recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
XVIII a. pr. m. e. khopešas, rastas Palestinoje. Geležtė puošta elektrono inkrustacijomis
**Khopešas** (angl. *khopesh*, rus. *кхопеш*) – Kanaano ir Egipto kalavijas specifinės formos geležte, kartais vadinamas *pjautuviškuoju kalaviju* (angl. *sickle - sword*).

Khopešų geležtės buvo gana įvairios. Tipiškas khopešas turėjo apie 18 cm ilgio rankeną, o geležtė apie 40 cm nuo rankenos buvo tiesi, o tolesnė apie 15-30 cm ilgio dalis išsilenkdavo pusmėnuliu. Ašmenys paprastai būdavo išgaubtojoje pusėje.

  

Seniausi pavyzdžiai buvo žinomi Šumere. Pradžioje khopešus naudojo kananiečiai prieš Egipto kariuomenę. O vėliau khopešus perėmė egiptiečiai. Suvienytame Egipte Naujosios karalystės laikais khopešas buvo vienas populiariausių ginklų.

Spėjama, kad graikiški kopiai yra atsiradę iš pakitusių khopešų.

### Nuorodos

Rekonstruotų khopešų nuotraukos:

* Archyvuota kopija 2007-02-03 iš Wayback Machine projekto.  Archyvuota kopija 2007-03-14 iš Wayback Machine projekto.  Archyvuota kopija 2007-09-28 iš Wayback Machine projekto.
Jaunasis notaras prie rašomojo pulto (apie 1830 m.)
**Notarų rūmai Lietuvoje** yra Lietuvos notarų savivaldos, jų veiklos priežiūros organizacija. Notarų rūmai Lietuvoje vienija 265 notarus (2008 m.), veikia vadovaudamiesi Notarų rūmų statutu.

Leidžia profesinį teisės žurnalą „Notariatas" apie notarus bei notariatą.

Vadovybė
--------

Notarų rūmų vadovu yra laikomas yra Notarų rūmų prezidiumo pirmininkas.

Prezidentai: 

* ~1992-1996 m. Ramutė Siliūnienė
* ~1996-1999 m. Janina Girnienė
* ~ 1999-2002 m. Vidutė Zubavičiūtė
* 2002-2005 m. Ona Adomavičienė
* nuo 2005 m. rugpjūčio 21 d. iki 2008 m. kovo 29 d. Daiva Lukaševičiūtė-Binkulienė
* nuo 2008 m. kovo 29 d. Marius Stračkaitis.

Viceprezidentai: 

* 1996-1999 m.
* 1999-2002 m.
* 2002-2005 m. Svajonė Šaltauskienė
* 2006-2008 m. Marius Stračkaitis
* 2008-2011 m. Daiva Lukaševičiūtė-Binkulienė

Literatūra
----------

* Vytautas Gaivenis. Nuo raštininko iki notaro. - Vilnius: R. Paknio leidykla, 2007. - 88 p. iliustr. ISBN 978-9955-736-12-7.

Nuorodos
--------

Lietuvos notarų rūmų tinklalapis (lietuvių, anglų k.)
|  |
| --- |
| Mabel |
|  
Vokalistas Mike Tramp |
| Biografija |
| Kilmė | Danijos vėliava Danija |
| Aktyvumo metai | 1972–1983 |
| Nariai |
| Mike Tramp  Peter Nielsen  Otto Kulmbak  Christian Have |

**„Mabel"** buvo Danijos muzikos grupė, gyvavusi 1972–1983 metais. Ją sudarė Mike Tramp, Peter Nielsen, Otto Kulmbak ir Christian Have.

Debiutinį albumą „Another fine mess" išleido 1977 metais ir jau kitais metais su daina „Boom Boom" grupė laimėjo „Dansk Melodi Grand Prix" konkursą. Paryžiuje vykusioje 1978 m. „Eurovizijoje" vaikinai su 13 taškų užėmė 16 vietą tarp 20 dalyvių. Nepaisant tarptautiniame konkurse užimtos žemos vietos, grupė neprarado populiarumo. Vėliau persikėlė į Ispaniją, po to ir į JAV, kur grupė pakeitė savo pavadinimą iš „Mabel" į „Studs" bei pakeitė muzikinį stilių iš pop muzikos į sunkųjį roką.

Grupė iširo 1983 metais, kai vokalistas Mike Tramp persikėlė į Niujorką. Netrukus jis įkūrė roko grupę „White Lion", kuri sulaukė didelio populiarumo.

Diskografija
------------

* *Another fine mess* (1977)
* *Message from my heart* (1978)
* *Mabel 4-ever* (1978)
* *Skateboard Rider* (1978)
* *We are the 80’s* (1979)
* *Største Successer* (1979; rinktinių dainų albumas)
* *Extranos* (1981)
* *Det sidste Boom* (2009; rinktinių dainų albumas)

Nuorodos
--------

* Mabel svetainėje *discogs.com*

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Ulla Pia  *„Stop – mens legen er go'"*** |  **Danijos atstovai Eurovizijoje**1978 | Po to:**Tommy Seebach  *„Disco Tango"*** |
Gumiarabikas

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Gumiarabikas** (angl. *gum arabic*), **E414** – natūralūs lipai, gaunami iš akacijų sakų. Tai yra natūralus polisacharidas, išskiriamas iš tropinėje Afrikoje augančių akacijų rūšių: senegalinės akacijos (*Acacia senegal*) ir plačiosios akacijos (*Acacia seyal*) sakų.

Šis maisto priedas naudojamas kaip tirštiklis, stabilizatorius ir emulsiklis. Suvartojus per daug gumiarabiko gali pasireikšti meteorizmas. Taip pat naudojamas poligrafijoje, dažų, klijų, kosmetikos gamyboje, chemijos pramonėje.

Pagrindiniai gumiarabiko tiekėjai yra Sudanas, Senegalas, Mauritanija, Čadas, kitos Sahelio šalys. Sakai komerciškai renkami nuo laukinių medžių Sahelio šalyse, pradedant Senegalu ir baigiant Somaliu. Anksčiau Arabijoje ir Vakarų Azijoje gumiarabiko akacijos buvo auginamos. Dabar renkamas ir naudojamas saldžiam želė tipo desertui gaminti.

Angliškai dar vadinamas *acacia gum* ('akacijų lipai'), *chaar gund*, *char goond*, *meska*.

Gumiarabikas yra sudėtingas glikoproteinų ir polisacharidų mišinys. Būtent gumiarabike buvo atrasti monosacharidai arabinozė ir ribozė. Abiejų jų pavadinimai kilę iš gumiarabiko pavadinimo. Žodis *ribozė* gautas kaitaliojant raides žodyje *arabinozė*.

Panaudojimas
------------

Gumiarabikas naudojamas:

* rašalų ir spaustuvinių dažų gamyboje klampumui reguliuoti,
* kosmetikos pramonėje kaip tirštiklis,
* tekstilės pramonėje,
**Aktantas** (pranc. *actant* – 'veikiantis') (sin. *argumentas, predikato argumentas*) – aktyvus arba reikšmingas sakinio situacijos dalyvis; predikato priklausinys – subjektas, objektas, aplinkybė.

Įprastinio, stilistiškai neutralaus pilno sakinio struktūros elementai yra šie:

* **predikatas** (tarinys – veiksmažodis arba jį pavaduojantis žodis);
* **subjektas** (veiksnys, papildinys – daiktavardis arba jį pavaduojantis žodis);
* **objektas** (veiksnys, papildinys – daiktavardis arba jį pavaduojantis žodis);
* **aplinkybė**.

Tokio sakinio pavyzdys:

* *Vaikas skaito knygą lauke.*

Šio sakinio centras, viršūnė yra predikatas *skaito*, o su juo susiję (ir būtini) du aktantai – *vaikas, knyga*. Semantiškai tai yra subjektas ir objektas, o sakinyje atlieka veiksnio ir papildinio vaidmenis. Trečiasis aktantas *lauke* yra aplinkybė ir nėra nei privalomas predikatui, nei predikato valdomas. Dėl to kai kuriuose šaltiniuose toks sakinio elementas vadinamas sirkonstanta arba adjunktu.

Bet koks sakinys kalbėtojo gali būti transformuojamas. Transformacija gali būti semantiškai neutrali (sakiniu pranešama tikrovės situacija nekinta), arba pridedama/šalinama sakinio aktantų, nuo ko keičiasi ir sakiniu skelbiama tikrovė:

* *Knyga yra skaitoma vaiko lauke.* – kalbama tikrovė nepakito: predikatas, subjektas ir objektas yra tie patys. Bet subjektas paverčiamas papildiniu, o objektas veiksniu – tuo subjekto pragmatinis rangas sumažinamas, o objekto padidinamas. Šis reiškinys vadinamas veiksmažodžio rūšies kategorija.
* *Vaikas skaito (nors dar tik penkerių).* – kalbama tikrovė keičiasi, nes keičiasi veiksmažodžio tranzityvumas ir iš sakinio pašalinamas vienas aktantas (objektas). Šis reiškinys vadinamas aktantine derivacija.

Rūšies ir aktantinės derivacijos ribos neaiškios; kartais reiškiniai iš dalies persikloja ir vadinami vienas kitu.

Šią sąvoką įsivedė XX amžiaus viduryje prancūzų lingvistas Liusjenas Tenjeras (Lucien Tesnière), spręsdamas predikato valentingumo problemas ir tikslindamas papildinio bei aplinkybės sąvokas.

Išnašos
-------

1. ↑   Tesniere, Lucien. *Esquisse D'une Syntaxe Structurale*. C. Klincksieck (January 1, 1953).
| Knišino karalių rūmai |
| --- |
|   |
| Vieta | Knišinas, Lenkija |
| Įkurtas | XVI a. |
| Rūmų stilius | Renesansas |

**Knišino karalių rūmai** (lenk. *Dwór królewski w Knyszynie*) – karalių rūmai, stovėję Lenkijoje, Knišino mieste.

Istorija
--------

Pusiau medinius-mūrinius rūmus su aplink supančiu parku XVI a. viduryje pastatė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos karalystės karalius Žygimantas Augustas. Rūmų architektas buvo Hiob Bretfus, kuris panašiu metu vadovavo ir Tikocino pilies statyboms. Šie rūmai buvo vieni iš labiausiai mėgstamų karaliaus Žygimanto Augusto. Rūmai buvo įrengti ir kaip gynybinė tvirtovė. Rūmų apylinkėse vykdavo karališkosios medžioklės. Kai atvykdavo karalius rūmų viduje buvo pakabinami arasai, kurių buvo apie 350. Kai karalius išvykdavo arasai būdavo pervežami į Tikocino pilį. Iš viso karalius lankėsi šiuose rūmuose 22 kartus, iš kurių ilgiausia viešnagė užtruko 495 dienas. 1572 m. liepos 7 d. karalius ir mirė šiuose rūmuose. 1580 m. rūmai atiteko Abiejų Tautų Respublikos kancleriui Jonui Zamoiskui. 1630 m. atiteko princui *Vladislavui*, nuo 1632 m. karaliui Vladislovui Vazai. XIX a. antrojoje pusėje dailininkas Napoleonas Orda nutapė rūmų griuvėsius.

* 1886 m. Jan Matejko paveikslas Žygimanto Augusto mirtis Knišino karalių rūmuose1886 m. Jan Matejko paveikslas *Žygimanto Augusto mirtis Knišino karalių rūmuose*
* Napoleono Ordos XIX a. antrosios pusės Knišino karalių rūmų griuvėsių litografijaNapoleono Ordos XIX a. antrosios pusės Knišino karalių rūmų griuvėsių litografija

Šaltiniai
---------

* Aprašymas apie rūmus (lenk.).

Koordinatės: 53°18′31″ š. pl. 22°55′47″ r. ilg.﻿ / ﻿53.30861°š. pl. 22.92972°r. ilg.﻿ / 53.30861; 22.92972
Koordinatės: 55°46′1.33″ š. pl. 21°27′35.01″ r. ilg.﻿ / ﻿55.7670361°š. pl. 21.4597250°r. ilg.﻿ / 55.7670361; 21.4597250


|  |
| --- |
| **Klaipėdos rajono Lapių pagrindinė mokykla** |
| Klaipėdos rajono Lapių pagrindinė mokykla herbas |
|  |
| **Adresas** | Žvelsos g. 13, Lapiai |
| **Direktorius(-ė)** | Vilija Lukauskienė |
| **Mokinių skaičius** | ~105 |
| **Įkūrimo data** | 1918 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 24 |

**Klaipėdos rajono Lapių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdos raj. Lapiuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba intelekto sutrikimų, kalbos ir kitų komunikacijos sutrikimų turintiems, kurtiesiems ir neprigirdintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 191791237. Steigėjas Klaipėdos rajono savivaldybės taryba. 

* 1918-1948 m. pradinė,
* 1948-1962 m. septynmetė,
* 1962-1986 m. aštuonmetė,
* 1986-1998 m. devynmetė,
* nuo 1998 m. dešimtmetė.

Istorija
--------

Mokyklos stadionas
1918 m. Lapiuose, buvusio dvaro pastate, įkurta Lapių pradžios mokykla. Iš dvaro likusi senoji liepų alėja. Mokykloje su visais mokiniais dirbo viena mokytoja (pavardė nežinoma). Vėliau buvo 4 skyriai, dirbo 2 mokytojai. Tarp pirmųjų mokytojų minima mokytoja Salomėja, Antanas Pleškys. Pradžios mokyklos vedėjas buvo Jonas Gestautas (po karo tapęs Plungės švietimo skyriaus vedėju). Apie 13 metų Lapių pradžios mokyklos vedėju buvo Romanas Gedvilas, patriotas, dalyvavo politikoje, sakydavo kalbas Gargžduose. Mokytojavo Alfonsas Kiaunė, buvęs Gargždų 6-klasės mokyklos vedėjas, vėliau išvežtas į Sibirą. Mirė Rešiotų lageryje. Karo metais mokykla tapo karo ligonine, čia vežė sužeistuosius, joje gyveno bataliono viršininkas.

1950 m. mokykla tapo septynmete, 1963 m. aštunmete. 1968 m. rugsėjo 14 d. atidarytas naujas mokyklos pastatas. 1974 m. įsikūrė Lapių pagalbinė mokykla, internatinė pradžios mokykla specialiųjų poreikių mokiniams. Joje ėmė dirbti defektologijos mokslus baigusios specialistės: Ieva Jarašiūtė, Vida Zuzevičienė, Ramutė Kelpšienė. Reikėjo auklėtojų, daugiau aptarnaujančio personalo. Didėjant mokinių skaičiui, buvo gerinamos mokymosi, darbo ir gyvenimo sąlygos: statomi priestatai, asfaltuojami takeliai, kuriama materialinė bazė. Direktorius V. Vaitkus kūrė naują mokyklą, tvarkė jos aplinką kaip tikrus savo namus. Tam atidavė visą savo energiją. 1984 m. pablogėjus sveikatai, dirbti nebegalėjo. 

1987 m. mokykla tapo nepilna vidurine mokykla, 1988-1993 m. devynmetė mokykla, nuo 1993 m. pagrindinė mokykla. 2003 m. gegužės mėnesį mokyklą baigė pirmoji dešimtokų laida.

Direktoriai
-----------

* 1950 m. Ona Grabytė-Dapkienė, vėliau Domicelė Liaudanskienė;
* 1955 m. Stasė Kumšlytienė;
* 1961 m. Viktoras Vaitkus;
* 1984 m. Lilija Vyšniauskienė;
* 1985 m. Vidūnas Davidonis;
* 1988 m. Klemensas Palkimas;
* 2001 m. Vilija Lukauskienė.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
|  |
| --- |
| Kings Kroso geležinkelio stotis |
|  |
| Šalis | Anglijos vėliava Anglija |
| Gyvenvietė | Kings Krosas/Kamdenas, Londonas |
| Paskirtis | Keleivinis transportas |
| Platformų skaičius | 12 (0-11) |
| Savininkai | Network Rail |
| Atidaryta | 1852 m. |

**Kings Kroso traukinių stotis** – geležinkelių stotis Londone, Jungtinėje Karalystėje. Viena pagrindinių tarpmiestinio susisiekimo traukinių stočių Londone. Šalia stoties veikia Kings Kroso Sent Penkro metro stotis ir Sent Penkro tarptautinė geležinkelio stotis.

Šiuo metu kompanijoje veikia keturi traukinių operatoriai: Virgin Trains East Coast, Great Northern, Hull Trains ir Grand Central Railway.

Istorija
--------

Stoties vidus
1852 m. spalio 14 d. atidarytos pirmosios aštuonios Kings Kroso stoties platformos. Per sekančius 30 metų stotyje atidarytos dar trys platformos.

Tarp 1855 m. ir 1945 m. stotyje įvyko 14 incidentų (dažniausiai traukinių susidūrimai su kitais objektais), kurių metu buvo sužaloti arba net žuvo keleiviai.

1972 m. stotis išplėsta. Atidarytas priestatas su bilietų pardavimo kasomis, keleivių laukimo zona, parduotuvėmis.

1973 m. stotyje nežinomas vyras detonavo bomba. Per incidentą sužeisti šeši žmonės. Kaltę už teroristinį aktą prisiėmė Laikinoji Airijos Respublikonų Armija.

1987 m. stotyje kilo Kings Kroso gaisras, kurio metu žuvo 31 žmogus ir dar bent 100 sužeistų.

2010 m. atidaryta naujausia platforma, pažymėta 0. Tai vienintelė platforma stotyje, kuri pastatyta ne XIX a.

2015 m. rugsėjo 17 d. atvykstantis traukinys iš Kembridžo įvažiavo į buferinę stotelę. Per incidentą sužeista 14 žmonių,

Populiarioje kultūroje
----------------------

Turistai prie platformos – 9¾
Kings Kroso traukinių stotis minima Hario Poterio knygų serijoje, kurioje minima devynių ir trijų ketvirčių platforma. 1999 m. stotyje iškabinta šios Hario Poterio knygų serijos istorijos detalės paminėjimo geležinė lentelė ir pastatyta per sieną keliaujančio bagažo instaliacija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  KINGS CROSS FIRE – LONDON 2007 from the LONDON FIRE JOURNAL
| Aksu–Žabagli draustinis |
| --- |
| IUCN Ia kategorija (gamtos rezervatas) |
| Kalnų slėnis Kalnų slėnis |
| **Vieta:** | Kazachija (Pietų Kazachstanas, Žambylo sritis) |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Lengeras |
| 

Žemėlapis rodantis Aksu–Žabagli draustinis vietą.Aksu–Žabagli draustinis

  |
| **Koordinatės:** | 42°19′0″ š. pl. 70°37′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.31667°š. pl. 70.61667°r. ilg.﻿ / 42.31667; 70.61667Koordinatės: 42°19′0″ š. pl. 70°37′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.31667°š. pl. 70.61667°r. ilg.﻿ / 42.31667; 70.61667 |
| **Plotas:** | 1319 km² |
| **Įkurtas:** | 1926 m. |
| **Valdymas:** | Miškų ir medžioklės ūkio komitetas |

**Aksu–Žabagli valstybinis gamtos draustinis** (kaz. *Ақсу-Жабағылы мемлекеттік табиғи қорығы*) – saugoma gamtos teritorija Kazachstane, Pietų Kazachstano ir Žambylo srityse, Talaso Alatau kalnuose, siekiančiuose virš 4000 m aukštį. Įkurtas 1926 m. ir apima 131 934 ha plotą.

Draustinis įkurtas siekiant apsaugoti vakarų Tianšanio gamtinius kompleksus. Draustinio įžymybės – 1800 m gylio Aksu kanjonas bei senoviniai uolų piešiniai. Teritorijoje auga 1312 aukštesniųjų augalų rūšys, būdingos kalnų pievos su nedideliais krūmokšniais ir medžiais. Pavasariais gausiai žydi tulpės. Draustinyje užfiksuotos 7 žuvų, 11 roplių, 3 varliagyvių rūšys. Taip pat užfiksuotos 267 paukščių rūšys, iš kurių 130 perinčios, o likusios 137 praskrendančios (iš retų paukščių sutinkama griežlė, baltasparnis genys). Žinduolių yra 52 rūšys: kalninis avinas, sibirinis ožys, taurusis elnias, rudasis lokys, stirna, šernas, dygliatriušis, įvairūs švilpikai ir kt. taip pat sutinkamas labai retas gyvūnas irbis.

Aksu kanjonas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 18
| ***Kingsajz*** |
| --- |
|  |
| Pavadinimas | Kingsajz |
| Kilmės šalis |  Lenkija |
| Režisierius | Juliusz Machulski |
| Metai | 1987 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | lenkų |
| **IMDb įrašas** |

**Kingsajz** – 1987 m. Lenkijoje sukurta fantastinė komedija. Filmo premjera įvyko 1988 m.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Olgerdas – solidaus žurnalo reporteris, tačiau iš tiesų jis pabėgėlis iš liliputų šalies, kuri įsikūrusi nenaudojamo archyvo lentynose. Liliputų šalies vadovai patys dažnai lankosi didžiajame pasaulyje, tačiau preparatas „Kingsajz", paverčiantis juos įprasto dydžio žmonėmis, prieinamas tik išrinktiesiems. Olgerdas buvo vienas iš jų, tačiau didžiajame pasaulyje pabėgo ir dabar slapstosi, o išlikti dideliu jam padeda reguliariai geriama vienos rūšies kola.

Kitas pabėgęs liliputas, chemikas Adasas, sukuria „Kingsajz" mėginį, tačiau yra pagrobiamas ir grąžinamas į liliputų šalį. Olgerdas kartu su dar dviem pabėgusiais liliputais nusprendžia vėl susimažinti, grįžti atgal, išlaisvinti Adasą ir padaryti preparatą prieinamą visiems...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jacek Chmielnik – Olgerdas
* Jerzy Stuhr – viršininkas Piktasis
* Katarzyna Figura – Ana
* Grzegorz Heromiński – Adasas
* Jan Machulski
* Leonard Pietraszak
* Beata Tiškevič
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Konspiracija** (lot. *conspiratio*) – slapta veiklos ar veiksmo atlikimo forma, siekiant, kad kiti asmenys nesužinotų apie kokius nors dalykus, ir dėl to imantis ypatingų atsargumo ir saugumo priemonių.

Dar kitaip konspiracija yra slapta (politinė, ekonominė, socialinė ir kt.) veikla, pasireiškianti bendradarbiavimu su slaptosiomis organizacijomis ar jiems artimais subjektais, kai yra siekiama ką nors sužlugdyti ar kaip nors pakenkti.

Konspiracija gali būti kaip pogrindinė veikla ar jos epizodas. Konspiracijos metu naudojamos konspiracinės priemonės, konspiraciniai butai, susitariama dėl slaptų ženklų ir jų reikšmių.

„Konspiracinis butas" yra naudojamas tiek teroristų, tiek meilužių, tiek ir slaptųjų tarnybų veiklos atveju.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Slaptasis agentas
* Agentas
* Žvalgas
* Kolaborantas.
| Medaliai |
| --- |
|
| Moterų buriavimas |
| **Atstovaujant: Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2020 Tokijas | 470 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2019 Enošina | 470 |
| **Sidabras** | 2017 Tesalonikai | 470 |

**Eilidh McIntyre** (g. 1994 m. birželio 4 d.) – Jungtinės Karalystės buriuotoja sportinėmis jachtomis, olimpinė čempionė. Sportininkė varžosi dviviečių 470 burvalčių klasėje.

Biografija
----------

2013 m. poroje su Sophie Weguelin pelnė Europos čempionatų bronzos medalį. 2015 m. duetas pakartojo savo rezultatą ir antrą kartą pelnė Europos čempionatų bronzą.

Nuo 2017 m. McIntyre varžybose dalyvavo poroje su olimpine čempione Hannah Mills. 2017 m. pasaulio čempionate britės iškovojo sidabrą. 2019 m. McIntyre ir Mills tapo pasaulio čempionėmis.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse McIntyre poroje su Mills dalyvavo moterų 470 klasės varžybose. Sportininkės laimėjo du plaukimus iš dešimties. Susumavus visus baudos taškus Jungtinės Karalystės komanda tapo olimpinėmis čempionėmis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugpjūčio 26 d.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RBuriavimo olimpinės čempionės moterų dviviečių 470 klasės jachtų varžybose |
| --- |
|  |
| 

* 1988:  Jolly & Jewell (USA)
* 1992:  Zabell & Guerra (ESP)
* 1996:  Zabell & Vía Dufresne (ESP)
* 2000:  Armstrong & Stowell (AUS)
* 2004:  Bekatorou & Tsoulfa (GRE)
* 2008:  Rechichi & Parkinson (AUS)
* 2012:  Aleh & Powrie (NZL)
* 2016:  Mills & Clark (GBR)
* 2020:  Mills & McIntyre (GBR)
 |

 |
Maskvos valstybinė P. Čaikovskio konservatorija
**Konservatorija** (it. *conservatorio*, iš lot. *conservare* 'išsaugoti') – muzikos profilio mokykla, kurioje rengiami muzikai (muzikos atlikėjai, muzikos pedagogai ir kt.).

Lietuva
-------

Konservatorija Lietuvoje yra bendrojo lavinimo mokykla. Pagrindinė konservatorijos veiklos sritis – formalusis švietimas, pagrindinė veiklos rūšis – bendrasis vidurinis mokymas. Konservatorija vykdo profesinės linkmės akredituotos pagrindinio ugdymo programos dalį ir muzikinio ugdymo, taip pat vidurinio ir muzikinio ugdymo programą (pvz. Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos konservatorija, Klaipėdos Stasio Šimkaus konservatorija). Sovietiniais metais konservatorijos buvo aukštosios (muzikos) mokyklos.

Vokietija, Austrija, Šveicarija
-------------------------------

Konservatorijos, turinčios aukštosios mokyklos statusą, Vokietijoje ir Austrijoje yra vadinamos muzikos aukštosiomis mokyklomis (Hochschule für Musik), Šveicarijoje – *Konservatorium*, *Musikhochschule* arba *Musikakademie*. Baigus jas suteikiamas aukštasis išsilavinimas, išduodamas diplomas.

Nuorodos
--------

* Europos aukštųjų muzikos mokyklų asociacijos (AEC) tinklalapis
| Konskiailenk. *Końskie* |
| --- |
|        |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

KonskiaiKonskiai

51°12′0″ š. pl. 20°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.20000°š. pl. 20.41667°r. ilg.﻿ / 51.20000; 20.41667﻿ (Konskiai)Koordinatės: 51°12′0″ š. pl. 20°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.20000°š. pl. 20.41667°r. ilg.﻿ / 51.20000; 20.41667﻿ (Konskiai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Švento Kryžiaus vaivadija |
| **Apskritis** | Konskių apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 20 328  |
| **Plotas** | 17,6 km² |
| **Tankumas** (2008) | 1 155 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Konskiai |

**Kònskiai**  (lenk. *Końskie*) – miestas pietinėje Lenkijoje, Švento Kryžiaus vaivadijoje, į šiaurės vakarus nuo Kelcų. Apskrities centras. Per miestą eina geležinkelis Lodzė–Skaržyskas-Kamena, taip pat keliai į Skaržyską-Kameną, Kelcus, Grujecą, Pšedbužą. Metalo apdirbimo (liejimo), keramikos (keraminių plytelių), siuvimo, baldų, maisto pramonė. Mieste yra XV-XVI a. vėlyvosios gotikos Šv. Mykolo bažnyčia su neogotikiniais bokštais, XVIII a. Šv. Onos bažnyčia, 1740 m. Jacek Małachowski rūmai (iš dalies perstatyti XIX a. I pusėje) su prancūziškojo ir angliškojo tipo parku.

Istorija
--------

Konskių rūmai
Konskiai apgyvendinti XI a. o pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėti 1124 m. Apie 1220 m. pastatyta bažnyčia ir įsteigta parapija. Nuo XVI a. Konskiai tapo svarbiu metalurgijos ir ginklų gamybos centru, čia veikė 320 geležies liejyklų, 40 kalvių. Vėliau plėtota ir stiklo liejyba. Čia įsikūrė nemažai žydų. Konskiams miesto teisės suteiktos 1748 m. XIX a. buvo Radomo gubernijos Konskių apskrities centras.

Per II pasaulinį karą veikė tarybinių belaisvių stovykla (žuvo apie 5000 žmonių), žydų getas. 1866–1975 m. ir nuo 1999 m. Konskiai yra apskrities centras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pasaulio vietovardžių žodynas. – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006–2014. (VLKK versija)
2. ↑  *Końskie*. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, T. IV (Kęs — Kutno). Warszawa, 1883, 353 psl. **(**lenk.**)**
3. ↑  Końskie. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-05-05).
| **Lystrosaurus** |
| --- |
| Lystrosaurus georgi |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | *Synapsida*  *( Synapsida)* |
| Būrys: | *Therapsida*  *( Therapsida)* |
| Šeima: | *Lystrosauridae*  *( Lystrosauridae)* |
| Gentis: | Listrozauras  *( Lystrosaurus)* |

 |

**Listrozauras** (*Lystrosaurus*) yra ankstyvojo triaso dicinodontas. Listozaurai buvo vieni iš nedaugelio dicinodontų išlikusių po Permo-Triaso masinio rūšių išmirimo. Nuo kitų dicinodontų skiriasi aukšta patrumpinta kaukole su į viršų iškeltomis akimis ir šnervėmis. Kaip ir pas daugelį kitų dicinodontų, iš visų dantų listozaurai teturėjo tik du viršutinius kaplius. Kojos trumpios ir masyvios.

Lystrosaurus mccaigi
Ilgą laiką manyta, kad listozaurai buvo pusiau vandens gyventojai, panašiai kaip begemotai. Dabar manoma, kad jie gyveno ankstyvojo triaso pusdykumėse ir kapliais kasėsi maistą (greičiausiai augalų šaknis) iš žemės. Pirmosios listozaurų fosilijos buvo rastos Pietų Afrikoje XIX a. šeštajame dešimtmetyje.

Dabar žinoma, kad listozaurai triaso pradžioje buvo paplitę visoje Pangėjoje. Jie buvo dominuojantys šios epochos žolėdžiai. jų kaulų rasta Antarktidoje, Rusijos šiaurėje, taip pat Kinijoje ir Indijoje.

Iš viso aprašyta 13-14 rūšių. Kaukolės ilgis skirtingų rūšių yra tarp 12 ir 40 cm, kūno ilgis galėjo siekti 2 m. Listozaurai yra galimi stambių triaso dicinodontų kanemeirijų protėviai.

Nuorodos
--------

* Palaeos.com: Dicynodontia Archyvuota kopija 2006-02-22 iš Wayback Machine projekto.
* Hugh Rance, *The Present is the Key to the Past*: "Mammal - like reptiles of Pangea" Archyvuota kopija 2006-04-27 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Radžputų khanda
**Khanda** (angl. *khanda*; ru. *кунда*) – indiškas palašo tipo kalavijas buku galu. Iki 80 cm ilgio geležtė plati, platėjanti nuo efeso iki galo, gale suapvalėja (neturi smaigalio), sunki. Khanda visiškai netinka dūrimui, skirta tik kirtimui. Khandos būna tiek vienašmenės, tiek dviašmenės.

Efesas metalinis, plaštaką dengia nedidelės viršutinė ir apatinė taurės, sujungtos plačiu lankeliu. Efeso buoželė pereina į spyglį. Rankena, apatinė taurė ir lankelio vidinė pusė apipinti ar apklijuoti audeklu.

Makštis paprastai medinė, aptraukta audeklu (paprastai aksomu), kurio spalva atitinka efeso apdailos audeklą. Makšties apkaustai paprastai pagaminti iš tokio pat metalo kaip ir efesas. Paprastai visos metalinės makšties, efeso dalys ir geležtės nugarėlė būdavo puoštos inkrustacijomis su augaliniais ornamentais ir medžioklės ar kautynių scenomis.

Khandos istorija
----------------

Khanda tradicinis radžputų ginklas, populiarus ir sikhų bei marathų tarpe. Radžputai labai gerbdavo savo khandas, todėl daugelis radžputų šeimų garbindavo khandas *Duseros* (angl. *Dussera*), tradicinės hinduistų kovinės šventės, metu.

Anksčiausiai žinomos khandos – iš Guptų imperijos laikų – kai kurios tos epochos skulptūros vaizduoja karius su khandos tipo kalavijais.

Išlikę daug paveikslų, vaizduojančių viduramžių radžputų karalius su khandomis. Radžputai khandas valdydavo abiem rankomis, jų khandos būdavo dviašmenės. Khandos buvo pėstininkų ir kilmingųjų karių, praradusių kirstynėse žirgą, ginklas.

Vėliau khandos konstrukciją patobulino *Prithiviraj Chauhan*. Jis khandos geležtę pavertė pusantrašmene – užpakalinį kraštą transformavo į nugarėlę, sutvirtinusią geležtę, bet viršutinė dalis liko su ašmenimis, aštriai išgaląsta. Geležtė buvo paplatinta, tad masės centras pasislinko link geležtės galo. Khanda pasidarė labai efektyvus kertamasis kalavijas. Ši nauja konstrukcija pasirodė labai efektyvi kovose su į Indiją įsibrovusiais musulmonais, kurių kariai dėvėdavo grandinius šarvus su odiniu pamušalu. Khandomis ginkluoti pėstininkai įgijo pranašumą prieš lengvai ginkluotus musulmonų raitelius.

Musulmonų puolimų metu prireikė ir naujo lengvo lankstaus kalavijo, kuris būtų tikęs kavalerijai, kurios vis daugiau atsirasdavo Indijos kariuomenėje. Taip atsirado vienašmenis lenktas talvaras – indinis kardo tipas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Ajejarvadžio regionasဧရာဝတီတိုင်းဒေသကြီး |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Ajejarvadžio regiono vėliava |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Mianmaro vėliava Mianmaras |
| **Administracinis centras** | Patheinas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 6 663 000 |
| **Plotas** | 35 138 km² |
| **Tankumas** (2011) | 190 žm./km² |

**Ajejarvadžio regionas** (anksčiau *Ajejarvadžio provincija*; *Iravadžio provincija*, mjan. ဧရာဝတီတိုင်းဒေသကြီး  = *ei:rawati tuing: desa. kri:*) yra Mianmaro administracinis vienetas, esantis Ajejarvadžio upės (buvęs Iravadis) deltos regione. Regionas ribojasi su Bago regionu šiaurėje ir rytuose, rytuose su Jangono regionu, pietuose ir vakaruose su Bengalų įlanka. Šiaurės vakaruose Ajejarvadžio regionas ribojasi su Rachinų valstija.

Ajejarvadžio regionas keratsi su Činų kalnais vakaruose, kur didelės teritorijos panaudotos ryžių auginimui. Daugelį metų šios teritorijos lyderiavo pagal ryžių išauginimą Mianmare, ir šių pozicijų Ajejarvadžio regionas nepaleidžia ir XXI a.

Chaungtha ir Ngwesaung paplūdimiai yra populiarios poilsio vietos ne tik Ajejarvadžio apylinkių, bet ir viso Mianmaro gyventojams. Šie paplūdimiai įsikūrę vakarinėje regiono dalyje, valanda kelio automobiliu nuo Ajejarvadžio regiono sostinės Patheino ir keturios valandos kelio nuo buvusios Mianmaro sostinės Jangono.

* Tautos: bamarai, rachinai, indai, kajinai.
* Religijos: budizmas, krikščionybė, islamas.

|  |  |
| --- | --- |
| **Mianmaro administracinis suskirstymas** |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **Regionai:** | Ajejarvadis | Bagas | Jangonas | Magvė | Mandalajus | Sagainas | Tanintajis |
| **Valstijos:** | Činų | Kačinų | Kajahų | Kajinų | Monų | Rachinų | Šanų |
| **Savivaldos zonos:** | Danu | Kokangų | Nagų | Palaungų | Pa-o |
| **Savivaldos provincijos:** | Va |
| **Sąjungos teritorijos:** | Neipidas |

 |
| Porto Seguras*Porto Seguro* |
| --- |
|        |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

Porto SegurasPorto Seguras

16°27′00″ p. pl. 39°03′00″ v. ilg.﻿ / ﻿16.45000°š. pl. 39.05000°r. ilg.﻿ / 16.45000; 39.05000﻿ (Porto Seguras)Koordinatės: 16°27′00″ p. pl. 39°03′00″ v. ilg.﻿ / ﻿16.45000°š. pl. 39.05000°r. ilg.﻿ / 16.45000; 39.05000﻿ (Porto Seguras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės rytų regionas |
| **Valstija** | Bahija Bahija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1535 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 149 324  |
| **Altitudė** | 4 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Porto Seguras |

**Porto Seguras** (port. *Porto Seguro*) – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Bahijoje, 700 km į pietus nuo Salvadoro. Jūrų uostas Atlanto vandenyno pakrantėje prie Buranjemo upės žiočių. Yra oro uostas, plentai į Salvadorą, Rio de Žaneirą, San Paulą, Vitoriją. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (cukranendrės, bananai, kokosai, ananasai, melionai, veisiami galvijai, avys, ožkos), žvejyba. Vystomas turizmas.

Porto Seguras garsėja savo paplūdimiais, įsteigtas Jūros parkas, botanikos sodas, keletas muziejų. Išlikęs XVIII a. senamiestis su keletu senovinių bažnyčių, XVI a. obeliskas. Miesto apylinkėse įsteigti Monte Paskoalio nacionalinis parkas, Žakeiros indėnų rezervacija (su patašų indėnų etnografiniu muziejumi).

Istorija
--------

1504 m. šioje vietoje išsilaipino ir tvirtovę įkūrė Gonzalas Kolejas. Per šią vietovę vykdyta Brazilijos kolonizacija. 1535 m. įkurta Porto Seguro („saugiojo uosto") gyvenvietė. Miestas nuo 1891 m.

* Porto Seguro paplūdimiaiPorto Seguro paplūdimiai
* Kolonijinė architektūraKolonijinė architektūra
* Bažnyčia senamiestyjeBažnyčia senamiestyje

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Porto Seguras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
| Khlonglano nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
|   |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Khlonglano nacionalinis parkas vietą.Khlonglano nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 16°06′55″ š. pl. 99°17′58″ r. ilg.﻿ / ﻿16.11528°š. pl. 99.29944°r. ilg.﻿ / 16.11528; 99.29944Koordinatės: 16°06′55″ š. pl. 99°17′58″ r. ilg.﻿ / ﻿16.11528°š. pl. 99.29944°r. ilg.﻿ / 16.11528; 99.29944 |
| **Plotas:** | 300,00 km² |
| **Įkurtas:** | 1982 |

**Khlonglano nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติคลองลาน) – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Kamfaengfeto provincijoje. Parkas įkurtas 1982 m. gruodžio 25 d.

Vieta
-----

Parkas užima 300,00 km² plotą ir apima Khlonglano (Khlong Lan) ir Mueango (Mueang) apylinkėse.

Flora ir fauna
--------------

Khlonglano nacionaliniame parke vyrauja:

* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Sausas ir drėgnas visžalis miškas;

Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (Tectona grandis), puošnioji šorėja (Shorea roxburghii),rudoji šorėja ir (shorea siamensis), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), krausva (Lagerstroemia calyculata), (Afzelia xylocarpa), kvapioji hopėja (Hopea odorata), aukštoji hopėja (Hopea ferrea), (Tetrameles nudiflora), raudonasis indenis, viršūklis (Terminalia alata), karpotasis viršūklis (Terminalia bellirica) ir kt.

Parke gyvena: Indinis zambaras, Indijos muntjakas, šernas, makakos, dvispalvė ratufa (Ratufa bicolor), baltarankis gibonas, sutinkama daugiau paukščių: (Harpactes erythrocephalus), didžioji gegutė (Cuculus sparverioides), Himalajinis fazanas (Lophura leucomelanos), bankivinė višta, kukutis, volungė (Oriolus chinensis), Indinis apuokėlis (Otus lettia), (Caprimulgus macrurus) ir kt.

Įžymiausios vietos
------------------

* Khlonglano (Khlong Lan) krioklys (16°07′50.0″ š. pl. 99°16′36.3″ r. ilg.﻿ / ﻿16.130556°š. pl. 99.276750°r. ilg.﻿ / 16.130556; 99.276750).
* Khlongnamlajo (Khlong Nam Lai), Fetčakho (Phet Chakh), Vanglano (Wang Lan) ir Lankhao (Lan Khao) kriokliai.

Išnašos
-------

1. ↑  Afzelia xylocarpa Archyvuota kopija 2010-05-06 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Tetrameles nudiflora Archyvuota kopija 2014-01-12 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Harpactes erythrocephalus Archyvuota kopija 2014-01-12 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Caprimulgus macrurus Archyvuota kopija 2014-01-12 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2013-11-09 iš Wayback Machine projekto.
* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
| Portičisit. *Comune di Portici* |
| --- |
| *Portičio rūmai* |
|  |
| 

PortičisPortičis

40°49′0″ š. pl. 14°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.81667°š. pl. 14.33333°r. ilg.﻿ / 40.81667; 14.33333﻿ (Portičis)Koordinatės: 40°49′0″ š. pl. 14°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.81667°š. pl. 14.33333°r. ilg.﻿ / 40.81667; 14.33333﻿ (Portičis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Kampanija Kampanija |
| **Provincija** | Neapolio provincija |
|  |
| **Meras** | Vincenzo Cuomo |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 53 981  |
| **Plotas** | 4,52 km² |
| **Tankumas** (2010) | 11 943 žm./km² |
| **Altitudė** | 29 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 80055 |
| **Tel. kodas** | 081 |
| **Tinklalapis** | www.comune.portici.na.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Kyras |

**Portičis** (it. *Portici*) – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Miestas garsus Portičio rūmais.

Geografija
----------

Portičis yra prie Neapolio įlankos, netoli Vezuvijaus, apie 8 km į pietryčius nuo Neapolio. Toliau į pietryčius yra Erkolanas, po kuriuo palaidotas Herkulaniumas. Arti yra San Giorgio a Kremano miestas.

Istorija
--------

Miestą visiškai sugriovė Vezuvijaus išsiveržimas 1631 m, bet Portičis buvo atstatytas. Ispanijos karalius Karolis III mieste pastatė rūmus 1738–1748 m. Po to kai Garibaldis nugalėjo Burbonus 1860 m. rūmai buvo paversti į botanikos sodus ir Karališkąja aukštesniaja žemės ūkio mokykla. Vienu metu čia buvo laikomi Herkulaniumo artefaktai, vėliau perkelti į Neapolį.

Ekonomika
---------

Vietiniai gyventojai nuo seno verčiasi žvejyba, šilko gamyba iki XX a. pradžios. Vėliau atsirado įvairesnių verslų, o pramonė ir prekyba tapo pagrindiniais.

Meras Vincenzo Cuomo 2009 m. uždraudė kalėdinius papuošimus parduotuvėse, nes kamoros nariai versdavo parduotuvių savininkus pirkti jų papuošimus.

Boeing pagal susitarimą su Alenia čia įkūrė medžiagų tyrinėjimo centrą.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Masašino miško sporto plaza |
| --- |
|  |
| 

Masašino miško sporto plazaMasašino miško sporto plaza

35°39′57.74″ š. pl. 139°31′20.66″ r. ilg.﻿ / ﻿35.6660389°š. pl. 139.5224056°r. ilg.﻿ / 35.6660389; 139.5224056﻿ (Masašino miško sporto plaza)Koordinatės: 35°39′57.74″ š. pl. 139°31′20.66″ r. ilg.﻿ / ﻿35.6660389°š. pl. 139.5224056°r. ilg.﻿ / 35.6660389; 139.5224056﻿ (Masašino miško sporto plaza) |
|  |
| Vieta | Japonija Tokijas, Japonija |
| Statusas | Pastatytas |
| Atidarymas | 2017 m. lapkričio 25 d. |
| Paskirtis | Sporto arena |
| Kaina | 300 mln. $ |
| Talpa | 10 000 |

**Masašino miško sporto plaza** (jap. 武蔵野の森総合スポーツプラザ) – daugiafunkcė sporto arena Tokijuje, Japonijoje.

Renginiai
---------

2017 m. lapkričio 25 d. Masašino miško sporto plaza oficialiai atidaryta. Arenos statybos užtruko virš trejų metų ir kainavo 300 mln. JAV dolerių. Tai pirmoji arena, kuri buvo atidaryta specialiai 2020 m. vasaros olimpinėms žaidynėms.

Arenoje įrengta 10 000 sėdimų vietų salė, plaukimo baseinas, treniruoklių salė, įvairios paskirties sporto salė, dvi fitneso studijos. Arenos sporto objektais gali naudotis miesto gyventojai.

2020 m. vasaros olimpinių žaidynių metu arenoje vyks šiuolaikinės penkiakovės ir badmintono varžybos, o 2020 m. paralimpiados metu - krepšinio vežimėliuose varžybos.
| Liskai*Лиски* |
| --- |
|        |
| *Liskų soboras ir angelo paminklas* |
|  |
| 

LiskaiLiskai

50°58′56″ š. pl. 39°29′58″ r. ilg.﻿ / ﻿50.98222°š. pl. 39.49944°r. ilg.﻿ / 50.98222; 39.49944﻿ (Liskai (Rusija))Koordinatės: 50°58′56″ š. pl. 39°29′58″ r. ilg.﻿ / ﻿50.98222°š. pl. 39.49944°r. ilg.﻿ / 50.98222; 39.49944﻿ (Liskai (Rusija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Voronežo sritis Voronežo sritis |
| **Rajonas** | Liskų rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 54 184  |
| **Plotas** | 65 km² |
| **Tankumas** (2017) | 834 žm./km² |
| **Altitudė** | 110 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Liskai |

**Liskai** (rus. *Лиски*) – miestas Rusijoje, Voronežo srityje, Dono kairiajame krante, 115 km į pietus nuo Voronežo. Rajono centras. Didelis geležinkelių mazgas (keliai į Maskvą, Penzą, Rostovą, Charkivą), upinis uostas. Metalo apdirbimo, statybinių medžiagų, maisto (pieno, mėsos, cukraus) pramonė. Liskų apylinkėse yra vaizdingas Divnogorjės kraštovaizdis Dono pakrantėje, ten įsikūrusios sanatorijos. Veikia cerkvė, kultūros namai, stovi Angelo-globėjo paminklas.

Istorija
--------

1787 m. buvo įkurta ***Novaja Pokrovkos*** (*Новая Покровка*) gyvenvietė. 1870 m. šalia pastatyta Liskų geležinkelio stotis. 1928 m. sujungus gyvenvietes sudaryta miesto tipo gyvenvietė ***Svoboda*** (*Свобода*), o 1937 m. paskelbta miestu. 1943 m. grąžintas Liskų pavadinimas, o 1965–1991 m. miestas vadintas ***Georgiu Dežu*** (*Георгиу-Деж*) pagal Rumunijos komunistų veikėją Georgę Georgiu-Dežą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 113
| Porto Červasit. *Porto Cervo* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

Porto ČervasPorto Červas

41°08′0″ š. pl. 9°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.13333°š. pl. 9.53333°r. ilg.﻿ / 41.13333; 9.53333﻿ (Porto Červas)Koordinatės: 41°08′0″ š. pl. 9°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.13333°š. pl. 9.53333°r. ilg.﻿ / 41.13333; 9.53333﻿ (Porto Červas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Sardinija Sardinija |
| **Komuna** | Arcakena |
| **Provincija** | Sasario provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 412  |
|  |
|  **Vikiteka** | Porto Červas |

**Porto Červas** arba sutrumpintai ***Červas*** (it. *Porto Cervo*) – miestelis Italijoje, šiaurės Sardinijoje. Kurortas.

Tai išskirtinis kurortas, tenkinantis turtingųjų įgeidžius. Žinomas dėl savo jachtklubo, kurio nariais gali tapti tik milijonieriai, laikantys savo prabangias jachtas Porto Červo uoste.

Istorija
--------

Po Antrojo pasaulinio karo kaimas buvo pertvarkytas pagal architektų Jacques Couelle, Luigi Vietti ir Michele Busiri Vici planą. Pastatytas naujasis uostas, skirtas švartuotis jachtoms, ir iki tol buvęs žvejų kaimeliu Porto Červas tapo prestižiniu kurortu.

Turizmas
--------

Bugatti mieste
Trys prabangios jachtos
Miestelyje yra parduotuvių, barų, restoranų ir prekybos centrų.

Įlankoje esama dviejų prieplaukų: išliko senoji ir pastatyta naujoji prieplauka. Naujosios prieplaukos gale yra laivų statykla, galinti remontuoti prabangias jachtas.

Romazino įlankoje esantis Porto Červas yra viena brangiausių vietų Europoje. Namų kainos siekia iki 300 000 eurų už kvadratinį metrą.

„Pitrizza", „Romazzino" ir „Cala di Volpe" viešbučiai yra vieni iš prabangiausių pasaulyje.

Viešbutis „Cala di Volpe" rodytas 1977 m. filme apie Džeimsą Bondą „Šnipas, kuris mane mylėjo".

Porto Červo jachtklubas

Išnašos
-------

1. ↑  Europe’s most expensive addresses: Romazzino Bay on Sardinia leads current ranking

Nuorodos
--------

* consorziocostasmeralda.com
* marinadiportocervo.com
* www.nytimes.com
Maserati S.p.A.| Maserati logotipas |
| Forma | Visuomeninė org. (priklauso Fiat Chrysler Automobiles grupei) |
| Pramonė | Automobilių |
| Įkurta | 1914 m. gruodžio 1 d. |
| Įkūrėjas (-ai) | Alfieri Maserati |
| Centrinė būstinė | Modena, Italija |
| Svarbiausi darbuotojai | Sergio Marchionne |
| Produkcija | Automobiliai |
| Darbuotojų | 1 100 (2013) |
| Tinklalapis |  |

Maserati Quattroporte modelis.
**Maserati** – Italijos sportinių ir lenktyninių automobilių gamintojas, įkurtas 1914 m. gruodžio 1 d. Bolonijoje. Kompanijos būstinė įsikūrusi Modenoje. Maserati logotipe vaizduojamas kovos trišakis. Dažnai Maserati konkuruoja su tokiomis kompanijomis kaip Mercedes Benz, Jaguar, Aston Martin, Audi ar BMW.

Istorija
--------

1929 metais broliai Maserati šiaurės Italijos mieste Modenoje sukonstravo du bandomuosius automobilius Diatto firmai. Po metų jie nusprendžia įkurti savo firmą ir gaminti sportinius automobilius, pažymėtus jų pavarde. Taip buvo pradėti gaminti aukštos klasės Maserati sportiniai automobiliai mažomis serijomis. Automobilius puošė galingojo jūrų valdovo Neptūno ženklas. Firmą išgarsino 1939 metais pagamintas dvivietis sportinis modelis Zagato. Tačiau 1975 metais akcininkai nusprendžia sustabdyti nepelningą firmos veiklą. Bankrutavusią gamyklą nupirko firma De Tomaso ir atnaujino gamybą. O 1993 metais Italijos automobilių koncernas FIAT nupirko visas Maserati firmos akcijas. Taip Maserati tapo mažuoju Ferrari „broliu" (Ferrari priklauso FIAT koncernui nuo 1988 m.). Maserati koziris prieš Ferrari – tai, kad jie kainuoja žymiai pigiau, o jų pagaminama keturis kartus mažiau. Todėl Maseratti pelnytai vadinami išskirtiniais ir retais automobiliais.

Nuo 2002 m. Maserati įžengė į JAV rinką, kuri greitai tapo pagrindine įmonės rinka. Taip pat Maserati pradėjo dalyvauti lenktynėse. 

2016 m. kompanija pardavė daugiausiai automobilių per savo istoriją – 42 100 vnt.

Dabartiniai ir būsimi modeliai
------------------------------

| Quattroporte | Ghibli | GranTurismo | Levante | Grecale | MC20 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| * 4 durų sedanas
 | * 4 durų sedanas
 | * GT
 | * 5 durų SUV
 | 5 durų SUV | Superautomobilis |
|  |  |  |  |  |  |

Maserati Formulėje 1
--------------------

Maserati 250F, su kuriuo J.M.Fangio laimėjo du pasaulio čempiono titulus
Maserati kaip konstruktorius dalyvavo Formulėje 1 nuo pirmojo 1950 m. sezono iki 1960 m. Per šiuos metus šioje ekipoje lenktyniavo tokie pilotai kaip penkis kartus pasaulio čempionas Juan Manuel Fangio (su šia ekipa čempionu tapęs 1954 m. ir 1957 m.), Alberto Ascari, Stirling Mossas bei pirmoji moteris Formulėje 1 Maria Teresa de Filippis. 

Per 73 dalyvautus GP ekipa surinko 9 pergales, 9 taškus, pasiekė 17 greičiausių ratų ir 37 kartus buvo ant podiumo.

Nuorodos
--------

* Maserati tinklalapis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maserati** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  FY 2016 Results
| Khaosamrojoto nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Phrajanakhono urvas Phrajanakhono urvas |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Khaosamrojoto nacionalinis parkas vietą.Khaosamrojoto nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 12°10′57″ š. pl. 99°56′54″ r. ilg.﻿ / ﻿12.18250°š. pl. 99.94833°r. ilg.﻿ / 12.18250; 99.94833Koordinatės: 12°10′57″ š. pl. 99°56′54″ r. ilg.﻿ / ﻿12.18250°š. pl. 99.94833°r. ilg.﻿ / 12.18250; 99.94833 |
| **Plotas:** | 98,08 km² |
| **Įkurtas:** | 1966 |
|  **Vikiteka:** | Khaosamrojoto nacionalinis parkas |

**Khaosamrojoto nacionalinis parkas** (taj. เขาสามร้อยยอด) – jūrinis nacionalinis parkas Tailande, Kra sąsmaukoje, Pračuapkhirikhano provincijoje. Parkas įkurtas 1966 m.

Į parko teritoriją įeina kalkakmenio kalnais gausi Siamo įlankos pakrantė. Aukščiausia vieta 605 m Khaokračono kalnas. Parke taip pat yra išlikusių pelkių (36 km²; iš jų dalis įtraukta į Ramsaro sąrašą), kalnų urvų. Parke yra 2 paplūdimiai. Khaosamrojoto nacionaliniame parke galima išvysti retas *Capricornis sumatraensis* ožkas, *Trachypithecus obscurus* langūrus, daug įvairių paukščių, pakrantėje kartais pasirodo Iravadžio delfinai.

Khaosamrojotas buvo mėgiama karalių Monkuto ir Čulalongkorno poilsio vieta.

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2010-07-17 iš Wayback Machine projekto.
| Ajus |
| --- |
| Brasta per Ajų Brasta per Ajų |
| **Ilgis** | 549 km |
| **Baseino plotas** | 15 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 84 m³/s |
| **Ištakos** | Kliukvenojė pelkė |
| **Žiotys** | Ufa |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija (Čeliabinsko sr. Baškirija) |

**Ajus** (rus. *Ай*, bašk. *Әй*) – upė Rusijoje, Čeliabinsko srityje ir Baškortostane; Ufos kairysis intakas. Prasideda Kliukvenojos pelkėje Pietų Urale. Aukštupyje teka į šiaurės vakarus, už Zlatousto suka į vakarus ir vingiuoja per kalnus. Žemupyje teka Ufos plynaukšte, šiaurės vakarų kryptimi. Įteka į Ufą 392 km nuo jos žiočių. Užšalusi nuo gruodžio pradžios iki gegužės pradžios.

Didžiausi intakai: Kusa, Didžioji Arša, Kigis, Didysis Ikas (dešinieji), Didžioji Satka, Lemazai, Meleksas (kairieji).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Akacijos** motyvas įvairiuose kontekstuose įgija simbolinę arba alegorinę reikšmę. Ji gali skirtis priklausomai nuo konkrečiame kontekste pripažįstamos priešistorės, žodžio etimologijos ir kt.

Senajame Testamente
-------------------

Šiuolaikiniuose Biblijos vertimuose hebraiškas žodis *šitah* (dgs. *šitim*) verčiamas kaip "akacija". Taigi lietuviškuose vertimuose - K. Burbulio (visa Biblija) ir A. Rubšio (Senasis Testamentas) – skaitome, kad Dievo nurodymu izraelitai naudoja akacijos medieną įrengdami Padangtę (Iš 26:16, 26, 32, 37), jos aukurą (27:1), kartis aukurui nešti (27:6), Sandoros skrynią (Iš 25:10 ir Įst 10:3). Pranašo Izaijo knygoje (Iz 41:19) Dievas žada apželdinti dykumą; tarp kitų augalų minima *šitah*-akacija, ir tai vienintelis atvejis Tanache, kai šis žodis panaudojamas vienaskaita. Toroje minimos ir vietovės, į kurių vardus įeina šis žodis: Abel Šitimai (Sk 33:49) ir Šitimai (Sk 25:1, Joz 3:1, Mch 6:5); manoma, kad tai ta pati vietovė.
Šv. Jeronimo lotyniškoje Vulgatoje žodis *šitim* tik transkribuojamas (Iš 25:9-10 skaitome *facietis […] arcam de lignis setim*), o vns. *šitah* parinktas atitikmuo *spina* - "erškėtis". Graikiškoje tradicinėje Septuagintoje *šitim* verčiama kaip "negendamas medis", o *šitah* - kaip bukas (bukmedis). Klasikiniame angliškame vertime - "Karaliaus Jokūbo versijoje" - abiejose vietose tik transkribuojama. Taigi biblinio medžio *šitah* tapatinimas su kuria nors akacijos rūšimi yra gana naujas. Tačiau internetinė Katalikiškoji Enciklopedija teiginį, kad *šitah* yra akacija, pristato kaip faktą ir nurodo šias akacijos rūšis: *acacia seyal* ir *acacia tortilis*. Kiti šaltiniai prideda dar šias rūšis, augančias Sinajaus dykumoje ir Jordano slėnyje: *acacia albida* ir *acacia iraqensis*.

Masonų tradicijoje ir apeigose
------------------------------

Masonų legenda pasakoja, kad nužudę Jeruzalės šventyklos statytoją Hiramą, išdavikai paslėpė jo kūną ir įsmeigė į išpurentą žemę akacijos šakelę.