recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 38°53′16.8″ š. pl. 77°01′12.0″ v. ilg.﻿ / ﻿38.888000°š. pl. 77.020000°r. ilg.﻿ / 38.888000; 77.020000

Muziejaus išorė.
**Nacionalinis oro ir kosmoso muziejus** (angl. *National Air and Space Museum*) – muziejus Vašingtone, JAV, Smithsonian instituto dalis. Muziejus buvo įkurtas 1946 m. kaip Nacionalinis oro muziejus, o 1976 m. įsikūrė Nacionalinėje alėjoje. 2017 m. muziejų aplankė apie 7 milijonus lankytojų ir jis buvo trečias pagal lankomumą muziejus pasaulyje.

Tarp muziejaus eksponatų yra Apollo 11 misijos modulis, Mercury-Atlas 6 kapsulė *Friendship 7*, Bell X-1 lėktuvas, kuris pirmasis pasiekė garso greitį, Brolių Raitų lėktuvas Flyer 1 ir kt.

Nacionalinis oro ir kosmoso muziejus yra aviacijos ir kosmoso tyrimų bei planetų geologijos ir geofizikos tyrimų centras. Beveik visi muziejaus eksponatai yra originalai arba originalų pakaitalai. 

Nuo 2018 m. muziejui vadovauja Ellen Stofan.

Eksponatų galerija
------------------

Pagrindiniame muziejuje yra 61 orlaivis, 51 erdvėlaivių dalis, virš 2000 mažesnių eksponatų.

* Ad Astra ("į žvaigždes"), skulptūra prie įėjimo *Ad Astra* ("į žvaigždes"), skulptūra prie įėjimo
* Mercury Friendship 7 erdvėlaivisMercury *Friendship 7* erdvėlaivis
* Apollo 11 modulis Apollo 11 modulis
* Sovietinė SS-20 ir JAV Pershing II raketosSovietinė SS-20 ir JAV Pershing II raketos
* SpaceShipOneSpaceShipOne
* Bell X-1Bell X-1
* The Spirit of St. Louis*The Spirit of St. Louis*
* Pioneer HPioneer H
* X-15X-15
* Apollo–Soyuz Test Project paroda Apollo–Soyuz Test Project paroda
* David Scott kostiumas, naudotas Apollo 15 misijojeDavid Scott kostiumas, naudotas Apollo 15 misijoje
* Balistinės raketosBalistinės raketos
* Apollo Lunar Module LM-2Apollo Lunar Module LM-2
* Mėnuleigio kostiumo kopijaMėnuleigio kostiumo kopija
* Northwest Boeing 747-100BNorthwest Boeing 747-100B
* Buvęs Eastern Douglas DC-3Buvęs Eastern Douglas DC-3
* Lockheed U-2 ir erdvėlaivisLockheed U-2 ir erdvėlaivis
* 1975 m.  LZ 129 Hindenburg orlaivis1975 m. LZ 129 *Hindenburg* orlaivis
* Chicago - pirmasis orlaivis apskriejęs pasaulį *Chicago* - pirmasis orlaivis apskriejęs pasaulį
* Oro balionas Breitling Orbiter 3, kuriuo Bertrand Piccard ir Brian Jones 1999 m. apskriejo aplink pasaulįOro balionas *Breitling Orbiter 3*, kuriuo Bertrand Piccard ir Brian Jones 1999 m. apskriejo aplink pasaulį
* Pitcairn Mailwing Pitcairn Mailwing

Šaltiniai
---------

1. ↑  *The World's 20 most popular museums*, CNN.com, 22 June 2017
2. ↑  „Building on the National Mall Fact Sheet". *National Air and Space Museum*. The Smithsonian Institution. Suarchyvuotas originalas May 9, 2010. Nuoroda tikrinta November 3, 2010.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Koordinatės: 59°17′30″š. pl. 23°23′30″r. ilg.﻿ / ﻿59.291667°š. pl. 23.391667°r. ilg.﻿ / 59.291667; 23.391667

Osmusaro salos padėtis
**Osmusaras** (est. *Osmussaar*, šved. *Odensholm*) – Estijai priklausanti sala Baltijos jūros Suomijos įlankoje, už 7,5 km nuo žemyninės šalies dalies. Priklauso Lenės–Nigulos valsčiui Lenės apskrityje. Salos dydis yra 4,6x1,3 km, plotas siekia 4,8 km².

Istorija
--------

Iki Antrojo pasaulinio karo saloje gyveno apie 130 žmonių, daugiausiai – Estijos švedų, kurių gyvenvietės čia buvo įkurtos prieš keletą šimtmečių. Po sovietų okupacijos gyventojai salą paliko, buvo įkurta karinė bazė. Salos švediškas pavadinimas siejamas su vikingų dievu Odinu, kuris, pasak legendos, palaidotas saloje. 

1996 m. visa sala paskelbta gamtos draustiniu. Paskutiniais metais Osmusare likę 2 nuolatiniai gyventojai.

Transportas, turizmas
---------------------

Nuolatinio susisiekimo su žemynu nėra. Artimiausias uostas yra už 9 km į pietryčius, Dirhamio kaime, iš kurio motorlaiviu dažniausiai pasiekiamas Osmusaras. Per metus salą vasaromis aplanko apie 3 tūkst. žmonių.

* Pakrantės klinčių atodangaPakrantės klinčių atodanga
* Žvirgždu nusėta teritorijaŽvirgždu nusėta teritorija
* KadagynasKadagynas
* Seni kariniai įtvirtinimaiSeni kariniai įtvirtinimai
* Osmusaro koplyčiaOsmusaro koplyčia
* ŠvyturysŠvyturys

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Osmusaras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Osmussaare maastikukaitseala". Keskkonnaregistri avalik teenus. Nuoroda tikrinta 2018-08-24.
2. ↑  „Population of Lääne-Nigula Parish by village". Lääne-Nigula Parish. Suarchyvuotas originalas (XLS) 27 gegužės 2011. Nuoroda tikrinta 3 birželio 2009. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|deadurl=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  Karnau, Andrus (12 sausio 2006). „Osmussaarlaste järglased tahavad talumaid tagasi". *Postimees* (estų). Suarchyvuotas originalas 26 gegužės 2012. Nuoroda tikrinta 4 birželio 2009. `{{cite news}}`: Nežinomas parametras `|deadurl=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
Vikipedijos pagrindinis puslapis protesto akcijos metu
**2012 m. laikinas angliškos Vikipedijos išjungimas** – 24 valandas trukęs laikinas angliškosios bei kai kurių kitų vikipedijų sustabdymas, protestuojant prieš šiuo metu JAV svarstomus naujus kopijavimo teisių apsaugos įstatymus (SOPA ir PIPA). Akcija įvykdyta 2012 m sausio 18–19 dienomis. Panašiai protestuodami savo veiklą sustabdė ir daugelis kitų tinklalapių. Lietuviška Vikipedija išjungta nebuvo.

Vikipedijos redagavimo aktyvumas prieš išjungimą, išjungimo metu ir po išjungimo
Naujieji JAV įstatymai padarytų tinklalapio savininką (šiuo atveju Vikimedijos fondą) tiesiogiai atsakingu už visus Vikipedijoje pasitaikančius kopijavimo teisių pažeidimus. Šiuo metu už tokius pažeidimus atsako juos įkėlę naudotojai, dažniausiai neleistinai įkeltas turinys tiesiog ištrinamas. Nors Vikipedija skiria didelį dėmesį kopijavimo teisėms saugoti ir neleistinas turinys šalinamas vos atpažintas, sudarydamas tik nykstamai mažą jos dalį, dėl šios mažos dalies potencialiai ateityje gali būti pareikalauta uždaryti visą projektą. Užsienyje esantiems tinklalapiams grėstų blokavimas JAV teritorijoje, taip pat pašalinant juos iš Interneto paieškos. Tokias priemones praeityje naudojo tik nedaugelis valstybių (pavyzdžiui, Kinija), jos buvo pateikiamos kaip rimti informacijos laisvės apribojimai.

Protesto šalininkų įsitikinimu, tokių ir panašių įstatymų priėmimas kelia pavojų informacijos laisvei Internete. Protestą palaikė Google, Twitter, Mozilla, Facebook, eBay, Flickr ir daugelis kitų tinklalapių – iš viso apie 115 000.

Kad Vikipedija visgi būtų galima pasinaudoti, jei tai labai reikalinga, išjungimas tyčia buvo padarytas labai lengvai apeinamu. Jis buvo išpildytas su JavaScript ir neveikė naršyklėje, kuriuo nors būdų ją išjungus. Išjungimas taip pat neveikė mobiliuose telefonuose ir kituose panašiuose prietaisuose.

Išjungimas turėjo didelį politinį efektą, pasak vieno šaltinio *jau per pirmąsias protesto valandas politiniai naujų įstatymų rėmėjai ėmė kristi kaip musės, parodydami, kokios galingos gali būti šios Interneto bendruomenės*. Nors SOPA ir PIPA projektai nebuvo visiškai atšaukti, protestas atliko savo funkciją atkreipdamas visuomenės dėmesį, jog jie gali būti pritaikyti ne taip, kaip juos tikisi pritaikyti autoriai bei šalininkai.

Sprendimas išjungti Vikipediją buvo aptartas bendruomenėje ir priimtas balsavimu.

Nuorodos
--------

1. ↑  Забастовка Википедии[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Wortham, Jenna (2012-01-19). „Public outcry over antipiracy bills began as grassroots grumbling". *New York Times*. Nuoroda tikrinta 2012-01-21.
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-01-19 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Archyvuota protesto diskusija
Koordinatės: 61°32′0″ š. pl. 6°51′0″ v. ilg.﻿ / ﻿61.53333°š. pl. 6.85000°r. ilg.﻿ / 61.53333; 6.85000

Salos padėtis
**Suvurojus** (far. *Suðuroy*, dan. *Suderø*) – piečiausia Farerų sala. Suvurojaus plotas 163,7 km². 2012 m. duomenimis, saloje gyveno 4 678 gyventojai. 2005 m. jų buvo 5 036. Gyventojų skaičius palaipsniui mažėja nuo XX a. vidurio.

Suvurojaus gyvenvietės iš šiaurės į pietus: Sandvikas (atkurta XIX a. pradžioje) Hvalba, Frodba, Tvioroiris, Trongisvaguras, Oravikas, Famjinas, Hovas, Porkeris, Vaguras, Famara (atkurta 2010 m.), Akraras, Lopra ir Sumba.

Senovės gyvenvietė Vikarbirgis buvo apleista XX a. dešimtame dešimtmetyje. Akrabergas buvo apleistas dėl maro 1350 m. Šio kaimo gyventojai buvo atvykę iš Fryzijos. Sumbos gyventojai teigia, kad turi giminystės ryšių su akrabergiečiai.

XX a. buvo pradėtas statyti Botnis į šiaurės vakarus nuo Vaguro ir Tjaldavikas į pietryčius nuo Oraviko.

Geografija
----------

Aukščiausias kalnas yra Glugarniras (610 m), bet žymiausias yra Beinisvjordas į šiaurės vakarus nuo Sumbos. Beinisvjordą gyrė Poulas F. Joensenas (1898–1970 m.) ir kiti vietiniai poetai. Suvurojus turi daugiausiai šcherų ir salelių Fareruose. Jų priskaičiuojama 263 įskaitant patį Suvurojų. Tai vienintelė Farerų sala su anglies kasyklomis. Viena jų prie Hvalbos vis dar veikia.

Galerija
--------

* Suvurojaus salos skardžiaiSuvurojaus salos skardžiai
* FamjinasFamjinas
* HvalbaHvalba
* VagurasVaguras
* SumbaSumba
* HovasHovas
* TvioroirisTvioroiris

Išnašos
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Suvurojus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Fìlur við fjallatindum". *us.fo* (farerų). Suarchyvuotas originalas 2015-07-15. Nuoroda tikrinta 2014-03-04.
2. ↑  „Oyggjastøddir". *us.fo* (farerų). Suarchyvuotas originalas 2014-12-20. Nuoroda tikrinta 2014-03-04.

Nuorodos
--------

* Apie Suvurojų visitsuduroy.fo svetainėje Archyvuota kopija 2010-03-16 iš Wayback Machine projekto.
| **Kęstutis Marčiulynas (Bo Heang)** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1961 m. rugsėjo 14 d.Ramonai, Vilkijos rajonas |
| Mirė | 2022 m. balandžio 22 d. (60 metų)Seulas, Pietų Korėja |
|  |
| Veikla | režisierius, aktorius, budistų vienuolis |
|  |
| Alma mater | Kauno politechnikos institutas |

**Kęstutis Marčiulynas**, nuo 2001 m. – **Bo Heang** (1961 m. rugsėjo 14 d. Ramonuose, Vilkijos rajone – 2022 m. balandžio 22 d. Seule, Pietų Korėjoje) – Lietuvos teatro režisierius ir aktorius, budistų vienuolis.

Biografija
----------

Augo pas senelę Vilkijoje, šio miestelio vidurinėje mokykloje įgijo brandos atestatą. Studijavo Kauno politechnikos institute. Vėliau, 1984 m. baigė Kauno pantomimos teatro studiją ir pradėjo dirbti Kauno dramos teatro aktoriumi. Kauno pantomimos teatre 1996 m. jis režisavo Seichio Jaširo spektaklį „Jaja", vaidino režisieriaus Juozo Javaičio trumpametražiniame filme „Kur aš eisiu, kai numirsiu". Lietuvoje prasidėjus Atgimimui, tapo vienu pirmųjų Liberalų sąjūdžio aktyvistu, bendradarbiavo to meto periodiniuose leidiniuose „Europa" ir „Liberalia". 

Susidomėjo budizmu, nuo 1989 m. mokėsi pas Kaunan atvykusį budistinės *Kwan Um Zen* mokyklos vienuolį *Do Am Sunim*. 1999 m. K.Marčiulynas persikėlė gyventi į Pietų Korėją, jo dvasios mokytoju tradicinėje *Kwan Um* mokykloje tapo žinomas *Zen* krypties vienuolis *Seung San Sn*. 2001 m. Kęstutis Marčiulynas davė budisto vienuolio įžadus, *Bo Heang'o* vardu gyveno *Mu Sang Sa* ir *Su Dok Sa* vienuolynuose.

Su budizmo paskaitomis ir praktiniais užsiėmimais lankėsi Europoje, Australijoje, JAV ir kt. Nuo 2007 m. atvykdavo ir į Lietuvą. 2010 m. išleido knygą „Laiškai iš Drakono kalnų", su aktore Egle Mikulionyte pastatė mono spektaklį „Auksinė šventykla", kuriame ir pats vaidino.

Bibliografija
-------------

* Nabi, arba Gyvenimo teatras. – Vilnius: Alma littera, 2021 (ISBN 9786090144312)
* Laiškai iš Drakono kalnų. – Vilnius: Fortus Vita, 2010 (ISBN 9786099516219)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Seule mirė aktorius Kęstutis Marčiulynas, geriau žinomas kaip vienuolis Bo Heang Sunim. Delfi.lt. 2022-04-22. Nuoroda tikrinta 2022-04-22.

Nuorodos
--------

* *Bo Haeng (Kęstutis Marčiulynas)*
* *„Kelionių kompasas": Rytų trauka* (audio, video) // alkas.lt
* Jūratė Kuzmickaitė. *Vienuolis Bo Heang: „Sapnavau, kad vedu laidą su Šapranausku"* // kauno.diena.lt
McArthurGlen|  |
| Forma | UAB |
| Pramonė | Prabangos prekės |
| Įkurta | 1993 m. |
| Centrinė būstinė | Londonas, JK |
| Tinklalapis | McAthurGlen Group |

**McArthurGlen Group** – pirmaujanti Europoje išparduotuvių kompleksų (angl.  *Designers Outlets*) vystytoja ir valdytoja. Jos valdomą portfelį sudaro daugiau nei 500 000 m² ploto objektai. Ši kompanija per pastarąjį dešimtmetį Europoje atidarė 20 prabangos prekių ženklų išparduotuvių kompleksų, kuriuose yra per 2 000 parduotuvių. Jose prestižinių prekių ženklų gaminiai parduodami su 30–70% nuolaida. Viename tokiame komplekse yra nuo 80 iki 170 įvairių prekės ženklų parduotuvėlių. Dėl kolekcijų sezoniškumo, ypač drabužių ir batų, išparduotuvės yra svarbi sudėtinė viso prabangos prekių verslo dalis. Vien „McArthur Glen" pardavimai 2005 metais siekė 1,4 mlrd. EUR ir jos parduotuves aplankė per 50 mln. lankytojų.

Išnašos
-------

1. ↑  About McArthurGlen Group
2. ↑  Versus. Tradicijų rezervate – nauji vėjai ir iššūkiai.[neveikianti nuoroda]
Mercedes D.IV variklis
**Mercedes D.IV** buvo vandeniu aušinamas aštuonių cilindrų vienaeilis karbiuratorinis aviacinis vidaus degimo variklis, 1917 m. gamintas įmonės *Daimler Motoren Gesellschaft* (DMG) ir nedideliais kiekiais Pirmojo Pasaulinio karo metu naudotas Vokietijos Imperijos karinių oro pajėgų orlaiviuose.

Sukūrimas
---------

Mercedes D.IV buvo iki aštuonių cilindrų padidinta plačiai naudoto vienaielio šešių cilindrų variklio D.III modifikacija, kuri išvystydavo 162 kW (217 AG). Variklis buvo naudojamas su reduktoriumi. 

Pagal savo parametrus tuo metu Vokietijoje naudotoje *IdFlieg* klasifikacijos sistemoje D.IV buvo IV klasės variklis. 

Mercedes D.IV  pasirodė nepatikimas. Pagrindine to priežastimi tapo per ilgas ir lūžti linkęs alkūninis velenas, kuris buvo suprojektuotas šešių cilindrų D.III ir vėliau prailgintas naudoti aštuonių cilindrų D.IV. 

Nustojus naudoti D.IV, šis numeris buvo priskirtas techniškai nesusijusiam šešių cilindrų Mercedes D.IVa.

Eksploatacija
-------------

Vokietijos Imperijos KOP Albatros C.VI su Daimler-Mercedes D.IV varikliu
Mercedes D.IV buvo montuojamas į šiuos orlaivius:

* AEG C.V
* AEG G.III
* AEG R.
* AGO C.II
* AGO C.VIII
* Albatros C.V
* DFW R.I
* Gotha G.II
* LVG C.IV
* Vokietijos Imperijos KOP bombonešis Gotha G.II su Daimler Benz D.IV varikliuĮvairius Didžiuosius orlaivius (vok. *Riesenflugzeuge*) (angl. *R-planes*) – bent 3 variklius turėjusius bombonešius.

Parametrai
----------

* **Tipas:** 8 cilindrų vandeniu aušinamas vienaeilis aviacinis karbiuratorinis vidaus degimo variklis
* **Cilindro skersmuo:** 140 mm
* **Stūmuoklio eiga:** 160 mm
* **Tūris:** 19,7 l
* **Ilgis:** 1990 mm
* **Plotis:** 600 mm
* **Aukštis:** 1040 mm
* **Sausas svoris:** 365 kg
* **Galia:** 162 kW (217 AG) esant 1400 aps/min.

Nuorodos
--------

* Kroschel, Gunter and Helmust Stützer. (1977) *Die deutschen Militarflugzeuge 1910-1918* Wilhelmshaven: Lohse-Eissing Mittler.
* wwiaviation.com
| **Cristina Fernández de Kirchner** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1953 m. vasario 19 d. (71 metai)Argentina Argentina, Ringuelet, Buenos Airės |
| Sutuoktinis (-ė) | Néstor Kirchner |
| Vaikai | Máximo, Florencia |
| Religija | Romos Katalikybė |
|  |
| Pareigos | Argentinos prezidentė |
| Partija | Frontas pergalė / Teisingumo partijai |
|  |
| Išsilavinimas | Advokatė |
|  |
|  **Vikiteka** | Cristina Fernández de Kirchner |

Kristina ir Nestoras Kiršneriai
**Kristina Elisabet Fernandes de Kiršner** (*Cristina Elisabet Fernández de Kirchner*; g. 1953 m. vasario 19 d. Ringuelet, Buenos Airių provincija) – Argentinos prezidentė (nuo 2007 m. gruodžio 10 d.), buvusio prezidento Nestoro Kiršnerio žmona bei buvusi Buenos Airių provincijos senatorė.

Tai antroji moteris Argentinos istorijoje (po Isabelos Peron), tapusi šalies vadove ir pirmoji, išrinkta rinkimų keliu. Kristina Kiršner yra teisininkė, priklauso peronistinei Teisingumo partijai (*Partido Justicialista*).

Išsilavinimas
-------------

1979 m. Kristina Fernandes La Platos universitete įgijo teisininkės (advokatės) specialybę. Kai kurie oponentai kaltino Kirchner, kad ši melagingai informuoja apie savo išsilavinimą , nes nėra visų dokumentų, įrodančių universiteto baigimą.

Politinė karjera
----------------

Politinę karjerą Teisingumo partijoje pradėjo aštuntajame dešimtmetyje. 1989 m. tapo Santa Kruso provincijos parlamento nare, 1993 m. perrinkta antrai kadencijai. 1995 m. išrinkta atstovauti Santa Krusą Senate, o nuo 1997 m. – deputatų rūmuose. 2001 m. vėl grįžo į Senatą. 2003 m. Kristina Kiršner aktyviai prisidėjo prie savo vyro rinkimų kampanijos. Kiršneriui tapus prezidentu, Kristina aktyviai dalyvavo valstybės reikaluose, garsėjo savo išraiškingomis kalbomis, todėl dažnai lyginama su Eva Peron. 2005 m. Kristina Kiršner laimėjo Buenos Airių provincijos senatorės postą.

Prezidento rinkimai
-------------------

2007 m. prezidento rinkimuose pagrindiniai Kristinos Kiršner oponentai buvo buvęs ekonomikos ministras Roberto Lavagna ir Lygiųjų Respublikos partijos atstovė Elisa Carrió. Kristina surinko daugiau nei 40 % rinkėjų balsų ir aiškia persvara buvo išrinkta Argentinos prezidente.

Šeima
-----

Kristina Fernandes su universiteto bendrakursiu ir politiniu partneriu Nestoru Kiršneriu susituokė 1975 m. kovo 9 d. Santa Kruso provincijoje. Kiršneriai turi 2 vaikus: Máximo ir Florencia.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ante una denuncia, la Universidad de La Plata salió a confirmar que Cristina Kirchner tiene título de abogada" (ispanų). Clarin. 2007 m. spalio 01 d. Suarchyvuotas originalas 2007-10-24. Nuoroda tikrinta 2008 m. lapkričio 29 d.. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  Christian Sanz (2007 m. rugsėjo 22 d.). „Cristina de Kirchner y las dudas sobre su título universitario" (ispanų). Tribuna. Suarchyvuotas originalas 2012-01-29. Nuoroda tikrinta 2008 m. lapkričio 29 d..


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Nestor Kirchner** | **Argentinos prezidentė**2007–2015 | Po to:**Mauricio Macri** |
Buveinė
Trakų Vokės meteoradaras
**Lietuvos hidrometeorologijos tarnyba** – valstybinė įstaiga, teikianti meteorologinę ir hidrologinę informaciją.

Istorija
--------

1941 m. vasario 4 d. įkurta **Lietuvos hidrometeorologijos tarnybos valdyba**, panaikinus Klimatologijos institutą. 1941–1944 m. valdyba buvo panaikinta, 1944 m. liepą atkurta. Institucija buvo pavaldi SSRS gynybos liaudies komisariato Vyriausiajai Raudonosios armijos hidrometeorologijos tarnybos valdybai.

1946 m. įstaiga pertvarkyta į **LTSR hidrometeorologijos tarnybos valdybą**, pavaldžią Vyriausiajai hidrometeorologijos tarnybos valdybai prie SSRS Ministrų Tarybos. 1979 m. valdybai perduota gamtinės aplinkos užterštumo kontrolė ir institucija pervadinta į **Lietuvos respublikinę hidrometeorologijos ir gamtinės aplinkos kontrolės valdybą**

1988 m. gamtinės aplinkos užterštumo kontrolę perdavus Lietuvos SSR gamtos apsaugos komitetui, naujoji įstaiga pertvarkyta **Lietuvos respublikine hidrometeorologijos valdybą**. 1989 m. perėjo į respublikinį pavaldumą.

1990 m. tapo įstaiga prie Aplinkos apsaugos ministerijos. 1996 m. gavo dabartinį pavadinimą, o pertvarkius 1998 m. Aplinkos apsaugos ministeriją į Aplinkos ministeriją, tapo jai pavaldžia institucija.

Direktoriai
-----------

* 1976–1988 m. Mykolas Mikalajūnas
* 1989–2003 m. Petras Korkutis
* 2003–2005 m. Vytautas Bernadišius
* 2005–2015 m. Vida Augulienė
* Nuo 2020 m. Kęstutis Šetkus

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2015-07-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  „Lietuvos hidrometeorologijos tarnybai vadovaus buvęs MITA vadovas Šetkus". *lrt.lt*. 2020-08-08. Nuoroda tikrinta 2024-03-08.

Nuorodos
--------

* Tarnybos svetainė
|  |
| --- |
| Darius Ruželė |
| Pilnas vardas | Darius Ruželė |
| Šalis | TSRS vėliava TSRSLietuvos vėliava Lietuva |
| Gimė | 1968 m. balandžio 27 d. (55 metai){{{gvieta}}} |
| Titulas | Didmeistris |
| Aukščiausias reitingas | 2592 |

**Darius Ruželė** (g. 1968 m. balandžio 27 d.) – Lietuvos šachmatų didmeistris (nuo 1996 m.).

Biografija
----------

Pirmų žymesnių rezultatų pasiekė 1986 m. kai laimėjo SSRS jaunių čempionatą. Nuo praėjusio amžiaus 10-o dešimtmečio iki 2002 m. priklausė lietuvių šachmatininkų avangardui. Nuo 1992 m. iki 2000 m. penkiskart dalyvavo šachmatų olimpiadose ir 1992 m. prie 4-os lentos žaidė  Europos komandiniame čempionate, kuris vyko Debrecene. Ten Lietuvos šachmatininkai užėmė VI vietą. 

1993 m. Vilniuje Darius Ruželė užėmė III vietą (po Vidmanto Mališausko ir Lembito Ollo) regioniniame turnyre (atrankinėse pasaulio šachmatų čempionato varžybose).. 1994 m. jis laimėjo I vietą (kartu su Aleksandru Oniščuku) atvirame čempionate Miunsteryje, o 1996 m. pasiekė svarbią pergalę prieš Michailą Gurevič Bonoje. 2000 m. Darius Ruželė triumfavo *atvirame* čempionate Gelzenkirchene  ir laimėjo sidabro medalį Vilniuje vykusiame 2000 m. Lietuvos čempionate. Kitais metais šalies čempionate Kaune jis užėmė III vietą .

Nuo 2003 m. kvalifikacinuose čempionatuose dėl šachmatininkų Elo reitingų nedalyvauja .

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Darius Ruželė šachmatų olimpiadose" (anglų). Suarchyvuotas originalas 2020-10-17. Nuoroda tikrinta 2020 m. spalio 15 d..
2. ↑  „Lietuva. 10-asis Europos komandinis šachmatų čempionatas (1992 m.)" (anglų). Nuoroda tikrinta 2020 m. spalio 15 d..
3. ↑  „Vilnius zt 1993" (anglų). Suarchyvuota iš originalo 2019-02-18. Nuoroda tikrinta 2020 m. liepos 11 d..`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
4. ↑  „Gelsenkirchen op" (anglų). Nuoroda tikrinta 2020 m. spalio 15 d..
5. ↑  „Lietuvos šachmatų čempionatas. Vilnius. 2000" (anglų). Nuoroda tikrinta 2020 m. gegužės 26 d..
6. ↑  „2001 Lietuvos vyrų čempionatas". Suarchyvuota iš originalo 2020-05-22. Nuoroda tikrinta 2020 m. gegužės 22 d..`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
7. ↑  „Darius Ruželė" (anglų). Nuoroda tikrinta 2020 m. spalio 15 d..
**Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės** (**MGK prie LRV**) – viešasis juridinis asmuo, išlaikomas iš valstybės biudžeto; administracinių ginčų komisija (AGK) mokesčių srityje. Komisija yra ikiteisminė mokestinius ginčus nagrinėjanti institucija, kvaziteismas. Įstaiga prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės. Komisijos tikslas – objektyviai išnagrinėti mokesčių mokėtojo skundą ir priimti teisėtą bei pagrįstą sprendimą. Sprendimą dėl skundo dėl mokestinio ginčo Komisija priima per 60 dienų nuo skundo gavimo dienos.

Adresas: Vilniaus g. 27, 01402 Vilnius.

Istorija
--------

1998 m. liepos 2 d. Mokesčių administravimo įstatyme (toliau – MAĮ) įvesta mokesčių mokėtojų teisė apskųsti centrinio mokesčių administratoriaus sprendimą Mokestinių ginčų komisijai. MAĮ 54 straipsnyje į mokestinių ginčų nagrinėjimo sistemą buvo įtraukta Mokestinių ginčų komisija. Šiame straipsnyje buvo nustatyta, jog Mokestinių ginčų komisiją steigia, jos sudėtį ir nuostatus tvirtina Vyriausybė ar jos įgaliota institucija.

1998 m. gruodžio 3 d. LRV nutarimu įsteigta ir patvirtinti nuostatai, o nutarimas taikytas nuo 1999 m. sausio 1 d. Šiuo metu galiojantys nuostatai patvirtinti Vyriausybės 2004 m. rugsėjo 2 d. nutarimu Nr. 1119.

1999 m. balandžio 15 d. Komisija buvo įregistruota kaip biudžetinė įstaiga.

1999 m. balandžio 30 d. įvyko pirmasis Komisijos posėdis.

Sudėtis
-------

Komisiją sudaro 5 nariai: Evaldas Raistenskis (pirmininkas), Jurgita Narkevičiūtė, Rasa Stravinskaitė, Andrius Venius ir Vilma Vildžiūnaitė.

Nuorodos
--------

* (lietuvių, anglų k. dalis informacijos yra pateikta ukrainiečių ir rusų kalbomis)
* 
* 


1. ↑  „Dėl Mokestinių ginčų komisijos prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės narių paskyrimo". *1998 m. gruodžio 3 d. nutarimas Nr. 1396*. Lietuvos Respublikos Vyriausybė. Nuoroda tikrinta 2024-03-08.
| **Lai Čingtekin. 賴清德, pinyin: *Lai Ching-te*** |
| --- |
| Kinijos Respublikos prezidentas |
|  |
| 2020 m. gegužę |
| Gimė | 1959 m. spalio 6 d. (64 metai)Vanli, Naujasis Taipėjus, Taivanas |
| Kinijos Respublikos prezidentas |
| Ėjo pareigas | 2024 m. gegužės 20 d. –  |
| Ankstesnis | Cai Ingven |
|  |
| Veikla | Kinijos Respublikos politikas |
| Partija | Demokratinė pažangos partija |
|  |
| Išsilavinimas | visuomenės sveikata, magistras |
| Alma mater | Harvardo universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Lai Ching-te |

**Lai Čingte** (kin. 賴清德, pinyin: *Lai Ching-te*, g. 1959 m. spalio 6 d.), dar žinomas kaip **Viljamas Lai** (William Lai) – Taivano politikas, parlamento narys (1996–2010 m.), Tainano miesto meras (2010–2017 m.), premjeras (2017–2019 m.), viceprezidentas (2020–2024 m.), išrinktasis šalies prezidentas (kadencija prasidės 2024 m. gegužės 20 d.).

Biografija
----------

Lai Čingte gimė Taivane, Naujojo Taipėjaus Vanli rajone 1959 m. spalio 6 d. kalnakasio šeimoje. Studijavo Nacionaliniame Čengkungo universitete ir Nacionaliniame Taivano universitete, o vėliau baigė visuomenės sveikatos magistro studijas Harvardo universitete. Grįžęs į Taivaną pradėjo politinę karjerą: tapo Demokratinės pažangos partijos nariu, 1995 m. rinkimuose laimėjo parlamento rinkimus, po to buvo perrinktas dar tris kartus. Parlamento nario pareigas ėjo iki 2010 m. kuomet buvo išrinktas Tainano miesto meru ir šiose pareigose dirbo iki 2017 m.

2017 m. buvo pakviestas vadovauti ministrų kabinetui, ministro pirmininko pareigas ėjo iki 2019 m. Vėliau priėmė pasiūlymą dalyvauti 2020 m. prezidento rinkimuose Cai Ingven komandoje kaip viceprezidentas. Po sėkmingų rinkimų šias pareigas ėjo visos kadencijos metu iki 2024 m. 2023 m. Demokratinė pažangos partija išrinko Lai kaip savo kandidatą būsimiems prezidento rinkimams, kuriuos jis laimėjo 7% persvara prieš artimiausią varžovą.

Lai prezidento kadenciją pradės 2024 m. gegužės 20 d. jis bus trečiasis Demokratinės pažangos partijos prezidentas šalies istorijoje po Čen Šuibian (2000–2008 m.) ir Cai Ingven (2016–2024 m.).

Galerija
--------

* Regioninis rinkimų štabas 2023 m. gruodįRegioninis rinkimų štabas 2023 m. gruodį
* Su Nancy Pelosi vizito Taivane metu 2022 m. rugpjūtįSu Nancy Pelosi vizito Taivane metu 2022 m. rugpjūtį
* Susitikime su Japonijos parlamento delegacija 2022 m. liepąSusitikime su Japonijos parlamento delegacija 2022 m. liepą

Šaltiniai
---------

1. ↑  John F. Copper. *Taiwan at a Tipping Point: The Democratic Progressive Party's Return to Power*. Lexington Books, 2018, p. 60
2. ↑  Vice President Lai, Office of the Pesident, Republic of China (Taiwan)
3. ↑  Lai Ching-te will be the next president of Taiwan, The Economist, January 13th 2024
| Namišių herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2022-12-21* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Namišių herbas** – pagrindinis Namišių kaimo ir seniūnijos (Pasvalio rajonas) heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Sidabriniame lauke – linai juodais stiebais ir mėlynais spurgeliais, juodoje herbo papėdėje vaizduojamas auksinis raktas.

Simbolika
---------

Herbe vaizduojami linai atspindi linininkystės tradiciją, nors dabar labai mažai kas juos augina. Namišiai nuo seno – ūkininkų, žemdirbių kraštas, o jaunimas tęsia senelių tradicijas. Auksinis raktas simbolizuoja Jurgines, Jorę, žemės atrakinimą, o juodas laukas – paprastą žemę, užauginančią derlių.

Istorija
--------

2022 m. gruodžio 21 d. herbą dekretu patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas. Etalono autorius – Arvydas Každailis. 2023 m. balandžio 23 d. per Jurgines herbą palaimino klebonas Nerijus Papirtis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Apie seniūniją. 2023-04-28, Pasvalys.eu (tikrinta 2023-08-06).
2. ↑  Asta Bitinaitė. Per Jurgines pristatytas Namišių herbas ir vėliava. 2023-04-28, Darbs.lt (tikrinta 2023-08-06).
3. ↑  „Dėl Namišių herbo patvirtinimo". *2022 m. gruodžio 21 d. dekretas Nr. 1K-1200*. Lietuvos Respublikos Prezidentas. Nuoroda tikrinta 2024-03-09.
| **Antilocapra americana** |
| --- |
| Šakiaragis (Antilocapra americana)Šakiaragis (*Antilocapra americana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Šakiaraginiai  *( Antilocapridae)* |
| Gentis: | **Šakiaragiai**  *( Antilocapra)* |
| Rūšis: | Šakiaragis  *( Antilocapra americana)* |

 |
| Binomas |
| ***Antilocapra americana***Ord, 1815 |

**Šakiaragis**, **šakiaragė antilopė** (*Antilocapra americana*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių, monotipinės šakiaraginių (*Antilocapridae*) šeimos rūšis. Endeminė Šiaurės Amerikos rūšis, sutinkama vidurinėje ir vakarinėje žemyno dalyje.

Tai stirnos dydžio, labai greitas (kartais net iki 98 km/h) žinduolis. Nors sunku tiksliai nustatyti maksimalų šakiaragių greitį ir jis skiriasi tarp individų, manoma, jog tai antras pagal greitį sausumos gyvūnas, kurį lenkia tik gepardas. Šakiaragiai didelį greitį išlaiko ilgiau, nei gepardai, bet prastai šokinėja. Kadangi šiuo metu šakiaragiai greičiu stipriai lenkia visus Šiaurės Amerikos plėšrūnus, manoma, jog jie adaptavosi prie jau išnykusių plėšrūnų, pvz. amerikinių gepardų.

Kailis nuo raudonai iki gelsvai rudos spalvos, kūno apačia balta. Patinų ragai ypatingos sandaros: ant poros kaulinių galvos išaugų yra raginės makštys, kaip ir dykaraginių, tačiau jos dvišakos. Be to, kasmet numetamos ir užauginamos naujos. Patinų ragai yra ilgesni už ausis, su į priekį nukreipta atšaka per vidurį; patelių ragai trumpesni už ausis. Žiemą susiburia į didžiules bandas. Augalėdžiai.

Dvidešimto amžiaus pradžioje tai buvo sparčiai nykstanti rūšis, tačiau dabar jų skaičius pakilęs iki maždaug 700 tūkstančių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Antilocapra americana. Animal Diversity Web". `{{cite journal}}`: Citatai journal privalomas `|journal=` (pagalba)
2. ↑  Klessius, M. (2007). „Losing Ground". *National Geographic*. **211** (1): 22.
3. ↑  Byers, John (1998). *American Pronghorn: Social Adaptations and the Ghosts of Predators Past*. Chicago University Press. p. 318. ISBN 978-0-226-08699-6.
4. ↑  Hoffmann, M. Byers, J. Beckmann, J (2008). „Antilocapra americana". IUCN 2012. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1. <www.iucnredlist.org>. 2012 rugsėjo 14. `{{cite journal}}`: Citatai journal privalomas `|journal=` (pagalba)CS1 priežiūra: multiple names: authors list (link)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šakiaragis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Lycalopex vetulus** |
| --- |
| Brazilinė lapė (Lycalopex vetulus)Brazilinė lapė (*Lycalopex vetulus*) |
| Apsaugos būklė |
| Beveik nykstantys (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Šuniniai  *( Canidae)* |
| Triba: | Tikrieji šunys  *( Canini)* |
| Gentis: | Pietų Amerikos lapės  *( Lycalopex)* |
| Rūšis: | Brazilinė lapė  *( Lycalopex vetulus)* |

 |
| Binomas |
| ***Lycalopex vetulus***Lund, 1842 |
| Paplitimas |

**Brazilinė lapė** (*Lycalopex vetulus*, sin. *Dusicyon vetulus*) – šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis. Endeminė rūšis paplitusi vidurio rytų Brazilijoje. Sutinkama daugiausia serado regione Minas Žeraiso ir Mato Groso valstijose.

Tai smulki lapė mažu snukiu ir nedideliais dantimis. Kūno ilgis 585–640 cm, sveria vos 2,7–4 kg. Kailis pilkšvas, papilvė balta, ausys ir kojos rausvarudės. Per nugarą iki uodegos galiuko driekiasi juoda juosta.

Šeimos monogaminės. Dažnai įsikuria apleistuose šarvuočių urvuose. Po 60 dienų neštumo patelė atveda 2–4 jauniklius.

Brazilinės lapės gyvena aukštažolėse savanose ir stepėse su medžių giraitėmis, taip pat kalnų krūmynuose. Aktyvios daugiausia dieną, bet pasirodo ir nakties ar prieblandos metu, baikščios. Maitinasi daugiausia termitais, bet gali ėsti beveik viską – graužikus, vaisius, mėšlavabalius, žiogus, paukščius ir kt. Gali medžioti naminius paukščius.

Populiacijai kyla pavojus dėl natūralių buveinių nykimo (miškų kirtimo, žemdirbystės plotų plėtros), medžioklės.

Vietiniai pavadinimai: port. *raposa-do-campo, raposinha-do-campo, jaguamitinga, jaguapitanga*.

* LapiukaiLapiukai
* Lojanti brazilinė lapėLojanti brazilinė lapė
* Gulinti brazilinė lapėGulinti brazilinė lapė

Šaltiniai
---------

1. ↑   „IUCN Red List - Lycalopex vetulus". IUCN Red list.
2. ↑  *Žinduolių pavadinimų žodynas: lotynų, lietuvių, anglų, prancūzų, rusų, vokiečių kalbomis* / [rengė P. Bluzma (ats. red.), R. Mažeikytė, E. Mickevičius, J. Prūsaitė, K. Baranauskas, R. Baleišis]. – Vilnius : Ekologijos inst. l-kla, 2002
3. 1 2 3 4 5  *Lycalopex\_vetulus*,ADW – Animal Diversity Web. University of Michigan, Museum of Zoology.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Brazilinė lapė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| **Danutė Neimontaitė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1947 m. birželio 7 d.Kaunas |
| Mirė | 1982 m. sausio 3 d. (34 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Kėdainių miesto kapinės |
| Tėvas | Stanislovas Neimontas |
| Motina | Stefanija Neimontienė |
|  |
| Veikla | estrados solistė |

**Danutė Neimontaitė** (1947 m. birželio 7 d. Kaune – 1982 m. sausio 3 d. Vilniuje) – populiari XX a. antros pusės Lietuvių estrados solistė. Dainavo vokaliniame instrumentiniame ansamblyje „Estradinės melodijos".

Biografija
----------

Danutė Neimontaitė gimė 1947 m. birželio 7 d. Kaune. Kiek vėliau šeima persikėlė į tėvo gimtinę – Kėdainius. Mokėsi ir baigė Kėdainių 2-ąją vidurinę mokyklą. Vėliau mokėsi vokalo Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje.

Dainavo „Lietuvos" dainų ir šokių ansamblio chore. Vokalinio instrumentinio ansamblio „Estradinės melodijos" (vad.Juozas Tiškus) solistė.

Atliko daug tuo metu pagarsėjusių dainų: „Vėjas man pasakė", „Ir taip, ir ne", „Mama", „Juodas garvežys", „Laumės juosta" ir kt.

Mirė 1982 m. sausio 3 d. Vilniuje. Palaidota Kėdainių miesto kapinėse.

Diskografija
------------

D. Neimontaitės dainos skamba šiose „Estradinių melodijų" plokštelėse:

* *Estradinis koncertas* (1968 m.)
* *Estradinės Melodijos* (1970 m.)
* *Kalnų sakmė* (1972 m.)
* *Mokyklinis valsas* (1973 m.)
* *Lietuviška estrada* (1973 m.)
* *Laumės juosta* (1974 m.)
* *Estradinės melodijos* (1977 m.)
* *Juozo Tiškaus vadovaujamas ansamblis* (1978 m.)
* *Elektrėnų žiburiai* (1997 m.)

Visa diskografija: discogs.com

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žebrauskaitė, Jovita (2015-08-21). „Nuojauta žymios dainininkės Danutės Neimontaitės neapgavo: gyvenimas iš tiesų buvo trumpas". *15min.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-02-25.
Pirmos kartos „MTZ-80"
Antros kartos „MTZ-82"
„MTZ 82.1"
**MTZ-80** (rus. *МТЗ-80*) – „Belarus" markės traktoriai. „MTZ-80" vis dar gaminami, bet jie skiriasi ir mechaniškai ir išvaizda. „MTZ-80" traktoriaus pirmtakas „MTZ-50".

Techninis aprašymas
-------------------

„MTZ-80" turėjo 80 AG (59 kW) variklį, pagreitintoją, ir 9 (+1) pavarų dėžę. Traktoriaus gabaritiniai matmenys: ilgis 3810 mm, plotis 1970 mm, aukštis 2470 mm. Konstrukcija buvo daug masyvesnė, todėl jo masė padidėjo iki 3,6 t. Taip pat buvo gaminamas modelis, turintis keturių varomųjų ratų sistemą; jis vadinamas „MTZ-82".

Išvaizda
--------

„MTZ-80" išvaizda buvo 2 kartų: pirmoji karta turėjo mažą kabiną, antroji karta (nuo 1990 m.) turėjo mažai briaunų turintį variklio gaubtą ir didelę kabiną, kuri labai pagerino matomumą. Traktoriuje buvo sumontuota kabinos aušinimo ir šildymo sistema. Kabinos aušinimo sistema turi iš išorės matomą oro priėmimo vamzdį, kurį galima pamatyti kairėje kabinos pusėje. Kabinos šildymo sistema buvo prijungta prie variklio aušinimo sistemos, todėl į kabinos šildymo sistemą patekdavo šiltas aušinimo skystis.

Modifikacijos
-------------

„MTZ-80" turėjo įvairių modifikacijų, kurios leido jį panaudoti įvairiose ūkininkystės šakose:

* „MTZ-82R" – skirtas darbui ryžių laukuose.
* „MTZ-80Ch2M" – pritaikytas darbui medvilnės laukuose ir turėjo 3 ratus (2 gale, 1 priekyje).
* „MTZ-82K" – pritaikytas darbui šlaituose, kurių nuolydis neviršija 20 laipsnių.

Eksportas
---------

„MTZ-80" buvo eksportuojami į daugelį šalių, bet daugiausiai į Vakarų Europą. Mechaniškai jie niekuo nesiskyrė nuo įprastų modelių. Eksportui skirti traktoriai buvo dažomi raudonai, įpratiniai – mėlynai.

Nuorodos
--------

* Sovietinių „MTZ" traktorių istorija Archyvuota kopija 2015-02-15 iš Wayback Machine projekto.
| Kliši su Buapranc. *Clichy-sous-Bois* |
| --- |
|        |
| *Kliši su Bua merija buvusio viešbučio patalpose* |
|  |
| 

Kliši su BuaKliši su Bua

48°54′38″ š. pl. 2°33′12″ r. ilg.﻿ / ﻿48.91056°š. pl. 2.55333°r. ilg.﻿ / 48.91056; 2.55333﻿ (Kliši su Bua)Koordinatės: 48°54′38″ š. pl. 2°33′12″ r. ilg.﻿ / ﻿48.91056°š. pl. 2.55333°r. ilg.﻿ / 48.91056; 2.55333﻿ (Kliši su Bua) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Il de Fransas |
| **Departamentas** | Sena-Sen Deni |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 29 735  |
| **Plotas** | 3,95 km² |
| **Tankumas** (2021) | 7 528 žm./km² |
| **Altitudė** | 98 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kliši su Bua |

**Kliši su Bua** (pranc. *Clichy-sous-Bois*) – miestas (komuna) Prancūzijoje, Senos–Sen Deni departamente (93), Didžiojo Paryžiaus aglomeracijoje, 15 km į rytus nuo Paryžiaus centro. Ir rytų prieina Bondi miškas-parkas. Komuną supa Le Rensi, Livri-Gargano, Monfermėjaus komunos. Paryžiaus metro tinklas nepasiekia, bet yra tramvajaus linija.

Yra Alfredo Nobelio licėjus, biblioteka. Taip pat yra Šv. Dionyzijaus bažnyčia (1811 m.), Švč. Anžero Dievo Motinos koplyčia (1808 m.), Bilalio mečetė (2009 m.), neoklasicistiniai viešbučio rūmai (1645 m. dabar merija).

Gyventojai
----------

Kliši su Bua pagarsėjęs kaip vienas skurdžiausių Paryžiaus priemiesčių. Didžiąją dalį miesto gyventojų sudaro imigrantai iš Afrikos ir jų palikuonys. Didelis nusikalstamumas. Nors miesto valdžia vykdo atnaujinimo darbus, daug Kliši su Bua daugiabučių prastos būklės, nuniokoti.

Istorija
--------

Romėnų laikais gyvenvietė paminėta kaip *Cleppius*, VII a. – *Clippiacum superius*, XII a. – *Clichiacum*. XIII a. gyvenvietė priklausė tamplieriams, vėliau hospitalieriams. Šalia esantis Bondi miškas buvo karalių pamėgta medžioklės vieta. Iki XX a. vid. Kliši su Bua buvo nedidelis kaimas su keliais tūkstančiais gyventojų. Po II pasaulinio karo pradėjo sparčiai augti, tapo neturtingų imigrantų gyvenamąja vieta.

Miestas pagarsėjo 2005 m. kai dėl policijos persekiojimo žuvus dviem imigrantų jaunuoliams čia prasidėjo masiniai neramumai, 21 dienas trukę susirėmimai su policija, automobilių ir pastatų padeginėjimai, išplitę ir į kitus Paryžiaus priemiesčius.

* Miesto daugiabučiaiMiesto daugiabučiai
* Miesto daugiabučiaiMiesto daugiabučiai
* Švč. Anžero Dievo Motinos koplyčia Švč. Anžero Dievo Motinos koplyčia
* Miesto gatvėMiesto gatvė

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. 
4. ↑
5. ↑  In France’s poor suburbs, locals want to be heard without contempt, *euronews.com*
6. ↑  After Paris attacks, Muslim residents in Clichy-sous-Bois face heightened scrutiny, *cbc.ca*
7. ↑  This Paris Suburb Burned Before. Has Anything Changed?, *New York Times*
8. ↑  „French teens electrocution case linked to 2005 riots reopens". *The Guardian*.
Malkų rietuvė
**Kietmetris**, arba **ktm** – medienos tūrio vienetas, naudojamas apskaičiuoti medienos kiekiui, be tarpų užpildančiam 1 m³ erdvę. Juo matuojamas medynų, medžių stiebų, rąstų ir kito medienos sortimento tūris. Nenupjauto miško mediena matuojama kubiniais metrais.

Kietmetrį, t, y. kietąjį metrą, sudaro vieno kubinio metro erdvinės apimties medienos masė be tuščių tarpų. Rąstų tūris apskaičiuojamas pagal rąsto skersmenį plongalyje ir rąsto ilgį, vadovaujantis medienos tūrio lentelėmis. Pvz. jei rąsto skersmuo plongalyje yra 28 cm, rąsto ilgis – 6 m, tai jo tūris bus lygus 0,469 m³.

Smulkų medienos sortimentą, pavyzdžiui skaldytas malkas, šakas, žabus išmatuoti sudėtinga, todėl naudojamas **erdmetris** – vieno kubinio metro erdvinės apimties medienos masė, įskaitant tarp medienos esančius tarpus. Perskaičiuojant tūrį iš erdmetrių į kietmetrius, taikomi įvairūs glaudumo koeficientai, kurie priklauso nuo sortimento ilgio, paskirties, stambumo, medžio rūšies, sukrovimo kokybės ir kt. Medienos kiekis kietmetriais paprastai neskaičiuojamas sumuojant visų rastų tūrius, nes tai labai nepatogu, todėl praktikoje naudojami moksliškai pagrįsti ir patvirtinti glaudumo koeficientai.

Lietuvoje išsamesnę informaciją apie glaudumo koeficientų naudojimą apskaičiuojant įvairesnę, kreivą ar apdirbtą medieną pateikia Lietuvos Respublikos aplinkos ministerija įsakyme „Dėl Apvaliosios medienos bei nenukirsto miško matavimo ir tūrio nustatymo taisyklių patvirtinimo".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kietmetris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
2. ↑  For example:„Rough guide to calculating timber volumes" (PDF). Forestry Commission. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2019-08-18.
3. ↑  „» Kaip apskaičiuoti medienos tūrį?". *pmsa.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-02-10.
4. ↑  „Dėl Apvaliosios medienos bei nenukirsto miško matavimo ir tūrio nustatymo taisyklių patvirtinimo". *2002 m. gruodžio 10 d. įsakymas Nr. 631*. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerija. Nuoroda tikrinta 2024-03-09.
Italijos gamybos frandželiko butelis. Butelis būdingos formos, primena vienuolį su abitu, per juosmenį susijuosusį virve.
**Frandželikas** (it. *Frangelico*) – riešutų ir žolelių skonio likeris, nuspalvintas karamelės dažikliu, gaminamas Kanalėje (it. *Canale*, Italija). Likeryje yra 20 % tūrio etanolio. Anksčiau likeris buvo 24 etanolio tūrio % stiprumo. Imtas gaminti XX a. 9-tą dešimtmetį. Pirkėjų dėmesį patraukė originalia butelio forma: butelis priminė vienuolį, per juosmenį susijuosusį virve. Frandželikas parduodamas dviejų dydžių buteliuose – 750 ml ir 375 ml.

Iš frandželiko gali būti gaminami kokteiliai – riešutinis martinis (*Hazelnut Martini*), Franželiko kolada (*Frangelico Colada*), frandželikas su spanguolių sultimis (*Frangelico and Cranberry Juice*). Maišant su degtine gaunamas kokteilis *Chocolate Cake*.
  
Frandželikas gali būti tiesiog geriamas su ledu, su sodos vandeniu, su kava.

Gamintojas aiškina, kad likeris pavadintas pagal legendinį atsiskyrėlį *Fra Angelico*, kuris išrado unikalių likerių receptų. Butelio forma labai primena pranciškono abitą, pats likeris pavadintas pagal žymų tapytoją *Fra Angelico* (m. 1455 m.), kuris buvo dominikonas. Pastarųjų rūbai buvo balti ir be persijuosimo.

Frandželikas gaminamas panašiai kaip ir kiti riešutų likeriai: riešutai sutrupinami ir maišomi su kakavos milteliais, vanile ir kitais natūraliais gardikliais, o po to paliekamas mirkti spirite. Po to, kai spiritas sugeria visą ingredientų gardį, likeris košiamas, saldinamas ir pilstomas į butelius.

Šią markę 2010 m. nupirko *Gruppo Campari*, o iki tol šią markę turėjo *William Grant* ir *C&C Group*.

Frandželikas buvo perduotas vertinti bent trims alkoholinių gėrimų vertinimo organizacijoms:

* *San Francisko pasauliniame spiritų konkurse* (*San Francisco World Spirits Competition*),
* *Alkoholinių gėrimų bandymų institutas* (*Beverage Testing Institute*),
* ir *Vyno entuziastai* (*Wine Enthusiast*) palankiai įvertino šį gėrimą.

*Proof66*, kuris pats nevertina alkoholinių gėrimų bet apibendrina kitų ekspertų vertinimus, frangeliką apibūdino kaip *Tier 2* spiritą, kas reiškia, kad gėrimas papuola į „Labai rekomenduojamų" (*Highly Recommended*) kategoriją.

Nuorodos
--------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-10-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „William Grant to sell Irish Mist". *The Irish Times*. 2010-09-09. Suarchyvuotas originalas 2012-10-22. Nuoroda tikrinta 2014-01-27.
3. ↑  „Proof66 Page Listing for Frangelico". Proof66.com. Suarchyvuotas originalas 2015-04-19. Nuoroda tikrinta 2012-10-18.
|  |
| --- |
| Jekaterina Fiodorova |
| Pilnas vardas | Jekaterina Fiodorova, 2017m. "ZM Tribute" koncertas Vilniuje. |
| Dar žinoma | Jekaterina Pranevič |
| Gimė | 1987 m. kovo 26 d. (36 metai)Vilnius, Lietuva |
| Žanrai | pop, džiazas, folklorinė, soulas |
| Veikla | dainininkė, dainų autorė |

**Jekaterina Fiodorova** (g. 1987 m. kovo 26 d. Vilniuje) – Lietuvos dainininkė ir dainų autorė. Vokalo trenerė. Dalyvavo Eurovizijos atrankoje 2016 m. Dalyvė ir pusfinalininkė Lietuvos balso 2-ame sezone. Šiuo metu atlikėja kuria ir koncertuoja sceniniu vardu Aika.

**Biografija**
--------------

Jekaterina pradėjo dainuoti nuo šešerių metų amžiaus. Mokėsi Vilniaus Balio Dvariono dešimtmetėje mokykloje ir Vilniaus "Juventos" gimnazijoje. Po baigimo, 2006 m. įstojo į Lietuvos muzikos ir teatro akademiją, džiazo vokalo specialybę. 2012 m. įgijo džiazo atlikimo ir pedagogikos magistro laipsnius.

**Asmeninis gyvenimas**
-----------------------

Jekaterinos tėvai buvo aktoriai rusų dramos teatre Vilniuje. Jekaterina Pranevič susituokė 2018 m. Spalio 13d. ir pakeitė pavardę į Jekaterina Fiodorova.

**Karjera**
-----------

2003m. ir 2005m. metais laimėjo „Grand Prix" Baltijos šalių jaunųjų atlikėjų konkurse „Mūza".

2011m. Jekaterinos Fiodorovos ir Anos Polukord dueto Volumetears kūrinys „She" pasirinktas Audriaus Mickevičiaus trumpametražiame filme „2 indeliai jogurto" (2 cups off yoghurt). Filmas buvo nominuotas Sidabrinės gervės apdovanojomuose. Daina „She" buvo įtraukta į lietuviškos muzikos eksportui skirtą rinkinį „Note Lithuania 2013". 

2012m. kartu su grupe "Singaz" laimėjo Grand Prix Vilnius Jazz Youngpower konkurse..

2013m. Pasirinktas sceninis vardas „Catrinah".

2013m. dalyvavo Lietuvos balso antrajame sezone.  

2014m. sukūrė džiazo vokalinį duetą "Social Call" kartu su dainininke Rūta Švipaite.

2016m. dalyvavo Eurovizijos atrankose su autorine daina "Be Free".

2017m. kartu su grupe "Fusedmarc" atstovavo Lietuvai Eurovizijoje Kijeve kaip pritariamasis vokalas.

2018 m. pakeitė sceninį vardą į Aika.
​

**Diskografija**
----------------

Singlai:| Metai | Pavadinimas |
| --- | --- |
| 2014 | You need a Friend |
| 2016 | Noriu būt šalia |
| 2017 | Šokiai su vilkais |

**Eurovizijos dainų konkursas**
-------------------------------

2016 m. dalyvavo Eurovizijos atrankose su daina „Be Free", pateko į pusfinalį. 

Atrankose išsiskyrė ryškiais įvaizdžiais ir dramaturginiais sprendimais .

**Šaltiniai**
-------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  
[ ]
4. ↑   Archyvuota kopija 2019-04-26 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑
6. ↑
7. ↑   Archyvuota kopija 2019-04-26 iš Wayback Machine projekto.
8. ↑
9. ↑


​
| **Juris Dimiteraslatv. *Carlo*** |
| --- |
| Gimė | 1947 m. spalio 15 d. (76 metai)Ryga |
| Tėvai | Džema Skulmė, Arturas Dimiteras |
|  |
| Veikla | latvių tapytojas, scenografas, plakatistas |

**Juris Dimiteras** (1947 m. spalio 15 d. Ryga) – latvių tapytojas, scenografas, plakatistas.

Biografija
----------

Motina dailininkė Džema Skulmė, tėvas aktorius Arturas Dimiteras po skyrybų – V. Artmanės vyras. 1973 m. Latvijos dailės akademijoje baigė scenografiją.

Kūryba
------

Sukūrė scenovaizdžių Latvijos Andrejo Upyčio akademinio dramos ir Janio Rainio akademinio dailės teatrų Rygoje, Valmieros dramos teatro spektakliams. Nutapė portretų („Autoportretas" 1980 m.), nuo XX a. devinto dešimtmečio daugiausia kuria plakatus ir natiurmortus. Kūryba grindžiama ironija, grotesku, siurrealizmo principais, kompozicijos lakoniškos, statiškos, jose vyrauja ryškūs vienspalviai plotai.

Nuo 1968 m. dalyvauja parodose, individualios parodos: Ryga, Berlynas, Aleksandrija (Virdžinijos valstija), Pitsburgas, Čikaga, Milanas, Roma, Stokholmas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juris Dimiteras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 774 psl.

Nuorodos
--------

* Juris Dimiters. Galerija Archyvuota kopija 2009-12-16 iš Wayback Machine projekto.