlą, o spekuliantai siekdavo jų gauti perpardavimui, parduoti didesne kaina ir uždirbti pinigų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vainienė, Rūta. „Spekuliantas". *Verslo žinios (Ekonomikos terminų žodynas)*. Nuoroda tikrinta 2022-10-08.
2. ↑  Vainienė, Rūta. „Spekuliacija". *Verslo žinios (Ekonomikos terminų žodynas)*. Nuoroda tikrinta 2022-10-08.
3. 1 2 3  *Spekuliacija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-10-08.
4. 1 2  „Spekuliantas". *blog.swedbank.lt*. Nuoroda tikrinta 2022-10-08.

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Spekuliacija***
Lotte|  |
| Komercinis pavadinimas | Lotte Group |
| Originalus pavadinimas | 롯데 그룹 |
| Forma | AB |
| Pramonė | konglomeratas |
| Įkurta | Pietų Korėja Pietų Korėja (1948 m. (1948 m.)) |
| Centrinė būstinė | Seulas, Pietų Korėja |
| Svarbiausi darbuotojai | Shin Kyuk-ho |
| Darbuotojų | 60000 |
| Tinklalapis | lotte.co.kr |

**Lotte** – Pietų Korėjos tarptautinis konglomeratas, vykdantis veiklą įvairiose srityse: maisto pramonėje, prekyboje, logistikoje, finansų sektoriuje ir kitur. Lotte buvo įkurta 1948 m. Tokijuje korėjiečių verslininko Šin Kjokho (kor. 신격호 = *Shin Kyuk-ho*), kuris vėliau pagrindinę kompanijos būstinę perkėlė į Seulą. Lotte šiuo metu yra iš daugiau nei 60 kompanijų susidedantis konglomeratas, veiklą vykdantis ne tik Pietų Korėjoje ir Japonijoje, bet ir Kinijoje, JAV, Pietryčių Azijos šalyse, Europoje.

Kompanijos pavadinimas yra kilęs nuo knygos Jaunojo Verterio kančios veikėjos vardo Šarlotė.

Istorija
--------

Lotte buvo įkurta 1948 m. ir iš pradžių pardavinėjo kramtomąją gumą. Vėliau veiklą išplėtė į kitų saldumynų gamybą. Konditerija išlieka viena pagrindinių kompanijos veiklos sričių: Lotte yra didžiausias saldumynų gamintojas Pietų Korėjoje ir trečias Japonijoje; jai priklauso viena didžiausių Lenkijos šokolado gamintojų E. Wedel.

1967 m. Lotte veikla išsiplėtė už Japonijos ribų, įkūrus padalinį Pietų Korėjoje – Lotte Confectionery kompaniją (vėliau į šią šalį buvo perkelta ir pagrindinė Lotte būstinė). Lotte perpirko ir prisijungė nemažai kitų Korėjoje veikusių saldumynų gamintojų, taip užimdama vis didesnę rinkos dalį. Pradėjus dominuoti šioje srityje, 1970-aisiais Lotte pradėjo investicijas į turizmo sektorių (viešbučių verslą) ir prekybą (prekybos centrų steigimą). XXI a. pradžioje šios veiklos plečiamos ir užsienyje: Lotte prekybos centrai (Lotte Mart ir Lotte Department) atidaryti Kinijoje, Indonezijoje, Vietname, Rusijoje ir kitur.

Šiuo metu Lotte konglomeratui priklausančios kompanijos vykdo veiklą labai įvairiose srityse: nuo maisto ir gėrymų gamybos iki statybos ir chemijos pramonės.

Grupei priklausančios kompanijos
--------------------------------

Lotte konglomeratui priklauso virš 60 kompanijų. Tarp jų:

* Lotte Capital
* Lotte Card
* Lotte Insurance
* Lotte Confectionery
* Lotte Department Store
* Lotte Hotels & Resorts
* Lotte Cinema
* Lotteria
* Lotte Mart
* Lotte Global Logistics

Nuorodos
--------

Oficialus puslapis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stuart D.B. Picken. *Historical Dictionary of Japanese Business*. 2016, Rowman & Littlefield, p. 248-249
2. ↑  William D. Hoover. *Historical Dictionary of Postwar Japan*. 2011, Scarecrow Press, p. 168
3. ↑  Origin of Lotte, lottehotel.com
4. ↑  Stuart D.B. Picken. *Historical Dictionary of Japanese Business*. 2016, Rowman & Littlefield, p. 248-249
5. ↑  Kraft sells Wedel business in Poland to Lotte Group, foodbev.com, 2010-06-28
6. ↑  John Dawson, Masao Mukoyama. *Global Strategies in Retailing: Asian and European Experiences*. 2014, Routledge, Chapter 6
7. ↑  Stuart D.B. Picken. *Historical Dictionary of Japanese Business*. 2016, Rowman & Littlefield, p. 248
8. ↑  Lotte Business, lotte.co.kr
| **Ken Domon  土門 拳** |
| --- |
|  |
| Ken Domon |
| Gimė | 1909 m. spalio 25 d.Sakata, Japonija |
| Mirė | 1990 m. rugsėjo 15 d. (80 metų) |
|  |
| Veikla | fotografas |
|  |
|  **Vikiteka** | Ken Domon |

**Ken Domon** (jap. 土門 拳 = *Domon Ken*, (1909 m. spalio 25 d. – 1990 m. rugsėjo 15 d.) – japonų fotografas. Laikomas vienu įtakingiausių šalies XX a. fotografų.

Biografija ir kūryba
--------------------

Gimė šiaurinėje Japonijos dalyje, Sakatos mieste. 1933 m. pradėjo dirbti asistentu foto studijoje Tokijuje. Ten išmoko fotografijos pagrindų. 1935 m. perėjo į Nihon Kobo fotografijos agentūrą ir toliau tobulino savo fotografijos gebėjimus. Nuo 1939 m. pradėjo dirbti valstybės finansuojamame kultūros populiarinimo biure, kur fotografavo įvairius kultūrinius objektus, lėlių teatrą bunraku. Kelionės po senąsias budizmo šventyklas uždegė visą gyvenimą trukusį Domon susidomėjimą šiais statiniais ir budizmo stilistika. Po karo užsiėmė fotografijos kritika, buvo daugelio fotografijos konkursų vertinimo komisijos nariu, rašė knygas, publikavo keletą įtakingų ir diskusijas sukėlusių straipsnių. 1958 m. išleido nuotraukų knygą apie Hirošimos bombardavimą; vėliau seriją pratęsė su dar viena knyga 1978 m.

Sakatos mieste veikia Domon skirtas muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lynne Warren. *Encyclopedia of Twentieth-century Photography, Volume 1*. CRC Press, 2006, p. 415
2. ↑  Lynne Warren. *Encyclopedia of Twentieth-century Photography, Volume 1*. CRC Press, 2006, p. 415-6

Nuorodos
--------

* Ken Domon muziejus
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Neoromantizmo stiliaus Penos rūmai Sintroje, Portugalijoje
**Neoromantizmas** − XIX a. pabaigos − XX a. pradžios meno tendencijos, artimos romantizmui.

Neoromantikos termino vartosena nėra griežtai nusistovėjusi. Neoromantika vadinama tradicinių romantizmo formų gaivinimas, naujai suvokto romantizmo bruožų jungimas su impresionizmo, simbolizmo ir realizmo ypatybėmis.

Neoromantika literatūroje
-------------------------

Neoromantizmo literatūroje natūrali žmogaus prigimtis, jo gaivališkos emocijos, gamtos grožis keliamas kaip priešprieša techninei civilizacijai, literatūros buitiškumo tendencijoms.

Dažnas herojus trokšta nuotykių, nepaprastumo, siekia etinių vertybių, bet jaučiasi vienišas, pasmerktas nesėkmėms. Kūriniams yra būdinga emocingumas, intymus pasakojimo tonas, realistinių detalių ir simbolių derinimas, muzikalumas, kai kada polinkis į tautosakinę poetiką.

Ryškiausi neoromantizmo rašytojai:

* Radjardas Kiplingas **(**angl.**)**
* Joseph Conrad **(**angl.**)**
* Stefanas Georgė **(**vok.**)**
* S. Vispianskis **(**lenk.**)**
* S. Benelis **(**it.**)**
* Knutas Hamsunas (norvegų)

Lietuvių literatūroje neoromantizmo bruožai būdingi kai kuriems V. Krėvės, L. Giros, S. Kymantaitės-Čiurlionienės, V. Mykolaičio-Putino, B. Sruogos ir ypač S. Nėries, J. Graičiūno, K. Inčiūros, A. Miškinio, A. Vaičiulaičio kūriniams.

Neoromantika muzikoje
---------------------

Neoromantizmo muzikai būdinga didelis emocingumas, dramatiškas romantinio idealo, būties tragizmo perteikimas. Kūrinių faktūra sudėtinga, harmonija dažnai disonansinė (su gausiomis moduliacijomis).

Būdingiausi žanrai:

* simfoninė poema
* monumentalių formų simfonija
* muzikinė drama

Neoromantikos elementų esama F. Listo, R. Vagnerio, G. Malerio, R. Štrauso kūryboje.

Lietuvių muzikoje neoromantikos tendencijų buvo M. K. Čiurlionio kūryboje.
| Spengla |
| --- |
|  Spengla ties Kietaviškėmis |
| **Ilgis** | 11,5 km |
| **Baseino plotas** | 64,7 km² |
| **Ištakos** | Beižonių apylinkės |
| **Žiotys** | Strėva |
| **Šalys** | Lietuva |

**Spengla** – upė Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, kairysis Strėvos intakas. Ištakos maždaug 1 km į vakarus nuo Beižonių, įteka į Strėvą ties Naujosiomis Kietaviškėmis, 37 km nuo jos žiočių. Ilgis – maždaug 11 km.

Užtvenkus Spenglą ties Kietaviškių – Kareivonių vieškeliu maždaug 1976 m. daugiau kaip 1 m buvo pakeltas Gilūšio ežero vandens lygis, jis susijungė su šalia buvusiu Gavėko ežeru ir dabar sudaro bendrą vandens telkinį.

Antra užtvanka tuo pačiu metu įrengta ties vieškeliu Kietaviškės – Ašakieniai, žemiau kažkada buvusios malūno užtvankos (ši iki mūsų dienų neišlikusi). Sovietmečiu šis tvenkinys buvo naudojamas pramoninei žuvininkystei – jame augindavo karpius.

Aukštupyje iš rytų pusės aplenkia meteoritinės kilmės Kaukinės ežerėlį.

Pavadinimo kilmė
----------------

Upėvardis laikytinas *l* priesagos vediniu iš šaknies *speng-/spengti* („ūžti ausyse, skambėti"); taip pat galimai nuo *spangti* („akti"), *spangas* („silpnai matantis, aklas") arba *spingėti* („silpnai šviesti").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Neoplatonizmas** – religinės ir mistinės filosofijos mokykla, kurią III amžiuje įkūrė Plotinas (205–270 m.). Neoplatonizmas buvo paplitęs Romos imperijoje, ypač jos rytinėje dalyje. Ši filosofijos srovė rėmėsi Platono ir jo pasekėjų mokymais.

Dinamizmas – ryškiausias metodologinis šios koncepcijos bruožas. Būtis traktuojama kaip hierarchiška esamybės formų struktūra, emanacijos (ji laikoma būtinu, dėsningu esamybės formų kūrimosi iš absoliuto procesu) būdu laipsniškai kylanti iš kūrybiško, ekspansyvaus absoliuto. Pabrėždamas absoliuto emanacijos imanentiškumą, nepriklausomą nuo valios ar atsitiktinumo, siekė atsiriboti nuo monoteizmo. Neoplatonikai teigė egzistuojant Vieniui arba Gėriui, visų dalykų šaltiniui. Gyvenant dorai ir medituojant siela sugeba susijungti su Vieniu, kas yra tikrosios žmogiškosios būties funkcija.

Neoplatonizmas buvo pagrindinis krikščionybės varžovas iki VI amžiaus.

Neoplatonizmo pradininko Plotino idėjas plėtojo jo Romoje įkurtos mokyklos mokiniai – Amelijas, Porfirijas (233–309 m.). Taip pat ir vėlesnės atšakos: Jamblicho Chalkidiečio mokykla Sirijoje (245–325 m.), Pergamo neoplatonikai (Edesijas, imperatorius Julianas Apostata, IV a.), mokyklos Atėnuose (Proklas, V a.), Aleksandrijoje (Hipatija, IV–V a.), Italijoje (Boecijus, V–VI a.).

Neoplatonizmo idėjų veikiama formavosi patristika, jos paveikė scholastinę viduramžių filosofiją, panteistines renesanso bei naujųjų amžių filosofines sistemas.

Peržiūrėjęs antikos tradiciją, Boecijus ją perdavė Vakarams.

Literatūra
----------

1. ↑  *Neoplatonizmas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009
2. ↑  *Neoplatonizmas*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VIII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1981. T.VIII: Moreasas-Pinturikjas, 148 psl.
3. ↑  Neoplatonizmas. Filosofijos atlasas. Vilnius. Alma Littera. 1998. 29 p.
Kauno karininkų ramovė – vienas lietuviško neoklasicizmo pavyzdžių
**Neoklasicizmas** (*neo* + *klasika*, iš lot. *classicus* – „pirmaeilis") – XIX–XX a. meno, literatūros, muzikos, architektūros įvairių tendencijų sambūris, jungiantis klasiką, baroką, rokoką.

Architektūra
------------

Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka, 1958 m. Vilnius
Neoklasicizmo architektūroje taikyta orderinė sistema, papildyta renesanso ir baroko elementais. I etapas klestėjo Rusijoje ir JAV. II etapas truko XX a. 1-ojoje pusėje, buvo susijęs su laisva orderinės sistemos interpretacija, klasicizmo formos derintos su moderniomis konstrukcijomis ir medžiagomis. Klasicizmo formas architektūroje pritaikė totalitariniai režimai (stalinizmas SSRS, nacizmas Vokietijoje ir fašizmas Italijoje).

Lietuvos architektūroje I etapui priskiriami Trakų Vokės dvaro rūmai (1880), Užutrakio dvaro rūmai (1901), dabartinė Lietuvos mokslų akademija (1908). II etapas labiausiai išryškėjo XX a. tarpukariu Kaune – Lietuvos banko rūmai (1928), Kauno filharmonija (1930), Karininkų ramovė (1937) ir kt. Sovietmečio neoklasicizmas dar vadintas socialistiniu realizmu – tarp jų vienas didžiausių yra Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka (1958).

Skulptūra
---------

XX a. sovietmečio Lietuvoje plito neoklasicistinis Motinos Tėvynės įvaizdis – J. Mikėno „Taika" (1960) ir „Pirmosios kregždės" (1964, 1987), G. Jokūbonio „Motina" Pirčiupių kaime (1960).

* „Pirmosios kregždės", Vilnius, 1987 m. „Pirmosios kregždės", Vilnius, 1987 m.
* „Pergalingoji Venera", Roma, 1808 m. „Pergalingoji Venera", Roma, 1808 m.
* „Gedinti Artemidė", Niujorkas, 1794 m. „Gedinti Artemidė", Niujorkas, 1794 m.

Muzika
------

Lietuvos banko rūmai, Kaunas, 1928 m.
Neoklasicizmas muzikoje plėtojo daugiausia baroko tradicijas. Kai kurių šalių (dažniausiai Rusijos) muzikologai reikšmingai neoklasicizmo stiliaus atmainai apibūdinti vartoja dar ir neobaroko terminą. Tarp lietuvių neoklasicizmo muzikos bruožų turėjo Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, Balys Dvarionas, Julius Juzeliūnas ir kt.

Literatūra
----------

Prancūzų literatūroje neoklasicizmo atstovai yra Paulas Valerys ir Džeimsas Tisotas, Rusijoje taip pat priskiriamas vadinamasis akmeizmas, o lenkiškoje – Mečislovas Jastrunas. Taip pat vadinamas kraštutine estetika.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Neoklasicizmo architektūra(parengė Nijolė Lukšionytė). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-01-20).
2. ↑  Lietuvos skulptūra(parengė Giedrė Jankevičiūtė, Lijana Šatavičiūtė). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-01-20).
3. ↑  Neoklasicizmo muzika(parengė Jonas Klimas). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-01-20).


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Neoklasicizmas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Beštau |
| --- |
| Vaizdas į Beštau iš Mašuko kalnoVaizdas į Beštau iš Mašuko kalno |
| **Aukštis** | 1400 m |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kalnynas** | Piatigorjės masyvas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Beštau

  |
| **Koordinatės:** | 44°05′53″ š. pl. 43°01′20″ r. ilg.﻿ / ﻿44.09806°š. pl. 43.02222°r. ilg.﻿ / 44.09806; 43.02222Koordinatės: 44°05′53″ š. pl. 43°01′20″ r. ilg.﻿ / ﻿44.09806°š. pl. 43.02222°r. ilg.﻿ / 44.09806; 43.02222 |

**Beštau** (rus. *Бештау*) – penkiaviršūnis kalnas (lakolitas) Rusijoje, Stavropolio krašte, šalia Piatigorsko miesto. Tai aukščiausias iš 17 magminių atlikuonių, stūksančių Kaukazo Mineralinių Vandenų kurortinėje srityje. Aukščiausia viršūnė – Didysis Beštau – siekia 1400 m aukštį. Kitos viršūnės: Mažasis Beštau (1254 m), Ožkos Uolos (1167 m), Du Broliai (1124 m), Gauruotasis (1080 m). Kalne trykšta gausūs mineralinių vandenų šaltiniai, yra urano rūdos telkinių (TSRS laikais vykdyta gavyba).

Iki 1100 m aukščio Beštau šlaitus dengia plačialapių miškai (uosiai, ąžuolai, skroblai, bukai). Aukščiau auga beržų, šermukšnių kreivamiškiai, krūmynai, subalpinės pievos.

Vystomas turizmas. Yra 1902 m. įkurtas Antrasis Atono stačiatikių vienuolynas.

Kalno pavadinimas tiurkų kalbomis reiškia „penki kalnai" (*beş* – 5, *tau* – 'kalnas').

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 61
**Rasa Kairienė** (g. 1960 m. kovo 20 d.) – lietuvių diplomatė, Lietuvos ambasadorė Vengrijoje.

Biografija
----------

1978 m. baigė Vilniaus 31-ąją vidurinę mokyklą, 1983 m. – Vilniaus inžinierinį statybos institutą.

1983–1993 m. buvo Vilniaus politechnikumo dėstytoja. 1994–1995 m. dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Ekonomikos departamento Techninės pagalbos ir programų skyriuje 1-ąja sekretorė, skyriaus vedėja. 1995–1999 m. – URM Europos integracijos departamento Techninės pagalbos skyriaus vedėja, 1999–2001 m. – Daugiašalės pagalbos skyriaus vedėja.

2001–2004 m. R.Kairienė buvo Baltijos jūros valstybių tarybos Nuolatinio tarptautinio sekretoriato Švedijoje patarėja, 2004–2005 m. – Vyriausybės kanceliarijos Užsienio politikos skyriaus patarėja. 2005–2006 m. dirbo URM Europos šalių departamento direktore.

2006–2012 m. R.Kairienė buvo Lietuvos ambasadorė Danijos Karalystėje ir Islandijos Respublikai. vėliau vadovavo Lietuvos URM Valstybinio ir diplomatinio protokolo departamentui.

2014–2019 m. rugpjūčio mėn. – Lietuvos ambasadorė Vengrijos Respublikoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rasa Kairienė[neveikianti nuoroda]. Kas yra Kas Lietuvoje. Auksinis Tūkstantmečio leidimas. Neolitas, 2009.
2. ↑  Prezidentė įteikė skiriamuosius raštus Lietuvos ambasadorei Vengrijoje Archyvuota kopija 2014-08-19 iš Wayback Machine projekto. (president.lt inf.)



| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Deividas Matulionis** | **Lietuvos ambasadorė Danijos Karalystėje** 2006 – 2011 m. | Po to:**Vytautas Pinkus** |
| Prieš tai:**Renatas Juška** | **Lietuvos ambasadorė Vengrijoje** 2014 – 2019 m. | Po to:**Vytautas Pinkus** |
Baronas Piotras Vrangelis (1920 m.). Po čerkese vilki bešmetą. 
**Bešmetas** (rus. *бешмет*) – kaftano pavidalo drabužis stačia apykakle. Dėvimas po palaidine ar chalatu, nors buityje galima dėvėti ir vieną. Kartais gretinimas su archaluku, kuris kartais laikomas užkaukazietišku bešmeto variantu. Vėliau vatinis bešmetas tapo vatinuko prototipu, o lengvas patrumpintas dengiamosios spalvos bešmetas tapo gimnastiorka.

Bešmetas būdavo ilgumo iki šiek tiek virš kelių ar iki kelių, tiesiais vientisais skvernais, užsegamas kabliukais iki juosmens. Apykaklė visada būdavo stati, rankovės ilgos ir siauros. Bešmetą sujuosdavo odiniu diržu, papuoštu varinėmis ir sidabrinėmis plokštelėmis, prie kurių tvirtindavo durklą ar kardą (šašką).

Kazokų bešmetai
---------------

Tam tikros spalvos ir audeklo bešmetai buvo kazokų uniformos dalis. Ne tarnybos metu kazokai galėjo dėvėti bet kokio audeklo ir bet kokios spalvos bešmetus. Bešmetus dėvėdavo tiek kaip gatvės, tiek kaip namų drabužius. Jauni kazokai vasarą bešmetus vilkėdavo švenčių metu, o pagyvenę kazokai namuose vilkėdavo vata pamuštus bešmetus. 

Bešmetus paprastai siūdavo iš fabrikinių audeklų – vilnonių, šilkinių ir kt. (ripsas, atlasas, satinas ir kt.). Pagyvenusių kazokų bešmetai paprastai būdavo mėlyni, juodi, rudi, o jaunų – ir raudoni, bordiniai, žali, žydri.

Nuorodos
--------

1. ↑  Рутульцы
2. ↑  Правила ношения казачьей формы Archyvuota kopija 2008-07-10 iš Wayback Machine projekto.

* Шитова С. Н. Башкирская народная одежда. Уфа, 1995.
* Изображение: Майор Красной Армии одет в повседневный бешмет, с нарукавными знаками различия комсостава обр. 1940 года
* Бешмет в традиционном национальном костюме кабардинцев и балкарцев Archyvuota kopija 2017-11-11 iš Wayback Machine projekto.
* Традиционная одежда и форма терских, кубанских казаков
* Черкеска, бешмет, чекмень, башлык — одежда казаков
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Spektroskopinė dvinarė žvaigždė** – glaudi žvaigždžių sistema, kurios kaip dvinarės vizualiai atpažinti praktiškai neįmanoma. Žvaigždės dvinariškumą rodo periodinis jos narių spektro linijų Doplerio poslinkis, kurį salygoja sistemos narių judėjimas tolstant ir artėjant Žemės atžvilgiu. Šio judėjimo metu periodiškai kinta jų radialinis greitis.

Jei žvaigždžių sistemos narės skrieja priešingomis kryptimis, tai vienos narės spektro linijos pasislenka į violetinę spektro sritį, antros – į raudonąją sritį. Tokios dvinarės yra žymimos „SB2" (*dvigubos linijos spektrinės dvinarės*). Jei viena narių spindi silpnai, tai periodiškai kinta tik šviesiosios narės spektro linijų padėtis, tokiu atveju turime „SB1" – *vienos linijos spektrines dvinares*.

Ilgesnį laiką stebint spektroskopinę dvinarę, matuojant abiejų komponenčių radialinius greičius, galima apskaičiuoti žvaigždės orbitą. Jos forma nustatoma stebint, kaip kinta radialinis greitis laiko atžvilgiu. Jei priklausomybė primena sinusoidę – žvaigždės orbita bus apskritimo formos. Elipsės formos orbitos atveju radialinio greičio priklausomybės nuo laiko grafinis vaizdas priklausys nuo jos ekscentriciteto ir padėties stebėtojo atžvilgiu.

Nėra įmanoma nepriklausomai nustatyti didžiojo pusašio *a* ir polinkio į orbitos plokštumą *i* verčių, tačiau did. pus. ir polinkio sinuso sandauga gali būti nustatyta ilgio vienetais. Jei įmanoma kitais budais nustatyti bent vieną iš tų dydžių, galima gauti orbitos sprendinį.

Retos yra dvinarės, kurios vienu metu yra ir vizualios, ir spketroskopinės. Vizualios dvinarės narės dažnai yra nutolusios viena nuo kitos, tad jų periodas ilgas – matuojamas dešimtmečiais arba ilgiau, taigi radialiniai greičiai per maži, kad juos galima būtų matuoti spektroskopiškai. Spektroskopinės dvinarės atvirkščiai – turi pakankamus matavimams orbitinius greičius – tačiau narės yra per arti, kad galima būtų jas atskirti vizualiai. Taigi sistemos, kurios yra vienu metu vizualinės ir spektroskopinės turi būti arti Žemės. Tokios žvaigždės dažnai pateikia daug vertingos informacijos.
| Kemijokis |
| --- |
| Kemijokis 30 km žemiau Rovaniemio Kemijokis 30 km žemiau Rovaniemio |
| **Ilgis** | 550 km |
| **Baseino plotas** | 51 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 556 m³/s |
| **Ištakos** | Manselkis |
| **Žiotys** | Botnijos įlanka |
| **Šalys** | Suomijos vėliava Suomija |

**Kemijokis** (suom. *Kemijoki*, sam. *Giemajohka*) – ilgiausia Suomijos upė. Prasideda Laplandijoje, Manselkio gūbrio pietiniuose šlaituose, prie Rusijos sienos, teka į pietvakarius. Teka per Rovaniemio, Kemijarvio miestus, įteka į Baltijos jūrą ties Kemio miestu.

Pagrindiniai intakai – Kitinenas, Raudanjokis, Ounasjokis.

Žemupyje laivuojama. Pirma hidroelektrinė pastatyta 1946 m. prie Kemio miesto. Iš viso Kemijokio baseine pastatyta 18 elektrinių. 2003 m. jame buvo pagaminta 34,5 % Suomijos hidroenergijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 205