recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medogasམེ་ཏོག་ |
| --- |
| 

MedogasMedogas

29°19′0″ š. pl. 95°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.31667°š. pl. 95.33333°r. ilg.﻿ / 29.31667; 95.33333﻿ (Medogas)Koordinatės: 29°19′0″ š. pl. 95°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.31667°š. pl. 95.33333°r. ilg.﻿ / 29.31667; 95.33333﻿ (Medogas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Provincija** | Tibeto autonominis regionas |
| **Prefektūra** | Njingči prefektūra |
|  |
| **Altitudė** | 1 094 m |
|  |
| **Kirčiavimas** | Medògas |

**Medogas** (tibet. མེ་ཏོག་  = *Metog*, kin. 墨脱, pinyin: *Mòtuō*) – nedidelė gyvenvietė pietryčių Tibete (dabar Kinijos Liaudies Respublika), Njingči prefektūroje, Medogo apskrities centras. Gyvenvietė yra istoriniame Pemako krašte, Didžiajame Jarlungo Upės kanjone, prie Jarlung Dzangpo upės. Tai yra viena žemiausiai esančių Tibeto gyvenviečių, apylinkės pasižymi žaluma, kalnų miškais.

Medoge kalbama tibetiečių čanglų kalba. Taip pat gyvena khambų, lobų. Susisiekimas sudėtingas. Iki 2013 m. į Medogą patekti automobiliu buvo neįmanoma, pagrindinis susisiekimas vyko pėsčiomis. Yra dzongas. Medogo krašte išpažįstamas njingmos mokyklos Tibeto budizmas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Lietuvos socialistų liaudininkų sąjunga** LSLS, *Lietuvos socialistų liaudininkų partija*, LSLP, socialistai liaudininkai – lietuvių liaudininkų politinės srovės organizacija, veikusi 1917 m. kovo – 1918 m. gegužės mėn. Rusijoje.

Istorija
--------

Įkurta 1917 m. kovo 26 d. Petrapilyje eserų (socialistų revoliucionierių) ir trudovikų (darbiečių) frakcijų atstovų Valstybės Dūmoje M. Januškevičiaus, P. Balio iniciatyva. 1917 m. balandžio 5 d. konferencijoje Lietuvos demokratų partijos 1914 m. programos pagrindu buvo priimta revoliucinė programa. Partijos spaudos organu tapo „Jaunoji Lietuva". 1917 m. gegužės mėn. konferencijoje Petrograde kairioji partijos srovė pasiekė, kad į programą būtų įtraukta socializmo doktrinos elementų: kritikuojamas kapitalizmas, partijos tikslu paskelbtas socializmas, įgyvendinamas visuomenės švietimu, aktyvinimu, neatsisakoma ir ginkluotos kovos. Konfiskuojamos stambiosios gamybos priemonės, dvarininkų žemė, žemė nacionalizuojama ir nuomojama. Artimiausias sąjungos tikslas – sušaukti etnografinės Lietuvos steigiamąjį susirinkimą, paskelbti demokratinę respubliką ir ją sujungti federacijos ryšiais su kita demokratine valstybe.

Žymiausi veikėjai – Vaclovas Bielskis, Felicija Bortkevičienė, Andrius Bulota, Albinas Rimka, Mykolas Sleževičius, Antanas Sugintas, Žemaitė. 1917 m. gegužės 27 – birželio 3 d. Rusijos lietuvių seime LSLP turėjo 90 atstovų iš 320. Seime rėmė Lietuvos autonomijos demokratinės Rusijos sudėtyje idėją.

1917 m. rugsėjo 27 – spalio 3 d. II konferencijoje įvyko skilimas. Dešinieji veikėjai buvo pašalinti ir įkūrė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partiją. Po bolševikų perversmo dalis socialistų liaudininkų perėjo į bolševikų pusę, kiti pasmerkė revoliuciją ir, grįžę į Lietuvą, įsijungė į Lietuvos socialdemokratų partijos, arba į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos veiklą, vėliau – į Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungą. O treti 1918 m. gegužės mėn. Maskvoje įkūrė Lietuvos revoliucinių socialistų liaudininkų partiją, kuri tęsė veiklą ir Lietuvoje pogrindžio sąlygomis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos socialistų liaudininkų sąjunga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 324 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bonaspranc. *Beaune* |
| --- |
|        |
| *Miesto rotušė* |
|  |
| 

BonasBonas

47°01′30″ š. pl. 4°50′23″ r. ilg.﻿ / ﻿47.02500°š. pl. 4.83972°r. ilg.﻿ / 47.02500; 4.83972﻿ (Bonas (Prancūzija))Koordinatės: 47°01′30″ š. pl. 4°50′23″ r. ilg.﻿ / ﻿47.02500°š. pl. 4.83972°r. ilg.﻿ / 47.02500; 4.83972﻿ (Bonas (Prancūzija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Burgundija Burgundija |
| **Departamentas** | Kot Doras |
|  |
| **Gyventojų** (1999) | 21 923  |
| **Plotas** | 31,3 km² |
| **Tankumas** (1999) | 700 žm./km² |
| **Altitudė** | 219 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Bonas |

**Bonas** (pranc. *Beaune*) – miestas Burgundijoje (Prancūzija), prie *Bouzaise* upės, į pietvakarius nuo Dižono. 21,9 tūkst. gyventojų (1999). Miestas išlaikęs XIII–XVI a. struktūrą, t. y. yra tarsi apsuptas sienų. Išlikę du pilies bokštai, prieglauda *Hôtel-Dieu* (pastatyta 1443 m. kaip ligoninė vargšams, vėliau tapo svarbiu vyndarystės centru), yra Burgundijos vynų muziejus. Didžioji dalis miesto ekonomikos yra susijusi su vyndaryste; be to, išvystyta plastmasės, elektronikos, medicininės įrangos pramonė.

Bono vardu yra vadinamas vienas burgundiškų vynų, taip pat klinčių atodangos prie miesto.

Istorija
--------

*Hôtel-Dieu*
Miestas klestėjo romėnų laikais kaip žemdirbystės ir galvijų auginimo bei vyndarystės centras. III–IV a. pastatyti įtvirtinimai ginantis nuo germanų. 1227 m. čia susirinko pirmasis Burgundijos parlamentas (*Jours Généraux*), čia rezidavo Burgundijos kunigaikščiai. 1478 m. miestą užėmė prancūzai. Vėliau mieste klestėjo audimo ir odos gaminių amatai.
*Apie miestą Anglijoje žr. Halifaksas (Anglija)*.

| Halifaksasangl. *Halifax* |
| --- |
| *Halfakso krantinė* |
|  |
| 

HalifaksasHalifaksas

44°51′16″ š. pl. 63°11′57″ v. ilg.﻿ / ﻿44.85444°š. pl. 63.19917°r. ilg.﻿ / 44.85444; 63.19917﻿ (Halifaksas)Koordinatės: 44°51′16″ š. pl. 63°11′57″ v. ilg.﻿ / ﻿44.85444°š. pl. 63.19917°r. ilg.﻿ / 44.85444; 63.19917﻿ (Halifaksas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Kanados vėliava Kanada |
| **Provincija** | Naujoji Škotija Naujoji Škotija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1749 m. |
| **Meras** | Peter Kelly |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 282 924  |
| **Plotas** | 262,65 km² |
| **Tankumas** (2006) | 1 077 žm./km² |
| **Altitudė** | 0−145 m |
|  |
| **Pašto kodas** | B3H to B3S |
| **Tel. kodas** | 902 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Halifaksas |

**Halifaksas** (pranc. angl. *Halifax*) – miestas Kanadoje, Naujosios Škotijos provincijos centras. 266,0 tūkst. gyventojų (2007). Išsidėstęs *Halifax Harbour* salelėje (Atlanto vandenynas), uolėtose vietose. Tai pagrindinis provincijos verslo ir pramonės centras. Neužšąlantis jūrų uostas (vienas labiausiai apkrautų Kanados uostų; eksportuojama žuvis, mediena, žemės ūkio gaminiai), svarbus geležinkelio mazgas. 32 km į šiaurės rytus nuo miesto yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta liejimo, naftos, laivybos, automobilių, maisto, aprangos, baldų, dažų pramonė.

Būdamas didžiausiu Kanados rytinės pakrantės miestu, Halifaksas yra ir svarbus kultūros centras. Čia yra 5 universitetai, Naujosios Škotijos muziejus. Stovi Šv. Pauliaus katedra (nuo 1750 m.), senoji olandų bažnyčia (nuo 1756 m.), vyriausybės rūmai (1800–1805 m.), provincijos rūmai (baigti statyti 1818 m.) ir kt. Karingą praeitį mena Halifakso tvirtovė, pastatyta 1828–1850 m. ant ankstesnių įtvirtinimų (dabartiniame nacionaliniame istorijos parke).

Istorija
--------

Pirmasis europietis, aplankęs vietovę, 1605 m. buvo *Samuel de Champlain*. XVIII a. buvo prancūzų žvejybos taškas. Anglai ėmė apsigyventi tik XVIII a. viduryje, kai *Edward Cornwallis* įkūrė tvirtovę kaip atsparą prancūzams ir ją pavadino Halifakso II grafo (*George Montagu Dunk*) garbei. Tai buvo britų armijos ir jūrų laivyno bazė, viena tvirčiausių ne Europoje. 1906 m. miestas atiteko Kanadai. 1917 m. mieste įvyko didžiulis karinių atsargų sprogimas, nusinešęs beveik 2000 žmonių gyvybių ir stipriai apgadinęs šiaurinę miesto dalį. Pasaulinių karų metu Halifakse buvo didžiausia ir svarbiausia Kanados karinė jūrų bazė.
| **Bonaventūra Gailevičius** |
| --- |
| Gimė | 1752 m.Raseinių apskritis |
| Mirė | 1834 m. liepos 23 d. (~82 metai)Varniai |

**Bonaventūra Gailevičius** (1752 m. Raseinių apskritis – 1834 m. liepos 23 d. Varniai) – Lietuvos kunigas, filosofijos daktaras.

Biografija
----------

Mokėsi Raseinių mokykloje. Nuo 1773 m. studijavo Vilniaus universitete, 1775 m. filosofijos daktaras. Nuo 1781 m. mokėsi Varnių kunigų seminarijoje. 1783 m. įšventintas kunigu. S. Giedraičio kvietimu nuvykęs į Varšuvą dalyvavo taryboje, valdžiusioje Žemaičių vyskupiją. Nuo 1784 m. Varnių klebonas ir konsistorijos narys, Žemaičių vyskupijos kapitulos narys, nuo 1791 m. kanauninkas, konsistorijos sekretorius, nuo 1808 m. prelatas ir vyskupijos oficiolas. Nuo 1813 m. generalinis vikaras, valdė vyskupiją vietoj sergančio vyskupo J. A. Giedraičio. T. Kosciuškos vadovaujamo sukilimo Telšių apskrities tvarkomosios komisijos narys.

Parengė katechetinių aiškinimų knygelių, krikščionybės 1825 m. jubiliejaus leidinių. Parašė giesmių, prisidėjo prie A. J. Giedraičio Naujojo testamento vertimo, rūpinosi religinės literatūros lietuvių kalba leidimu. Finansiškai rėmė Varnių bažnyčią, globojo žydus.

Bibliografija
-------------

* Mokslas krikščioniško įstatymo, 1821 m.
* Metai šventi, arba Jubileušas didis, 1826 m.
* Atmintinė Jubileušo, arba pamokslas apie pakūtą, 1828 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bonaventūra Gailevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 326 psl.
1962 m. pašto ženklas I TSRS tautų žiemos spartakiadai pažymėti.
1963 m. pašto ženklas III TSRS tautų vasaros spartakiadai pažymėti.
**Spartakiada** (rus. *спартакиада*) – masinės sporto varžybos TSRS ir kitose socialistinėse šalyse, pavadintos vergų sukilimo Senovės Romoje vado Spartako vardu.

Pradžioje spartakiadas Vokietijoje organizavo prokomunistinės pakraipos sporto klubai. 1918 m. Vokietijoje veikė „Spartako sąjunga" (vok. *Spartakusbund*), kuri vėliau tapo Vokietijos komunistų partija. Spartakiadų pavadinimas simbolizavo proletarinį internacionalizmą, kadangi Spartako sukilime dalyvavo įvairiausių tautybių vergai. Proletarinės spartakiados buvo laikomos priešprieša „aristokratiškoms" olimpiadoms.

1928 m. Maskvoje buvo surengta pirmoji TSRS spartakiada. Spartakiados Tarybų Sąjungoje turėjo būti olimpinio judėjimo pakaitalas. TSRS olimpiniame judėjime pradžioje nedalyvavo dėl boikoto, vėliau – savo iniciatyva dėl ideologinių nesutarimų.
  
TSRS vykdavo TSRS tautų, TSRS profsąjungų, TSRS Ginkluotųjų pajėgų, SDAALR spartakiados.

Vėliau TSRS nutarė dalyvauti olimpiniame judėjime, ir nustojo rengti tarptautines (tarpvalstybines) spartakiadas. Spartakiados TSRS viduje vyko ir toliau. Spartakiados vykdavo kas 2 metai. TSRS spartakiados buvo dvi – vasaros spartakiada ir žiemos spartakiada.
  
Spartakiadose galėjo dalyvauti visi – nuo paprastų žmonių iki aukščiausio lygio sportininkų. Pvz. 6-ojoje TSRS tautų vasaros spartakiadoje dalyvavo ~90 milijonų žmonių (sportininkų Tarybų Sąjungoje tada buvo dukart mažiau), jų tarpe – ir 8300 to meto TSRS sporto meistrų. 3-ojoje TSRS tautų žiemos spartakiadoje dalyvavo 20 milijonų žmonių (~1000 TSRS sporto meistrų). Spartakiadų reikšmingumą pažymėjo ir tai, kad kiekvienai spartakiadai atminti dideliais tiražais buvo išleidžiamos serijos pašto ženklų.

Buvo rengiamos ir Jaunimo spartakiados. Profsąjungų spartakiados kai kurios šalyse (Rusijoje, Baltarusijoje, Ukrainoje, Uzbekijoje) išliko ir po TSRS suirimo.

Spartakiados Čekoslovakijoje
----------------------------

Čekoslovakijoje kas 5 metus organizuodavo masinius gimnastikos renginius , kurie vykdavo Prahoje, Strahovo stadione. Pirmoji tokia spartakiada įvyko 1921 m. jos iniciatorius buvo *Jiří Chaloupecký*, kurį laikė ir žodžio *spartakiada* kūrėju. Spartakiados vyko ir vėliau, kol egzistavo socialistinė Čekoslovakija.

Nuorodos
--------

1. ↑  Great Soviet Encyclopedia, 3rd edition, volume 24 (part 1), p. 286, Moscow, Sovetskaya Entsiklopediya publisher, 1976
2. ↑  Serious Fun: A History of Spectator Sports in the USSR Archyvuota kopija 2012-06-16 iš Wayback Machine projekto.. Robert Edelman, pg 149
3. ↑  Catalogue of Postage Stamps of the USSR 1918–1974, Soyuzpechat' Central Philatelic Agency of the Ministry of Communication of the USSR publisher, Moscow, 1976. See also subsequent yearly catalogues.
4. ↑  Rozhlas.cz – Jak vzniklo slovo „spartakiáda"


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Spartakiada** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Medomiškių kapinynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Medomiškių kapinynasMedomiškių kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°03′44″š. pl. 21°12′44″r. ilg.﻿ / ﻿56.06225°š. pl. 21.212099°r. ilg.﻿ / 56.06225; 21.212099Koordinatės: 56°03′44″š. pl. 21°12′44″r. ilg.﻿ / ﻿56.06225°š. pl. 21.212099°r. ilg.﻿ / 56.06225; 21.212099 |

 |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Plotas | 0,9969 ha |
| Naudotas | II tūkstantmečio pr. |
| Žvalgytas | 2011 m. |
| Registro Nr. | u. k. 37960 |

**Medomiškių kapinynas**, kitaip – **Laukžemės kapinynas II** (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas 37960) yra šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Medomiškių šiaurės vakariniame pakraštyje (Darbėnų seniūnija), kelio  **2310**  Darbėnai–Laukžemė–Senoji Įpiltis  dešinėje pusėje, 0,55 km į rytus nuo Kulšės upelio.

Kapinynas
---------

Įrengtas lygiame lauke su vos žymia lėkšta pakiluma. Teritorija stačiakampio plano, 100 x 100 m dydžio. Vakariniu pakraščiu praeina kelias Darbėnai–Laukžemė, o iš kitų pusių juosia dirbami laukai.

Kapinynas apardytas ilgalaikių arimų, XX a. pab. tiesiant naftotiekį.

Teritorijos plotas – 0,9969 ha.

1,77 km į šiaurės vakarus – šiaurę yra Laukžemės kapinynas, 2,8 km į šiaurės vakarus – Laukžemės II kapinynas.

Tyrimai
-------

2011 m. kapinyną išaiškino ir žvalgė Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos institutas (archeologinės ekspedicijos vadovas Vykintas Vaitkevičius). 

Rasta pavienių archeologinių radinių iš suardytų degintinių žmonių kapų: nuo ugnies apsilydžiusių žalvarinių juostinių apyrankių fragmentų, puoštų įkartėlių ornamentais.

Datuojamas II tūkstantmečio pradžia.

2014 m. birželio 12 d. registruotas nekilnojamųjų kultūros vertybių registre, kuriame vadinamas Laukžemės kapinynu II.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela, Vita Bukantaitė. Archeologijos vertybės projektuojamo dujotiekio trasoje Klaipėdos ir Kretingos rajonuose. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2011 metais. – Vilnius, 2012. – P. 591

* Vykintas Vaitkevičius. Projektuojamo dujotiekio dviejose alternatyviose trasose Klaipėdos ir Kretingos rajonuose 2011 m. archeologinių žvalgomųjų tyrimų ataskaita. – T. 1, 2. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 39, ap. 1, b. 2213, 2214

Nuorodos
--------

* Laukžemės kapinynas II, Medomiškių k. Darbėnų sen. Kretingos r. sav. – Kultūros vertybių registras Archyvuota kopija 2020-06-06 iš Wayback Machine projekto.
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2011 metais
Koordinatės: 50°24′53″ š. pl. 80°14′27″ r. ilg.﻿ / ﻿50.41472°š. pl. 80.24083°r. ilg.﻿ / 50.41472; 80.24083

| „Spartak" stadionas |
| --- |
| Rungtynės „Spartak" stadione |
| Oficialus pavadinimas | Стадион Спартак |
| Vieta | Semėjus, Kazachstanas |
| Atidarytas | 1966 m. |
| Savininkas | Semėjaus miestas |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 8 000 žm. |
| Lauko matmenys | 105х68 m |

**„Spartak" stadionas** (kaz. *Стадион «Спартак»*) – futbolo stadionas Semėjaus mieste (Kazachstane).

Istorija
--------

Atidarytas 1966 m. Talpina 8 500 žiūrovų.

2003 m. vyko stadiono rekonstrukcija (pagal UEFA reikalavimus).

2013 m. vyko kapitalinė renovacija. Buvo pakeisti bėgimo takai apie stadioną, įrengta šiuolaikiška švieslentė, atnaujinti pagalbiniai pastatai, pagerinta stadiono dangos kokybė bei atlikti kiti darbai.

Apie stadioną
-------------

Danga natūrali (žolė). Matmenys 105х68.

Stadione žaidė FK Spartak Semej. 2016 m. komanda buvo išformuota.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  На реконструкцию центрального стадиона «Спартак» в Семипалатинске выделено 25 млн тенге[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* arnapress.kz informacija
* Pasaulio stadionai (Kazachstanas) Archyvuota kopija 2010-05-28 iš Wayback Machine projekto.
* Apie stadioną *Sports.ru* svetainėje (rusų kalba)
* Miesto svetainės informacija
**Lietuvos santarvės draugija** (vok. *Litauische Friedensgesellschaft*) – labdaros visuomeninė organizacija, veikusi 1816–1914 m. (ar 1917 m.) Mažojoje Lietuvoje ir Mozūrijoje. Centras – Gumbinėje.

Istorija
--------

Lietuvos santarvės draugiją įkūrė mokytojai, dvasininkai, tarnautojai. Draugijai vadovavo valdyba. 1817 m. turėjo 403, 1823 m. – 336, 1833 m. – 197 narius. ADraugija turėjo atstovybes įvairių miestuose. Teikė materialinę paramą gimnazistams ir Karaliaučiaus universiteto studentams, kilusiems iš Mažosios Lietuvos ir Mozūrijos – paskyrė – 20 stipendijų, t. p. dovanojo knygų, drabužių, rašymo priemonių. Kasmetines veiklos ataskaitas skelbė Gumbinės apygardos informacinio laikraštyje „Amtsblatt der Koniglichen Regierung zu Gumbinnen". XIX a. pab. draugijos narių labai sumažėjo, veikla sumenko.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Domas Kaunas. *Lietuvos santarvės draugija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 320 psl.
| ***Bomberis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bomber |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Michele Lupo |
| Scenaristas (-ai) | Marcelo Fondato  Francesco Scardamaglia |
| Vaidina | Bud Spencer |
| Metai | 1982 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 101 min. |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Bomberis** – 1982 m. sukurta italų veiksmo komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko Badas Spenceris. 1985 m. šis filmas buvo populiariausia juosta Vengrijoje, kur pagal bilietų pardavimus aplenkė Styveno Spylbergo 1975 m. filmą „Nasrai" ir „Badis keliauja į Vakarus", kuriame taip pat vaidino Badas Spenceris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – Badas Graciano / Bomberis
* Jerry Cala – Džeris
* Stefano Mingardo – Džordijo Dezideri
* Kallie Knoetze – Rosko Danas
* Angela Campanella - Lauretta

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Prieš daug metų Badas, pravarde Bomberis, pralaimėjo nesąžiningą bokso dvikovą Rosko Danui ir, nesiekęs revanšo, pasitraukė iš sporto. Dabar jiedu vėl susitinka: Badas – darbo netekęs jūreivis, o Rosko – JAV armijos karininkas, su savo daliniu dislokuotas Italijoje ir mokantis bokso kareivius.

Badas susipažįsta su nevykėliu bokso treneriu Džeriu, kurio mokiniai rengiasi kovai su Rosko kareiviais ir kalbina Bomberį tapti treneriu. Šis pradžioje atsisako, tačiau muštynių bare metu pamato perspektyvų jaunuolį Džodžiją ir persigalvoja.

Bokso dvikovoje Džordijas nugali Rosko karį ir šie kerštaudami sudegina Džerio mokyklą. Rosko visaip stengiasi pervilioti gabų boksininką pas save, o prieš sekančią dvikovą, padedamas vietinių nusikaltėlių, jį paperka. Džordžijas pralaimi, tačiau užsidirba pinigų. Nusivylęs Badas su juo susipyksta ir Džordžijas, metęs boksą, tampa reketininku.

Matydamas tokį mokinio nuopuolį, Badas stengiasi atvesti jį į teisingą kelią. Galiausiai Džordijas persigalvoja ir meta iššūkį ringe pačiam Roskui.

Pirmasis dvikovos raundas sukelia Badui įtarimų, kad dvikova vėl vyksta nesąžiningai. Supratęs, kad prieš kovą nusikaltėliai Džordžijui, kaip kažkada ir jam, sulaužė ranką, Bomberis pats eina į ringą išsiaiškinti santykių su Rosku.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bomber trivia at IMDb.com
**Gliese 367 b** – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę Gliese 367 (GJ 367), nuo Žemės nutolusią 31 šviesmetį (9,5 parseko); Gliese 367 sistema yra Burių žvaigždyne. Gliese 367 b orbitos periodas vienas trumpiausių iš visų atrastų egzoplanetų: apie savąją žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per 7,7 valandos.

Gliese 367 b yra uolėta planeta, apytikriai 70 % didesnė už Žemę ir 55 % už ją masyvesnė. Gliese 367 b aptikta NASA tranzitinių egzoplanetų tyrimų palydovu (*TESS*); juo planetų ieškoma taikant vadinamąjį „tranzito metodą". Stebėjimai, atlikti „TESS" palydovu, parodė, kad Gliese 367 b orbitos periodas ypač trumpas, be to, buvo nustatytas planetos dydis. Paskui planeta buvo tiriama didelio tikslumo radialinio greičio planetų paieškos prietaisu „HARPS" (*High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher*). Remiantis „HARPS" prietaisu atliktais matavimais, apskaičiuota egzoplanetos masė.

Kadangi planeta skrieja labai arti savo žvaigždės, ją pasiekia 500 kartų daugiau spinduliuotės nei Žemė gauna iš Saulės. Nuolat apšviestoje planetos pusėje temperatūra siekia apytikriai 1500 °C.

Viena Gliese 367 b pusė veikiausiai visąlaik atgręžta į žvaigždę, apie kurią ši planeta skrieja. Dėl itin aukštos temperatūros atmosferos ši planeta neturi. Gliese 367 b branduolys tikriausiai sudarytas iš geležies ir nikelio (tuo jis panašus į Merkurijaus branduolį); be to, planetos branduolio tankis ypač didelis, branduolys sudaro didžiumą planetos masės.

Išnašos
-------

1. ↑  Witze, Alexandra (2021-12-02). „This tiny iron-rich world is extraordinarily metal". *Nature* (anglų). doi:10.1038/d41586-021-03587-z.
2. ↑  Lam, Kristine W. F.; Csizmadia, Szilárd; Astudillo-Defru, Nicola; Bonfils, Xavier; Gandolfi, Davide; Padovan, Sebastiano; Esposito, Massimiliano; Hellier, Coel; Hirano, Teruyuki; Livingston, John; Murgas, Felipe (2021-12-03). „GJ 367b: A dense, ultrashort-period sub-Earth planet transiting a nearby red dwarf star". *Science* **374** (6572): 1271–1275. doi:10.1126/science.aay3253.
3. ↑  „Mokslininkus žavi naujai atrasta egzoplaneta: čia metai trunka mažiau nei 8 valandas". Technologijos.lt. Nuoroda tikrinta 2021-12-09.
4. ↑  Mann, Adam (2021-12-02). „Metal Planet Orbits Its Star Every 7.7 Hours". *The New York Times* (anglų). ISSN 0362-4331. Nuoroda tikrinta 2021-12-05.
5. ↑  Hellier, Coel. „A new exoplanet: meet GJ 367b, an iron planet smaller and denser than Earth". *The Conversation* (anglų). Nuoroda tikrinta 2021-12-05.
*Kitos reikšmės – Žuvys (reikšmės).*
Žuvų žvaigždynas
**Žuvys** (*Pisces*, *Psc*) – 14-as pagal dydį abipus dangaus pusiaujo esantis žvaigždynas. Tai neryškus žvaigždynas, Lietuvoje matomas neaukštai virš horizonto vėlyvos vasaros mėnesiais. Šiuo metu žuvų žvaigždyne yra pavasario lygiadienio taškas.

Ryškiausios žvaigždės
---------------------

* **Alriša** – α Psc, (daugianarė 3m,88 + 4m,33)

Kiti objektai
-------------

* Pavasario lygiadienio taškas
* Spiralinė galaktika M 74

Mitai
-----

Žvaigždė **Alriša** arabų kalboje reiškia „virvutę". Tai galbūt susiję su mitu, apie Afroditę su Adoniu, pasivertusiais žuvimis, sujungotomis virvute.

Zodiako ženklas
---------------

12-asis Zodiako žvaigždynas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Pisces". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.
2. ↑  *Žuvys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RZodiako žvaigždynai |
| --- |
|  |
| 
Avinas · Tauras · Dvyniai · Vėžys · Liūtas · Mergelė · Svarstyklės · Skorpionas · Šaulys · Ožiaragis · Vandenis · Žuvys |

 |
**Antanas Jaroševičius** (slapyvardžiai *A. Rūta*, *A. Garbstas*, 1870 m. liepos 22 d. Skrebotiškis, Panevėžio apskr. – 1956 m. birželio 17 d. Karklynė, Molėtų raj.) – Lietuvos dailininkas, kultūros ir visuomenės veikėjas, pedagogas.

Biografija
----------

1899 m. baigė A. Štiglico techninio piešinio mokyklą Sankt Peterburge. Sankt Peterburgo teatruose dirbo dailininku dekoratoriumi. 1900–1921 m. mokytojavo Orlove (Viatkos gubernija, Kazanės sritis). 1901 m. dalyvavo tarptautinėje parodoje Paryžiuje, kur jo sukurti baldai įvertinti didžiuoju sidabro medaliu. Tai pirmasis lietuvis su taikomosios dailės darbais pasirodęs Vakarų Europoje ir ten susilaukęs gero įvertinimo.

1901–1920 m. gyvendamas Rusijoje dalyvavo pirmosiose lietuvių dailės parodose, rašė straipsnius lietuvių laikraščiams „Varpas", „Lietuvos ūkininkas". Platino lietuvišką spaudą, skleidė tautines idėjas. 1904–1911 m. labai kruopščiai piešė lietuviškus kryžius. 1910 m. IV lietuvių dailės parodoje Vilniuje Tyrosios dailės skyriuje eksponavo 30 kryžių piešinių iš Kauno „rėdybos". Tuos pačius kryžius ir du kryžių projektus rodė Rygoje. Ten pat liaudies skyriuje buvo eksponuotas ir kryžius iš Seinų pavieto. 1911 m. Penktojoje lietuvių dailės parodoje Vilniuje buvo eksponuoti 48 Jaroševičiaus piešti kryžiai. 1912 m. Kazanėje išleistas jo pieštų kryžių albumas „Lietuvos kryžiai". Tai pirmasis didelis leidinys apie liaudies meno paminklus.

1921 m. Jaroševičių šeima atvyko į Lietuvą, apsigyveno Karklynėje prie Giedraičių. 1921–1935 m. dailininkas dirbo Giedraičių vidurinėje mokykloje. Dėstė piešimą, organizavo piešinių parodas, margučių konkursus, skatino mokinius komponuoti liaudiškus ornamentus. Įkūrė dailiųjų medžio darbų klasę – vienintelę Lietuvoje. 1930 m. pramonės parodoje Kaune klasė apdovanota bronzos medaliu.

Vienas pirmųjų pradėjo rinkti tautodailės kūrinius. Remdamasis tautodailės tradicija ir pavyzdžiais sukūrė kryžių projektų, taikomosios dailės dirbinių, baldų. Nupiešė architektūrinių piešinių, atvirukų, sukūrė knygų grafikos, nuliejo akvarelių gamtos motyvais. Jo akvarelės – realistiniai peizažai, vaizduojantys lietuviškos gamtos grožį ir jos nuotaikas. Parengė savo pieštų kryžių albumą. Parašė knygą „Dailiojo medžio darbeliai", parengė spaudai albumą „Lietuvos ornamentai". Daug rašė į tuometinę spaudą liaudies meno klausimais, apie ūkininkavimo, ypač bitininkystės, problemas. Giedraičiuose pagal jo projektą 1928 m. pastatytas paminklas „Karžygiams, žuvusiems už Lietuvos laisvę ties Giedraičiais 1920 metais". TSRS okupacijos metais nenugriautas, apie 1970 m. restauruotas. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus. Jo vardu pavadinta Giedraičių Antano Jaroševičiaus vidurinė mokykla. Palaidotas Giedraičių miestelio kapinėse, Molėtų rajone.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Danutė Jedzinskienė. *Antanas Jaroševičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 573 psl.
2. ↑  Virtuali ekspozicija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nr. 1
Nr. 2
**„Lietuvos socialdemokratas"** – Lietuvos socialdemokratų partijos veiklos atkūrimo Lietuvoje iniciatyvinės grupės laikraštis.

Leistas nuo 1989 m. birželio 23 d. iki 1989 m. gruodžio 29 d. išėjo 13 numerių. Buvo spausdinamas hektografu draugijos „Žinija" patalpose.

Nr. 1 redagavo Albinas Bagdonas, kitus redakcinė kolegija: Vytenis Andriukaitis, Albinas Bagdonas, Jonas Kazimieras Burdulis, Gintautas Iešmantas, Albinas Januška, Tomas Kajokas, Valdemaras Katkus, Dobilas Kirvelis, Saulius Pečiulis, Juozas Šatas. Laikraščio faktinis redaktorius nuo antrojo numerio buvo Mečislovas Šaltenis, nuo 1989 m. rugsėjo 5 d. Nr. 5 – Gintautas Iešmantas.

Atliko pagrindinį šviečiamąjį darbą LSDP atkūrimo laikotarpiu. Pirmame numeryje buvo įdėti du LSDP veiklos atkūrimo iniciatyvinės grupės kvietimai atkurti Lietuvos socialdemokratų partiją ir 1951 m. liepos 2 d. Socialistų Internacionalo Frankfurto deklaracija „Demokratinio socializmo tikslai". Kituose numeriuose buvo išspausdinta daug teorinių straipsnių ir informacijos apie Lietuvos socialdemokratų partijos steigimąsi miestuose ir rajonuose. Paskutiniai numeriai skirti LSDP XIV suvažiavimo medžiagai.

1990 m. sausio mėn. vietoje „Lietuvos socialdemokrato" pradėtos leisti „Lietuvos žinios".
**Antanas Juzumas** (1822 m. lapkričio 21 d. Rubikai, Sedos valsčius – 1871 m. kovo mėn. Kargopolis) – Lietuvos kunigas, lietuvių raštijos darbuotojas.

Biografija
----------

Broliai Tadas Juzumas, Vincentas Juzumas. Mokėsi Sedos parapinėje, Telšių mokyklose, 1843–1845 m. Varnių kunigų seminarijoje, 1845–1849 m. Peterburgo dvasinėje akademijoje. 1849–1851 m. vikaras Šiauliuose, 1851 m. kapelionas Kaune, 1852–1855 m. Varnių kunigų seminarijos teologijos profesorius. 1855–1864 m. Vidžių klebonas ir Zarasų dekanas. Apkaltintas rėmęs 1863 m. sukilimą, buvo kalinamas Vilniaus kalėjime, o vėliau ištremtas į Kargopolį, kur mirė.

Parašė teologijos, Lietuvos bažnyčios istorijos veikalų (neišliko). Parengė ir 1855 m. išleido T. Juzumo knygą „Didesis elementorius ir katekizmas, arba trumpas mokslas vieros krikščioniškos".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Antanas Juzumas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 95 psl.
**Lietuvos sporto enciklopedija** (**LSE**) – enciklopedinis Lietuvos sporto informacijos centro leidinys apie sportą.

Apimtis
-------

Per 5 000 biografinių ir 800 bendrųjų straipsnių.

Enciklopedijoje pateikiama informacija apie svarbiausius Lietuvos sporto reiškinius ir įvykius. Bendrųjų straipsnių turinį sudaro svarbiausi kūno kultūros, sporto terminai, sąvokos, sporto įstatymų, valstybinių ir visuomeninių sporto organizacijų, sporto klubų (ir išeivijos lietuvių), miestų, rajonų sportinės veiklos, sporto šakų, tradicinių varžybų, žymių sporto komandų, sporto mokyklų, aukštųjų mokyklų, rengiančių kūno kultūros, sporto specialistus, periodinių sporto leidinių, sporto bazių aprašymas. Biografiniuose straipsniuose pateikiamos pagrindinės žinios apie žymiausius sportininkus, trenerius, sporto šakų teisėjus, kūno kultūros mokytojus, sporto mokslininkus, medikus, organizatorius, žurnalistus. Skiriamas visiems, kas domisi kūno kultūra, sportu, jo istorija.

Leidimas
--------

Enciklopediją nuo 2006 metų leido Lietuvos sporto informacijos centras. Vyriausieji redaktoriai: S. Stonkus (iki 2012 m.), Z. Motiekaitis (2012–2015 m.), nuo 2017 m. R. Mizeras.

Tomai
-----

* 1 tomas, A-K (2010 - 724 p.)
* 2 tomas, L-Ž (2013 - 1072 p.)

Nuorodos
--------

* Internetinė Lietuvos sporto enciklopedija
| **Antanas Ivanauskas** |
| --- |
| Gimė | 1954 m. spalio 22 d.Zagriaužis, Jurbarko rajonas |
| Mirė | 2013 m. sausio 19 d. (58 metai)Visaginas |
| Sutuoktinis (-ė) | Irina |
| Vaikai | Donatas, Inga |
| Visagino meras |
| Ėjo pareigas | 1999 – 2000 |
| Ankstesnis | Vladimiras Ščiurovas |
| Vėlesnis | Vytautas Račkauskas |
|  |
| Veikla | inžinierius, visuomenės bei politinis veikėjas |
| Partija | 1990 m. Lietuvos demokratinė darbo partija, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1977 m. Kauno politechnikos institutas |

**Antanas Ivanauskas** (1954 m. spalio 22 d. Zagriaužyje, Jurbarko rajonas – 2013 m. sausio 19 d. Visagine) – inžinierius, Lietuvos ir Visagino visuomenės bei politinis veikėjas.

Biografija
----------

1972 m. baigė Raudondvario vidurinę mokyklą, 1977 m. baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo elektros sistemų ir tinklų inžinieriaus specialybę.

1977–1982 m. Vakarų statybos Energijos tiekimo valdybos meistras, vyr. inžinierius, skyriaus viršininkas. 1982–1989 m. tresto „Energospecmontaž" eksperimentinės gamyklos Dūkšto filialo meistras, direktoriaus pavaduotojas. 1989–1992 m. Kauno siuvimo įmonės „Baltija" Dūkšto filialo direktorius, 1992–1995 m. Dūkšto siuvimo fabriko „Trilypis" direktorius. 1995–1999 m. Visagino mero pavaduotojas, 1999–2000 m. Visagino meras. Nuo 2000 m. UADB „Ergo Lietuva" Visagino atstovybės vadovas. Ignalinos AE ŠT ir PK cecho, nuo 2003 m. VĮ „Visagino energija" pamainos inžinierius. Paskutinė darbovietė – UAB „Betono bazė" direktoriaus pavaduotojas.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Visagino skyriaus narys.

1995–2011 m. Visagino savivaldybės tarybos narys.

Žmona Irina (g. 1958 m.), vaikai – sūnus Donatas (g. 1979 m.), duktė Inga (g. 1983 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mirė visuomenės ir politikos veikėjas – buvęs meras, Antanas Ivanauskas, 2013-01-22 Archyvuota kopija 2014-05-04 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vladimiras Ščiurovas** | **Visagino meras**1999–2000 | Po to:**Vytautas Račkauskas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gliese's 436 c palyginimas su Žeme.
***Gliese 436 c*** (GI 436 c) - egzoplaneta, orbita skriejanti aplink raudonąją nykštukę Gliese 436, kuri nuo Žemės yra per 33 šm. Tai viena iš mažiausių super - Žemių.

Atradimas
---------

Gliese 436 c buvo atrasta 2008 m. balandžio 9 d. Ispanijos astronomų. Prieš tai, 2004 m. prie raudonosios nykštukės Gliese 436, buvo atrasta Neptūno masės egzoplaneta, pavadinta Gliese 436 b, panašiu metodu buvo atrastas Neptūnas, 1846 m. įvertinus Urano orbitos trikdymus.

Fizinės charakteristikos
------------------------

Egzoplaneta nuo gimtosios žvaigždės yra nutolusi tik 6,75 mln. km (0,045 a.v.), todėl jos paviršius turėtų labai įkaisti. Atrastoji planeta aplink raudonąją nykštukę Gliese 436 apsisuka per 5,2 Žemės paras, o apie savo ašį - 4,2 Žemės paras. Kadangi, šie periodai panašūs, tai viena diena planetoje trunka 22 Žemės paras. Gliese 436 c yra maždaug 5 kartus masyvesnė ir 50 % didesnė už Žemę, taigi savo mase ir skersmeniu panaši į Gliese 581c. Sprendžiant pagal dydį ir masę egzoplaneta yra super - Žemė, savo sandara panaši į Saulės sistemos vidinių planetų (Merkurijus, Venera, Žemė ir Marsas).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Panadžisपणजी |
| --- |
| *Miesto gatvelė* |
|  |
| 

PanadžisPanadžis

15°28′0″ š. pl. 73°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿15.46667°š. pl. 73.81667°r. ilg.﻿ / 15.46667; 73.81667﻿ (Panadžis)Koordinatės: 15°28′0″ š. pl. 73°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿15.46667°š. pl. 73.81667°r. ilg.﻿ / 15.46667; 73.81667﻿ (Panadžis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Goa |
| **Rajonas** | Šiaurės Goa |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 59 066  |
| **Plotas** | 36 km² |
| **Tankumas** (2001) | 1 641 žm./km² |
| **Altitudė** | 7 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Panadžis |

**Panadžis** (hind. पणजी, IAST: *Paṇajī*, port. *Pangim*) – miestas vakarų Indijoje, Arabijos jūros pakrantėje, prie Mandovi upės estuarijos; Goa valstijos sostinė. Tai trečias pagal dydį valstijos miestas, nusileidžiantis Vasko da Gamai ir Margao. Verčiamasi prekyba, turizmu, amatais.

Yra 1540 m. pastatyta barokinė Šv. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, XVI a. Adilšaši rūmai, Mahalakšmi šventykla, Didžioji mečetė, Šv. Sebastijono koplyčia, lotynų kvartalas *Fontainhas*, Salim Ali paukščių draustinis. Šalia miesto yra Miramaro paplūdimys. Panadžio apylinkėse veikia Goa universitetas ir Indijos nacionalinis okeanografijos institutas. 10 km nuo Panadžio yra istorinis miestas – Senoji Goa.

Istorija
--------

1843 m. vietoje nedidelio Panadžio miestelio įkurtas ***Naujosios Goa*** (*Nova Goa*) miestas į kurį iš Senosios Goa perkelta Portugalijos Indijos sostinė. 1961 m. miestas prijungtas prie Indijos, vėl pervadintas Panadžiu ir tapo Goa, Damano ir Diu sąjunginės teritorijos sostine, nuo 1987 m. – Goa valstijos sostinė.

* Šv. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčiaŠv. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
* Fontainhas kvartalo architektūra*Fontainhas* kvartalo architektūra
* Miramaro paplūdimysMiramaro paplūdimys
**Antanas Jasūdis** (1878 m. spalio 1 d. Puodžiai, Utenos valsčius – 1963 m. rugpjūčio 14 d. Užupė, Telšių raj.) – Lietuvos mėgėjų klojimo teatro organizatorius, aktorius.

Biografija
----------

1898–1921 m. gyveno Sankt Peterburge, dirbo banke, geležinkelyje. 1901–1904 m. vaidino Lietuvių savitarpinės pagalbos draugijos „Lošikų" būrelyje Sankt Peterburge. Nuo 1911 m. Teatrališkosios komisijos organizatorius ir pirmininkas. 1912–1917 m. vienas Lietuvių dramos ir muzikos kuopos Sankt Peterburge steigėjų ir valdybos narių, pakvietė dirbti rež. K. Glinskį. Rengė lietuviškus vakarus, surinko Sankt Peterburgo lietuvių teatro ir muzikinės veiklos dokumentinės medžiagos. Sovietinės okupacijos metais jos didžioji dalis išgrostyta, sunaikinta, ja remdamasis Balys Sruoga parašė studiją „Lietuvių teatras Peterburge 1892-1918: Lietuvių teatro istorijai medžiaga" (1930 m.) Grįžęs į Lietuvą iki 1933 m. dirbo Lietuvos banke Kaune, 1933–1939 m. šio banko Telšių skyriaus direktorius.

Svarbesni vaidmenys
-------------------

* Faibčikas, Bekampis – Keturakis. Amerika pirtyje, 1904 m. 1914 m.
* Kęstutis – Adamas Asnykas. Kęstutaitis, 1912 m. 1916 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kristina Pečiūraitė. *Antanas Jasūdis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 586 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pamyro traktas tarp Dušanbės ir Chorogo
**Pamyro traktas (Magistralinis kelias M41 "Termezas-Dušanbė-Ošas")** – pagrindinis kelias, kertantis Pamyro kalnus Vidurinėje Azijoje. Kelio pradžią skirtingi šaltiniai nurodo skirtingai: Mazari Šarifą (Afganistanas), Termezą (Uzbekistanas) bei Dušanbę (Tadžikistanas). Galinis kelio punktas – Kirgizijos miestas Ošas. Aukščiausia kelio vieta – 4655 m (antras pagal aukštį tarptautinis kelias pasaulyje).

Svarbesnės gyvenvietės prie kelio: Ošas, Gulča, Sarytašas (Kirgizija), Murgabas, Chorogas, Kalai Chumbas, Dušanbė.

Būklė
-----

Kelio kokybė skirtingose atkarpose skiriasi – vienur plentas asfaltuotas, kitur – ne, daug kur pažeistas erozijos, lavinų, nuošliaužų, žemės drebėjimų. Nepaisant to, tai yra vienintelis ištisas kelias per Pamyrą ir svarbi arterija, jungianti Kalnų Badachšano sritį su likusiu pasauliu. Žiemą dėl dažnų lavinų kelias nepravažiuojamas.

Istorija
--------

Pamyro trakto rytinė atkarpa (701 km) Ošas-Chorogas statyta 1931–1934 m. Tai buvo pagrindinis kelias, kuriuo vyko Pamyro įsisavinimas. Šioje atkarpoje yra 3 perėjos: Taldykas (3615 m), Kyzyl Artas (4280 m), Akbaitalas (4655 m). Vakarinė atkarpa Chorogas-Dušanbė driekiasi sudėtingesniu reljefu, didžiąją dalį – siauru Piandžo upės tarpekliu. Šis kelias atidarytas 1940 m.

* Pamyro trakto maršrutasPamyro trakto maršrutas
* Įvažiavimas į Kalnų BadachšanąĮvažiavimas į Kalnų Badachšaną
| **Antanas Jucaitis** |
| --- |
| Gimė | 1868 m. spalio 30 d.Kiaulupiai, Sintautų valsčius, Šakių apskr. |
| Mirė | 1943 m. (~75 metai)Paryžius |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Prancūzijos skulptorius. |

**Antanas Jucaitis** (1868 m. spalio 30 d. Kiaulupiai, Sintautų valsčius, Šakių apskr. – 1943 m. Paryžius) – Lietuvos ir Prancūzijos skulptorius.

Biografija
----------

Studijavo Miuncheno dailės akademijoje. Nuo 1897 m. gyveno Paryžiuje. 1912 m. 1920–1922 m. dalyvavo Paryžiaus „Salonų parodose", 1938–1939 m. Lietuvos ambasados parodoje Paryžiuje.

Sukūrė dekoratyvinių skulptūrų („Eskimo galva"), skulptūrų ir marmuro biustų religinėmis („Kristus") ir nacionalinėmis („Birutė", „Knygnešys") temomis, animalistinių statulėlių, bareljefų. Kūriniai subtilios realistinės plastikos. Dalis jo skulptūrų sunaikinta per Antrąjį pasaulinį karą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Irena Dobrovolskaitė. *Antanas Jucaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 747 psl.
| **Psychrolutes marcidus** |
| --- |
| Žuvis–lašas (Psychrolutes marcidus)Žuvis–lašas (piešinys)(*Psychrolutes marcidus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Skorpenžuvės  *( Scorpaeniformes)* |
| Šeima: | Buožgalvinės plernės  *( Psychrolutidae)* |
| Gentis: | Paprastosios buožgalvės plernės  *( Psychrolutes)* |
| Rūšis: | Žuvis–lašas  *( Psychrolutes marcidus)* |

 |

**Žuvis–lašas** (*Psychrolutes marcidus*) – giliavandenė jūros dugno žuvis, priklausanti buožgalvinių plernių šeimos paprastųjų buožgalvių plernių genčiai.

Dėl savo neįprastai bjaurios išvaizdos gličius drebučius primenanti žuvis–lašas buvo paskelbta Didžiosios Britanijos mokslo festivalyje Niukasle bjauriausiu padaru Žemėje. Populiarusis apdribęs žuvies-lašo įvaizdis kyla iš negyvų individų vaizdų ir visapusiškai neatspindi gyvos žuvies-lašo: iš jūros iškelta ši giliavandenė žuvis netenka formos, kurią vandenyje palaiko slėgis. Savo gyvenamojoje aplinkoje žuvis-lašas kur kas labiau primena kaulinių žuvų antklasį, kuriam priklauso.

Žuvis–lašas priskiriama prie endeminių rūšių. Ji gyvena pietryčių Australijos pakrantėje ir prie Tasmanijos krantų. Gyvenamoji aplinka siekia apie 600–1200 m gylį, kur slėgis dešimtis kartų viršija įprastą. Visą laiką ji praleidžia tūnodama gelmėje.

Biologija
---------

Žuvys–lašai gelmėje (dailininko vizija)
Žuvies kūno ilgis neviršija 30 cm. Galvos priekinėje dalyje yra atauga, panaši į nosį, šalia kurios abejose pusėse yra akys. Viena iš šios žuvies ypatybių – ji neturi plaukiojimo pūslės, kuri dideliuose gyliuose dėl patiriamo didžiulio spaudimo tiesiog negalėtų atlikti savo funkcijos. Išsilaikyti žuviai reikiamoje padėtyje padeda drebučius primenančio kūno tankis, kuris yra nedaug didesnis nei vandens. Tai padeda jai plaukioti be didesnių energiją eikvojančių pastangų. Ji neturi išvystytos muskulatūros, todėl išžiojusi nasrus lėtai plaukioja arba tūno vienoje vietoje tykodama praplaukiančio grobio ir prarydama smulkius vėžiagyvius. Kitas ypatingas bruožas – žuvis padėjusi ikrus „sėdi" ant jų tol, kol išsirita palikuonys. Rūpestis palikuonimis nedingsta ir po jų pasirodymo.

Ši žuvis minta daugiausia omarais ir krabais, todėl dažnai kartu su jais patenka į žvejų tinklus ir žūsta, nors pati yra nevalgoma. Žuvis-lašas yra nykstantis gyvūnas.[reikalingas šaltinis]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bjauriausias pasaulio gyvūnas (*lrytas.lt*) Archyvuota kopija 2013-12-11 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Taylor, Ian (2021-04-04). "The blobfish: a bloated guide to the world's ugliest animal". *Science Focus*. Prieiga: 2023-05-29.

Nuorodos
--------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žuvis–lašas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Giliavandeniai gyvūnai. Žuvis–lašas
| **Antanas Jankauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1955 m. balandžio 1 d. (68 metai)Barstyčiai, Skuodo rajonas |
| Tėvas | Kazimieras Jankauskas |
| Motina | Ieva Liekytė–Jankauskienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Rūta Bigailaitė–Jankauskienė |
|  |
| Veikla | tautodailininkas |
|  |
| Išsilavinimas | aukštasis |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |
| Žinomas (-a) už | medžio skulptūros Žemaitijoje |

**Antanas Jankauskas** (g. 1955 m. balandžio 1 d. Barstyčiuose, Skuodo rajone) – žemaičių tautodailininkas, liaudies menininkas (karikatūristas, medžio drožėjas, tapytojas, keramikas), gimtųjų Barstyčių herbo autorius.

Biografija
----------

Antanas Jankauskas gimė nagingo amatininko aštuonių vaikų šeimoje. Turi brolį dvynį Juozą. Mokėsi ir 1975 m. baigė Barstyčių vidurinę mokyklą. 1980 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, kur Dailės fakultete įgijo piešimo, braižybos ir darbų mokytojo specialybę. Nuo 1983 m. gyvena ir dirba Barstyčiuose dailės mokytoju – be tapybos, kitų darbų, dar moko puodų žiedimo pradmenų profesionalioje krosnyje.

Kūryba
------

Dar besimokydamas vidurinėje mokykloje, Antanas Jankauskas nuo 1972 m. pradėjo savo piešinius ir karikatūras publikuoti respublikinuose leidiniuose: „Moksleivyje", „Valstiečių laikraštyje", „Šluotoje", „Gimtajame krašte", „Kalba Vilnius". Ruošia karikatūras išleisti atskiru leidiniu. Nuo 1983 m. dalyvauja respublikinėse karikatūrų parodose, nuo 1988 m. – tarptautinėse parodose Lietuvoje, Italijoje. Nuolatinis medžio drožėjų stovyklų, kūrybinių seminarų ir dirbtuvių, liaudies menininkų darbų parodų, Kaziuko mugių dalyvis. 

Tautodailininkas kuria netradicinius siurrealistinius ir postmodernistinius paveikslus, žavisi Salvadoro Dali, Edvardo Munko, Polio Sezano kūryba. Žymesni darbai: „Autoportretas", „Mėnulio graužikė", „Katinų ciklas".

Medžio drožybos srityje tautodailininko kūryba apima ir nedideles Užgavėnių kaukes, rūpintojėlius, ir kelių metrų aukščio skulptūras. Jomis perteikiama žemaičio dvasia, jo niūri didybė, paslaptingumas, atspindima skaudi krašto praeitis. Sukūręs įvairių antkapinių paminklų, stogastulpių ir skulptūrų:

* Šv. Benediktą prie benediktinų vienuolių kuruojamos mokyklos Alytuje,
* skulptūrinę kompoziciją Pelesoje (Baltarusija),
* skulptūrinę kompoziciją negrįžusiųjų iš Sibiro atminimui prie Barstyčių bažnyčios,
* 5 metrų aukščio skulptūrą, skirtą 1259 m. vykusiam Skuodo mūšiui atminti (įrengta Barstyčių miestelio centre).

Darbų galerija
--------------

Nuorodos
--------

* Antano Jankausko kūryba Archyvuota kopija 2016-03-07 iš Wayback Machine projekto.
* Antano Jankausko biografija *skouds.lt* svetainėje
| Primeras |
| --- |
|  Primeras Kordoboje |
| **Ilgis** | 200 km |
| **Vidutinis debitas** | 10 m³/s |
| **Ištakos** | San Rokės tvenkinys |
| **Žiotys** | Mar Čikita |
| **Šalys** | Argentina |
|  |
|  **Vikiteka** | Primeras |

**Primeras** (isp. *Río Primero* – „pirmoji upė") arba **Sukija** (*Suquía*) – upė vidurio Argentinoje, Kordobos provincijoje. Prasideda Pampų kalnagūbriuose susiliejus keletui neilgų upelių. Pagrindine ištaka laikoma Koskino upė, kuri teka į pietryčius Puniljos slėniu. Už San Rokės tvenkinio pasuka į rytus ir teka lyguma pro Kordobos miestą. Už jo teka Pampų lygumomis, įteka į Mar Čikitos ežerą, sudarantį nenuotakų baseiną.

Svarbesnis intakas – La Kanjada.

Upės vandeningumas menkas, daug vandens sunaudojama pasėlių drėkinimui, vanduo užterštas nuotėkomis. Minimalus debitas – 1,5 m³/s, didžiausias – 24 m³/s. Po liūčių smarkiai patvinsta.

Prie Primero įsikūrę miestai: Kordoba, Rio Primeras, Santa Rosa de Rio Primeras.

Upės pavadinimas Sukija naudotas čia iki kolonizacijos gyvenusių indėnų sanavironų. Vėliau konkistadorai, keliaudami Kordobos žemėmis iš šiaurės į pietus, visas didesnes upes vadino paprastai – „pirmoji" (Primeras), „antroji" (Segundas), „trečioji" (Terseras), „ketvirtoji" (Kuartas), „penktoji" (Kvintas).

Išnašos
-------

1. ↑  su Koskino ir Juspės upėmis - ~300 km
**Lietuvos administracinė teisė** - Lietuvos viešosios teisės šaka, nacionalinė administracinė teisė.

Teisės šaltiniai
----------------

Lietuvoje pamatinis administracinės teisės norminis aktas – LR viešojo administravimo įstatymas. 

Administracinių nusižengimų srityje veikia Lietuvos Respublikos administracinių nusižengimų kodeksas. Anksčiau - Lietuvos TSR ATPK.

Proceso teisė
-------------

Lietuvoje veikia specializuoti 2 pakopų administraciniai teismai (apygardų teismai bei LVAT). Jų veiklą reguliuoja LR administracinių bylų teisenos įstatymas (iki kol bus priimtas bei įsigalios LR administracinio proceso kodeksas).

Teisės mokslas
--------------

Administracinę teisę Lietuvoje tiria VU, MRU, VDU, Teisės instituto mokslininkai:

* VU Teisės fakulteteto Viešosios teisės katedra
* Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Administracinės teisės ir proceso katedra
* VDU Teisės fakulteto Viešosios teisės katedra
* Teisės instituto Teisinės sistemos tyrimo skyrius.

Literatūra
----------

* Ieva Deviatnikovaitė. Administracinė teisė: kategorijos, apibrėžimai, užduotys (mokomoji knyga), 216 p. Vilnius: Justitia, 2009.
**Gliese 317 b** arba **GJ 317 b** – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę Gliese 317, esančią Kompaso žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 49,9 šviesmečio (15,3 parseko).

Gliese 317 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 2,3298 Jupiterio masės (740,732 karto masyvesnė už Žemę), o spindulys – 0,9078 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 698,2 paros, jos orbitos didysis pusašis – 1,11 av, o ekscentricitetas – 0,02. Gliese 317 b masė nustatyta radialinių greičių metodu.

Apie Gliese 317 b atradimą pranešta 2007 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be Gliese 317 b, šioje sistemoje dar aptikta Gliese 317 c planeta (taip pat dujinė milžinė).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Gliese 317 b "Archyvuota kopija 2017-01-07 iš Wayback Machine projekto.. Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-03-03.
2. ↑  Johnson; Butler, R. Paul; Marcy, Geoffrey W.; Fischer, Debra A.; Vogt, Steven S.; Wright, Jason T.; Peek, Kathryn M. G. (2007). „A New Planet Around an M Dwarf: Revealing a Correlation Between Exoplanets and Stellar Mass". *The Astrophysical Journal* **670** (1): 833–840. Bibcode:2007ApJ...670..833J. arXiv:0707.2409. doi:10.1086/521720.
3. 1 2 3  „GJ 317 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-03-03.
4. 1 2 3  „GJ 317 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-03-03.
5. 1 2  „Planet GJ 317 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-03-03.