recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Ansellia africana** |
| --- |
| Afrikinė anzelija (Ansellia africana)Afrikinė anzelija (*Ansellia africana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Gegužraibiniai  *( Orchidaceae)* |
| Gentis: | **Anzelija**  *( Ansellia)* |
| Rūšis: | Afrikinė anzelija  *( Ansellia africana)* |

 |

**Afrikinė anzelija** arba **leopardinė orchidėja** (*Ansellia africana*) – gegužraibinių (*Orchidaceae*) šeimos augalas, priklausantis monotipinei **anzelijos** (*Ansellia*) genčiai.

Gentis pavadinta anglų botaniko Džono Anzelo (*John Ansell*) garbei, kuris 1841 m. pirmą kartą rado šios rūšies augalą.

Auga ant medžių kaip epifitas, dažnai miškingose lygumose, žemiau nei 700 m aukštyje, retai iki 2200 m.

Paplitusi Pietų ir Centrinės Afrikos tropikuose.

Tai epifitinė, kartais terestrinė, orchidėja auganti ant aukštų medžių. Plonos baltos orinės šaknys- šios orchidėjos skiriamasis ženklas. Jos auga aukštyn, sudarydamos krepšelio formos darinį aplink geltonas pseudobulbas. Šios pseudobulbos gali užaugti iki 60 cm aukščio. Iš vienos pseudobulbos išauga 5-7 lapai. Tai tokia didžiulė orchidėja, kad kartais didieji apuokai jos šaknų „krepšelyje" suka savo lizdus.

Priežiūra
---------

Namuose laikomos anzelijos būna mažesnio dydžio hibridai. Šiai orchidėjai būtinas apie 70-75% oro drėgnumas. Ir tik žiemos mėnesiai gali būti iki 65%.Tarp laistymų substratas turėtų išdžiūti žiemos metu. Šiai orchidėjai būtinos vėsios naktys ramybės periodu. Vasarą, dienos temperatūra turi siekti 25-26°C, o naktį 18-19°C. Vasarą nakties metu temperatūra turėtų siekti 9-11°C, o dienos metu- 21°C.

Šie augalai labai gajūs, todėl tręšimas nėra būtinas dalykas, tačiau šiltuoju metu laiku patariama patręšti šias orchidėjas. Nuo pavasario iki vidurio vasaros tręšti trąšomis, kuriose gausu azoto, o nuo vėlyvos vasaros iki rudens trąšomis, kuriose gausu fosforo.

Substratas turi būti panašus į tokį, kuris naudojamas katlėjoms. Anzelijoms reikalingas didelis vazonas, geriausiai tiks molinis. Būtina gera oro cirkuliacija ir substrato pralaidumas. Persodinama pavasarį kas dveji metai.

Tarpgentiniai hibridai
----------------------

* *Anaphorchis* (× Graphorchis)
* *Ansidium* (× Cymbidium)
* *Catasellia* (× Catasetum)
* *Cycsellia* (× Cychnoches)
* *Cyrtellia* (× Cyrtopodium)
* *Eulosellia* (× Eulophia)
* *Galeansellia* (× Galeandra)
* *Promellia* (× Promenaea)

Nuorodos
--------

* Orchidėjų namai: „Afrikinė anzelija"
* American Orchid Society: „Ansellia"


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Afrikinė anzelija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Iturbė*Iturbe* |
| --- |
| 

IturbėIturbė

26°03′0″ p. pl. 56°29′0″ v. ilg.﻿ / ﻿26.05000°š. pl. 56.48333°r. ilg.﻿ / 26.05000; 56.48333﻿ (Iturbė)Koordinatės: 26°03′0″ p. pl. 56°29′0″ v. ilg.﻿ / ﻿26.05000°š. pl. 56.48333°r. ilg.﻿ / 26.05000; 56.48333﻿ (Iturbė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Paragvajaus vėliava Paragvajus |
| **Departamentas** | Gvaira |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1901 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 4 254  |

**Iturbė** (isp. *Iturbe*) – miestelis pietryčių Paragvajuje, Gvairos departamento pietvakariuose, 50 km į pietus nuo Viljarikos, Tebikuari Mi upės dešiniajame krante. Keliai į Masjelį, Njumi, Kolonija San Antoniją, San Salvadorą.

Gyventojų skaičius visoje apygardoje: 9393 (2002 m.).

Svarbiausias verslas – cukranendrių auginimas bei cukraus gamyba (veikia bendrovė „Azucarera Iturbe S.A.", įkurta 1917 m.).

Istorija
--------

Apygarda įkurta 1901 m. jai suteiktas vardas pagerbiant vieną iš Paragvajaus nepriklausomybės veikėjų Vicente Ignacio Iturbe.
| **Lepus microtis** |
| --- |
| *Lepus microtis* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Kiškiažvėriai  *( Lagomorpha)* |
| Šeima: | Kiškiniai  *( Leporidae)* |
| Gentis: | Kiškiai  *( Lepus)* |
| Rūšis: | Afrikinis savaninis kiškis  *( Lepus microtis)* |

 |
| Binomas |
| ***Lepus microtis***Heuglin, 1865 |
| Paplitimo arealas |

**Afrikinis savaninis kiškis** (*Lepus microtis*) – kiškinių šeimos žinduolis. Pastebimas Alžyre, Botsvanoje, Burundyje, Čade, Konge, Etiopijoje, Gambijoje, Gvinėjoje, Bisau Gvinėjoje, Kenijoje, Libijoje, Malyje, Mauritanijoje, Maroke, Mozambike, Namibijoje, Nigeryje, Ruandoje, Senegale, Siera Leonėje, Pietų Afrikos Respublikoje, Sudane, Tanzanijoje, Tunise, Ugandoje ir Zambijoje.

Fizinės savybės
---------------

Tai vidutinio dydžio kiškiai. Jų uodegos trumpos, kailis šiurkštokas, įvairiose kūno vietose skirtingų spalvų: nugara gali būti pilkai ruda, pasturgalis – baltas, krūtinė, šonai ir kojos – rausvai rudi. Ausų galiukai juodi. Labai panašūs į kapinius kiškius, skiriasi tik priekinių dantų padėtis.

Afrikiniai savaniniai kiškiai užauga nuo 41 iki 58 cm ilgio, vidutinis svoris siekia apie 2 kg.

Buveinė
-------

Šie kiškiai aptinkami kalnuotose vietovėse, tarp miškų įsiterpusiose laukymėse, kuriuose gausu krūmynų. Taip pat gyvena akmeningose, miškingose stepėse, savanose.

Dauginimasis
------------

Lytinę brandą pasiekia aštuonių mėnesių amžiaus. Patelės veda jauniklius beveik ištisus metus. Nėštumas trunka nuo 25 iki 50 dienų. Vienoje vadoje gali būti nuo 2 iki 15 kiškiukų, kurie maždaug per mėnesį tampa savarankiški. Ką tik gimę mažyliai greitai atsimerkia ir pradeda bėgioti.

Mityba
------

Afrikiniai savaniniai kiškiai yra žolėdžiai. Maitinasi žolelėmis, pirštuočių genties augalais. Ėda šakneles, kai kuriuos grybus, nukritusių vaisių minkštimą, riešutus, sėklas, šakniagumbius, graužia medžių žievę.

Nuorodos
--------

* Informacija anglų k.
* Vaizdinė medžiaga
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Praomys** |
| --- |
| *Praomys daltoni* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai  *( Muridae)* |
| Pošeimis: | Pelės  *( Murinae)* |
| Gentis: | Afrikinės švelniakailės žiurkės  *( Praomys)* |

 |

**Afrikinės švelniakailės žiurkės** (*Praomys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis. Tai smulkūs graužikai, kurių kūnas apie 10 cm ilgio, o uodega apie 12-13 cm ilgio. Galva pailga, snukutis ištįsęs. Ausys stambios. Kailis minkštas. Nugara nuo pilkos iki rusvos spalvos, pilvas baltas ar pilkas. Jauni graužikai tamsiai pilki.

Paplitusios Rytų, Centrinėje, Vakarų ir Pietų Afrikoje. Gyvena drėgnuose tropiniuose miškuose, netoli vandens telkinių. Aktyvios prietemoje ir naktį. Gerai laipioja medžiais. Minta palmių vaisiais, augalų žaliosiomis dalimis, sėklomis, vabzdžiais

Lizdą įsiruošia ant šakų ar medžio drevėje. Dauginasi visus metus. Per metus būna kelios vados, kurių kiekvienoje 2-6 jaunikliai. Nėštumas trunka apie 26-27 dienas. Lytiškai subręsta po 2,5 mėn.

Gentyje yra šios rūšys:

* *Praomys daltoni*
* *Praomys degraafi*
* *Praomys delectorum*
* *Praomys derooi*
* *Praomys hartwigi*
* *Praomys jacksoni*
* *Praomys lukolelae*
* *Praomys minor*
* *Praomys misonnei*
* Kamerūninė švelniakailė žiurkė (*Praomys morio*)
* *Praomys mutoni*
* *Praomys obscurus*
* *Praomys petteri*
* *Praomys rostratus*
* *Praomys tullbergi*
* *Praomys verschureni*
| ***Tylioji kalva: apsireiškimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Silent Hill: Revelation |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Michael J. Bassett |
| Prodiuseris (-iai) | Samuel Hadida  Don Carmody |
| Scenaristas (-ai) | Michael J. Bassett |
| Vaidina | Adelaide Clemens  Kit Harington  Radha Mitchell  Sean Bean  Deborah Kara Unger  Carrie-Anne Moss  Malcolm McDowell |
| Metai | 2012 |
| Žanras | Siaubo filmas |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | anglų k. |
| Biudžetas | 20 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Tylioji kalva: apsireiškimas** (angl. *Silent Hill: Revelation*) arba **Tylioji kalva 2** – 2012 m. siaubo filmas, kuris sukurtas pagal siaubo žaidimą *Silent Hill 3*; filmo „Tylioji kalva" tęsinys. Apie tai, kad filmas bus tikrai kuriamas buvo paskelbta *American Film Market* konferencijoje 2010 metų pabaigoje. Michael J. Bassett yra šio filmo režisierius ir scenarijaus autorius. Filmas pasiekė kino ekranus 2012 m. spalio 6 d. 3D formatu.

2011 m. kovo 15 d. IGN paskelbė, kad Radha Mitchell, Sean Bean ir Deborah Kara Unger iš pirmosios „Tylioji kalva" filmo dalies taip pat vaidins tęsinyje. Tų pačių metų balandžio 7 d. buvo pranešta, kad filme taip pat vaidins Carrie-Anne Moss ir Malcolm McDowell.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Paauglę Heather Mason per aštuonioliktojo gimtadienio išvakares kankina košmarai, o vėliau dingsta ir jos tėvas. Išsiaiškinusi, kas ji yra iš tiesų, ji priversta nukeliauti į Tyliosios Kalvos miestelį (angl. *Silent Hill*), kuriame dedasi baisūs ir keisti dalykai.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Adelaide Clemens – Heather Mason
* Radha Mitchell – Rose Da Silva
* Sean Bean – Christopher Da Silva
* Carrie-Anne Moss – Claudia Wolf
* Malcolm McDowell – Leonard Wolf
* Kit Harington – Vincent
* Deborah Kara Unger – Dahlia Gillespie
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterPetrissa Solja |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Vokietija** |
| Stalo tenisas |
| Stalo tenisas |
| **Sidabras** | 2016 | Komanda |
| Pasaulio čempionatas |
| **Bronza** | 2017 | Mišrūs dvejetai |
| **Bronza** | 2019 | Mišrūs dvejetai |

**Petrissa Solja** (g. 1994 m. kovo 11 d.) – Vokietijos stalo tenisininkė, daugkartinė pasaulio čempionatų prizininkė. 2016 m. birželį buvo tryliktoji raketė pasaulio reitinge.

Biografija
----------

2008 m. ir 2009 m. vokietė laimėjo Europos jaunimo čempionatus.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Solja trečiame raunde pralaimėjo Ri Myong-sun iš Šiaurės Korėjos ir iš tolimesnės eigos vienetų varžybose pasitraukė. Komandinėje rungtyje kartu su Vokietijos nacionaline komanda pelnytas sidabro medalis. 2017 m. pasaulio čempionate vokietė pelnė bronzos medalį mišrių dvejetų varžybose kartu su kinu Fang Bo.

2019 m. pasaulio čempionato mišrių porų varžybose Vokietijos duetas (kartu su Patrick Franziska) pelnė bronzos medalius. Vienetų varžybose Solja pirmame ture 4-0 įveikė belgę Nathalie Marchetti, bet antrame ture 0-4 pralaimėjo Kinų Taipėjaus atstovei Cheng Hsien-tzu ir iš tolimesnės kovos pasitraukė.

Nuorodos
--------

* ITTF svetainėje Archyvuota kopija 2019-06-23 iš Wayback Machine projekto.
| Jata |
| --- |
| Jatos upė Jatos upė |
| **Ilgis** | 470 km |
| **Baseino plotas** | 20 661 km² |
| **Žiotys** | Mamorė |
| **Šalys** | Bolivijos vėliava Bolivija |
|  |
|  **Vikiteka** | Jata |

**Jata** (isp. *Río Yata*) – upė šiaurės Bolivijoje, Beni departamente; Mamorės kairysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda ežeringoje ir pelkėtoje vietoje į šiaurės rytus nuo Rogagvos ežero. Teka į šiaurės rytus Beni ir Mamorės tarpupiu, smarkiai meandruoja. Slėnis pelkėtas, gausybė ežerų (didžiausi – Rogagvado, Huaitunaso). Įteka į Mamorę Brazilijos pasienyje, į šiaurę nuo Gvajaramerino, netoli Mamorės ir Beni santakos.

Didžiausias intakas – Benisitas (kairysis).

Didesnės gyvenvietės prie Jatos: Puerto Jata, Puerto Teresa, Rosario del Jata, Tres Mapechosas, Emboskada.

Jatoje užfiksuota 118 žuvų rūšių, priklausančių 29 šeimoms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Balance Hídrico de Bolivia, p. 143
3. ↑  Matías Careaga, Carlos Ergueta, Eliamne Gutiérrez, Mabel Maldonado, Fernando M. Carvajal-Vallejos. „Inventario de los peces del río Yata (Beni, Bolivia)". *Hidrobiología Neotropical y Conservación Acuática*, 2020, 1 (1): 69-80.
**Valentinas Adamkevičius** (1925 m. liepos 6 d. Kaune – 1976 m. gegužės 3 d. Vilniuje) – Lietuvos dainininkas (tenoras), muzikos pedagogas.

Biografija
----------

1950 m. baigė Lietuvos konservatoriją, mokytojai Aleksandras Kačanauskas ir Kipras Petrauskas. Nuo 1956 m. Lietuvos konservatorijos dėstytojas, 1964–1966 m. Solinio dainavimo katedros vedėjas. 1948–1950 m. ir nuo 1954 m. Lietuvos operos ir baleto teatro, 1950–1954 m. Leningrado S. Kirovo operos ir baleto teatro solistas. Dainavo pagrindines lyrines, dramatines partijas operose, solo partijas kantatose ir oratorijose. Parengė apie 60 vaidmenų. Gastroliavo Europos miestuose, Indijoje. Atliko daug retų sudėtingų kūrinių, kuriuos parašė Džulijus Kačinis, Klodas Debiusi, Johanas Bramsas, Francas Šubertas, Otorinas Respinis.

Vaidmenys
---------

* Liutauras – Jurgis Karnavičius. Gražina
* Don Chosė – Žoržas Bizė. Karmen
* Rudolfas – Džakomas Pučinis. Bohema
* Vladimiras – Aleksandras Borodinas. Kunigaikštis Igoris
* Otelas, Don Karlas, Radamesas – Džiuzepė Verdis. Otelas, Don Karlas, Aida
* Danyla, Vienuolis – Vytautas Klova. Pilėnai

Literatūra
----------

* Jūratė Vyliūtė. Valentinas Adamkevičius, Vilnius, 1986 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Valentinas Adamkevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 73 psl.
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| **Islamas** |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai

|  |
| --- |
| Alachas · Dievo vienovė
Mahometas · Kiti pranašai
Ahl al-Bayt · Sahaba 
Rašidų kalifatas · Kalifai  Imamatas · Imamai |

 |
| 
Musulmonų praktikos 

|  |
| --- |
| Šahada · Salatas ·
Zakiatas  Ramadano Saumas · Chadžas · Džihadas |

 |
| 
Islamiškosios šventės 

|  |
| --- |
| Id al Fitras · Id al Adcha
Maulidas · Miradžas · Didybės naktis |

 |
| 
Islamo atšakos 

|  |
| --- |
| Sunizmas · Šiizmas
Sufizmas |

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai 

|  |
| --- |
| Koranas · Suna · Hadisai
Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam |

 |
| 
Kultūra ir visuomenė 

|  |
| --- |
| Mečetė · Menas Islamizmas · Džihadizmas Islamo fundamentalizmas · Islamofobija |

 |
| **Islamo terminų žodynas**
Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

Pirmoji Sura. Manuskriptas (autorius – Hatatas Azizas Efendi)
**Fikhas** (arab. فقه = *Fiqh* „gilus išmanymas") – islamiškosios teisės mokslas, religinė teisėtyra. Rinkinys Korano ir sunos normų arba iš jų kylančių taisyklių, arba besiremiančių teisės aiškintojų, teisėtyrininkų (*Fuqaha*) teiginiais, jei Korane ir Sunoje neminima. Romanų-germanų tradicijoje atitikmuo – romėnų *iuris prudentia*. Fikhas apima visus musulmonų religinio, civilinio bei valstybinio gyvenimo santykius.

Fikhas klostėsi VIII–IX a. (iki tol teisės klausimai buvo sprendžiami remiantis arabų ikiislamine paprotine teise arba teisynais, galiojusiais užkariautose teritorijose). Veikė fikho įvairios mokyklos, taikančios skirtingus metodus, bet vyravo nuomonė, kad atsakymai į visus klausimus yra Korane ir sunoje.

XIX a. fikhas kaip valstybinė teisė daugelyje musulmoniškų kraštų buvo išstumtas vakarietiškos teisės. Dabar fikhu paremta Saudo Arabijos ir Afganistano teisinė sistema, iš dalies – Irano teisė.

Išanšos
-------

* Islamiškoji teisė – musulmonų išganymo kelrodis Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto. Egdūnas Račius, 2004 m. rugsėjo 26 d.

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *fikhas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
*Kitos reikšmės – Bagdonas (reikšmės).*
**Valentinas Bagdonas** (g. 1929 m. rugsėjo 29 d. Sriūbos, Mielagėnų valsčius) – lietuvių kompozitorius.

Biografija
----------

1961 m. Lietuvos konservatorijoje baigė A. Račiūno klasę. 1957–1967 m. Vilniaus kultūros ir švietimo mokyklos, 1967–1997 m. (su pertrauka) M. K. Čiurlionio menų gimnazijos dėstytojas.

1971–1979 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos valdybos atsakingasis sekretorius.

Kūryba
------

**Simfonijos:**

* Jaunimo simfonija 1961 m.
* Taikos simfonija 1978 m.

Koncertai:

* anglų ragui, 1961 m.
* fortepijonui, 1963 m. ir 1982 m.
* trimitui, 1966 m.
* styginiams instrumentams ir fortepijonui, 1964 m.

**Operos vaikams:**

* Mažieji talkininkai, pastatyta 1972 m. kita versija Pavasaris, past. 1986 m.
* Vasaržiemis, 1983 m.

Sukūrė kamerinių kūrinių, kūrinių vargonams, fortepijonui, akordeonui, pučiamiesiems instrumentams, lietuvių liaudies muzikos instrumentams, dainų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Adeodatas Tauragis. *Valentinas Bagdonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 436 psl.
|  |
| --- |
| **Aštriosios Kirsnos mokykla** |
| [[Vaizdas:|Aštriosios Kirsnos mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Aštriosios Kirsnos mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Dzūkų g. 4, Dzūkai |
| **Direktorius(-ė)** | Irena Aleksonienė |
| **Mokinių skaičius** | 111 |
| **Įkūrimo data** | 1950 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | 43 |
| **Pedagogų skaičius** | 17 |

**Lazdijų rajono Aštriosios Kirsnos mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Dzūkuose (Lazdijų r.), Dzūkų g. 4, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190608672. Dabar tai Lazdijų Motiejaus Gustaičio gimnazijos skyrius.

Istorija
--------

1950 m. įkurta Aštriosios Kirsnos pradinė mokykla, nuo 1952 m. septynmetė mokykla. 1957 m. performuojama iš septynmetės į priaugančią vidurinę, veikė aštuonios klasės. 1958 m. mokykloje veikė devynios klasės, mokėsi 151 mokinys, dirbo 12 mokytojų. 1959 m. veikė jau dešimt klasių, 1960 m. vienuolika klasių, mokėsi 179 mokiniai. Mokyklą baigė pirmoji 17 abiturientų laida.

2000 m. birželio mėn. mokykla šventė savo 50-ties metų jubiliejų. Ta proga technologijų mokytoja Irma Maciulevičienė sukūrė mokyklos emblemą ir vėliavą. 2005 m. rugsėjo 1 d. atidaryta priešmokyklinio ugdymo grupė. Nuo 2008 m. rugsėjo 1 d. Lazdijų rajono savivaldybės Aštriosios Kirsnos pagrindine mokykla. 2020 m. prijungta prie Lazdijų Motiejaus Gustaičio gimnazijos kaip jos skyrius.

Direktoriai
-----------

* 1952 m. Irena Šukienė
* 1955 m. Benediktas Šukys
* 1969 m. Irena Burdulienė
* 1989 m. Virginijus Golikas
* 1992 m. Irena Aleksonienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lazdijų r. Aštriosios Kirsnos mokykla. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-04-25).
2. ↑  A. Kirsnos skyrius. Lazdijugimnazija.lt (tikrinta 2022-04-25).
3. ↑  2020-06-19 Lazdijų rajono savivaldybės tarybos sprendimas Nr. 5TS-400
| Akrė |
| --- |
| Akrės upė Rio Branke Akrės upė Rio Branke |
| **Ilgis** | 680 km |
| **Baseino plotas** | 35 400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 640 m³/s |
| **Ištakos** | Peru |
| **Žiotys** | Purusas |
| **Šalys** | Peru vėliava PeruBolivijos vėliava BolivijaBrazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Akrė |

**Akrė** (port. *Rio Acre*) – upė Pietų Amerikoje, Amazonijoje; Puruso dešinysis intakas. Prasideda Peru, Madre de Dioso departamente. Teka į šiaurės rytus, aukštupyje sudaro Peru–Brazilijos, vėliau Bolivijos–Brazilijos sieną. Toliau teka Brazilijos teritorija, Akrės ir Amazonės valstijomis, sudaro senvages ir meandras. Įteka į Purusą ties Boka do Akrės gyvenviete.

Didžiausi intakai: Šapuri, Antimaris, Šumari, Brankas.

Upė laivuojama 480 km nuo žiočių ruože, o lietinguoju laikotarpiu (sausis-gegužė) – dar toliau. Pagrindinės gyvenvietės prie Akrės: Injaparis, Kobicha (Bolivija), Asizis, Brazilėja, Rio Brankas, Boka do Akrė.

Vietiniai indėnai injapariai upę vadina Akiri (*Aquiry*). XIX a. pab. – XX a. pr. Akrė buvo labai svarbi kaučiuko eksporto arterija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Acre River, *Encyclopaedia Britannica*
3. ↑  ACRÉ, *Encyclopædia Britannica*, 1911.
**Daugelio lygių prekybos modelis** – tiesioginių pardavimų modelis, kai nepriklausomi pardavėjai parduoda tam tikros kompanijos prekes. Legaliose daugelio lygių prekybos sistemose aukščiau esantys nariai negali uždirbti nė cento iš naujai pritrauktų narių registracijos mokesčių. Didžiausio uždarbio gali tikėtis tie pardavėjai - vartotojai, kurie sukuria po savim pritrauktų pardavėjų - vartotojų tinklą, nes gaunamas uždarbis ne tik nuo savo parduotų arba įsigytų prekių, bet ir nuo pritrauktų pardavėjų pardavimų/įsigijimų (iki tam tikro lygio). Dažnai daugelio lygių modeliai reklamuojami kaip lengvo uždarbio modelis, tačiau iš tiesų uždirba tik tie žmonės, kurie labai aktyviai pritraukia pardavėjus - vartotojus.

Kartais daugelio lygių modeliai maišomi su nelegaliomis piramidinėmis schemomis. Daugelio lygių prekybos sistemos jau seniai sėkmingai veikia daugelyje pasaulio šalių ir yra pripažinta ekonomistų. Tačiau daugelis nelegalių finansinių piramidžių pristato save kaip daugelio lygių prekybos sistemą (MLM) taip klaidindamos ir pritraukiančios naujus narius.

Jungtinėse Amerikos Valstijose atskirti legalioms MLM kompanijoms nuo piramidinių schemų yra naudojama 70 % taisyklė. Pagal ją yra reikalaujama, kad 70 % pajamų būtų ne iš pritrauktųjų pirkimų savam vartojimui. Kitaip sakant bent 70 % prekių turi būti parduota su šiuo tinklu nesusijusiems žmonėms.

Nelegalioms daugelio lygių marketingo kompanijoms taip pat būdinga slėpti tiesą apie realius platintojų uždarbius.

Daugelio lygių prekybos modelis plačiai pritaikytas internetiniuose uždarbio projektuose, kuriuose galima uždirbti naršant internetą, skaitant laiškus, pildant anketas ir panašiai. Šiuose projektuose realaus uždarbio galima tikėtis tik sukūrus po savim platų pritrauktųjų (*referral*) tinklą.
V. Ivanovas rodo raudoną kortelę
**Valentinas Valentinovičius Ivanovas** (rus. *Валентин Валентинович Иванов*, g. 1961 m. liepos 4 d. Maskvoje) – rusų tarptautinių futbolo varžybų teisėjas. Dirba mokytoju Maskvoje.

Tapo tarptautinių varžybų teisėju 1997 m. sausio 1 d. Pirmosios tarptautinės rungtynės, kuriose jis teisėjavo – 1999 metais vykęs Liuksemburgo ir Lenkijos susitikimas.

Jis teisėjavo 2003 m. Konfederacijų taurės varžybose, 2004 metų Europos čempionate, 2005 m. pasaulio jaunimo (iki 20 m) čempionate, 2006 m. pasaulio čempionate. Taip pat teisėjavo dvejose 2006 metų pasaulio čempionato atrankos varžybų rungtynėse, 2006 metų Čempionų lygos pusfinalyje.

2004 metų Europos čempionate teisėjavo trejose rungtynėse, vieneriose rungtynėse parodė 15 geltonų ir vieną raudoną kortelę ir tapo ketvirtu griežčiausiu turnyro teisėju (iš viso 5,33 kortelių per rungtynes). 2006 m. pasaulio čempionato aštuntfinalio rungtynėse tarp Portugalijos ir Nyderlandų parodė rekordinį pasaulio čempionatų rungtynėms kortelių skaičių – 16 geltonų ir 4 raudonas. Taip pat teisėjavo dvejose grupės varžybų rungtynėse, kur Prancūzijos ir Šveicarijos susitikime parodė 8 geltonas korteles, o Vokietijos ir Ekvadoro rungtynėse – dvi geltonas korteles.

Nuorodos
--------

* Visos 2006 m. PČ mačo tarp Olandijos ir Portugalijos kortelės
Koordinatės: 55°35′20″ š. pl. 25°50′13″ r. ilg.﻿ / ﻿55.58889°š. pl. 25.83694°r. ilg.﻿ / 55.58889; 25.83694

|  Daugailių šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Utenos |
| **Savivaldybė** | Utenos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Daugailiai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1883 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Daugailių šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Daugailių miestelyje, 0,5 km į pietryčius nuo  **A6**  Kaunas–Zarasai–Daugpilis  plento. Liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų.

Šiame kape yra žemės sauja iš Vladimiro kalėjimo kapų, kur žuvo iš Daugailių parapijos kilęs vyskupas Mečislovas Reinys.

Istorija
--------

Daugailių bažnyčia iš pradžių buvo Dusetų parapijos filija. PirmasisDaugailių bažnyčios paminėjimas - 1685 m. (nuo tada pradėtos rašyti metrikų knygos).

  

1744 m. bažnyčia vis dar fiksuota kaip Dusetų filija, bažnyčia pastatyta ant Daugailių piliakalnio). Ją aptarnavo vienuolis pranciškonas. Bažnyčia 1766 m. atstatyta, bet tais pat metais į bažnyčią trenkė žaibas, ji sudegė.

1852 m. pastatyta nauja bažnyčia.

Dusetų klebono Antano Rumševičiaus rūpesčiu 1883 m. bažnyčia perstatyta ir padidinta (miško medžiagos paaukojo Adomas Kviklys). Daugailiuose 1897–1935 m. klebonavo Kazimieras Kiršinas (1865–1940 m.). Jis rūpinosi parapijiečių švietimu, globojo iš parapijos kilusius klierikus, 1915 m. suremontavo bažnyčią (palaidotas Daugailių kapinėse).

Buvusios klebonijos pastatas
Kunigo Kazimiero Mozūro iniciatyva 1939 m. įkurta parapija, nudažyta bažnyčia. 1940 m. išdažytas jos vidus, pastatyta medinė klebonija. 1944 m. klebonijoje įsikūrė stribai, 1952 m. vietoje jų – felčeris (vėliau klebonijos pastatas parapijai nebebuvo atiduotas).

Varpinė
Klebono Petro Baltuškos (parapijoje nuo 1970 m.) rūpesčiu bažnyčia 1982 m. suremontuota ir perdažyta.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi baroko bruožų, kryžminio plano, dvibokštė. Apsidė penkiasienė. Vidus 3 navų. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jo kampe stovi medinė varpinė.

Bažnyčioje sumontuoti meistro Depešos vargonai.

Galerija
--------

* Daugailių bažnyčia nuo Daugailių piliakalnio Daugailių bažnyčia nuo Daugailių piliakalnio

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Daugailių šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daugailių parapija Archyvuota kopija 2010-04-17 iš Wayback Machine projekto.
* Senoji Daugailių interneto svetainė Archyvuota kopija 2009-07-17 iš Wayback Machine projekto.
* Naujoji Daugailių interneto svetainė
| Medaliai |
| --- |
| Ivan LitvinovičIvan Litvinovič |
| Vyrų batuto gimnastika |
| **Atstovaujant: Baltarusijos vėliava Baltarusija**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2020 Tokijas | Batutas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Sidabras** | 2019 Tokijas | Batutas |

**Ivanas Litvinovičius** (*Іван Уладзіміравіч Літвіновіч* g. 2001 m. birželio 26 d. Vileikoje) – Baltarusijos gimnastikas, kuris specializuojasi pratimuose ant batuto. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionas.

Biografija
----------

2018 m. dalyvavo jaunimo olimpinėse žaidynėse, kuriose užėmė 4-ą vietą.

2019 m. pasaulio batuto gimnastikos čempionate baltarusis finale nusileido tik kinui Gao Lei ir iškovojo sidabro medalį.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Baltarusijos atstovas startavo vyrų batuto varžybose. Sportininkas laimėjo atrankos varžybas bei buvo nepralenkiamas finale. Surinkęs 61,715 taškų Litvinovič tapo antruoju Baltarusijos atstovu laimėjusiu vyrų batuto olimpinį aukso medalį.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ivan Litvinovič** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugpjūčio 1 d.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGimnastikos olimpiniai čempionai vyrų pratimuose ant batuto |
| --- |
|  |
| 

* 2000:  Aleksander Moskalenko (RUS)
* 2004:  Jurij Nikitin (UKR)
* 2008:  Lu Chunlong (CHN)
* 2012:  Dong Dong (CHN)
* 2016:  Vladzislavas Gančarovas (BLR)
* 2020:  Ivan Litvinovič (BLR)
 |

 |
| Aukštutinė Salda*Верхняя Салда* |
| --- |
|              |
| *Kultūros namai* |
|  |
| 

Aukštutinė SaldaAukštutinė Salda

58°03′00″ š. pl. 60°33′00″ r. ilg.﻿ / ﻿58.05000°š. pl. 60.55000°r. ilg.﻿ / 58.05000; 60.55000﻿ (Aukštutinė Salda)Koordinatės: 58°03′00″ š. pl. 60°33′00″ r. ilg.﻿ / ﻿58.05000°š. pl. 60.55000°r. ilg.﻿ / 58.05000; 60.55000﻿ (Aukštutinė Salda) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Sverdlovsko sritis Sverdlovsko sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1778 m. (miesto teisės – nuo 1938 m.) |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 47 396  |
| **Altitudė** | 200 m |
|  |
| **Tel. kodas** | +7 34345 |
| **Tinklalapis** | www.v-salda.su |
|  **Vikiteka** | Aukštutinė Salda |

**Aukštutinė Salda** – Rusijos miestas Sverdlovsko srityje, Aukštutinės Saldos miesto apygardos administracinis centras. Miestas įsikūręs prie Saldos upės (Tagilo deš. intakas), 176 km nuo Jekaterinburgo. Miestas turi 47,4 tūkst. gyventojų (2010 m.).

Istorija
--------

Aukštutinė Salda savo amžių skaičiuoja nuo 1778 m. turtuolių Demidovų giminei čia pastačius metalurgijos gamyklą, kuri pagarsėjo kokybiško plieno produkcija.

Miesto teisės gyvenvietei suteiktos 1938 m.

Pramonė
-------

Aukštutinė Salda – išvystytos pramonės miestas. Čia įsikūrusi stambiausia pasaulyje titano ir jo lydinių gamybos įmonė *Корпорация ВСМПО-АВИСМА*. Kitos stambios įmonės: ketaus liejimo gamykla, namų statybos kombinatas ir kt.

Nuorodos
--------

* Aukštutinės Saldos miesto apygardos tinklalapis
* Aukštutinė Salda svetainėje „Moj gorod"
| **Zdzisław Stieber** |
| --- |
| Gimė | 1903 m. birželio 7 d.Ščakova, Austrija-Vengrija Austrija-Vengrija |
| Mirė | 1980 m. spalio 12 d. (77 metai)Varšuva, Lenkija Lenkija |
|  |
| Veikla | kalbininkas, slavistas |
|  |
| Alma mater | Jogailos universitetas |

Z. Štyberio ir Marijos Štyber antkapis
**Zdzislavas Štyberis** (lenk. *Zdzisław Stieber*, 1903 m. birželio 7 d. Ščakova, Austrija-Vengrija – 1980 m. spalio 12 d. Varšuva, Lenkija) – lenkų slavistas.

Biografija
----------

Gimė 1903 m. Ščakovoje netoli Chšanuvo Austrijoje-Vengrijoje (dabar – Lenkijoje).

Visus savo tyrimus vykdė Krokuvoje. Po chemijos studijų 1921–1926 m. Jogailos universitete pradėjo mokytis kalbotyros ir 1928 m. gavo slavų filologijos magistro bei filosofijos daktaro laipsnius. Vėliau sukonkretino savo mokslinių interesų sritį ir 1936 m. įgijo daktaro laipsnį, apgynęs disertaciją apie sorbų kalbų giminingumą („Stosunki pokrewieństwa języków łużyckich").

Z. Štyberis dirbo mokytoju vidurinėje mokykloje, vėliau ėjo profesoriaus asistento pareigas Jogailos universitete, nuo 1937 m. Lvovo universitete Slavų filologijos katedroje (iki 1939 m.), vėliau – Lenkų kalbos katedroje buvo profesorius (1939–1941 ir 1944–1945 m.). Vokiečių okupacijos metu (1941–1944 m.) slapta dirbo dėstytoju. Po Antrojo pasaulinio karo atgimstančiame Lodzės universitete organizavo Lenkų kalbos katedrą, kuriai vadovavo iki 1952 m. Iki 1966 m. buvo Varšuvos universiteto Slavų filologijos katedros vadovas. Tuo pat metu aktyviai dalyvavo kuriant Lenkijos mokslų akademijos kalbotyros ir slavistikos institutus. Nuo 1961 m. iki pensijos 1973 m. Z. Štyberis vadovavo Slavistikos institutui.

Jo tiriamieji darbai (daugiau kaip 300) daugiausia skirti dialektologijos (lenkų, ukrainiečių, slovakų, sorbų) problemoms, XVII a. laikotarpio lenkų kalbai, filologijai, morfologijai, taip pat – slavų kalbų lyginamajai gramatikai. Dalyvavo ruošiant didelius kolektyvinius darbus, pavyzdžiui, „Mały atlas gwar polskich" (Krokuva, 1957–1970), „Atlas językowy kaszubszczyzny i dialektów sąsiednich" (Vroclavas, 1964), „Atlas językowy dawnej Łemkowszczyzny" (Lodzė, 1956–1964), „Zarys gramatyki porównawczej języków słowiańskich" (Varšuva, 1969–1973).

Mirė 1980 m. spalio 12 d. Varšuvoje.

Literatūra
----------

* L’Hermitte René. Zdzisław Stieber (1903–1980). In: Revue des études slaves. Tome 53, fascicule 4, 1981. Pp. 631–632.
* Siatkowski J. Droga życiowa Zdzisława Stiebera
Senusretas III
**Senusretas III** (Senusretas Chakaura, pagal graikus − **Sesostris III**, valdė apie 1878–1839 m. pr. m. e.) – penktasis dvyliktosios Egipto dinastijos faraonas.

Senusretas III pertvarkė Egipto administracinį valdymą apribodamas vietinių nomarchų teises. Jų įtaka tuo metu buvo pradėjusi varžytis su faraono. Nežinoma, kokiomis priemonėmis Senusretas III tai įgyvendino. Jo valdymo viduryje nustoti statyti prabangūs vietinių didikų kapai ir padaugėjo vidurinės klasės žmonių kapų Abydose, Ozyrio kulto centre. Egiptas buvo suskirstytas į kelias (3 ar 4) dideles administracines sritis, kurias valdė viziriai su patarėjais. Senusreto III valdymo metu nubių gentys pradėjo judėti į šiaurę ir faraonas surengė kelias karines misijas jiems atremti. Egipto siena pietuose buvo nustatyta ties Semna. Tarp Semnos ir Bucheno pastatytos 8 tvirtovės. Susisiekimas su Nubija buvo pagerintas praplečant Pepio I laikais iškastą kanalą ties Elefantinu (pirmuoju Nilo slenksčiu). Senusreto III valdžia Žemutinėje Nubijoje pasiekė tokią galią, kad jis joje buvo garbinamas dar Naujosios karalystės pradžioje. Faraonas buvo surengęs bent vieną karinę misiją į Palestiną, kur užėmė Sekmemo miestą (tikriausiai Sekemas prie Efraimo kalno). Senusretas III pastatė piramidę Dahšūre, karo dievo Monto šventyklą Medamude. Tęsė pradėtą ekspansiją Nubijos regione, kur pastatė didžiulius upių fortus Uronarte. Manoma, kad buvo koregentu sūnui Amenemiui III du dešimtmečius iki mirties.

Senusreto III piramidės būklė Dahšūre yra prastos būklės tiek dėl praeities ardytojų, tiek dėl neatsakingo XIX a. tyrėjų darbo, tačiau jos požeminės patalpos išsilaikiusios neblogai. Nerasta požymių, kad faraonas buvo joje kada nors palaidotas. 1994 m. buvo rastas jo žmonos Nefret sarkofagas su brangenybėmis. Vėlesnėse istorijose Senusreto III veikla buvo sumaišyta su jo bendravardžių ankstesnių faraonų ir iš dalies su Ramzio II, kas lėmė legendinio „didžiojo Sesostrio" vaizdinį.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Senusretas III** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press. 2002, p. 259−260
* Encyclopaedia Britannica, 2010 01 21

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
 **Vidurinioji karalystė**
**Dvyliktoji dinastija**
Amenemis I →
Senusretas I → 
Amenemis II →
Senusretas II →
Senusretas III →
Amenemis III →
Amenemis IV →
Sobekneferu |

 |
| **Zdzisław Ludkiewicz** |
| --- |
|  |
| Zdzisław Ludkiewicz |
| Gimė | 1883 m. sausio 17 d.Panevėžys, Rusijos imperija |
| Mirė | 1942 m. liepos 18 d. (59 metai)Varšuva, Trečiasis Reichas |
|  |
| Veikla | Agronomas, politikas |

**Zdzislav Ludkievič** (1883 m. sausio 17 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1942 m. liepos 18 d. Varšuvoje, Trečiasis Reichas) – agronomas, Lenkijos žemės ūkio ministras 1923-1924 metais. Brolis Seweryn Ludkiewicz taip pat buvo politikas ir agronomas.

Biografija
----------

Gimė 1883 m. sausio 17 d. Panevėžyje. Mokyklą baigė Liepojoje. Studijavo agronomiją Rygos technikos universitete. Dirbo sekretoriumi Vilniaus žemės ūkio rūmuose, redagavo savaitraštį *Tygodnika rolniczego*. Nuo 1918 m. gruodžio dėstė Varšuvos aukštojoje žemės ūkio mokykloje, 1925-1926 m. buvo rektorius. Nuo 1923 m. gruodžio 19 d. iki 1924 m. liepos 3 d. buvo žemės ūkio ministru. Mirė 1942 m. liepos 18 d. Varšuvoje.

Nuorodos
--------

* Biografija (lenk.) Archyvuota kopija 2014-10-27 iš Wayback Machine projekto.

Literatūra
----------

* Kto był kim w II Rzeczypospolitej, pod red. prof. Jacka. M. Majchrowskiego, Warszawa 1994, wyd I
Koordinatės: 55°55′24″š. pl. 25°50′24″r. ilg.﻿ / ﻿55.9232°š. pl. 25.84°r. ilg.﻿ / 55.9232; 25.84
**Antanašės žudynės** – Rokiškio apylinkių žydų žudynės, vykusios 1941 m. rugpjūčio 25 d. Degsnės miške (dab. Rokiškio rajono savivaldybė), netoli Antanašės dvaro.

Istorija
--------

Dalis Rokiškio apylinkių žydų (daugiausiai moterys ir vaikai) 1941 m. vasarą buvo laikomi Antanašės dvare. Naktį prieš žudynes tarybiniai belaisviai Degsnės miške iškasė dvi dideles duobes. Žudynių dieną iš Rokiškio į dvarą atvyko Gestapo pareigūnai bei apie 30 Rokiškio saugos junginio karių. Kelią nuo dvaro iki žudynių vietos saugojo Obelių savivaldybės ir geležinkelio stoties pagalbinė policija (120–160 žmonių). Žydus iš dvaro iki žudynių vietos grupėmis po 100 varė Obelių baltaraiščiai. Prieš sušaudymą žydams liepta nusirengti. Žudynės truko visą dieną. Pagal Karlo Jėgerio ataskaitą, tądien nužudyta 7003116000000000000♠1160 žydų: 112 vyrų, 627 moterų ir 421 vaikų. Už operaciją paskirtos 100 rublių premijos 30 Obelių policininkų, 23 Obelių geležinkelio stoties pagalbinių policininkų, trylikai Aleksandravėlės ir dvylikai Kriaunų pagalbinių policininkų.[1]

Vieta
-----

Žudynių vieta ir kapas yra miške prie Antanašės. Žudynių vietoje įkurtas memorialas, įrengtos dvi akmeninės memorialinės plokštės su užrašais jidiš ir lietuvių kalbomis: „ČIA 194 m. NACIAI IR JŲ / VIETINIAI PAGALBININKAI / NUŽUDĖ 1160 ŽYDŲ / (VAIKŲ, MOTERŲ, VYRŲ) // TEBŪNIE ŠVENTAS / NEKALTAI ŽUVUSIŲJŲ / ATMINIMAS". Žudynių vieta ir memorialas 1993 m. vasario 18 d. paskelbtas nacionalinio reikšmingumo lygmens kultūros vertybe (unikalus kodas – 11144).[2]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mass Murder of the Jews of the Rokiškis Region near the Antanašė Manor
2. ↑  „Žydų žudynių vieta ir kapas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
Koordinatės: 54°18′32″ š. pl. 23°23′23″ r. ilg.﻿ / ﻿54.30889°š. pl. 23.38972°r. ilg.﻿ / 54.30889; 23.38972


| Aštriosios Kirsnos III tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Lazdijų rajonas) |
| Plotas | 0,038 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,92 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Įteka | Malamoji grabė |
| Išteka | Malamoji grabė |

**Aštriosios Kirsnos III tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Lazdijų rajone, 11 km į šiaurės vakarus nuo Lazdijų. Sudarytas užtvenkus Malamosios grabės upelį (Visgailės intakas, Kirsnos baseinas) 1,25 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,34 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 123,3 m. Krantai neaukšti, sausi. Tvenkinys 2014 metais išvalytas ir iš naujo suformuotas iš buvusių 2 tvenkinių – Aštriosios Kirsnos II tvenkinio ir Aštriosios Kirsnos III tvenkinio. Pasroviui už 0,1 km telkšo Aštriosios Kirsnos I tvenkinys, priešsroviui už 0,05 km – Aštriosios Kirsnos IV tvenkinys. Šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse auga sodai, vakarinėje plyti dirbami laukai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Akseli Kalermo**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Akseli Matias Kalermo |
| Gimimo data | 1997 m. kovo 17 d. (26 metai) |
| Gimimo vieta | Kanusas, Suomija |
| Ūgis | 190 cm |
| Svoris | ? kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Þór Akureyri |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2015–2016 2015 20162016–2017 20182018 20192020–20222023– | RoPS→ *FC Santa Claus (skol.)* → *FC Santa Claus (skol.)* AC OuluVPS→ AC KajaaniBrattvåg ILRiteriaiAkureirio „Thor" | 06 0(0)07 0(0)03 0(0)30 0(0)01 0(0)02 0(0)12 0(0)66 0(0)01 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 9 d.. |

**Akselis Kalermas** (*Akseli Matias Kalermo*; g. 1997 m. kovo 17 d.) – Suomijos futbolininkas, gynėjas. Žaidė Lietuvoje. Atstovavo „Riterių" klubui.

Karjera
-------

Nuo 2012 m. žaidė įvairiuose klubuose gimtojoje šalyje.

### RoPS

Nuo 2015 m. priklausė RoPS klubui. Teko žaisti Aukščiausioje Suomijos futbolo lygoje ir buvo skolinamas žemesniuose divizionuose rungtyniaujančioms komandoms.

### Brattvåg IL

2019 m. žaidė Norvegijoje. Atstovavo Brattvåg IL ekipai, kuri dalyvavo 2. divisjon (*trečios pakopos*) pirmenybėse.

### FK Riteriai

Nuo 2020 m. vasaros atstovavo „Riterių" klubui.

A lygoje debiutavo 2020 m. liepos 4 d. rungtynėse prieš FK Sūduva. Taip pat atstovavo klubo B ekipai, kuri žaidė Lietuvos futbolo Pirmoje lygoje.

2021 m. A lygos m. žaidėjas sezoną pradėjo kaip statistas ir tik nuo VII (7) turo (balandžio 12 d.) tapo pagrindinės sudėties žaidėju.

2022 m. žaidėjas liko klube. A lygoje sužaidė 29 rungtynes.

### Þór Akureyri

2023 m. vasario 22 d. tapo žinoma, kad atstovaus Akureirio „Thor".

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2020** | **„Riteriai"** | 8 | 0 |
| **2021** | **„Riteriai"** | 29 | 0 |
| **2022** | **„Riteriai"** | 29 | 0 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Ekipa žaidė Pirmoje lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  sportas.lt: naujokas iš Suomijos
6. ↑  alyga.lt: Sūduva v. Riteriai
7. ↑  sportas.lt: interviu su žaidėju
8. ↑  fkriteriai.lt: interviu su žaidėju

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* alyga.lt svetainė
* Globalsportsarchive
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šis straipsnis skirtas **Jungtinių Arabų Emyratų transportui** aprašyti.

Geležinkeliai
-------------

Dubajaus metro schema
iki 2009 m. šalis neturėjo geležinkelių. Pirmoji geležinkelio linija šalyje yra Dubajaus metropoliteno pirmoji linija. Šiuo metu statoma antroji linija. Dar trys linijos pasiūlytos.

Taip pat planuojamas ir tramvajus sostinėje Abu Dabyje. Bendras tramvajaus linijų ilgis sudarys 340 km

Planuojami ir tarpmiestiniai geležinkelių reisai, kurių linijų statybas ir eksploataciją prižiūrės bendrovė „Etihad Railways".

Keliai
------

JAE turi 1088 km grįstų kelių,

Vamzdynai
---------

Šalis turi 830 km naftotiekių ir 870 km dujotiekių.

Uostai
------

Miestai turintys uostus: Adžmanas, Fudžeira, Abu Dabis, Chor Fakanas, Šardža, Džebel Ali, Dubajus, Ras al Chaima, Um al Kuvainas.

Oro uostai
----------

Iš viso: 40 (1999)

Grįsti:22

Negrįsti:18

Malūnsparnių aikštelės: 2

 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAzijos transportas pagal šalis |
| --- |
|  |
| 
Afganistanas | Armėnija | Azerbaidžanas | Bahreinas | Bangladešas | Butanas | Brunėjus | Filipinai | Gruzija | Indija | Indonezija | Irakas | Iranas | Izraelis | Japonija | Jemenas | Jordanija | Jungtiniai Arabų Emyratai | Kambodža | Kataras | Kazachstanas | Kinija | Kirgizija | Kuveitas | Laosas | Libanas | Malaizija | Maldyvai | Mianmaras | Mongolija | Nepalas | Omanas | Pakistanas | Pietų Korėja | Rytų Timoras | Rusija | Saudo Arabija | Singapūras | Sirija | Šiaurės Korėja | Šri Lanka | Tadžikija | Tailandas | Taivanas | Turkija | Turkmėnija | Uzbekija | Vietnamas |

 |
| Aukštutinė Pyšma*Верхняя Пышма* |
| --- |
|              |
| *Šv. Dievo Motinos Ėmimo į Dangų cerkvė* |
|  |
| 

Aukštutinė PyšmaAukštutinė Pyšma

56°58′00″ š. pl. 60°35′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.96667°š. pl. 60.58333°r. ilg.﻿ / 56.96667; 60.58333﻿ (Aukštutinė Pyšma)Koordinatės: 56°58′00″ š. pl. 60°35′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.96667°š. pl. 60.58333°r. ilg.﻿ / 56.96667; 60.58333﻿ (Aukštutinė Pyšma) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Sverdlovsko sritis Sverdlovsko sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2015) | 65 829  |
| **Altitudė** | 270 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Aukštutinė Pyšma |

**Aukštutinė Pyšma** (rus. *Верхняя Пышма*) – miestas Rusijoje, Sverdlovsko srityje, šiaurinis Jekaterinburgo priemiestis. Įsikūręs prie Pyšmos aukštupio ir Jekaterinburgo–Serovo plento. Mieste įsikūrusi Uralo kalnų metalurgijos bendrovė. Spalvotosios (vario) metalurgijos, metalo apdirbimo, lokomotyvų gamybos, chemijos, maisto (pieno, duonos, žuvies) pramonė. Yra Aleksandro Neviškio, Šv. Dievo Motinos Ėmimo į Dangų cerkvės, imamo al Buchario mečetė, sporto rūmai, technologijų universitetas, krašto, karinės technikos muziejai.

Istorija
--------

Gyvenvietė įkurta XIX a. prie vario rūdos kasyklos. Vėliau atsidarė vario lydimo gamykla. Iki 1946 m. kai suteiktos miesto teisės, gyvenvietė vadinta ***Mednyj Rudniku*** (*Медный Рудник* 'vario rūdynas').

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 89
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Aksominė revoliucija
**Aksominė revoliucija** – populiarus 1989 m. Čekoslovakijos visuomenės veiksmų pavadinimas.

Istorija
--------

Dar 1989 m. rugpjūčio mėnesį kilus opozicijos demonstracijoms, komunistų valdžia jas išvaikė jėga. 1989 m. lapkričio 17 d. prasidėjo taiki studentų demonstracija Prahoje, kurią numalšino policijos pajėgos. Kilus nepasitenkinimui, lapkričio 19 d. prasidėjo masiniai protestai, kurie truko iki gruodžio mėnesio pabaigos, komunistai nedrįso panaudoti jėgos ir prarado valdžią. 1989 m. Čekoslovakijos prezidentu išrinktas disidentas, kovotojas už žmogaus teises Vaclavas Havelas. 

Žlungant komunistiniams režimams gretimose šalyse, lapkričio 28 d. komunistinė valdžia nutarė atsisakyti vienpartinės sistemos, atidaryti sienas su Vakarų Vokietija ir Austrija. Gruodžio 10 d. prezidentas Gustavas Husakas paskyrė naują vyriausybę, daugiausiai sudarytą iš opozicinių partijų atstovų, o pats atsistatydino.

Išnykus griežtai, centralizuojančiai komunistų valdžiai, vėl iškilo istoriniai nesutarimai tarp čekų ir slovakų. "Piliečių forumas" skilo į dvi dalis − centro kairiųjų Piliečių sąjūdį ir dešiniąją Piliečių demokratinę partiją. 1992 m. per visuotinius rinkimus į valdžią atėjo partijos, siekiančios suskaidyti bendrą valstybę. 1993 m. sausio 1 d. buvo įkurta Čekijos respublika. Slovakijos respublika buvo taip pat buvo paskelbta 1993 m. sausio 1 d. kuriai vadovavo Michalas Kovačas. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aksominė revoliucija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Stanislovas Batys Gorskis** |
| --- |
| Naktikovas |
| Naktikovas |
|  |
| Gimė | 1802 m. gegužės 6 d.Dvarecas, Bresto sritis, Baltarusija |
| Mirė | 1864 m. gegužės 3 d.Paliesius, Švenčionių apskritis |

**Stanislovas Batys Gorskis** (lenk. *Stanisław Batys Górski*, 1802 m. gegužės 6 d. Dvarecas, Bresto sritis, Baltarusija – 1864 m. gegužės 3 d. Paliesius, Švenčionių apskritis) – Lietuvos botanikas, farmakognostas, entomologas.

Biografija
----------

Kilęs iš Naktikovo herbo lenkų bajorų Gorskių giminės. 1825 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, nuo 1824 m. jame dėstė, 1830–1832 m. Botanikos sodo vedėjas. 1832–1842 m. dėstė Vilniaus medicinos – chirurgijos imperatoriškoje akademijoje, profesorius. 1840–1842 m. keliavo po Europą, 1847–1851 m. gyveno Berlyne.

Tyrė Lietuvos, ypač Vilniaus krašto, florą, entomofauną, aprašė keletą naujų augalų ir vabzdžių rūšių. Jo surinkto herbariumo dalys yra Vilniaus, Krokuvos, Varšuvos universitetuose, Botanikos institute Kijeve. Sudarė Lietuvos floros 1205 augalų rūšių sąrašą, kuriuo pasinaudojo Eduardas Eichvaldas knygoje „Lietuvos, Voluinės ir Podolės gamtos bruožai" (*Naturhistorische Skizze von Litauen, Volynien und Podolien*, 1830 m.). Tyrė Rusijos pietvakarinės dalies vabzdžius.

Bibliografija
-------------

* Naujų ir mažai ištirtų Lietuvos augalų piešiniai (*Icones potamogetonum characearum, cyperacearum et graminearum species Lithuanie illustrantes*), 1849 m. ir kitos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Stanislovas Batys Gorskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 12 psl.