| Kretingos kapinynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Kretingos kapinynasKretingos kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°54′03″š. pl. 21°14′53″r. ilg.﻿ / ﻿55.900954°š. pl. 21.248108°r. ilg.﻿ / 55.900954; 21.248108Koordinatės: 55°54′03″š. pl. 21°14′53″r. ilg.﻿ / ﻿55.900954°š. pl. 21.248108°r. ilg.﻿ / 55.900954; 21.248108 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Kretingos seniūnija |
| Naudotas | X–XIII a. |
| Žvalgytas | 1959, 1982, 1988, 1992, 2008 m. |
| Tirtas | 1909, 1912, 1983 m. |
| Registro Nr. | u. k. 12308 /A1822; IP2462A/ |

**Kretingos, Padvarių kapinynas** (regioninio reikšmingumo lygmens valstybės saugoma kultūros vertybė, turinti archeologinį ir kraštovaizdžio vertingųjų savybių pobūdį: unikalus kodas 12308, senas registro kodas A1822, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. IP2462A) – kapinynas pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Padvariuose (Kretingos seniūnija), prie šiaurinio Kretingos miesto pakraščio, Akmenos kairiajame krante, prie Kretingos dvaro tvenkinio.

Vieta
-----

Įrengtas kyšulyje, įsiterpiančiame į Akmenos ir bevardžio jos kairiojo intako santaką. Vakarinėje dalyje stovi akmenų mūro Kretingos dvaro ūkinis pastatas, pietrytiniu, pietiniu ir pietvakariniu pakraščiu praeina Salantų gatvė. Likusi dalis dirvonuoja. 

Pietryčių-pietų pusėje palei gatvę (kelią Kretinga–Salantai) išmūryta akmeninė sienelė, kurios pietinėje dalyje pritvirtintas seno pavyzdžio archeologijos paminklo anotacinis ženklas. Pietvakariniu pakraščiu gatve eina takas į Kretingos (Padvarių) kapines (senasis Darbėnų kelias).

Istorija
--------

Smarkiai apnaikintas XVIII–XX a. statant Kretingos dvaro ir Kretingos tarybinio ūkio-technikumo pagalbinius ūkinius, gamybinius ir gyvenamuosius pastatus, plečiant kelią Kretinga–Salantai, tiesiant vandentiekio tinklus.

1972–1988 m. buvo respublikinės reikšmės archeologijos paminklas, 1993 m. įrašytas į naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašą (šifras IP2462A), 2004 m. – į Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą (registro kodas A1822), 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.

### Tyrimai

1909, 1912 m. tyrė Vladas Nagevičius, 1983 m. – Ignas Jablonskis. 1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1988 m. – Julius Kanarskas ir Donatas Butkus, 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas), 2008 m. – Donatas Butkus (Kretingos muziejus).

Iš viso ištirtas apie 664 m² plotas, aptikta 53 (51 sudeginto ir 2 nedegintų) mirusiųjų kapai ir 14 sunaikintų kapų vietos. Mirusieji laidoti su įkapėmis: rasta įmovinių ir įtveriamųjų žeberklinių ietigalių, dviašmenis kalavijas, peilių, dalgelių, skiltuvų, žąslų, svarstyklių svorelių, papuošalų – vytinių antkaklių, pasaginių segių, apyrankių, žiedų.

Datuojamas X–XIII a.

Kapinyno vakarinėje dalyje aptikti I tūkstantmečio pr. m. e. pab. – I tūkstantmečio m. e. pr. senovės gyvenvietės kultūrinio sluoksnio žymių su kauliniais dirbiniais, lipdytu miniatiūriniu puodeliu bei lipdytos keramikos šukių grublėtu ir spurgeliais puoštu paviršiumi.

Radinius saugo Valstybinis Ermitažas (Rusija), Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Kretingos muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973
2. ↑  Valstybės žinios – 2004, balandžio 1. – Nr. 48. – P. 8
3. ↑  Kretingos, Padvarių kapinynas. – Kultūros vertybių registras Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Vladas Nagevičius. Kiti mano prieškariniai tyrinėjimai Žemaičiuose. – Senovė. – Kaunas, 1935. – T. 1. – P. 66  
Ignas Jablonskis. Kretingos plokštinio kapinyno tyrinėjimai. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1982 ir 1983 metais. – Vilnius: Lietuvos TSR mokslų akademijos Istorijos institutas, 1984. – P. 75–76  
Julius Kanarskas. Kretingos plokštinis kapinynas. Kretinga, 1990 m. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 1. – B. 40
5. ↑  Ignas Jablonskis. Kretingos m. senkapio Nr. 1 tyrinėjimai. Kretinga, 1983. – Lietuvos istorijos instituto rankraštynas. – F. 1. – B. 1056
6. ↑  Adolfas Tautavičius. *Kretingos kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 18 psl.

Nuorodos
--------

* „Kretingos, Padvarių kapinynas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2017-09-05.
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1982 ir 1983 metais[neveikianti nuoroda]
* Kretingos (Padvarių) kapinynas. – LIMIS[neveikianti nuoroda]