recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Erzino kožunas*Эрзинский кожуун* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Tuva Tuva |
| **Administracinis centras** | Erzinas |
| **Sumonų skaičius** | 6 |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 8 576 |
| **Plotas** | 11 081,4 km² |
| **Tankumas** (2021) | 0,77 žm./km² |

**Erzino kožunas** (rus. *Эрзинский кожуун*, tuv. *Эрзин кожуун*) – administracinis rajonas Rusijoje, Tuvos pietinėje dalyje. Administracinis centras – Erzinas.

Geografija
----------

Iš pietų ribojasi su Mongolija. Kožunu teka svarbi Tes Chemo upė su intaku Erzinu. Pietuose telkšo gėlavandenis Tore Cholio ežeras, greta – mažesnis Šara Nuro ežeras. Vakaruose, Narijin Golo pakrantėje yra stepių supama miškų oazė – Tugai Bažis. Dalis teritorijos patenka į Ubsu Nuro dubumos objektą (UNESCO pasaulio paveldas).

Ūkis
----

Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste.

Gyvenvietės
-----------

Kožunas padalintas į 6 kaimo gyvenvietes (sumonus):

* Erzinas
* Narynas
* Bai Dagas
* Kačykas
* Syldysas
* Miorenas

Šaltiniai
---------

1. ↑  TYVA, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
| **Tuvos kožunai** |  |
| Bai Taiga | Barun Chemčikas | Ča Cholis | Čedi Cholis | Dzun Chemčikas | Erzinas | Ka Chemas | Kyzylas | Mongun Taiga | Oviuras | Pij Chemas | Sut Cholis | Tandi | Tere Cholis | Tes Chemas | Todža | Ulug ChemasMiestų apygardos: Kyzylas | Ak Dovurakas |
| **Agnė Bilotaitė** |
| --- |
|  |
| 2022 m. |
| Gimė | 1982 m. sausio 29 d. (41 metai)Klaipėdoje |
| Vaikai | Jonas (g. 2017 m.)Benas (g. 2019 m.) |
|  |
| Veikla | Lietuvos politikė, Seimo narė |
| Partija | Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |

**Agnė Bilotaitė** (g. 1982 m. sausio 29 d. Klaipėdoje) – Lietuvos politikė, Seimo narė, vidaus reikalų ministrė.

Biografija
----------

2000 m. baigė Klaipėdos „Vėtrungės" gimnaziją. 2006 m. Klaipėdos universiteto Socialinių mokslų fakultete įgijo politikos mokslų bakalauro kvalifikacinį laipsnį. Studijų metais praktiką atliko Užsienio reikalų ministerijos Vidurio ir Pietryčių Europos skyriuje. 2004 m. per mainų programą buvo išvykusi studijuoti į Vokietiją, Miuncheno Bundesvero akademiją. 2012 m. Mykolo Romerio universitete apsigynė teisės magistrą.

2003 m. su šeima įsteigė įmonę, užsiimančią krovinių vežimu vidaus keliais, įmonės administratorė. Konkurse „Mis Klaipėda 2003" iškovojo Miss Foto titulą, kurį suteikė dienraščio Vakarų ekspresas skaitytojai.

Nuo 2006 m. aktyviai dalyvauja Socialinių problemų sprendimo asociacijos veikloje, viena iš šios organizacijos įkūrėjų. Nuo 2007 m. TS-LKD Klaipėdos skyriaus moterų bendruomenės pirmininkė.

Nuo 2007 m. Seimo nario Jurgio Razmos, po pusmečio – Seimo nario Sauliaus Pečeliūno padėjėja.

A.Bilotaitė, 2009 m.
Nuo 2008 m. Seimo narė, pirmą kartą išrinkta būdama 25–erių.

Nuo 2020 m. gruodžio vidaus reikalų ministrė.

### Partija

Nuo 2006 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narė. 2006 m. Tėvynės sąjungos Vakarų regiono vadybininkė. 2011–2012 m. – partijos Klaipėdos miesto skyriaus pirmininkė, nuo 2011 m. Tėvynės sąjungos Vakarų skyrių sueigos pirmininkė.

### Asmeninis gyvenimas

Turi du sūnus – Joną (g. 2017 m.) ir Beną (g. 2019 m.). Vaikų tėvas ir gyvenimo draugas – verslininkas, lenktynininkas Gintas Petrus.

Išnašos
-------

1. ↑  Agnė Bilotaitė, lrs.lt
2. ↑
3. ↑  Vyriausioji rinkimų komisija Archyvuota kopija 2012-01-24 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Antrasis Seimo rinkimų turas: socialdemokratai užtikrintai iškovojo pirmąją vietą, konservatoriai sutriuškino „Drąsos kelią" ir nustūmė „darbiečius" žemyn, 15min.lt
5. ↑  E.Gentvilas remia A.Bilotaitę, bet dėl bendradarbiavimo antrame ture su konservatoriais nesutarta, BNS, 2016 spalio 11d. 15min.lt
6. ↑  *Agnė Bilotaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-06-25.
7. ↑  „Agnė Bilotaitė pirmą kartą atvirai: apie darnią šeimą ir būsimas vestuves". lrytas.lt. 2018-11-27. Nuoroda tikrinta 2022-03-30.
8. ↑  „Bilotaitė atskleidė neseniai gimusio sūnaus vardą". tv3.lt. 2019-07-30. Nuoroda tikrinta 2022-03-30.
9. ↑  „Antro sūnaus susilaukusi Seimo narė Agnė Bilotaitė per keturis mėnesius atsikratė 16 kilogramų". lnk.lt. Nuoroda tikrinta 2022-03-30.
| ***Humanoidas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Humanoid |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Aldo Lado |
| Scenaristas (-ai) | Adriano BolzoniAldo Lado |
| Kompozitorius | Ennio Morricone |
| Vaidina | Richard KielCorinne Clery Barbara BachIvan RassimovVenantino Venantini |
| Metai | 1979 |
| Žanras | fantastika |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Humanoidas** (angl.  *The Humanoid*) – 1979 m. Italijoje sukurtas fantastinis filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Richard Kiel – Golobas
* Corinne Clery – Barbara Gibson
* Leonard Mann – Nikas
* Ivan Rassimov – lordas Gralis
* Barbara Bach – ledi Agata
* Artur Kennedy – daktaras Kaspinas
* Marco Yeh – Tomas Tomas
* Venantino Venantini

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Praėjo 25 metai po branduolinio karo. Žemėje įsivyravo santykinė taika, žmonės gyvena Metropolyje dykumos viduryje, o viskam vadovauja Taryba, besiremianti karine galia. Daktaras Kaspinas, dabar tapęs bėgliu, kuria ir atlieka eksperimentus su žmonėmis, kurių tikslas – sukurti tobulą žudymo mašiną, kuri ne tik galėtų pakeisti dabartinę situaciją, bet ir atkeršytų buvusiai asistentei Barbarai, dabar tarnaujančiai Tarybai. Šio plano įvykdymui daktaras pasitelkia į nelaisvę paimtą pilotą, milžiniško ūgio Golobą, su kuriuo imasi atlikti savo eksperimentą...
**Katrin Karadžova**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Katrin Karadžova  Catherine Karadjov |
| Gimimo data | 1998 m. birželio 19 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | [[]], Prancūzija |
| Ūgis | 1,71 m |
| Svoris | 61 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | La Roche sur Yon |
| **Numeris** | ? |
| **Pozicija** | saugė |
| Profesionalūs klubai\* |
| nežinoma  nežinoma | Prancūzija Juvisy  Prancūzija La Roche sur Yon | 0? 0(?) 0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| ? 2023– | Prancūzija WU-19 rinktinė  Bulgarija Bulgarijos rinktinė | ? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. balandžio 6 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. balandžio 6 d.. |

**Katrin Karadžova** (bulg. *Катрин Караджова*; g. 1998 m. birželio 19 d.) – Prancūzijos–Bulgarijos futbolininkė, saugė. Atstovavo nacionalinei rinktinei. Prancūziškuose šaltiniuose žinoma kaip **Catherine Karadjov**, o angliškuose kaip **Katrin Karadjov (Karadjova)**.

Karjera
-------

Gimė Prancūzijoje išeivių iš Bulgarijos šeimoje. Futbolą pradėjo žaisti Prancūzijoje. 

Žinoma, kad atstovavo Juvisy, o vėliau La Roche sur Yon klubuose.

Karjera nacionalinėje rinktinėje
--------------------------------

Kitados atstovavo Prancūzijos jaunimo rinktinėms, o vėliau pasirinko atstovauti nacionalinei Bulgarijos rinktinei.

2023 m. balandžio 6 d. draugiškose rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo įvarčiu. Bulgarės nugalėjo rezultatu 3:0. Janeva pelnė pirmąjį rungtynių įvartį.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Pasiekimai
----------

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* [ FLASHSCORE]
* [ SOFASCORE]
* [ SOCCERDONNA]
* [ soccerpunter]
* Globalsportsarchive
| **Rita Dambrauskaitė** |
| --- |
| Tautybė | lietuvė |
|  |
| Veikla | teisininkė, teisėja |
| Sritis | teisė |
| Organizacijos | Panevėžio miesto apylinkės teismas |
| Pareigos | teismo pirmininkė |
|  |
| Išsilavinimas | aukštasis |
| Alma mater | 1997 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas, teisininkė |

**Rita Dambrauskaitė** (g. 1970 m. Algirduose, Ukmergės rajonas) – teisininkė, teisėja, Panevėžio miesto apylinkės teismo teismo pirmininkė.

Biografija
----------

1980 m. baigė Ukmergės rajono Leonpolio pradinę mokyklą, 1988 m. Ukmergės 2-ąją vidurinę mokyklą, 1997 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1990 m. spalio iki 1999 m. kovo Ukmergės rajono notarų kontoros sekretorė, konsultantė, inspektorė, nuo 1993 m. kovo Panevėžio miesto apylinkės teismo kandidatė į apylinkės teismo teisėjus (praktikantė), nuo 2000 m. balandžio Panevėžio m. apylinkės teismo teisėja, nuo 2007 m. liepos teismo pirmininko pavaduotoja, nuo 2010 m. birželio teismo pirmininkė.

Moka lietuvių, anglų kalbas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rita Dambrauskaitė Archyvuota kopija 2010-02-15 iš Wayback Machine projekto. (NTA inf.)
| Erslos akmuo su dubeniu |
| --- |
|  |
| 

Erslos akmuo su dubeniuErslos akmuo su dubeniu

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°12′27″š. pl. 21°39′36″r. ilg.﻿ / ﻿56.207596°š. pl. 21.660009°r. ilg.﻿ / 56.207596; 21.660009Koordinatės: 56°12′27″š. pl. 21°39′36″r. ilg.﻿ / ﻿56.207596°š. pl. 21.660009°r. ilg.﻿ / 56.207596; 21.660009 |

 |
| Vieta | Skuodo rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Šačių seniūnija |
| Aukštis | 0,9 m |
| Plotas | 0,09 ha |
| Naudotas | I tūkstantmetis – II tūkstantmečio I pusė |
| Žvalgytas | 1970, 2011 m. |
| Registro Nr. | 3256 /A1876; AR976/ |

**Erslos akmuo su plokščiadugniu dubeniu** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 3256, senas registro kodas - A1876, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR976) – mitologinis akmuo centrinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Ersloje (Šačių seniūnija), 0,65 km rytus nuo brastos per Erslos upę, Erslinės miško pietvakariniame pakraštyje.

Informacinė nuoroda prie akmens

Apibūdinimas
------------

Dubenėtas akmuo rusvai pilkas, stambiagrūdis, netaisyklingo apskritimo formos, 1,15–1,18 m storio ir 85–90 cm aukščio. Guli ant šono, įstrižai pasviręs. Šonai, išskyrus vieną, 65 cm plotyje aptašyti. Apatinė akmens dalis neapdirbta. 

Viršutinė plokštuma lygiai nutašyta, 88–96 cm skersmens. Jos viduryje iškaltas 18–19 cm skersmens ir 12 cm gylio plokščiadugnis dubuo.

Teritorijos plotas – 0,09 ha. 

100 m į šiaurę - šiaurės rytus yra Erslos senovės gynybinis įtvirtinimas.

Istorija
--------

1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu, 2005 m. įrašytas į kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą ir pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.

### Tyrimai

Akmenį 1970 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 2011 m. – Julius Kanarskas. Aplinka netyrinėta.

Preliminariai datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio I puse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ignas Jablonskis. Dar apie dubenėtuosius akmenis Kretingos ir Skuodo rajonuose. – Kraštotyra. – Vilnius, 1971. – P. 133  
Vykintas Vaitkevičius. Senosios Lietuvos šventvietės: Žemaitija. – Vilnius: Diemedis, 1998. – P. 120
2. ↑  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 171
3. ↑  Kultūros vertybių registras: Erslos akmuo su plokščiadugniu dubeniu, Skuodo r. sav. Erslos k. (Šačių sen.)
Koordinatės: 55°59′01″š. pl. 21°30′51″r. ilg.﻿ / ﻿55.98359°š. pl. 21.514118°r. ilg.﻿ / 55.98359; 21.514118

|  Tintelių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Kretingos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Tinteliai (Kūlupėnai) |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | XIX a. |

**Tintelių koplyčia** – koplyčia, esanti Kretingos rajone, Kūlupėnų seniūnijoje, Tintelių kaime, 2 km į šiaurę nuo Kūlupėnų, pakelėje prie plento  **226**  Kartena–Kūlupėnai–Salantai , ties posūkiu į Tintelius, senųjų kapinių, vadinamųjų švedkapių sklype. Koplyčia yra Žemaičių kraštui būdingas sakralinės architektūros statinys. Tinteliai priklauso Kūlupėnų Šv. Motiejaus parapijai.

Šv. Mergelės Marijos skulptūra su papuošimais koplyčioje
Senąsias nebeveikiančias kapines žymi stambių lauko riedulių eilės. Koplyčia stovi sklypo šiaurės rytų dalyje, aukštų lapuočių medžių paunksmėje. Koplyčia vienkamarė, sumūryta iš lauko riedulių, aptverta medine tvora. Ji keturkampė, stačiakampio plano (3,0x3,9 m dydžio), su trišlaičiu apskardintu stogu. Ant stogo kraigo įtaisytas medinis kryžius. Priekiniame fasade, aukšto, baltai nutinkuoto trikampio frontono skyde įrengta erdvi, arkinė niša, kurioje pastatyta žmogaus ūgio skulptūra „Kristus nešantis kryžių" (registrinis paveldo objektas). Virš durų, tarp dviejų medinių statramsčių, įtvirtinta rausvo akmens plokštė (neįskaitomas įrašas). Viduje ant postamento pastatyta medinė polichrominė Šv. Mergelės Marijos skulptūra.

Istorija
--------

Pasak senųjų gyventojų, kapinės čia atsiradusios jose laidojant švedų karius, žuvusius XVII-XVIII a. kovose su LDK kariuomene. Vėliau čia įsikūrė Tintelių dvaras. Koplyčia pastatyta XVIII a. pab. – XIX a. pr. manoma, Terespolio (Tintelių) dvaro savininkų bajorų Stančikų lėšomis.

1988 m. koplyčia buvo remontuojama.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tintelių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. 1 2  „Objekto Nr. 38814 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Kūlupėnų Šv. Motiejaus parapija (dekanato inf.)
3. ↑  „Objekto Nr. 9554 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
4. ↑  Kretingos muziejus. Tintelių Švedkapių koplyčia[neveikianti nuoroda]
| **Katrin Assi** |
| --- |
| Gimimo vardas | Katrin Assi  Катрин Асси |
| Visas vardas | Katrin Assi |
| Gimė | 1991 m. balandžio 8 d. (32 metai) |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Katrin Assi** (rus. *Катрин Асси*, g. 1991 m. balandžio 8 d.) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

Debiutavo kine 2010 m. atlikdama nedidelį vaidmenį (Lena Poliakova) detektyviniame seriale „Nematomieji". Po to sekė keli vaidmenys trumpametražiuose filmuose. 
Vaidino serialuose „Penktoji gvardija", „Orka", „Londongradas. Pažink mūsiškius!", „Vapsva" ir kt.

Pripažinimo susilaukė po to, kai 2018 m. pasirodė serialas „Skrydžių įgula", kuriame atliko vieną pagrindinių vaidmenų – stiuardesę Žanna Gluško. Jos kolegos filmavimo aikštelėje buvo Aleksejus Čadovas, Natalija Bardo, Darja Sagalova ir kitos Rusijos kino žvaigždės. Vėliau pristatytas antrasis serialo „Skrydžių įgula" sezonas, kuriame vaidino ir Katrin Assi.

2021 m. pasirodė miniseriale „Atostogos", įkūnijo gražuolę Madiną, o vėliau vaidino ir šio projekto antrame sezone.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| Tintinas |
| --- |
| Tintinas ir jo šuo Sniegius |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **Leidėjas** | Casterman (Belgija) |
| **Pirmaspasirodymas** | *Tintinas Sovietų šalyje* (1929 m. sausio 10 d.) |
| **Sukūrė** | Hergé |

 |
|  |

**Tintinas** (pranc. *Tintin*) – išgalvotas veikėjas, kuris pasirodo Tintino nuotykių komiksų serijose. Šias serijas rašė ir piešė belgų menininkas Hergé. Tintinas yra pagrindinis serijų veikėjas, reporteris ir nuotykių ieškotojas, kuris keliauja aplink pasaulį su savo šunimi Sniegiumi.

Veikėjo istorija
----------------

### Kilmė

Tintinas debiutavo *Le Petit Vingtième* savaitraštyje komiksų serijoje „Tintinas Sovietų šalyje" (*Tintin au Pays des Soviets*) 1929 m. sausio 10 d. Jis buvo labai panašus į ankstesnį Hergé sukurtą veikėją, apskritaveidį skautą vardu Totoris.

Vėlesnėse komiksų knygų serijose Tintinas yra jaunas reporteris, kuris priartėja prie įvairių pavojingų tarptautinių intrigų, kuriose jį gelbėja jo greitas mąstymas, kilnumas ir sėkmė.

Tintino aktoriai ir vieši pasirodymai
-------------------------------------

Tintinas filme Tintino nuotykiai: Vienaragio paslaptis.
2011 m. buvo sukurtas animacinis 3D filmas Tintino nuotykiai: Vienaragio paslaptis, kurį režisavo Steven Spielberg. Taip pat prieš filmo premjerą Ubisoft išleido ir kompiuterinį žaidimą.

Nuorodos
--------

* Oficialus Tintino puslapis
Reginys į Katunės kalnagūbrį. Centre – Šeneliu kalnas
**Katunės kalnagūbris** (rus. *Катунский хребет, Катунскиe Белки*) – kalnagūbris Rusijoje, Altajaus Respublikoje, Altajaus kalnų centrinėje dalyje, Kazachstano pasienyje. Ilgis apie 150 km. Didžiausias aukštis 4506 m (Rytų Beluchos viršūnė Beluchos kalnų masyve). Sudaro Katunės, Arguto ir Berelio vandenskyrą. Kalnai sudaryti iš metamorfinių uolienų (granito, skalūnų).

Šlaituose – maumedynai ir kedrinių pušų miškai, aukščiau kaip 2000–2200 m – alpinės pievos, ledynai (virš 380, bendras plotas 280 km²; tarp jų – Katunės ledynas).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 202
2. ↑  *Katunės kalnagūbris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
Tinia
**Tinia** (**Tina**; **Tin**) – aukščiausiasis dievas etruskų mitologijoje; jo atitikmuo graikų mitologijoje – Dzeusas, o romėnų – Jupiteris. Tinios žmona – deivė Uni (gr. Hera; rom. Junona). Siejamas su dienos šviesa. Drauge su deivėmis Uni bei Menrva sudarė dievybių triadą.

Tinia dažnai vaizduotas sėdintis soste, būdingas šios dievybės atributas – žaibai. Etruskų mene Tinia vaizduotas dvejopai: kaip barzdotas vyras arba kaip bebarzdis jaunuolis. Aptikti šeši veidrodžiai, kur Tinia pavaizduotas bebarzdis. Be to, etruskų mene neretai vaizduota deivės Menrvos gimimo iš Tinios galvos scena (perimta iš graikų mitologijos). Ant vieno veidrodžio pavaizduota, kaip Thanr apriša Tinios galvą, o ant kito – kaip ją patepa Mean, kuri laiko alebastro indą.

Ant Pjačencos kepenų šios dievybės vardas įrašytas penkis kartus.

Tinios sūnūs – *Tinas cliniiaras* (Dioskūrų atitikmuo).

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  Giuliano Bonfante, Larissa Bonfante. The Etruscan Language: An Introduction, Revised Editon, Manchester University Press, 2002, p. 207.
2. 1 2  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 60.
3. 1 2  Simon K.F. Stoddart. Historical Dictionary of the Etruscans, Scarecrow Press, 2009, p. 193.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie kaimą Šakių rajone žr. Žirniai (Šakiai)*.
 *Kitos reikšmės – Žirnelis.*

| **Pisum sativum** |
| --- |
| Žirnis (Pisum sativum)Žirnis (*Pisum sativum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Faboideae*  *( Faboideae)* |
| Gentis: | Žirnis  *( Pisum)* |
| Rūšis: | Sėjamasis žirnis  *( Pisum sativum)* |

 |

*Pisum sativum*
**Sėjamasis žirnis** (*Pisum sativum*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos žirnių (*Pisum*) genties augalų rūšis.

Vienmetis žolinis augalas. Lapai poromis priešiškai plunksniški su kiaušiniškais lapeliais ir ūseliais, kuriais kabinasi prie atramos. Vaisius – ankštis, kurioje yra apvalios ar netaisyklingos žalsvai geltonos, rausvai gelsvos ar žalios sėklos.

Kilmė
-----

Žirnis labai senas kultūrinis augalas. Mažojoje Azijoje jis buvo auginamas akmens ir žalvario amžiuose. Sėklų rasta prie Alpių esančių sričių poliniuose statiniuose. Žirniai buvo vienas svarbiausių senovės graikų ir romėnų, ypač liaudies, maistinių augalų. Centrinėje Europoje jie paplito vėlai – VIII – X a. ir buvo auginami grūdams. XVIII a. žirnius maistui jau plačiai vartojo Prancūzijoje ir Anglijoje. 

Šis augalas kažkada buvo svarbus genetinių tyrimų objektas, iš jo atrasti Mendelio dėsniai. Šiuo metu žirnis yra modelinis augalas chloroplastų importo sistemoms tirti.

Sudėtis
-------

Žirniuose baltymų daugiau nei kitose daržovėse ir nemažiau negu mėsoje. Žirnių baltymus sudaro labai svarbios aminorūgštys (cistinas, lizinas, triptofanas, argininas, metioninas), kurias sintetina tik augalai. Jos gyvybiškai svarbios tiek žmonėms, tiek gyvuliams.

Grūduose yra cukraus, 122 mg% fosforo, krakmolo, 285 mg% kalio druskų, riebalų, vitaminų A, B1, B2, C.

Žalieji žirneliai yra 1,5-2 kartus kaloringesni už kitas daržoves ir bulves. Juose iki 20 % baltymų, karotino, ląstelienos, 25 mg% vitaminų B, C.

Pritaikymas
-----------

Po derliaus nuėmimo antžeminė žirnių dalis gali būti šeriama gyvuliams žalia ar iš jos gaminamas silosas, o iš grūdų koncentruotieji pašarai.

Mityba
------

Žalieji žirneliai dažnai vartojami dietinei mitybai. 

Subrendę žirniai valgomi virti. Iš virtų žirnių gaminami konservai. Galima dėti į miltus, kepant kvietinę duoną.

Nesubrendusios žalios sėklos – žalieji žirneliai – valgomi švieži, džiovinti ir konservuoti. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sėjamasis žirnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPagrindinės daržovės |
| --- |
|  |
| 
Agurkas · Ankštinės (pupa – pupelė – žirnis) · Baklažanas · Bulvė · Burokas · Lapinės (brokolis – kopūstas – salota) · Moliūgas · Morka · Poras · Prieskoninės · Česnakas · Svogūnas · Ridikas |

 |
| ***Katė ir šuo*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Cane e gatto |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Bruno Corbucci |
| Scenaristas (-ai) | Mario Amendola  Bruno Corbucci |
| Vaidina | Bud Spencer |
| Metai | 1983 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 101 min. |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Katė ir šuo** (it.  *Cane e gatto*) – 1983 m. režisieriaus Bruno Korbuči sukurta veiksmo komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko Badas Spenceris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – leitenantas Alanas Parkeris
* Tomas Millian – Tonis Roma
* Marc Lawrencer – Salvatorė Likuti
* Margherita Fumero – Debora Smit
* Dan Fitzgerald – senatorius Andersonas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Tonis Roma – profesionalus žigolo, tačiau tuo pačiu jis nevengia ir „apšvarinti" savo suvedžiotų moterų. Keblumų kyla tuomet, kai, suviliojęs senatoriaus Andersono žmoną, jis nugvelbia šio žiedą, dovanotą mafijos vadeivos Salvatorės Likuti.

Gaudyti Tonio Romos pasiunčiamas leitenantas Parkeris. Pastarasis dirba po priedanga apsimesdamas buitinės technikos prekybos agentu ir net jo gausi šeimyna nežino, kad Alanas iš tiesų yra policininkas.

Parkeris sučiumpa Tonį ir perduoda jį savo kolegoms, tačiau šis vėl pasprunka. Radęs naują auką, Tonis Roma viešbučio kambaryje tampa susidorojimo liudininku, kai Salvatorė Likuti nušauna žmogų. Dabar Toniui tenka bėgti ne tik nuo Parkerio ir policijos, bet ir saugotis mafijos, kuri turi savo informatorius policijoje. Besislėpdamas jis, pats to nežinodamas, atostogauti susiruošusio Parkerio mašinos priekaboje ir atsiduria užmiestyje, kur jį atseka mafijos smogikai.

Parkeriui, vis dar apsimetančiam prekybos agentu, tenka pristatyti namiškiams Romą kaip savo kolegą, kurį persekioja konkurentai. Dabar jam reikia ne tik saugiai nugabenti Romą į policiją, bet ir rasti būdą priversti jį liudyti prieš Likutį.
**Agnė Lukšytė-Meiliūnienė** (1920 m. spalio 23 d. Subačiaus vienkiemyje prie Subačiaus – 2007 m. lapkričio 23 d. Sidnėjuje) – Lietuvos rašytoja.

Biografija
----------

1931–1939 m. mokėsi Panevėžio gimnazijoje. 1939–1943 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą bei germanistiką Vilniaus universitete. 1941–1944 m. mokytojavo Gardino lietuvių gimnazijoje. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1950 m. atvyko į Australiją. Atlikusi 2 metų darbo prievolę iki 1982 m. dirbo Australijos įstaigose. Gyveno Sidnėjuje.

Kūryba
------

Kūrybos svarbiausia tema – lietuvių moterų gyvenimas išeivijoje. 1970 m. Australijoje išleido novelių rinkinį „Kalnų velnias". Dramoje „Kavinė Po kadagiais" vaizduojamas 1944 m. vasario 13–20 d. didysis Drezdeno bombardavimas. Novelėse atskleidžiamas moterų vidinis pasaulis, vyrauja meilės, ilgesio, nusivylimo motyvai. Romane nagrinėjamos mažame Australijos miestelyje gyvenančių aborigenų ir naujųjų atvykėlių santykių problemos, supažindinama su egzotiška šios šalies aplinka, į kurią po Antrojo pasaulinio karo likimas nubloškė nemaža lietuvių.

Bibliografija
-------------

* Kalnų velnias, novelės. Belmore, Meiliūnas, 1970 m.
* Kavinė „Po kadagiais", 4 veiksmų drama. Vilnius, Centrinio pašto dėžė 150, 1993 m.
* Baltoji chrizantema, novelės. Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1993 m. Standartų spaustuvė, 2006 m. ISBN 5-420-01263-4
* Prošvaistė šešėlyje, romanas. Vilnius, J. Nainys: Visuomenės informavimo priemonių valdyba, 1996–1997 m.

Įvertinimas
-----------

* 1981 m. laikraščio „Dirva" (Klyvlendas, JAV) premija už novelę „Zefirantės"

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Agnė Lukšytė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 691 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Šis straipsnis apie augalą liną.  Apie Popiežių Šventąjį Liną skaitykite straipsnyje Šventasis Linas.  Apie kitas žodžio Linas reikšmes skaitykite straipsnyje Linas (reikšmės).* 

| **Linum** |
| --- |
| Sėjamasis linas (Linum usitatissimum)Sėjamasis linas (*Linum usitatissimum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Lininiai  *( Linaceae)* |
| Gentis: | Linas  *( Linum)* |

 |

**Linas** (*Linum*) – lininių (*Linacaea*) šeimos gentis.

Vienmetės ir daugiametės žolės bei puskrūmiai. Turi pražangiai arba rečiau priešiškai išsidėsčiusius, siaurus lapus. Vaisius – dėžutė.

Kai kurios rūšys labai svarbūs techniniai augalai, duodantieji pluoštą bei riebalingas sėklas, iš kurių gaunamas aliejus.

Auginami nuo seniausių laikų, tačiau nustatyti, kur yra pirminė linų tėvynė – sudėtinga. Yra manoma, kad seniausiai linai buvo auginami Kinijos bei Indijos kalnuotuose rajonuose, taip pat Užkaukazėje ir Viduržemio pajūrio šalyse. Palestinoje ir Egipte linų pluoštas buvo gaminamas 4-5 tūkstantmetyje pr. m. e. Egiptiečiai iš lininio audinio siuvo rūbus, darė bures ir virves. Iš Indijos linai pateko į Graikiją ir Romą, o iš ten į Vakarų Europą.

Iš Azijos linus atsigabeno skitai, o vėliau juos perėmė Rusija, kur buvo gaminama drobė, burės.

Iš viso apie 100 rūšių. Lietuvoje auga arba auginama:

* Daugiametis linas (*Linum perenne*)
* Geltonžiedis linas (*Linum flavum*)
* Pievinis linas (*Linum catharticum*)
* Sėjamasis linas (*Linum usitatissimum*)
* Stambiažiedis linas (*Linum grandiflorum*)

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
|  Kinija | 250 |
|  Prancūzija | 95 |
|  Baltarusija | 61 |
|  Rusija | 52 |
| Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė | 17 |
|  Belgija | 13 |
|  Egiptas | 9 |
|  Nyderlandai | 4 |
|  Ukraina | 3 |
|  Čilė | 2 |
|  |
|  Lietuva | 0,1 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Cucumis melo** |
| --- |
| Sėjamasis melionas (*Cucumis melo*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Moliūginiai  *( Cucurbitaceae)* |
| Gentis: | Agurkas  *( Cucumis)* |
| Rūšis: | Sėjamasis melionas  *( Cucumis melo)* |

 |

**Sėjamasis melionas** (*Cucumis melo*) – moliūginių (*Cucurbitaceae*) šeimos augalas. Kultivuojamas jau apie 4000 metų. Kilęs iš Persijos ir Afrikos.

Stiebas šliaužiojantis, todėl augalas dažnai auginamas ant atramų. Suformuoja didelius, geltonos spalvos, kvapnius vaisius. Meliono vaisių 90 % sudaro vanduo, taip pat cukrus, karotinas. Yra vitaminų A, C, mineralinių medžiagų.

Melionai daugiausia auginami tropinio klimato kraštuose: Artimuosiuose Rytuose ir Vidurio Azijoje, Šiaurės Afrikoje, Pietų Europoje. Lietuvoje taip pat gali augti, tačiau vaisius visiškai subrandina tik ilgą ir karštą vasarą.

Meliono žiedai

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sėjamasis melionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Katyte, katyte, aš tave myliu*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Pussycat, Pussycat, I Love You |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Rod Amateu |
| Scenaristas (-ai) | Rod Amateau |
| Metai | 1970 |
| Žanras | komedija |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Katyte, katyte, aš tave myliu** (angl.  *Pussycat, Pussycat, I Love You*) – 1970 m. JAV sukurta ir Italijoje nufilmuota komedija, už vaidmenį kurioje aktorė Anna Calder-Marshall buvo nominuota Auksiniam gaubliui kaip perspektyviausia nauja aktorė.

Filmas sukurtas pagal Woody Allen pjesę „What‘s New, Pussycat?"

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Ian McShane – Fredas Dobsas
* Anna Calder-Marshall – Milė
* John Gavin – Čarlis
* Beba Lončar – Ornela
* Severn Darden – daktaras
* Joyce Van Patten – Ana
* Katia Christine – Angelika
* Janet Agren
* Karin Schubert

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Italijoje gyvenantis scenaristas Fredas paniškai bijo praplikti, todėl imasi lankytis pas psichiatrą, kuris pasirodo besąs šarlatanas. Jis turi žmoną Milę, meilužę Ornelą, tačiau negali abejingai praeiti pro bet kurią moterį, o tai gresia santuokos žlugimu. Fredas pasakoja daktarui įvairius gyvenimo epizodus, susijusius su moterimis, tačiau gydytoją domina ne pats gydymas, o paciento istorijos, nes jis pats priklausomas ir bijo savo valdingos žmonos.
| ***Neretvos mūšis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bitka na Neretvi |
| Kilmės šalis |  Jugoslavija Italija Vokietija |
| Režisierius | Veljko Bulajić |
| Scenaristas (-ai) | Stevan BulajićVeljko Bulajić |
| Metai | 1969 |
| Žanras | karinis |
| Trukmė | 175 min. |
| Kalba | serbų, kroatųir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Neretvos mūšis** – 1969 m. sukurtas karinis epas, nominuotas Oskarui geriausio užsienio filmo kategorijoje. Jame pasakojama apie Jugoslavijos partizanų kovą su vokiečių, italų ir četnikų pajėgomis 1943-aisiais metais. Norėdami išlikti, generolo Tito vadovaujami partizanai turi prasiveržti iki Neretvos upės Bosnijoje ir Hercegovinoje.

Filmas tapo brangiausiu Jugoslavijos kino istorijoje, skirtingais duomenimis kainavęs nuo 4,5 iki 12 milijonų JAV dolerių, o jo kūrimą palaimino pats šalies prezidentas Tito.

Angliškai filmo versijai vieną plakatų sukūrė dailininkas Pablo Picasso.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sergejus Bondarčiukas – Martinas
* Yul Brynner – Vlado
* Curd Jurgens – generolas Loringas
* Bata Živojinovič – Stolas
* Sylva Koscina – Danica
* Orson Welles – četnikų senatorius
* Franco Nero – kapitonas Mikelė Riva
**Katy Marchant**|  |
| Apie asmenį |
| Gimė | 1993 m. sausio 30 d. (28 metai)Lidsas,  Anglija |
| Informacija apie komandą |
| Disciplina | Dviračių trekas |
| Specializacija | Sprinterė |
| 

| Medaliai |
| --- |
| Moterų dviračių trekas |
| **Atstovaujant:  Jungtinė Karalystė** |
| Olimpinės žaidynės |
| **Bronza** | 2016 Rio | Sprintas |
| **Atstovaujant:  Anglija** |
| Sandraugos žaidynės |
| **Bronza** | 2018 Gold Kostas | Komandų sprintas |

 |
| Atnaujinta: |
| {{{updated}}} |

**Katy Marchant** (g. 1993 m. sausio 30 d. Lidse, Anglijoje) – Jungtinės Karalystės dviratininkė, kuri specializuojasi treko rungtyse, olimpinė prizininkė.

Biografija
----------

2015 m. Didžiosios Britanijos nacionaliniame čempionate Marchant iškovojo keturis aukso medalius. Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse britė dalyvavo moterų sprinto varžybose. Atrankoje su 10,787 s rezultatu Katy buvo antra ir pateko į atkrentamuosius etapus. Pusfinalyje britė nusileido vokietei Kristina Vogel ir neteko teisės varžytis dėl auksinio apdovanojimo. Bronziniame finale įveikta olandė Elis Ligtlee ir iškovotas bronzos medalis.

2018 m. Sandraugos žaidynėse Marchant dalyvavo Anglijos nacionalinės rinktinės sudėtyje. Komandiniame sprinte kartu su Lauren Bate iškovoti bronzos medaliai. 

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dviratininkė dalyvavo dvejose treko rungtyse. Moterų individualaus sprinto varžybose užimta 6-oji vieta, o keirino varžybose britė liko 13-a.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „GB Cycling Team Rider Biography". British Cycling. Nuoroda tikrinta 21 November 2013.
2. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugsėjo 12 d.
| **Agnė Grudytė** |
| --- |
| Gimė | 1986 m. liepos 9 d. (36 metai)Šiauliai |
| Sutuoktinis (-ė) | Saulius Sėjūnas |
| Vaikai | Ieva |
|  |
| Veikla | aktorė |
|  |
| Alma mater | 2010 m. Šiaulių universitetas |

**Agnė Grudytė** (g. 1986 m. liepos 9 d. Šiauliuose) – Lietuvos aktorė, TV laidų ir renginių vedėja.

Biografija
----------

Lankydama vaikų darželį, dalyvavo dainų konkurse „Dainų dainelė", tapo laureate. Vėliau dainavo ir Vadimo Kamrazelio vadovaujamame ansamblyje „En-den-du". Aktyviai į veiklą įsitraukusiai merginai vadovas patarė mokytis „Juventos" mokykloje. Be dainavimo čia taip pat mokėsi groti pianinu ir kanklėmis. Vienuoliktą ir dvyliktą klases baigė Šiaulių universiteto gimnazijoje.
Šiaulių universitete baigė estrados meno specialybę. Šiaulių televizijoje vedė kelias laidas. Buvo renginių vedėja.

Sukūrė (vieną iš pagrindinių) Elenos (Eli) vaidmenį seriale „Naisių vasara" (2010 m.), filmavosi gruzinų ir lietuvių televizijos seriale „Vyno kelias", Kristė filme „Valentinas Vienas" (Editos Kabaraitės režisuoto „Geriausių draugų" epizodo aktorė kartu su Mantu Jankavičiumi) ir kt.

Vedė TV projektus: su Deiviu „Šeimų dainos" (2010 m.) , „Auksiniai svogūnai 2010", „Vaikų balsas 2010", kelias laidas pavadavo atostogaujančią Jurgitą Jurkutę projekte „Šok su manimi" (vedė kartu su su aktoriumi Vytautu Šapranausku).

Šaltiniai
---------

1. ↑  A.Grudytė-Guobienė: esu laiminga visomis prasmėmis (Jurga Sajenkienė, „Šeimininkė" 2010 m. kovo 26 d.)
2. ↑  Agnė Grudytė-Guobienė. Naujasis Lietuvos sekso simbolis?
3. ↑  M. Jankavičius: vaidinant gali būti nepatogios kelnės, o vaidmuo yra vaidmuo
4. ↑  Agnė Grudytė
5. ↑  10 faktų, kurių nežinojote apie Agnę Grudytę[neveikianti nuoroda]
6. ↑  Agnė Grudytė-Guobienė kratosi sekso simbolio etiketės Archyvuota kopija 2013-02-20 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Nerija (reikšmės).*
Kuršių nerija ties Pilkopa
**Nerija** – siaura, sąnašinė sausumos juosta iš smėlio arba gargždo, žvirgždo, atitverianti lagūną ar limaną nuo jūros. Nerija susidaro susiklosčius sąnašoms, kurias suneša išilginės priekrantinės jūros srovės ir bangos. Tai tokios pačios srovės ir bangos, kurios sukelia dreifą.

Nerijos gale paprastai būna sąsiauris, jungiantis įlanką su jūra. Nerija, sujungusi salą su žemynu ir pavertusi ją pusiasaliu, vadinama tombolu.

Ilgiausia pasaulyje yra Arabato nerija (112 km), įsiterpusi į Azovo jūrą.

Lietuvos teritorijoje nusidriekusi Kuršių nerija, šalimais – Aismarių nerija.

Vikižodynas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Duane, D.B. and James, W.R. 1980, "Littoral transport in the surf zone elucidated by an Eulerian sediment tracer experiment: "*Journal of Sedimentary Petrology*. vol. 50, p. 929–942
2. ↑  *Nerija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009
3. ↑  Petrov, V.P. (1964). *Geography of the Soviet Union: Physical features*. p. 112.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Eruca sativa** |
| --- |
| Sėjamoji gražgarstė (*Eruca sativa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Bastutiniai  *( Brassicaceae)* |
| Gentis: | Gražgarstė  *( Eruca)* |
| Rūšis: | Sėjamoji gražgarstė  *( Eruca sativa)* |

 |

**Sėjamoji gražgarstė**, dar žinoma kaip ***rukola*** (*Eruca sativa*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos žolinių augalų rūšis.

Botaninis apibūdinimas
----------------------

30−60 cm aukščio vienmetis augalas. Stiebas stačias, šakotas, truputėlį palinkęs. Lapai lancetiški, karpytais pakraščiais. Žiedynas – ilga reta šluotelė. Žiedai šviesiai geltoni, kartais ryškiai geltoni su violetinėmis gyslelėmis. Vainiklapiai dukart ilgesni už taurėlapius. Vaisius – ankštis, pailga, su išsipūtusiomis siūlėmis, ryški išilginė 2-3 cm ilgio siūlė ir ilgas kardiškas snapelis. Sėklos šviesiai rudos, išsidėsčiusios dviem eilėmis, suspausto ovalo formos.

Žydi ir vaisius subrandina gegužės-birželio mėnesiais.

Paplitimas ir ekologija
-----------------------

### Paplitimas

Savaime auga Šiaurės Afrikoje, Pietų ir Centrinėje Europoje; Azijoje paplitusi nuo Mažosios iki Vidurinės Azijos ir Indijos. Lietuvoje savaime neauga.

Daug kur pradėta auginti kaip salotinė kultūra, ypač plačiai kultivuojama Italijoje. Gerai auga ir atšiauresnėse sąlygose, pavyzdžiui, Šiaurės Europoje ir Šiaurės Amerikoje.

Gerai auga sausoje, purioje dirvoje.

Gražgarstės lapus graužia kai kurių rūšių drugelių vikšrai.

Augalinė žaliava
----------------

### Cheminė sudėtis

Sėklose yra daugiau nei 1 % eterinio aliejaus, kuriam išskirti reikalinga paruošiamoji fermentacija. Pagrindinė sudedamoji dalis – garstyčių aliejus. Be to, sėklose būna 25−34 % pusiau išdžiūvančio aliejaus, kurio sudėtyje vyrauja erukinė rūgštis (20−44 %), taip pat yra linolo rūgšties (12−24,9), linoleno rūgšties (iki 17 %), oleino rūgšties (iki 18 %) ir kitų rūgščių; taip pat yra steroidų, tioglikozidų. Antžeminėje augalo dalyje susikaupia alkaloidų ir flavanoidų.

### Farmakologinės savybės

Antžeminė dalis pasižymi diuretinėmis, antibakterinėmis, laktogeninėmis savybėmis ir virškinimą gerinančiu poveikiu.

Reikšmė ir naudojimas
---------------------

Jau Romos imperijoje buvo vartojama kaip afrodiziakas, tačiau iki XX amžiaus gražgarstės nebuvo auginamos ir kultūrinamos. Nebuvo ir moksliškai tyrinėjamos.

Gražgarsčių skonis yra sodrus, aštrokas. Daugiausia vartojamos salotoms ir kaip daržovinis mėsos ir miltinių gaminių priedas. Slovėnijos pakrančių regione dedamas į sūrio čeburekus. Italijoje gana dažnai vartojama gardinti picas: paprastai pjaustytų gražgarsčių barstoma baigiant kepti arba tik iškepus picą. Dažnai vartojama drauge su kitais prieskoniais ar vietoje jų. Kaip salotos valgomi jauni lapai, subrendusios sėklos kartais vartojamos kaip garstyčios.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ribes uva-crispa** |
| --- |
| Agrastas (Ribes uva-crispa)Agrastas (*Ribes uva-crispa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Agrastiniai  *( Grossulariaceae)* |
| Gentis: | Serbentas  *( Ribes)* |
| Rūšis: | Agrastas  *( Ribes uva-crispa)* |

 |

**Agrastas** (*Ribes uva-crispa*) – agrastinių (*Grossulariaceae*) šeimos daugiametis uogakrūmis. Lietuvoje auginama iš paprastojo agrasto rūšies kilusios kultūrinės veislės. Stiebai ir ūgliai dygliuoti arba be dyglių. Lapai 3–5 skiaučių. Vaisius – uoga su koteliu, apvalus arba pailgas, plikas arba plaukuotas; geltonas, žalias, raudonas, purpurinis. Neprinokusios uogos vartojamos konditerijoje, apnokusios – konservavimui, uogienėms, prinokusios – desertui, marmeladui, vynui, valgomos žalios. Ilgam laikymui uogos šaldomos ir sublimuojamos, konservuojamos cukrumi.

Agrastų uogos
Agrastų uogose yra fruktozės, gliukozės, sacharozės, pektinų, organinių rūgščių (citrinos, obuolių, rūgštynių, gintaro, vyno), kalio, cinko, geležies, fosforo, vario, mangano, fluoro, jodo, vitaminų (C, B1, B2, B6, F), rauginių medžiagų. Šviežios uogos skatina tulžies ir šlapimo išsiskyrimą, todėl jas patartina valgyti sergantiems inkstų, šlapimo pūslės, virškinamojo trakto (ypač užkietėjus viduriams), hipertonine liga, ateroskleroze, mažakraujyste. Jas tinka vartoti sutrikusios medžiagų apykaitos, nutukusiems žmonėms. Agrastų reikėtų vengti sergantiems cukriniu diabetu, skrandžio ir dvylikapirštės žarnos opalige, plonosios ir storosios žarnų uždegimu.

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
|  Rusija | 43 |
|  Vokietija | 40 |
|  Lenkija | 16 |
|  Ukraina | 6,8 |
|  Čekija | 3,0 |
| Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė | 2,3 |
|  Austrija | 1,8 |
|  Vengrija | 1,7 |
|  Lietuva | 0,2 |
|  Norvegija | 0,1 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Agrastas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Neuroptera** |
| --- |
| Paprastoji auksaakė (*Chrysopa perla*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Tinklasparniai  *( Neuroptera)* |

 |

**Tinklasparniai** (*Neuroptera*) – vabzdžių (*Insecta*) būrys. Negausi ir nepakankamai Lietuvoje ištirta grupė, kuriai priklauso stambūs ir vidurinio dydžio vabzdžiai, turintys graužiamuosius burnos organus ir dvi poras plėviškų, tankiai gyslotų sparnų. Lervos verpstiškos formos su krūtinės kojomis, gana judrios. Lėliukė laisvoji. Vabzdžiai grobuoniški, naudingi.

Lietuvoje labai dažnos auksaakės (*Chrysopa*), kurios yra blyškiai žalios spalvos gležnais sparnais ir auksinėmis akimis. Rudenį jų nemažai prisirenka butuose žiemojimui, todėl galima aptikti tarp knygų, įvairiuose plyšiuose. Auksaakių lervos grobuoniškos, naikina amarus.

Kita Lietuvoje labai įdomi yra skruzdžių liūtų (*Myrmeleon*) gentis. Šie vabzdžiai stambūs, šiek tiek panašūs į žirgelius. Dienomis jie tingūs, naktimis veiklūs. Lervos gyvena smėlyje, išraustų duobučių dugne. Minta įkritusiais į duobutes vabzdžiais, ypač skruzdėlėmis. Skruzdžių liūtų daug yra pajūrio kopose.

Nuorodos
--------

* Neuroptera[neveikianti nuoroda]
* The Neuroptera
* Tinklasparnių interneto šaltiniai Archyvuota kopija 2007-03-13 iš Wayback Machine projekto.
* Order Neuroptera Archyvuota kopija 2004-10-14 iš Wayback Machine projekto.
| Miorė ir Rumsdalis*Møre og Romsdal* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Norvegijos vėliava Norvegija |
| **Administracinis centras** | Moldė |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 256 600 |
| **Plotas** | 15 121 km² |
| **Tankumas** (2008) | 17 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | NO-15 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.mrfylke.no |
|  **Vikiteka** | Miorė ir RumsdalisVikiteka |

**Miorė ir Rumsdalis** – apskritis šiaurinėje Vakarų Norvegijos dalyje. Ji ribojasi su Pietų Triondelagu, Oplandu, Sogne ir Fjurdane. Apskrities centras yra Moldė, didžiausias miestas Olesiundas.

Geografija
----------

Tradiciškai apskritis dalinama į tris dalis iš šiaurės į pietus: Nordmiorę, Romsdalį ir Sunmiorę. Nors šios dalys neturi savo valdžio, o oro, jūros ir kelių transportas jas jungia į visumą, jos skiriasi. Istoriškai glaudesni ryšiai yra tarp Nordmiorės ir Pietų Triondelago į šiaurę, Romsdalio ir Oplando į rytus, o Sunmiorės su Sogne ir Fjurdane pietuose, nei tarp atskirų sričių. Šių trijų sričių tarminiai skirtumai tą įrodo. Apskritis turi daug apgyvendintų salų, o ją vagoja gilūs fiordai. Todėl apskritis labai priklauso nuo keltų transporto, o jos pagrindinė keltų kompanija MRF egzistuoja nuo 1921 m.

Miorė ir Rumsdalis turi šešias gyvenvietes su miesto statusu. Trys didžiausios gyvenvietės buvo miestai prieš 1993 m. kai savivaldybėms buvo leista tapti miestais, padidinant jų skaičių. Apskrityje yra daug kitokių tipų gyvenviečių. 2009 m. sausio 1 d. 166374 žmonės (66,8 procentai) gyveno miestuose. Didžiausias gyventojų tankumas pakrantėje, kur prie vandens yra visi miestai.

Savivaldybės
------------

Location of Møre og Romsdal MunicipalitiesLocation of Møre og Romsdal Municipalities
Miorė ir Rumsdalis turi 36 savivaldybes:

|  |  |
| --- | --- |
| 1. Aukra
2. Aurė
3. Averiojus
4. Eidė
5. Frena
6. (*Frejas -sujungtas su Kristiansundu 2008 m. sausio 1 d.*)
7. Giskė
8. Gjemnesas
9. Halsa
10. Haramas
11. Hareidas
12. Heriojus
13. Kristiansundas
14. Midsundas
15. Moldė
16. Nesetas
17. Nordalis
18. Iorskogas
19. Iorsta
 | 20. Olesiundas
21. Rauma
22. Rindalis
23. Sandė
24. Sandojus
25. Skodjė
26. Smiola
27. Stordalis
28. Stranda
29. Sula
30. Sundalis
31. Surnadalis
32. Sykylvenas
33. Tingvolis
34. (*Tustna – sujungta su Aure 2006 m. sausio 1 d.*)
35. Ulsteinas
36. Vanylvenas
37. Vestnesas
38. Volda
 |

Galerija
--------

* NordmorėNordmorė
* OlesiundasOlesiundas
* Regionas iš palydovoRegionas iš palydovo

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RNorvegijos administracinio suskirstymo vienetai |
| --- |
|  |
| Apskritys: | 
Estfoldas · Akešhiusas · Oslas · Hedmarkas · Oplandas · Biuskeriudas · Vestfoldas · Telemarkas · Rytų Agderis · Vakarų Agderis · Rugalandas · Hordalandas · Sognė ir Fjurdanė · Miorė ir Rumsdalis · Pietų Triondelagas · Trondheimas · Šiaurės Triondelagas · Nordlandas · Trumsas · Finmarkas | Norvegija |
|  |
| Arktis: | 
Svalbardas · Jan Majenas |
|  |
| Antarktis: | 
Buvė sala · Petro I sala · Karalienės Modos Žemė |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Secale cereale** |
| --- |
| Sėjamasis rugys (Secale cereale)Sėjamasis rugys (*Secale cereale*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Rugys  *( Secale)* |
| Rūšis: | Sėjamasis rugys  *( Secale cereale)* |

 |

*Secale cereale*
**Sėjamasis rugys** (*Secale cereale*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos rugių (*Secale*) genties augalas.

Sudėtis
-------

Rugio grūde yra iki 67 % angliavandenių, 11 % baltymų, 3,5 % ląstelienos, mineralinių medžiagų, 2 % riebalų, vitaminų B, E.

Panaudojimas
------------

Rugiai ir jų žalioji masė – labai svarbus gyvulių pašaras, ypač ankstyvą pavasarį.

Šiaudai naudojami gyvulių kraikui. Iš jų gaminamas popierius.

Mityba
------

Iš ruginių miltų gaminami konditerijos ir kulinarijos gaminiai, kepama ruginė duona, kuri yra naudingesnė už kvietinę.

Vaistinės augalo savybės
------------------------

Ruginė duona naudinga turintiems vidurių užkietėjimą, nes ji turi silpną vidurius paleidžiantį poveikį. Taip pat daro teigiamą įtaką širdies ligų profilaktikai, tai lemia ruginiuose miltuose esanti linolininė ir kitos riebiosios rūgštys, reikalingos širdies veiklai. Karštame piene mirkytos duonos kompresai greitina pūlinių subrendimą. 

Iš rugių žiedų ir varpų pagaminti antpilai ir nuovirai vartojami kaip vaistas nuo kvėpavimo organų ligų.

Rugių sėlenų nuoviras yra atsikosėjimą lengvinanti ir minkštinanti priemonė. Gydomi lėtiniai tracheitai ir bronchitai.

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
|  Rusija | 4505 |  Čekija | 209 |
|  Vokietija | 3744 |  Lietuva | 205 |
|  Lenkija | 3448 |  JAV | 202 |
|  Baltarusija | 1491 |  Latvija | 195 |
|  Ukraina | 1050 |  Švedija | 169 |
|  Kanada | 316 |  Danija | 151 |
|  Kinija | 300 |  Prancūzija | 123 |
|  Ispanija | 279 |  Vengrija | 112 |
|  Turkija | 246 |  Slovakija | 80 |
|  Austrija | 218 |  Estija | 65 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sėjamasis rugys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |