recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pietų Afrikos litvakai** yra Pietų Afrikos Respublikos žydai kilę iš Lietuvos žydų.

Apie 80% Pietų Afrikos žydų yra kilę iš Lietuvos. Jų protėviai emigravo daugiausiai XIX a. pabaigoje. Kiti atvyko po 1915 m. žydų trėmimo iš Lietuvos į Ukrainą. Daugiau kaip pusė Pietų Afrikos litvakų atvyko iš Panevėžio, Rietavo, Palangos, Joniškio ir Šiaulių.  Kadaise jų buvo 120 000, dabar dėl emigracijos (daugiausia į anglakalbes šalis arba repatriacijos į Izraelį, tačiau pasitaikė ir keli repatriacijos į Lietuvą atvejai) jų liko apie 75 000. 

1931-1939 m. į Pietų Afriką išvyko tik 2,085 Lietuvos žydų Pietų Afrikos valdžiai apribojus imigraciją. 

XX a. viduryje didelę įtaką Pietų Afrikos kolonijinių šalių ekonomikoms turėjo Lietuvoje gimusių Elie Susman ir Harry Susman įkurta verslo imperija. Taip pat litvakas Lippy Lipshitz yra laikomas vienu iš žymiausių šalies skulptoriumi. Santykinai daug Pietų Afrikos litvakų kovojo už rasinę lygybę ir prieš aparteidą. Aparteido metu žydai sudarė tik 2% baltųjų, bet jie sudarė daugiau kaip pusę baltųjų kovojančių prieš aparteidą. Pasižymėjo Joe Slovo, Ronnie Kasrils, Helen Suzman, Eli Weinberg, Esther Barsel, Hymie Barsel, Yetta Barenblatt ir Latvijoje gimę Eli Weinberg, Ray Alexander Simons, Ruth First. Grant Gochin, Esther ir Hymie Barsel sūnėnas, pasakoja, "Tai buvo žmonės atvykstantys į Pietų Afriką jau patyrę stiprią neapykantą prieš juos. Ir atvykę į Pietų Afriką jie pamatė neapykantą prieš juoduosius."

Nuorodos
--------

* Litvakų bendruomenė PAR: verslo kūrimas Lietuvoje – lyg grįžimas namo
* Jewish Research in South Africa
* Litvaks in South Africa
* Legendary Heroes of Africa Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
* The History of the Jews in South Africa
* Claudia B. Braude. Back to Kovno

Šaltiniai
---------

1. ↑  Levin, Dov (2001). *The Litvaks: A Short History of the Jews in Lithuania*. Yad Vashem Pubns. p. 82. ISBN 978-9653080843.
2. ↑  Levin, Dov (2001). *The Litvaks: A Short History of the Jews in Lithuania*. Yad Vashem Pubns. p. 185. ISBN 978-9653080843.
3. ↑  „Jonah Lowenfeld. African stamps honor Jews who fought apartheid". Suarchyvuotas originalas 2011-08-31. Nuoroda tikrinta 2012 m. rugsėjo 16 d.. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)
| **Pirėninis kurmėnas** |
| --- |
| Pirėninis kurmėnas (Galemys pyrenaicus)Pirėninis kurmėnas (*Galemys pyrenaicus*) |
| Apsaugos būklė |
| Pažeidžiami (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Vabzdžiaėdžiai  *( Insectivora)* |
| Šeima: | Kurminiai  *( Talpidae)* |
| Pošeimis: | Kurmėniniai  *( Desmaninae)* |
| Gentis: | Pirėniniai kurmėnai  *( Galemys)* |
| Rūšis: | Pirėninis kurmėnas  *( Galemys pyrenaicus)* |

 |
| Binomas |
| ***Galemys pyrenaicus***É. Geoffroy, 1811 |
| Pirėninio kurmėno paplitimasPirėninio kurmėno paplitimas:žalia spalva - *G. pyrenaicus pyrenaicus* porūšis,raudona spalva - *G. pyrenaicus rufulus* porūšis |

**Pirėninis kurmėnas** (*Galemys pyrenaicus*) – kurminių (*Talpidae*) šeimos vabzdžiaėdis žinduolis, vienintelis pirėninių kurmėnų (*Galemys*) genties atstovas. Aptinkamas tik Pirėnų pusiasalyje.

Išvaizda
--------

Turi judrų straubliuką ir ilgą vairuojamąją uodegą. Kūnas 11-16 cm ilgio, uodega – 12-16 cm ilgio. Masė 35-80 g. Gyvena poromis, išgyvena apie 3,5 metus.

Gyvena prie upių. minta įvairiais vandens bestuburiais – vėžiagyviais, vandens vabzdžiais ir kt.

Paplitimas
----------

Aptinkamas šiaurinėje ir centrinėje Ispanijoje, šiaurės Portugalijoje, Prancūzijos vakaruose. Anksčiau buvo aptinkamas ir Andoroje bet iš šios šalies jau išnyko.

Gausa, nykimas
--------------

Nyksta, išnykęs daugelyje buveinių, kur anksčiau gyveno.

Pagrindinės nykimo priežastys – vandens tarša, buveinių praradimas, hidroelektrinių statyba, priegauda (pakliūna į žvejybos tinklus ar spąstus) ar tiesioginis medžiojimas, dėl klaidingo įsitikinimo, jog pirėniniai kurmėnai kelią grėsmę žuvų ištekliams. Taip pat didelę grėsmę rūšies populiacijai kelią ir Europoje invazinė rūšis - kanadinė audinė.

Apsauga
-------

Įrašytas į ES Buveinių Direktyvos II-ą priedą.

Nuo 1986 m įrašytas į Tarptautinę raudonąją knygą į Pažeidžiamų (Vulnerable) kategoriją.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „IUCN Red List - Galemys pyrenaicus". IUCN Red list. Suarchyvuotas originalas 2012-06-08. Nuoroda tikrinta 2012-04-21.
2. ↑  „Tarybos direktyva dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos" (PDF).
| Čistojė, Bylėnų ežeras |
| --- |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Kaliningrado sr. Nesterovo raj.) |
| Plotas | 0,14 km² |
| Kilmė | ledyninis (luistinis) |
| Didžiausias gylis | 10,5 m |
| Įteka | upokšniai ir upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Čistojė, Bylėnų ežeras

  |
| **Koordinatės** |  54°23′23.83″ š. pl. 22°43′54.28″ r. ilg.﻿ / ﻿54.3899528°š. pl. 22.7317444°r. ilg.﻿ / 54.3899528; 22.7317444Koordinatės: 54°23′23.83″ š. pl. 22°43′54.28″ r. ilg.﻿ / ﻿54.3899528°š. pl. 22.7317444°r. ilg.﻿ / 54.3899528; 22.7317444 |

**Bylėnų ežeras** arba *Čistojė, Ostrovnojė* (rus. *Чистое озеро (Островное)*, vok. *Billehnen See*, vėliau vok. *Billenauer See*) – Rusijos Kaliningrado srities Nesterovo rajono ežeras.

Ledyninės kilmės (luistinis), priklauso Priegliaus vandens baseinui. Telkšo apie kilometrą į vakarus nuo Vištyčio ežero ir apie tris kilometrus į rytus nuo Uvarovo kaimo (liet. *Ribiniškiai*); pasienio zonoje, netoli valstybinių sienų su Lietuva ir Lenkija. Netaisyklingos formos, ištįsęs R–V kryptimi. Rytinis ir vakarinis krantai statūs (iki 60°), susiformavę iš smėlio gruntų ir apaugę medžiais. Plyti Sūduvos aukštumoje, jos šlaitais į ežerą įteka daug upokšnių ir upelis iš vakarinės pusės. Rytinėje dalyje yra nedidelė sala, vakaruose – pelkė. Vandens paviršiaus altitudė 201,7 m v.j.l. plotas 0,14 km². Ežero ilgis 620 m, vidutinis plotis 130 m, gylis – iki 10,5 m. Dumblingas dugnas, vandens skaidrumas iki 1,7 m. Veisiasi kuojos, paprastieji karšiai, ešeriai, paprastosios raudės, lynai.

Buvusi Romintos girios teritorija. Vandens telkinio šiaurinėje ir pietinėje pakrantėse iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos stovėjo žinomas nuo 1589 m. *Bylėnų* kaimas (vok. *Billehnen*, vėliau vok.  *Billenau*), dabar šioje vietoje auga miškas. Vandenvardis (kaip ir vietovardis) baltiškos kilmės (liet.: *byloti* – „kalbėti", „tarti"; *bylus* – „šnekus").

Šaltiniai
---------

* Чистое озеро (Островное)
* Озеро Чистое // Государственный водный реестр
* Vilius Pėteraitis. *Mažosios Lietuvos ir Tvankstos vietovardžiai = Die Ortsnamen von Kleinlitauen und Twanksta: jų kilmė ir reikšmė*. Vilius Pėteraitis; Mažosios Lietuvos fondas. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1997 psl. 78 ISBN 5420013762
Povorotno kyšulys
**Povorotno kyšulys** (rus. *Мыс Поворотный*) – kyšulys Primorės krašte (Rusija), skiria Pietų Primorę nuo rytinės Primorės pakrantės. Už jo Petro Didžiojo įlanka.

Pagal Primorės rytinę pakrantę teka šaltoji Primorės srovė.

Povorotno kyšulys panašus į garsųjį Kodo kyšulį, nes vandens temperatūrų skirtumas vasarą siekia iki 6 °C (11,7 °C ir 17,5 °C atitinkamai, o prie Kodo kyšulio skirtumas 4,3 °C). Žiemą atvirkščiai, ryčiau kyšulio vanduo šiltesnis maždaug 3 °C.

Povorotno kušulyje stovintis švyturys priklauso Nachodkos miesto apygardai. Švyturys veikia visus metus, jo darbuotojai gyvena mažoje gyvenvietėje prie švyturio.

Prie kyšulio yra 110-oji Sučiano kranto gynybos sektoriaus artilerijos baterija, pastatyta 1939 m.

1941 m. liepos mėnesį netoli kyšulio nuo tarybinės minos sprogimo nuskendo krabgaudis laivas „Tungusas", žuvo 22 įgulos nariai..

1973 m. birželio 14 d. ties Povorotno kyšuliu susidūrė atominis povandeninis laivas K-56 ir žvejybinis mokslinio tyrimo laivas „Akademikas Bergas". Žuvo 27 povandeninio laivo įgulos nariai..

Nuorodos
--------

1. ↑  „Потери советского флота в бассейне Тихого океана в 1941-1945 гг". Suarchyvuotas originalas 2018-08-14. Nuoroda tikrinta 2014-04-02. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  „35 лет трагедии в заливе Петра Великого, 2008 год". Suarchyvuotas originalas 2008-06-11. Nuoroda tikrinta 2014-04-02. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
**Priegaidė**, arba **muzikinis kirtis** − kalbotyros terminas, reiškiantis žodžio arba frazės intonavimo būdą, kai kinta tariamų kirčiuoto skiemens dalių (morų) garso aukštis. Vis dėlto ne visose kalbose kirčio ir priegaidės vieta sutampa: valų kalboje kirčiuojamas priešpaskutinis skiemuo, o priegaidė tariama paskutiniame skiemenyje; latvių kalboje kirčiuojama pirmajame skiemenyje, tačiau laužtinė priegaidė tariama ne tik jame, bet ir kai kuriose priesagose ir galūnėse.

Priegaides turinčiose kalbose jos tariamos viename arba keliuose žodžio skiemenyse ir tuo skiriasi nuo toninių kalbų, pvz. kinų, kur kiekvienas skiemuo tariamas su intonacija. Nuo priegaidės gali priklausyti žodžio reikšmė.

Priegaidžių būta jau baltų prokalbėje. Lietuvių bendrinėje kalboje yra dvi priegaidės: tvirtapradė (akūtas), žymima dešininiu kirčio ženklu (**´**) arba mišriuosiuose dvigarsiuose su trumpaisiais balsiais ir dvibalsiuose *ùi, èu, òi, òu* kairiniu (**`**), ir tvirtagalė (cirkumfleksas), žymima riestiniu kirčio ženklu (**˜**). Priegaidės lietuvių kalboje tariamos dvibalsiuose, mišriuosiuose dvigarsiuose ir ilguosiuose balsiuose. Eidami vieni trumpieji balsiai lietuvių kalboje priegaidės neturi. Tvirtapradė priegaidė tariama krentančia intonacija, o tvirtagalė − kylančia arba lygia. Lietuvių kalboje priegaidės taip pat skiria žodžių reikšmes: *gel̃si* 'geltonuosi' − *gélsi* 'kąsi', *aũkštas* 'vaikščiojamoji pastato dalis, esanti vienoje iš jo aukščio zonų' − *áukštas* 'didelio aukščio, ūgio', *sū̃ris* 'sūrumas' – *sū́ris* 'toks pieno gaminys' ir t. t.

Be lietuvių, priegaides turi latvių, prūsų, lyvių, kai kurios šiaurės germanų (skandinavų), minėtoji valų, serbų-kroatų, senoji graikų, vedų, japonų, korėjiečių, indėnų jakių, Šanchajaus ir kitos kalbos.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kirčiuotė
* Lietuvių kalbos kirčiavimas
* Leskyno dėsnis
* Sosiūro-Fortunatovo dėsnis
* Endzelyno dėsnis
* Hirto dėsnis

Nuorodos
--------

* Kirčiavimo programa

Išnašos
-------

1. ↑  *Lietuvių kalbos žinynas. Priegaidė*; žiūrėta 2016-08-24
2. ↑  David Willis. *Old and Middle Welsh* (PDF). Department of Linguistics, University of Cambridge. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2021-05-07. Nuoroda tikrinta 2021-05-09. `{{cite book}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  Muižniece, Lalita (2002). *Latviešu valodas praktiskā fonoloģija*. Rīga: Rasa ABC.
4. ↑  R.L. Trask, *A Dictionary of Phonetics and Phonology*, Routledge 2004. Entry for „toneme".
5. ↑  *Lietuvių bendrinės kalbos kirtis ir jo žymėjimas* Archyvuota kopija 2016-08-24 iš Wayback Machine projekto.; žiūrėta 2016-08-24
6. ↑  Demers, Richard; Escalante, Fernando; Jelinik, Eloise (1999). „Prominence in Yaqui Words". *International Journal of American Linguistics*. **65** (1). JSTOR 1265972.
7. ↑  Matthew Y. Chen, *Tone Sandhi: Patterns across Chinese Dialects*, CUP, 2000, p. 223.
| Puma Swede |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Johanna Jussinniemi |
|  |
| Gimė | 1976 m. rugsėjo 13 d. (47 metai)Stokholmas, Švedija |
|  |
| Šalis |  JAV  Švedija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
| Apdovanojimai |
| 2 AVN nominacijos |

**Puma Svedė** (angl. *Puma Swede*, tikrasis vardas – *Johanna Jussinniemi*; g. 1976 m. rugsėjo 13 d. Stokholmas) – Švedijoje gimusi suomių kilmės pornografinių filmų aktorė.

Biografija
----------

2008 m.
Johana gimė Stokholme, tačiau abu jos tėvai yra kilę iš Suomijos. Baigusi mokslus ji kurį laiką dirbo modeliu ir kompiuterių įmonės reprezentaciniu veidu.

2004 m. ji persikėlė gyventi į JAV, kur po metų sulaukė pasiūlymo vaidinti pornografiniuose filmuose. Debiutavusi 2005 m. pradžioje ji rinkosi tik scenas su merginomis, tačiau jau metų pabaigoje, pasirodžius filmui „School of Hardcore", ją buvo galima išvysti ir scenose su vyrais. Būdama viena iš aukščiausių merginų (178 cm) pornografijoje, ji dažnai atlieka dominuojančios, valdingos moters, kuriai paklūsta vyrai, vaidmenis. Jos pseudominas „Puma" yra pagal automobilį „Ford Puma", o „Swede" reiškia Švediją.

2012 m. metais pasirodė jos autobiografinė knyga „Puma Swde, My Life as a Porn Star", taip pat išleista ir jos gimtinėje. Nors aktorė nemažai laiko praleidžia gimtojoje Švedijoje, šioje šalyje ji nėra vaidinusi jokiame filme.

Be pornografijos Puma yra atlikusi nedidelius vaidmenis keliose komedijose: „Sex Galaxy" (2008 m.), „I Hope They Serve Beer in Hell" (2009 m.) ir „The 41-Year-Old Virgin Who Knocked Up Sarah Marshall and Felt Superbad About It" (2010 m.)

Šeima
-----

Puma Swede ir Keiran Lee
2008 m. ji susižadėjo su aktoriumi Keiran Lee, su kuriuo 2009 m. pradžioje susituokė.

Asmeniniame gyvenime ji yra gera aktorės Nikki Benz draugė.

Apdovanojimai
-------------

| Metai | Apdovanojimas | Apdovanojimų kategorija | Filmas | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | AVN apdovanojimas | Web Starlet of the Year |  | Nominacija |
| XBIZ apdovanojimas | Web Babe/Starlet of the Year |  | Nominacija |
| 2012 | AVN apdovanojimas | Best Group Sex Scene | Rocki Whore Picture Show | Nominacija |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  „About Puma Swede". PumaSwede.com. Suarchyvuotas originalas 2008-12-20. Nuoroda tikrinta 2008-12-29. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  www.xtrememagazine.com  Archyvuota kopija 2014-01-18 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  www.avn.com  Archyvuota kopija 2014-05-02 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Puma Swede Biography at IMDb.com

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Puma Swede** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
Koordinatės: 54°49′59″ š. pl. 26°19′25″ r. ilg.﻿ / ﻿54.83306°š. pl. 26.32361°r. ilg.﻿ / 54.83306; 26.32361

| Verabiejas |
| --- |
| Verabiejo ežerasVerabiejo ežerasVerabiejo ežeras |
| Vieta | Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| Plotas | 0,46 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,9 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Didžiausias gylis | 3,1 m |
| Tūris | 0,94 km³ |
|  |
|  Vikiteka | Verabiejas |

**Verabiejas** (blrs. *Вераб’і*) – ežeras Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone, 33 km į rytus nuo Astravo. Patenka į Saročios ežeryną (pats didžiausias jame). Ilgis – 1,12 km, plotis iki 0,57 km. Baseino plotas – 8,2 km².

Krantai žemi, pietryčiuose ir vakaruose – pelkėti. Iš pietų ir vakarų supa miškas. Dugnas plokščias. Atabradą dengia smėlis, giliau slūgso sapropelis. 35 % ežero paviršiaus dengia vandens augalai. Jų juosta siekia 1,8–2 m gylį, plotis 15–20 m.

Verabiejas priklauso Strėčios baseinui. Įteka upelis iš Gulbeso ežero, išteka upelis Strėčion.

Prie ežero įsikūrę kaimai: Verabiejas, Seniučiai, Salavai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Atvirkštinis lietuvių kalboje vartotinų tradicinių Baltarusijos Respublikos (Gudijos) vietovardžių formų sąrašas Archyvuota kopija 2017-02-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Блакiтная кнiга Беларусi. – Мн.:БелЭн, 1994.
| Viliūnų ežeras |
| --- |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Kaliningrado sr. Krasnoznamensko raj.) |
| Plotas | 0,11 km² |
| Išteka | Ežerupė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Viliūnų ežeras

  |
| **Koordinatės** |  54°49′30″ š. pl. 22°41′04″ r. ilg.﻿ / ﻿54.82500°š. pl. 22.68444°r. ilg.﻿ / 54.82500; 22.68444Koordinatės: 54°49′30″ š. pl. 22°41′04″ r. ilg.﻿ / ﻿54.82500°š. pl. 22.68444°r. ilg.﻿ / 54.82500; 22.68444 |

**Viliūnų ežeras** (vok. *Willuhner See*) arba ***Borodinskojės ežeras*** (rus. *озеро Бородинское*) – ežeras Kaliningrado srityje, Krasnoznamensko rajone, Dobrovolsko kaimo gyvenvietės teritorijoje, 11 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 18 km į pietryčius nuo Lazdynų. Ilgis 3,5 km, plotis iki ~500 m, plotas 114 ha. Vandens paviršiaus altitudė 40 m v.j.l. Vidurinė, siauriausia dalis užžėlusi, skiria ežerą į dvi dalis – faktiškai į du atskirus ežerus. Išteka Ežerupė, priklauso Šešupės baseinui.

Istorija
--------

Buvo vienintelis ežeras Pilkalnio apskrityje. Prie ežero stovėjo Kiečių, Stobrių, Jokšų kaimai, į pietus už 1 km – Viliūnų bažnytkaimis. Ežerą 1841 m. iš valstybės išsinuomojo ir 1884 m. įsigijo dvarininkas *Wallatas*. Sovietmečiu ežeras buvo uždraustoje zonoje, didelio karinio poligono viduryje.

Padavimas
---------

Vilūnų ežero vakariniam krante, Kiečių kaime, kur giliai į ežerą įsirėžia iškyšulys, stovi aukštas, apie 8-10 m ilgio kauburys, vadinamas milžinkapiu. Apie jo atsiradimą žmonės pasakoja tokią istoriją: Kartą prie Viliūnų ežero gyveno du milžinai, vienas Kiečių, kitas Jokšų pusėje. Abu panoro pasistatyti po pilį, bet turėjo tik vieną kirvį. Tada susitarė, kad naudos jį paeiliui – kai vienas ilsėsis, kitas dirbs. Taip ir būdavo – kai vienas pavargdavo, permesdavo per ežerą kirvį kitam. Kartą Jokšų pusės milžinas veltui laukė kirvio. Kiečių milžinas prigulė po pietų pailsėti, užsnūdo ir pamiršo jam permesti kirvį. Jokšų milžinas ėme svaidytis žemės grumstais į Kiečių pusę, kad pažadintų savo bičiulį, bet jis nepabudo, nes didesni grumstai dažnai į vandenį įkrisdavo, jo nepasiekę. Įpykęs Jokšų milžinas valandomis mėtė grumstus į Kiečių pusę, kol palaipsniui ežero krante susidarė ilgas iškyšulys. Kai miegalius vis dar nepabudo, įniršęs Jokšų milžinas peršoko per ežerą ant iškyšulio, susirado miegantį milžiną ir pradėjo jį mušti. Pamatęs, kad jo bičiulis nebegyvas, ėmė atgailauti. Palaidojo jį, supylė ant jo kapo didelį žemės kauburį ir pasitraukė tolyn į svetimą kraštą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  B.Kviklys, Mūsų Lietuva, T.4, p.752. Bostonas, Lietuvių Enciklopedijos leidykla, 1968
2. ↑  Viliūnų ežeras, GenWiki vok.
3. ↑   Erich Pohl, Die Volkssagen Ostpreußens. Georg Olms Verlag, 2001 vok.
| Mėstras |
| --- |
| Mėstro reginysMėstro reginysMėstro reginys |
| Vieta | Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| Plotas | 13,1 km² |
| Kranto linijos ilgis | 20,2 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 5,4 m |
| Didžiausias gylis | 11,3 m |
| Tūris | 0,0705 km³ |
| Įteka | Drobnia |
| Išteka | Skėma |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Mėstras

  |
| **Koordinatės** |  54°52′04″ š. pl. 26°53′39″ r. ilg.﻿ / ﻿54.86778°š. pl. 26.89417°r. ilg.﻿ / 54.86778; 26.89417Koordinatės: 54°52′04″ š. pl. 26°53′39″ r. ilg.﻿ / ﻿54.86778°š. pl. 26.89417°r. ilg.﻿ / 54.86778; 26.89417 |
|  |
|  Vikiteka | Mėstras |

**Mėstras** (blrs. *Мястра*) – ežeras Gudijoje, Minsko srityje, Medilo rajone, Naručio ežeryne, šalia Medilo. Telkšo 165,1 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 5,8 km, plotis iki 4,5 km. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 20,2 km. Ežero duburys ištįsęs iš šiaurės į pietus. Šiauriniai krantai aukšti, pietuose yra Čeremšicų draustinis. Vietomis pakrantės užpelkėję, atabradas apaugęs nendrėmis, viksvameldžiais.

Mėstras protakomis ir trumpais upeliais jungiasi su Batoryno, Skrypavo, Šastakovo, Rudakovo ežerais. Suteka keletas griovių. Į Naručio ežerą išteka Skėma.

Mėstre sutinkamos 48 vandens augalų rūšys, 102 fitoplanktono ir 56 zooplanktono rūšys, gyvena įvairios žuvys: lydekos, karšiai, ešeriai, kuojos, aukšlės, vėgėlės, raudės ir kt.

Mėstro ežeras patenka į Naručio nacionalinį parką. Prie ežero įsikūrę: Medilas, Nikolcai, Gatovičai, Girinai, Kačergos, Šestakavas.

* NendrynasNendrynas
* Ežero pakrantėEžero pakrantė
* Kanojos ežereKanojos ežere

Šaltiniai
---------

* Природа Белоруссии: Попул. энцикл. / БелСЭ; Редкол.: И. П. Шамякин (гл.ред.) и др. – Мн.: БелСЭ, 1986. – 599 с. 40 л. ил.
Salomon|  |
| Forma | filialas |
| Pramonė | ekstremalus sportas |
| Perėmėjas (-ai) | AdidasAmer Sports |
| Įkurta | 1947 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Georges Salomon |
| Centrinė būstinė | Prancūzija |
| Pajamos | 800 mln. eurų |
| Holdingas | Amer Sports |
| Padaliniai | Arc'teryx (anksčiau) |
| Tinklalapis | salomon.com |

**„Salomon"** – sporto prekių bendrovė, besitelkianti ekstremalaus sporto pramonėje.

1947 m. Georges Salomon įsteigęs savo įmonę padarė perversmą slidžių pramonėje, jo įvairios naujovės pasiūlytos slidžių rinkoje leido ir mažiau pasiturintiems bei prityrusiems mėgėjams mėgautis slidinėjimo džiaugsmu, apsaugojo juos nuo daugybės traumų.

1997 m. „Salomon" bendrovė turėjo 1600 darbuotojų, apyvarta siekė 653 milijonus eurų. Tais pačiais metais Georges Salomon pardavė savo verslą „Adidas" bendrovei už 1,2 milijardą eurų kartu su „Arc'teryx" ir kitais pastarajai bendrovei priklausiusiais prekės ženklais. 2005 m. mažėjant verslo pajamoms „Amer Sports" įsigijo „Adidas-Salomon" padalinio valdomus prekės ženklus už 485 milijonus eurų. 2016 m. įmonėje dirbo 2800 darbuotojų, apyvarta padidėjo iki daugiau nei 800 mln. eurų

Šaltiniai
---------

1. ↑  Davison, Phil (2010-10-08). „Skiing visionary whose bindings snapped before bones did". *Financial Times*. ISSN 0307-1766. Nuoroda tikrinta 2016-06-19.
2. ↑  „President of Salomon: "Getting our youth to put their smartphones away"". *ispo.com*. Suarchyvuotas originalas 2021-01-15. Nuoroda tikrinta 2018-06-02. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)

Nuorodos
--------

* Salomon TV[neveikianti nuoroda]
| Songšanas松山 |
| --- |
| *Gatvė Songšane* |
|  |
| 

SongšanasSongšanas

25.059788°0′0″ š. pl. 121.55727°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.05979°š. pl. 121.55727°r. ilg.﻿ / 25.05979; 121.55727﻿ (Songšanas)Koordinatės: 25.059788°0′0″ š. pl. 121.55727°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.05979°š. pl. 121.55727°r. ilg.﻿ / 25.05979; 121.55727﻿ (Songšanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 208 326  |
| **Plotas** | 9,29 km² |
| **Tankumas** (2016) | 22 425 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Songšanas |

**Songšanas** (kin. 松山, pinyin: *Sōngshān*), seniau ***Sungšanas*** – vienas iš Taipėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane. Gyventojų 208 tūkst. (2016 m. duomenys).

Kilungo upė pietuose Songšaną skiria nuo Sinji.

Yra Songšano oro uostas ir Taipei Arena. Veikia Taipėjaus universitetas ir Nacionalinis atvirasis universitetas. Netoli Taipei 101, kalvos šlaituose, yra kapinės, kuriose palaidoti Taivano karo padėties laikmečio civilių ir politinių aukų palaikai.

Istorija
--------

Gyvenvietė pradžioje vadinta *Malysyakkaw*, kas ketagalanų kalba reiškia „kur upė daro vingį". Kinų kalba pavadinimas buvo užrašomas kaip 麻里錫口社. 1815 m. valdant Čingų dinastijai, buvo sutrumpinta iki 錫口 (pe̍h-ōe-jī: *Siah-kháu*).

Japonijos okupacijos Taivane (1895–1945 m.) laikais buvo svarbus arbatos auginimo regionas. 1920 m. gyvenvietė kartu su dabartiniu Sinji rajonu sudarė Macujamos kaimą (松山庄), kuris taip buvo pavadintas pagal Macujamos miestą (松山市) Japonijoje ir įėjo į Taihoku prefektūros Šičisėjaus rajono (七星郡) sudėtį.

1949 m. buvusiuose arbatos laukuose buvo įkurdintos Gomindano pabėgėlių šeimos.

1968 m. tapo vienu iš Taipėjaus rajonų (区, *Qū*). 1980 m. buvo labiausiai apgyvendintas miesto rajonas.

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. 
4. ↑
5. ↑  di Genova, Trista (2009-03-01). „Taipei graveyard holds key to White Terror: Arrigo". *The China Post*. Suarchyvuotas originalas 2017-06-20. Nuoroda tikrinta 2021-04-05. `{{cite news}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
6. ↑  Chiu, Shao-wen; Pan, Jason (2013-04-05). „FEATURE: Taipei's graveyards are also some of its hottest tourist spots". *Taipei Times*. Nuoroda tikrinta 2014-12-29.
7. ↑  
	1. 40238 (錫口). 臺灣閩南語常用詞辭典. 敎育部. 2011.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTaipėjaus rajonai |
| --- |
|  |
| Administracinis centras: **Sinji** |
|  |
| Šiauriniai | 
Beitou · Šilinas | Taipėjaus padėtis Taivano žemėlapyje |
|  |
| Rytiniai | 
Nangangas · Neihu · Sinji · Songšanas |
|  |
| Vakariniai | 
Daanas · Datongas · Džongdžengas · Džongšanas · Vanhua |
|  |
| Pietiniai | 
Venšanas |

 |
| Soča |
| --- |
| Soča Bovece Soča Bovece |
| **Ilgis** | 140 km (99 km Slovėnijoje, 41 km Italijoje) km |
| **Baseino plotas** | 3400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 140 m³/s |
| **Ištakos** | Trentos slėnis (1100 m aukštis) |
| **Žiotys** | Triesto įlanka (Adrijos jūra) |
| **Šalys** | Slovėnija, Italija |
|  |
|  **Vikiteka** | Soča |

Sočos žemėlapis
Marmurinis upėtakis iš Sočos
**Soča** (it. *Isonzo*, friul. *Lusinç*, lot. *Aesontius, Sontius*) – 140 km ilgio upė, tekanti iš Trentos slėnio Julijaus Alpėse, pro aukščiausią Slovėnijos kalną Triglavą (2864 m) per Vakarų Slovėniją ir Šiaurės Rytų Italiją.

Upės ištakos vakariniame Triglavo kalno šlaite (Triglavo nacionalinio parko teritorija). Aukštupyje Soča yra audringas kalnų upelis. Julijaus Alpėse teka giliu slėniu stačiais šlaitais su gražiais kraštovaizdžiais. Upė slenkstėta.
Upė teka pro šiuos miestus: Bovecas (*Bovec*), Kobaridas (*Kobarid*), Tolminas (*Tolmin*), *Kanal ob Soči*, Nova Gorica ir Goricija (*Gorizia*). Ties Bovecu upės plotis pasiekia 10–15 m, srovė lieka labai greita, vagoje daug akmenų. Krantai aukšti, kai kur su skardžiais. Žemiau Tolmino yra hidroelektrinė.

Įteka į Triesto įlanką Adrijos jūroje ties Italijos miestu Monfalkone (*Monfalcone*).

Upę vertina vandens turistai.

Slovėnijoje Sočą kartais vadina „Smaragdine gražuole" dėl ryškiai žalio vandens. Sakoma, kad Soča yra viena iš nedaugelio pasaulio upių, kurių vanduo per visą upės ilgį lieka tokios spalvos. Sočos upė įkvėpė slovėnų poetą Simoną Gregorčičių (*Simon Gregorčič*) parašyti jo garsiausią poemą „Soči" ('Į Sočą'), vieną iš puikiausių Slovėnų poezijos kūrinių.

2008 m. šalia šios upės buvo filmuojamas „The Walt Disney Company" filmas „Narnijos kronikos: princas Kaspianas".

Soča žinoma ir dėl joje gyvenančios unikalios upėtakių rūšies *marmurinis upėtakis* *Salmo marmoratus*. Šie upėtakiai gyvena Sočos aukštupyje ir intakuose. Rūšiai gresia išnykimas dėl tarp Pirmojo ir Antrojo pasaulinio karų introdukuotų upėtakių rūšių.

Soča istorijoje
---------------

Sočos slėnyje vyko daug Pirmojo pasaulinio karo operacijų. Tarp 1915 m. gegužės ir 1917 m. lapkričio slėnyje įvyko 12 mūšių Italijos fronte, kuriuose žuvo virš 300 000 Austrijos-Vengrijos ir Italijos kareivių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Richard J.A. Talbert, red. (2000). *Barrington Atlas of the Greek and Roman World: Map-By-Map Directory*. **I**. Princeton, NJ and Oxford, UK: Princeton University Press. p. 273. ISBN 0691049459.
2. ↑  Soca River Whitewater Rafting Archyvuota kopija 2013-09-11 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „Filming locations for *The Chronicles of Narnia: Prince Caspian*". IMDb.com.
4. ↑  „Marble trout (Salmo marmoratus)". Balkan Trout Restoration Group. Suarchyvuotas originalas 2015-09-23. Nuoroda tikrinta 2009-05-29.
*Kitos reikšmės – Paprastoji anglų kalba.*
„Amerikos balso" logotipas
**Specialioji anglų kalba** (angl. *Special English*) – kontroliuojama, supaprastinta anglų kalbos versija, pirmą kartą panaudota 1959 m. spalio 19 d. ir kurią vis dar teikia JAV transliavimo tarnyba „Amerikos balsas" (angl. *Voice of America, VOA*). Pasaulio naujienos ir kitos programos yra skaitomos trečdaliu lėčiau nei įprasta transliacijų anglų kalba. Žurnalistai vengia  sparnuotų posakių ir naudoja pagrindinį, maždaug 1500 žodžių žodyną bei visus terminus, reikalingus pasakojimui paaiškinti. Ši anglų kalba skirta auditorijai, kuri yra nuo vidutinio iki pažengusio kalbos mokėjimo lygio. 1962 m. „Amerikos balsas" išleido pirmąjį „Žodžių knygos" (*Word Book*) leidimą.

Transliacijų turinys
--------------------

„Amerikos balsas" specialiąja anglų kalba teikia daugybę kasdienių pranešimų ir 14 savaitinių apžvalgų. Tai apima paskutines naujienas apie žemės ūkį, ekonomiką, sveikatą ir einamuosius įvykius. Kitose programose pateikiama medžiaga apie JAV visuomenę, istoriją, aiškinami idiomatiniai posakiai, kalbama apie mokslą, meną ir pramogas.

Besimokantiesiems anglų kalbos ši paslauga ne tik teikia aiškias ir paprastas naujienas bei informaciją, bet ir padeda pagerinti amerikiečių anglų kalbos vartojimą. Kai kuriose šalyse, tokiose kaip Kinijos Liaudies Respublika, „Amerikos balso" specialioji anglų kalba tampa vis populiaresnė jaunesniojo ir vidutinio amžiaus besimokančiųjų tarpe. Daugelis anglų kalbos mokytojų visame pasaulyje, taip pat ir universitetuose, naudojasi šiomis transliacijomis.

Tiek BBC, tiek „China Radio International" stotys savo lėtoms anglų kalbos transliacijoms naudojo pavadinimą „*Special English*", tačiau neatrodo, kad jos pritaikė visą, originalią „Amerikos balso" metodiką.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Word Book - VOA Special English 50th anniversary edition" (PDF). *UNSV*. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2020-11-01.

Nuorodos
--------

* „VOA Special English" oficiali svetainė
* Wordlist at VOA
* Voice of America Special English Dictionary Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto.
* VOA Special English Words with Definitions
* Spotlight radio programs
* New York Times article on Special English
|  |
| --- |
| *Stars and Stripes* |
|  
1945-05-08 leidimas, Nr. 285 |
| Kalba | Anglų k. |
| Tipas | Dienraštis |
| Formatas | Tabloidas |
| Savininkas | Gynybos žiniasklaidos tarnyba |
| Leidėjas | Max D. Lederer Jr |
| Redaktorius | Terry Leonard |
| Įsteigta | 1861 m. |
| Būstinė | 633 3rd St. NW, Suite 500 Vašingtonas, DC 20001-3050 |
| ISSN | 0894-8542 |
| Svetainė | www.stripes.com |

**Stars and Stripes** (angl. *Stars and Stripes* 'žvaigždės ir dryžiai' – neoficialus JAV vėliavos pavadinimas) – JAV gynybos departamento dienraštis. Laikraštis leidžiamas nuo 1861 m. ir yra skirtas užsienyje tarnaujantiems JAV ginkluotųjų pajėgų kariams. Esama trijų leidinių: Europos, Ramiojo vandenyno ir Vidurinių Rytų, jie skiriasi keletu vietinės reikšmės informacijos puslapių.

„Stars and Stripes", be internetinio varianto, spausdinamas keturis kartus per savaitę, jį sudaro 40–64 puslapiai. Leidinio medžiagoje – publikacijos apie Amerikos ir tarptautinio gyvenimo aktualijas, valdžios vidaus, užsienio ir karinės politikos, kultūros, mokslo, sporto, kompiuterijos naujienas, taip pat kriminalinės kronikos ne tik šalyje, bet taip pat JAV gynybos departamente.

Trečdalį laikraščio užima reklama, kurioje pateikiami specialūs verslo bendrovių pasiūlymai kariškiams, taip pat įvairūs socialiniai pasiūlymai kariškių šeimoms ir veteranams.

Išnašos
-------

1. ↑  „The National Stars and Stripes Museum and Library". The National Stars and Stripes Museum and Library. Suarchyvuotas originalas 2018-06-13. Nuoroda tikrinta 2023-02-09.
2. ↑  Matthews, Ben (2020-09-02). „Words During Wars: Bloomfield Stars and Stripes Museum expands". *Southeast Missourian* (anglų). Nuoroda tikrinta 2023-02-09.
3. ↑  „Site Map". *Stripes*. Suarchyvuotas originalas 2018-07-08. Nuoroda tikrinta 2013-02-27.
| Stirlingasangl. *Stirling* |
| --- |
| *Sterlingo centras* |
|  |
| 

StirlingasStirlingas

56°7′0″ š. pl. 3°56′50″ v. ilg.﻿ / ﻿56.11667°š. pl. 3.94722°r. ilg.﻿ / 56.11667; 3.94722﻿ (Stirlingas)Koordinatės: 56°7′0″ š. pl. 3°56′50″ v. ilg.﻿ / ﻿56.11667°š. pl. 3.94722°r. ilg.﻿ / 56.11667; 3.94722﻿ (Stirlingas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Škotija Škotija |
| **Sritis** | Stirlingas (sritis) |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 33 710  |

**Stirlingas** (angl. *Stirling*) – miestas Škotijoje; Stirlingo srities centras. Miestas susitelkęs apie tvirtovę ir viduramžių senamiestis prie Forto upės. Istoriškai Stirlingas buvo svarbus kaip „vartai į Hailandą", nes yra ant ribos tarp Škotijos aukštumų ir žemumų ir buvo apibūdinamas kaip sagė, kuri sujungia lygumas ir kalnus. Kadangi čia buvo arčiausiai Forto žiočių buvusi brasta, miestas buvo dažnai puolamas. Stirlingo žvėris yra vilkas, kuriuo jis dalinasi su Roma. Pagal legendą, miestą užpuolus vikingams sustaugė vilkas ir perspėjo miestiečius.

Istorija
--------

Stirlingas buvo viena iš Škotijos sostinių. Mieste yra didžioji salė (atstatyta 1999 m.), Renesanso rūmai (atstatyti 2011 m.) pilyje, kurie varžėsi su kitais to meto pastatais Europoje. Stirlinge yra Šv. Rudės bažnyčia, kur Jokūbas VI buvo karūnuotas Škotų karaliumi 1567 m. liepos 29 d. Šioje bažnyčioje ir dabar vyksta pamaldos kiekvieną sekmadienį.

Stirlingas yra vietinės valdžios, švietimo, mažmeninės prekybos ir lengvosios pramonės centras. 2008 m. Stirlinge gyveno 33 710 gyventojų. Didesnėje urbanistinėje srityje, kuriai priklauso Alano tiltas ir Banokburnas, gyvena 45 750 žmonių. Stirlingas yra mažiausias Škotijos miestas (city). Miesto teisės buvo suteiktos 2002 m.

Sportas
-------

* Stirling Albion FC futbolo klubas.
* King's Park FC buvęs futbolo klubas.
* „Forthbank" stadionas, talpinantis 3 808 žiūrovus.

Išnašos
-------

1. ↑  King, Elspeth (2009). [www.stenlake.co.uk *Old Stirling*]. Stenlake Publishing. p. 3. ISBN 9781840334517. `{{cite book}}`: Patikrinkite `|url=` value (pagalba)
2. ↑  King, Elspeth (2009). *Old Stirling*. Stenlake Publishing. pp. 3. ISBN 9781840334517.
3. ↑  „GRO Scotland Mid-2008 Population Estimates – Localities in order of size". GRO Scotland. Suarchyvuotas originalas 2010-07-02. Nuoroda tikrinta 14 August 2010.
4. ↑  „GRO Scotland Mid-2008 Population Estimates – Settlements in order of size". GRO Scotland. Suarchyvuotas originalas 2011-06-14. Nuoroda tikrinta 14 August 2010.
Koordinatės: 54°43′14″š. pl. 25°11′50″r. ilg.﻿ / ﻿54.7206°š. pl. 25.1972°r. ilg.﻿ / 54.7206; 25.1972

|  |
| --- |
| **Buivydiškių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Buivydiškių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Buivydiškių pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Ąžuolų g. 3, Buivydiškės |
| **Direktorius(-ė)** | Vilma Aponaitė |
| **Mokinių skaičius** | 190 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 60 |

**Vilniaus rajono Buivydiškių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj. Buivydiškėse, Ąžuolų g. 3, vykdanti ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195001854. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija.

Filialai:

* Buivydiškių pagrindinės mokyklos Čekoniškių skyrius.
* Buivydiškių pagrindinės mokyklos Sudervės skyrius.
* Buivydiškių pagrindinės mokyklos Karvio skyrius.

Istorija
--------

XX a. tarpukariu jau buvo pagrindinė mokykla, vėliau uždaryta. 1996 m. rugsėjo 1 d. buvusi Vilniaus apskrities viršininko administracija vėl įsteigė Buivydiškių pagrindinę mokyklą. 2004 m. rugsėjo 1 d. prijungtos Glitiškių pagrindinė mokykla, Karvio pagrindinė mokykla ir Čekoniškių pradinė mokykla, tapusios skyriais. Mažėjant mokinių skaičiui, liko tik Karvio ir Čekoniškių pradinių ugdymo skyriai. 2018 m. prijungta ir Čekoniškių pagrindinė mokykla.

2021 m. atejo mokinys Neilas Abraitis ir užkniso visa mokykla.

Direktoriai
-----------

* Daiva Žemgulienė

Nuorodos
--------

1. ↑  Apie mokyklą. 2019-11-29, Buivydiskiumokykla.lt (tikrinta 2022-04-26).

* Mokyklos svetainė
| Annie Belle |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Annie Brilland |
|  |
| Gimė | 1956 m. gruodžio 10 d. (67 metai)Paryžius, Prancūzija |
|  |
| Šalis |  Prancūzija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Annie Belle** (g. 1956 m. gruodžio 10 d. Paryžius) – buvusi Prancūzijos kino aktorė.

Biografija
----------

Belle gimė inžinierių šeimoje Paryžiuje. Susidomėjusi aktoryste, ji pradėjo lankyti vaidybos pamokas, o nuo 1974 m. – filmuotis kine. Debiutuojant juostoje „Tout le Monde il en a Deux" jai dar nebuvo 18, vaidmuo taip pat buvo nedidelis, tačiau mergina padarė režisieriui Jean Rollin įspūdį ir šis pakvietė ją į savo kitą filmą „Levre de Sang". Po šių juostų ji persikėlė į Italiją, kur netrukus tapo žinoma eksploatacinio kino aktore, ypač po vaidmens erotinėje juostoje „Laura" bei kontroversiškoje „Juodas aksomas". Kiti jos žymesni vaidmenys buvo trileryje „Namas parko pakraštyje" bei režisieriaus Joe D'Amato filmuose „Absurd" ir „L‘alcova".

Dėl asmeninių problemų 1989 m. Anė nustojo filmuotis ir grįžo į gimtinę, kur pradėjo studijuoti psichologiją, o po jų tapo socialine darbuotoja. 1974-89 m. Anė Belė atliko vaidmenis 39 filmuose.

1975-78 m. ji buvo pora su aktoriumi Al Cliver, su kuriuo kartu vaidino keliuose filmuose.

Dalinė filmografija
-------------------

* „Laura" (1976)
* „Juodas aksomas" (1976)
* „Namas parko pakraštyje" (1980)
* „L‘alcova" (1985)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Psychology Degree in France" (PDF). campusfrance.org. 13 October 2010. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2010-01-19. Nuoroda tikrinta 2015-08-27.
2. ↑  „Social Work in France" (PDF). docs.china-europa-forum.net. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2011-07-23. Nuoroda tikrinta 13 October 2010.
3. 1 2  Annie Belle Biography at IMDb.com

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Annie Belle** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
| Sadjervas |
| --- |
|  |
| Vieta | Estijos vėliava Estija |
| Plotas | 7,235 km² |
| Vidutinis gylis | 8 m |
| Didžiausias gylis | 25 m |
| Išteka | Mudajegis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Sadjervas

  |
| **Koordinatės** |  58°32′0″ š. pl. 26°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿58.53333°š. pl. 26.66667°r. ilg.﻿ / 58.53333; 26.66667Koordinatės: 58°32′0″ š. pl. 26°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿58.53333°š. pl. 26.66667°r. ilg.﻿ / 58.53333; 26.66667 |
|  |
|  Vikiteka | Sadjervas |

**Sadjervas** (est. *Saadjärv*) – ežeras pietryčių Estijoje, ties Jegevos ir Tartu apskričių siena, prie Tabiverės gyvenvietės, esančios apie 15 km į šiaurę nuo Tartu miesto. Tai šeštas pagal dydį šalies ežeras. Plotas 7,235 km², ilgis šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi – 6 km, plotis – 1,84 km, kranto ilgis 19 km Yra 52,6 m aukštyje virš jūros lygio. Gausu žuvų (kuojos, ešeriai, sykai, unguriai, pūgžliai, aukšlės ir kt.) Iš ežero išteka Mudajegio upė.

1907 m. Tartu universiteto gamtininkas Nikolajus Samsonovas ant upės kranto įkūrė pirmąją Estijoje biologinę stotį.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Saadjärv. register.keskkonnainfo.ee. Nuoroda tikrinta 2017-08-16.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Vuliagmenis |
| --- |
|  |
| Vieta | Graikijos vėliava Graikija |
| Plotas | 0,0159 km² |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Vuliagmenis

  |
| **Koordinatės** |  37°48′28″ š. pl. 23°47′08″ r. ilg.﻿ / ﻿37.80778°š. pl. 23.78556°r. ilg.﻿ / 37.80778; 23.78556Koordinatės: 37°48′28″ š. pl. 23°47′08″ r. ilg.﻿ / ﻿37.80778°š. pl. 23.78556°r. ilg.﻿ / 37.80778; 23.78556 |
|  |
|  Vikiteka | Vuliagmenis |

**Vuliagmenis** (gr. Λίμνη Βουλιαγμένης) – nedidelis druskingo vandens ežeras Graikijoje, Atikos nome, 20 km į pietus nuo Atėnų, Vuliagmenio kurorto apylinkėse.

Aprašymas
---------

Ežeras susiformavo maždaug prieš 2000 metų. Jo vietoje kadaise buvo didžiulis urvas, kurį sugriovė žemės drebėjimas.

Ežeras pasižymi gana unikalia savybe: jo temperatūra niekada nenukrenta žemiau 18 °C, kadangi į jį suteka šiltas jūros vanduo (28-35 °C).
| Trazimenas |
| --- |
|  |
| Vieta | Italijos vėliava Italija |
| Plotas | 128 km² |
| Vidutinis gylis | 4-5 m |
| Didžiausias gylis | 6 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Trazimenas

  |
| **Koordinatės** |  43°08′24″ š. pl. 12°06′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.14000°š. pl. 12.10000°r. ilg.﻿ / 43.14000; 12.10000Koordinatės: 43°08′24″ š. pl. 12°06′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.14000°š. pl. 12.10000°r. ilg.﻿ / 43.14000; 12.10000 |
|  |
|  Vikiteka | Trazimenas |

**Trazimenas** (it. *Lago Trasimeno*) – didžiausias Italijos ežeras į pietus nuo Po upės bei ketvirtas pagal dydį visoje šalyje, užimantis 128 kvadratinių km plotą. Nei viena didesnė upė neįteka ir neišteka iš šio ežero.

Ežere yra trys didelės salos, iš kurių viena yra apgyvendinta. Joje yra mažas žvejų kaimelis, atsiradęs XIV a. kuriame gyvena apie 30 gyventojų.

Trazimeno sala žinoma ir dėl savo didelio pilių skaičiaus, iš kurių kai kurios pastatytos dar XI a. Kadangi dabar ten žmonės nebegyvena, daugumoje iš jų liko tik griuvėsiai.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Batlava |
| --- |
|  |
| Vieta | Kosovo vėliava Kosovas (Serbijos vėliava Serbija) |
| Plotas | 3,07 km² |
| Vidutinis gylis | 35 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Batlava

  |
| **Koordinatės** |  42°49′16″ š. pl. 21°18′28″ r. ilg.﻿ / ﻿42.82111°š. pl. 21.30778°r. ilg.﻿ / 42.82111; 21.30778Koordinatės: 42°49′16″ š. pl. 21°18′28″ r. ilg.﻿ / ﻿42.82111°š. pl. 21.30778°r. ilg.﻿ / 42.82111; 21.30778 |
|  |
|  Vikiteka | Batlava |

**Batlava** (alb. *Liqeni i Batllavës*, serb. *Батлавско језеро*) – ežeras ir turistų lankoma poilsiavietė Kosove. Batlavos ežeras yra pagrindinis geriamojo vandens šaltinis Prištinos ir Podujevo miestams. Batlavos apylinkė labai populiari tarp vietinių. Ežeras yra Labo regione, pagrindinis jo intakas – Batlavos upė, įtekanti iš šiaurės.

Istorija
--------

Batlavos gyvenvietė yra apgyvendinta etninių albanų. Ežeras buvo iškastas Jugoslavijos gyvavimo laikotarpiu, kaip vandens šaltinis Prištinos ir Podujevo regionams.
*Kitos reikšmės – Liepoja (reikšmės).*

| Liepojos ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Latvijos vėliava Latvija |
| Plotas | 37,15 km² |
| Kilmė | Lagūninis |
| Vidutinis gylis | 2 m |
| Didžiausias gylis | 3 m |
| Įteka | Bartuva |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Liepojos ežeras

  |
| **Koordinatės** |  56°28′0″ š. pl. 21°04′0″ r. ilg.﻿ / ﻿56.46667°š. pl. 21.06667°r. ilg.﻿ / 56.46667; 21.06667Koordinatės: 56°28′0″ š. pl. 21°04′0″ r. ilg.﻿ / ﻿56.46667°š. pl. 21.06667°r. ilg.﻿ / 56.46667; 21.06667 |

**Liepojos ežeras** (latv. *Liepājas ezers*) – ežeras netoli Liepojos miesto Latvijoje. Ežeras lagūninis, plotas 37,2 km², ilgis 15 km, didžiausias plotis 3,5 km. Didžiausias gylis 3 m.

Ežero krantai su pylimais. Priekrantės užžėlusios. Yra 15 salų. Įteka Bartuva, Uotankė, Alandė, Duorupė. Liepojos uosto kanalas (ilgis 2 km, plotis 40–80 m, gylis 3 m) Liepojos ežerą jungia su Baltijos jūra.

Ežere išplėtotas vandens sportas. Ežero didžiąją dalį užima ornitologinis draustinis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Liepojos ežeras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 141 psl.
Greitai paruošiami makaronai indelyje
**Greitai paruošiami makaronai** – sausi arba apvirti makaronai, paprastai parduodami pakeliuose kartu su kvapiųjų medžiagų milteliais, prieskonių aliejumi.

Sausi makaronai paprastai valgomi prieš tai juos išvirus ar užplikius verdančiu vandeniu, o apvirtus makaronus galima pasišildyti arba valgyti tiesiai iš pakelio. Makaronai paruošiami per 1–2 min. verdant arba per 3–4 min. plikant karštu vandeniu. Pagrindiniai sausų makaronų ingredientai yra kvietiniai miltai, palmių aliejus ir druska. Kvapiųjų medžiagų miltelių sudėtį paprastai sudaro mononatrio glutamatas, pagardai ir kartais cukrus.

Greitai paruošiamus makaronus išrado taivaniečių-japonų verslininkas Momofuku Ando, Japonijos maisto bendrovės „Nissin Foods" įkūrėjas. Prekyboje šie makaronai pasirodė 1958 m. su *Chikin Ramen* prekiniu ženklu. 1971 m. „Nissin" pristatė *Cup Noodles*, sausus makaronus, parduodamus polistirolo puodeliuose.

Populiarus valgis tiek rytų, tiek vakarų kultūrose. Greitai paruošiami makaronai dažnai sulaukia kritikos ir laikomi nesveiku maistu.

Išnašos
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Greitai paruošiami makaronai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  USAID. *Fortification Basis. Instant Noodles: A Potential Vehicle for Micronutrient Forification.*
2. ↑  „Inventor of instant noodles dies" BBC News. 2007-01-06.
3. ↑  „Meet Momofuku Ando, inventor of Ramen Noodles".
4. ↑  „Stay away from instant noodles to keep healthy". Consumers Association of Penang. Suarchyvuotas originalas 2012-12-18. Nuoroda tikrinta 2012-12-07. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
Šoviniai su guminėmis kulkomis, kuriuos naudojo Nepalo kareiviai JTO misijoje Somalyje 1996 m.
**Guminė kulka** – guminės ar guma dengtos kulkos, kuriomis šaudoma iš šaulių ginklų. Guminės kulkos laikomos *nemirtinomis*, jei nėra šaudoma iš arti ir nepataiko į jautrias kūno vietas, tačiau vis tiek gali sukelti rimtų sužalojimų – žmogus gali apakti, likti neįgalus ar net mirti.

Guminės kulkos ir panašiai veikiančios plastikinės, vaškinės bei medinės kulkos dažniausiai naudojamos riaušėms malšinti, eitynėms ir kitokiems žmonių susibūrimams vaikyti. Gumines kulkas naudoja ir treniruotėse šaudyti iš arti.

Istorija
--------

XX a. 7-ojo dešimtmečio pabaigoje nemirtinos kulkos pirmą kartą buvo panaudotos riaušėms malšinti Honkonge. Ten buvo naudojamos 25 mm kalibro medinės (iš tikmedžio) kulkos. Panašias kulkas vėliau plačiai naudojo Šiaurės Airijoje. Jas D. Britanijoje vadina *baton round* 'kuokinis šovinys'.

Pirmas žmogus, nukautas medine kulka, buvo 11-os metų berniukas Fransis Rauntrys (*Francis Rowntree*), kuriam 1972 m. balandžio mėn. Belfaste iš arti iššauta kulka pataikė į galvą. Gana greitai medines kulkas pakeitė vadinamosios *guminės kulkos*.

Pirmosios britų guminės kulkos buvo 150 mm ilgio ir 38 mm skersmens, apie 145 g masės, jos buvo padarytos iš metalinės šerdies, aptrauktos guma. Jas iššaudavo iš patobulinto ir pailginto signalinio Verio pistoleto (angl. *Very pistol*) L67. Naujuosius šovinius britų armija pirmąkart panaudojo 1970 m. rugpjūtį Belfaste.

Iki 1975 m. buvo iššauta ~56 000 šovinių su tokimis kulkomis. Tokių šaudmenų vartojimo instrukcijoje buvo parašyta, kad šioms kulkomis reikia šaudyti į žemę prie demonstrantų kojų, kad į žmones pataikytų rikošetuojančios guminės kulkos. Tiesiai iš arti iššautos guminės kulkos gali sunkiai sužaloti. Nuo tokių kulkų išsyk ar nuo sužalojimų iki 1975 m. žuvo 17 žmonių.

1972 m. ėmė naudoti plastikines kulkas.

Guminės kulkos Lietuvoje
------------------------

Policija panaudojo gumines kulkas malšindama 2009 m. sausio 16 d. riaušes. Keli žmonės šiomis kulkomis buvo sužeisti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Millar, R.; Rutherford, W. H.; Johnston, S.; Malhotra, V. J. (1975). „Injuries caused by rubber bullets: A report on 90 patients". *British Journal of Surgery*. **62** (6): 480–486. doi:10.1002/bjs.1800620613. PMID 1148650. Suarchyvuotas originalas 2013-01-06.
2. ↑  Haar RJ; Iacopino V; Ranadive N (2017). „Death, injury and disability from kinetic impact projectiles in crowd-control settings: a systematic review". *BMJ Open*. **7** (12). doi:10.1136/bmjopen-2017-018154. Suarchyvuota iš originalo 2020-06-05. Nuoroda tikrinta 2020-06-04. `{{cite journal}}`: `|archive-date=` / `|archive-url=` laiko žyma nesutampa; 2020-06-04 siūlomas (pagalba)
3. ↑  Emily Yoffe (2000-10-04). „What Are Rubber Bullets?". *Slate*.
4. ↑  William D. Casey. „Meister Bullets, Inc. Purchases 'X-Ring' Primer powered rubber bullet company". Officer.com. Suarchyvuotas originalas 2010-04-29.
5. ↑  Anthony G Williams. „Less-lethal Ammunition". Suarchyvuotas originalas 2020-11-11. Nuoroda tikrinta 2020-08-13.
6. ↑  The Technology of political control, Carol Ackroyd, p.210
7. ↑  Hogg (1985) p87
**HD 75898 b** – egzoplaneta, skriejanti apie G0 spektrinės klasės žvaigždę HD 75898, esančią Lūšies žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 250,7 šviesmečio (76,9 parseko).

HD 75898 b yra dujinė milžinė. Planeta 2,71 karto masyvesnė už Jupiterį, o jos spindulys – apytikriai 1,18 karto didesnis. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 422,9 paros, jos orbitos spindulys – 1,191 av, o ekscentricitetas – 0,11. HD 75898 b pusiausvyros temperatūra – 308 K.

Apie HD 75898 b atradimą pranešta 2007 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HD 75898 sistemoje aptikta planeta (2020 m. duomenimis).

Tarptautinė astronomų sąjunga (IAU) 2019 m. savo 100-ųjų metinių proga surengė projektą „IAU100 NameExoWorlds". Kiekvienai pasaulio šaliai buvo suteikta galimybė pavadinti vieną egzoplanetą ir žvaigždę, apie kurią ji skrieja. HD 75898 b egzoplanetai pavadinimą suteikė Kroatija. Planeta pavadinta *Velesu* (pagal Velesą – chtoninę slavų mitologijos dievybę). Tuo tarpu HD 75898 žvaigždė pavadinta *Striboru* (pagal vėjų dievą Stribogą).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „HD 75898 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-04-03.
2. 1 2  „Planet HD 75898 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-04-03.
3. 1 2  „HD 75898 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-04-03.
4. ↑  „HD 75898 b". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-04-03.
5. ↑  „Approved names (§ Croatia)". *Name Exo Worlds*. IAU. Suarchyvuotas originalas 2019-12-19. Nuoroda tikrinta 2020-04-03.