recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Komptono sklaida** (arba ***Komptono efektas***) – gama arba rentgeno spindulių energijos sumažėjimas (bangos ilgio padidėjimas), kai spinduliai praeina pro medžiagą. Taip pat egzistuoja atvirkštinė Komptono sklaida, kai gama fotonai įgyja papildomos energijos. Pirmasis Komptono efektą stebėjo Artūras Komptonas 1923 metais ir vėliau šį efektą patvirtino Komptono studentas Y. H. Woo. Už šį atradimą A. Komptonas buvo apdovanotas Nobelio fizikos premija 1927 metais.

Šis efektas yra labai svarbus todėl, kad parodo, jog šviesos neįmanoma aprašyti vien banginėmis savybėmis. Klasikinėje teorijoje naudojama Tomsono sklaida negali paaiškinti bangos ilgio pokyčio. Norint paaiškinti bangos ilgio pokytį, šviesai reikia pritaikyti dalelių savybes. Komptono eksperimentas įtikino fizikus, kad šviesa gali elgtis kaip srautas dalelių, kurių energija yra proporcinga dažniui.

Elektronų ir didelės energijos fotonų sąveikos rezultatas – tamprusis susidūrimas (judesio kiekis nekinta), kai fotonas perduoda dalį savo energijos elektronui ir pakeičia savo skriejimo kryptį.

Komptono sklaidos formulė
-------------------------

Fotonas, kurio bangos ilgos {\displaystyle \lambda \,} atskrieja iš kairės, susiduria su ramybės būsenoje esančiu objektu ir, pakeitęs bangos ilgį į {\displaystyle \lambda '\,}, toliau nuskrieja kampu {\displaystyle \theta \,}.
Komptono bangos pokytis aprašomas formule:  

{\displaystyle \Delta \lambda =\lambda \_{k}(1-\cos(\theta ))\,}

  

{\displaystyle \Delta \lambda \,} - bangos ilgio pokytis ({\displaystyle \lambda -\lambda '\,})

{\displaystyle \lambda \_{k}={\frac {h}{m\_{e}c}}\,} - Komptono bangos ilgis (~0,024263 Å). Čia h - Planko konstanta, me - elektrono masė, c - šviesos greitis.

{\displaystyle \theta \,} - atsispindėjusių dalelių kampas

Atvirkštinis Komptono efektas
-----------------------------

**Atvirkštinis Komptono efektas** (energijos padidėjimas, bangos ilgio sumažėjimas) yra svarbus astrofizikai. Yra manoma, kad akrecinis diskas, kuris supa juodąją skylę, skleidžia šiluminį spinduliavimo spektrą. Šio spinduliavimo sukurti mažos energijos fotonai vainike esančių elektronų yra išsklaidomi į didesnės energijos fotonus. Manoma, kad šis efektas yra laipsninės juodųjų skylių rentgeno spektro (energijos 0,2-10 keV srityje) priklausomybės priežastis.

Komptono atvirkštinis efektas taip pat stebimas, kai kosminio fono fotonai praskrieja pro karštas dujas, kuriose skendi galaktikų spiečius. Šie fotonai išsklaidomi į didesnių energijų fotonus šiose dujose. Šis efektas dar pavadintas Siuniajevo ir Zeldovičiaus efektu.

Pritaikymai
-----------

Komptono sklaida daugiausiai pritaikoma radiobiologijoje, nes ši sklaida yra tikimiausia rentgeno spinduliams sąveikaujant su gyvų būtybių atomų branduoliais. Tai pritaikoma radioterapijoje. Medžiagos fizikoje Komptono efektas gali būti panaudotas zonduojant elektronų banginėms funkcijoms. Taip pat Komptono efektas panaudojamas gama daleliu spektroskopijoje.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Pranciškus Grigalius Liubomirskis** |
| --- |
| Liubomirskiai |
| Herbas „Szreniawa" |
| Herbas „Szreniawa" |
|  |
| Gimė | 1725 m. |
| Mirė | 1812 m. (~87 metai) |
| Tėvas | Jurgis Ignotas Liubomirskis |
| Motina | Johana fon Štein |

Kunigaikštis **Pranciškus Grigalius Liubomirskis** (1752–1812) – ATR valstybinis veikėjas, Austrijos imperatoriaus kamergeris, Karūnos diysis pakamaris Haličo ir Lodomerijos karalystėje. Švento Stanislovo ordino kavalierius.

Biografija
----------

Lenkijos kunigaikščių Liubomirskių giminės atstovas, herbo „Szreniawa" savininkas. Karūnos didžiojo vėliavininko, kunigaikščio Jurgio Ignoto Liubomirskio (1687–1753) sūnus nuo antros santuokos su Johana fon Štein (1723–1783).

Lenkijos aristokratas. Po ATR likvidavimo kunigaikštis tapo Austrijos imperijos tarnautoju, gavęs Haličo ir Lodomerijos karalystės kamergerio ir pakamario pareigybes. Austrams pardavė savo Žešuvo pilį, o pats su šeima persikėlė į Rozvaduvą.

1775 metais tapo masonų ložės „Trys balti ereliai" nariu.

Šeima ir vaikai
---------------

Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Agata Mosakovska (apie 1757–1797), nuo santuokos su kuria turėjo dvi dukteris: Teofilę ir Pelagiją. Antrą kartą vedė Aną Dobžinską (apie 1773–1819), nuo santuokos su kuria paliko su sūnus:

* Kunigaikštis Jurgis Romanas Liubomirskis (1799–1855)
* Kunigaikštis Adomas Liubomirskis (1812–1873)

Nuorosos
--------
First Motion Picture Unit|  |
| Pramonė | Kinas |
| Įkurta | 1942 |
| Įkūrėjas (-ai) | JAV oro pajėgos |
| Uždaryta | 1945 |
| Centrinė būstinė | Hal Roach Studios, Kalver Sitis, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
| Produkcija | propagandiniai, mokomieji filmai |

**18th AAF Base Unit** (liet. *18–asis armijos oro pajėgų pagrindinis padalinys*), pradžioje vadinta **First Motion Picture Unit** (liet. *Pirmasis kino padalinys*) – II pasaulinio karo metais (1942–1945) funkcionavęs JAV oro pajėgų filmų gamybos pagrindinis padalinys, kino grupė, sudaryta tik iš kino pramonės profesionalų. Joje buvo sukurta daugiau kaip 400 propagandinių ir mokomųjų filmų, kurie buvo ne tik informuojamieji, bet ir pramoginiai. Šis padalinys žinomas dėl filmų „Pasipriešinimas priešo tardymui" („Resisting Enemy Interrogation"), „Memfio gražuolė: skraidančiosios tvirtovės istorija" („Memphis Belle: A Story of a Flying Fortress") ir „Paskutinė bomba" („The Last Bomb") – visi jie buvo rodomi kino teatruose. Aktoriai veteranai, pavyzdžiui, Clark Gable, William Holden, Clayton Moore, Ronald Reagan ir DeForest Kelley, taip pat režisieriai veteranai, sakykime, John Sturges, dirbo 18–ajame armijos oro pajėgų pagrindiniame padalinyje. Be to, šiame padalinyje buvo kuriami mokomieji filmai ir rengiami karo operatoriai.

Išnašos
-------

1. ↑  George J. Siegel. „Hollywood's Army". The California State Military Museum. Nuoroda tikrinta 2022-12-10.
2. ↑  „Oral History with Owen Crump". Academy of Motion Picture Arts and Sciences. 1944-07-29. Suarchyvuotas originalas 2012-05-05. Nuoroda tikrinta 2022-12-10.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
| **Pranciškus Dembinskis** |
| --- |
| Dembinskiai |
| Ravič (herbas) |
| Ravič (herbas) |
|  |
| Mirė | 1762 m. |

**Pranciškus Dembinskis**  (m. 1762 m.) – Krokuvos pavaivadis 1732 metais, Zatoro-Osvencimo vėliavininkas 1746-1762, Krokuvos žemės teisėjas 1734-1746, Zatoro-Osvencimo taurininkas 1727-1734, karaliaus kamerdineris, Karūnos armijos kapitonas 1722 metais. 

Buvo pasiuntiniu nuo Krokuvos vaivadijos į 1732 metų seimą. 1735 metais kaip Krokuvos vaivadijos kancleris pasirašė Varšuvos konfederacijos Generalinės tarybos nutarimą. Pasiuntinys į 1735 metų pacifikacinį seimą.

Bibliografia
------------

* Teka Gabryela Junoszy Podoskiego, t. IV, Poznań 1856, s. 152.
* Urzędnicy województwa krakowskiego XVI-XVIII wieku. Spisy". Oprac. Stanisław Cynarski i Alicja Falniowska-Gradowska. Kórnik 1990, s. 221.

Išnašos
-------

1. ↑  Uchwała Rady Generalnej Konfederacji, 1735, s. 23.
2. ↑   Lwowska Naukowa Biblioteka im. W. Stefanyka NAN Ukrain. Oddział Rękopisów. Zespół (fond) 145 część I (Archiwum Jabłonowskich z Bursztyna), rkps 24, cześć 2, k. 1.
| **Pranciškus Erelis*Arlauskas*** |
| --- |
| Gimė | 1919 m. spalio 16 d.Senasis Obelynas, Šilalės valsčius |
| Mirė | 2008 m. rugpjūčio 12 d. (88 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | lietuvių gydytojas reumatologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. |

**Pranciškus Erelis** (iki 1938 m. **Arlauskas** 1919 m. spalio 16 d. Senasis Obelynas, Šilalės valsčius – 2008 m. rugpjūčio 12 d. Vilnius) – lietuvių gydytojas reumatologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1945 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1976 m. medicinos mokslų daktaras.

1945–1949 m. Vytauto Didžiojo universiteto (nuo 1946 m. Kauno universitetas) dėstytojas. 1949–1958 m. Mažeikių ligoninės Terapijos skyriaus vedėjas. 1958–1963 m. Šiaulių respublikinės, 1963–1965 m. Vilniaus respublikinės klinikinės ligoninės vyriausiasis terapeutas. 1965–1975 m. dirbo Eksperimentinės ir klinikinės medicinos institute. 1975–1994 m. dėstė Vilniaus universiteto Gydytojų tobulinimosi fakultete. Nuo 1979 m. profesorius. Tyrė reumatinių ligų epidemiologiją Lietuvoje.

Dar nuo mokymosi Plungės gimnazijoje laikų puikiai mokėjo lotynų kalbą, rimtai domėjosi latvių, senovės prūsų, kt. kalbomis. 1988 m. buvo vienas iš „Prūsos" klubo steigėjų (tuo metu – prie Lietuvos kultūros fondo, vėliau – prie Tesingumo ministerijos). Išėjęs į pensiją, rašė eiliuotus prisiminimus, daug dėmesio skyrė lietuvių kraštotyrai, aktyviai dalyvavo gaivinant prūsų kalbą (yra žinomo eilėraščio prūsų kalba „Etwerpjais brati" autorius), prūsiškai pasirašinėjo slapyvardžiu Arellis.

Bibliografija
-------------

* Atramos ir judėjimo organų minkštųjų audinių nesąnarinės ligos, su M. Ostapenka, 1975 m. rusų kalba.
* Reumatinių ligų diagnostikos klausimai, 1979 m.
* Įdomioji Lietuva, 1997 m.
* 180 reumatinių ligų, 1998 m.
* Septynios gyvenimo atkarpos, 1999 m.
* As kwai en grimikans peisatwei, 2003 m. prūsų ir lietuvių kalbomis.
* Prūsiska chrestomatija, kartu su M. Klusiu, 2007 m. prūsų kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pranciškus Erelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 546 psl.
| **Vipera albizona** |
| --- |
| Turkijos kalninė angis (*Vipera albizona*) |
| Apsaugos būklė |
| Nykstantys (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Pobūris: | Gyvatės  *( Serpentes)* |
| Šeima: | Angys  *( Viperidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios angys  *( Viperinae)* |
| Gentis: | Angys  *( Vipera)* |
| Rūšis: | Turkijos kalninė angis  *( Vipera albizona)* |

 |
|  |

**Turkijos kalninė angis** (*Vipera albizona*) – angių (*Viperidae*) šeimos nuodinga gyvatė, priklausanti tikrųjų angių (*Viperinae*) pošeimiui.

Aprašymas
---------

Patinas iki 78 cm, nors dauguma individų mažesni. Kūnas rudai pilkas. Išilgai nugaros nuo galvos iki uodegos galo yra apie 30 skersinių baltų su juodais kraštais siaurų dėmių, kurios atskirtos rudai raudonomis zonomis. Galvos viršutinėje dalyje paprastai būna dvi didelės juodos skersinės dėmės, o nuo akių krašto link burnos kampų ir toliau nusitęsia tamsi juosta. Pilvas pilkas, su tamsiomis dėmelėmis. Galva didelė, ryškiai atskirta nuo kaklo. Burna suapvalinta, su smulkiais raginiais žvynais.

Paplitimas
----------

Paplitusi Turkijos centrinės dalies kalnų rajonuose. Gyvena sausose kalnų atšlaitėse ir pievose. Arealas labai mažas, todėl įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą, kaip rūšis, kuriai gresia išnykimas.

1. ↑  „IUCN Red List - Vipera albizona". IUCN Red list. Nuoroda tikrinta 2011-10-26. [neveikianti nuoroda]


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Turkijos kalninė angis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Noomi Rapace |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Noomi Rapace |
|  |
| Gimė | 1979 m. gruodžio 28 d. (42 metai) |
|  |
| Šalis |  Švedija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| **Lisbeta Salander** (Millennium trilogija) |
| Apdovanojimai |
| Bodilio premija už geriausią moters vaidmenį (2007).Auksinio vabalo apdovanojimas geriausios aktorės nominacijoje (2010). |

**Nomi Rapas** (šved. *Noomi Rapace*, 1979 m. gruodžio 28 d. Hiudiksvalis, Švedija) – švedų aktorė.

Biografija
----------

Motina – švedų aktorė Nina Noren, tėvas – ispanų dainininkas, flamenko atlikėjas Rochelio Duranas. Kurio taip ir nėra mačiusi. Būdama septynerių metų amžiaus filmavosi Hrafno Gunlaugsono filme Varno šešėlis ir po jo nusprendė tapti aktore. Sulaukus 15 metų išėjo iš namų ir įstojo į teatro mokyklą Stokholme. 1996 m. debiutavo televizijos seriale „Trys karūnos". 1998−1999 m. mokėsi Skara Skolscen teatro mokykloje. 2000-aisiais vaidino įvairiuose Stokholmo teatruose, o pastaruoju metu – Švedijos Karališkajame dramos teatre.

Labiausiai žinoma Stigo Larsono trilogijoje Millennium, Lisbetos Salander vaidmenyje. Atliko pagrindinį vaidmenį filme „Prometėjas"

Buvęs vyras – švedų aktorius Ola Rapas, su kuriuo išsiskyrė 2011 m. Turi sūnų Lev (9 metų).


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Noomi Rapace** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Amerikos Lietuvių Inžinierių ir Architektų Sąjunga** – Amerikos lietuvių organizacija, įsteigta Niujorke 1950 m. vasario 24 d. – 1950 m. vasario 25 d. kaip Pasaulio lietuvių inžinierių ir architektų sąjungos (PLIAS) padalinys.

Veikla
------

Suvažiavimai šaukiami kas ketveri metai, juose renkama centro valdyba. Organizacija turi atstovybes Bostone, Čikagoje, Detroite, Denveryje, Niujorke ir Filadelfijoje. 1952 m. įsteigti stipendijų ir šalpos fondai. Organizuoja archititektų ir inžinierių projektų konkursus, parodas, rengia (su kitomis organizacijomis) mokslo ir kūrybos simpoziumus, kuria lietuvišką inžinerijos terminiją.

Niujorke leidžiamas organizacijos metraštis, kartu su Pasaulio Lietuvių Inžinierių ir Architektų Sąjunga nuo 1951 m. balandžio mėn. leidžiamas žurnalas „Technikos žodis".

1992 m. sausio 17 d. ALIAS ir Lietuvos kultūros fondas nutarė įsteigti Medininkų pilies atstatymo fondą.

Pirmasis centro valdybos pirmininkas 1951–1952 m. Aleksandras Mačiūnas, nuo 1989 m. Albertas Kerelis.

Žymesni nariai
--------------

* Jurgis Gimbutas;
* Leonas Maskaliūnas;
* Vytautas Peseckas;
* Adomas Varnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Amerikos lietuvių inžinierių ir architektų sąjunga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 437 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Tilia americana** |
| --- |
| Amerikinė liepa (*Tilia americana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Dedešviniai  *( Malvaceae)* |
| Gentis: | Liepa  *( Tilia)* |
| Rūšis: | Amerikinė liepa  *( Tilia americana)* |

 |

**Amerikinė liepa** (*Tilia americana*) – dedešvinių (*Malvaceae*) šeimos, liepų (*Tilia*) genties medis. Natūraliai paplitęs Šiaurės Amerikoje.

Viršutinė lapų pusė sodriai žalia, plika, apatinė – žalia arba kartais melsvažalio atspalvio, plika, su kertiniais plaukelių kuokšteliais, daugiausia ties gyslų pagrindais. Lapai plačiai ovališki, 8 – 15(20) cm ilgio, stambiai pjūkliškais kraštais; danteliai ilgai nusmailėjusiomis, aštriomis viršūnėlėmis. Žiedai dideli, apie 15 mm skersmens, su kuokeliais ir staminodijais, po 6 – 15 nusvirusiose kekėse. Vaisiai elipsoidiniai arba beveik rutuliški, nebriaunoti arba silpnai briaunoti, storu kevalu. Medžiai iki 40 m auksčio.

Lietuvoje auga Vilniaus botanikos sode, Obelynėje ties Kaunu, Šeduvos, Pakruojo, Baisogalos parkuose.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Amerikinė liepa** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Popiežius Aleksandras III
***Non parum animus noster*** – tai popiežiaus Aleksandro III 1171 m. rugsėjo 11 d. arba 1172 m. rugsėjo 11 d. išleista popiežiaus bulė, skirta kryžiaus žygiams į Pabaltijį prieš pagonius estus ir suomius. Ji buvo adresuota Danijos, Švedijos ir Norvegijos valdovams bei tautoms ir prasideda pagonių estų keliamos grėsmės aprašymu:

> Esame giliai nusiminę ir labai susirūpinę, kai girdime, kad laukiniai estai ir kiti tų kraštų pagonys kyla ir kovoja su Dievo ištikimaisiais ir tais, kurie darbuojasi dėl krikščionių tikėjimo ir kovoja dėl krikščionių vardo dorybės. ... kad apsijuosę dangiškaisiais ginklais ir apaštališkųjų raginimų jėga drąsiai gintumėte krikščionių tikėjimo tiesą ir ryžtingai plėstumėte krikščionių tikėjimą.
> 
> 

Be to, Aleksandras pažadėjo vienerių metų indulgencijas ir nuodėmių atleidimą tiems, kurie kovojo su pagonimis. Žuvusieji šiame kryžiaus žygyje gaus visiškas indulgencijas:

> Pasitikime Dievo gailestingumu ir apaštalų Petro ir Pauliaus nuopelnais, todėl tiems, kurie jėga ir didžiadvasiškai kovoja su šiais dažnai minėtais pagonimis, suteikiame vienerių metų atleidimą nuo nuodėmių, už kurias jie atliko išpažintį ir gavo atgailą, kaip esame įpratę suteikti tiems, kurie eina prie Viešpaties kapo. Mirusiems šioje kovoje suteikiame visų nuodėmių atleidimą, jei jie yra gavę atgailą.
> 
> 

Vienintelė išlikusi bulės kopija yra Petro Celensio laiškų knygoje.

Išnašos
-------

1. ↑  Eric Christiansen, *The Northern Crusades* (London: Penguin, 1997), p. 71.
2. 1 2 3  Iben Fonnesberg-Schmidt, *The Popes and the Baltic Crusades: 1147-1254* (Brill, 2007), p. 59.
3. ↑  Fonnesberg-Schmidt, p. 55, n. 117.
| **Mareca americana** |
| --- |
| Amerikinė cyplė (*Mareca americana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žąsiniai paukščiai  *( Anseriformes)* |
| Šeima: | Antiniai  *( Anatidae)* |
| Gentis: | *Mareca*  *( Mareca)* |
| Rūšis: | Amerikinė cyplė  *( Mareca americana)* |

 |
| Binomas |
| ***Mareca americana***J. F. Gmelin, 1789 |

**Amerikinė cyplė** (*Mareca americana*, sin. *Anas americana*) – žąsinių (*Anseriformes*) būrio paukštis.

Rūšis peri beveik visoje Kanadoje ir Aliaskoje, išskyrus pačią šiaurę, taip pat JAV pagrindinės dalies šiaurės vakaruose (Aidahe, Dakotose, Minesotoje, Oregone ir kt.). Žiemą migruoja į įpiečiau esančius JAV kraštus (daugiausia šalies centrinę dalį, pietus, rytų ir vakarų pakrantes), taip pat į Meksiką, Centrinę Ameriką, Karibus, Pietų Amerikos šiaurinę dalį. Retsykiais nuklysta į Europą, šie paukščiai reguliariai pastebimi Britų salose. Lietuvoje aptinkama atsitiktinai per migracijas (pirmą kartą pastebėta 1991 m. Nemuno deltoje).

Suaugusio paukščio kūno ilgis 42–59 cm, išskleistų sparnų plotis 76–91 cm, masė 512–1330 g. Patinas pavasarį panašus į eurazinę cyplę, tačiau labiausiai skiriasi galva, kurios kakta balta, dėmė už akių tamsiai žalia, žvilganti, šonai pilkai gelsvi. Kūno šonai ir krūtinė rožiškai pilki. Patelė labai panaši į mūsišką cyplę, tik šiek tiek pilkesne galva, ryškesne juosva dėme apie akis, ryškesniais rudais kūno šonais ir baltomis, o ne pilkomis pasparnės dengiamosiomis plunksnomis, kurios matomos paukščiui skrendant.

Amerikinė cyplė laikosi atvirose šlapynėse, drėgnose pievose. Maitinasi vandens augalais, želmenimis, dobilais, grūdais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dunn, J.; Alderfer, J. (2006). *National Geographic Field Guide to the Birds of North America* (5th ed.).
2. ↑  Votier, Stephen C.; Harrop, Andrew H.J.; Denny, Matthew (January 2003). „A review of the status and identification of American Wigeon in Britain & Ireand". *British Birds*. 96 (1): 2–22.
3. 1 2  Amerikinė cyplė, pauksciai.lt
4. ↑  Floyd, T. (2008). *Smithsonian Field Guide to the Birds of North America*. New York: Harper Collins.
5. ↑  American Wigeon, Ducks Unlimited.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Amerikinė cyplė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Kirpainių kapinynas** – prūsų kapinynas Semboje, prie Kirpainių, buv. Žuvininkų apskritis, dab. Povarovka, Kaliningrado sritis. Vietovė 1405 m. minima *Kirpaynen* vardu.

Tyrimai
-------

Didžiausias žinomas Sembos kapinynas, 1 km ilgio ir 0,2 km pločio. Jo šiaurinė dalis yra vadinamojoje Galgenbergo (Kartuvių kalno) kalvoje. Kapinynas apardytas kasant smėlį. Kapinyną 1877 tyrinėjo V. Benigkas, 1902 m. – Emilis Holakas ir Karlas Štadis, 1907 m. – Adalbertas Becenbergeris, 1929 m. – Vilhelmas Gertė. Ištirti 329 kapai.

Mirusieji laidoti sudeginti urnose ar be jų su gausiomis įkapėmis. Išsiskiria du senojo geležies amžiaus kapai. Viename jų buvo kibiro formos urna, du sidabriniai lazdeliniai smeigtukai, sidabrinė antkaklė viela apvyniotais galais, sidabrinis ir žalvarinis žiedas, 4 ietigaliai, antskydis, pentinas, žąslai, diržų sagtys, pjautuvas, peilis, kirvis, drožtuvas, Domiciano laikų Romos moneta. Kitame kape rastos žirgo kamanos, puoštos sidabro ir sidabruotais apkalais, juose pavaizduoti skarabėjai. Rasta akinė ir romėniškoji segė, žiedas, šukos, peilis, du diržo galo apkalai, skiltuvas, trys įvairaus ilgio ylos, ietigalis, du galąstuvai, drožtuvas, adata. Šalia urnos rastas puodukas su miniatiūrinėmis įkapėmis.

Kapinyne rasta daug Romos monetų: Trajano (98-117 m.), Hadriano (117–138 m.), Marko Aurelijaus (161–180 m.), Domiciano, Faustinos II (175 m.), Komodo (180–192 m.). Dalis kapinyno tyrinėjimų duomenų neskelbta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valdemaras Šimėnas. *Kirpainių kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 167 psl.

Koordinatės: 54°50′00″ š. pl. 20°01′00″ r. ilg.﻿ / ﻿54.83333°š. pl. 20.01667°r. ilg.﻿ / 54.83333; 20.01667
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Polyplacophora** |
| --- |
| Chitonas (Tonicella lineata)Chitonas (*Tonicella lineata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Moliuskai  *( Mollusca)* |
| Klasė: | Chitonai  *( Polyplacophora)* |

 |

**Chitonai** (*Polyplacophora*) – moliuskų (*Mollusca*) tipo klasė.

Dydis 0,3-33 cm. Įvairiaspalvė Kriauklė susideda iš 8 plokštelių, kurios išsidėsčiusios viena eile ir gaubia gyvūno nugarą. Turi stambią raumeningą koją, mažą galvą su gerai išsivysčiusia radule. Akių ir čiuopiklių nėra. Skirtalyčiai.

Chitonai puikiai prisitaikę gyventi ant akmenų. Chitonai koja stipriai prisisiurbia prie uolos, todėl jų negali atplėšti net galingos bangos. Daugelis rūšių mėgsta tūnoti uolų plyšiuose aukščiau vandens lygio, kur juos šlaksto bangų vanduo. Aktyvūs naktį. Lėtai šliaužioja uolų paviršiumi ir gremžia mikroskopinius dumblius. Be to, minta foraminiferais, samangyviais, įvairiomis lervomis. Paplitę visuose pasaulio vandenynuose ir sūriose jūrose. 

Iš viso žinoma 860 chitonų rūšių.

* *Acanthochitona crinatus* – Atlanto vandenyne ir Viduržemio jūroje gyvenantis, iki 1,3 cm ilgio užaugantis chitonas. Šliaužiodami akmenimis, minta ant jų augančiais dumbliais. Prie akmenų chitonai prisitvirtina savo raumeninga koja, o nukritę apsisaugo susirangydami kiaute. Turi gražią įvairiaspalvę kriauklę.
|  |
| --- |
| Tamara Gachechiladze  gruz. თამარა გაჩეჩილაძე |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1983 m. kovo 17 d. (40 metų)Tbilisis, Gruzijos TSR, TSRS vėliava TSRS |
| Kilmė | Gruzijos vėliava Gruzija |
| Žanrai | pop, R&B, soul |
| Veikla | dainininkė, dainų autorė, aktorė |
| Susijusi veikla | Stephane & 3G |

**Tamara „Tako" Gačečiladze** (gruz. თამარა "თაკო" გაჩეჩილაძე, g. 1983 m. kovo 17 d. Tbilisyje) – Gruzijos dainininkė, dainų autorė ir aktorė.

2008 m. atlikėja pirmą kartą dalyvavo Gruzijos „Eurovizijos" nacionalinėje atrankoje, kur liko dešimta. Po metų ji ir vėl dalyvavo atrankoje, bet jau kartu su grupe „Stephane & 3G", kuriame su daina „We Don't Wanna Put In" užėmė pirmą vietą. Deja, atstovai taip ir nepasirodė „Eurovizijoje" – netrukus po nacionalinio finalo buvo paskelbta, kad Gruzija savanoriškai pasitraukia iš konkurso. To priežastis buvo Europos transliuotojų sąjungos spaudimas pakeisti kontroversiškus kūrinio žodžius dėl galimų politinių asociacijų su Rusija.

Kaip solistė, 2017 metais su daina „Keep the Faith" nugalėjo nacionalinėje atrankoje ir tapo šalies atstove į 2017 m. „Eurovizijos" dainų konkursą Kijeve. Dainą „Keep the Faith" sukūrė pati T. Gačečiladze ir 2012 m. „Eurovizijos" dalyvis Anris Džochadze.

Diskografija
------------

### Singlai

* 2017: *Keep the Faith*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Brey, Marco (2008-03-01). „Tonight: Who will get the ticket from Tbilisi?". *eurovision.tv*. Europos transliuotojų sąjunga.
2. ↑  Adams, William Lee (2017-01-20). „Tako Gachechiladze wins Georgia's Eurovision final with "Keep the Faith"". *wiwibloggs.com*. Wiwibloggs.
3. ↑  Thomson, Euan (2017-01-20). „Georgia: Tako Gachechiladze to Kyiv!". *eurovoix.com*. Eurovoix.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tamara Gačečiladzė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina „Keep the Faith"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz  *„Midnight Gold"*** |  **Gruzijos atstovė Eurovizijoje**2017 | Po to:**–** |
| Kraštiečiai |
| --- |
| Kraštiečiai iš paukščio skrydžio |
|  |
| 

KraštiečiaiKraštiečiai

 |
| **Koordinatės** | 55°50′02″š. pl. 24°59′35″r. ilg.﻿ / ﻿55.834°š. pl. 24.993°r. ilg.﻿ / 55.834; 24.993﻿ (Kraštiečiai)Koordinatės: 55°50′02″š. pl. 24°59′35″r. ilg.﻿ / ﻿55.834°š. pl. 24.993°r. ilg.﻿ / 55.834; 24.993﻿ (Kraštiečiai) |
|  |
| **Apskritis** | Panevėžio apskrities vėliava Panevėžio apskritis |
| **Savivaldybė** | Kupiškio rajono savivaldybės vėliava Kupiškio rajono savivaldybė |

**Kraštiečiai** – mikrorajonas Kupiškio mieste. Miesto dalį riboja Vytauto, P. Mažylio, A. Purėno, K. Šimonio, Technikos gatvės. Šalia yra 1975 m. statyta Kupiškio autobusų stotis, rajono ligoninė, poliklinika, įkurtas lopšelis-darželis „Obelėlė".

Istorija
--------

1980 m. pradėtas statyti ***Žemiečių*** (vėliau pervadintas ***Kraštiečiais***) mikrorajonas. Iki 1984 m. buvo pastatyti 9 daugiabučiai, nutiestos naujos Kraštieičų (dab. Prano Mažylio), Žemiečių (dab. Kazio Šimonio) ir Statybininkų (dab. Technikos) gatvės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kupiškėnų enciklopedija", II tomas, Vilnius, 2012.
| Tambopata |
| --- |
| Tambopatos žemupys netoli Infierno kaimo Tambopatos žemupys netoli Infierno kaimo |
| **Ilgis** | 350 km |
| **Baseino plotas** | 14 850 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1240 m³/s |
| **Ištakos** | Altiplanas |
| **Žiotys** | Madre de Diosas |
| **Šalys** | Bolivijos vėliava Bolivija, Peru vėliava Peru |
|  |
|  **Vikiteka** | Tambopata |

**Tambopata** (isp. *Río Tambopata*) – upė pietryčių Peru (aukštupys Bolivijoje); dešinysis Madre de Dioso intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Altiplane Bolivijoje, La Paso departamente. Teka į šiaurę, sudaro Bolivijos–Peru (Puno departamento) sieną, už santakos su Koloradu teka toliau per Peru (Madre de Dioso departamentas). Žemupyje smarkiai vinguriuoja, šakojasi. Įteka į Madre de Diosą ties Puerto Maldonadu.

Didžiausi intakai: Mosochuaikas, Karama.

Tambopata teka pro Bahuacha Sonenės nacionalinį parką, Tambopatos nacionalinį rezervatą. Upės baseinas retai gyvenamas (įsikūrę daugiausia indėnai eseechai).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Cuencas y hidrografia. *Ministerio de Desarrollo Agrario y Riego*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Chimkairus. *Химки* |
| --- |
|              |
| *Chimkų reginys* |
|  |
| 

ChimkaiChimkai

55°53′0″ š. pl. 37°26′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.88333°š. pl. 37.43333°r. ilg.﻿ / 55.88333; 37.43333﻿ (Chimkai)Koordinatės: 55°53′0″ š. pl. 37°26′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.88333°š. pl. 37.43333°r. ilg.﻿ / 55.88333; 37.43333﻿ (Chimkai) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Maskvos sritis Maskvos sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1850 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 257 757  |
|  |
|  **Vikiteka** | Chimkai |
|  |
| **Kirčiavimas** | Chìmkai |

**Chimkai** – miestas Maskvos srityje (Rusija), prie Maskvos kanalo ir Maskvos miesto šiaurės vakarinio pakraščio (skiria Maskvos žiedas); rajono centras. Raketų variklių, energetikos, statybų, plastmasės, lengvoji, maisto pramonė.

Maskvos valstybinis kultūros ir menų universitetas, aukštoji kultūrologijos mokykla. Stovi Vladimiro cerkvė (1678 m. Kurkino kaimo vietoje), Kozmos ir Damijono cerkvė (1730 m. Kozmodemjanskojės kaimo vietoje).

Istorija
--------

Įkurtas 1850 m. prie Chimkos upės (dabar jos vagoje yra Maskvos kanalas) kaip geležinkelio stoties gyvenvietė prie geležinkelio Maskva–Sankt Peterburgas. Geležinkelio stotis atidaryta po metų. Iki tol Chimkų vietoje buvo kaimai *Куркино*, *Козлово*, *Козмодемьяновское*, *Киреево*, *Красные Горки* ir kiti, kurie apie 1830 m. išpopuliarėjo kaip vasarnamių vietovės. Apie 1900 m. pradėtos statyti pramonės įmonės. Nutiesus Maskvos kanalą 1937 m. Chimkai tapo darbininkų gyvenviete, o 1939 m. miestu.

Sportas
-------

* FK Himki (futbolas)
* Chimki (krepšinis)

Miestų partnerystė
------------------

* Baltarusija Gardinas, Baltarusija
* Ukraina Poltava, Ukraina
* Turkija Kemeras, Turkija
| **Tamara Božok** |
| --- |
| Gimė | 1957 m. rugpjūčio 27 d. (65 metai)Baltarusija |
|  |
| Veikla | politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | LDDPLSDP |
|  |
| Alma mater | 1979 m. Vilniaus pedagoginis institutas, 1986 m. Vilniaus aukštoji partinė mokykla, 
2001 m. Kauno technologijos universitetas |

**Tamara Božok** (g. 1957 m. rugpjūčio 27 d. Baltarusijoje) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1974 m. baigė Švenčionėlių vidurinę mokyklą, 1979 m. Vilniaus pedagoginio instituto Fizikos-matematikos fakultetą, įgijo matematikos mokytojos specialybę. 1986 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. 2001 m. baigė KTU Socialinių mokslų fakultetą, įgijo ekonomikos mokytojo specialybę.

1979–1981 m. dirbo Svirkų aštuonmetėje mokykloje matematikos mokytoja. 1981–1984 m. Švenčionių rajono komjaunimo komiteto instruktorė, vėliau organizacinio skyriaus vedėja. 1986–1988 m. Anykščių rajono komunistų partijos komiteto ideologinio skyriaus konsultantė, politinio švietimo vedėja. 1988–1990 m. savarankiškos LKP Anykščių rajono komiteto sekretorė, 1990–1996 m. LDDP Anykščių skyriaus pirmininkė.

1992–1996 m. Seimo nario Felikso Kolosausko padėjėja-sekretorė. Nuo 1997 m. Anykščių Jono Biliūno gimnazijos matematikos mokytoja, nuo 1998 m. – ir ekonomikos mokytoja.
2008–2011 m. PPRC ekonomikos ugdymo turinio švietimo konsultantė.
2002–2003 m. parengė ir vykdė PHARE ŽIPF projektą „Ekonominis mokymas pažangiai visuomenės raidai", 2009–2010 m. parengė ir vykdė EEE Norway Grants paprojektį „Ugdymo kaita: mokytojų kompetencijų tobulinimas".

1995–1997 m. 1998–2000 m. 2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė. Buvo tarybos kolegijos, Švietimo, kultūros ir etikos komiteto narė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
„Krašto apsaugos" logotipas
„**Krašto apsauga"** – periodinis Lietuvos Respublikos Krašto apsaugos ministerijos informacinis leidinys, rengiamas Lietuvos kariuomenės kanceliarijos Karinės periodikos redakcijoje (taip pat leidžia žurnalus „Karys" ir „Kardas"). 
Leidinyje „Krašto apsauga" yra pateikiama informacija apie tarptautinį karinį bendradarbiavimą, karių kovinį rengimą, dalyvavimą tarptautinėse operacijose, karių kultūrinį ir sportinį gyvenimą, ryšius su visuomene ir kitas Krašto apsaugos sistemos aktualijas. Leidinį spausdina Lietuvos kariuomenės Karo kartografijos centras, Domeikavoje, Kauno r. „Krašto apsauga" įprastai leidžiama kartą per dvi savaites. Leidinio tiražas – 1100 egz. Apimtis - apie 28 psl. Leidinys platinamas nemokamai.

Istorija
--------

Nuo 1991 m. vasario 9 d. iki 1992 m. kovo mėn. Krašto apsaugos departamentas (KAD) ir laikraščio „Lietuvos aidas" redakcija leido laikraštį „Savanoris".

Nuo 1992 m. balandžio 30 d. Krašto apsaugos ministerija (KAM) pradėjo leisti savaitraštį „Krašto apsauga". Leidinio numeracija buvo perimta iš „Savanorio", todėl pirmasis „Krašto apsaugos" numeris buvo pažymėtas Nr. 17(44). Leidinio redakcija įsikūrė Krašto apsaugos ministerijos patalpose, Totorių g. 25/3, Vilniuje. Leidinys tuo metu buvo spausdinamas 5000 egz. tiražu.

1995 m. balandžio 25 d. Krašto apsaugos departamento penktosioms įkūrimo metinėms paminėti buvo išleistas proginis leidinio „Krašto apsauga" numeris. Tai buvo pirmasis spalvotas savaitraščio numeris. Jame buvo pateikta veiklos kronika, pirmųjų KAD darbuotojų prisiminimai, aprašyta kariuomenės pajėgų, dalinių ir tarnybų kūrimosi istorija.

1996–2001 m. vietoj „Krašto apsaugos" Krašto apsaugos ministerija leido svarbiausius Krašto apsaugos sistemos įvykius atspindintį „Informacinį biuletenį".

Nuo 2001 m. gruodžio pradžios buvo pradėtas leisti naujo dizaino leidinys „Krašto apsauga". Leidinį 1500 egz. tiražu spausdino Leidybos centro prie KAM „Senamiesčio spaustuvė".

Nuo 2007 m. rugsėjo leidinys pradėtas spausdinti Lietuvos kariuomenės Karo kartografijos centre.

Viršelių galerija
-----------------

* Pirmojo „Krašto apsaugos" numerio viršelis
* Informacinis biuletenis
* „Krašto apsauga" nuo 2001 m.
* „Krašto apsauga" nuo 2014 m.

Rubrikos
--------

* Tarptautinis bendradarbiavimas;
* Tarptautinės operacijos;
* Karinis rengimas;
* Mūsų puslapis;
* Karjera;
* Paskutinis puslapis;
* Taip pat, įvairios proginės rubrikos.

Tiražas (nuo 2001 m.)
---------------------

| Leidinio numeris | Kiekis |
| --- | --- |
| 1-3 | 1500 egz. |
| 4-12 | 2000 egz. |
| 13-25, 154-160, 271 | 2500 egz. |
| 26-55, 57-70 | 2700 egz. |
| 56 | 5000 egz. |
| 71-75, 77-114 | 2800 egz. |
| 76 | 3000 egz. |
| 115-118, 120-153 | 3100 egz. |
| 119 | 3600 egz. |
| 161-175, 201-223 | 1000 egz. |
| 176-200 | 900 egz. |
| nuo 224 | 1100 egz. |

Redaktoriai
-----------

* Vida Urbonaitė – 2001–2011 m.
* Eugenijus Steiblys – 2011–2012, nuo 2016 m.
* Paulius Babilas – 2012-2016 m.

Nuorodos
--------

* Leidinio „Krašto apsauga" elektroninės versijos PDF formatu[neveikianti nuoroda]
* Leidinio „Krašto apsauga" profilis Facebook socialiniame tinkle
**Tamara Bairašauskaitė** (g. 1950 m. gruodžio 1 d. Alytuje) – Lietuvos istorikė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė, vertėja.

Biografija
----------

Kartu su seserimi Šviese gimė ir augo žinomo Lietuvos totorių bendruomenės veikėjo Mensaidas Bairaševskio šeimoje. T.Bairašauskaitė 1972 m. baigė Vilniaus universitetą. 1998 m. tapo habilituota humanitarinių mokslų daktare.

1972–1975 m. dirbo Glavlite. Nuo 1979 m. dirba Lietuvos istorijos institute.

Mokslinė veikla
---------------

Tiria Lietuvos kaimo sovietinės okupacijos metais, Lietuvos totorių istoriją, XIX a. bajorų savivaldą. Paskelbė straipsnių Lietuvos, Baltarusijos, Lenkijos, Rusijos, Vokietijos mokslo leidiniuose. 1991–1999 m. parengė anotuotą Lietuvos istorijos bibliografiją, skirtą lenkų mokslininkams (3 kn. 1997–2000 m.).

Bibliografija
-------------

* Lietuvos totoriai XIX amžiuje, 1996 m.

**Vertimai iš lenkų kalbos:**

* S. Kričinskis. Lietuvos totoriai, 1993 m.
* E. Kothibajaus. Radvilos, 1995 m.
* H. Visneris. Jonušas Radvila (1612–1655), 2000 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Tamara Bairašauskaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 453 psl.
| **Sylvia borin** |
| --- |
| Sodinė devynbalsė (*Sylvia borin*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Devynbalsiniai  *( Sylviidae)* |
| Gentis: | Devynbalsės  *( Sylvia)* |
| Rūšis: | Sodinė devynbalsė  *( Sylvia borin)* |

 |
| Binomas |
| ***Sylvia borin***Boddaert, 1783 |

**Sodinė devynbalsė** (*Sylvia borin*) – devynbalsinių (*Sylviidae*) šeimos paukštis, priklausantis devynbalsių genčiai.

Savo išvaizda panaši į rudąją devynbalsę (*Sylvia communis*). Kūno viršutinė pusė rusvai pilka, gelsvo atspalvio, apatinė kūno pusė šviesiai pilka, o krūtinė ir šonai ruso atspalvio.

Lietuvoje dažna rūšis. Gyvena miškuose, soduose. Krašte pasirodo gegužės mėn. išskrenda rugsėjo mėn.

Minta daugiausia bestuburiais, ypač vabzdžiais. Lesa drugių vikšrus, rudenį – uogas ir vaisius (šeivamedžio, sedulos, serbento, šermukšnio, žalčialunkio).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Lietuvos fauna": Paukščiai 2. Vilnius, „Mokslas", 1991 m.

Sodinės devynbalsės giesmė
| Žuan Pesoja*João Pessoa* |
| --- |
| *Žuan Pesojos gatvė* |
|  |
| 

Žuan PesojaŽuan Pesoja

7°5′0″ p. pl. 34°50′0″ v. ilg.﻿ / ﻿7.08333°š. pl. 34.83333°r. ilg.﻿ / 7.08333; 34.83333﻿ (Žuan Pesoja)Koordinatės: 7°5′0″ p. pl. 34°50′0″ v. ilg.﻿ / ﻿7.08333°š. pl. 34.83333°r. ilg.﻿ / 7.08333; 34.83333﻿ (Žuan Pesoja) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės rytų regionas |
| **Valstija** | Paraiba Paraiba |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 702 235  |
| **Altitudė** | 40 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Žuan Pesoja |
|  |
| **Kirčiavimas** | Žoáun Pesòa, Žuán Pesojà |

**Žuan Pesoja** (arba ***Žoaun Pesoa***, port. *João Pessoa*) – miestas pačiuose Brazilijos rytuose, Atlanto vandenyno pakrantėje, prie Šiaurės Paraibos upės žiočių. Paraibos valstijos sostinė. 674,8 tūkst. gyventojų (2007 m.), su priemiesčiais – apie 1 mln. Žuan Pesoja laikomas „tekančios saulės" miestu (tai labiausiai į rytus nutolęs Pietų Amerikos miestas) ir „žaliuoju" miestu (žaliųjų plotų skaičiumi nusileidžia tik Paryžiui). Jūrų uostas, Prezidento Kastro Pinto tarptautinis oro uostas. Svarbus kultūrinis regiono centras (teatrai, muziejai, auditorijos, menų ir kultūros centras). Statybinių medžiagų, metalo apdirbimo, maisto pramonė. Turizmas (poilsis prie vandenyno).

Istorija
--------

Žuan Pesoja – vienas seniausių Brazilijos miestų, portugalų įkurtas 1585 m. ir pavadintas *Filipéia de Nossa Senhora das Neves*. Kurį laiką buvo ispanų įtakoje, XVII a. priklausė olandams. Kolonijiniu laikotarpiu vertėsi iš cukraus pramonės. Dabartinį pavadinimą įgavo 1930 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Žuan Pesoja*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
Balsavimo teisių akto pirmasis puslapis
**1965 metų balsavimo teisių aktas** (angl. *Voting Rights Act of 1965*) teisiškai uždraudė diskriminacinę balsavimo praktiką, dėl kurios Jungtinėse Valstijose kilo masinis rinkimų teisių atiminėjimas iš afroamerikiečių. Akte pakartojami 15-osios JAV konstitucijos pataisos punktai. Valstijoms yra draudžiama primesti „Jungtinių Amerikos Valstijų piliečiams balsavimo apribojimus arba versti juos dalyvauti rinkimuose nepriklausomai nuo piliečių rasės ar odos spalvos". 

JAV Kongresas šiuo aktu ketino uždrausti praktiką, kai užsiregistruoti balsavimui galėjo tik piliečiai, išlaikę raštingumo testą. Tokia praktika buvo pagrindinė priemonė, kurią pietinės valstijos naudojo, kad afroamerikiečiai negalėtų pasinaudoti savo balsavimo teisėmis. Aktą pasirašė JAV prezidentas Lyndonas Džonsonas, kuris 1964 m. taip pat pasirašė žymųjį Pilietinių teisių aktą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „United States Department of Justice - Voting Rights Act of 1965". U.S. Department of Justice. 2006-03-20. Nuoroda tikrinta 2008-08-29.
2. ↑  „The Voting Rights Act of 1965". U.S. National Archives. Nuoroda tikrinta 2008-08-29.
3. ↑  „The Voting Rights Act of 1965". U.S. Department of Justice. Nuoroda tikrinta 2008-08-29.
Koordinatės: 56°00′34″ š. pl. 25°32′16″ r. ilg.﻿ / ﻿56.00944°š. pl. 25.53778°r. ilg.﻿ / 56.00944; 25.53778

Apūniškio miškas į vakarus nuo Miliūnų
**Apūniškio miškai** – miškų masyvas šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 5 km į šiaurę nuo Rokiškio. Priklauso Rokiškio miškų urėdijai (Rokiškio ir Juodupės girininkijoms). Apima 29 km² plotą. Sudaro Apūniškio ir Vingerinės miškai. Šiaurėje Beržienos slėnio atskirtas nuo Plunksnočių miškų.

Būdingas banguotas paviršius. Dirvožemiai velėniniai jauriniai silpnai nujaurėję priesmėliai ir velėniniai jauriniai glėjiški priemoliai. Patenka į Nemunėlio baseiną – prateka Vingerinė su intakais: Beržiena, Skardupiu. Miškuose yra Vaidlėnų, Žiobiškio tvenkiniai.

Medynai:

* pušynai: 56 %
* beržynai: 24 %
* eglynai: 14 %
* juodalksnynai: 3 %
* baltalksnynai: 2 %
* drebulynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 15 % medynų, pusamžiai medžiai 81 %, pribręstantys 3 %, brandūs 1 %.

Apūniškio miškai garsėjo vešliais pušynais, bet jie XX a. pr. buvo iškirsti. Per II pasaulinį karą miškuose veikė Žemaitės tarybinių partizanų bazė. Vėliau šioje stovyklavietėje buvo sudarytas Miliūnų landšaftinis-istorinis draustinis.

Apūniškio miškuose ir šalia jų įsikūrę kaimai: Žiobiškis, Uljanava, Steponiai, Danilauka, Buteikiai, Vengerinė, Kumburiai, Kervelkiai, Degsniai, Vaidlėnai, Apūniškis, Miliūnai. Miške įsteigtas Apūniškio miško pušies genetinis draustinis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Apūniškio miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 92
Pusiasalio žemėlapis
**Apšerono pusiasalis** (azer. *Abşeron yarımadası*) – pusiasalis vakarų Azerbaidžane, išsikiša į Kaspijos jūrą. Ilgis iki 60 km, plotis iki 30 km. Rytuose pusiasalis užsibaigia Šacho nerija. Ši nerija ir aplinkinės kopos įtrauktos į Apšerono nacionalinį parką. Būdinga banguota lyguma (aukštis iki 165 m) su purvo sopkomis, nenuotakiais duburiais, užpildytais druskožemiais arba druskingais ežerais. Gausūs naftos ir dujų telkiniai, vyksta intensyvi gavyba. Vyrauja efemerinių augalų pusdykumė su žiemą vegetuojančiomis žolėmis. Yra vynuogynų, moliūginių augalų pasėlių.

Apšerono pusiasalis tankiai apgyvendintas. Jame įsikūrusi šalies sostinė Baku su priemiesčiais (Sumgajitas, Chirdlanas, Sabunčis ir kt.). Šiaurinėje pakrantėje įsikūrę kurortai (Buzovna, Bilgjachas, Mardakjanas, Piršaga ir kt.). Ties pietine pakrante statomos dirbtinės Khazar salos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 33
**Ka-25 (KA-50;52)** (NATO pavadinimas – **Hormone**; **KAMOV**) Ka-25 – karinis Sovietų Sąjungos sraigtasparnis, jūrų pajėgoms sukurtas Kamov biuro.

Pirmą kartą pakilo 1961 metais. Kaip ir dauguma Kamov karinių sraigtasparnių, jis turėjo du vedančiuosius sraigtus, besisukančius priešinga kryptimi, todėl uodegos sraigtas nebenaudojamas.

Buvo sukurti keli variantai, tačiau pagrindinės paskirtys – povandeninių laivų paieška ir naikinimas bei minų laukų valymas. Povandeninių laivų medžioklei skirti sraigtasparniai turėjo sonarą, giliavandenes bombas, torpedas, radarą, magnetinių anomalijų paieškai skirtus prietaisus. Vėlesnės modifikacijos: KA-50, KA-52- skirti oro erdvei saugoti, ginkluoti „VICHR" tipo šiluminemis ar (lazerinio nuvedimo) raketoMis, bei oras – žemė raketomis šarvuotai technikai ar priešo gyvajai jėgai naikinti. Naudoti Afganistane, Čečėnijoje. Del unikalių sraigtų konstrukcijų, jie sunkiau numušami lengvaisiais kulkosvaidžiais. Antai numušus uodegos sraigtą „Cobra" sraigtasparniui, šis praranda stabilumą, priverčiamas didinti greitį ir trauktis iš atakos, piešingu atveju imtų suktis aplink ašį ir leistis priešo zonoje. Kamov tai mažiau pavojinga. Kabinos stiklai yra neperšaunami lengvaisiais kulkosvaidžiais, fiuzeliažas taip pat šarvuotas.

Be Sovietų Sąjungos, Ka-25 buvo ar tebėra naudojamas Indijoje, Sirijoje, Ukrainoje, Vietname, Jugoslavijoje.

Didžiausias greitis – 200 km/h. (KA-25); 250–350 km/h(KA-50;52)
*Apie valstiją žr.: Apūrė (valstija).*

| Apūrė |
| --- |
|  Apūrė ties San Fernando de Apūre |
| **Ilgis** | 1580 km |
| **Baseino plotas** | 147 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 2000 m³/s |
| **Ištakos** | Meridos Kordiljera |
| **Žiotys** | Orinokas |
| **Šalys** |  Venesuela |
|  |
|  **Vikiteka** | Apūrė |

**Apūrė** (isp. *Río Apure*) – upė pietvakarių Venesueloje; Orinoko kairysis intakas. Susidaro susiliejus Saratės ir Uribantės upėms, prasidedančioms Andų kalnuose (iš Rytų Kordiljeros Kolumbijoje ir Meridos Kordiljeros Venesueloje). Upė teka į rytus Ljanoso lygumomis daugiausia Apūrės valstijos teritorija. Įteka į Orinoką ties Kabruta.

Didžiausi intakai: Portugesa, Gvarikas (kairieji).

Drėgnuoju periodu laivuojama beveik per visą ilgį (nuo San Fernando de Apurės, kai vandens lygis aukštas – nuo Nutriaso). Potvynių metu smarkiai išsilieja.

Prie Apūrės įsikūrę Brusalio, San Fernando de Apūrės miestai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Апуре*,Большая советская энциклопедия, T. II (Ангола—Барзас). – Москва: Советская энциклопедия, 1970 / Be Uribantės ~800 km
2. ↑  *Apure*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
„Būk jaunas ir užsičiaupk!" 1968 m. gegužės protestuojančio jaunimo plakatas. Plakato šešėlis – de Golio karikatūra
**1968 m. gegužės įvykiai Prancūzijoje**, ar tiesiog **1968 m. gegužė** (pranc. *le Mai 1968*) – socialinė Prancūzijos krizė, išsirutuliojusi į demonstracijas, masines riaušes ir visuotinį streiką. Galiausiai privedė prie vyriausybės pasikeitimo ir prezidento Šarlio de Golio atsistatydinimo.

Įvykiai prasidėjo 1968 m. gegužės mėn. Paryžiaus universitetuose, pirma Nanterio universitetiniame miestelyje, paskui pačioje Sorbonoje; vienas žinomiausių studentų lyderių buvo 23-jų metų Danielis Konas-Benitas (per didžiausią Paryžiaus įvykių dalį Paryžiuje jo nebuvo). Studentų varomoji jėga, be bendro jaunimo protesto (pats garsiausias lozungas – „Drausti draudžiama"), buvo įvairios kraštutinės kairiosios idėjos: marksistinės-leninistinės, trockistinės, maoistinės ir t. t. dažnai pateiktos romantiškoje protesto dvasioje. Bendras šių požiūrių, tiksliau, nuotaikų pavadinimas – „gošizmas" (pranc. *gauchisme*), pirma reiškęs „kairumą" (Lenino veikalas „Vaikiška kairumo liga komunizme"). Visų aktyviai dalyvavusių sukilime studentų politinių pažiūrų apibendrinti praktiškai neįmanoma. Labai stiprus buvo anarchistinis judėjimas, kurio centras buvo Nanteris. Tačiau nemažai tarp gegužės įvykių aktyvistų buvo žmonių, kritikavusių ir kairiųjų, ir anarchistų lozungus. Studentus palaikė daugelis kairiųjų pažiūrų Sorbonos dėstytojų, tarp jų ir Mišelis Fuko.

Gegužės įvykiuose dalyvavę profesoriai paskelbę streiką, kuris vėliau tapo neterminuotu; mitinguotojai (prie studentų prisijungė darbininkai ir tarnautojai) iškėlė konkrečius reikalavimus: de Golio atsistatydinimas, formulė „40 – 60 – 1000" (40 valandų darbo savaitė, pensija nuo 60 metų, minimali alga 1000 frankų.)

1968 m. šūkiai
--------------

*Pagrindinis straipsnis – 1968 m. šūkiai*.
Didelė dalis graffiti buvo persmelkta maišto ir nihilizmo dvasia, pasižymėjo šmaikštumu. Graffiti, kviečiantys atsisakyti bet kokio darbo, atspindi Situacionizmo idėjų įtaką.

XXI a.
------

Šiuo metu 1968 m. veteranai (tarp jų D. Konas-Benitas, tapęs Europos Parlamento deputatu) priklauso Prancūzijos ir Europos isteblišmentui. Žmones, dalyvavusius šiuose įvykiuose, prancūzai vadina „68 vaikinais" (pranc. *soixante–huitards*).

2003 m. Bernardas Bertolučis pastatė filmą „Svajotojai", kuriame veiksmas vyksta per 1968 m. sukilimą.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: 1968 m. gegužės įvykiai Prancūzijoje** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Klėras Doilas. Revoliucijos mėnuo. Visuotinio sukilimo pamokos Archyvuota kopija 2007-09-28 iš Wayback Machine projekto.
* Rodžeris Smitas. 1968 m. gegužė-birželis Archyvuota kopija 2007-09-28 iš Wayback Machine projekto.
Volnovacha
Hostomelis
Mariupolis
Charkovas
Chersonas
Černigovas
Buča
Irpinė
Ochtyrka
Mykolajivas
Ukrainos miestai-didvyriai

**Ukrainos miestas-didvyris** (ukr. *Місто-герой України*) – Ukrainos garbės vardas, skiriamas Ukrainos Prezidento savo šalies miestams už žymų didvyriškumą 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu. 2022 m. kovo 6 d. miesto-didvyrio vardas suteiktas Charkovui, Chersonui, Černigovui, Hostomeliui, Mariupoliui ir Volnovachai, kovo 24 d. – Bučai, Irpinei, Mykolajivui ir Ochtyrkai.

Garbės vardas įsteigtas 2022 m. kovo 6 d. Ukrainos Prezidento V. Zelenskio įsaku pagal analogiją su sovietmečiu 4 Ukrainos miestams – Kerčei, Kijevui, Odesai ir Sevastopoliui – suteiktais Tarybų Sąjungos miesto-didvyrio vardais už didvyriškumą Antrojo pasaulinio karo metu.

Susiję straipsniai
------------------

* Ukrainos didvyris

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Zelensky awards Hero City title to Kharkiv, Chernihiv, Mariupol, Kherson, Hostomel and Volnovakha*, Interfax-Ukraine, 2022-03-07. Archyvuota 2022-03-07. Nuoroda tikrinta 2022-03-27.
2. ↑  *Указ Президента України №111/2022 Про присвоєння почесної відзнаки „Місто-герой України"*, Президент України, 2022-03-24 Nuoroda tikrinta 2022-03-27.
3. ↑  *Указ Президента України №111/2022 Про встановлення почесної відзнаки „Місто-герой України"*, Президент України, 2022-03-06. Nuoroda tikrinta 2022-03-27.