recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Rotinėnų piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Rotinėnų piliakalnisRotinėnų piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°04′13.8″ š. pl. 22°02′03.3″ r. ilg.﻿ / ﻿56.070500°š. pl. 22.034250°r. ilg.﻿ / 56.070500; 22.034250Koordinatės: 56°04′13.8″ š. pl. 22°02′03.3″ r. ilg.﻿ / ﻿56.070500°š. pl. 22.034250°r. ilg.﻿ / 56.070500; 22.034250 |

 |
| Vieta | Plungės rajonas |
| Seniūnija | Žemaičių Kalvarijos seniūnija |
| Aukštis | 12 m |
| Plotas | 27x37 m |
| Naudotas | 1 tūkstantmetis |

**Rotinėnų piliakalnis**, *Pilalė, Juodkalnis* – buvęs piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Rotinėnų kaimo, Žemaičių Kalvarijos seniūnija. Pasiekiamas keliu Žemaičių Kalvarija – Alsėdžiai pavažiavus 2 km, pasukus į dešinę vakarų kryptimi link ūkininko sodybos, už 130 m – yra 100 m į vakarus, kitapus prie sodybos esančio tvenkinio.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas aukštesniame pietrytiniame didelės kalvos gale. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 27 m ilgio, 37 m pločio šiaurės vakaruose, 2 m aukštesne pietrytine puse. Šiaurės vakarų dalis - 4 m aukščio, papėdėje yra 38 m pločio, 2 m gylio įduba. Šlaitai vidutinio statumo, 12 m aukščio.

Apie 1962 m. piliakalnio viršus išlygintas buldozeriu ir visiškai deformuotas. Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais.

Tyrimai
-------

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Girkantų piliakalnis 4 km | Žemaičių Kalvarijos piliakalnis 3 km | Sedos piliakalnis 9 km |  |
| Žernių piliakalnis 3 km |  |  |
| Stanelių piliakalnis 12 km  Lieplaukalės piliakalnis 18 km | Alsėdžių piliakalnis 4 km | Buožėnų piliakalnis 8 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑   Lietuvos TSR archeologijos atlasas, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 146 (Nr. 640)

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalnių atlasas Archyvuota kopija 2009-04-18 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuvos piliakalniai
| **Rosvaldas Gorbačiovas** |
| --- |
| Gimė | 1972 m. rugpjūčio 23 d. (50 metų)Lietuva Alytus |
| Sutuoktinis (-ė) | Lina |
| Vaikai | Emilis, Kamilė, Mykolas |
|  |
| Veikla | Lietuvos žurnalistas, Mažeikių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis universitetas |

**Rosvaldas Gorbačiovas** (g. 1972 m. rugpjūčio 23 d. Alytuje) – Lietuvos žurnalistas, Mažeikių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1995 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, mokytojas.

1996–2000 m. dirbo Vilniaus, LNK ir TV3 televizijose, 2001 m. Lietuvos Respublikos Ministro pirmininko Rolando Pakso atstovas spaudai. 2002–2003 m. prezidento R. Pakso atstovas spaudai, 2004–2007 m. AB TEO LT, 2007 m. banko „Snoras" Viešųjų ryšių skyriaus vadovas, 2007–2010 m. AB „Mažeikių nafta" Komunikacijos skyriaus viršininkas, bendrovės „ORLEN Lietuva" viešųjų ryšių direktorius, 2010–2013 m. VŠĮ „Mažeikių sporto centras" direktorius.

2011–2013 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys (Koalicija „Kitaip").

2013–2014 m. finansų ministro patarėjas. 2015–2016 m. Seimo pirmininkės L. Graužinienės patarėjas ryšiams su visuomene. 2016–2017 m. MAXIMA LT, UAB Korporacinių reikalų departamento direktorius.2017–2019 m. Lietuvos gynybos ir saugumo pramonės asociacijos direktorius.Nuo 2019 m. žemės ūkio ministro Andriaus Palionio atstovas spaudai.

Nuo 2019 m. Žinių radijo laidos „Įveikti krizę" vedėjas.

Žmona Lina, vaikai Emilis, Kamilė, Mykolas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-24 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑
5. ↑   Archyvuota kopija 2019-11-05 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°23′07″š. pl. 24°08′07″r. ilg.﻿ / ﻿54.38539°š. pl. 24.135275°r. ilg.﻿ / 54.38539; 24.135275


|  |
| --- |
| **Venciūnų pagrindinė mokykla** |
| Venciūnų pagrindinė mokykla herbas |
|  |
| **Adresas** | Alytaus raj. Venciūnai, Domantonių g. 27, |
| **Direktorius(-ė)** | Evaldas Jakubavičius |
| **Mokinių skaičius** | 101 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 13 |

**Alytaus rajono Venciūnų pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Alytaus raj. Alovės seniūnijoje, Venciūnuose, vykdžiusi pradinio ir pagrindinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 290242560.

Istorija
--------

Buvusi mokykla, 2016 m.
Prieš mokyklos įkūrimą Venciūnų apylinkėje nuo 1910 iki 1918 m. veikė daraktorinės mokyklos. 1916 m. pas ūkininką Motiejų Balsiukevičių įsikūrė pirmoji Venciūnų pradinė mokykla. 1931 m. mokykla iš M. Balsiukevičiaus patalpų persikėlė pas Juozapą Kvederavičių Venciūnų kaime.

1934 m. valstybė skyrė lėšas įkurti Venciūnų pradinei mokyklai. Žmones mokyklos statybai organizavo Alovės valsčius. Mokyklą statė Lovskis iš Alytaus ir inžinierius Taškūnas. 1935 m. buvo pastatyta dvikomplektė pradinė mokykla, jos vedėju paskirtas Kazimieras Staniškis (1941 m. ištremtas į Sibirą).

1951 m. Venciūnų pradinė mokykla buvo perorganizuota į septynmetę. 1958 m. suremontuotas mokyklos antrasis aukštas, įrengtos trys klasės. 1962 m. mokykla perorganizuota į aštuonmetę. 1963 m. prie mokyklos buvo pastatytas priestatas. 1987–1988 m. aštuonmetė mokykla tapo devynmete mokykla. 1992–1993 m. devynmetė mokykla perorganizuota į pagrindinę mokyklą. 1999–2000 m. mokykla perorganizuota į pagrindinę dešimtmetę mokyklą.

2012 m. rugsėjo 1 d. Venciūnų pagrindinio ugdymo skyrius buvo prijungtas prie Alovės pagrindinės mokyklos.

Direktoriai
-----------

* 1935 m. – Kazimieras Staniškis
* 1951 m. – Boleslovas Morkevičius
* 1952-1966 m. – Zigmas Asadauskas
* 1966-1981 m.– Julija Asadauskienė
* 1981-984 m. – Nijolė Jaciunskienė
* 1984-1986 m. – Nijolė Vitienė
* 1986-1995 m. – Teresė Gintilienė
* 1995-2007 m. – Eugenijus Grigūnas
* 2007-2009 m. – Evaldas Jakubavičius
* 2009 – 2011 m. – Jolita Selimavičienė
* 2011 m. – l. e. p. Laima Nastaravičienė

Mokyklos himnas
---------------


|  |  |
| --- | --- |
| *Žodžiai ir muzika  Zitos Cikanienės* 
Dainavos šalie,
Kokia tu miela.
Su žaliom lankom
Ir šia mokykla.
Stovi metų jau
Dešimtis kelias,
Teikia džiaugsmą mums
Ir puikias žinias.
*Pried*.: Mokykla, Venciūnų mokykla
Gyvuok ir klestėki toliau.
Mokykla, mieloji mokykla,
Šią dainą dainuojam tik tau. | Lankė ją seneliai,
Kiek vėliau tėvai.
O dabar vaikai jų
Mokosi uoliai.
Mylėkim ir tausokim
Ją visi drauge.
Kas begal brangiau būt
Už mokyklą šią?! |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Venciūnų mokyklos himnas Archyvuota kopija 2016-03-27 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2008-12-11 iš Wayback Machine projekto.
* Venciūnų pagrindinė mokykla (*aikos.smm.lt*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ipomoea batatas** |
| --- |
| Batatas (Ipomoea batatas)Batatas (*Ipomoea batatas*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Vijokliniai  *( Convolvulaceae)* |
| Gentis: | Sukutis  *( Ipomoea)* |
| Rūšis: | Batatas  *( Ipomoea batatas)* |

 |

**Batatas** (*Ipomoea batatas*), dar vadinamas **saldžiąja bulve** – kultūrinis vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos augalas, priklausantis sukučių (*Ipomoea*) genčiai, kurio šakniagumbiai naudojami maistui.

Biologiniai ypatumai
--------------------

Iškastos šaknys
Tai daugiametis augalas su ilgais, iki 5 m ilgio šliaužiančiais stiebais, kurie ties bambliais įsišaknyja. Žiedai auga po 1 arba po 3-4, lapų pažastyse, vainikėlis baltas ar rausvas, stambus. Mezginė dvilizdė, su dviem sėklapradžiais kiekviename lizde. Vaisius - ketursėklė dėžutė. Augalas kryžmadulkis. 

Šoninės šaknys linkusios sustorėti ir sudaryti šakniagumbius. Minkštimas baltas, rausvas ar raudonas. Šakniagumbiai turi ne tik pieniškų sulčių, bet ir rauginių medžiagų, todėl nepatariama juos pjaustyti geležiniu peiliu, kad nepajuostų. Šakniagumbių akučių nematyti, nes pridėtiniai pumpurai slypi giliau žievėje.

Auginimas
---------

Batatus daugina auginiais ir sėklomis. Gausiai žydi, jei dienos ilgis 10-11 val. Veislių skaičius labai didelis. Derlingumas 7-10 tonų šakniagumbių iš hektaro (nors gerai auginant gali siekti 55-60 tonų/ha). Gumbai auga ne mažiau kaip 5 mėnesius po auginių pasodinimo. 

Buvo sukultūrintas Pietų Amerikoje, o vėliau paplito ir kitose Amerikos žemyno vietose, Polinezijoje. Po Amerikos atradimo paplito visame pasaulyje. Europoje auginamas Ispanijoje.

Naudojimas
----------

Plačiai naudojama Tolimųjų rytų, Afrikos, Pietryčių Azijos virtuvėse. Batatus valgo virtus, keptus, iš jo daro įdarus pyragams, saldžius patiekalus. Iš batatų daro miltus, kurių įmaišo į miltus duonai, krakmolą, sirupą, cukrų, varo etanolį. 

| rūšis | vandens | baltymų | aliejų | krakmolo ir cukrų | celiuliozės | nedegiųjų medžiagų | kalorijų/kg |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| batatas | 69,0 % | 1,8 % | 0,7 % | 26,1 % | 1,3 % | 1,1 % | 1237 |
| bulvė | 78,3 % | 2,2 % | 0,1 % | 18,0 % | 0,4 % | 1,0 % | 838 |

Krakmolo kiekis batatų stiebagumbiuose svyruoja nuo 10 iki 32 %, tai priklauso nuo augimo sąlygų. Cukrų kiekis gali siekti 6 %. Visos augalo dalys turi pieniškų sulčių, kurios lengvai ištirpsta vandenyje, ypač verdant.

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
|  Kinija | 80522 |
|  Nigerija | 3318 |
|  Uganda | 2707 |
|  Indonezija | 1876 |
|  Vietnamas | 1323 |
|  Tanzanija | 1322 |
|  Indija | 1094 |
|  Japonija | 1011 |
|  Kenija | 894 |
|  Madagaskaras | 890 |
|  Mozambikas | 890 |
| Resolutas*Resolute* |
| --- |
| *Resolutas 1997 m.* |
|  |
| 

ResolutasResolutas

74°41′51″ š. pl. 94°49′56″ v. ilg.﻿ / ﻿74.69750°š. pl. 94.83222°r. ilg.﻿ / 74.69750; 94.83222﻿ (Resolutas)Koordinatės: 74°41′51″ š. pl. 94°49′56″ v. ilg.﻿ / ﻿74.69750°š. pl. 94.83222°r. ilg.﻿ / 74.69750; 94.83222﻿ (Resolutas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Kanados vėliava Kanada |
| **Provincija** | Nunavutas Nunavutas |
| **Rajonas** | Kikiktalukas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1947 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 198  |
| **Altitudė** | 66 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Resolutas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Rèsolutas |

**Resolutas** (angl. *Resolute, Resolute Bay*, inu. ᖃᐅᓱᐃᑦᑐᖅ  = *Qausuittuq*) – kaimas pačioje Kanados šiaurėje, Nunavute, Kornvaliso salos pietuose, prie Resoluto įlankos. Tai viena toliausiai į šiaurę nutolusių Kanados gyvenviečių (toliau šiaurėje tėra Grise Fiordas bei Alerto ir Eurikos tyrimų stotys). Veikia parduotuvė, 3 viešbučiai, mokykla-darželis, policijos skyrius, anglikonų bažnyčia. Statomas karinis dalinys. Yra oro uostas (skrydžiai į Grise Fiordą, Ikaluitą, Arktik Bėjų).

Dauguma Resoluto gyventojų – inuitai. Resolutas yra poliarinių rungtynių pradinis taškas.

Poliarinė naktis trunka nuo lapkričio 7 iki vasario 4 d. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -32 °C, liepos +4,5 °C.

Istorija
--------

Apylinkėse rasta Dorseto ir Tulės archeologinių kultūrų pėdsakų.

1947 m. Resolute pastatyta meteorologinė stotis ir įrengtas pakilimo takas. 1949 m. įsteigta karinė bazė, 1953 m. atkeldinta inuitų. Vietovė pavadinta pagal laivą HMS *Resolute*. 1974–1975 m. gyvenvietė perstatyta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Amerika*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Rèsolutas.
**Respublikinė Šiaulių ligoninė** – didžiausia ir moderniausia ligoninė Šiaurės Lietuvoje.

Istorija
--------

Šiaulių ligoninė buvo įkurta 1843 m. Vokiečių okupacijos metu ji buvo uždaryta ir evakuota į Kazanės sritį. 1918 m. ligoninė buvo atkurta, o po kelerių metų joje buvo įsteigta Odos ir venerinių ligų ambulatorija.

1944–1950 m. ligoninė vadinta **Šiaulių miesto ligonine**, 1950–1953 m. – **Šiaulių srities ligonine**, 1953–1988 m. – **Respublikine Šiaulių ligonine**.

Pagrindinį ligoninės pastatą 1953 m. suprojektavo V. G. Landsbergis-Žemkalnis.

1988 m. ligoninė tapo **Šiaulių miesto centrine ligonine** ir egzistavo iki 1991 m. kol ji buvo vėl pavadinta Respublikine Šiaulių ligonine. 1993 m. prie ligoninės prijungti Šiaulių gimdymo namai.

1997 m. ligoninė tapo **Šiaulių ligonine**, kuri paversta apskrities ligonine. 2001 m. prie šios ligoninės prijungtos Šaulių onkologijos ir Šiaulių odos ir veneros ligų ligoninės, kurios tapo klinikomis. 2006 m. ligoninė pervadinta į **Šiaulių apskrities ligoninę**.

2010 m. prijungtos Šiaulių apskrities tuberkuliozės ir plaučių, Šiaulių apskrities psichiatrijos, Šaukėnų psichiatrijos ligoninės. 2011 m. ligoninė pervadinta **Šiaulių ligonine**, 2012 m. – **Respublikine Šiaulių ligonine**.

Struktūra
---------

### Klinikos, filialai

* Moters ir vaiko klinika
* Odos ir veneros ligų centras
* Onkologijos klinika
* Psichiatrijos klinika
* Širdies ir kraujagyslių centras
* Tuberkuliozės ir plaučių ligų klinika
* Ambulatorinės reabilitacijos centras

### Padaliniai

* Konsultacijų poliklinika
* Priėmimo - skubiosios pagalbos skyrius
* Chirurgijos profilis
* Terapijos profilis
* Diagnostiniai skyriai
* Patologinės anatomijos skyrius
* Reabilitacija
* Sveikatos statistikos, analizės ir skubiosios konsultacinės pagalbos skyrius
* Infekcijų kontrolės skyrius
* Kraujo bankas
* Kiti padaliniai

Direktoriai
-----------

* Petras Simavičius – 1996–2018 m.
* Remigijus Mažeika – nuo 2018 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2015-04-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑   Archyvuota kopija 2019-06-02 iš Wayback Machine projekto.
10. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali internetinė svetainė Archyvuota kopija 2015-02-27 iš Wayback Machine projekto.
| Retezato nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Retezato kalnai Retezato kalnai |
| **Vieta:** | Rumunijos vėliava Rumunija |
| 

Žemėlapis rodantis Retezato nacionalinis parkas vietą.Retezato nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 45°20′0″ š. pl. 22°50′0″ r. ilg.﻿ / ﻿45.33333°š. pl. 22.83333°r. ilg.﻿ / 45.33333; 22.83333Koordinatės: 45°20′0″ š. pl. 22°50′0″ r. ilg.﻿ / ﻿45.33333°š. pl. 22.83333°r. ilg.﻿ / 45.33333; 22.83333 |
| **Plotas:** | 380,5 km² |
| **Įkurtas:** | 1935 m. |
|  **Vikiteka:** | Retezato nacionalinis parkas |

**Retezato nacionalinis parkas** (rumun. *Parcul Național Retezat*) – nacionalinis parkas, įsikūręs Retezato kalnuose, Hunedoaros apskrityje, Transilvanijos regione, Rumunijoje. Parkas įkurtas 1935 m. ir yra pirmasis Rumunijoje įkurtas nacionalinis parkas.

Geografija
----------

Nacionalinis parkas užima 380,5 km² teritoriją. Tarp kalnų esančius slėnius dengia viena iš nedaugelio Europoje dar likusių, žmogaus nepaliestų girių.

Parke priskaičiuojama daugiau nei 60 kalnų, kurių aukštis daugiau nei 2300 m, įskaitant ir aukščiausią Retezato kalną – Peleagą (2509 m). Retezate taip pat yra daugiau nei 100 ledyninės kilmės ežerų, tarp jų ir didžiausias tokio tipo ežeras Rumunijoje – Bukura.

Nacionalinio parko teritorijoje yra maždaug 1190 augalų rūšių, iš kurių 130 yra saugomos. Retezate galima aptikti vilkų, rudųjų lokių, laukinių šernų, lūšių, gemzių, stirnų, barsukų, bebrų bei kitų gyvūnų.

Galerija
--------

* Retezate esantis ežeras.Retezate esantis ežeras.
* Vaizdas nuo kalno viršūnės.Vaizdas nuo kalno viršūnės.
* Nedidelis krioklys.Nedidelis krioklys.
* Retezate besidriekiančios girios.Retezate besidriekiančios girios.

Nuorodos
--------

* Oficialus nacionalinio parko tinklalapis (rumunų k.)
Logotipas
Respublika, 1989 m. Nr. 1
Respublika, 1993 m. Nr. 1000
Respublika, 1998 m.
Plius, 1994 m.
**Respublika** – laikraštis, einantis nuo 1989 m. rugsėjo 16 d. Vilniuje. Leidžiamas Respublikos leidinių grupės.

Istorija
--------

1989–1990 m. Sąjūdžio dienraštis, nuo 1990 m. – nepriklausomas dienraštis.

1991–1996 m. leido koncernas TTL, 1996–1998 m. – bendrovė „Respublika", o nuo 1998 m. – bendrovė „Respublikos leidiniai". Nuo 1991 m. leidžiamas rusų kalba.

1989–2014 m. – dienraštis, nuo 2014 m. – savaitraštis.

Redaktoriai
-----------

* Vitas Tomkus – 1989–2004 m. ir nuo 2009 m.
* Frederikas Jansonas – 2004 m.
* Raimundas Celencevičius – 2004–2006 m.
* Jaunius Pocius – 2006–2007 m.
* Ramunė Vaičiulytė – 2007–2009 m.

Respublika.lt
-------------

2007 m. gegužės pradžioje „Respublikos leidiniai" įkūrė naujienų svetainę *Delfis.lt*, skelbdama, kad jo savininku bus Anton Tunyla, tačiau portalo Delfi.lt reikalavimu šis domenas buvo areštuotas dar iki jo starto ir uždrausta juo naudotis. Tuomet svetainė startavo pavadinimu *Delfinas.lt*, netrukus pervadinta į *Tunyla.lt*, bet rugsėjo pradžioje apsistota prie vieno iš „Respublikos leidinių" leidžiamo laikraščių „Vakaro žinios" pavadinimą atitinkančio domeno vardo *Vakarozinios.lt*.

2009 m. balandžio pabaigoje domenas *Vakarozinios.lt* buvo peradresuotas į *Respublika.lt*. Tokiu pavadinimu naujienų svetainė veikia iki šiol, tačiau vėliau atkurtas ir domenas *Vakarozinios.lt*, kuris veikia kaip *Respublika.lt* veidrodis.

Svetainėje Respublika.lt skelbiamos svarbesnės dienraščių „Respublika" ir „Vakaro žinios" publikacijos, kitos naujienos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Respublika (dienraštis)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011. 777 psl.
2. ↑  Teismas areštavo delfis.lt subdomeną ir prekės ženklą
3. ↑  DELFIS.LT = DELFINAS.LT = TUNYLA.LT = VAKAROZINIOS.LT = ? || ŽINIASKLAIDA Archyvuota kopija 2016-10-29 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Vakarozinios.lt pokyčiai interneto archyve Web. Archive.org
**Respublikinė geografų olimpiada** – kasmet organizuojamas Lietuvos moksleivių geografijos konkursas, rengiamas nuo 1988 m. Jame dalyvauja rajoninių geografijos olimpiadų ir Č. Kudabos konkurso nugalėtojai. Didiesiems miestams atstovauja po kelis moksleivius, tačiau daugeliui rajonų – po vieną. Olimpiadą organizuoja Lietuvos geografijos mokytojų asociacija (LGMA). Šiuo metu olimpiados organizacinio komiteto pirmininkas yra VPU docentas Darius Česnavičius, o vertinimo komisijos pirmininkė Sigita Dijokienė.

Respublikinę geografų olimpiadą tradiciškai sudaro šios dalys:

* testas
* kryžiažodis
* gamtinės užduotys
* video užduotis
* kompiuterinė užduotis

2/3 užduočių sudaro bendrosios geografijos užduotys, 1/3 teminės užduotys (tema kasmet keičiasi). Kasmet dalyvauja virš 70 moksleivių (8-12 kl.). Skiriama viena pirmoji, kelios antros ir trečios vietos. Olimpiadų nugalėtojai apdovanojami Švietimo ministerijos diplomais, prizais, suteikiamos lengvatinės stojimo į universitetus sąlygos. Taip pat prizininkams suteikiama galimybė dalyvauti Baltijos ir Pasaulinėse geografų olimpiadose.

Nuorodos
--------

* LGMA svetainė Archyvuota kopija 2007-05-16 iš Wayback Machine projekto.
* Olimpiados.lt[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Hjongas |
| --- |
| Upė Hujės apylinkėse Upė Hujės apylinkėse |
| **Ilgis** | 30 km |
| **Baseino plotas** | 713 km² |
| **Vidutinis debitas** | 179 m³/s |
| **Ištakos** | Anamo kalnai |
| **Žiotys** | Pietų Kinijos jūra |
| **Šalys** | Vietnamas |
|  |
|  **Vikiteka** | Hjongas |

**Hjongas** (viet. *Sông Hương* – „kvepalų upė") – trumpa, bet vandeninga upė centriniame Vietname. Prasideda Anamo kalnuose, susiliejus Tačaco (*Ta Trach*) ir Hučaco (*Huu Trach*) upeliams. Pradžioje teka į šiaurę, vėliau pasuka į vakarus ir įteka į Pietų Kinijos jūrą Hujės mieste.

Lygumoje upės tėkmė lėta, vaga sudaro meandras. Upės pakrantėse yra šventyklų, o Hujės mieste – Ngujenų dinastijos rūmai bei imperatorių kapai.

Upės pavadinimas kilo nuo to, kad rudenį į ją sukrenta aukščiau Hujės auginamų vaismedžių žiedai ir suteikia malonų kvapą.

Saulėlydis virš Hjongo
Strava|  |
| Forma | Privati bendrovė |
| Pramonė | Informacinės technologijos |
| Įkurta | 2009 m. |
| Centrinė būstinė | San Fransiskas, Kalifornija, JAV |
| Paslaugos | Socialinis tinklas |
| Tinklalapis | www.strava.com |

**„Strava"** (šved. *strava*; angl. *strive*; liet. *siekti*) – GPS pagrindu veikianti sporto programėlė bei socialinis tinklas. „Strava" suderinta su įvairiais išmaniaisiais laikrodžiais ir išmaniaisiais telefonais. Paslauga pasirinktinai mokama (angl. *freemium*).

Ši programėlė labiausiai pritaikyta triatlono, bėgimo, plaukimo, dviračių sporto ir kitų lauko sporto šakų mėgėjams. Prie šio tinklo prisijungę tiek profesionalus atletai, tiek mėgėjai. „Strava" teigia, kad tinklu naudojasi ne viena dešimtis milijonų narių. Dalis iš jų moka už papildomas paslaugas, nuodugnesnę statistiką. Iki 2017 m. „Strava" pritraukė 69 mln. JAV dolerių privataus kapitalo lėšų.

„Stravos" tinklo vartotojai kiekvieną mėnesį skatinami įveikti tam tikrus iššūkius. Pavyzdžiui, bėgikams tenka įveikti 200 km ir 2 000 vertikalių metrų atstumą per mėnesį, idant galėtų pasidžiaugti „Stravos" sukurtais ženkleliais. O „Ultra-Trail du Mont-Blanc" ar „Tour de France" varžybų mėnesiais šie skaičiai bėgikams bei dviratininkams gali ir išaugti. Be kita ko, rengiami ir kiti įvairūs iššūkiai.

Nuorodos
--------

* The Strava Story: Building A Fitness Community Fueled By Emotional Connection. Rich Roll Podcast. SoundCloud.

Išnašos
-------

1. ↑  Geron, Tomio (2017-05-02). „Strava’s New Boss Hails From Instagram". *Wall Street Journal*. Nuoroda tikrinta 2017-05-15.
| **Emilis Čoranas** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Emil Cioran |
| Gimė | 1911 m. balandžio 8 d.Rešinaris, Sibiu apskritis, dab. Rumunija |
| Mirė | 1995 m. birželio 21 d. (84 metai)Paryžius, Prancūzija |
| Tėvai | Emilian Cioran ir Elvira Cioran-Comaniciu |
| Sutuoktinis (-ė) | - |
|  |
| Veikla | filosofas, rašytojas |
| Sritis | absurdizmo, nihilizmo filosofija |
|  |
| Alma mater | Bukarešto universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Emil Cioran |

**Emilis Čoranas** (*Emil Cioran/E. M. Cioran*; g. 1911 m. balandžio 8 d. Rešinaryje – m. 1995 m. birželio 21 d. Paryžiuje) – Rumunijos filosofas, nuo 1937 m. gyvenęs Paryžiuje ir turėjęs Prancūzijos pilietybę.

Biografija
----------

Gimė nedideliame Rešinario miestelyje tuometinėje Austrijoje-Vengrijoje, stačiatikių popo šeimoje. Sulaukęs 17-os praėjo filosofijos studijas Bukarešto universitete, ten susipažino su kitais žymiais rumunų filosofais ir rašytojais – Mirča Eliade, Konstantinu Noika, Eudženu Jonesko. 1933 m. Čoranas gavo Berlyno universiteto stipendiją ir išvyko į Vokietiją. Ten tapo fašizmo ir nacionalsocializmo idėjų šalininku. 1934 m. Rumunijoje išleido savo pirmą knygą „Nevilties viršūnėje", už kurią gavo geriausio jaunojo rašytojo apdovanojimą. Vėliau išleido dar kelias knygas. 1936 m. baigęs studijas Berlyne, Čoranas ėmė dėstyti Brašovo aukštojoje mokykloje, tačiau kitais metais išvyko į Paryžių. Ten jis atsižadėjo savo nacionalistinių pažiūrų. Nuo 1949 m. pradėjo rašyti prancūzų kalba. Jo pirmasis prancūziškas kūrinys „Trumpa nuosmukio istorija" apdovanotas Rivarolio premijai. Vėliau Čoranas atsisakė visų jam skiriamų premijų, gyveno atsiskyrėliškai Paryžiaus Lotynų kvartale ir susitikdavo tik su keletu artimų draugų. Palaidotas Monparnaso kapinėse.

Kūryba
------

Čorano filosofijai būdingas pesimistinis būties ir pasaulio suvokimas. Kūriniuose vyrauja Dievo, laiko, meilės, mirties, kančios, blogio apmąstymai. Laikėsi absurdizmo, nihilizmo filosofinių idėjų, teigė, kad absurdiškame pasaulyje gyvenantis žmogus yra pasmerktas kančioms ir nevilčiai, jo egzistencija neturi prasmės. Stilius lakoniškas, aforistinis.

Čorano kapas Monparnaso kapinėse

Bibliografija
-------------

* „Nevilties viršūnėje" (*Pe culmile disperării*, esė rinkinys, 1934 m.)
* „Ašaros ir šventieji" (*Lacrimi şi Sfinţi*, 1937 m.)
* „Kartėlio silogizmai" (*Syllogismes de l’amertume*, 1952 m.)
* „Būties pagunda" (*La tentation d’exister*, 1956 m.)
* „Istorija ir utopija" (*Histoire et utopie*, 1960 m.)
* „Nelaimė būti gimusiam" (*De l’inconvénient d'être né*, 1972 m.)
* „Prisipažinimai ir prakeikimai" (*Aveux et anathèmes*; 1987 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Emil Cioran*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Emilis Vanderveldė*Emile Vandervelde*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1866 m. sausio 25 d.Ikselyje |
| Mirė | 1938 m. gruodžio 27 d. (72 metai)Briuselyje |
|  |
| Veikla | teisininkas, Belgijos visuomenės ir politinis veikėjas |
| Partija | 1884 m. Belgijos socialistų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Emile Vandervelde |

**Emilis Vanderveldė** (*Emile Vandervelde*, 1866 m. sausio 25 d. Ikselyje – 1938 m. gruodžio 27 d. Briuselyje) – teisininkas, Belgijos visuomenės ir politinis veikėjas, buvęs sveikatos, tiekimo, užsienio reikalų ir teisingumo ministras.

Biografija
----------

1891 m. baigė Briuselio universitetą. Socialinių mokslų, politinės ekonomikos ir teisės daktaras, advokatas, Briuselio laisvojo universiteto profesorius.

Nuo 1884 m. Belgijos darbo partijos narys, 1894–1933 m. partijos pirmininkas. 1900–1918 m. II Internacionalo tarptautinio socialistų biuro pirmininkas, 1929–1936 m. Socialistų Darbininkų Internacionalo pirmininkas.

1894–1900 m. Šarlerua, 1900–1929 m. Briuselio atstovas Belgijos parlamente – Atstovų rūmuose. 1916 m. Ministrų tarybos narys, 1917–1918 m. tiekimo ministras, 1918–1921 m. teisingumo ministras, 1925–1927 m. užsienio reikalų ministras, 1935–1936 m. Ministrų tarybos narys, 1936–1937 m. visuomenės sveikatos ministras, Valstybės ministras.

1919–1920 m. Belgijos atstovas Paryžiaus Taikos konferencijoje, 1919 m. pasirašė Versalio Taikos sutartį. 1920 m. vadovavo Socialistų Internacionalo delegacijai Gruzijoje, kurią tuo metu valdė Gruzijos socialdemokratų partija. 1925 m. parengė ir pasirašė Lokarno sutartį.

Literatūra
----------

* Les associations professionelles d’artisans et d’ouvriers en Belgique (1892);
* L’Evolution industrielle et le collectivisme (1896);
* Le question agraire en Belgique (1897);
* Le Socialisme en Belgique (1898), su Destreé;
* L’Alcoolisme et le conditions du travail en Belgique (1899);
* Le propriété foncière en Belgique (1900);
* L’Exode rural et le retour aux champs (1903);
* Le Socialisme et l’agriculture (1906);
* Le Belgique et le Congo (1911).

* Knygos „Mieganti Palestina" autorius.

Briuselyje veikia Vanderveldės institutas.
|  |
| --- |
| Emilija |
|  
Serialo aktoriai |
| Žanras | Drama |
| Režisierius (-iai) | Raimundas Banionis |
| Vaidina | Justė ZinkevičiūtėLarisa KalpokaitėRamūnas CicėnasAleksas Kazanavičius |
| Kilmės šalis |  Lietuva |
| Sezonų skaičius | 1 |
| Serijų skaičius | 89 |
| Gamyba |
| Prodiuseris (-iai) | Rolandas Skaisgirys(Videometra) |
| Trukmė | ~40 min. |
| Transliacija |
| Originalus kanalas | TV3 |
| Originalus laikotarpis | 2009 m. rugpjūčio 24 d. – 2009 m. gruodžio 31 d. |

**Emilija** – lietuviškas dramos serialas.

2010 m. sausio 3 d. serialą TV3 eteryje pakeitė Naisių vasara.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Serialas pasakoja apie studentę Emiliją. Ji patenka į įtakingų žmonių finansinius žaidimus, dėl to į vaikų namus išvežamos jos sesės. Seriale vaizduojama jos kova dėl galimybės susigrąžinti seseris, meilės intrigos. Taip pat seriale svarbų vaidmenį atlieka bankininkė Apolonija, jos išlepintas sūnus Tadas bei tik pinigus vertinantis ir dėl jų bet ką padaryti galintis politikas Gintas.

Po daug klausimų palikusios tėvo mirties Emilija turi rūpintis ne tik savo ir dviejų seserų gyvenimais, ji privalo išlikti stipri net ir tuomet, kai netenka tėvų užgyvento turto, draugų ir dėstytojų paramos, galų gale namų, į kuriuos galėtų sugrįžti. Kaip jaunam žmogui išgyventi negailestingame pasauly, ar meilė gali užgydyti giliausias žaizdas, kiek reikia laiko, kad atleistum savo žiauriausiam priešui...

Aktoriai ir veikėjai
--------------------

* Justė Zinkevičiūtė - *Emilija Stankevičiūtė*
* Larisa Kalpokaitė - *Apolonija Gražienė*
* Ramūnas Abukevičius - *Rimvydas Gražys*
* Ramūnas Cicėnas - *Tadas Gražys*
* Sergejus Ivanovas - *Rokas Gražys*
* Aleksas Kazanavičius - *Gintas Baranauskas*
* Giedrė Gurevičienė - *Agnieška Jacovič*
* Nijolė Narmontaitė - *Karina*
* Ineta Stasiulytė - *Beata*
* Jonas Braškys - *Juozas Stankevičius*
* Justina Damanskytė - *Gretė Stankevičiūtė*
* Gabija Damanskytė - *Bartė Stankevičiūtė*

Nuorodos
--------

* Apie serialą *obuolys.lt* portale Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
* Serialo pristatymo vakarėlis
**Emilija Černeckienė** (1915 m. gegužės 15 d. Kuluose II, Skuodo valsčiuje – 2012 m. kovo 7 d. Palangoje) – Lietuvos tautodailininkė audėja.

Biografija
----------

1959–1992 m. dirbo Klaipėdos „Dailės" kombinate. Nuo 1959 m. dalyvauja liaudies meno parodose Lietuvoje ir užsienyje, individualios parodos surengtos Vilniuje (1985 m. 1992 m.), Palangoje (1985 m. 1993 m. 1995 m. 2005 m.)

Išaudė lovatiesių, rankšluosčių, staltiesių, dekoratyvinių kilimų, užuolaidų, drabužių ir įvairių šalių tautinių kostiumų audinių. Sukūrė tautinių kostiumų Vytauto Didžiojo universiteto ansambliui, folkloro ansambliams: Palangos „Bočiai", Telšių „Čuičuiruks", Klaipėdos „Kuršių ainiai". Kūrinių yra Lietuvos nacionaliniame, Mažosios Lietuvos, Kretingos, Skuodo kraštotyros muziejuose.

Įvertinimas
-----------

* 1988 m. IV respublikinės audėjų parodos Panevėžyje „Audėjų audėja".
* 2005 m. respublikinės konkursinės liaudies meno parodos laureatė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Irena Dobrovolskaitė. Emilija Černeckienė. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-09-24. Nuoroda tikrinta 2022-10-19.
2. ↑  Irena Dobrovolskaitė. *Emilija Černeckienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 314 psl.
| **Emilija Poškutė-Pumputienė** |
| --- |
| Gimė | 1947 m. liepos 22 d.Talokiai, Miroslavo valsčius |
| Mirė | 2021 m. lapkričio 14 d. (74 metai)Klaipėda |
| Sutuoktinis (-ė) | Valdas |
|  |
| Veikla | grafikė |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Valstybinis dailės institutas |

**Emilija Poškutė-Pumputienė** (1947 m. liepos 22 d. Talokiuose, Miroslavo valsčiuje – 2021 m. lapkričio 14 d. Klaipėdoje) – lietuvių grafikė.

Biografija
----------

1966–1972 m. Valstybiniame dailės institute studijavo grafiką. Daug metų E. Poškutė-Pumputienė dirbo Klaipėdos Eduardo Balsio menų gimnazijos Dailės skyriaus pedagoge. Nuo 1986 m. buvo Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Palaidota Alytaus miesto kapinėse.

Kūryba
------

Nuo 1973 m. dalyvavo dailės parodose. Kūrė estampo ir ekslibriso srityse, daugiausia oforto-akvatintos ar mišria technika. Jos kūriniams būdingas kruopštus, detalus piešinys, realistinių ir sakralinių elementų jungtis. Nemažai savo kūrinių buvo padovanojusi Klaipėdos jūrininkų ligoninei.

Šaltiniai
---------

1. ↑  IN MEMORIAM Emilija Poškutė-Pumputienė. elta.lt. 2021-11-16. Nuoroda tikrinta 2021-11-18.
2. 1 2  Mirė klaipėdietė grafikė Emilija Poškutė-Pumputienė. lrytas.lt. 2021-11-16. Nuoroda tikrinta 2021-11-18.
| Medaliai |
| --- |
|  |
| **Atstovaujant: Norvegijos vėliava Norvegija**  |
| Lygumų slidinėjimas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2019 Syfeldas | Komandinis sprintas |
| **Auksas** | 2019 Syfeldas | Estafetė |
| **Auksas** | 2021 Oberstdorfas | Estafetė |
| **Auksas** | 2021 Oberstdorfas | Klasinis stilius |

**Emil Iversen** (g. 1989 m. vasario 25 d. Osle) – Norvegijos slidininkas, olimpietis, daugkartinis pasaulio čempionas.

Biografija
----------

2011 m. tapo pasaulio jaunimo čempionu estafetės rungtyje. 2016 m. pasaulio taurės etape Oberstdorfe pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos užėmęs pirmąją vietą. 2017 m. pirmą kartą dalyvavo pasaulio čempionate, kuriame užėmė 4-ąją vietą.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse norvegas dalyvavo dvejose rungtyse. Masinio starto varžybose Iversen liko 10-as, o sprinto rungtyje 8-as.

2019 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu dvejose komandinėse rungtyse. 2021 m. pasaulio slidinėjimo čempionate norvegas pirmą kartą tapo individualios rungties pasaulio čempionu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biographical information". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. kovo 4 d..

Nuorodos
--------

* FIS svetainėje
|  |
| --- |
| Genoa Metro |
|  |
| Informacija |
| Vieta | Genuja |
| Transporto tipas | metropolitenas |
| Linijų skaičius | 1 |
| Stotelių skaičius | 8 |
| Keleivių per dieną | 15 milijonų per metus |
| Eksploatacija |
| Pradėta eksploatuoti | 1990 m. birželio 13 d. |
| Operatorius | Azienda Mobilità e Trasporti S.p.A. (AMT) |
| Techninė informacija |
| Sistemos ilgis | 7,1 km |
| Geležinkelio vėžės | 1 435 mm |
| Vikiteka **Vikiteka: Genujos metropolitenas** |

Metro žemėlapis
**Genujos metropolitenas** (it. *Metropolitana di Genova*) – metro sistema Genujos mieste, šiaurės vakarų Italijoje. Sistema atidaryta 1990 m. birželio 13 d.

Sistema
-------

Genujos metropolitenas – tai lengvasis metro susidedantis iš vienos linijos, kuri sujungia Genujos miesto centrą su Rivarolo miegamuoju rajonu. Sistemą valdo „Azienda Mobilita e Transporti", kuri taip pat valdo visą miesto darnią viešojo transporto visumą miegamajame rajone po „Trenitalia" geležinkelio stotimi.[paaiškinti] Ji buvo atidaryta tarp stotelių „Brin" ir „Dinegro" 1990 birželio mėnesį prieš Pasaulio futbolo čempionatą ir pratęsta iki „Principe" stoties 1992 metais, „San Giorgio-Caricamento" 2003 metais ir „De Ferrari" 2005 metais.

Tai 7,1 km ilgio, standartinio bėgių pločio (1435 mm) dviguba linija, kuri yra elektrifikuota (750 Voltų). Genujos metropoliteno linija turi tiesioginį susijungimą.[paaiškinti]

Paskutinis sistemos atnaujinimas ir išplėtimas įvyko 2012 m.

Nuo 2021 m. gruodžio 1 d. ne piko metu (10–16 val. ir 20–22 val.) metro galima naudotis nemokamai.

2026–2027 m. planuojama pabaigti metro sistemos plėtrą į vakarus. Šie darbai vertinami 400 milijonais eurų.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Metropolitenas
* Greitojo susisiekimo sistemų sąrašas

Galerija
--------

* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Modern Tramway and Light Rail Transit*, October 1990, p. 354. Ian Allan Publishing|Ian Allan Ltd./Light Rail Transit Association.
2. ↑  „HOME - Rete e orari - Metropolitana" [HOME - Network and schedules - Metro] (italų). Azienda Mobilità e Trasporti S.p.A. (AMT). 2013. Nuoroda tikrinta 9 November 2013.
3. ↑  „Mobilità sostenibile, prolungata fino al 31 luglio la gratuità di metro e impianti verticali" (italų). Nuoroda tikrinta 2022-05-18.
4. ↑  „Genoa Metro to be extended to Fiumara". *International Railway Journal*. 2022-09-12. Nuoroda tikrinta 2022-09-15.
| **† *Homo bodoensis*** |
| --- |
| Homo bodoensis*Homo bodoensis* kaukolė |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Primatai  *( Primates)* |
| Šeima: | Hominidai  *( Hominidae)* |
| Gentis: | Žmonės  *( Homo)* |
| Rūšis: | *Homo bodoensis*  *( Homo bodoensis)* |

 |
| Binomas |
| ***† Homo bodoensis***[[Roksandic, Radović, Wu & Bae]], 2021 |

***Homo bodoensis*** – primatų (*Primates*) būrio, žmonių (*Homo*) genties išnykusi rūšis.

Rūšis gyveno Afrikos žemyne pleistoceno epochos pabaigoje prieš 774 000–129 000 metų ir buvo tiesioginiai žmonių (Homo sapiens) kilties protėviai. Tačiau ši rūšis nebuvo Eurazijos (neandertaliečių ir Denisovo) ar Afrikos (*Homo sapiens*) homininų bendras protėvis.

Pagal kaukolės dydį, ši rūšis yra žmonių pirmtakas, bet jos kaukolėje trūksta bruožų, kurie yra būdingi neandertaliečiams.

Pirmą kartą rūšis buvo aprašyta ir pristatyta žiniasklaidoje 2021 m. spalio mėnesį. Rūšies kaukolė aprašyta ne pagal naujausios fosilijos atradimą, bet iš naujo įvertinus jau anksčiau rastų fosilijų priklausymą vienai ar kitai rūšiai.

Visas rūšies pavadinimas ***Homo bodoensis*** reiškia žmogų iš Bodo. Pirmas genties žodis *‘Homo’* kilęs iš lotynų kalbos ir reiškia žmogų. Antras žodis *‘bodoensis’* kilo iš Bodo D’Ar vietovės, esančios prie Avašo upės, kur buvo rastos rūšies fosilijos, esančios Afarų įduboje (Etiopija). Šios fosilijos buvo rastos dar 1976 m. ir klaidingai iki 2021 m. buvo priskiriamos *Homo heidelbergensis*, bei *Homo rhodesiensis* rūšims.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| †*Homo erectus* | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | † *Homo erectus* s.s. |
|  |
| 1.2 Ma | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | † *Homo antecessor* |
|  |
| 0.9/1 Ma | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0.5/0.6 Ma | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | † Neandertaliečiai |
|  |
|  | † Denisovo žmonės |
|  |

 |
|  |
| †  ***Homo bodoensis*** | Dabartiniai žmonės |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  sci-news.com / Meet Homo bodoensis, New Species of Human Ancestor | Oct 29, 2021
2. ↑  newscientist.com / New human species has been named Homo bodoensis – but it may not stick | 28 October 2021
3. ↑  theglobeandmail.com / Meet Homo bodoensis: Newly named species deepens understanding of human ancestry, researchers say; Ivan Semeniuk Science Reporter | Published October 28, 2021]
4. ↑  sciencedaily.com / New species of human ancestor named: Homo bodoensis; Source: The University of Winnipeg | Date: October 28, 2021


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Homo bodoensis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Justas Beniušis**| Apie asmenį |
| --- |
| Gimė | 1997 m. lapkričio 18 d. (25 metai)Klaipėda, Lietuva |
| Informacija apie komandą |
| Disciplina | Trekas |
| Didžiausi laimėjimai |
| **Vienadienės lenktynės**
Lietuvos čempionatas - Komandinis sprintas(2017)
Lietuvos čempionatas - Komandinis persekiojimas(2018, 2021-2022)
Lietuvos čempionatas - Taškų lenktynės(2018, 2021)
Lietuvos čempionatas - Eliminacijos varžybos(2019)
Lietuvos čempionatas - Omniumas(2021-2022)
Lietuvos čempionatas - Skratčas(2021)
Lietuvos čempionatas - Laiko intervalas(2022) |
| Atnaujinta: |
| 2023 m. vasario 12 d. |

**Justas Beniušis** (g. 1997 m. lapkričio 18 d.) – Lietuvos treko ir plento dviratininkas, nacionalinis čempionas ir rekordininkas.

Biografija
----------

2017 m. tapo Lietuvos čempionu komandinio sprinto varžybose. 2020 m. Lietuvos plento taurės laimėtojas.

2023 m. Europos treko čempionate Beniušis dalyvavo keturiose rungtyse. Vyrų komandiniame persekiojime (kartu su R. Adomaičiu, A. Mikučiu ir Ž. Matuzevičium) užimta 10-oji vieta. Vyrų komandinio sprinto varžybose (kartu su V. Lendel ir L. Vinsku) užimta taipogi 10-oji vieta. Vyrų keirino varžybose lietuvis nepateko į pusfinalį. Vyrų individualaus 1 km laiko intervalo varžybų atrankoje Beniušis pasiekė 1:02.220 laiką ir užfiksavo naują Lietuvos rekordą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „EuroTrack 2023" trečioji diena: aukščiausia lietuvių vieta ir Lietuvos rekordas

Nuorodos
--------

* Cycling Archives svetainėje
**Justas Kuncaitis** (1910 m. lapkričio 17 d. Paežeriai, Paežerių valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1983 m. rugpjūčio 20 d. Argentinoje) – Lietuvos veterinarijos gydytojas bakteriologas, veterinarijos daktaras.

Biografija
----------

1934 m. baigė Vienos universitetą, 1937 m. – Berno universitetą; jame apgynė veterinarijos daktaro disertaciją. 1937–1938 m. bakteriologiją studijavo Pastero institute Paryžiuje, 1938–1939 m. Hanoverio universitete Vokietijoje.

1939 m. grįžo į Lietuvą ir iki 1940 m. buvo Lietuvos kariuomenės husarų pulko veterinarijos gydytojas ir bakteriologas. Pasitraukęs į Vokietiją 1944–1945 m. dirbo antibiotikų gamykloje Landsberge prie Oderio. 1945–1947 m. Berno universiteto Bakteriologijos instituto vedėjas. 1948 m. persikėlė į Argentiną. Dirbo Sveikatos ministerijos centrinės laboratorijos skyriaus vedėju. 1953 m. vadovavo savo įkurtam „Misericordia" ligoninės Bakteriologijos skyriui, kurį laiką – dar ir Kordobos universiteto Tuberkuliozės katedrai. Apsigyvenęs JAV 1960–1983 m. vadovavo „Sunny Acres" ligoninės mikrobiologijos laboratorijai Klyvlende. 1967–1968 m. kviestinis profesorius Argentinoje. 1982 m. skaitė paskaitas Lietuvoje.

Parašė mokslinių straipsnių apie bruceliozę, tuberkuliozę.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Justas Kuncaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 259 psl.
Indo-Gangos lyguma
**Indo-Gangos lyguma** – didelė ir derlinga lyguma Indostano pusiasalio šiaurėje. Lygumą dalinasi Indija, Pakistanas ir Bangladešas. Pavadinta pagal ja tekančias Indo ir Gangos upes, kurių baseinus skiria tik 300 m aukščio Delio gūbrys.

Šiaurėje ribojama Himalajų, iš kurių išteka daugelis lygumą drėkinančių ir derlingas sąnašas nešančių upių. Pietuose riboja Vindhjos kalnai ir Čhota Nagpuro plynaukštė, vakaruose – Irano plokščiakalnis. Ilgis ~3000 km, plotis – 250–350 km.

Šiaurėje, Himalajų papėdėje, lygumas juosia kalvynų juostos, sudarytos iš Himalajų erozijos produktų. Dėl daugybės gargždo ir riedulių kalvos yra porėtos, upeliai tiesiog pradingsta po žeme, o gruntinis vanduo slūgso giliai. Ten kur kalvos susitinka su lyguma, gruntiniai vandenys pasiekia paviršių ir sukuria dideles pelkes. Paviršius lygus, vietomis yra salpos ir upių slėniai.

Klimatas subekvatorinis, atogrąžų musoninis. Vidutinė sausio temperatūra 12–20 °C, liepos 30–36 °C. Per metus išlyja nuo 100–150 mm kritulių pietvakariuose iki 1500 mm pietryčiuose. Didžioji lygumos dalis sukultūrinta (ryžių, kviečių, medvilnės ir kt. pasėliai), rytuose, Gangos–Brahmaputros deltoje plyti mangrovių pelkynės (Sundarbanai), centrinėje dalyje – lapus metančių medžių miškų ir savanų ruožai, pietvakariuose – Tharo dykuma.

Šioje derlingoje lygumoje gimė Indo slėnio civilizacija, taip pat didžiausios Indijos imperijos – Guptų, Maurjų ir Mogolų. Tai vienas iš tankiausiai apgyvendintų pasaulio regionų, čia gyvena ~900 mln. žmonių (daugiau nei 1/8 žemės gyventojų). Jame yra daugelis didžiausių Indijos miestų, regionas apgyvendintas taip tankiai, kad sunku atskirti, kur baigiasi vienas megapolis ir prasideda kitas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 167
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Periodinis susilaikymas** – vienas iš kontracepcijos metodų, besiremiantis sąlyginai reguliariu (vaisingomis dienomis) susilaikymu nuo lytinių santykių. Pagrindiniai būdai:

* temperatūrinis metodas (susilaikymo trukmė apie 1/2–2/3 moters ciklo),
* gleivių metodas (apie 1/3–2/3 moters ciklo),
* simptoterminis metodas (apie 1/3–1/2 moters ciklo),
* kalendorinis metodas (iki 2/3 moters ciklo trukmės).

Šie metodai pagrįsti natūraliai vykstančiais biologinių - hormoninių pokyčiais. Moteris turi stebėti pokyčius savo organizme (kūno temperatūra, seilių kristalizacija, gleivės ir pan.) bei pagal jų išraišką nusistatyti vaisingas ir nevaisingas dienas savo cikle. Nenorėdama pastoti, ji vaisingomis dienomis turi susilaikyti nuo lytinių santykių arba naudoti barjerinę kontracepciją. Vyras tomis dienomis taip pat turi būti pasiruošęs atsisakyti lytinių santykių arba naudoti prezervatyvą. Šie kontracepcijos būdai beveik nieko nekainuoja, tačiau juos tinkamai naudoti reikia įgudimo, o idealus (nepriekaištingas) kontracepcijos naudojimas yra svarbi kontracepcijos efektyvumo prielaida.

Žindymo laikotarpiu (ir apskritai po gimdymo) šie metodai negali būti taikomi (kadangi arba dar nėra sugrįžusios mėnesinės, arba jos nėra reguliarios), todėl tuo metu patartina imtis kitų kontracepcijos priemonių.

Vaisingumo pažinimo metodų mokoma šeimos planavimo centruose, katalikų bažnyčiose ir kitur.

Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja šią kontracepcijos metodų grupę vadinti vaisingumo žinojimo metodais.
Perkamosios galios pariteto BVP 2003 m.
**Perkamosios galios paritetas** (angl. *purchasing power parity; PPP*) – metodas, kurį taikant apskaičiuojamas skirtingų valiutų tarpusavio kursas, ir pašalinus kainų skirtumus, palyginamas šalių gyvenimo lygis. Šį metodą išvystė ekonomistas Gustavas Casselis 1920 m. remdamasis vienos kainos dėsniu.

Sąvoka
------

*Paritetas* (vok. *Paritat*, iš lot. *paritas* 'lygybė') čia reiškia vienos šalies piniginio vieneto santykį su kitos šalies piniginiu vienetu pagal jais įvertinamą aukso kiekį arba pagal jų perkamąją galią.

Perkamosios galios paritetas rodo, kiek konkrečios šalies valiutų vienetų reikia, kad būtų galima įsigyti tą patį prekių ir paslaugų rinkinį, kurį galima įsigyti už kitos šalies bazinės valiutos vienetą arba už šalių grupės bendros išvestinės valiutos vienetą.

Apskaičiavimas
--------------

Perkamosios galios paritetas apskaičiuojamas kaip tam tikrų tarp šalių palyginamų prekių ir paslaugų kainų, išreikštų šalių nacionaline valiuta, santykių vidurkis. Iš pradžių perkamosios galios paritetas (t. y. kainų santykis) apskaičiuojamas kiekvienai prekei ar paslaugai, paskui pagal specialią metodiką apskaičiuojamas šių santykių vidurkis. Pvz. taikant perkamosios galios pariteto metodą, skaičiuojamas Big Mac indeksas - lyginamos mėsainio kainos įvairiose šalyse. 

Daroma prielaida, kad homogeninių prekių kainos skirtingose šalyse turi būti vienodos. Pvz. jei Lietuvoje mėsainis kainuoja 2 eurus, JAV – 3 dolerius, tai pagal Big Mac perkamosios galios pariteto indeksą apskaičiuotos euro ir dolerio kursas būtų 2 eurai už 3 dolerius, arba 1,5 dolerio už vieną eurą. Jei šis kursas labai skiriasi nuo valiutos rinkos kurso, sakoma, kad valiuta yra nuvertinta arba pervertinta, ir manoma, kad turi įvykti kainų arba valiutos kurso prisitaikymas.

Taikymo išlygos
---------------

Supriešinant šį apskaičiuotą valiutos kursą su rinkos kursu, būtina įvertinti visas perkamosios galios pariteto taikymo išlygas ir ribotumus: jis neįvertina paklausos ir pasiūlos ypatumų ir skirtumų šalyse, neapima transportavimo išlaidų, kurios taip pat veikia kainą, ir netinka nekilnojamajam turtui.

Rūšys
-----

Perkamosios galios paritetas gali būti absoliutusis arba santykinis. 
Absoliutusis rodo kainų išsilyginimą šalyse, o santykinis – kainų pokyčio poveikį valiutos kursui ir tai, kad valiutos kurso pokytis lygus šalių infliacijos skirtumui, pvz. jei Europoje infliacija yra 2 proc. o JAV – 4, tai reiškia, kad JAV doleris per metus euro atžvilgiu turėtų nuvertėti 2 proc.

Šaltiniai
---------

* Rūta Vainienė, „Ekonomikos terminų žodynas", Vilnius, 2005 m.
* Statistikos departamentas[neveikianti nuoroda]
* „Tarptautinių žodžių žodynas", „Gimtinė", Vilnius, 2009 m.
* Sąvoka angliškoje Wikipedijoje
| Užicė*Ужице* |
| --- |
| *Užicės panorama* |
|  |
| 

UžicėUžicė

43°51′0″ š. pl. 19°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.85000°š. pl. 19.85000°r. ilg.﻿ / 43.85000; 19.85000﻿ (Užicė)Koordinatės: 43°51′0″ š. pl. 19°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.85000°š. pl. 19.85000°r. ilg.﻿ / 43.85000; 19.85000﻿ (Užicė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Serbijos vėliava Serbija |
| **Apygarda** | Zlatiboras |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 102 463  |
|  |
|  **Vikiteka** | Užicė |
|  |
| **Kirčiavimas** | Ùžicė (buv. Tìto Ùžicė) |

**Užicė** – miestas vakarinėje Serbijoje, Džetinios upės slėnyje, kalnų apsuptyje. Zlatiboro apygardos centras. Išvystyta metalurgijos, metalo apdirbimo, tekstilės pramonė.

Istorija
--------

### Senovė

Vieni seniausių Užicės regiono gyventojų buvo ilyrai, partinių ir autariatų gentys. Visame regione randami jų kapai. Vėliau regionas buvo užimtas Romos ir prijungtas prie Dalmatijos provincijos.

### Viduramžiai ir Osmanų valdymas

Viduramžiais į regioną ėmė keltis slavų gentys, iš Baltosios Serbijos atsikėlė serbai. Miestas žinomas nuo XII a. 1463 m. Užicę užėmė Osmanų imperija ir miestas priklausė Belgrado pašalukui, kol 1807 m. buvo išvaduotas Serbijos armijos per Pirmąjį serbų sukilimą.

### Užicės respublika

1941 m. Užicė buvo trumpai egzistavusios partizanų, kovojusių prieš nacius, sudartytos Užicės respublikos sostine.

Sportas
-------

* FK Sloboda Užice (futbolas)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2007-08-12 iš Wayback Machine projekto.