recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Masinio naikinimo ginklas** – ginklų rūšis, kurie gali visiškai sunaikinti arba padaryti itin didelę žalą dideliam gyvų organizmų, natūralių ir nenatūralių struktūrų (pvz.:pastatai, kalnai) skaičiui arba pažeisti Žemės biosferą.
Masinio naikinimo ginklai skirstomi į keturias pagrindines rūšis:

* Biologiniai
* Branduoliniai
* Cheminiai
* Radiologiniai

Iš pradžių terminas derintas su strateginiu bombardavimu, tačiau vėliau jis buvo kur kas labiau išplėtotas.

Terminas
--------

Terminą *masinio naikinimo ginklas* pirmąkart užrašė anglikonų prelatas Viljamas Kosmas Gordonas Langas, atkreipdamas dėmesį į Gernikos subombardavimą 1937 m.

> 
> Kam gali dabar neskaudėti širdies dėl pasibaisėtinų skerdynių, kančių, daugeriopių baisumų, pagalvojus apie karą Ispanijoje ir Kinijoje? Kaip gali būti nebaisu, pagalvojus apie, kiek reikštų kitas masinis karas su visais naujais masinio naikinimo ginklais?[1]
> 
> 
> 

Tuo metu dar nebuvo branduolinių ginklų. Iki tol buvo panaudotas tik cheminis ginklas. Japonija tada vykdė tyrimus su biologiniais ginklais.

Baigiantis Antrajam Pasauliniam karui, po Hirosimos ir Nagasakio subombardavimo, o vėliau, Šaltojo karo metu terminas buvo pritaikytas netradiciniams ginklams, ypač branduoliniam ginklui. Terminą branduoliniams ir radiologiniams ginklams pritaikė Viljamas Safyras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  "Archbishop’s Appeal, "*Times* (London), 28 December 1937, p. 9.
**Pasirenkamasis dalykas**, *alternatyviai pasirenkamas dalykas* - mokomasis dalykas Lietuvos universitete ar panašioje aukštojoje mokykloje, kurį studentas turi išsirinkti iš studijų programoje tam semestrui numatyto dėstomų dalykų sarašo, kuriame turi būti bent du dalykai. Pasirenkamieji dalykai iš esmės papildo gaunamą specialybės išsilavinimą  ir padeda specializuotis. Pasirinkimo tvarką nurodo sąrašą lydinčios taisyklės.

Pvz. Vilniaus Universiteto Gamtos mokslų fakulteto Bendrosios geografijos ir kraštotvarkos magistrantūros II semestre siūlomi du dalykų sąrašai:

* A:
	+ Planavimo teisė ir ekostandartai
	+ Lietuvos ekonomika ir socialinė struktūra
* B:
	+ Vandentvarka
	+ Miškotvarka ir želdinių planavimas

Studentas turi pasirinkti vieną kursą iš pirmojo sąrašo ir vieną iš antrojo.

Pasirenkamieji dalykai vidurinėse mokyklose
-------------------------------------------

Terminas *pasirenkamasis dalykas* naudojamas ir vidurinėse mokyklose, tačiau turi kitą prasmę, labiau atitinka universitetų laisvai pasirenkamus dalykus.

Pvz. gimnazijoje pasirenkamųjų dalykų sąraše gali būti choreografija, ekonomika, etnokultūra, informatika, braižyba, psichologija, lotynų kalba.

Nuorodos
--------

1. ↑  Vilniaus universiteto studijų programų reglamentas[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Antrosios pakopos (magistro) studijų programa „Bendroji geografija ir kraštotvarka"[neveikianti nuoroda]

* VU studijų nuostatai
* Laisvieji ir pasirenkamieji dalykai[neveikianti nuoroda] (studentų diskusija)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kanonada** – 1961 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas-drama. Trukmė – 70 min.

Kūrybinė grupė
--------------

* Režisieriai – Arūnas Žebriūnas, Raimondas Vabalas;
* Scenarijaus autorius – Vytautas Rimkevičius;
* Operatorius – Jonas Gricius;
* Antrasis operatorius – Donatas Pečiūra;
* Dailininkas – Algimantas Zaviša;
* Kastiumų dailininkė – Nijolė Klišiūtė;
* Kompozitorius – Eduardas Balsys;
* Garso operatorius – Julijonas Batuneris;

Vaidina
-------

* Eugenija Pleškytė – *Dovilė*
* Stasys Petronaitis – *Vytenis*
* Vaclovas Muraška – *Budrys, Vytenio tėvas*
* Stepas Jukna – *Stankus*
* Rolandas Butkevičius – *Povilas, Stankaus sūnus*
* Bronius Babkauskas – *Drimba*
* Stasys Čaikauskas – *skerdžius*
* Regina Varnaitė – *Magdutė*
* Antanas Pikelis – *Laucius*
* Gražina Urbonaitė – *Laima, jo žmona*
* Leonidas Milašauskas – *Juozukas*
* Eugenija Šulgaitė – *valstietė*
* Juozas Rygertas – *Aleksas*.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pirmosios pokario dienos Lietuvos kaime, tarpuvaldis: vokiečių jau nebėra, rusų dar nėra, apie savą valdžią galima tik svajoti, kažkur tebeaidi nežinia kieno pabūklų kanonados. Į visai izoliuotą nuo išorinio pasaulio kaimą (iš vienos pusės – išsiliejęs Nemunas, iš kitos – minų laukai) kažkaip parsigauna raudonarmmietės palaidinę vilkinti Dovilė, jaunoji vietinio mokytojo duktė. Jos tėvą sušaudė vokiečiai, o per stebuklą išlikusioje mokykloje gyvena su vokiečiais bendradarbiavęs ūkininkas Stankus. Kadaise Dovilė draugavo su Stankaus sūnumi studentu Povilu. Sudegintam kaimui gresia badas. Valstiečiai ryžtasi patys išminuoti laukus. Neapsieinama be paskutiniųjų aukų. Stankus, suviliojęs Lauciaus žmoną Laimą, nušauna ką tik gimusio savo sūnelio netikrą tėvą, o pats žūva valstiečių įvarytas į užminuotą lauką. Prasideda sėja ir nors tebeaidi tolimos kanonados, žmonės aria, dėl visa ko šautuvus ant pečių užsimetę…
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Michael Olowokandi**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1975 m. balandžio 3 d. |
| Gimimo vieta | Lagosas, Nigerija |
| Ūgis | 2,13 m |
| Svoris | 122 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | centro puolėjas |
| NBA naujokų birža |
| 1998 m. | 1 šaukimu,Los Andželo „Clippers" |
| Profesionalūs klubai |
| 1995-199819981998-20032003-20052006-2007 | Ramiojo Vandenyno universitetasBolonijos „Kinder"Los Andželo „Clippers"Minesotos „Timberwolves"Bostono „Celtics" | 4,710,15,83,3 |
|  |

**Michael Olowokandi** (lt: *Maiklas Olovokandis*; g. 1975 m. balandžio 3 d. Lagose) – buvęs Nigerijos krepšininkas.

Be Nigerijos, dar turi ir Anglijos pilietybę.

Karjera
-------

1995 m. debiutavo „Pacific" universitete NCAA lygoje, po trejų metų sudalyvavo NBA naujokų biržoje, kurioje buvo pakviestas pirmuoju numeriu, jį pasirinko „Clippers" komanda, tačiau NBA prasidėjus lokautui, M. Olowokandi nedebiutavo NBA, o išvyko į Bolonijos „Kinder" komandą, bet joje sužaidęs vos trejas rungtynes grįžo į NBA ir pradėjo rungtyniauti „Clippers" ekipoje.

2003 m. M. Olowokandi paliko Los Andželo klubą ir perėjo į „Timberwolves" komandą, bet 2006 m. sausį buvo išmainytas į „Celtics" klubą, kuriame rungtyniavo 2006–2007 m. sezoną.

Per visą savo karjerą NBA taip ir netapo žvaigžde. Daugumos krepšinio ekspertų nuomone, M. Olowokandi nenusipelnė naujokų biržoje būti pakviestas pirmas.

Pasiekimai
----------

* 1999 m. Italijos taurės laimėtojas
| **Amasis II** |
| --- |
| Egipto faraonas |
|  |
| Amasio II sfinksas (Kapitolijaus muziejai, Roma) |
| Dvidešimt šeštoji Egipto dinastija |
| Tautybė | Egiptietis |
| Egipto faraonas |
| Valdė | 569−526 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Aprijus |
| Įpėdinis | Psamtikas III |
|  |
|  **Vikiteka** | Amasis II |

**Amasis II** (Amasis, **Amosis II**, valdė 569−526 m. pr. m. e.) – penktasis 26-osios (Saiso ar Saito) dinastijos Senovės Egipto valdovas. 

Amasis II buvo egiptiečių armijos generolas ir perėmė valdžią iš faraono Aprijaus perversmo metu. Jis buvo tikriausiai kilęs iš Libijos ir neturėjo jokių giminystės ryšių su dinastijos pradininku Psamtiku I. Perversmas kilo po nesėkmingo Aprijaus žygio prieš Kirėnės graikų miestą Kirenaikoje, faraonas buvo kaltintas bailumu. Po to istorinių šaltinių žinios išsiskiria. Pasak vienų, Aprijus pabėgo ir po poros metų grįžo su babiloniečių armija, tačiau buvo nugalėtas ir žuvo mūšio metu. Pasak kitų šaltinių, po perversmo Aprijus buvo įkalintas ir vėliau nužudytas. 

Herodotas ir Diodoras Sicilietis bei kai kurie egiptietiški šaltiniai aprašo Amasį buvus plebėju, kuris daug girtuokliavo ir nesielgė karališkai. Šie liudijimai tikriausiai yra teisingi, tačiau faraonas pasirodė gebantis priimti protingus tiek vidinės, tiek užsienio politikos sprendimus. Jis sudarė grupę sutarčių su graikų miestais, nuo kurių priklausė Egipto prekyba ir iš jų buvo samdomi kariai į Egipto kariuomenę. Šios sutartys buvo nukreiptos prieš chaldėjų Babiloniją. Egiptas tuo metu nebuvo dominuojanti galia regione ir faraonas stengėsi išvengti galimų konfliktų su babiloniečiais. 

Valstybės viduje Amasis pertvarkė jos teisinę sistemą, perkėlė daugumą graikų samdinių iš valstybės pakraščių, kur jie galėjo pereiti priešo pusėn, ir vedė graikę moterį. Graikų pirklius jis perkėlė į Naukračio miestą, kad galėtų kontroliuoti prekybą. Herodotas mini jo aukas Delfų šventyklai atstatyti ir kad jis buvo Samo salos tirono Polikrato draugas. Ilgo Amasio valdymo metu buvo inicijuoti reikšmingi statybų projektai, šalis turtėjo. Pasak Herodoto, jis sudarė sąjungą su Lydijos karaliumi Krezu prieš kylančią Achemenidų Persiją. Tačiau susidūrimo su persais nesulaukė ir mirė šeši mėnesiai prieš Kambizo II invaziją į Egiptą. Faraonas tikriausiai buvo palaidotas Saise, tačiau jo kapas dar nerastas. Iš vienintelio sfinkso su faraono vardo inskripcija žinomas Amasio portretas.

Šaltiniai
---------

* *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt*. Tomas I. Red. Donald B. Redford. Oxford University Press, − 2001, p. 66
* Encyclopaedia Britannica, 2012 11 28

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Vėlyvoji karalystė**
**Dvidešimt šeštoji dinastija**
Psamtikas I →
Nechas II →
Psamtikas II →
Aprijus →
Amasis II →
Psamtikas III |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kanonų teisės sąvadas. 342 puslapis, 1879 m. leidimas
**Kanonų teisės sąvadas**, *Corpus iuris canonici* (*CIC*, *CICa*, *CICan*, *corpus juris canonici*) - Romos katalikų bažnytinės teisės rinkinys, pradėtas sudarinėti Viduramžiais.

Kanonų teisės sąvadas (CICa) sudarytas iš 6 dalių:

* *Decretum Gratiani*, apie 1140 m.
* *Decretales Gregorii IX.* (*Liber Extra*), 1234 m. (sutrumpintai *X*)
* *Liber Sextus Bonifacii*, 1298 m. (VI.)
* *Clementinae*, 1314 m. (Clem.)
* *Extravagantes Johannis XXII.* (Extrav. Joh. XXII.)
* *Extravagantes Communes* (Extrav.comm.)

*Corpus iuris canonici* pradžią žymi kanonisto kamaldulių vienuolio Graciano dekretas - "Nesuderinamų kanonų harmonija" (*Decretum Gratiani*). Pogracianinė bažnytinė teisė bei vis svarbesnėsmis tampančios dekretalijos įtrauktos į 5 knygas, *Compilationes Antiquae*:

* *Breviarium extravagantium* (1187-1191 m. dekretalijos), sudarytojas Bernhard von Pavia
* *Compilation secunda* (*Decretales mediæ*) - 1191-1198 m. dekretalijos, Johann von Wales
* *Compilatio tertia* (1198-1210 m. dekretalijos), Inocento III pavedimu - Collivacinus von Benevento
* *Compilatio quarta* (1210-1215 m. dekretalijos bei IV Latero susirinkimas 1215 m.), anonimas
* *Compilatio quinta*, Honorius III pavedimu.

Visas Kanonų teisės sąvado *Corpus iuris canonici* knygas tyrė glosatoriai ir postglosatoriai (komentatoriai). CorpIC dalis (taip vad. "Correctores Romani") metu buvo peržiūrimos ir 1582 m. išleistos atskirai. Kanonų teisės sąvadas galiojo šimtmečius, iki pat XX a. pradžios, kai buvo priimtas 1917 m. Kanonų teisės kodeksas (*Codex Iuris Canonici*) šiuolaikinės kanonų teisės sąvadas.
**Michaelis Pacheris** (vok. *Michael Pacher*, apie 1435–1498 m.) – XV a. vėlyvosios gotikos tapytojas ir skulptorius, derinęs gotikinę tradiciją su Padujos renesanso įtaka Pietų Vokietijoje.

Biografija
----------

Michaelis Pacheris gimė apie 1435 m. Tirolyje. 1462 m. paminėtas anksčiausias jo kūrinys − altorinė tapyba San Lorenzo (Šv. Lauryno) bažnyčiai Pusterijoje (dabar Italija), išlikusi menkais fragmentais. Michaelio Pacherio kūryba rodo gerą susipažinimą su Padujos mokyklos dailininkų kūriniais, ypač Mantenjos. Tikėtina, kad M. Pacheris lankėsi Padujoje. 1465 m. jis datavo ir pasirašė ant altorinės tapybos, skirtos koplyčiai Bolcane (neišlikusi). 1467 m. jis paminėtas vadovaujančiu dirbtuvėms Brunike (dabar Italija). Jis nuolat buvo minimas tapytoju, tačiau jo altorinių kūrinių medžio drožybos elementai rodo aukštą drožėjo meistriškumo lygį. Tikėtina, kad Michaelis Pacheris vienu metu buvo tiek tapytoju, tiek medžio drožėju, tik užsakymų dokumentuose neišskiriamas kaip toks. Beveik tikra, kad jam padėdavo sūnus Hansas Pacheris, 1484 m. paminėtas meistru. Tikėtina, kad su juo dirbo tapytojas Frydrichas Pacheris, nors tam nėra jokių dokumentinių žinių. 1471 m. M. Pacheris atliko užsakymą altorinei tapybai Griso parapijos bažnyčiai Tirolyje. Joje jaučiama Šiaurės Vokietijos meno įtaka, kas leidžia spėti M. Pacherio kelionę į aukštutinio Reino regionus.

Svarbiausiu Michaelio Pacherio kūriniu buvo „Šv. Volfgango altorius" piligrimų bažnyčiai Sankt Volfgange (dabar Austrija). Jo centrinė scena baigta 1479 m. pats altorius − 1481 m. Jame scenos vaizduojamos iš žemo perspektyvos taško, akcentuota architektūrinės erdvės giluma, kas rodo Mantenjos įtaką, tačiau pati M. Pacherio atlikimo technika buvo grynai šiaurietiško charakterio. 1483 m. M. Pacheris užbaigė „Bažnyčios Tėvų" altorinį kūrinį Noistifto vienuolynui (dabar Senojoje pinakotekoje Miunchene). 1848 m. dailininkas buvo užsakytas sukurti didžiulį altorių Mergelės Marijos gyvenimo tema pranciškonų bažnyčiai Zalcburge. Už jį buvo sumokėta didžiulė 3300 Reino aukso florinų suma ir viso kūrinio ilgis viršijo 17 metrų. Šis kūrinys baroko laikmečiu buvo išardytas ir iš jo išliko keli fragmentai. Michaelis Pacheris mirė 1498 m. prieš pat šio altoriaus baigimą.

Darbų galerija
--------------

* „Bažnyčios tėvų altorius": Šv. Jeronimas, Šv. Augustinas, Šv. Grigalius, Šv. Ambrozijus. Senoji pinakoteka, Miunchenas
* „Šv. Volfgango altorius" Sankt Volfgango bažnyčioje (Aukštutinė Austrija)
* „Šv. Volfgango altorius" iš arti, scena - Mergelės Marijos karūnavimas
* „Jesės medžio šaknies karalius"
* M. Pacherio „Šv. Marija su Kūdikiu" pranciškonų bažnyčioje Zalcburge

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Michael Pacher** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* The Grove Encyclopedia of Medieval Art and Architecture, t II. Oxford University Press, 2012. p. 533–534
* Richard K. Emmerson. *Key Figures in Medieval Europe*. Routledge, − 2013, p. 501-502
* Encyclopaedia Britannica
| ***Keturios musės ant pilko aksomo*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Quattro mosche di velluto grigio |
| Kilmės šalis |  Italija  Prancūzija |
| Režisierius | Dario Argento |
| Scenaristas (-ai) | Dario Argento |
| Kompozitorius | Ennio Morricone |
| Vaidina | Michael Brandon  Mimsy Farmer  Bud Spencer Laura Troschel |
| Metai | 1971 |
| Žanras | kriminalinis filmas |
| Trukmė | 104 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Keturios musės ant pilko aksomo** (it.  *Quattro mosche di velluto grigio*) – 1971 m. režisieriaus Dario Argento sukurtas kriminalinis filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Michael Brandon – Robertas Tobijas
* Mimsy Farmer – Nina Tobijas
* Bud Spencer – Džefris
* Jean-Pierre Marielle – Džanis Arosijo
* Francine Racette – Dalia
* Laura Troschel – Marija
* Ada Pometti

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Robertas, roko grupės būgnininkas, pastebi esąs sekamas paslaptingo vyriškio. Po keleto dienų jie susiduria apleistame teatre, tačiau spiriamas prisipažinti vyriškis teigia nesuprantąs apie ką Robertas kalba. Galiausiai įkarštyje vyriškis išsitraukia peilį, įvyksta grumtynės ir Robertas netyčia jį nužudo.

Šią sceną iš balkono stebi paslaptingas žmogus su kauke ir padaro kelias nusikaltimo nuotraukas. Netrukus Robertas gauna jas paštu, tačiau paaiškėja, kad paslaptingas šantažuotojas neketina kreiptis į policiją. Įbaugintas Robertas ima sapnuoti košmarus, o jo pažįstami ima mirti vienas po kito. Negana to, nusikaltimų įkalčiai netiesiogiai nurodo, kad visų šių mirčių kaltininkas yra Robertas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pasipriešinimas** – jėga, veikianti priešinga kryptimi kūno judėjimui skysčio ar dujų atžvilgiu. Kitaip nei trintis, kuri beveik nepriklauso nuo kūno greičio, pasipriešinimas yra proporcingas greičiui laminariniame sraute ir greičio kvadratui turbulentiniame sraute.

Pasipriešinimo mažinimas yra vienas pagrindinių orlaivių inžinerijos aspektų.

Pasipriešinimo tipai
--------------------

* Parazitinis pasipriešinimas, kuriam priklauso:
	+ slėgio pasipriešinimas, atsirandantis dėl skirtingo slėgio kūno priekyje ir kūno gale srauto atžvilgiu. Šis pasipriešinimas priklauso nuo kūno formos, skerspjūvio ploto.
	+ trintis, atsirandanti dėl srauto trinties su kūnu.
	+ interferencinis pasipriešinimas, atsirandantis dėl skirtingų srauto charakteristikų tarp kūno dalių (pvz. lėktuvo sparnų bei fiuzeliažo).
* Indukcinis pasipriešinimas
* Smūgio bangų pasipriešinimas, atsirandantis dėl dujų spūdumo esant aukštam Macho skaičiui.

Pasipriešinimą galima išreikšti šia formule:

{\displaystyle F\_{D}\,=\,{\tfrac {1}{2}}\,\rho \,v^{2}\,C\_{D}\,A}
kur

*{\displaystyle F\_{D}}* yra pasipriešinimo jėga,
{\displaystyle \rho } yra skysčio ar dujų tankis,
*{\displaystyle v}* yra kūno greitis srauto atžvilgiu,
*{\displaystyle A}* yra kūno skerspjūvio plotas,
*{\displaystyle C\_{D}}* yra pasipriešinimo koeficientas, neturintis matmenų.
Pasipriešinimo koeficientas priklauso nuo kūno formos ir Reinoldso skaičiaus.
| **Michailas Berezinas** |
| --- |
| Gimė | 1906 m. lapkričio 21 d. |
| Mirė | 1950 m. rugpjūčio 23 d. (43 metai)Tula |
| Tautybė | rusas |
|  |
| Veikla | konstruktorius |
| Sritis | šaunamųjų ginklų konstravimas |
| Organizacijos | Tulos ginklų gamykla |
|  |
| Alma mater | Leningrado Karinis mechanikos institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
|      |

**Michailas Berezinas** (*Михаил Евгеньевич Березин*; 1906–1950) – tarybinis ginklininkas, aviacinės ginkluotės konstruktorius, kulkosvaidžio UB kūrėjas, Stalino premijos laureatas.

Biografija
----------

Gimė 1906 m. lapkričio 21 d. skurdžioje valstiečių šeimoje, Gončiarkos kaime (Kirilovo apskritis, Vologdos gubernija; dabar Vologdos srities Kirilovo rajonas). 

Dirbti ėmė 9 m. buvo samdiniu, juodadarbiu, miškakirčiu, dailide. 

Pasibaigus pilietiniam karui 1926 m. įstojo į Leningrado politechnikos instituto darbininkų fakultetą. 1934 m. baigė Leningrado Karinį mechanikos institutą (dabar Baltijos valstybinis technikos universitetas). Dirbo Tulos ginklų gamykloje, pradžioje meistru, po to – inžinieriumi konstruktoriumi. 
1935 m. perėjo į konstravimo biurą, dalyvavo konstruojant 12,7 mm stambaus kalibro kulkosvaidį. Šio kulkosvaidžio pagrindu vėliau sukonstravo kulkosvaidį UB. Konstravo ir aviacines patrankas, iš kurių plačiausiai naudojama buvo B-20. 

Mirė 1950 m. rugpjūčio 23 d. Tuloje.

Jo konstruktorišką veiklą pratęsė sūnus Sergejus Berezinas (*Сергей Михайлович Березин* ; miręs 2005 m.). 1960 m. baigęs Tulos politechnikos institutą atėjo dirbti į KBP, kūrė BMP-3 ir BMP-4.

Apdovanojimai
-------------

* Lenino ordinas
* du Darbo raudonosios vėliavos ordinai,
* 1-o laipsnio Kutuzovo ordinas,
* 2-o laipsnio Suvorovo ordinas,
* Medalis „Už šaunų darbą Didžiajame Tėvynės kare 1941-1945 m."
* 2 Stalino premijos (1941 ir 1945 m.)

Nuorodos
--------

* День рождения Михаила Евгеньевича Березина
* Люди, Конструкторы оружия, БЕРЕЗИН Михаил Евгеньевич

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSovietų ir Rusijos šaunamųjų ginklų konstruktoriai |
| --- |
|  |
| 
Afanasjevas • Berezinas • Degtiariovas • Dragunovas • Fiodorovas • Glagolevas • Goriunovas • Griazevas • Jakuševas • Jaryginas • V. Kalašnikovas • M. Kalašnikovas • Komarickis • Korobovas • Korovinas • Makarovas • Margolinas • Mosinas • Nikitinas • Nikonovas • Silinas • V. Simonovas • S. Simonovas • Smirnskis • Stečkinas • Sudajevas • Šipunovas • Špaginas • Špitalnas • Telešas • Tokarevas • Vladimirovas • Volkovas |

 |
Maserati Quattroporte Sport GT V
**Maserati Quattroporte** prabangus keturių durų sedanas gaminamas italijos gamintojo Maserati.

Maserati Quattroporte V
-----------------------

2004 metais Maserati pradėjo Pininfarina suprojektuoto Quattroporte modelio gamybą, kuris komplektuojamas su tuo pačiu 4.2 L varikliu kaip Coupé, Spyder ir naujas GranTurismo modeliai, tačiau turi kiek didesnę 400 AG (298 kW) galią. Dėl didesnio svorio nei Coupé ir Spyder modeliai, Quattroporte nuo 0 iki 100 km/h spurtuoja per 5.6 sekundės, o didžiausias greitis yra 269 km/h. Quattroporte turi labai gerą svorio pasiskirstymą – 47 % svorio tenka priekiui ir 53 % galui, todėl didelis sedanas yra puikiai valdomas. Šis svorio pasidalijimas pasiektas pastūmus variklį atgal už priekinės ašies, o pavarų dėžę sumontavus prie galinės ašies kartu su diferencialu. Tokia schema paprastai naudojama tikruose sportiniuose automobiliuose ir tai yra pirmas kartas kai tokia konstrukcija panaudota sedane.

Nuorodos
--------

* Maserati oficiali setainė Archyvuota kopija 2011-01-27 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Masiros sala** (arab. مصيرة) – sala Indijos vandenyne, prie rytinių Omano krantų. Joje yra Omano oro bazė, žuvų perdirbimo fabrikas, keli maži miestai (Hilfas, Sur Masira). BBC čia turėjo retransliacijos stotį. Didžiąją salos dalį sudaro dykuma ir į ją galima patekti automobilių keltais ar Omano oro pajėgų Herkulių (RAFO) skrydžiais.

Į salos krantus sudužusios valtys gerai išsilaiko dėl stipraus karščio ir sūraus vandens.

Aplink salą vandenyno dugną sudaro beveik vien tik smėlis ir kitos uolos. Pro salą teka labai greita srovė su stipriu halokrinu, matomu vandenyno paviršiuje. Vandens gylis 10 m ir nepatogu iš šono naudotis sonarine paieška dėl seklumo ir banguotumo. Nepaisant skurdaus dugno, jūroje daug žuvų, o sunkūs objektai (statinės, varikliai) greitai kolonizuojami vietinės faunos.

2007 m. birželio 5–6 d. 7000 žmonių turėjo laikinai palikti namus dėl audringų bangų, kurias sukėlė ciklonas Gonu, stipriausias Persijos įlankoje per pastaruosius 60 metų.
|  |
| --- |
| „Nobody's Perfect" |
| Jessie J singlas |
| iš albumo *Who You Are* |
| Išleistas | 2011 m. gegužės 11 d. (2011-05-11) |
| Formatas | CD |
| Žanras | R&B, pop |
| Trukmė | 3:43 |
| Įrašų kompanija | Lava Records, Islands Records |
| Autorius | Jessica Cornish, Claude Kelly |
| Prodiuseris | Andre Brissett |
| Jessie J singlų chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *Price Tag* | ***Nobody's Perfect*** | *Who's Laughing Now* |

 |

„**Nobody’s Perfect**" – anglų atlikėjos ir dainų autorės Jessie J daina iš jos debiutinio albumo *Who You Are*.

Dainos autoriai yra Jessie J ir Claude Kelly, prodiuseriai – Kelly ir Andre Brissett. Kūrinys pasakoja apie kovą su tobulumo kompleksu ir gailėjimąsi dėl praeities klaidų. Jis buvo išleistas kaip trečiasis albumo singlas 2011 m. gegužės 27 d. po pristatymo radijo stotims 2011 m. balandžio 20 d. Išleidimas fiziniu pavidalu buvo originaliai nustatytas gegužės 23 d. tačiau data buvo pavėlinta iki gegužės 30 d. dėl poveikio spaudai. Singlo versiją remiksavo Tom Elmhirst ir ji šiek tiek skiriasi nuo albumo versijos perrašytu vokalu ir stipresniu ritmu. „Nobody’s Perfect" pasiekė devintąją vietą Jungtinėje Karalystėje ir tapo trečiuoju Jessie J top 10 singlu.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-03-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RJessie J |
| --- |
|  |
| Diskografija |
|  |
| Studijiniai albumai | 
*Who You Are* |
|  |
| Singlai | 
„Do It Like a Dude" •  „Price Tag" •  „Nobody's Perfect" •  „Who's Laughing Now" •  „Who You Are" •  „Domino" •  „LaserLight" |
|  |
| Susiję straipsniai | 
Gut Records •  Lava Records •  Justin Timberlake •  B.o.B •  David Guetta •  |

 |
Straipsniui parengtas mokslinio tyrimo rezultatas su apskaičiuotais pasikliautinais intervalais.
**Pasikliautinas intervalas** – intervalas, kuriame, tikėtina, yra matuojamo dydžio parametras (pvz. aritmetinis vidurkis). Tikimybė, jog vidurkis iš tiesų yra šiame intervale, vadinama reikšmingumo lygmeniu (moksle paprastai pakanka 0,95).

Pateikiamame pavyzdyje, kairiajame variante matavimai A ir B statistiškai patikimai skiriasi tarpusavyje. Dešiniajame variante, nors stulpelių aukščiai ir skirtingi, dydžiai tarpusavyje statistiškai **nesiskiria**, nes pasikliautini intervalai persikloja.

Skaičiavimas
------------

Biologijoje ir giminingose srityse pasikliautini intervalai paprastai skaičiuojami pagal dvi formulės:

{\displaystyle \sigma ={\sqrt {{\frac {1}{n-1}}\sum \_{i=1}^{n}{(x\_{i}-{\bar {x}})^{2}}}}},
kur n yra matavimų skaičius, {\displaystyle {\bar {x}}} – matavimų aibės aritmetinis vidurkis ir xi – i - ojo matavimo reikšmė. Tada didžiausia reikšmė, kuria gali skirtis nustatytas vidurkis nuo realiai esančio (esant pasirinktajam pasikliovimo lygmeniui, yra:

{\displaystyle a={\frac {t(n,P)\sigma }{\sqrt {n}}}},
čia t(n, P) – Studento koeficientas esant n-1 laisvės laipsnių (mūsų atveju n yra matavimų skaičius) ir P pasikliovimo lygmeniui. Šis koeficientas skaičiuojamas gana sudėtingai, bet jis gali būti randamas iš įvairių lentelių. Jo reikšmė dažniausiai svyruoja tarp 2 ir 3.

Būna ir sudėtingesnių matematinių metodų rezultatų patikimumui įvertinti.

Rengiant mokslinį straipsnį spaudai, visada būtina apskaičiuoti išmatuotų rezultatų pasikliautinus intervalus. Darbai, kuriuose šitai nepadaryta, nelaikomi iš tiesų moksliniais ir bet kurių rimtesnių žurnalų yra atmetami.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kruopis J. *Matematinė statistika Oficialus matmatikos vadovėlis*. Vilnius: Mokslas, 1977. – 364 p.
**Pakruojo rajono taryba** – Pakruojo rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. tačiau kai kuriose rinkimų apygardose rinkimai neįvyko. Pilnas pavadinimas – **Pakruojo rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Pakruojo rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Pakruojo rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

* Algimantas Čepulis
* Janina Dirbanauskienė
* Povilas Karvelis
* Kęstutis Mazgelis
* Romas Medzveckas
* Vidmantas Sutnikas
* Zenonas Šimkūnas
* Jonas Tamašauskas
* Juozapas Vaitelis
* Petras Zimblys

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
*Šis straipsnis apie miestą Krasnodaro krašte. Apie gyvenvietę Irkutsko srityje skaitykite straipsnyje Goriačij Kliučas (Irkutskas).*

| Goriačij Kliučas*Горячий Ключ* |
| --- |
|        |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

Goriačij KliučasGoriačij Kliučas

44°38′00″ š. pl. 39°08′00″ r. ilg.﻿ / ﻿44.63333°š. pl. 39.13333°r. ilg.﻿ / 44.63333; 39.13333﻿ (Goriačij Kliučas)Koordinatės: 44°38′00″ š. pl. 39°08′00″ r. ilg.﻿ / ﻿44.63333°š. pl. 39.13333°r. ilg.﻿ / 44.63333; 39.13333﻿ (Goriačij Kliučas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kraštas** | Krasnodaro kraštas Krasnodaro kraštas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1864 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 36 807  |
| **Plotas** | 20,8 km² |
| **Tankumas** (2017) | 1 770 žm./km² |
| **Altitudė** | 70 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Goriačij Kliučas |

**Goriačij Kliučas** (rus. *Горячий Ключ*) – miestas Rusijoje, Krasnodaro krašte, Psekupso slėnyje, 50 km į pietus nuo Krasnodaro, tarp Vakarų Kaukazo Kotcho ir Pšafo kalnagūbrių. Geležinkelio stotis prie Krasnodaro–Tuapsės linijos, praeina „Dono plentas" (M-4). Balneologinis kurortas (vienas seniausių Kaukaze). Pilstomas mineralinis vanduo, gaminami baldai. Yra sanatorijų kompleksas, trykšta Iberijos versmė (ties ja įrengta koplytėlė), apylinkėse gausu urvų, krioklių, šaltinių, tarpeklių.

Istorija
--------

Iki XIX a. vid. dabartinio miesto vietoje buvo adygų gyvenvietė Psyfabas (jos pavadinimas reiškė tą patį, ką ir rusiškas: „karštoji versmė, verdenė"). 1864 m. rusai, išstūmę adygus, prie versmių įkūrė Goriačij Kliučo kurortą (pastatyta karo ligoninė, baseinas, įveistas sodas). 1906–1920 m. miestelis vadinosi Aleksejevsko Goriačij Kliuču (*Алексеевский Горячий Ключ*), 1930 m. gavo kurorto statusą. 1965 m. buvo prijungta Kliučevajos geležinkelio stoties gyvenvietė ir Goriačij Kliučas paskelbtas miestu.

* SanatorijaSanatorija
* Iberijos versmė ir koplytėlėIberijos versmė ir koplytėlė
* Ledo arenaLedo arena
* Lenino gatvėLenino gatvė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 121
|  |
| --- |
| Michael von der Heide |
|  
Michael von der Heide 2010 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1971 m. spalio 16 d. (51 metai)  Amdenas, Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkas, aktorius |
| Svetainė | michaelvonderheide.ch |

**Michael von der Heide** (g. 1971 m. spalio 16 d. Amdenas, Šveicarija) – Šveicarijos muzikantas, dainininkas ir aktorius. Išleido aštuonis studijinius albumus.

Biografija
----------

Michael gimė Amdene, Sankt Galeno kantone, šveicarės ir vokiečio šeimoje. 1996 metais įrašė savo pirmąjį albumą, tačiau komercinės sėkmės nesulaukė. 1998 metais atlikėjas išleido antrąjį albumą „30°". Albumo singlas „Jeudi amour" tapo hitu ir buvo apdovanotas „Silberner Hase" prizu. Albumas buvo parduotas daugiau nei 24 000 kopijų tiražu bei sulaukė palankių muzikos kritikų įvertinimų.

1999 metais bandė atstovauti Vokietijai Eurovizijos konkurse, tačiau nacionaliniame finale liko penktas.

2010 metais Michael atstovavo Šveicarijai 2010 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Osle. Su daina „Il pleut de l’or" (liet. *Auksinis lietus*) pasirodęs antrajame konkurso pusfinalyje, su 2 taškais užėmė paskutinę vietą ir į finalą nepateko. Po dalyvavimo, dainininkas išleido dainos versijas anglų ir vokiečių kalbomis.

Diskografija
------------

### Albumai

* 1996 – *Michael von der Heide*
* 1998 – *30°*
* 2000 – *Tourist*
* 2003 – *Frisch*
* 2003 – *Helvetia*
* 2005 – *2 piéces*
* 2005 – *Freie sicht*
* 2011 – *Lido*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Michael von der Heide** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Lovebugs  *„The Highest Heights"*** |  **Šveicarijos atstovas Eurovizijoje**2010 | Po to:**Anna Rossinelli  *„In Love for a While"*** |
Koordinatės: 55°9′24.86″ š. pl. 22°33′15.28″ r. ilg.﻿ / ﻿55.1569056°š. pl. 22.5542444°r. ilg.﻿ / 55.1569056; 22.5542444

Laukėsos durpynas
**Laukesos pelkė** – pelkė Tauragės rajone, Gaurės seniūnijoje (didžioji dalis) ir Jurbarko rajono savivaldybių teritorijoje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Smalininkų, į rytus nuo Eičių. Į vakarus nuo pelkės yra kita – Artoji pelkė. Didžiąją dalį pelkės užima Laukėsos durpynas, kurį valdo ir prižiūri bendrovė Laukėsa-WTL. Natūrali pelkė išlikusi tik į šiaurę nuo durpyno.

Pelkė
-----

Plotas 2000 ha, iš jų pramoninis 1812 ha. Laukesos pelkė susidarė Jūros ir Mituvos vandenskyroje. Šiaurės vakarų pakraštyje prasideda Šešuvies intakas Įkojis. Vidaus sausmių 14 ha. Paviršius išgaubtas, vidurys iškilęs 4 m aukščiau nei pakraščiai. 92 % durpių aukštapelkės, kita dalis – žemapelkės durpės. Nenusausinto durpių klodo didžiausias storis 10 m, vidutinis – 4,2 m. Durpių vidutinis susiskaidymas 25 %, vidutinis peleningumas 3,7 %, vidutinis drėgnumas 94 %. Po durpėmis yra iki 0,6 m storio sapropelio sluoksnis. Dugne priesmėlis, priemolis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Laukesos pelkė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 611 psl.
|  |
| --- |
| Tenacious D |
|  
„Tenacious D" 2016 m. turo metu |
| Biografija |
| Kilmė |  JAV, Kalifornija, Los Andželas |
| Žanrai | Komedijinis rokas, heavy metalas, hardrokas, akustinis rokas |
| Kūrinių kalbos | anglų |
| Aktyvumo metai | 1994–dabar |
| Įrašų kompanija | Epic/SME RecordsColumbia/SME Records |
| Svetainė | www.tenaciousd.com |
| Nariai |
| Jack BlackKyle Gass |

**„Tenacious D"** – amerikiečių roko grupė, sukurta 1994 m. Los Andžele, Kalifornijoje. Pagrindiniai nariai – Jack Black (pagrindinis vokalistas, gitaristas) ir Kyle Gass (pagrindinis gitaristas, vokalistas). Studijinių albumų įrašymuose ir taip pat gyvuose pasirodymuose dalyvauja ir keletas kitų narių, kaip kad gitaristas John Konesky, bosistas John Spiker bei grupės „Bad Religion" būgnininkas Brooks Wackerman. Grupės kūrinių tekstuose pagrinde vyrauja satyros, absurdo ir komedijos elementai, neretai pasitaiko ir vulgarumo. Dainose kolektyvas aptaria savo esminį muzikinį ar seksualinį meistriškumą, draugystę ir marihuanos vartojimą pasakojamuoju stiliumi, kurį muzikos kritikai prilygina roko operai.

Grupė išpopuliarėjo 1999 m. to paties pavadinimo kaip ir grupė televizijos seriale. 2001 m. išleido debiutinį „Tenacious D" albumą, pirmasis singlas „Tribute" pateko tarp 10 geriausių daugelyje muzikos topų. 2006 m. duetas vaidino jų pačių prodiusuotame muzikiniame filme „Tenacious D in The Pick of Destiny", kuriam parašė ir garso takelį. Po filmo sėkmės grupė ėmė rengti koncertinius turus.

Diskografija
------------

Studijiniai albumai
* *Tenacious D* (2001)
* *The Pick of Destiny* (2006)
* *Rize of the Fenix* (2012)
* *Post-Apocalypto* (2018)

EP
* *D Fun Pak* (2002)

Video albumai
* *The Complete Master Works* (2003)
* *The Complete Master Works 2* (2008)

Filmografija
------------

* *Tenacious D in The Pick of Destiny* (2006)

Išnašos
-------

1. ↑  Fry, Ted (2006-11-22). „Sympathy for the devil: Rockers seek Satan's pick". *The Seattle Times*. Nuoroda tikrinta 2012-10-19.

Nuorodos
--------

* Tenacious D svetainėje Last.fm
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Baltarusijos socialdemokratų partija Narodnaja Hramada** (**BSDP**, *Belaruskaja sacyjaldemakratyčnaja partyja – Narodnaja Hramada*) – Baltarusijos kairioji opozicinė partija.

Istorija
--------

Įkurta 1902 m. Petrapilyje, Vilniuje, Gardine ir Minske veikusių jaunimo kultūros švietimo būrelių pagrindu. 1902–1903 m. vadinosi *Revoliucionaja Hramada*. 1906 m. programa papildyta, numatė Baltarusijos autonomiją su seimu Vilniuje, žemės municipalizavimą, demokratines laisves.

Po 1905–1907 m. įvykių tapo legalia organizacija, leido laikraštį „*Naša niva*" (Mūsų ežia), žadino tautinę savimonę. Po 1917 m. Vasario revoliucijos rėmė Laikinąją vyriausybę, vadovavo 1917 m. liepos mėn. įkurtai Baltarusijos Radai. 1917 m. liepos mėn. turėjo 5000, 1917 m. spalio mėn. – 10 000 narių.

1918 m. kovo 25 d. BSDP paskelbė Baltarusijos nepriklausomybę, bet pačioje partijoje iškilo bolševikų inicijuoti nesutarimai ir 1918 m. gegužės mėn. ji skilo į *Baltarusijos socialdemokratų partiją*, centristinę *Baltarusijos socialistų federaciją* ir *Baltarusijos socialistų revoliucionierių partiją*. Žymiausi BSDP lyderiai buvo A. Luckievičius, I. Luckievičius, V. Ivanovskis, J. Varonka, Z. Žylunovičius.

Po skilimo pagrindinę BSDP liniją išlaikė socialistų revoliucionierių partija, 1920 m. turėjusi 20 000 narių ir vadovavusi Baltarusijos mokytojų sąjungai (15 000 narių), Valstiečių sąjungai (20 000 narių) ir Jaunimo Hramadai (10 000 narių). Leido laikraščius „*Belaruskaja dumka*" (Baltarusiška mintis) Gardine ir „*Hramadzijanin*" (Sambūrietis) Vilniuje. Siekė Baltarusijos nepriklausomybės, priešinosi Rados dešiniųjų bendradarbiavimui su vokiečių ir lenkų okupacine valdžia, nepritarė 1921 m. Rygos taikos sutarčiai, nepripažino BTSR. Tačiau bolševikai 1924 m. suvažiavime Minske privertė BSDP paleisti.

1921–1927 m. Hramados CK biuras veikė Kaune. Žymiausi to meto veikėjai buvo P. Badunova, T. Grybas, A. Cvikevičius, V. Lastauskis.

Atkūrimas
---------

Baltarusijos socialdemokratų partijos – Narodnaja Hramada veikla atnaujinta Baltarusijoje 1989 m. Liaudies fronto sudėtyje, 1991 m. kovo mėn. tapo savarankiška. 1992 m. BSDP, Liaudies santarvės partija ir Baltarusijos vienybės ir santarvės partijos sudarė Socialdemokratų sąjungą ir jos frakciją AT. Šios partijos 1996 m. birželio 29 d. susijungė į BSDP.

2004 m. parlamento rinkimuose BSDP dalyvavo Demokratų centro koalicijoje, bet vietų negavo. 2006 m. prezidento rinkimuose BSDP kandidatu buvo iškėlusi Aleksandrą Kozuliną.

Socialistų Internacionalo narė stebėtoja nuo 1999 m. lapkričio 8 d. konsultacinė narė nuo 2003 m. spalio 27 d.
| ***Laukiniai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Selvaggi |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Carlo Vanzina |
| Metai | 1995 |
| Žanras | komedija |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Laukiniai** (it.  *Selvaggi*) – 1995 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

* Ezio Greggio
* Leo Gullotta
* Antonello Fassari
* Monica Scattini
* Cinzia Leone
* Carmela Vincenti
* Cash Casia
* Michele Merkin
* Emilio Solfrizzi

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Grupė italų turistų ir dvi amerikietės manekenės po atostogų Karibuose nusprendžia namo skristi nedideliu lėktuvu. Šis patiria avariją ir nukrenta į negyvenamą salą. Įpratę prie civilizavijos malonumų bei patogumų, jie priversti išgyventi laukinėje gamtoje. Nepaisant ištikusios nelaimės, net ir negyvenamoje saloje nuolat besivaidyjantiems italams svarbiausia išlieka ne bendri interesai, o kito politinės pažiūros, gyvenimo būdas ar priklausymas aukštesniam socialiniam sluoksniui…
**Giljotina** (pranc. *La guillotine arba louisette*) − mirties bausmės instrumentas, simbolizavęs revoliucinį terorą XVIII a. pabaigos Prancūzijoje.

Pirmieji giljotinos tipo įrenginiai galvos nukirsdinimui atsirado Italijoje, Vokietijoje, Škotijoje ir daugelyje Europos valstybių dar XIV−XV a. Dar anksčiau analogiški mechanizmai buvo naudojami senovės Persijoje. 

Tačiau giljotina išgarsėjo ir gavo vardą gydytojo *Žozefo Igno Giljoteno* (*Joseph Ignace Guillotin*) dėka. Jis 1789 m. spalio 10 d. Prancūzijos nacionalinės konstitucinės asamblėjos posėdyje pasiūlė nuteistųjų nužudymui naudoti specialų įrenginį. 1791 m. spalio 6 d. buvo priimtas įstatymas, draudžiantis kankinimus tardymo metu ir nurodantis, kad kiekvienam nuteistajam mirties bausmė bus vykdoma nukertant galvą. Pirmaisiais metais giljotina buvo vadinama daktaro Lui vardu „luizeta", ir tik vėliau prigijo Giljoteno vardas.

Kiek galvų nukirsta giljotinomis, niekas niekada neskaičiavo. Yra žinoma, kad paskutinė vieša mirties bausmė įvyko 1939 m. kai buvo nukirsta galva žudikui−maniakui *Alenui Vaidmanui*. 

Paskutinį kartą giljotinos peilis nukirto nusikaltėlio galvą 1977 m. rugsėjo 10 d.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Giljotina** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Apie giljotiną (anglų k.)
Japoniška šaunamojo lanko templė (*tsuru*) ir austa dėtuvė (*tsurumaki*)
**Templė** – strypas, lynas, naudojamas kam nors įtempti, pritvirtinti. Ji yra templinių ginklų, įvairių konstrukcijų sudedamoji dalis.

Lankų templės
-------------

Šaunamasis lankas veikia kaip spyruoklės ir stygos mechanizmas, kuriame templė, atlikdama stygos vaidmenį, turi atlaikyti didelį krūvį. Įtempiant templę, lenkiamame lanke sukaupiama potencinė energija. Atleidus templę, ši energija virsta kinetine energija. Išlaisvinta spyruoklės principu veikiančio lanko energija, jai stengiantis grįžti į ramybės būseną, perduodama į templę, kuri šią energiją perduoda išsviedžiamai strėlei.

Tradicinės senųjų lankų templės gaminamos iš suvytų kanapinių virvių, sausgyslių, šilko, odos. Šiuolaikiniams lankams naudojamos templės iš atsparių sintetinių medžiagų. Priklausomai nuo lanko stiprumo ir jo konstrukcijos, templės parenkamos atitinkamo ilgio, sudarytos iš įvairaus skaičiaus gijų.

Kitos naudojimo sritys
----------------------

Templės, kai jų neveikia gniuždymo jėgos, gali būti įrengiamos statybos objektuose, pakabinamose konstrukcijose, jomis tvirtinamos erdvinių ryšių sistemos. Jų pagalba tvirtinami balkonai ir stogeliai (atsisakant kolonų krūviui laikyti), vantiniai tiltai, erdviniai fasadai. Templių naudojimu paremtos gelžbetonio konstrukcijų įtempto armavimo technologijos, kai konstrukcijos armuojamos įtemptais aukšto atsparumo plieno lynais ir strypais, vantų ir templių sistemomis. Metalinės templės tvirtinamos prie inkaro, įtempiamos sąvaržos pasukimu, nenaudojant papildomos įrangos. Plieninę betono armatūrą bandoma pakeisti templėmis iš stiklo pluošto.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Templė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Lietuvių kalbos žodynas. Templė
2. ↑  Lankų tipai (*strele.lt*) Archyvuota kopija 2017-11-07 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Išankstinio įtempimo lynų sistemos (*viacon.lt*)
**Liina Nora**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Liina Nora |
| Gimimo data | 2002 m. gruodžio 2 d. (19 metų) |
| Gimimo vieta | Suomija |
| Ūgis | 1xx cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | KuPS |
| **Numeris** | 19 |
| **Pozicija** | gynėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20212022– | Suomija TiPSSuomija KuPS | 23 0(0)14 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. rugpjūčio 18 d.. |

**Lina Nora** (g. 2002 m. gruodžio 2 d.) – suomių futbolininkė, gynėja.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti gimtinėje. Nuo 2022 m. atstovavo „Kuopio Palloseura". Su KuPS tapo šalies čempione 2022 m.

### 2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka

2022–2023 m. UEFA moterų čempionų lygos atrankos burtai lėmė, kad ekipa pateko į 5 atrankos grupę ir pusfinalyje susitiko su Lietuvos čempionėmis FC Gintra.

2022 m. rugpjūčio 18 d. įvyko pusfinalio rungtynės, kuriose Suomijos atstovės rezultatu 2-0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą". Įvarčius pelnė Nanne Ruuskanen ir Lavdije Begolli.

2022 m. rugpjūčio 21 d. įvyko lemiamos rungtynės dėl pirmosios vietos grupėje. Jose kovojo **KuPS** ir Briuselio „RSC Anderlecht". Pagrindinis laikas baigėsi esant lygiam rezultatui (1:1). Pratęsimo metu komanos pelnė po įvartį ir rezultatas vėl buvo lygus (2:2). **KuPS** gretose du įvarčius pelnė Gentjana Rochi. Suomijos atstovės palaužė Briuselio „RSC Anderlecht" tik baudinių serijos metu. Liina Nora smūgiavo šioje serijoje, tačiau kamuolys tikslo nepasiekė. Rezultatas buvo lygus 3-3. Belgės smūgiavo dar du kartus ir nesėkmingai. Galutinė baigtis 4-3 lėmė, kad suomės iškovojo pergalę.

Į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos, **KuPS** futbolininkės, o finalininkės ir paguodos rungtynių dalyvės iš tolimesnių kovų iškrito.

Pasiekimai
----------

su **KuPS**
* **Čempionė**: 2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  FC Gintra 0-2 KuPS (pagal Soccerway)
2. ↑  Anderlecht v. KuPS (pagal Soccerway)

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY duomenų bazė (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (apie žaidėją)
* SOFASCORE (apie žaidėją)
* SOCCERDONNA (apie žaidėją)
* KuPS oficialioje svetainėje
* kansallinenliiga.fi svetainėje
* Globalsportsarchive
**Baltarusijos generalgubernatorija** (rus. *Белорусское генерал-губернаторство*) – buvęs Rusijos imperijos administracinis-teritorinis vienetas imperijos šiaurės vakaruose. Centras – Vitebskas. Vėliau teritorija priklausė Šiaurės vakarų kraštui, nuo 1912 m. Lietuvos-Baltarusijos kraštui.

Istorija
--------

Generalgubernatorija įkurta 1772 m. Baltarusijos vardu su centru Mogiliave. 1796 m. gruodžio 23 d. jai priskirtos Mogiliavo gubernija ir Vitebsko gubernija. 1801 m. tapo Baltarusijos karine generalgubernatorija. 1823 m. prijungtos Kalugos gubernija ir Smolensko gubernija, o generalgubernatorija pervadinta Vitebsko vardu. 1831 m. atskirta Kalugos gubernija ir laikinai keliems mėnesiams priskirta Minsko gubernija. 1856 m. vasario 29 d. generalgubernatorija panaikinta, jos teritorija priskirta Vilniaus generalgubernatorijai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

* Kalugos gubernija, 1823–1831
* Minsko gubernija, 1831
* Mogiliavo gubernija, 1772–1856
* Smolensko gubernija, 1823–1856
* Vitebsko gubernija, 1772–1856

Šaltiniai
---------

1. ↑  Поўны збор законаў Расійскай імперыі. Збор першы. Т. 26, №20004.
| Berežanaiukr. *Бережани* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

BerežanaiBerežanai

49°26′0″ š. pl. 24°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.43333°š. pl. 24.93333°r. ilg.﻿ / 49.43333; 24.93333﻿ (Berežanai)Koordinatės: 49°26′0″ š. pl. 24°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.43333°š. pl. 24.93333°r. ilg.﻿ / 49.43333; 24.93333﻿ (Berežanai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Ukrainos vėliava Ukraina |
| **Sritis** | Ternopilio sritis Ternopilio sritis |
| **Rajonas** | Berežanų rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 20 118  |
| **Plotas** | 15,8 km² |
| **Tankumas** (2011) | 1 273 žm./km² |
| **Altitudė** | 400 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Berežanai |

**Berežanai** (ukr. *Бережани*) – miestas vakarų Ukrainoje, Ternopilio srityje, 50 km į vakarus nuo Ternopilio, prie Zolota Lypos upės. Rajono centras. Keliai į Ternopilį, Stryjų, Pidhaicus. Stiklo, baldų, maisto (duonos, aliejaus, konservų) pramonė.

Yra XVI a. pilis, 1764 m. statyta armėnų bažnyčia, XVII a. barokinis bernardinų vienuolynas, XVII a. unitų Šv. Trejybės bažnyčia, 1803 m. rotušė, XVII a. pastatyta katalikų Šv. Petro ir Povilo bažnyčia, sinagogos liekanos, XVIII–XIX a. ampyro stiliaus visuomeniniai ir gyvenamieji pastatai.

Istorija
--------

Berežanai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1375 m. Valdant Žygimantui Senajam, Berežanų žemės atiduotos dvarininkui Nikolajui Seniavskiui. Vėliau per giminystės ryšius Berežanai ir Seniavskui atiteko Čartoriskiams, vėliau Liubomirskiams, Patackiams. Nuo XVII a. pab. Berežanuose gyveno ženkli armėnų bendruomenė.

Oficialiai miesto statusas suteiktas 1939 m.

* Pilies griuvėsiaiPilies griuvėsiai
* Armėnų bažnyčiaArmėnų bažnyčia
* Šv. Trejybės bažnyčiaŠv. Trejybės bažnyčia
* RotušėRotušė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 60