recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Jevgenijus Zvidionijus  rus. *Евгений Звидённый* |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Jevgenijus Vladimirovičius Zvidionijus |
| Dar žinomas | Sdvig |
| Gimė | 1968 m. gruodžio 11 d. (54 metai)Vladivostokas, Rusija Rusijos TFSR |
| Žanrai | rokas |
| Veikla | gitaristas |
| Instrumentai | bosinė gitara |
| Susijusi veikla | Tretja straža, Tumannyj ston, Mumij Troll |
| Svetainė | mumiytroll.com |

**Jevgenijus Vladimirovičius Zvidionijus** (rus. *Евге́ний Влади́мирович Звидённый*, pravardė *Sdvig*, rus. *Сдвиг*, g. 1968 m. gruodžio 11 d. Vladivostoke) – sovietų ir Rusijos roko muzikantas, grupės „Mumij Troll" gitaristas.

Biografija
----------

Pradėjo groti bosine gitara ir klavišiniais mokyklos roko grupėje Azbuka (*Азбука*). Baigęs vidurinę mokyklą, mokėsi politechnikos institute. 1991–1993 m. dirbo kompiuterinės grafikos meistru. Nuo 1985-ųjų grojo vietinėse grupėse „Tretja straža" (*Третья стража*) bei „Tumannyj ston" (*Туманный стон*). 1990 metais jis dalyvavo „Mumij Troll" albumo „Delaj Ju Ju" (*Делай Ю Ю*) įrašyme. 1996 m. rudenį gavo pasiūlymą tapti grupės „Mumij Troll" nariu.

Vedęs, turi sūnų Marką (g. 1999 m.).

Nuorodos
--------

* Mumij Troll oficiali svetainė – mumiytroll.com
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Beitingo protektoratas北庭大都护府 |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **702 – 788** |  → |

 |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos imperija |
| **Administracinis centras** | Tingdžou |

**Beitingo generalinis protektoratas** (kin. 安西都护府, pinyin: *Běitíng dà dūhù fǔ*) – Tangų dinastijos Kinijos administracinis vienetas, buvęs dabartiniame Sindziange, Džungarijoje. Tai buvo vienas iš nedaugelio Tangų Kinijos generalinių protektoratų.

Raida
-----

Iki kinų nukariavimo, Džungariją kontroliavo įvairios tiurkų valstybės. Paskutinieji jų buvo gaoče ir goktiurkai. Įtaką Džungarijoje kinai įgijo VII a. viduryje, kuomet prisijungė piečiau buvusius Tarimo baseiną ir Turfano įdubą, o Džungarijoje pastatė naują įtvirtintą miestą – Tingdžou (dab. Jimsaro apskrities šiaurėje).

Formaliai Tingdžou priklausė Ansi protektoratui, tačiau 702 m. jis kartu su Kinijos kontroliuojamomis teritorijomis šiauriau Tianšanio paverstos atskiru administraciniu vienetu. Tai – Beitingo protektorato pradžia. 709 m. šis protektoratas pakeltas į aukštesnį lygmenį (pavadinime atsirado ženklas „didysis"). Protektoratas buvo valdomas dzimi sistemos pagrindu, įvedant laisvą kontrolę. Čia buvo skatinami gyventi etniniai kinai, gyventojai apdėti tokiais pat mokesčiais, kaip ir kitose Kinijos dalyse.

Formaliai protektoratui priklausė milžiniškos sritys ne tik Džungarijoje ir Hamio įduba (Yiwu), bet ir teritorijos į vakarus (iki pat Balchašo) bei šiaurę (iki Irtyšiaus). Tokiu būdu protektoratui formaliai buvo priskiriami gaoče, kirgizai bei kitos aplinkinės gentys. Administraciškai protektoratas buvo dalinamas į 3 prefektūras, 3 karines apygardas (džen) ir 16 apskričių

Protektorato kontrolė net artimuose Kinijai regionuose buvo sudėtinga, kadangi šias teritorijas nuolat puldinėjo stiprėjančio Tibeto armija. 788 m. Kinija atsisakė ambicijų išlaikyti valdžią Džungarijoje, ir protektoratą panaikino.
*Šis straipsnis – apie vengrų valdovą. Apie senovinį miestą Sirijoje žiūrėkite Arpadas (Sirija)*

| **Arpadas** |
| --- |
|  |
| Arpadas |
| Arpadai |
| Gimė | 845 m. |
| Mirė | 907 m. (~62 metai) |
| Vaikai | Tarkošas,Jelegas,Jutoška,Žoltas |
| Vengrų didysis kunigaikštis |
| Valdė | 889 m. - 907 m. (~18 metų) |
| Pirmtakas | Almašis |
| Įpėdinis | Žoltas |
|  |
|  **Vikiteka** | Arpadas |

**Arpadas** (veng. *Árpád*, apie 845 m. – 907 m.) – vengrų didysis kunigaikštis 889–907 m.

Biografija
----------

Arpadų dinastijos pradininkas. Vengrų vaivados Almašio sūnus. Sūnūs Tarkošas, Jelegas, Jutoška ir Žoltas (Zoltanas).

889 m. išrinktas Dono žemupyje gyvenusių vengrų genčių vadu. Apie 896 m. pečenegų spaudžiamos jo vadovaujamos gentys persikėlė per Karpatų kalnus ir išplito Padunojėje.

906 m. vengrai užpuolė ir sužlugdė Moravijos didžiąją valstybę. 907 m. jie sumušė Rytų Frankų karalystės karaliaus Arnulfo kariuomenę, užėmė Dunojaus vidurupio lygumą, kurioje pradėjo kurtis Vengrijos karalystė.

|  |
| --- |
| Arpadas **Arpadai****Gimė:** apie 845  **Mirė:** apie 907  |
| Karališkieji titulai |
| Prieš tai:**Almašis** | **Vengrų didysis kunigaikštis**apie 895 – apie 907 | Po to:**Žoltas** |

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Arpadas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 41 psl.
| **Arnuvandas III** |
| --- |
| Hetitų karalius |
|. |
| Hetitai |
| Tėvas | Tudhalijas IV |
| Hetitų karalius |
| Valdė | 1209 – 1205 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Tudhalijas IV |
| Įpėdinis | Supiluliumas II |

**Arnuvandas III** – hetitų karalius, valdė nuo 1209 – 1205 m. pr. m. e. karaliaus Tudhalijo IV sūnus, Supiluliumo II brolis.

Valdant Arnuvandui, padėtis vakariniuose, šiaurės rytiniuose šalies rajonuose sparčiai blogėjo. Vakaruose teko kovoti su valstybių koalicija – Arcava, Achaja ir kt. Kartų su achajų karaliumi Attarissijumi prieš hetitus pradėjo kovoti, iki tol, vienas iš ištikimiausių hetitų karaliams, Arcavos karalius Mattuvatta. Buvę sąjungininkai užėmė visą pietvakarinę Mažosios Azijos dalį ir net įsibrovė į Alašiją. Į Arnuvando protestą, Mattuvatta atsakė, kad jam nebuvo žinoma, kad Alašija priklauso hetitams. Visi šie įvykiai buvo išdėstyti molinėje plokštelėje su pavadinimu – „Mattuvattos nuodėmės".

Rytuose hetitus puolė Hayasos karalius Mitas.

Didysis tautų krausimasis buvo prasidėjęs ir trapi hetitų karalystė nebuvo paruošusi jos atlaikyti, nors Arnuvando įsakymuose dar nėra užsiminta apie artėjančią katastrofą.

Kituose šaltiniuose Arnuvando III–jo valdymo metai yra nurodyti 1235–1215 m. pr. m. e. ir 1220–1215 m. pr. m. e..

Nuorodos
--------

* Hetitų imperija rus.  Archyvuota kopija 2008-04-29 iš Wayback Machine projekto.
* Hetitai rus.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Hetitai
* Mažosios Azijos istorija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arnuvandas III
2. ↑  Neo-hetitų karalystė rus.
3. ↑  Archyvuota kopija 2009-09-13 iš Wayback Machine projekto. Mikėnų suklestėjimas rus.  Archyvuota kopija 2009-09-13 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Mattuvattos nuodėmės
5. ↑  Archyvuota kopija 2008-04-23 iš Wayback Machine projekto. Archyvuota kopija 2008-04-23 iš Wayback Machine projekto. Hetitų karalystė rus.  Archyvuota kopija 2008-04-23 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑  Vidurio rytų karalystės. Hetitai


| Karališkieji titulai |
| --- |
| Arnuvandas III **Hetitų Naujoji karalystė****Gimė:** nežinoma  |
| Anksčiau valdė**Tudhalijas IV** | **Hetitų karalius**1209 – 1205 m. pr. m. e. | **Vėliau valdė****Supiluliumas II** |
Šventiniai fejerverkai Edinburge
**Hogmanay** – škotiški Naujieji metai, švenčiami dvi dienas. Paprastai pažymimas ir Naujųjų metų rytas sausio 1 d. kai kuriais atvejais – sausio 2 d. kuri škotams yra laisva, nedarbo diena. Šventės pavadinimo kilmė neaiški, tačiau ji gali būti siejama su vikingų ar gėlų paminėjimais.

Istorija
--------

Škotams tai ne ką mažesnė šventė nei Kalėdos, kurias Škotijos presbiterijonų bažnyčia draudė kelis šimtmečius. Tai įrodo užsitęsiantys renginiai, kurie baigiami tik sausio antrąją. 1693 m. „Škotų presbiterionų elokvencijoje" (angl. *Scotch Presbyterian Eloquence*) buvo vienas iš pirmųjų oficialių šventės paminėjimų bažnytiniuose raštuose. Nors Kalėdos buvo įprastos tarp škotų katalikų, tačiau Škotijos bažnyčia beveik 400 metų nesutiko švęsti Kalėdų. Jos Škotijoje tapo valstybine švente tik 1958 m.

Tradicijos
----------

Šventės papročiai visoje Škotijoje skiriasi, paprastai visur apima dovanų teikimą bei draugų ir kaimynų lankymą namuose, ypatingą dėmesį skiriant pirmajam naujųjų metų svečiui. Naujųjų metų sutikimą lydi tradiciniai sudeginimo ritualai, eitynės su fakelais, fejerverkai.

Hogmanay šventei pasiruošiama ne tik fiziškai sutvarkant namus, bet ir siekiant emocinio susitaikymo ir vidinės ramybės. Seniau kaimuose būdavo uždegamos deguto statinės ir ridenamos gatvėmis. Šiuo ritualu buvo siekiama, kad senieji metai būtų sudeginami kartu su visu blogiu ir atveriamas kelias naujiems metams. Po apsitvarkymo mažieji škotai užsisiaučia avies kailius ir keliauja nuo vienų kaimynų durų prie kitų, gieda senas keltiškas giesmes. Tuo metu lazdomis simboliškai mušami jų avikailių apsiaustai. Ypač vertinamas pirmasis svetys, įžengęs pro namų duris (*First-foot*). Tas, kuris sausio pirmąją pirmas peržengia namų slenkstį, turi būti su dovanomis, nes dosniam žmogui esą turės sektis visus ateinančius metus. Druska, anglis, skanumynai, viskis – kiekviena iš simbolinių dovanų jų savininkams žada tam tikros rūšies sėkmę. 

Priimta, kaip ir visame kalėdiniame laikotarpyje, kolektyviai giedoti anglakalbėse šalyse tradicinę giesmę „Auld Lang Syne" („Seni geri laikai"). Dauguma škotų per Naujuosius metus paruošia specialią vakarienę, dažniausiai su mėsos pyragu tešlos apvalkale (*steak pie*).

Galerija
--------

* Škotės Naujųjų metų dieną, 1937 m.Škotės Naujųjų metų dieną, 1937 m.
* Tradicinis mėsos pyragasTradicinis mėsos pyragas
* Laužo ugnisLaužo ugnis
* Tradicinis sudeginimasTradicinis sudeginimas
* Seno burlaivio sudeginimasSeno burlaivio sudeginimas
* Šventinė fakelų eisenaŠventinė fakelų eisena
* Saulės deivė gatvės eitynėseSaulės deivė gatvės eitynėse

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Hogmanay** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali šventės Edinburge svetainė
* Scottish Hogmanay Customs and Traditions at New Year
* Šalis, kur Naujieji metai švenčiami iki sausio 2-osios. delfi.lt
Smarkūs katabatiniai Antarktikos vėjai suformuoja pakrantės properšas, kurios angliškai vadinamos rusiškos kilmės žodžiu *polynya*
**Katabatinis vėjas** (angl. *katabatic wind*; *fall winds*) – vėjas, pučiantis žemyn nuo kalvų, kalnų, ledynų.

Paprastai skiriami dvejopi katabatiniai vėjai:

* šiltesni už aplinką – bendras jų pavadinimas yra fenas, o regioniniai – činukas, *bergwind*, *diablo* ir kt.
* šaltesni už aplinką – mistralis Viduržemio jūros pakrantėje, bora Adrijos jūros ar Juodosios jūros pakrantėje, *oroshi* Japonijoje.

Paskutiniais metais linkstama *katabatiniais vėjais* vadinti tik šaltąją formą.

Šaltasis katabatinis vėjas atsiranda kalvų ar kalnų viršūnėse, virš ledynų atšalant orui (dėl išspinduliuojamos šilumos ar vertikalaus judėjimo). Atšalančio oro tankis didėja, ir jis ima „ristis" žemyn. Leisdamasis jis būna adiabatiškai spaudžiamas ir šyla, tačiau paprastai išlieka santykinai šaltas. Šaltieji katabatiniai vėjai paprastai susidaro nakties pradžioje, kai saulė liaujasi šildžiusi, o gruntas šilumą išspinduliuoja infraraudonosios spinduliuotės pavidalu. Šaltas netropinių ciklonų oras gali sustiprinti šį efektą.

Smarkūs katabatiniai vėjai (nors ir neturintys skambių pavadinimų) beveik visus metus pučia virš Antarktikos ir Grenlandijos. Ugnies Žemėje (Pietų Amerika) pučia vėjas, vadinama *williwaw*, kuri būna labai pavojingas laivams pakrantėse ir pakrantės reiduose. Ugnies žemėje paprastai pučia vakariai vėjai, todėl kalningų salų vakarinėje pusėje kaupiasi šalto oro masės. Po kurio laiko vakariniai vėjai tą susikaupusio šalto oro masę perverčia per kalnų grandinės keterą, ir ši masė „rieda" rytų pusės šlaitais žemyn. Susidaręs vėjas nelauktai užklumpa iki tol užuovėjoje buvusią rytinę dalį. *Williwaw* greitis gali siekti 185 km/val. ir daugiau.

Aukštyn kalnų šlaitais pučiantys vėjai vadinami *anabatiniais vėjais*.

Nuorodos
--------

* Weather A-Z – Katabatic Winds By Bill Giles OBE
* Katabatic Winds
* Katabatic Winds and Anabatic Winds Archyvuota kopija 2007-09-05 iš Wayback Machine projekto.
* Reljefo poveikis klimatui[neveikianti nuoroda]
Koordinatės: 55°46′34″ š. pl. 24°44′4″ r. ilg.﻿ / ﻿55.77611°š. pl. 24.73444°r. ilg.﻿ / 55.77611; 24.73444


| Šaukliškių karjerai |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Kupiškio rajonas) |
| Plotas | 0,121 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,06 km |
| Kilmė | dirbtinė |

**Šaukliškių karjerai** – 5 karjerų tvenkinių grupė Lietuvoje, Kupiškio rajone, Subačiaus miesto šiaurvakariniame pakraštyje. Sudaryti išeksploatavus žvyro išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkiniai išsidėstę ratu. Vieną nuo kito tvenkinius skiria keliasdešimt metrų atstumai. Krantai žemi, daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais, vietomis pelkėti. Iš vakarų prieina Stračnių miškas. Rytinėje pakrantėje įsikūręs Šaukliškių kaimas, nutiestas kelias  **122**  Daugpilis–Kupiškis–Panevėžys . Į pietus nuo tvenkinių teka Viešinta. Tvenkiniai pagal lokalizaciją vienas kito atžvilgiu:

* šiaurrytinis tvenkinys: plotas 2,4 ha, kranto linija 1,04 km, altitudė 68 m.
* rytinis tvenkinys: plotas 1,2 ha, kranto linija 0,66 km, altitudė 68,2 m.
* šiaurvakarinis tvenkinys: plotas 3,3 ha, kranto linija 1,6 km, altitudė 68,1 m.
* pietvakarinis tvenkinys: plotas 2,8 ha, kranto linija 0,82 km, altitudė 67,9 m.
* pietinis tvenkinys: plotas 2,4 ha, kranto linija 0,94 km, altitudė 67,8 m.

Tvenkiniai nenutekantys, priklauso Lėvens upės baseinui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
Kuko Salų valstybinė vėliava  
 • pločio ir ilgio santykis – 1:2  
• įteisinta – 1979 m. rugpjūčio 4 d.
Karalienės atstovo Kuko Salose vėliava
**Kuko Salų vėliava** – vėliava, savo forma ir išvaizda panaši į kitų šalių, buvusių Didžiosios Britanijos kolonijų Ramiajame vandenyne, vėliavas. Viena iš vadinamųjų Mėlynųjų vėliavų.

Aprašymas
---------

Valstybinės vėliavos konstrukcija  
 A=50, B=4, C=12, D=20, E=6, F=2, G=60, H=44, I=9
Šios vėliavos stačiakampiame mėlyname fone – kantonas, kuriame vaizduojama Jungtinės Karalystės vėliava, simbolizuojanti tautos istorinius ryšius su Tautų Sandrauga. Vėliavoje dominuojanti mėlyna spalva reiškia vandenyną ir čia gyvenančių žmonių taikų būdą. Laisvame vėliavos plote įkomponuotas žiedas, sudarytas iš 15 baltos spalvos penkiakampių žvaigždžių. Jų skaičius atitinka 15 salų, įeinančių į Kuko Salų valstybės sudėtį:

1. Aitutaki
2. Atiu
3. Mangaja
4. Manuaė
5. Maukė
6. Mitiaras
7. Palmerstonas
8. Rarotonga
9. Takutea
10. Manihikis
11. Nasau
12. Penrinas
13. Pukapuka
14. Rakahanga
15. Suvorovas

Spalvos
-------

        Pantone spalvų sistemoje: mėlyna – Pantone 281 

        Pantone spalvų sistemoje: raudona – Pantone 186 

        Pantone spalvų sistemoje: balta – nėra

Istorija
--------

Šiuo metu galiojanti valstybės vėliava įteisinta 1979 m. rugpjūčio 4 d. Prieš ją naudota vėliava buvo žalia, su žvaigždėmis geltoname fone. Ši vėliava galiojo 1973-1979 m. laikotarpyje. Žalia spalva reiškė augimą ir gyvenimą, geltona – salų gyventojų tikėjimą, meilę, laimę ir įsipareigojimus. Žiedas reiškė salų vienybę ir sąjungą tarp jų gyventojų. 

* Rarotongos karalystės vėliava, 1858-1888 m.Rarotongos karalystės vėliava, 1858-1888 m.
* Rarotongos karalystės vėliava, 1888-1893 m.Rarotongos karalystės vėliava, 1888-1893 m.
* Kuko Salų Federacijos vėliava, 1893-1901 m.Kuko Salų Federacijos vėliava, 1893-1901 m.
* Kuko Salų vėliava, 1901–1902 m.Kuko Salų vėliava, 1901–1902 m.
* Kuko Salų vėliava, 1902-1973 m.Kuko Salų vėliava, 1902-1973 m.
* Kuko Salų vėliava, 1973-1979 m.Kuko Salų vėliava, 1973-1979 m.

Panašios vėliavos
-----------------

| Vėliava | Šalis |
| --- | --- |
|  | Australija |
|  | Fidžis |
|  | Naujoji Zelandija |
|  | Tuvalu |
|
|

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kuko Salų vėliava** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kuko Salų vėliavos
* Apie Kuko Salų vėliavas
* www.vexilla-mundi.com

**Okeanijos valstybių vėliavos**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje pernelyg plačiai remiamasi su straipsnio objektu artimai susijusiais šaltiniais.**Dėl to straipsnyje pateikiama informacija gali būti nepakankamai objektyvi. Jei galite, straipsnio informaciją pagrįskite nuorodomis į nepriklausomus antrinius šaltinius |

Koordinatės: 55°5′22″ š. pl. 22°43′10″ r. ilg.﻿ / ﻿55.08944°š. pl. 22.71944°r. ilg.﻿ / 55.08944; 22.71944


| Smukučių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Jurbarko rajonas) |
| Plotas | 0,053 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,78 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Mituva |
| Išteka | Mituva |

**Smukučių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Jurbarko rajone, Jurbarko mieste, 2,5 km į šiaurės vakarus nuo miesto centro. Sudarytas užtvenkus Mituvos upę (Nemuno intakas) 6,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis šiaurės-pietų-šiaurės vakarų kryptimi – 1,85 km, plotis – iki 0,045 km. Tvenkinys siauras ir ilgas, beveik neišsiliejantis iš upės vagos. Altitudė 15,5 m. Krantai daugiausia aukšti, apaugę mišku (tvenkinį supa Smukučių šilelis). Priešsroviui iškart telkšo Jurbarkų tvenkinys. Į šiaurę įsikūrusi sodininkų bendrija, į rytus – Jurbarkų gyvenvietė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
Koordinatės: 21°12′21″ p. pl. 159°48′25″ v. ilg.﻿ / ﻿21.20583°š. pl. 159.80694°r. ilg.﻿ / 21.20583; 159.80694


| Nacionalinis stadionas |
| --- |
|  |
| Vieta | Avarua, Kuko Salos  |
| Atidarytas | 2002 |
| Renovuotas | 2009 |
| Savininkas | Kuko Salų Sporto ir nacionalinis olimpinis komitetas (CISNOK) |
| Talpa | 3 000 |

**Kuko Salų Nacionalinis stadionas** (angl. *National Stadium, Tereora National Stadium, BCI Stadium*) – universalus stadionas Kuko Salų didžiausioje Rarotongos saloje. Stadionas įsikūręs šalies sostinėje Avarua, turinčioje apie 10 000 gyv. šalia Tereoros Koledžo. 

Stadiono pagrindinį žalios vejos lauką juosia bėgimo takai, todėl naudojamas ne tik pagrindinėms futbolo ir regbio, bet ir įvairių lengvosios atletikos rungčių varžyboms pravesti. Stadione telpa 3 000 žiūrovų, apie 500 vietų iš jų įrengta dengtose tribūnose. Čia rengiamos ir didelės šventės, festivaliai. Stadiono veiklai vadovauja paskirtas valdytojas, kurį išrenka valdyba, sudaryta iš Sporto ir nacionalinio olimpinio komiteto (CISNOK), privataus sektoriaus bei vyriausybės atstovų.

Istorija
--------

Nacionalinis stadionas pastatytas 2002 m. Nuo 2009 m. vadinamas BCI stadionu (BCI, *Bank of the Cook Islands* – Kuko Salų bankas). Tais pačiais metais, ruošiantis priimti *Pacific Mini Games* žaidynes, atnaujintas, nutiesti nauji bėgimo takai, išplėsti atskirų rungčių sektoriai (ieties, disko metimo, rutulio stūmimo).

Šaltiniai
---------

1. ↑  2009 m. *Pacific Mini Games* žaidynės Nacionaliniame stadione

Nuorodos
--------

* Kuko Salų Nacionalinis stadionas pasaulio stadionų svetainėje Archyvuota kopija 2016-08-14 iš Wayback Machine projekto.
* BCI stadionas (nuotrauka) geriausių Okeanijos stadionų tinklalapyje
* Kuko Salų Nacionalinis stadionas (nuotrauka)[neveikianti nuoroda]
* Avarua Nacionalinis stadionas žemėlapyje
| Desagvaderas |
| --- |
|  Desagvaderas Mendosos provincijoje |
| **Ilgis** | 1515 km |
| **Baseino plotas** | 260 000 km² |
| **Ištakos** | Andai, La Riochos prov. |
| **Žiotys** | Koloradas |
| **Šalys** | Argentina |

**Desagvaderas** (isp. *Río Desaguadero*) – upė vakarų Argentinoje, skirtingose dalyse turi skirtingus pavadinimus. Prasideda 5500 m aukštyje, Anduose, Bonetės kalno pašlaitėse, La Riochos provincijoje. Šioje provincijoje įgauna Bonetės (*Río Bonete*), Chagujės (*Jagüé*), Aukso Upės (*Río de Oro*), Vinčinos (*Vinchina*) pavadinimus. Teka į pietus, pietryčius. San Chuano provincijoje įgyja ***Bermecho*** (*Río Bermejo*) pavadinimą. Pratekėjusi pro druskos ežerus (*Salina Pampa de Las Latas*) vadinama Desagvaderu. Toliau teka Mendosos ir San Luiso provincijų ribomis per sausąsias pampas ir pampų kalnagūbrių sritį. La Pampos provincijoje išsišakoja, įgauna ***Salado*** (*Río Salado*), ***Čadileuvu*** (*Río Chadileuvú*), ***Kuraso*** (*Curacó*) pavadinimus. Prateka ežerų virtinę ir įteka į Koloradą (kairysis intakas).

Didžioji dalis vandens sistemos prisipildo tik po liūčių. Sausuoju laikotarpiu vanduo būna tik atskirose atkarpose.

Didžiausi intakai (visi dešinieji):

* Chačalis,
* San Chuanas,
* Tunujanas,
* Diamantė,
* Atuelis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Amerika*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: desagvaderas.
| Smukučiai |
| --- |
| Vietovė prijungta prie miesto XX a. |
| Smukučių senkapio kryžius 2019 m. |
|  |
| 

SmukučiaiSmukučiai

 |
| **Koordinatės** | 55°00′25″š. pl. 22°43′26″r. ilg.﻿ / ﻿55.007°š. pl. 22.724°r. ilg.﻿ / 55.007; 22.724﻿ (Smukučiai)Koordinatės: 55°00′25″š. pl. 22°43′26″r. ilg.﻿ / ﻿55.007°š. pl. 22.724°r. ilg.﻿ / 55.007; 22.724﻿ (Smukučiai) |
|  |
| **Apskritis** | Tauragės apskrities vėliava Tauragės apskritis |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajono savivaldybės vėliava Jurbarko rajono savivaldybė |
| **Seniūnija** | Jurbarko miesto seniūnija |

**Smukučiai** – vakarinė Jurbarko miesto dalis, esanti dešiniajame Mituvos krante, Kalnėnų karjero pietinėje pakrantėje. Buvusi pietrytinė Smukučių kaimo dalis. Yra Smukučių šilelis, kuriame 1914 m. kunigaikščio Ilariono Vasilčikovo rūpesčiu įrengtas Smukučių tvenkinys ir Smukučių vandens malūnas, nustojęs veikti po 1970 m. sodininkų bendrijos, Smukučių bendruomenė (nuo 2015 m.). Nuo 1890 m. Smukučių senkapio vietoje vadinamajame Pušynaityje, stovėjo kryžius, kuris 1989 m. atstatytas Juozo Bikulčiaus rūpesčiu (aut. Vaclovas Dubikaltis). Veikia parduotuvė „Smukučių kromelis". Priklauso Jurbarko miesto seniūnijos Kalnėnų, Miškininkų ir Sodų seniūnaitijoms.

Istorija
--------

Miesto dalis sudaryta iš rytinės Smukučių kaimo dalies. Jurbarko miesto Naujosios kapinės turėjo būti įrengtos Smukučiuose, tačiau dėl aukšto gruntinio vandens lygio planų atsisakyta. Naujosios kapinės įrengtos Kalnėnuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Desideratyvas** (lot. *desiderativus*; ***geidžiamoji nuosaka***) – veiksmažodžio nuosaka, išreiškianti norą, troškimą, kad veiksmažodžiu nusakomas įvykis nutiktų. Ši nuosaka sutinkama sanskrite, japonų, čiukčių-kamčiadalų, marių kalbose. Lietuvių kalboje desideratyvas gramatiškai neišreiškiamas, tik junginiais „norėti, kad…", „o, kad…", „kad nors…" ir pan.

indoeuropiečių prokalbėje desideratyvas buvo ne nuosaka, o vadinamasis veiksmo pobūdis (*Aktionsart*), t. y. nurodė, kaip veiksmas suvokiamas laiko tėkmėje, ir kalbininkų paliekamas veiksmažodžio sistemos paribiams.
Desideratyvo reikšmė buvo artima optatyvui, kuris irgi nurodo troškimą, galimybę, kad veiksmas įvyktų. Skirtumas tarp jų tas, kad optatyvas nusako troškimą, kuris nuo kalbėtojo tiesiogiai nepriklauso (pvz. „o kad pradėtų lyti"), o geidžiamoji nuosaka – paties kalbėtojo pasiekiamą veiksmą (pvz. „noriu įkopti kalną"). Optatyvas taip pat turi labiau svajonės, galimybės aspektą, o geidžiamoji nuosaka – pasiryžimo, būtinybės, troškimo.

Sanskrite desideratyvas sudaromas reduplikavus šaknį, pridėjus priesagą -sa/iṣa- ir veiksmažodžio paradigmos galūnę, pvz. *gam* – *gacchati* („jis eina"), *ji-gam-iṣa-ti* („jis trokšta eiti"), *pā* – *pibāti* („geria") *pi-pā-sa-ti* („jis trokšta gerti"), *vṛṣ* – *varṣati* („lyja") – *vi-varṣ-iṣa-ti* („jis trokšta trykšti").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Villanueva Svensson, M. (2016). *Indoeuropiečių kalbotyros pagrindai. Antras pataisytas ir papildytas leidimas*. Vilnius: Vilniaus universitetas. p. 152. ISBN 978-609-459-788-6.
2. ↑  Плунгян, В. А. Классификация элементарных глагольных значений, используемых в БД "Verbum". – www.mccme.ru/ling/verbum.html. – 2004.
**Kritinių teisės studijų** mokykla (angl. *Critical Legal Studies*) – postmodernus analitinis judėjimas, kilęs iš amerikietiškojo teisinio realizmo krypties.
Kritinių teisės studijų mokykla kaip teisės analizės krypties ištakos siekia XX a. 7-ąjį dešimtmetį. Pradininkai - Harvardo universiteto profesoriai Duncan Kennedy, Roberto Unger, David Kennedy ir Morton Hortwitz.

Pasak mokyklos atstovų, teisė - socialinės įtakos priemonė, o ne priemonė teisingumui pasiekti. Teisė ir institucijos yra valdžios ir įtakos priemonės atskirų socialinių grupių, sluoksnių, sudarančių visuomenę. Individualų ir visuomeninį požiūrį į teisę ir teisingumą, teisinę sąmonę lemia atitinkama patirtis, statusas. Pasak mokyklos atstovų, neturtingieji, darbininkai, užsieniečiai, kitos rasės asmenys dažnai diskriminuojami.

Piktnaudžiavimas dedukcija (*abuse of deduction*) teisės taikymo veikloje. Požiūrių skirtumai lemia skirtingą teisės taikymą. Įvairių visuomenės sluoksnių atstovai skirtingai supranta teisines kategorijas (teisingumą ir kt.), ir atitinkamai skirtingai interpretuoja teisės aktus.

* + Tokios abstrakčios sąvokos kaip „tauta", „teisinė valstybė", „principas", „teisingumas", „tikslas ir paskirtis" visada lieka dviprasmiškos. Grynos filosofinės abstrakcijos, jų išvedžiojimai net ir aukščiausiose instancijose vienareikšmiškai negali išspręsti praktinių problemų (pavyzdžiui, nacionalsocializmo doktrina tvirtino, kad Hitlerio Vokietija buvo pagrįsta teisinės valstybės principais ir tam pagrįsti rado teisinių argumentų).
	+ Kiekvienas bendrasis teisės principas turi kontraprincipą, abstraktus straipsnis - turės "antistraipsnį", dar bendresnį straipsnį arba netgi išimtį, argumentas - kontrargumentą, aplinkybė - priešingą aplinkybę. Tarp šių pozicijų ir kontrpozicijų *a priori* neegzistuoja jokios hierarchijos.

Kritinės teisės studijų atstovų suformuluotas vad. teisinis ateizmas. *Tikėjimas tuo, kad vienoks teisinis aiškinimas, išvestas iš abstrakcijų, yra pranašesnė už kitą, yra religijos rūšis* (Duncan Kennedy). Tam tikra prasme Harvardo teisės profesoriai paskelbė konstitucinį ateizmą.

2005 m. XXII Pasaulinio jurisprudencijos kongreso metu Ispanijoje pirmą kartą buvo pristatyta Teisminio šamanizmo teorija, gimusi Kritinių teisės studijų tradicijoje. Ji kritikuoja teisminę argumentaciją ir išvedžiojimus teisės neapibrėžtumo srityje. Lietuvių teisėtyrininkas Stanislovas Tomas (Sorbonos universiteto Europos teisės krypties disertantas) Teisminio šamanizmo teoriją savo disertacijoje parėmė, pagrįsdamas Lietuvos teismų sistemos pavyzdžiu, įvardijant konstitucinių teismų teisėjų sprendimus (ir visuomenės tikėjimą jų ypatingumu, taigi savotiška religija) kaip šamanizmą.

Nuorodos
--------

* Teisminis šamanizmas
* Kritinės vadybos studijos **(**angl.**)**
* Teisinės informacijos institutas Kritinės teisės studijos
* Duncan Kennedy straipsniai
* Roberto Unger straipsniai
* David Kennedy straipsniai
* Martti Koskenniemi straipsniai Archyvuota kopija 2006-05-25 iš Wayback Machine projekto.
* KTS nuorodos
| Berdskas*Бердск* |
| --- |
|              |
| *Berdsko panorama* |
|  |
| 

BerdskasBerdskas

54°45′0″ š. pl. 83°06′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.75000°š. pl. 83.10000°r. ilg.﻿ / 54.75000; 83.10000﻿ (Berdskas)Koordinatės: 54°45′0″ š. pl. 83°06′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.75000°š. pl. 83.10000°r. ilg.﻿ / 54.75000; 83.10000﻿ (Berdskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Novosibirsko sritis Novosibirsko sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | XVIII a. |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 100 259  |
| **Plotas** | 67 km² |
| **Tankumas** (2013) | 1 496 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Berdskas |

**Berdskas** (rus. *Бердск*) – miestas Rusijoje, Novosibirsko srityje, į pietus nuo Novosibirsko (patenka į jo aglomeraciją), prie Berdės upės (šalia jos įtekėjimo į Novosibirsko tvenkinį). Pro miestą eina Novosibirsko–Bijsko plentas ir geležinkelis. Mašinų gamybos (elektromechanikos), poligrafijos, medienos apdirbimo, siuvimo, maisto (duonos, vandens fasavimo), statybinių medžiagų gamybos pramonė. Veikia medicinos biotechnologijų instituto filialas, Novosibirsko pedagoginio ir agrarinio universitetų padaliniai. Yra 2004 m. pastatytas soboras.

Istorija
--------

Berdsko ostrogas įkurtas XVIII a. pr. Pro gyvenvietę ėjo Sibiro traktas, suklestėjo prekyba. XX a. pr. pradėjo kurtis pramonės įmonės, Berdskas sparčiai augo, 1915 m. gyvenvietę pasiekė geležinkelis. 1944 m. Berdskui suteiktas miesto statusas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 59
Jazilikajos uoloje pavaizduotos dievybės (iš kairės į dešinę): Tašmišas (Tešubo brolis), Tešubas, Hebatė, Šaruma, ant erelio stovi Alanzu ir Kunzišali
**Alanzu** – deivė huritų mitologijoje, vėliau įtraukta į hetitų panteoną. Svarbiausias Alanzu kulto centras buvo Kizuvatna.[1]

Alanzu drauge su Tešubu, Hebate bei Šaruma pavaizduota Jazilikajos (šventovės greta istorinės hetitų sostinės Hatušo) uoloje išraižytuose reljefuose.[1] Vaizduojama visa dievų šeima: Tešubas (dangaus ir audrų dievas) ir Hebatė (Deivė Motina) laikyti šios deivės tėvais, o Šaruma – broliu.[2] Alanzu priklausė motinos Hebatės *kaluti* dievybių grupei. Dievybėms, priskirtoms kuriai nors *kaluti* grupei, būdavo aukojama drauge.[3]

Su motina Hebate sudarė deivių diadą Hebatė-Alanzu.[1]

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Gwendolyn Leick (2002). A Dictionary of Ancient Near Eastern Mythology, p. 3. ISBN 9781134641024.
2. ↑  Piotr Taracha: Religions of Second Millennium Anatolia. Wiesbaden 2009, p. 94.
3. ↑  Piotr Taracha: Religions of Second Millennium Anatolia. Wiesbaden 2009, S. 118 f.
| Kukių kapinynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Kukių kapinynasKukių kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°19′56″š. pl. 22°08′30″r. ilg.﻿ / ﻿56.3323373°š. pl. 22.1417427°r. ilg.﻿ / 56.3323373; 22.1417427Koordinatės: 56°19′56″š. pl. 22°08′30″r. ilg.﻿ / ﻿56.3323373°š. pl. 22.1417427°r. ilg.﻿ / 56.3323373; 22.1417427 |

 |
| Vieta | Mažeikių rajonas |
| Seniūnija | Židikų seniūnija |
| Naudotas | 1 tūkstantmetis pr. m. e. – XVIII a. |
| Tirtas | 1973 ir 1976 m. |
| Registro Nr. | AV648 / 6371 / A776 |

**Kukių kapinynas**, **Petrelių kapinynas** – kapinynas, senovinė gyvenvietė ir du lobiai Mažeikių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Kukių kaimo, 0,4 km į pietryčius nuo Kvistės dešiniojo kranto, Varduvos tvenkinio pietvakariniame krante, Židikų seniūnija.

Tyrimai
-------

1973 ir 1976 m. Mažeikių kraštotyros muziejus (tyrimų vadovas Vitas Valatka) ištyrė apie 174 m² plotą. Nustatyta, kad kapinynas buvo įrengtas 1 tūkstantmečio pr. m. e. – 1 tūkstantmečio m. e. pradžios gyvenvietės vietoje. Jos liekanų išliko šiaurės rytinėje lauko dalyje; rastas nuo 0,10-0,15 m iki 0,4 m storio kultūrinis sluoksnis. Jame aptikta degėsių, molio tinko, lipdytos brūkšniuotu ir lygiu paviršiumi keramikos, antžeminių pastatų bei 6 ovalių židinių liekanų, įrankių. Gyvenvietė priskiriama brūkšniuotosios keramikos kultūrai.

Kapinyne mirusieji laidoti sudeginti ir nedeginti; dalis kapų apardyta ariant arba įrengiant vėlesnius kapus. Ištirti nesuardyti XI a. – XIII a. sudegintų mirusiųjų 5 kapai; laidota 0,3-0,5 m gylio apskritose duobutėse. Rasta kaulo liekanų, pelenų, įkapėse: geležinių plačiaašmenių kirvių, ietigalių, pasaginių segių, yla, diržo sagčių, kryžinių smeigtukų, įvijinių ir juostinių apyrankių, žiedų, žalvarinė žirgo figūrėlė. Prie kapų buvo duobių su degėsiais ir įkapėmis, daugiausia papuošalais. Manoma, kad duobės apeiginės.

Nedeginti mirusieji (ištirta 19 kapų, datuojamų XVII a. – XVIII a.) laidoti stačiakampėse duobėse aukštielninki, karstuose (rasta dviejų ąžuolinių skobtinių karstų liekanų) arba be jų, su įkapėmis. Prie mirusiųjų juosmens ar galvos rasta po peilį, prie kai kurių mirusiųjų kojų buvo padėta po kelis akmenis; rastas gintarinis verpstukas, geležinė yla, žalvarinis antpirštis, diržo sagčių, žiedų, smeigtukas.

Lobiai
------

Kapelių lauke rasti du V a. – VI a. dirbinių lobiai; jie buvo – 0,35 skersmens duobėse. Pirmąjį sudarė 2 geležiniai įmoviniai ietigaliai, įmovinis kirvis, peilis medine rankena, 2 geriamieji ragai, žalvarinis įvijinis žiedas, 2 lazdeliniai smeigtukai, galąstuvas (smiltainio), dirbinių fragmentai; antrąjį – 4 geležiniai įmoviniai kirviai, įmovinis ietigalis, 2 dalgiai, 2 peiliai, žalvarinė lankinė segė. Radinius saugo Mažeikių muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kukių kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 204 psl.
| ***Užmirštos ir pamišusios*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Lost and Delirious |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Léa Pool |
| Scenaristas (-ai) | Judith Thompson |
| Vaidina | Piper Perabo  Jessica Paré  Mischa Barton |
| Metai | 2001 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 103 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Užmirštos ir pamišusios** (angl.  *Lost and Delirious*) – 2001 m. pagal rašytojos Susan Swan romaną „The Wives of Bath" sukurta drama apie merginų internatą. Tai istorija merginos, kuri, atvyksi į naują mokslo įstaigą, tapo dviejų kambario draugių meilės ir tragedijos istorijos liudininke.

Filmas debiutavo „Sundance" kino festivalyje 2001 m.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Piper Perabo – Paulina „Polė" Oster
* Jessica Paré – Viktorija „Tori" Moler
* Mischa Barton – Merė „Pelytė" Bedford
* Jackie Burroughs – Fei Von, internato direktorė
* Emily VanCamp – Elison Moler, Viktorijos sesuo
* Graham Greene – Džo Mendesas, sodininkas
* Mimi Kuzyk – Eleonora Banet, mokytoja
* Luke Kirby – Džeikas Holanderis

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Praėjus 3 metams po motinos mirties, Merė atvyksta mokytis į merginų internatą. Apgyvendinta kartu su Pole ir Tore, ji netrukus su jomis susidraugauja ir tampa vis stiprėjančių jausmų tarp dviejų merginų liudininke. Polė su Tore nesislapsto nuo jos, tačiau viskas pasikeičia, kai merginas užklumpa Torės sesuo Elison. Polei nesvarbi aplinkinių nuomonė ir ji pasiryžusi atvirai prisipažinti apie savo jausmus, tačiau Torė, norėdama išvengti apkalbų, ima pasakoti per prievartą tapusi aistros objektu ir nutraukia tarpusavio santykius. Gandai netrunka pasklisti, o Torė, vis labiau saugodama savo reputaciją ir norėdama visiems įrodyti nesanti homoseksuali, pradeda susitikinėti su netoliese esančios mokyklos auklėtiniu Džeiku. Polę visi atstumia, ją palaiko tik Merė, tačiau bet kokie bandymai taikytis su Tore yra nesėkmingi.

Jausdamasi vieniša, Polė ima ieškoti savo motinos, tačiau gautas atsakymas, kad ši ja nesidomi, galutinai sugniuždo merginą. Netekusi savo meilės bei visų atstumta, ji ryžtasi savižudybei...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Costa (reikšmės).*
Paplūdimys Santa María del Mar rajone. Lima
**Čala** (isp. *Chala*) arba **Kosta** (*Costa*) – vienas iš 8 Peru gamtinių regionų. Yra šalies vakaruose, palei Ramųjį vandenyną, į rytus tęsiasi iki kol pasiekia 500 m aukštį.

Vyrauja aridinės sritys, veikiamos šaltosios Peru srovės. Oazės susidariusios iš kalnų atitekančių upių slėniuose. Slėniuose auga *prosopis pallida, parkinsonia aculeata, rhizophora mangle, arundo donax, gynerium sagittatum* medžiai ir krūmai. Aukštumose būdingi *hymenocallis*, laukiniai pomidorai, peruvinė papaja, tara.

Čaloje įsikūrę svarbiausi šalies miestai ir žvejybiniai uostai (Kaljao, Paita, Sečura, Čimbotė, Parakasas). Slėniuose intensyvi žemdirbystė (ryžiai, medvilnė, cukranendrės, alyvmedžiai, vynuogės). Pajūrio kurortai.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Peru gamtiniai regionai** | Flag of Peru | Flag of Peru |
| Čala | Chanka | Omagva | Puna | Kečua | Rupa-Rupa | Suni | Junga |
| Aprelskas*Апрельск* |
| --- |
| 

AprelskasAprelskas

58°10′40″ š. pl. 114°35′10″ r. ilg.﻿ / ﻿58.17778°š. pl. 114.58611°r. ilg.﻿ / 58.17778; 114.58611﻿ (Aprelskas)Koordinatės: 58°10′40″ š. pl. 114°35′10″ r. ilg.﻿ / ﻿58.17778°š. pl. 114.58611°r. ilg.﻿ / 58.17778; 114.58611﻿ (Aprelskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8)------ vasaros: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Irkutsko sritis Irkutsko sritis |
| **Rajonas** | Bodaibo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 87  |

**Aprelskas** (rus. *Апрельск, Апрельский прииск* – **Aprelsko kasyklos**, iki 1924 m. – *Надеждинский прииск*) – auksakasių gyvenvietė prie Vitimo dešiniojo intako Bodaibo upės, Bodaibo rajonas, Irkutsko sritis, Rusija.

Istorija
--------

Iki 1917 m. Spalio perversmo – svarbus aukso gavybos centras. Čia auksą kasė Didžiosios Britanijos ir Rusijos bendrovės. 1912 m. balandžio 17 d. per Lenos sušaudymą prie Aprelsko Rusijos imperijos kariuomenė susidorojo su streikavusiais Aprelsko ir gretimų aukso kasyklų darbininkais – žuvo 270, sužeista 250 žmonių.

Lietuviai
---------

1949 m. birželio mėn. į Aprelską atitremta apie 100 lietuvių. Kartu su tremtiniais iš kitų buvusių TSRS respublikų jie statė Aprelsko elektrinę, dirbo gretimose aukso kasyklose. 1950 m. jie perkelti į kitas Bodaibo rajono gyvenvietes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aldona Juodvalkytė. *Aprelskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 668 psl.
| ***Po Skorpiono ženklu*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Paolo ir Vittorio Taviani |
| Metai | 1969 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Po Skorpiono ženklu** (it. *Sotto il segno dello scorpione*) – brolių režisierių Paolo ir Vittorio Taviani filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Gian Maria Volonte – Reno
* Lucia Bose – Glaja
* Giulio Brogi – Rutolo
* Samy Pavel – Taleno
* Renato Scarpa
* Alessandro Haber
* Daniele Dublino
* Olimpia Carlisi

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Žemės drebėjimas sunaikina salą vandenyne. Žmonės, kuriems pavyko išsigelbėti, pasiekė gretimą salą, kurioje taip pat gyvena žmonės. Jie mėgina įspėti vietinius, kad šiems taip pat gali grėsti toks pat likimas ir kad jiems kartu reikia ieškoti patikimesnės žemės kontinente. Vieni jiems pritaria, kiti ne ir ilgainiui atėjūnai nusprendžia išžudyti vietinius vyrus...

Apdovanojimai
-------------

* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas – geriausia muzika (nominacija)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Yr Hen Ogledd* 'Senoji Šiaurė'. Šiaurinės Britanijos iki anglosaksų ir škotų užkariavimo žemėlapis. Pažymėtos Gododino žemės.
**Gododinas** (angl. *Gododdin*) – buvusi britų (viena iš keltų grupių) karalystė dabartinėse šiaurės rytų Anglijoje ir pietryčių Škotijoje, egzistavusi po romėnų pasitraukimo iš Didžiosios Britanijos.

Gododinas buvo teritorijoje, žinomoje kaip *Hen Ogledd* 'Senoji Šiaurė'. Pavadinimas *Gododdin* yra šiuolaikinis valų kalbos žodis, kilęs iš senosios valų kalbos žodžio *Guotodin* iš brit. *Votadini*, minimo lotyniškuose raštuose ir reiškusio votadinius.

Karalystė
---------

Gododino karalystės ribos nėra žinomos. Spėjama, kad ji driekėsi nuo Stirlingo apylinkių iki Bryneicho (Bernicijos), apėmė dabartinius Lotianą ir Bordersą (Škotų Sienos) (Rytų Škotija). Vakaruose ribojosi su britų Stratklaido karalyste (*Kingdom of Strathclyde*), o šiaurėje – su piktų žemėmis.

Manoma, kad vietiniai karaliai gyveno tiek Traprain Law, tiek Din Eidyne (*Din Eidyn*; Edinburgas) ir galbūt dar Din Bere (*Din Baer*; Danbaras).

Po romėnų atsitraukimo 410 m. Koilas Henas (*Coel Hen*), kuris, Dž. Moriso (*John Morris*) manymu, galėjo būti paskutinis Romos palaikomas britų kunigaikštis (*Dux Brittanniarum*), galėjo užimti šiaurinę sostinę *Eburaką* (*Eburacum*; dabar Jorkas) ir tapti valdovu, kuris atitiko Šiaurės Britanijos (čia Britanija neapima piktų žemių) aukštąjį karalių. Jis valdė buvusias šiaurines provincijas, galbūt apėmė ir votadinių žemes. Vėlėsnėje poezijoje šis rajonas žinomas kaip *Hen Ogledd* 'Senoji Šiaurė'. Manoma, kad po jo mirties šis valstybinis darinys ėmė skilti į dalis. Apie 470 m. dauguma votadinių žemių tapo Gododino karalyste, o pietinės žemės tarp Tvydo upės (*Tweed*) ir Tyso upės (*Tees*) (maždaug atitinkančios dabartinius Nortumberlandą ir Daremą) sudarė Bryneicho karalystę.

Vėlesnė istorija
----------------

VI a. į Bryneichą įsiveržė anglai ir, užėmę jį, padarė Bernicijos karalyste. Po to anglai toliau brovėsi į šiaurę. Apie 600 m. 300 Gododino karių krito *Catraeth* mūšyje (manoma, ties *Catterick* Šiaurės Jorkšyre). Tai aprašyta britų poeto Aneirino poemoje „*Y Gododdin*".

638 m. Din Eidyną (Edinburgą) apsiautė anglai ir, atrodo, užėmė jį, nes maždaug tuo metu Gododiną užvaldė Bernicija. Ar ankstesnieji vietiniai gyventojai buvo išstumti, ar asimiliuoti, nėra žinoma. Bernicija tapo Nortumbrija, o 954 m. buvo užimta danų karalystės Jorviko (Jorkas). Netrukus po to žemės buvo prijungtos prie vieningos Anglijos, o 1018 m. Škotijos karalius Malkolmas II kraštą iki Tvydo upės prijungė prie Škotijos.
| Hohencolernų žemėsHohenzollernsche Lande |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **1850 – 1947** |  |

 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Administracinis centras** | Zigmaringenas |
| **Oficialios kalbos** | vokiečių kalba |
|  |
| **1850–1918** |  Prūsijos karalystė |
| **1871–1918** |  Vokietijos imperija |
| **1918–1919** |  Veimaro respublika |
| **1938–1945** |  Trečiasis reichas |
|  |
| **Gyventojų** | 73 706 (1939) |
| **Plotas** | 1 142 km² |

**Hohencolernų žemės** (vok. *Hohenzollernsche Lande*) – Prūsijos karalystės provincija, buvusi karalystės pietvakariuose 1850–1947 m. dabartinės Vokietijos teritorijoje. Centras – Zigmaringenas. Panaikinta po II pasaulinio karo. Žemes valdė Hohencolernai.

Istorija
--------

Hohencolerno žemių žemėlapis 1930 m.
Regionas įkurtas 1850 m. iš Hohencolerno-Hechingeno ir Hohencolerno-Zigmaringeno kunigaikštysčių. 1905 m. provincija užėmė 1142 km² plotą, joje buvo 68,3 tūkst. gyventojų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vierteljahrshefte zur Statistik des Deutschen Reichs, Jahrgang 1906, IV. // *Cituoja Statistisches Jahrbuch für das Deutsche Reich. Zeitschriftenband (1907). (tikrinta 2021-10-14).*
Žaidimų serijos herojus Kratas su sūnumi 2018 m. žaidimo „God of War" viršelyje.
**God of War** – veiksmo ir nuotykių kompiuterinių žaidimų serija, leidžiama išskirtinai „Sony PlayStation" konsolėms nuo 2005 m.

Apie žaidimus
-------------

„God of War" serijos žaidimus sukūrė „Sony" priklausanti Santa Monikos studija Kalifornijoje. Tai vieno žaidėjo 3D grafikos žaidimai, kuriuose žaidėjas iš trečiojo asmens perspektyvos valdo pagrindinį herojų, galiūną Kratą. Žaidimų žanras artimas *hack and slash* žaidimams, jų eigoje sprendžiami aplinkos galvosūkiai. Žaidimai skirti suaugusiems dėl daug brutalių priešų nužudymo scenų ir pasitaikančių sekso minižaidimų.

Žaidimų veiksmas vyksta mitologinių laikų Senovės Graikijoje. Herojus Kratas buvo spartiečių karo lyderis, tačiau žaidimų serijos pradžioje jis yra kamuojamas praeities įvykių košmarų ir pramintas „Spartos vaiduokliu". Norėdamas išpirkti savo praeities nuodėmes Kratas pradeda tarnauti Olimpo dievams. Atėnė jam pažada, kad jis ras išganymą, jei nugalės jos brolį, karo dievą Arėją. Tačiau Olimpo dievai apgauna Kratą ir jis vėliau supranta, kad būtent jie buvo atsakingi už jo šeimos tragediją. Ginkluotas dviem kardais ir spręsdamas aplinkos galvosūkius žaidėjo valdomas Kratas turi atkeršyti Olimpo dievams. 2018 m. išleistoje aštuntojoje serijos dalyje Krato kovos perkeltos į Šiaurės kraštus, kur jis susigrumia su skandinavų mitologijos dievais, Krato būdingi ginklai, kardai, pakeisti karo kirviu.

Žaidimai
--------

Pagrindinių žaidimų serija:

| Pavadinimas | Išleidimo metai | Platforma | Pardavimai išleidimo konsolei, mln. vnt |
| --- | --- | --- | --- |
| „God of War" | 2005 | „PlayStation 2", „PlayStation 3", „PlayStation Vita" | 4,45 |
| „God of War 2" | 2007 | „PlayStation 2", „PlayStation 3", „PlayStation Vita" | 4,07 |
| „God of War: Chains of Olympus" | 2008 | „PlayStation Portable", „PlayStation 3" | 3,15 |
| „God of War III" | 2010 | „PlayStation 3", „PlayStation 4" | 4,81 |
| „God of War: Ghost of Sparta" | 2010 | „PlayStation Portable", „PlayStation 3" | 1,01 |
| „God of War: Ascension" | 2013 | „PlayStation 3" | 2,40 |
| „God of War" | 2018 | „PlayStation 4" | - |

2007 m. buvo išleistas 2D grafikos žaidimas „God of War: Betrayal" mobiliosioms, Java platformoms.

Išnašos
-------

1. ↑  vgchartz.com, 2018 05 05

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: God of War (serija)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* giantbomb.com
* mobygames.com
| Anonėpranc. *Annonay* |
| --- |
|        |
| *Tiltas per Deumą* |
|  |
| 

AnonėAnonė

45°14′30″ š. pl. 4°40′20″ r. ilg.﻿ / ﻿45.24167°š. pl. 4.67222°r. ilg.﻿ / 45.24167; 4.67222﻿ (Anonė)Koordinatės: 45°14′30″ š. pl. 4°40′20″ r. ilg.﻿ / ﻿45.24167°š. pl. 4.67222°r. ilg.﻿ / 45.24167; 4.67222﻿ (Anonė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Rona-Alpės |
| **Departamentas** | Ardešas |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 17 710  |
| **Plotas** | 21,2 km² |
| **Tankumas** (2006) | 835 žm./km² |
| **Altitudė** | 358 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Anonė |

**Anonė** (pranc. *Annonay*, oks. *Anonai*) – nedidelis miestas pietrytinėje Prancūzijos dalyje, Ronos-Alpių regione, Ardešo departamento šiaurėje, 40 km į pietryčius nuo Sent Etjeno. Įsikūręs netoli Ronos upės, prie jos dešiniųjų intakų Kanso ir Deumo. Tradicinė popieriaus gamyba (nuo XVII a.). Taip pat odos, farmacijos, metalo apdirbimo (automobilių kėbulų) pramonė. Apylinkėse plyti vynuogynai.

Istorija
--------

Viduramžiais buvo gaminamas pergamentas. Anonėje apsistodavo piligrimai, keliavę į Le Piui en Veli. XVI a. čia vyko nuožmūs karai tarp katalikų ir protestantų. Anonėje gimė išradėjai – broliai Mongolfjė. 1783 m. čia jie pademonstravo savo išradimą – karšto oro balioną. Dabar pastatytas paminklas išradėjams, o šio įvykio metinės tapo miesto švente.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Anonė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
**Krabės liga** – smegenų leukodistrofija, įgimta degeneracinė nervų sistemos liga, viena encefalopatijų. Liga pasitaiko retai. Jos židinių esama izoliuotose Sicilijos ir Izraelio bendruomenėse. 

Atsiranda dėl galaktozilceramidų apykaitą reguliuojančio geno mutacijos keturioliktosios chromosomos ilgajame petyje 14q31. Paveldima autosominiu recesyviuoju būdu. Dėl geno mutacijos smegenyse būna per mažai galaktocerebrozidazės, jose kaupiasi galaktocerebrozidai. Centrinėje ir periferinėje nervų sistemoje vyksta baltosios smegenų medžiagos demielinizacija, tačiau nervų sistemos laidumas nesutrinka. 

Didžioji dalis ligonių suserga pirmaisiais šešiais gyvenimo mėnesiais (infantilinė, arba klasikinė, forma). 

Ligoniams sutrinka motorinės funkcijos (atsiranda traukuliai, paralyžius), psichinė raida, pažeidžiami regos ir klausos nervai (apankama, apkurstama), odą išberia būdingos vyšnių spalvos dėmės. Mirštama iki 2 m. amžiaus. 

Krabės ligos suaugusiųjų formos (vyriausio žinomo ligonio amžius buvo 84 m.) eiga gerybinė. Būdingas silpnumas kojose, hiperrefleksija. Smegenų audinyje, skirtingai nei kitų encefalopatijų atveju, aptinkamos vadinamosios globoidinės ląstelės, kilusios iš kaulų čiulpų monocitų ir makrofagų kamieninių ląstelių pradininkių (jose esama baltymų psichozino ir galaktozilceramido). 

Ligą mėginama gydyti perpilant negiminingų donorų bambos virkštelės kraują. 

Krabės ligą 1916 m. aprašė K. H. Krabė (Danija).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Krabės liga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |
| --- |
| Jurijus Kasparianas  rus. *Юрий Каспарян* |
|  
Jurijus Kasparianas festivalyje *Rok nad Volgoj* (rus. *Рок над Волгой*) 2011 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Jurijus Dmitrijevičius Kasparianas |
| Gimė | 1963 m. birželio 24 d. (60 metų)Leningradas, Rusija Rusijos TFSR |
| Žanrai | progresyvusis rokas, post-punk |
| Veikla | gitaristas |
| Aktyvumo metai | 1983–dabar |
| Susijusi veikla | Kino, Pop-Mechanika, Petlia Nesterova, Viačeslavas Butusovas, Ju-Piter |

**Jurijus Dmitrijevičius Kasparianas** (rus. *Ю́рий Дми́триевич Каспаря́н*; 1963 m. birželio 24 d. Leningrade) – rusų gitaristas.

1982–1990 metais buvo roko grupės „Kino" gitaristas, taip pat jis buvo projekto „Pop-Mechanika" narys. Gastroliavo SSRS, Italijoje, Danijoje, Suomijoje, Prancūzijoje ir Vokietijoje.

1991 metais Jurijus grojo grupėje „Petlia Nesterova" (rus. *Петля Нестерова*), bet ją paliko tais pačiais metais. Po to, jis vėlesnius 10 metų buvo muzikaliai neaktyvus.

Nuo 2001 m. rudens J. Kasparianas yra Viačeslavo Butusovo suburtos grupės „Ju-Piter" gitaristas.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jurijus Kasparianas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Jurijus Kasparianas Allmusic svetainėje **(**angl.**)**