recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Informatorius** (vok. *V-Mann*, *V-Person*, *VP*) – organizacijos narys, reguliariai teikiantis informaciją kokiai nors kitai organizacijai, dažniausiai priešiškai (pvz. spec. tarnyboms, policijai).

Informatorių pagalba veiksmingai kovojama su politiniais ekstremistais, nusikalstamoms organizacijomis arba delinkventine aplinka, narkotikus platinančiais asmenimis, raudonųjų žibintų organizacijomis, veikiančiomis ties įstatymo riba.

Priešingai nei slaptasis agentas informatorius nėra organizacijos, kuriai perduodama informacija, narys ar tarnautojas, o privatus asmuo, priklausantis tokiai organizacijai, kurios veikla patenka į teisėsaugos bei analogiškų organizacijų akiratį dėl savo vykdomos veiklos ar propaguojamų idėjų (pavyzdžiui, neonacių organizacijos Vokietijoje nevykdo nusikaltimų, bet dėl skleidžiamų antivalstybinių idėjų nuolat yra stebimos VFR tarnybų).

Informatorių dėka svarbi tam tikros organizacijos informacija patenka be jokių tarpininkų tiesiai tuo besidominčioms institucijoms, todėl yra didesnė informacijos tikrumo, išsamumo ir teisingumo tikimybė.

Veiklos motyvacija
------------------

Informatoriaus veiklos motyvacija gali būti įvairi – be finansinio intereso bendradarbiauti skatina asmeniniai motyvai: kerštas, konkurencija, baimė dėl ateities, taip pat įstatymo numatytos nuolaidos dėl įvykdytų nusikalstamų veikų, jei bendradarbiaujama su teisėsauga.

Atribojimas
-----------

Tam tikrą informatorių grupę sudaro taip vad. neoficialūs darbuotojai (**IM**).

*Counterman* (*CM*) taip pat gali būti laikomas informatoriumi (agentu).

Informatorius gali tapti agentu provokatoriumi („Agent provocateur"), ribos nėra aiškios. Jeigu informatorius taip paveikia kaltininką, kad pastarojo ketinimai ir valia palygintinos su kurstytojo vaidmeniu, tokia veika pagal Europos Žmogaus Teisių Teismo (EŽTT) jurisprudenciją yra laikoma kaip teisingo teismo „Fair-Trial" principo pažeidimas (asmuo turi turėti teisę į teisingą *fair* teismo procesą) pagal EŽTK 6 straipsnio nuostatas, o tai suponuoja tai, kad valstybė netenka teisės bausti, kadangi pati įsitraukė į nusikalstamos veikos padarymą ir kartu joje dalyvavo.

Reikšmė
-------

Kai kuriose valstybėse Aukščiausieji Teismai (pvz. VFR Bundesgerichtshof) nepaiso EŽTT teismo praktikos ir provokaciją laiko tik švelninančia aplinkybe, nepanaikinančia veikos priešingumo teisei.

Informatorių veiklos klausimas tapo aktualus ypač keičiantis valstybiniams režimams. Sugriuvus TSRS, buvusiose socialistinėse valstybėse vis daugiau keliama į viešumą archyvinės specialiųjų tarnybų informacijos apie įvairių asmenų bendradarbiavimą su TSRS slaptosiomis organizacijomis.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Antanas Baskas** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. vasario 22 d. (87 metai)Marijampolėje |
| Sutuoktinis (-ė) | Gražina Masytė |
| Vaikai | Simas |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1990 m. Lietuvos liberalų sąjunga,
* Lietuvos ateities forumas,\
* 1994–1996 m. LSDP narys,

 |
|  |
| Alma mater | 1960 m. Kauno politechnikos institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1994 m. Kentucky colonel |

**Antanas Baskas** (g. 1936 m. vasario 22 d. Marijampolėje) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1955 m. baigė Marijampolės berniukų gimnaziją, 1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1960–1966 m. Vilniaus skaičiavimo mašinų konstravimo biuro technikas, inžinierius, laboratorijos, skyriaus viršininkas. 1966–1977 m. Lietuvos mokslų akademijos instituto inžinierius, vėliau mokslinis bendradarbis. 1973 m. apgynė kandidatinę disertaciją tinklinio planavimo tema. 1977–1992 m. Matematikos ir informatikos instituto Valdymo sistemų skyriaus vadovas. 1992–1996 m. Seimo narys, dirbo LSDP frakcijoje. 1996–2009 m. Matematikos ir informatikos instituto Programų sistemų inžinerijos skyriaus mokslo darbuotojas.

Yra paskelbęs straipsnių Lietuvos spaudoje, išleido knygą LAŠAS PO LAŠO 2008. Skaitė mokslinius pranešimus Lietuvos, Norvegijos ir Suomijos universitetuose, parašė apie 40 mokslinių darbų. Keletą metų buvo Respublikos automatizuotų valdymo sistemų vyriausiųjų konstruktorių tarybos nariu, 1992 m. projekto „Lietuva 2000-aisiais" ekspertas. 1991–1993 m. Tarptautinės kompiuterininkų sąjungos narys, Lietuvos kompiuterininkų sąjungos narys nuo jos įkūrimo.

1990–1992 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, vėliau Lietuvos ateities forumo koalicinės tarybos narys. 1994–1996 m. LSDP narys. Žmona dailininkė Gražina Masytė, sūnus Simas.
Kombinezonas su užtrauktuku
Darbinis puskombinezonis
**Kombinezonas** (rus. *kомбинезон*; angl. *boilersuit, jumpsuit, coverall*) – vientisas viršutinis drabužis, kurį sudaro sujungti kelnės ir viršutinė dalis (paprastai palaidinės tipo). Ilgą laiką kombinezonai buvo speciali apranga, naudota kaip darbinis darbininkų ar kareivių drabužiai. Paprastai turi daug kišenių, nevaržo judesių.
  
Kombinezonai, net ir darbiniai, būna įvairių stilių ir fasonų.

Terminija
---------

Kombinezonai, kurių viršutinė dalis primena prijuostės viršutinę dalį („antkrūtinis" ir petnešos), kartais vadinami **puskombinezoniais**.

Angliškas terminas *overall* reiškia ne tik kombinezonus, bet visokius drabužius (dažnai apsauginius), kurie dėvimi ant paprastų viršutinių drabužių. Tie *overalls* dažniausiai būna kelnės (pvz. vatinės kelnės), bet dažnai ir striukės (pvz. Antrojo pasaulinio karo laikų *Denisono striukė* (angl. *Denisson smock*). Kombinezonai irgi papuola į anglišką kategoriją *overalls*.
Dažnai *overalls* atitinka puskombinezonį.

Tikrieji kombinezonai angliškai vadinami šiais terminais:

* angl. *boilersuit* 'kūriko kostiumas' – vieni pirmųjų kombinezonus ėmė vilkėti kūrikai.
* angl. *jumpsuit* 'šuolių kostiumas' – kombinezonai buvo praktiški parašiutininkams, nes šuolio metu kombinezonus mažiau nei kitus drabužius perpučia vėjas, jie neišsipeša iš po diržo.
* angl. *coverall* 'dengiantis viską' – *overalls*, kurie dengia tiek apatinę, tiek viršutinę kūno dalis.

Istorija
--------

XIX a. 8-tą dešimtmetį JAV kompanija „Levi Strauss & Co." ėmė gaminti darbinius kombinezonus iš džinsinio audeklo.

XX a. 4-tą dešimtmetį imta siūti vaikiškus kombinezonus kaip patogius vaikų drabužius.

Antrojo pasaulinio karo metais kombinezonus plačiai naudojo abiejų kariaujančių pusių kariuomenėse.. Buvo naudojami tankistų, lakūnų, parašiutininkų, pėstininkų kombinezonai. Dalis jų buvo maskuojamų spalvų, ypač skirti žvalgams..

### TSRS

TSRS pramonė kombinezonus ėmė siūti 1941 m. Žiemos karo metu buvo įsitikinta, kad kariuomenė turi turėti baltų maskuojamųjų kombinezonų. Buvo siuvami kelių tipų žieminiai ir vasariniai kombinezonai. Vienas tokių maskuojamųjų kombinezonų buvo išverčiamas – viena pusė žalia, kita – balta.

Vėliau imta siūti ir vaikiškus kombinezonus.

* Vyriškis su kombinezonuVyriškis su kombinezonu
* Astronautė su kombinezonuAstronautė su kombinezonu
* JAV laivyno jūrininkas su kombinezonuJAV laivyno jūrininkas su kombinezonu
* Lenktynininko kombinezonasLenktynininko kombinezonas
* JAV tankistai (1942 m.)JAV tankistai (1942 m.)

Nuorodos
--------

1. ↑  Элитные войска Германа Геринга
2. ↑  Комбинезоны – какие лучше
| Khlongvangčao nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
|   |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Khlongvangčao nacionalinis parkas vietą.Khlongvangčao nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 16°33′50″ š. pl. 99°14′40″ r. ilg.﻿ / ﻿16.56389°š. pl. 99.24444°r. ilg.﻿ / 16.56389; 99.24444Koordinatės: 16°33′50″ š. pl. 99°14′40″ r. ilg.﻿ / ﻿16.56389°š. pl. 99.24444°r. ilg.﻿ / 16.56389; 99.24444 |
| **Plotas:** | 747,00 km² |
| **Įkurtas:** | 1990 |

**Khlongvangčao nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติคลองวังเจ้า) – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Kamfaengfeto provincijoje. Parkas įkurtas 1990 m. rugpjūčio 29 d.

Vieta
-----

Parkas užima 747,00 km² plotą Thanonthongčajo (Thanon Thong Chai) kalnuose ir apima Khlonglano (Khlong Lan) ir Kosamfinakhono (Kosamphi Nakhon) apylinkes.

Flora ir fauna
--------------

Khlongvangčao nacionaliniame parke vyrauja:

* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Drėgnas visžalis miškas;

Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (*Tectona grandis*), rudoji šorėja ir (*shorea siamensis*), kietavaisė ksilija (*Xylia xylocarpa*), stambiavaisis koralmedis (*Pterocarpus macrocarpus*), krausva (*Lagerstroemia calyculata* ir *Lagerstroemia tomentosa*), tamsioji dalbergija (*Dalbergia oliveri*), juodmedis (*Diospyros mollis*), aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*), *Tetrameles nudiflora*, gumbuotasis sparnenis (*Dipterocarpus tuberculatus*), Vietnaminė pušis (*Pinus merkusii*), gleivingoji pušis (*Pinus kesiya*), bukalapis sparnenis (*Dipterocarpus obtusifolius*) ir kt.

Parke gyvena: ožka (*Capricornis milneedwardsii*), Azijinis dramblys (*Elephas maximus*), Indinis zambaras, Himalajinis lokys, Indokininis tigras, makakos, Indijos muntjakas, baltarankis gibonas, laibaliemenės beždžionės, juodakaklis kiškis (*Lepus nigricollis*), dvispalvė ratufa (*Ratufa bicolor*), šernas, kiaulinis barsukas, sutinkama daugiau paukščių: dviragis ragasnapis, pilkasis povinis fazanas, Himalajinis fazanas (*Lophura leucomelanos*), mėlynasis bitininkas (*Nyctyornis athertoni*), rudagalvis bitininkas (*Merops leschenaulti*), *Macronus gularis*, *Dicaeum cruentatum*, bankivinė višta ir kt.

Įžymiausios vietos
------------------

* Pongnamrono (Pong Nam Ron) karštos versmės.
* Khlongvangčao (Khlong Wang Chao), Khlongsamokluai (Khlong Samo Kluai), Taodamo (Tao Dam) kriokliai.

Išnašos
-------

1. ↑  Lagerstroemia tomentosa
2. ↑  Tetrameles nudiflora Archyvuota kopija 2014-01-12 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Macronus gularis Archyvuota kopija 2010-03-02 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Dicaeum cruentatum Archyvuota kopija 2007-09-18 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2009-03-26 iš Wayback Machine projekto.
* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
*Apie gydytoją bei politinį veikėją, (1881 - 1955) žr. Antanas Garmus*.
**Antanas Algirdas Garmus** (g. 1938 m. rugsėjo 3 d. Kėdainiuose) – Lietuvos teismo medicinos gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1965 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1991 m. medicinos mokslų daktaras.

1977–1985 m. Respublikinio teismo medicinos ekspertizės biuro Kauno tarprajoninio poskyrio vedėjas, 1985–1992 m. biuro viršininkas. 1992–1994 m. Teismo medicinos ir psichiatrijos centro, 1994–1996 m. Teismo medicinos centro, 1996–2000 m. Valstybinės teismo medicinos tarnybos prie Sveikatos apsaugos ministerijos generalinis direktorius. 1965–1975 m. ir 1991–1993 m. Kauno medicinos instituto, 1991–2000 m. Lietuvos teisės akademijos, 1996–2001 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Nuo 1991 m. profesorius.

1991–2002 m. Baltijos teisės medicinos asociacijos prezidentas, 1992–2002 m. žurnalo „Medicina Legalis Baltica" vyr. redaktorius. 2002 įkūrė ir vadovauja A. Garmaus teismo medicinos tyrimų biurui.

Bibliografija
-------------

* Dubens kaulų ekspertizė teismo medicinoje (*Pelvic Bones in Forensic Medicine*), monografija, 1993 m.
* Lietuvos teisminė osteologija (*Lithuanian Forensic Osteology*), monografija, 1996 m.
* Teismo medicina, vadovėlis, su kitais, 2000 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Antanas Algirdas Garmus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 432 psl.
Koordinatės: 47°45′12″ š. pl. 18°8′15″ r. ilg.﻿ / ﻿47.75333°š. pl. 18.13750°r. ilg.﻿ / 47.75333; 18.13750

Tvirtovės Monoštoro forto vaizdas iš paukščio skrydžio
**Komarno tvirtovė**, arba **Komaromo tvirtovė** (svk. *Komárňanský pevnostný systém*, veng. *Komáromi erődrendszer*) – XV–XIX a. fortifikacinių statinių sistema, išsidėsčiusi abiejuose Dunojaus krantuose: Slovakijos Komarne ir Vengrijos Komarome. Subyrėjus Austrijos-Vengrijos imperijai, buvęs vienas miestas liko padalintas pusiau ir priklauso dviem kaimyninėms valstybėms. Vienos svarbiausių Austrijoje-Vengrijoje tvirtovės statyba praktiškai buvo užbaigta 1870 m. joje galėjo tilpti 200 tūkst. žmonių kariuomenė.

Tvirtovės objektai
------------------

Tvirtovės statiniai yra išsidėstę abiejuose miestuose:

* slovakų pusėje (dauguma statinių): citadelė (**Naujoji** ir **Senoji tvirtovės**), stovinti Dunojaus ir Vaho upių santakoje,
* vengrų pusėje – **Monoštoro fortas** (1850–1871 m. vok. *Sandberg*), **Čilago fortas** (1852–1870 m.) ir **Ingmando fortas** (1871–1877 m.).

Istorija
--------

Pirmas sargybos bokštas pastatytas XIII a. Vengrijos karaliaus Belos IV laikais. XV a. vietoj senosios pilies talkinant italų architektams iškilo kita, šiuo metu žinoma kaip Senoji tvirtovė. 1546–1592 m. tvirtovė sustiprinta bastionais. Imperatoriaus Leopoldo I įsakymu tvirtovė buvo išplėsta ir iki 1673 m. pastatyta Naujoji tvirtovė. Komarno niekada nebuvo užėmę turkai. Pasibaigus karams nuo XVIII a. Komarnas tapo klestinčiu Austrijos miestu, kuriam buvo suteiktos laisvo karališkojo miesto teisės.

Tvirtovėje saugų prieglobstį puolant Napoleono kariuomenei buvo radęs imperatorius Pranciškus II. 1809 m. jo įsakymu tvirtovė išplėsta pastatant dar 4 fortus skirtinguose Dunojaus krantuose. Kartu 1827–1839 m. sustiprinta ir citadelė. 1848–1849 m. revoliucijos Vengrijos karalystėje metu tvirtovę buvo užėmę sukilėliai, jiems kapituliavus – austrų ir rusų kariuomenės.

Būklė
-----

Tvirtovėje daugelis objektų yra pritaikyti turistų lankymui, kiti, pasitraukus iš jų TSRS kariuomenei, tvarkomi, pritaikomi miesto poreikiams ar dar laukia renovacijos. Tvirtovės statiniuose abiejuose krantuose yra įsikūrę istorijos muziejai: Monoštoro forto muziejus, slovakų citadelėje – „Romos lapidariumas", Ingmando forte – „Brigitionezių lapidariumas". Čilago forto lankymas yra ribojamas.

* Tvirtovės vaizdas iš oro
* VI bastionas
* Tvirtovės vartai
* Tvirtovės kiemas
* Įvažiavimo vartai
* Tvirtovės statiniai

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Komarno tvirtovė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Komarno tvirtovė
* Komarno tvirtovė Archyvuota kopija 2013-09-26 iš Wayback Machine projekto.
|  Khojai |
| --- |
| Khojų vyraiKhojų vyrai |
| Gyventojų skaičius | ~230 tūkst. |
| Populiacija šalyse | Pakistano vėliava Pakistanas: 2140500Afganistano vėliava Afganistanas: 140700 |
| Kalba (-os) | khovarų |
| Religijos | islamas |
| Giminingos etninės grupės | nuristaniečiai, šinai, pašajai, kalašai ir kt. dardai |

**Khojai** (sav. کھو = *Kho*) arba ***čitraliai*** – šiaurės Pakistano tauta. Gyvena Chaiber Pachtunchvos srityje, Čitralio rajone, buvusios Čitralio kunigaikštystės (centras – Čitralis) žemėse, taip pat dalis – Afganistane (Badachšano provincija). Vartoja khovarų (čitralių, arnijų) kalbą, priklausančią indoeuropiečių kalbų šeimai, indoiranėnų pošeimiui, dardų skyriui. Tikintieji – musulmonai (daugiausia šiitai-izmailitai).

Khojai senovėje patyrė baktrų ir kušanų įtaką, vėliau – tadžikų ir puštūnų. Keletą šimtmečių turėjo Čitralio kunigaikštystę, valdomą kunigaikščių, tituluojamų mechtarais.

Tradicinis verslas – ariamoji žemdirbystė (miežiai, soros, ankštiniai), gyvulių auginimas (avys, ožkos, galvijai). Amatai: medžio raižyba, metalo apdirbimas (kai kurie kaimai garsėja savo kalviais ir vario apdirbėjais).

Išlikę ikimusulmoniškos tikybos bruožų, gerbiamos senosios dvasios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Кхо*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
| **Antanas Babieža** |
| --- |
| Gimė | 1929 m. rugsėjo 29 d.Rubo, Prancūzija |
| Mirė | 1985 m. balandžio 21 d. (55 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | keliautojas, sporto organizatorius |

**Antanas Babieža** (1929 m. rugsėjo 29 d. Rubo, Prancūzija – 1985 m. balandžio 21 d. Kaunas) – Lietuvos keliautojas, sporto organizatorius. Kalnų turizmo pradininkas Lietuvoje.

Biografija
----------

1956 m. baigė Leningrado šaldymo pramonės technologijos institutą. 1965–1985 m. dirbo Kauno dirbtinio pluošto gamykloje, 1977–1980 m. Respublikinės kalnų turizmo komisijos pirmininkas.

Sportiniai pasiekimai
---------------------

Vadovavo pirmosioms didžiausio sudėtingumo kelionėms: 1960 m. – pėsčiųjų turizmo Altajuje, 1970 m. – kalnų turizmo Centriniame Kaukaze. Vadovavo grupėms, su kuriomis atrado ir įveikė naujas sudėtingas Čiurlionio ir Lietuvos kalnų perėjas Kaukaze.

* 7 kartus Lietuvos sportinio turizmo čempionas:
	+ pėsčiųjų – Centrinis Tian Šanis, 1969 m.
	+ slidžių – Taimyras, 1969 m. Priešpoliarinis Uralas, 1971 m. Poliarinis Uralas, 1972 m.
	+ kalnų – Centrinis Kaukazas, 1970 m. 1978 m. šiaurės vakarų Pamyras, 1972 m.
* TSRS kalnų turizmo čempionas – šiaurės vakarų Pamyras, 1972 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimantas Gogelis. *Antanas Babieža*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 710 psl.
**Kreivalūpis** (angl. *The Man with the Twisted Lip*) – vienas iš 56 Artūro Konano Doilio apsakymų apie žymųjį seklį Šerloką Holmsą. Knygoje „Šerloko Holmso nuotykiai" tai šeštoji iš dvylikos istorijų. Pirmą kartą publikuota 1891 m. gruodžio mėnesį žurnale „Strand Magazine". Pats autorius 1927 m. apsakymą „Kreivalūpis" įvertino kaip šešioliktą geriausiai savo paties vertinamų kūrinių sąraše..

Hju Bunas

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po sunkios darbo dienos daktaras Vatsonas ilsėjosi namuose, kai kažkas paskambino į duris. Duris pravėrusi daktaro žmona atpažino seną draugė. Ši verkdama papasakojo, kadjos vyras Aiza Vitnis vėl kelias dienas „užkritęs" opijaus rūkykloje, ir ji niekaip negali parsivesti jo namo. Vatsonas kebu išvyksta ieškoti žmogaus draugės vyro ir landynėje netikėtai susitinka užsimaskavusį bičiulį Šerloką Holmsą. Šis papasakoja apie jau kelias dienas tiriamą bylą.

Toji byla – mįslinga pono Sent Klero dingimo istorija. Jo žmona teigė prieš kelias dienas netikėtai antrame opijaus landynės aukšte išvydusi savo vyrą, kuris lyg ir pamojo jai, bet paskui staigiai dingo iš lango. Anksčiau jis ten niekados nesilankydavęs. Namo savininkas neįsileido susikrimtusios ponios Sent Kler į antrąjį aukštą, tačiau, pasikvietusi policininkus, ji pateko vidun. Čia buvo tik apsvaigęs senukas, gatvėje žinomas kaip prekeivis degtukais – valkata Hju Bunas, o kambario kampe mėtėsi kažkieno marškiniai. Ponią Sent Kler sudomino ant stalo stovinti dėžutė. Tai pasirodė besąs kaladėlių rinkinys, kokį ryte vaikams žadėjo parvežti jos vyras. Įdėmiau apieškojus landynę, prie vieno lango, žvelgiančio į Temzės potvynių metu užliejamą kanalą, pastebėta kraujo. Sulaukus atoslūgio, kanale po langu surastas pono Sent Klero švarkas, prikimštas smulkių monetų. Už galimą nužudymą suimamas kambaryje rastas valkata Hju Bunas.

Tirdamas bylą, Šerlokas Holmsas jau kelios dienos šmirinėjo toje landynėje, tikėdamasis ką nors išgirsti apie pradingėlį. Tą vakarą Nevilio Sent Klero žmona vėl nuviliama – jos vyras vis dar nerastas, ir sekliui nieko nepavyko sužinoti. Tačiau seklį nustebina žinia, jog ponia Sent Kler tądien iš savo vyro gavo laišką, esą iškilo nenumatytų problemų, bei žiedą. Šią naują mįslę Holmsas narplioja, per naktį rūkydamas pypkę.

Iš ankstaus ryto jis pažadina Vatsoną, arklininką, pasiima muilo ir išvažiuoja į miestą, tiksliau sakant, į miesto kalėjimą, kur ir randa kelias dienas ieškomą pradingėlį. Paaiškėja, kad valkata Hju Bunas yra tas pats ponas Sent Kleras, kuris visai neblogai pragyvena elgetaudamas. Holmsas susitaria su Neviliu, kad šis nebekrėstų tokių pokštų, antraip jo žmonai bus atskleistas slaptasis Sent Klero gyvenimas. Šis pasižada taip daugiau nebesielgti.

Išnašos
-------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Murmanskasrus. *Мурманск* |
| --- |
|        |
| *Murmansko uostas* |
|  |
| 

MurmanskasMurmanskas

68°58′0″ š. pl. 33°5′0″ r. ilg.﻿ / ﻿68.96667°š. pl. 33.08333°r. ilg.﻿ / 68.96667; 33.08333﻿ (Murmanskas)Koordinatės: 68°58′0″ š. pl. 33°5′0″ r. ilg.﻿ / ﻿68.96667°š. pl. 33.08333°r. ilg.﻿ / 68.96667; 33.08333﻿ (Murmanskas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Murmansko sritis Murmansko sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 319 300  |
|  |
|  **Vikiteka** | Murmanskas |

**Murmanskas** – miestas šiaurės vakarinėje Rusijoje, neužšąlantis uostas prie Barenco jūros Kolos įlankos. Yra geležinkelio stotis. Išvystyta žuvies, laivybos, statybų pramonė. Murmanske bazuojasi treilerių, silkių ir priimamasis laivynai. Tai pradinis Šiaurės jūrų kelio taškas.

Yra 3 aukštosios mokyklos, 3 teatrai. Kraštotyros, dailės, karinis jūrų muziejai.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1916 m. spalio 4 dieną. Iki 1917 m. vadinosi ***Romanovu*** (*Романов-на-Мурмане*). Bolševikų valdžia įtvirtinta 1920 m. Antrojo pasaulinio karo metu Vokietijos karinės oro pajėgos bombardavo miestą. Dėl jų buvo sunaikinta dauguma miesto pastatų. Po karo miestas buvo atstatytas, atidarytos naujos gamyklos. 1985 m. suteiktas miesto-didvyrio vardas. 

### Pavadinimo kilmė

Miestas pavadintas pagal normanus (norvegus, švedus, apskritai vikingus), kurie šiose vietovėse gyveno nuo senų laikų. Rusai juos vadino murmanais.
| **Knišino girios kraštovaizdžio parkas** |
| --- |
| Parko logotipas |
| **Tipas** | Kraštovaizdžio |
| **Vieta** | Januvo, Sokulkos, Knišino, Čarna Bialostockos, Šudzialovo, Dobžinevo Dužės, Vasilkuvo, Supraslio, Krinkų, Grudeko, Michalovo |
| **Koordinatės** |  |
| **Plotas** | 744,47 km² |
| **Įsteigimo data** | 1988 m. m. |
| **Pavaldumas** | Valstybinis |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Knišino girios kraštovaizdžio parkas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Knišino girios kraštovaizdžio parkas** (lenk. *Park Krajobrazowy Puszczy Knyszyńskiej*) - kraštovaizdžio parkas kuriame saugomas Supraslio upės baseino slėnio ir Knišino girios miškų kraštovaizdis. Parkas yra šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės, Sokulkos, Monkų apskrityse, Januvo, Sokulkos, Knišino, Čarna Bialostockos, Šudzialovo, Dobžinevo Dužės, Vasilkuvo, Supraslio, Krinkų, Grudeko, Michalovo valsčiuose. 80 % kraštovaizdžio parko sudaro miškai. Parke auga 843 skirtingos augalų rūšys ir gyvena 153 skirtingos paukščių rūšys. Parke yra įkurta 20 gamtos apsaugos draustinių. Parko valdose esančiame Kopna Guros kaime įkurtas Kopna Guros medelynas.

Augalija
--------

Parke auga šie retesni augalai: Paupinis jonpapartis, Pelkinė našlaitė, Pelkinė laksva, Liekninis beržas, Apskritalapė saulašarė, Dėmėtoji gegūnė, Nariuotoji ilgalūpė, Pietinė stumbražolė, Juodoji varnauogė, Pelkinė glindė ir Bestiebė karlina.

Gyvūnija
--------

Parke gyvena šie retesni žinduoliai: Vikrusis driežas, Gyvavedis driežas, Geltonskruostis žaltys, Paprastoji angis, Juodasis gandras, Vapsvaėdis, Gyvatėdis, Nykštukinis erelis, Jerubė, Tetervinas, Pilkoji gervė, Didysis apuokas, Žvirblinė pelėda, Lututė, Baltnugaris genys, Tripirštis genys ir Juodoji meleta.

Literatūra
----------

* Walczak M. Bilińscy A. i W. Parki krajobrazowe i rezerwaty, Wydawnictwo WIDEOGRAF II, Chorzów 2005

Nuorodos
--------

* Parko tinklalapis (lenk.).
|  |
| --- |
| Knišino geležinkelio stotis |
| Knišino geležinkelio stotis 
Knišino geležinkelio stotis |
| Šalis | Lenkija |
| Gyvenvietė | Knišinas |
| Linijų skaičius | 1 |
| Atidaryta | 1895 m. |

**Knišino geležinkelio stotis** (lenk. *Knyszyn stacja kolejowa*) - geležinkelio stotis Knišino mieste, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Monkų apskrityje. 1895 m. stotis įkurta tiesiant Balstogė - Karaliaučius geležinkelio liniją. Tai trijų platformų, dvejų peronų geležinkelio stotis, per kurią eina Balstogė-Glomnas geležinkelio linija. Nuo stoties iki Borsukuvkos geležinkelio stotelės yra 7,1 km ir iki Zastočės geležinkelio stotelės 3,9 km.

**Geležinkelio ruožas**| 

Borsukuvka
**Knišinas**
Zastočė

 |

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie geležinkelio liniją Nr. 38 (lenk.);
* Aprašymas apie Knišino miesto geležinkelio stotį (lenk.).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Knišino geležinkelio stotis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Koordinatės: 53°17′16″ š. pl. 22°25′28″ r. ilg.﻿ / ﻿53.28778°š. pl. 22.42444°r. ilg.﻿ / 53.28778; 22.42444
Balio katė
**Balio katė** (angl. *Balinese cat*) – kačių veislė, ilgaplaukis Siamo katės variantas. Šių dviejų veislių kačių kūno sudėjimas ir charakteris labai panašūs.

Istorija
--------

Balio katės atsirado JAV. XX a. šeštajame dešimtmetyje Siamo katė atsivedė ilgaplaukių kačiukų. Taip galėjo nutikti dėl dviejų priežasčių. Pirma, veikiausiai kadaise viena ar daugiau Siamo kačių buvo sumišrintos su ilgaplaukes kate, ir šis faktas ilgai buvo nežinomas. Ilgo plauko genas nepastebimai keliavo iš kartos į kartą, kol galiausiai pasireiškė amerikiečio veislininko katės vadoje. Antra, tai gali būti staigi mutacija, kurių pasitaiko neretai. 

Iš pradžių šios katės vadintos tiesiog ilgaplaukėmis Siamo katėmis, bet vėliau pavadinimas buvo pakeistas į Balio kates, nes grakštūs gyvūnėlių judesiai kažkam priminė Balio šokėjas.

Charakteris
-----------

Balio katės būdas labai primena Siamo katės. Jos protingos, žvalios, iki žilos senatvės žaidžia. Mėgsta žmonių draugiją, bet gali išbūti ir vienos. Puikiai sutaria su kitomis katėmis, joms nereikia savos teritorijos.

Labai priekabios: norėdamos dėmesio, reikalauja jo visa gerkle. Tai prieraišios katės. Paprastai nesipriešina pavadėliui.

Fizinės savybės
---------------

Balio katės sudėjimas toks pat kaip Siamo katės. Raumeningas kūnas ilgas ir lankstus. Pasturgalis aukščiau už pirmagalį, kojos ilgos, lieknos, uodega ilga ir plona. Ausys didelės, įstrižos. Smakras tvirtas, bet ne per daug ryškus, nosis be įlinkio, tiesia linija pereina į kaktą. Balio kačių akys įkypos, migdolo pavidalo.

Pusiau ilgas plaukas plonas, šilkinis, prigludęs prie odos. Balio katės žymės (ausys, snukutis, kojos ir uodega) tamsesnės už kūną. Nuo šalčio ar žaizdų šviesesnės kailio vietos bėgant metams tamsėja. Populiariausios yra Balio katės su rudomis-melsvomis, rausvomis-kreminėmis ir šokolado-alyvų spalvos žymėmis.

Šaltiniai
---------

* Esther J.J. Verhoef-Verhallen. *Kačių enciklopedija*, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Balio katė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Citrus medica** |
| --- |
| Vaistinis citrinmedis (*Citrus medica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Muileniečiai  *( sapindales)* |
| Šeima: | Rūtiniai  *( Rutaceae)* |
| Gentis: | Citrinmedis  *( Citrus)* |
| Rūšis: | Vaistinis citrinmedis  *( Citrus medica)* |

 |

**Vaistinis citrinmedis** (*Citrus medica*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos daugiamečių augalų rūšis. Kilusi iš Vakarų Azijos, Indijos, Viduržemio jūros regiono, dar senovėje paplito po Europą. Dabar auginamas daugelyje šiltesnio klimato šalių.

Tai krūmas ar nedidelis medis, užaugantis iki 3 m aukščio. Lapai stambūs, ovalūs. Žiedai balti, dideli, žydi pavieniui ar susitelkę į žiedynus. Vaisius – **citronas**, didžiausias iš visų citrusinių vaisių. Jo ilgis 12-40 cm, skersmuo 8-28 cm. Pailgas, citrininės spalvos arba oranžiškas, labai stora (2,5-5 cm) odele.

Citrono minkštime yra iki 5 % citrinos rūgšties, iki 2,5 % cukrų, žievelėje yra iki 0,2 % eterinio aliejaus. Vaisiaus minkštimas labai rūgštus ir šviežias nevalgomas, tačiau naudojamas konditerijos pramonėje, uogienių gamyboje. Žievelė aromatinga, valgoma išmirkyta sūryme, iš jos išgautas eterinis aliejus naudojamas kulinarijoje.

Rytų Azijoje populiarus vaistinio citrinmedžio variatetas, vedantis šakotus vaisius, vadinamus „Budos rankomis".

* AugalasAugalas
* ŽiedaiŽiedai
* VaisiusVaisius
* „Budos ranka"„Budos ranka"
| **Kniphofia** |
| --- |
| Uoginė knipofija (*Kniphofia uvaria*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Plėnūniniai  *( Xanthorrhoeaceae)* |
| Pošeimis: | *Asphodeloideae*  *( Asphodeloideae)* |
| Gentis: | Knipofija  *( Kniphofia)* |

 |

**Knipofija** (*Kniphofia*) – plėnūninių šeimos augalų gentis, kurioje yra apie 70 rūšių, augančių Pietų ir Rytų Afrikoje. Be to, išvesta apie 200 veislių ir hibridų. Visų kerai sudaryti iš siaurų, ilgų, stačių, gausias skroteles sudarančių lapų kuokštų. Žydi nuo birželio iki rugsėjo mėn. Žiedų spalva ir aukštis priklauso nuo veislės, todėl knipofijos sąlyginai skirstomos į aukštaūges (žiedynai iškyla iki 1,5 m aukščio), vidutines (apie 1 m) ir smulkias. 

Dauginamos kero dalimis, atžalomis ir sėklomis. 

Lietuvoje auginama uoginė knipofija (*Kniphofia uvaria*). 

* *Kniphofia brachystachya*
* Knipofijos
*

Nuorodos
--------

* Knipofijos Archyvuota kopija 2006-06-25 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
| **Symphytum officinale** |
| --- |
| Vaistinė taukė (Symphytum officinale)Vaistinė taukė(*Symphytum officinale*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Agurkliniai  *( Boraginaceae)* |
| Gentis: | Taukė  *( Symphytum)* |
| Rūšis: | Vaistinė taukė  *( Symphytum officinale)* |

 |

**Vaistinė taukė** (*Symphytum officinale*) – agurklinių (*Boraginaceae*) šeimos daugiametis, šiurkščiai plaukuotas žolinis augalas su storomis ir šakotomis šaknimis bei stambiais lapais. Ši taukė yra viena iš dviejų Lietuvoje augančių taukės rūšių, o pasaulyje jų žinoma keliasdešimt. Taukės žiedai auga šakų viršūnėse. 

Daugelyje valstybių ir žemynų žinoma kaip gydantis augalas. Afrikoje ir kitur naudojama kaip priešuždegiminis ar net priešvėžinis vaistas, tačiau nuo 2001 m. JAV uždraudė naudoti taukę farmacijoje dėl potencialaus nuodingumo bei, netgi, neištirto kancerogeniškumo. Susilaukė ribojimų ir ES. Šaknies koncentrate aptikta flavonų, kurie pasižymi priešvėžiniu veikimu.

Nuorodos
--------

- Šaknies ekstrakto tyrimo duomenys. Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Veronica officinalis** |
| --- |
| Vaistinė veronika (Veronica officinalis)Vaistinė veronika (*Veronica officinalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Gyslotiniai  *( Plantaginaceae)* |
| Gentis: | Veronika  *( Veronica)* |
| Rūšis: | Vaistinė veronika  *( Veronica officinalis)* |

 |

**Vaistinė veronika** (*Veronica officinalis*) – gyslotinių (*Plantaginaceae*) šeimos, veronikų (*Veronica*) genties augalas.

Daugiametis žolinis augalas. Stiebas 10 – 30 cm ilgio, šliaužiantis, plaukuotas, kylančia viršūne. Lapai priešiniai, trumpakočiai, elipsiški arba pailgi, dandyti, plaukuoti. Žiedynai lapų pažastyse susitelkę į kekes, kartais pavieniai. Vainiklapiai mėlyni, kartais balti, su tamsiomis gyslomis. Vaisius – dvilizdė dėžutė. Sėklos lešiškos, 1 mm skersmens.

Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Sėklos subręsta rugpjūčio – rugsėjo mėn. Dauginasi šakniastiebiais ir sėklomis.

Auga miškuose, ypač pušynuose, pamiškėse, kirtimuose, krūmuose, šlaituose. Dažna visoje Lietuvoje.

Vaistams naudojama žolė. Ji pjaunama augalams žydint. Žaliavoje yra rauginių, karčiųjų ir mineralinių medžiagų, glikozido, aukubinas, veronicino, eterinio aliejaus, sakų, cukraus, saponinų, vitaminų.

Vaistinė veronika

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinė veronika** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Jonas Činga** (g. 1914 m. gruodžio 10 d. Meškalaukyje, Joniškėlio valsčiuje, Biržų apskrityje – 2009 m. spalio 8 d. JAV) – agronomas, pramonininkas, visuomeninės veikėjas, mecenatas, ateitininkas.

Biografija
----------

1933 m. baigė Linkuvos gimnaziją (IX laida).
1938 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. Studijuodamas akademijoje priklausė ateitininkų klubui „Algimantas", buvo valdybos narys.

Tauragės, Eržvilko, Skaudvilės, Raseinių apskričių agronomas. Mokytojavo Tauragės, vėliau Betygalos žemės ūkio mokyklose. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1948 m. – į Kanadą.
Nuo 1950 m. Kanados lietuvių sąjungos Vinipego skyriaus pirmininkas. Nuo 1951-1963 m. Ateitininkų sendraugių skyriaus, 1951-1953 m. Kanados lietuvių bendruomenės Vinipego apylinkės pirmininkas.

Nuo 1963 m. gyveno JAV, Los Andžele, CA. 1963–1964 m. JAV lietuvių bendruomenės Los Andželo apylinkės pirmininkas, vėliau Vakarų apygardos narys, pirmininkas; JAV LB Krašto valdybos narys. Kelerius metus buvo Lietuvos vyčių kuopos, LF Los Andželo komiteto pirmininkas. Bendradarbiavo Lietuviškojoje enciklopedijoje, rašė žemdirbystės ir augalinkystės klausimais. Ateitininkijos rėmėjas JAV bei Europoje, ateitininkiškos programos vadovų mecenatas.

1996 m. antroje pusėje įsteigė Aldonos ir Jono Čingų vardo fondą (kapitalas – 100 000 JAV dolerių, fondo pirmininkas – Jonas Endriukaitis). Remia Pietryčių Lietuvos švietimą (mokyklas, bibliotekas, organizuoja įvairias ekskursijas moksleiviams).

Jonas Činga buvo vedęs; žmona Aldona.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ilgiausių metų jaunimo remėjui Jonui Čingai!" Archyvuota kopija 2008-07-25 iš Wayback Machine projekto. Romualdas Kriaučiūnas, ateitis.org
2. ↑  Interviu su Jonu Činga Archyvuota kopija 2008-07-25 iš Wayback Machine projekto. 2006-06-02
3. ↑  „XXI amžius"
4. ↑  „Nieko bendro su Azijos dinastija" Archyvuota kopija 2005-02-21 iš Wayback Machine projekto. Jurgita Murauskaitė, „Kauno diena", 2003 m. balandžio 8 d. Nr. 81 (16933)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Paeonia officinalis*** |
| --- |
| Vaistinis bijūnas (Paeonia officinalis)Vaistinis bijūnas(*Paeonia officinalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Vėdrynažiedžiai  *( Ranunculidae)* |
| Šeima: | Bijūniniai  *( Paeoniaceae)* |
| Gentis: | Bijūnas  *( Paeonia)* |
| Rūšis: | Vaistinis bijūnas  *( Paeonia officinalis)* |

 |

Vaistinis bijūnas (*Paeonia officinalis*)
**Vaistinis bijūnas** (*Paeonia officinalis*) – bijūninių šeimos bijūnų (*Paeonia*) genties augalas. Pavadinimas kildinamas iš graikų kalbos žodžio *paeon* – gydymo dievas ir gydytojų globėjas graikų mitologijoje – tarpininkaujant lenkų, rytų slavų ar lotynų kalbomis. Lietuvoje dar vadinamas **panavija**, **pinavija**, **pivonija**.

Daugiametis žolinis augalas, išauga iki 1 m aukščio. Turi storą sultingą šaknį. Žiedai rausvi. Vaisiai – lapavaisiai. Žydi birželio mėn. 

Darželiuose auginamas dėl grožio kaip dekoratyvinis augalas.

Vaistinis bijūnas natūraliai paplitęs viduržemio jūros kraštuose. Į šiaurę pateko su krikščioniška vienuolynų kultūra.

Kaip vaistinis augalas žinomas jau antikinėje Graikijoje (Teofrastas, Dioskuridis). Vartojamos šaknys ir žolė (šaknis galima kasti bet kuriuo augalo vegetacijos laikotarpiu).

Vartojama kaip raminanti, migdanti, prieštraukulinė priemonė. Gydoma neurastenija, nemiga.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinis bijūnas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Jonas Šulskis** |
| --- |
| Gimė | 1920 m. birželio 27 d.Kiemėnai, Naujamiesčio valsčius |
| Mirė | 1976 m. rugsėjo 5 d. (56 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | veterinarijos gydytojas |
| Partija | 1956 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1946 m. Lietuvos veterinarijos akademija |

**Jonas Šulskis** (1920 m. birželio 27 d. Kiemėnuose, Naujamiesčio valsčius, Panevėžio apskritis – 1976 m. rugsėjo 5 d. Kaune) – veterinarijos gydytojas, profesorius, šeštasis Lietuvos veterinarijos akademijos rektorius (1959–1976).

Biografija
----------

1932–1940 m. mokėsi Panevėžio valstybinėje berniukų gimnazijoje. 1940–1946 m. studijavo Lietuvos veterinarijos akademijos (LVA) Veterinarijos fakultete.

1945 m. LVA dirbo vyr. laborantu, 1946 m. LVA Anatomijos ir histologijos katedros asistentu, 1949 m. tapo šios katedros vyr. dėstytoju. 1953–1958 m. Veterinarijos fakulteto dekanas. 1955 m. Leningrade apgynė biologijos mokslų kandidato disertaciją „Arklio įvairių tipų skersaruožių raumenų palyginamasis histologinis tyrimas". 1958–1959 m. LVA prorektorius mokslo ir mokymo reikalams. 1959–1976 m. LVA rektorius. 1970 m. paskirtas eiti profesoriaus pareigas Anatomijos ir histologijos katedroje.

Parašė ir išleido vadovėlius „Citologijos ir bendrosios histologijos pagrindai"(1965), „Specialioji histologija" (1974). Į lietuvių kalbą išvertė L. Kacnelsono ir J. Richterio „Histologijos ir embriologijos praktikos darbai", spaudoje paskelbė daugybę mokslinių straipsnių.

Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* 1965 m. LTSR nusipelnęs veterinarijos gydytojas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Šulskis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 223
2. ↑
3. ↑


| Akademinės pareigos |
| --- |
| Prieš tai:**Jonas Čygas** | **LVA rektorius**1959–1976 m. | Po to:**Rimantas Karazija** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Melissa officinalis** |
| --- |
| Vaistinė melisa (Melissa officinalis)Vaistinė melisa (*Melissa officinalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Melisa  *( Melissa)* |
| Rūšis: | Vaistinė melisa  *( Melissa officinalis)* |

 |

**Vaistinė melisa** (*Melissa officinalis*) - notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos, melisos (*Melissa*) genties augalų rūšis.

Daugiametis, 30-120 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas status, šakotas, apaugęs plaukeliais. Lapai priešiniai, plaukuoti. Lapuose ir stiebuose yra malonaus citrinos kvapo eterinio aliejaus. Žiedai susitelkę po 3-12. Vainikėlis balsvas, rožinis arba šviesiai rausvas. Vaisiai – tamsiai rudi riešutėliai. Šakniastiebis šakotas.

Vienintelė Lietuvos daržuose ir soduose auginama genties rūšis. Savaime auga pievose. Tai medingas vaistinis augalas.

Sudėtis
-------

Turi daug eterinių aliejų, kartumynų, organinių rūgščių, rauginių ir kitų medžiagų. Lapuose yra vitamino C, todėl jie naudojami vaistams.

Pritaikymas
-----------

Dėl malonaus eterinio aliejaus aromato vaistinė melisa naudojama parfumerijos, likerių gamyboje. Dėl vaistinių savybių - medicinoje.

Vaistinės augalo savybės
------------------------

Vaistinė žaliava – lapai, renkami žydėjimo laikotarpiu birželio-rugsėjo mėnesiais.

Vartojama kaip raminanti, prieštraukulinė, nuskausminanti priemonė. Gerai veikia širdies kraujagyslių sistemą. Reguliuoja virškinamojo trakto veiklą. Išoriškai vartojama sergant odos ir gleivinių ligomis. Ja galima skalauti burną, nes panaikina blogą kvapą. Taip pat skatina prakaitavimą, malšina krūtinės skausmus.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinė melisa** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Pasiklydęs Florencijoje*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Lost in Florence |
| Kilmės šalis |  JAV  Italija |
| Režisierius | Evan Oppenheimer |
| Scenaristas (-ai) | Evan Oppenheimer |
| Vaidina | Brett Dalton  Stana Katic  Alessandra Mastronardi  Alessandro Preziosi |
| Metai | 2017 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Pasiklydęs Florencijoje** (angl. *Lost in Florence*) – 2017 m. sukurta romantinė komedija. Filme rodomos sporto varžybos yra žinomos kaip „Florencijos futbolas" (it. *Calcio Fiorentino*), kurio ištakos siekia XVI a.

Pradinis filmo pavadinimas buvo „Turistas".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Brett Dalton – Erikas
* Stana Katic – Ana
* Alessandra Mastronardi – Stefanija
* Alessandro Preziosi – Paola
* Emily Atack – Kolina

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Erikas po ilgos draugystės pasipiršo savo merginai, tačiau sulaukė neigiamo atsakymo. Apimtas depresijos, jis nusprendė pakeisti aplinką ir išvyko į Italiją, kur gyvena jo sesuo. Čia jis randa draugų ir susipažįsta su žavinga mergina Stefanija. Vietiniai čia žaidžia „Florencijos futbolą" ir Erikas, sugebėjęs pelnyti naujųjų pažįstamų palankumą, taip pat įtraukiamas į žaidimą, kuris laikomas išskirtinai itališku.

Erikas įsimyli Stefaniją, tačiau ši – jo naujojo draugo sužadėtinė, todėl Erikas priverstas rinktis tarp meilės ir draugystės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  staff (20 June 2014). „A Firenze le riprese per un film dedicato al calcio storico fiorentino" (italų). Report Pistoia. Suarchyvuotas originalas 2016-02-07. Nuoroda tikrinta 29 January 2016.
**Draudimo ištakos** siekia žilą senovę. Nuo pačių seniausių laikų žmonės norėjo padidinti savo saugumą, apsaugoti save, savo aplinką bei turtą. Biblijoje randame pasakojimų apie tai, kaip buvo kaupiamos atsargos nederliaus ar karo metui. Senovės miestų gyventojai laikė tikslinga mokėti tam tikrą mokestį, kad derlingais metais būtų sukauptos atsargos bado ar miesto apsupties laikotarpiui. Bendro rezervo ar fondo samprata formavosi žmonių sąmonėje nuo pačių seniausių laikų.

Komercinis draudimas
--------------------

Komercinio draudimo praktika pagal schemą: įmoką - draudiminis įvykis - išmoka prasidėjo Italijos miestuose, respublikose Venecijoje, Florencijoje, Genujoje apytikriai 1250 m. Komercinio draudimo istoriją galima padalinti į tris etapus:

* Pirmas etapas

XIV-XVII amžius. Dominavo pervežimų draudimas. Jūrų prekybos verslas buvo neišvengiamai susijęs su nemaža rizika dėl stichinių nelaimių ar piratų užpuolimų. Draudusieji laivus ir krovinius įsitikino, kad draudimas gali duoti ir labai gerą pelną. Stambiuose to meto Europos uostuose savo veiklą pradėjo komercinės draudimo firmos. Kaip tik tada atsirado terminas polisas - draudimą patvirtinančio dokumento - poliso - pavadinimas. Šiuo, pirmuoju, viduramžių draudimo veiklos periodu atsirado naujos draudimo formos, visuomenė pradėjo suprasti draudimo svarbą ir reikšmę. Šio periodo metu draudimo rinkoje atsiranda ir gyvybės draudimo paslaugos.

* Antras etapas

XVIII-XIX amžius. Spartus pramonės vystimasis reiškė naujų rizikos rūšių atsiradimą. Didėjantis samdomųjų darbininkų skaičius sąlygojo draudimą mirties ar invalidumo atveju. Šiame periode pastebimas ryškus draudimo kompanijų skaičiaus augimas, jungimasis į sąjungas. Ryškėja ir valstybės įtaka draudimo rinkai. Plečiantis draudimo įmonių tinklui, didėjant draudimo apimtims, draudimo įmonės vis geriau ėmė suprasti perdraudimo svarbą. Istoriniai šaltiniai patvirtina, kad pirmieji perdraudimai buvo atlikti 1820 metais Vokietijoje. Antrasis draudimo veiklos periodas pasižymėjo naujų draudimo formų ir rūšių atsiradimu, draudimo atsakomybės formavimusi. Sparčiai progresuojant technikai, plėtėsi gamybos apimtys, didėjo transporto reikšmė, ir tuo pačiu draudimo svarba bei reikšmė.

* Trečias etapas

XIX - XX amžius. Draudimas jau užima reikšmingą vietą Europos, Amerikos šalių ekonominėse sistemose. Steigiami stambūs draudimo koncernai, kurie stengiasi diferencijuoti atskiras draudimo rūšis, savo veiklą nukreipia į besispecializuojančią vieną ar kitą draudimo rūšį. Spartėjant mokslo ir technikos pažangai, didėjant draudžiamų objektų kainai, prasideda aktyvus draudimo veiklos internacionalizavimas. XX a. draudimas labai įtakojo žmonijos vystymąsi. Kartu nepaprastai išaugo draudimo veiklos apimtys, ištobulėjo jos technika, atsirado naujos draudimo rūšys

Literatūra
----------

* Čepinskis J. Draudimas. Kaunas : Pasaulio lietuvių kultūros, mokslo ir švietimo centras, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Cynoglossum officinale** |
| --- |
| Vaistinė šunlielė (Cynoglossum officinale)Vaistinė šunlielė (*Cynoglossum officinale*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Agurkliniai  *( Boraginaceae)* |
| Gentis: | Šunlielė  *( Cynoglossum)* |
| Rūšis: | Vaistinė šunlielė  *( Cynoglossum officinale)* |

 |

**Vaistinė šunlielė** (*Cynoglossum officinale*) – agurklinių (*Boraginaceae*) šeimos augalų rūšis. Auga vidutinėse platumose Eurazijoje ir Šiaurės Amerikoje. 

Turi vaistinių savybių ir vartojama nuo kosulio ir gerklės ligų. Tai nemalonaus kvapo žolė, todėl neretai kišama į pelių ar žiurkių urvus išvaikyti šiuos graužikus. Stiebas stačias, viršūnėje šakotas, apaugęs plaukeliais. Lapai iš abiejų pusių plaukuoti. Žiedai sukrauti suktukuose, kurie sutelkti stiebo viršūnėje į šluotelės pavidalo žiedynus. Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Auga bergždynuose, pakelėse, palaukėse, smėlynuose. 

Vaistinė šunlielė (*Cynoglossum officinale*)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaistinė šunlielė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Jonas Čičinskas** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. balandžio 13 d. (82 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | ekonomistas |
| Partija | 1972 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1963 m. Vilniaus universitetas |

**Jonas Čičinskas** (g. 1941 m. balandžio 13 d. Kaune) – Lietuvos ekonomistas.

Biografija
----------

1963 m. baigė Vilniaus universitetą (VU). 1972 m. ekonomikos mokslų kandidatas, disertacija „Marksistinis-lenininis mokymas apie visuomeninę socialistinę nuosavybę ir jo smulkiaburžuazinių iškraipymų kritika". 1988 m. ekonomikos mokslų daktaras. 1967–1995 m. VU dėstytojas. 1981–1983 m. ir 1985–1992 m. Politinės ekonomijos, 1993–1995 m. Tarptautinių ekonominių santykių katedros vedėjas, 1978 m. docentas, 1989 m. profesorius.

1995–1997 m. Lietuvos nuolatinės misijos prie Europos Sąjungos (ES) Briuselyje vadovas, ambasadorius. Nuo 1998 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto Europos studijų katedros profesorius. 1991–1996 m. Lietuvos mokslo tarybos narys.

Paskelbė publikacijų privatizavimo, pereinamojo tipo ekonomikos raidos, Lietuvos užsienio prekybos bei integracijos į ES klausimais. Pirmojo lietuviško ekonomikos teorijos vadovėlio atsakingasis redaktorius ir vienas autorių. Mokslo žurnalų „Pinigų studijos" ir „Inžinerinė ekonomika" redkolegijos narys. Visuotinės lietuvių enciklopedijos redakcinės tarybos narys.

Įvertinimas
-----------

* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžius

Bibliografija
-------------

* Visuomeninė nuosavybė: esmė, formos, raida, 1980 m.
* Išsivysčiusio socializmo ekonominės raidos bruožai, 1982 m. su kitais
* Nuosavybė socializmo ekonominių santykių sistemoje, 1986 m. rusų kalba
* Ekonomikos teorija, 2 d. 1990–1991 m.
* Lietuvos ūkis kelyje į rytdieną: ekonominės politikos komentarai. – Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2009. – 390 p. – ISBN 978-9955-33-421-7

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Jonas Čičinskas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. - 353
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Petras Mikučionis. *Jonas Čičinskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. - 331 psl.
7. ↑