recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Daito salų žemėlapis
Minami Daito
**Daito salos** (jap. 大東諸島 = *Daitō Shotō* ar jap. 大東島地方 = *Daitō-jima Chihō*) – trys salos 349 km į rytus nuo Okinavos. Šios salos yra:

| Salos pavadinimas | Kandži | Romadži | Plotas | Gyv. skaičius |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Kita Daito** | 北大東島 | *Kita Daitō-jima* | 12,71 km² | 700 |
| **Minami Daito** | 南大東島 | *Minami Daitō-jima* | 30,57 km² | 1 400 |
| **Oki Daito** | 沖大東島 | *Oki Daitō-jima* | 1,147 km² | 0 |
|  | 44,427 km² | 2 100 |

* *Duomenys 2004 m. lapkričio 20 d.*

Nors šios salos Okinavoje buvo vadinamos *Ufuagari* (Didieji rytai), jos nebuvo apgyvendintos iki Meidži laikotarpio, kai čia atsikraustė gyventojai iš kitų Japonijos sričių.

Administracija
--------------

Salos priklauso Šimadžirio apskričiai Okinavos prefektūroje. Salose yra Kitadaito ir Minamidaito savivaldybės. Negyvenama Oki Daito sala priklauso Kitadaitui, nors yra arčiau Minami Daito salos.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Braulijo Karilijo nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Patrijos kanijonas Patrijos kanijonas |
| **Vieta:** | Kosta Rikos vėliava Kosta Rika |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | San Chosė |
| 

Žemėlapis rodantis Braulijo Karilijo nacionalinis parkas vietą.Braulijo Karilijo nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 10°09′35″ š. pl. 83°58′27″ v. ilg.﻿ / ﻿10.15972°š. pl. 83.97417°r. ilg.﻿ / 10.15972; 83.97417Koordinatės: 10°09′35″ š. pl. 83°58′27″ v. ilg.﻿ / ﻿10.15972°š. pl. 83.97417°r. ilg.﻿ / 10.15972; 83.97417 |
| **Plotas:** | 475,8 km² |
| **Įkurtas:** | 1978 m. |
| **Valdymas:** | Sistema Nacional de Areas de Conservacion |

**Braulijo Karilijo nacionalinis parkas** (isp. *Parque Nacional Braulio Carrillo*) – saugoma gamtos teritorija centrinėje Kosta Rikoje, San Chosė ir Heredijos provincijoje, Centrinės Kordiljeros kalnuose. Įkurtas 1978 m. ir pavadintas prezidento Braulijo Karilijo Kolinos garbei.

Parkas apima tiek aukštikalnių sritis, siekiančias beveik 3000 m aukštį, tiek priekalnių lygumas. Į teritoriją patenka užgesęs Barvos ugnikalnis. Beveik 90 % parko užima pirmykščiai tropiniai miškai. Čia auga ~6000 augalų rūšių (iš jų bent 50 endeminės), sutinkama 140 žinduolių ir 515 paukščių rūšių. Iš retų gyvūnų sutinkami jaguarai, pumos, skruzdėdos, 3 beždžionių rūšys.

Nors Braulijo Karilijo nacionalinis parkas yra tik už 24 km nuo San Chosė, tai vienas mažiau turizmui pritaikytų šalies parkų, čia yra keletas pažintinių kelių ir 3 reindžerių stotys. Parką kerta San Chosė–Limono plentas.
Vaginalinis seksas
Paul Avril paveikslas, 1892 m.
**Vaginalinis seksas** (lot. *vagina* – „makštis") – įprastinis sueities būdas, viena iš pačių dažniausių sekso rūšių. Biologine prasme tai yra pagrindinis lytinių santykių būdas ir vienintelis fiziologiškai natūralus būdas žmonių dauginimosi funkcijai atlikti (kiti būdai yra pagalbiniai). Beveik visose kultūrose vaginalinis seksas laikomas tikriausia sekso norma, neretai kiti sueities būdai yra laikomi tabu.

Poveikis moteriai
-----------------

2006 m. atlikta tyrimų apžvalga atskleidė, kad moterims vaginalinis seksas (varpos–makšties būdu) yra susijęs su geresniu psichologiniu poveikiu ir fiziologiniu atsaku negu kiti sueities ir lytinių santykių būdai. Be to, pastarojoje apžvalgoje atskleista, jog vaginalinis seksas turi stipresnės įtakos geresnei psichologinei sveikatai negu klitorinis. 2021 m. atlikta mokslinių straipsnių apžvalga taip pat atskleidė, kad vaginalinė sueitis didžiajai daliai moterų yra maloniausia lyginant su kitomis formomis, nors tai gali priklausyti nuo įvairių kitų veiksnių.

Magnetinio rezonanso būdu atlikti matavimai parodė, kad vaginalinio sekso metu skirtingos moterys orgazmą patiria nevienodai – vienos dėl greitesnių, kitos – dėl lėtesnių judesių. Pastebima, kad orgazmo tikimybė yra didesnė, jeigu stimuliuojama priekinė ir viršutinė makšties sienelė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Coitus". *Encyclopedia of Sex and Gender: Culture Society History*. Nuoroda tikrinta 2022-01-01.
2. ↑  Jones, Richard E. (2006). *Human reproductive biology*. Kristin H. Lopez (3rd ed.). Amsterdam: Elsevier Academic Press. ISBN 978-0-12-088465-0. OCLC 61351645.
3. ↑  Brody, S. (2006). Penile–vaginal intercourse is better: Evidence trumps ideology. – Sexual and Relationship Therapy, 21(4), 393-403.
4. ↑  Reis, J. de Oliveira, L. Oliveira, C. & Nobre, P. (2021). Psychosocial and behavioral aspects of women’s sexual pleasure: A scoping review. – International Journal of Sexual Health, 1-22.
5. ↑  Schultz, W. W. van Andel, P. Sabelis, I. & Mooyaart, E. (1999). Magnetic resonance imaging of male and female genitals during coitus and female sexual arousal. – BMJ (Clinical research ed.), 319(7225), 1596–1600.
6. ↑  Alzate, H. & Londoño, M. L. (1984). Vaginal erotic sensitivity. – Journal of sex & marital therapy, 10(1), 49–56.
| *Reg Strikes Back* |
| --- |
| Reg Strikes Back viršelis |
| Elton John studijinis albumas |
| Išleistas | 1988 m. birželio 24 d. |
| Įrašytas | 1987–1988 m. |
| Žanras | pop • rokas |
| Trukmė | 42:06 (originalas)
62:06 (su papildomais įrašais) |
| Įrašų kompanija | MCA (originalas)
Rocket / Mercury (naujesnis leidimas) |
| Prodiuseris | Chris Thomas |
| Apžvalgos |
| AllMusic 2 iš 52 iš 52 iš 52 iš 52 iš 5 nuoroda
Rolling Stone 3 iš 53 iš 53 iš 53 iš 53 iš 5 nuoroda |
| Elton John chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra"  (1987) |  **„Reg Strikes Back"  (1988)** | „Sleeping with the Past"  (1989) |

 |

**„Reg Strikes Back"** – dvidešimt pirmas studijinis britų atlikėjo Elton John albumas, išleistas 1988 m. Tai buvo jo tariamo sugrįžimo albumas, kaip atsakas į neigiamai apie jį atsiliepiančią spaudą. Žodis „Reg" kilęs iš Eltono tikrojo vardo – Reginald Kenneth Dwight.

Įrašymai ir sėkmė
-----------------

Tai paskutinis albumas, prie kurio įrašymo prisideda ilgametis Eltono grupės bosistas Dee Murray (nors čia negroja bosine gitara), kuris vėliau 1992 m. miršta. Taip pat prie įrašymo prisideda ir būgnininkas Nigel Olsson, kuris negroja būgnais, bet prisideda kaip pritariamasis vokalistas. Daina „I Don't Wanna Go On with You Like That" pasiekė 2-ą vietą, o „A Word in Spanish" 19-tą vietą JAV Billboard Hot 100 sąraše. Albumą prodiusuoti buvo pasamdytas Chris Thomas. Priešingai nei pastarieji, tai pirmasis albumas, kuris buvo įrašytas po Eltono ryklės operacijos. Ant albumo viršelio pavaizduoti rūbai, kuriuos Eltonas sukaupė per daug metų ir panoro paruošti aukcionui.

Dainų sąrašas
-------------

Visas dainas parašė Elton John ir Bernie Taupin, išskyrus kur pažymėta.

### Pirmoji pusė

1. „Town of Plenty" – 3:40
2. „A Word in Spanish" – 4:39
3. „Mona Lisas and Mad Hatters, Part Two" – 4:12
4. „I Don't Wanna Go On with You Like That" – 4:35
5. „Japanese Hands" – 4:40

### Antroji pusė

1. „Goodbye Marlon Brando" – 3:30
2. „The Camera Never Lies" – 4:36
3. „Heavy Traffic" (John, Taupin, Davey Johnstone) – 3:30
4. „Poor Cow" – 3:50
5. „Since God Invented Girls" – 4:54

CD leidime dainos yra suskirstytos nuo 1 iki 10. 

### Papildomi įrašai (1998 PolyGram International leidimas)

1. „Rope Around a Fool" – 3:48
2. „I Don't Wanna Go On with You Like That" (Shep Pettibone Mix) – 7:16
3. „I Don't Wanna Go On with You Like That" (Just Elton and His Piano Mix) – 4:37
4. „Mona Lisas and Mad Hatters, Part Two" (The Renaissance Mix) – 6:19

  

v • a • r **Elton John studijiniai albumai** 

Empty Sky · Elton John · Tumbleweed Connection · Madman Across the Water · Honky Château · Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player · Goodbye Yellow Brick Road · Caribou · Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy · Rock of the Westies · Blue Moves · A Single Man · Victim of Love · 21 at 33 · The Fox · Jump Up! · Too Low for Zero · Breaking Hearts · Ice on Fire · Leather Jackets · Reg Strikes Back · Sleeping with the Past · The One · Duets · Made in England · The Big Picture · Songs From The West Coast · Peachtree Road · The Captain & The Kid · The Diving Board · Wonderful Crazy Night
| Kaukazo rezervatas |
| --- |
| IUCN Ia kategorija (gamtos rezervatas) |
| Alpinės pievos rezervate Alpinės pievos rezervate |
| **Vieta:** | Rusija (Adygėjos vėliava Adygėja, Krasnodaro krašto vėliava Krasnodaro kraštasKaračiajaus Čerkesijos vėliava Karačiajų Čerkesija) |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Sočis |
| 

Žemėlapis rodantis Kaukazo rezervatas vietą.Kaukazo rezervatas

  |
| **Koordinatės:** | 43°50′0″ š. pl. 40°24′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.83333°š. pl. 40.40000°r. ilg.﻿ / 43.83333; 40.40000Koordinatės: 43°50′0″ š. pl. 40°24′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.83333°š. pl. 40.40000°r. ilg.﻿ / 43.83333; 40.40000 |
| **Plotas:** | 2848 km² |
| **Įkurtas:** | 1924 m. |
| **Valdymas:** | Федеральная служба по надзору в сфере природопользования РФ |
|  **Vikiteka:** | Kaukazo rezervatas |

**Kaukazo rezervatas** (rus. *Кавказский заповедник*) – saugoma gamtos sritis Rusijoje, šiaurės vakarų Kaukaze, Krasnodaro krašto, Adygėjos ir Karačiajų Čerkesijos teritorijose. Įsteigtas 1924 m. siekiant apsaugoti Kaukazo aukštikalnių gamtą.

Rezervatas apima Didžiojo Kaukazo aukštikalnes (Pagrindinį kalnagūbrį, iki 3350 m aukščio) bei šiaurines priekalnes. Rezervate sutinkama ~900 augalų rūšių – daug endeminių. Čia auga apie 40 paparčių rūšių, 30 orchidėjų rūšių, 3 rododendrų rūšys, gausiai auga kukmedžiai (Sočio dalyje Chostoje auga didžiausia reliktinė kukmedžių-buksmedžių giria – 302 ha). Kaukazo rezervate gyvena 89 žinduolių, 248 paukščių, 9 varliagyvių, 21 žuvų rūšis. Rezervate reaklimatzuoti stumbrai (stumbro ir bizono hibridai), gyvena stirnos, šernai, taurieji elniai, lūšys, lokiai, reti kubaniniai ožiai, barsukai, ūdros.

Kaukazo rezervatas 1978 m. paskelbtas biosferos rezervatu, 1999 m. įtrauktas į pasaulio paveldo sąrašą (kartu su kitomis Vakarų Kaukazo saugomomis vietomis), 2008 m. rezervatui suteiktas jo įkūrėjo biologo Christoforo Šapošnikovo vardas.

* Čugušo kalnasČugušo kalnas
* Kardyvačo ežeras kalnuoseKardyvačo ežeras kalnuose
* Žydintys rododendraiŽydintys rododendrai
* Kukmedžių-buksmedžių miškasKukmedžių-buksmedžių miškas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 182
| **Saulius Budinas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1964 m. rugpjūčio 19 d. (58 metai)Lietuva Klaipėda |
| Sutuoktinis (-ė) | Raimonda |
| Vaikai | Rytis, Gytis, Eglė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Liberalų sąjūdis |
|  |
| Alma mater | Kauno politechnikos institutas |
|  |
|  **Vikiteka** | Saulius Budinas |

**Saulius Budinas** (g. 1964 m. rugpjūčio 19 d. Klaipėdoje) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Pradinę mokyklą baigė Tauralaukyje, vėliau mokėsi XII Klaipėdos vidurinėje mokykloje.
1982–1988 m. studijavo Kauno politechnikos institute, tekstilės mašinų inžinierius mechanikas.

1988 m. Klaipėdos kojinių fabriko siuvimo cecho, vėliau – technikos technologijos skyriaus viršininkas. 1992 m. parduotuvės „Sabina", 1998 m. UAB „Pajūrio Sabina" (boulingo klubas „Smūgis") savininkas ir direktorius.

2010–2015 m. laimėjo konkursą ir penkerius metus vadovavo valstybinės įmonės „Regitra" Klaipėdos filialui.
2015–2019 m. dirbo Klaipėdos miesto savivaldybės administracijos direktoriumi.

2022 m. Liberalų sąjūdžio iškeltas kandidatu į Klaipėdos merus.

Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Klaipėdos miesto skyriaus narys, 2006 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.

2004–2007 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

Klaipėdos boulingo klubo narys.

Šeima
-----

Sutuoktinė Raimonda, vaikai Rytis, Eglė, Gytis.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Liberalų ir centro sąjunga – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-15 iš Wayback Machine projekto.
**Abadidai** (*Abbadid*) – ispanų musulmonų valdovų dinastija, valdžiusi 1023–1091 m. Sevilijos taifą pietų Ispanijoje.

Pradininkas kadis (religinis „teisėjas") Abu ai Kasimas Muchamedas ibn Abadas 1023 metais paskelbė Sevilijos nepriklausomybę nuo Kordobos kalifato. Jis valdė 1023-1042 metais.

Jo sūnus Abadas ai Mutadidas valdęs 1042-1069 m. buvo poetas ir menų globėjas, laikė gausų dvarą, o vaikaitis Muchamedas ai Mutamidas valdęs 1069-1091 m. užkariavo kelių silpnesnių aplinkinių kunigaikščių žemes, 1068 metais ir Kordobą. Muchamedas ai Mutamidas Seviliją pavertė musulmonų kultūros centru.

Krikščioniškam Kastilijos ir Leono karaliui Alfonsui VI Drąsiajam užėmus Toledo 1085 m. Abadidai pasikvietė į pagalbą Almoravidus iš Šiaurės Afrikos, tačiau šie nutraukė sąjungą su Abadidais ir 1091 metais užėmė Seviliją.

Abadidų dinastija:

* AAbu ai Kasimas Muchamedas ibn Abadas (1023-1042 m.);
* Abadas ai Mutadidas (1042-1069 m.);
* Muchamedas ai Mutamidas (1069-1091 m.).

Literatūra
----------

1. ↑  Abbadids. Microsoft Encarta Premium 2009. Žr. 2008 m. rugpjūčio 6 d.
2. ↑  *Abadidai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
| **Zeidae** |
| --- |
| Veidrodinė saulažuvė (*Zenopsis nebulosa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Saulėžuvės  *( Zeiformes)* |
| Šeima: | Saulažuvinės  *( Zeidae)* |

 |

**Saulažuvinės** (*Zeidae*) – saulėžuvių (*Zeiformes*) būrio žuvų šeima. Paplitusios Atlanto, Indijos ir Ramiajame vandenynuose. Kai kurios rūšys auginamos akvariumuose. Visos rūšys yra komercinės žūklės objektas.

Išvaizda
--------

Visos saulažuvinės yra panašios suspaustos kūno sudėties, didelėmis galvomis ir snukiu. Ypač išskirtinis yra veidrodinių saulažuvių snukis. Nugara aukšta.

Gyvenama aplinka
----------------

Laisvėje gyvenančios saulažuvinės pparastai laikosi vidutiniame gylyje nuo 50 iki 500 m virš kontinentinio šelfo.

Gentys
------

Šeimoje yra 2 gentys ir 5 rūšys.

* Veidrodinės saulažuvės (*Zenopsis*)
* Paprastosios saulažuvės (*Zeus*)

Sidabrinė saulažuvė (*Zenopsis conchifera*)
Paprastoji saulažuvė (Zeus faber)

Nuorodos
--------

* Family Zeidae – Dories
* Saulažuvinių (*Zeidae*) šeimos žuvų iliustracijos ir sąrašas


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Saulažuvinės** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Gintaras Berenis** |
| --- |
| Gimė | 1963 m. kovo 14 d.Šiauliai |
| Mirė | 2020 m. gruodžio 16 d. (57 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Virginija |
| Vaikai | Simonas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Mažeikių rajono politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | 1986 m. Kauno medicinos universitetas |

**Gintaras Berenis** (1963 m. kovo 14 d. Šiauliuose – 2020 m. gruodžio 16 d.) – chirurgas, miręs nuo COVID-19.. Aktyviai dalyvavo Lietuvos medikų sąjūdžio veikloje, buvo įvairių gydytojų organizacijų narys. Buvo taip pat ir Mažeikių rajono politinis bei visuomenės veikėjas, savivaldybės narys.

Biografija
----------

1980 m. baigė Kauno 22-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. baigė Kauno medicinos institutą, įgijo gydytojo diplomą. 1987 m. baigė chirurgijos internatūrą Kauno III klinikinėje ligoninėje ir įgijo chirurgo kvalifikaciją.

1987 m. pagal paskyrimą atvyko į Mažeikių ligoninę, 1995–1997 m. Mažeikių ligoninės vyriausiojo gydytojo pavaduotojas poliklinikai. 2003 m. Mažeikių ligoninės vyriausiojo gydytojo pavaduotojas gydymui, 2003–2004 m. laikinai ėjo vyriausiojo gydytojo pareigas.

Studijų laikais aktyviai dalyvavo studentų profesinio komiteto veikloje, atvykęs į Mažeikius įsitraukė į komjaunimo veiklą, tapo ligoninės komjaunimo organizacijos vadovu. Prasidėjus Lietuvos Atgimimui buvo vienas iš Sąjūdžio įkūrėjų Mažeikiuose ir tarybos narys.

1990–1995 m. Mažeikių rajono tarybos deputatas, 2003–2004 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys Lietuvos krikščionių demokratų partijos Mažeikių rajono skyriaus sąraše.

1999–2003 m. Mažeikių gydytojų sąjungos pirmininkas, Lietuvos gydytojų sąjungos tarybos narys. Lietuvos chirurgų draugijos, Lietuvos ultragarso draugijos, Lietuvos sveikatos apsaugos vadybos draugijos, Gydytojų vadovų sąjungos narys.

2004 m. kandidatavo į Lietuvos Respublikos Seimą, kandidatu išsikėlė pats.

Mirė 2020 m. gruodžio 16 d. nuo COVID-19 viruso.

Šaltiniai
---------

1. ↑  E.Šaulitis (2020).
Mirė koronavirusu užsikrėtęs žinomas chirurgas. www.lrytas.lt
2. 1 2  IN MEMORIAM. Gydytojui Gintarui Bereniui atminti. Mažeikių rajono savivaldybės puslapis. www.mazeikiai.lt[neveikianti nuoroda]
3. ↑  A.Jašinskienė (2020). Mažeikiai gedi: per kelias dienas mirė du COVID-19 sirgę žymūs kraštiečiai. www.15min.lt
4. ↑  LR Seimo 2004 m rinkimų kandidato anketa vrk.lt kand\_anketa\_l\_295779.htm ir biografija vrk.lt kand\_biog\_l\_295779.htm
5. ↑   B.Šneideraitienė (2020). Covid-19 nusinešė ir mažeikiškio mediko gyvybę. www.budas.lt
Psichologijoje **asmenybės bruožų teorija** (dar vadinama **dispozicinė teorija**) – tai žmogaus asmenybės tyrimo prieiga. Asmenybės bruožų teoretikus iš esmės domina bruožų – būdingų elgesio, mąstysenos ir emocijų modelių, matavimas. Remiantis šia teorine perspektyva, asmenybės bruožai laikui bėgant išlieka santykinai stabilūs, yra individualūs (pvz. kai kurie žmonės mėgsta bendrauti, o kiti yra gana drovūs) ir daro įtaką asmens elgesiui. Asmenybės bruožai skiriasi nuo žmogaus būsenų, kurios yra laikinos.

Kai kuriose teorijose bruožai yra kažkas, ką žmogus turi ar neturi, tačiau daugelis mokslininkų sutinka, kad bruožai yra dimensijos, tokios kaip ekstraverija-introversija. Kiekvienas įvertintas asmuo atsiduria tam tikroje dimensijos skalės vietoje.

Istorija
--------

Vienas iš pirmųjų asmenybės bruožų tyrinėjimo pradininkų buvo Gordon Allport, kuris bruožus vadino dispozicijomis. Jo požiūriu, svarbiausieji (*cardinal*) asmenybės bruožai, kurie dominuoja ir apibrėžia žmogaus elgesį, pvz. žmogų valdančios aistros/manijos, tokios kaip pinigų, garbės ir pan. poreikis. Tuo tarpu centriniai (*central*) bruožai, tokie kaip dorumas, yra tokios charakteristikos, kurias tam tikru laipsniu turi kiekvienas žmogus. Galiausiai, antriniai (*secondary*) asmenybės bruožai, kurie yra pastebimi tik tam tikromis aplinkybėmis (tam tikri žmogaus pomėgiai, kuriuos žino tik artimi tam žmogui asmenys). Antriniai bruožai suteikia pilną sudėtingos žmogaus asmenybės vaizdą.

Vėliau buvo sukurtos kitos įvairios teorijos ir skalės:

* Raymond Cattell 16FA klausimynas
* J. P. Guilford intelekto struktūra
* Henry Murray poreikių sistema
* Timothy Leary tarpasmeninis apskritimas
* Myers-Briggs asmenybės testas
* Jeffrey Alan Gray biopsichologinė asmenybės teorija

Šiuo metu dvi populiariausios asmenybės bruožų prieigos yra šios:

* Eysenck asmenybės klausimynas („trijų faktorių modelis"). Po tyrimų naudojant faktorinę analizę, Hans Eysenck padarė išvadą, kad asmenybę galima apibrėžti trimis pagrindiniais bruožais: neurotiškumu, ekstraversija, ir psichotizmu.

* Didžiojo Penketo asmenybės bruožų teorija („penkių faktorių modelis"). Daugelis psichologų šiuo metų mano, kad asmenybei apibūdinti užtenka šių 5 veiksnių: neurotiškumo (emocinis stabilumas-nestabilumas), ekstraversijos, atvirumo, sutarimo su kitais, sąžiningumo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Saul Kassin, (2003). *Psychology*. USA: Prentice-Hall, Inc.
2. ↑  Hans Eysenck, (1967). *The biological basis of personality.* Springfield, IL: Thomas.
3. ↑  Hans Eysenck, (1991). Dimensions of personality: 16: 5 or 3? Criteria for a taxonomic paradigm. *Personality and Individual Differences, 12*, 773–790.
4. ↑  
McCrae, R. R. & Costa, P. C. Jr. (1987). Validation of the five-factor model across instruments and observers. *Journal of Personality and Social Psychology, 52*, 81–90.
5. ↑  Costa, P. T. & McCrae, R. R. (1992). Four ways five factors are basic. *Personality and Individual Differences, 13*, 653–665.
**Kauno vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmai** (**KVMLR**) – meninio neformalaus ugdymo įstaiga, plėtojanti meninio profilio kolektyvų ir studijų veiklą, organizuojanti laisvalaikio užimtumą renginių miesto vaikams ir moksleiviams, vykdanti koncertines–kultūrines programas miesto visuomenei. Rūmuose sudaromos sąlygos ir galimybės 4–18 metų vaikų ir moksleivių laisvalaikio užimtumui. 

Rūmai yra Kauno miesto savivaldybės biudžetinė įstaiga. Rūmai yra miesto centre, ant Parodos kalno, šalia Vytauto parko, S. Dariaus ir S. Girėno sporto komplekso.

Kolektyvai ir studijos
----------------------

* Estrados studija „M.E.S."
* Jaunučių choras „Dominantė" (4-10 metų vaikai, vadovė AUDRONĖ ADAMKEVIČIENĖ)
* Merginų choras „Lyra" (11-18 metų mergaitės)
* Vaikinų dainavimo studija (Nuo 14 metų berniukai po balso mutacijos)
* Tautinių šokių ansamblis „Malūnėlis" (5-18 metų mergaitės ir berniukai)
* Šiuolaikinių šokių studija „Vėtra"
* Sportinių šokių studija „Mida" (6-8 metų vaikai)
* Breiko studija „B-style"
* Šokių studija „F.U."
* Liaudies instrumentų orkestras (7-19 metų mokiniai)
* Kanklių studija, Smuikininkų studija
* Gitaros studija (7-17 metų mokiniai)
* Klasikinės gitaros studija
* Mušamųjų instrumentų studija (7-18 metų mokiniai)
* Diskžokėjų studija (10-18 metų mokiniai), Studijos vadovas ARNOLDAS DAMBRAUSKAS
* Folkloro studija „Mėtauja" (4-16 metų vaikai)
* Teatro studija „Teatrapilis"
* Cirko akademija (Vaikai ir jaunimas nuo 6 iki 18 metų)
* Dailės studija (4-18 metų vaikai ir mokiniai)
* Dizaino studija (10-18 metų mokiniai)
* Keramikos studija (6-17 metų vaikai ir mokiniai), Studijos vadovas HERBERTAS MANOMAITIS
* Renginių organizatorių studija (5-12 klasių mokiniai)
* Jaunųjų žurnalistų studija

Istorija
--------

Rūmai pastatyti 1923 – 1928 m. pagal architekto Edmundo Fryko projektą Tautinės Lietuvos studentų korporacijos „Neo-Lithuania" lėšomis ir pastangomis. 

1940 m. buvo okupacinės sovietų valdžios nacionalizuoti ir paversti kareivinėmis. 

1944 m. gruodžio mėnesį juose įkurti Kauno miesto pionierių ir moksleivių rūmai. 

1961 m. rūmams suteiktas sovietų kosmonauto Jurijaus Gagarino vardas. 

1995 m. rūmai reorganizuoti į Moksleivių kūrybos namus, 

1998 m. – į Vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmus. 

2021 m. – į Kauno Miko Petrausko scenos menų mokykla.

Nuorodos
--------

* Kauno Miko Petrausko scenos menų mokykla.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Perušičiuskroat. *Perušić* |
| --- |
|        |
| *Miestelio centras* |
|  |
| 

PerušičiusPerušičius

44°39′0″ š. pl. 15°23′0″ r. ilg.﻿ / ﻿44.65000°š. pl. 15.38333°r. ilg.﻿ / 44.65000; 15.38333﻿ (Perušičius)Koordinatės: 44°39′0″ š. pl. 15°23′0″ r. ilg.﻿ / ﻿44.65000°š. pl. 15.38333°r. ilg.﻿ / 44.65000; 15.38333﻿ (Perušičius) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Kroatijos vėliava Kroatija |
| **Regionas** | Likos–Senio apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 852  |
|  |
|  **Vikiteka** | Perušičius |

**Perušičius** (kroat. *Perušić*) – miestas Kroatijoje, Likos–Senio apskrityje, Likos istoriniame krašte, prie Likos upės; savivaldybės centras. Pro miestą eina Zagrebo–Splito plentas ir geležinkelis. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu.

Mieste stovi Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia, yra tvirtovės liekanos. Perušičiaus apylinkėse yra Grabovačos karstinis urvas, Kosinio tiltas per Liką (past. 1929 m.), auga masyvus „kėnis caras" (42,5 m aukščio), akmuo su romėnišku įrašu. Ant Likos sudarytas Kruščicos tvenkinys. Miestas ir apylinkės dažnai kenčia nuo potvynių.

Istorija
--------

Perušičius rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1487 m. ir pavadintas jį įkūrusių didikų Perušičių garbei. Mieste pastatyta tvirtovė. XVI–XVII a. valdytas Osmanų. Nukentėjo per XX a. pab. Balkanų karą.

Galerija
--------

* Perušičiaus bažnyčiaPerušičiaus bažnyčia
* Tvirtovės bokštasTvirtovės bokštas
* Grabovačos urvasGrabovačos urvas
* Kėnio „Caro" kamienasKėnio „Caro" kamienas
Koordinatės: 54°51′49″š. pl. 23°58′31″r. ilg.﻿ / ﻿54.8637°š. pl. 23.9752°r. ilg.﻿ / 54.8637; 23.9752

|  |
| --- |
| **Kauno Šilo pradinė mokykla** |
| Kauno Šilo pradinė mokykla herbasKauno Šilo pradinė mokykla herbas |
| Kauno Šilo pradinė mokykla |
| **Adresas** | Kariūnų pl. 3, Kaunas |
| **Direktorius(-ė)** | Rūta Gaidienė |
| **Mokinių skaičius** | 265 |
| **Įkūrimo data** | 1993 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | 18 |
| **Pedagogų skaičius** | 43 |

**Kauno Šilo pradinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Prendzeliavoje, vykdanti pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191829150. Steigėjas – Kauno miesto savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Kauno Šilo pradinė mokykla įkurta 1993 m. reorganizavus Kauno Panemunės pradinę mokyklą. Nuo pat mokyklos įkūrimo visas ugdomasis, kūrybinės raiškos bei dvasinio tobulėjimo darbas remiasi lietuvių tautinės kultūros vertybių perimamumu. 1994 m. įkurtas mokyklos Etnografinis muziejus. Visose klasėse vyksta etnokultūros užsiėmimai, naudojant švietimo ir ugdymo skyriuje patvirtinta direktorės pavaduotojos ugdymui G. Kepežinskienės individualia Etnokultūros programa I–IV klasėms. 2000 m. mokykloje pradėti rengti autoriniai etninės kultūros seminarai Kauno miesto ir respublikos pedagogams. Mokykla artimai bendradarbiauja su mikrorajono ugdymo įstaigomis, vaikų globos namais, Panemunės senelių namais, biblioteka, seniūnija, Panemunės bažnyčia bei dvasininkais.

Direktorė
---------

* Rūta Gaidienė

Mokiniai
--------

Aistis ir Artūras Gelusevičiai, mokosi Juozo Naujalio muzikos gimnazijoje, obojaus ir gitaros klasėse.

Nuorodos
--------

1. ↑  Mokyklos istorija. Panemuniukai.lt (tikrinta 2023-02-18).

* Oficiali mokyklos svetainė
| ***Vagių mokykla II*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Scuola di ladri – Parte seconda |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Neri Parenti |
| Scenaristas (-ai) | Castellano & Pipolo |
| Vaidina | Paolo Villaggio  Massimo Boldi  Enrico Maria Salerno  Florence Guerin |
| Metai | 1987 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Vagių mokykla 2** (it.  *Scuola di ladri – Parte seconda*) – 1987 m. sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Viilaggio – Dalmacijus
* Massimo Boldi – Edžiustas
* Enrico Maria Salerno – „dėdė"
* Florence Guerin – Suzana

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Du nevykėliai pusbroliai toliau nesėkmingai bando verstis vagystėmis, tačiau vis patiria nesėkmes. Praeitą kartą juos apgavęs „dėdė" pasirodo vėl ir įtikina imtis dar vieno bendro „reikalo". Trečiojo pusbrolio nebėra, jis išvykęs į Pietų Ameriką, tačiau jo vietą užima jo duktė Suzana. Trijulė turi apšvarinti laivą, kuriuo gabenamas didelis papuošalų su deimantais kiekis...
QRIO
**Qrio** („**Q**uest for cu**RIO**sity", anksčiau vadinosi *Sony Dream Robot* arba *SDR*) – Sony kompanijos suprojektuotas robotas-humanoidas. Roboto ūgis yra 58 cm, svoris – 7,3 kg. Įstatyti 38 servamotorai Qrio leidžia laisvai judėti ir gerai koordinuotis. Robotas gali greitai judėti, imti daiktus, kilti laiptais, šokti ir išlaikyti pusiausvyrą stovėdamas ant vienos kojos.

Robotas moka 60000 žodžių įvairiomis pasaulio kalbomis, gali atpažinti veidus, klausyti komandų, kaip tvirtina jo kūrėjai, „protingai" klausinėti priklausomai nuo situacijos.

Už Qrio judėjimą ir intelektą atsako trys kompiuteriai, RISC R5000 c 64 Mb atminties bazėje. Naudojama Aperios operacinė sistema. Taip pat robotas turi stereoobjektyvus, septynis mikrofonus ir 36 judėjimo daviklius, iš kurių septyni atsako už saugumą. Ketvirtos kartos prototipai yra be trečios akies kaktoje, su patobulintomis rankomis, jau turi riešus.

2005 m. Qrio buvo įtrauktas į Gineso rekordų knygą kaip greičiausiai judantis robotas - humanoidas. Jis pristatomas kaip pirmas dvikojis robotas, galintis bėgioti (bėgimu suprantamas judėjimas, kai abi kojos vienu metu neliečia žemės). Qrio gali bėgioti 23 cm per sekundę greičiu.

Neaišku, kiek Qrio robotų buvo pagaminta iš viso. Vieną kartą buvo stebima 10 kartu šokančių robotų, o 2006 m. sausio 22 d. tai buvo patvirtinta Sony atstovybės Mokslų muziejuje Bostone.
Qrio – tai dar vienas Sony žingsnis pramogų robotų gamyboje po AIBO sukūrimo. Kol kas jie neparduodami.

Ketvirtos kartos Qrio baterijų užtenka 1 valandai nepertraukiamam darbui.

Analoginis Asimo robotas buvo sukurtas Honda kompanijos.

Nuorodos
--------

SONY Dream Robot Qrio Archyvuota kopija 2005-06-10 iš Wayback Machine projekto.
| **Gintaras Deksnys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1963 m. gegužės 7 d. (60 metų)Vilniuje |
|  |
| Veikla | žurnalistas, TV laidų redaktorius ir vedėjas, filmų garsintojas, lektorius |
| Organizacijos | LNK, Vilniaus universitetas |
|  |
| Alma mater | Kauno Antano Sniečkaus politechnikos institutas |

**Gintaras Deksnys** (g. 1963 m. gegužės 7 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, TV laidų redaktorius ir vedėjas, filmų garsintojas, lektorius.

Biografija
----------

1970–1974 m. mokėsi Vilniaus 27-ojoje vidurinėje mokykloje, o 1974–1981 m. – Vilniaus 41-ojoje vidurinėje mokykloje. 1986 m. baigė Kauno Antano Sniečkaus politechnikos institutą – elektroninės technikos inžinierius. 1988 m. laimėjęs radijo ir televizijos diktorių konkursą, tais pačiais metais stažavosi Valstybinėje televizijoje ir radijuje Maskvoje. 1994, 1996 m. - Žurnalistikos institute Fredrikstade, Norvegijoje, 1999 m. – „Baltic Media Center" Svanekėje, Danijoje.

1988–1993 m. Lietuvos radijo diktorius, 1991–2003 m. – LRT televizijos „Žinių", „Panoramos", „Savaitės" vedėjas, nuo 2003 m. – LNK žinių redaktorius ir vedėjas, filmų įgarsintojas. 2011-2016 m. Žurnalistikos instituto lektorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  Sokulkos Šv. Antano bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Sokulkos |
| **Savivaldybė** | Sokulkos valsčius |
| **Gyvenvietė** | Sokulka |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1848 m. |

**Sokulkos Šv. Antano bažnyčia** (lenk. *Kościół św. Antoniego w Sokółce*) - klasicistinio architektūros stiliaus bažnyčia pašventinta 1850 m. birželio 9 d. Sokulkos mieste. Bažnyčia priklauso Sokulkos Šv. Antano Paduviečio parapijai. Bažnyčia buvo statoma nuo 1840 m. iki 1848 metų. Bažnyčią pašventino Vilniaus vyskupas Vaclovas Žilinskis. 1999 m. gruodžio 30 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

* Bažnyčios frontonas
* 
* 
* 


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sokulkos Šv. Antano bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.)[neveikianti nuoroda];
* Aprašymas apie parapiją (lenk.).

Koordinatės: 53°24′26″ š. pl. 23°30′15″ r. ilg.﻿ / ﻿53.40722°š. pl. 23.50417°r. ilg.﻿ / 53.40722; 23.50417
| Morkūnų piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Morkūnų piliakalnisMorkūnų piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°45′11.6″ š. pl. 25°53′40.7″ r. ilg.﻿ / ﻿55.753222°š. pl. 25.894639°r. ilg.﻿ / 55.753222; 25.894639Koordinatės: 55°45′11.6″ š. pl. 25°53′40.7″ r. ilg.﻿ / ﻿55.753222°š. pl. 25.894639°r. ilg.﻿ / 55.753222; 25.894639 |

 |
| Vieta | Zarasų rajonas |
| Seniūnija | Dusetų seniūnija |
| Aukštis | 8 m |
| Plotas | 12x12 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1949 |
| Registro Nr. | AV1850 / 7247 |

**Morkūnų piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 7247; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1850; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) ir gyvenvietė Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Morkūnų, Dusetų seniūnija. Pasiekiamas keliu Aviliai – Dusetos Morkūnuose pasukus per laukus į kairę pietuosna, už 300 m.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, anksčiau iš visų pusių apjuostoje pelkės. Aikštelė apvali, 12 m skersmens, 0,5 m iškiliu viduriu. Pietryčių ir pietvakarių šlaituose, 2-4 m žemiau aikštelės yra trikampė 12 m ilgio terasa. Šlaitai nuolaidūs, 7-8 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja.

Tyrimai
-------

1949 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Petrešiūnų piliakalnis 14 km | Pakačinių piliakalnis 6 km | Marciūniškių piliakalnis 1 km |  |
| Antažiegės piliakalnis 6 km |  | Varniškių piliakalnis (Zarasai) 4 km |
| Avižių piliakalnis 7 km | Gugių piliakalnis 4 km | Betiškių piliakalnis 4 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 111 (Nr. 454).

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.332
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 418–419.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Morkūnai
Žemutinė Bavarija
Žemutinė Bavarija
**Žemutinė Bavarija** (vok. *Niederbayern*) – Bavarijos apygarda (*Bezirk*) ir administracinė apygarda (*Regierungsbezirk*). Administracinis centras – Landshutas.

Žemutinė Bavarija yra federalinės žemės rytuose. Ž. Bavarijos šiaurėje – Aukštutinis Pfalcas, šiaurės rytuose – Bohemija, pietryčiuose – Aukštutinė Austrija (*Innviertel*) ir pietvakariuose – Aukštutinė Bavarija. Sąvoka „Niederbayern" pirmą kartą paminėta 1255 m. dalijant Bavariją. Anksčiau Žemutinė Bavarija buvo didesnė, jai priklausė *Chiemgau* ir *Bad Reichenhall* apylinkės.

Miestai virš 12 500 gyv. (2007 m. gruodžio 31 d. duomenimis)

| Miestas | Gyventojų sk. |
| --- | --- |
| Landshutas | 62 629 |
| Pasau | 50 741 |
| Štraubingas | 44 625 |
| Degendorfas | 31 578 |
| Dingolfingas | 18 333 |
| Filshofenas | 16 337 |
| Kelheimas | 15 717 |
| Pokingas | 14 918 |
| Mainburgas | 13 835 |
| Noištatas prie Dunojaus | 12 827 |
| Egenfeldenas | 12 811 |
| Landau prie Izaro | 12 776 |
| Platlingas | 12 624 |
| Abensbergas | 12 579 |

Švietimas
---------

1800 m. Ingolstadto universitetas persikėlė į Landshutą (Landshuto universitetas gyvavo iki 1826 m. kai perkeltas į Miuncheną (dab. Ludwig-Maksimiliano universitetas, vok. *Ludwig-Maximilians-Universität*).

Žemutinėje Bavarijoje šiuo metu veikia 3 aukštosios mokyklos:

* Passau universitetas (įkurtas 1978 m.)
* Deggendorfo aukštoji mokykla (įk. 1994 m.)
* Landshuto aukštoji mokykla (įk. 1978 m.).

Literatūra
----------

* Ursula Pfistermeister: *Himmlische Ansichten. Niederbayern im Luftbild.* Buch & Kunstverlag Oberpfalz, Amberg 2000, ISBN 3-924350-87-6

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Niederbayern** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žemutinės Bavarijos vyriausybė
* Oficialus Žemutinės Bavarijos apygardos tinklalapis
* Žemutinės Bavarijos portalas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Žemutinis Manhatanas naktį
**Žemutinis Manhatanas** (angl. *Lower Manhattan*) – piečiausia Manhatano salos dalis. Žemutinis Manhatanas, dažnai vadinamas „centru" (angl. *downtown*). Teritorija besiribojasi su 14-ąja gatve šiaurėje, Hadsono upe vakaruose, Rytų upe rytuose bei Niujorko uostu pietuose.

Teritoriją, esančią žemiau Čemberso gatvės, užima Žemutinio Manhatano verslo rajonas, kuriame įsikūręs Finansų rajonas ir Pasaulio prekybos centras. Pietiniame salos gale įsikūręs Baterijos parkas bei kiek į šiaurę nutolusi miesto rotušė. Čemberso gatvės vakaruose įsikūrusi TriBeKos apylinkė, rytinėje gatvės pusėje stovi Manhatano savivaldybės pastatas, šiaurinėje gatvės pusėje stovi Bruklino tiltas, o pietuose įsikūręs seniausias Niujorko kinų kvartalas. Žemutiniame Manhatane yra įsikūrę daugybė teismų bei valstybinių įstaigų.

Žemutinio Manhatano verslo rajonas yra ketvirtas pagal dydį verslo centras JAV.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Iškultos ryžių luobelės
Luobelės dengiama kaštono sėkla
**Luobelė** – augalo sėklą dengiantis plėviškas sluoksnis, apvalkalėlis, susidaręs iš sėklapradžio apdangalų. Sėklos luobelė apsaugo sėklą nuo išdžiuvimo ir kitų nepalankių sąlygų, padeda sėklas išplatinti. Daugelio augalų sėklų luobelės būna kietos, pralaužiamos tik aižant arba brinkinant. Kartais būna su įvairiomis ataugomis, dygliais, padedančiais sėkloms plisti arba atbaidančiomis nuo kenkėjų (pvz. kaštono, kaštainio, durnaropės, ricinmedžio). Dėl storos luobelės kai kurių augalų (pvz. barkūno, lubino, pajūrinio pelėžirnio, vilkmedžio, ąžuolo gilių) sėklos gali būti mažiau daigios. Jų daigumui padidinti luobelė įplėšiama (skarifikacija).

Luobelės pašalinimas – svarbi grandis apdirbant žemės ūkio kultūras. Dalies valgomųjų augalų (pvz. kviečių, rugių, grikių, ryžių) sėklos būna dengiamos luobelės, kuri pašalinama mechaniniu būdu (kuliant, vėtant, sijojant, grūdant). Dabar pramoniniam apdirbimui naudojami tam skirti įrengimai.

Grybų luobele vadinama jų vaisiakūnio kepurėlę dengianti ir būdingą spalvą suteikianti plėvė.
Koordinatės: 56°12′57″š. pl. 21°59′00″r. ilg.﻿ / ﻿56.215883°š. pl. 21.983271°r. ilg.﻿ / 56.215883; 21.983271


|  Luobos sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Skuodo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Luoba |
| **Statybinė medžiaga** | medis |

**Luobos sentikių cerkvė** – rusų stačiatikių (sentikių) neveikiantys maldos namai Skuodo rajone, Ylakių seniūnijoje, Luobos kaime, 1,4 km į pietvakarius nuo kelio  **2701**  Seda–Pašilė–Ylakiai , pusiaukelėje tarp Ylakių ir Sedos (Mažeikių raj.). Yra prižiūrimos sentikių kapinės.

Maldyklos pastatas paskutiniais metais nenaudojamas, jame išlikę bažnytinio interjero detalių. Dalį pastato užėmė šventiko būstas.

Istorija
--------

Luobos kaime XIX a. viduryje gausiai gyveno sentikių. Veikė nedidelė medinė „*malevnia*". 1869 m. liepos mėn. netoli Luobos esančiame Žadeikių kaime (tuometiniame Sedos valsčiuje) buvo paskirta žemė Michailui Osipovičiui Voronai – 8,72 ha ariamos ir 15,84 ha pievų, Antonui Molotokui – 0,52 ha ariamos ir 4,37 ha pievos.

Popas Eliferijus Kaštalijanovas, tarnavęs Lietuvos kariuomenėje kavaleristu, sentikių kunigu Luoboje dirbo iki 1985-ųjų metų. Kadangi sentikių bendruomenė mažėjo, kūrėsi mišrios šeimos, į Luobą šventikas ėmė atvažiuoti iš Klaipėdos.

Kapinės
-------

Kaimo pušynėlyje įsikūrusios sentikių kapinaitės, kuriose diduma kapų sutvarkyti ir prižiūrimi. Jose nemažai senų, sunkiai įskaitomais užrašais išrantytų pravoslaviškų kryžių bei paminklų. Yra palaidoti ir prieš keletą metų. Naujesni antkapiniai paminklai parodo, kad sentikių laidojimo tradicijos supanašėjo su lietuviškomis. Antkapiniai akmenys gana didoki, kapavietės apsodintos gėlėmis, prižiūrimos. Seniausių palaidotųjų gimimo datos mini XIX a. pabaigą.

2013 m. birželio 22 d. luobiškiams švenčiant kaimo 760-ies metų sukaktį, iš Klaipėdos atvykęs šventikas ir keli giedotojai kartu su šio kaimo gyventojais meldėsi kapinėse. Pagal sentikių tradiciją melstasi kapinėse prie kiekvieno kapo.

Galerija
--------

* Interjeras
* Ikonostaso liekanos
* Langas
* Stogo kryžius
* Kryžius ant sienos

Šaltiniai
---------

1. ↑  Skuodo enciklopedija. Luobos sentikių kapinės[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Luobos sentikių cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Klaipėdos regiono sentikių bendruomenės
* Žemaitijos paveldas. Luoba Archyvuota kopija 2016-10-18 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hystrix** |
| --- |
| Pietų Afrikos dygliatriušis (Hystrix africaeaustralis)Pietų Afrikos dygliatriušis (*Hystrix africaeaustralis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Dygliatriušiniai  *( Hystricidae)* |
| Gentis: | Dygliatriušiai  *( Hystrix)* |

 |

**Dygliatriušiai, dygliuočiai** (*Hystrix*) – graužikų (*Rodentia*) būrio žinduolių gentis, priklausanti dygliatriušinių (*Hystricidae*) šeimai. Dažniausiai stambūs graužikai. Jų nugara, ypač užpakalinė dalis, apaugusi ilgais dygliais. Naktį šie graužikai, ieškodami šaknų, uogų ir vaisių, pavieniui ar poromis šniukštinėdami nukeliauja iki 15 km. Dieną ilsisi olose arba uolų plyšiuose. Patelės nėštumas trunka 6-8 savaitės. Atveda 1-4 jauniklius. Priešo vejamas bėga, po to staiga sustoja ir pašiaušia kietus dyglius, kurių dantyti galai įsminga į priešo kūną. Tokia gynyba atbaido užpuolikus. Daug dygliuočių nužudo žmonės dėl vertingos mėsos ir kad daro žalą pasėliams.

Paplitę Afrikoje, Pietų Europoje ir Pietryčių Azijoje. Žinomos 5 dygliatriušių rūšys:

Paprastasis dygliatriušis (*Hystrix cristata*)
* Paprastasis dygliatriušis (*Hystrix cristata*)
* Baltauodegis dygliatriušis (*Hystrix leucura*)
* Afrikinis dygliatriušis (*Hystrix galeata*)
* Pietų Afrikos dygliatriušis (*Hystrix africaeaustralis*)
* Plaukuotanosis dygliatriušis (*Hystrix hirsutirostris*

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dygliatriušiai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Žemyninio klimato regionai
**Žemyninis klimatas** – vienas iš dviejų klimato tipų, kurio charakteristikas labiau veikia ne vandenynų, o žemynų šiluminė sąveika su atmosfera.

Šiam klimato tipui būdinga didelė metinės ir paros temperatūrų amplitudė; reikalingas neilgas, 20 – 30 dienų laikotarpis pasiekti aukščiausias (vasarą) ir žemiausias (žiemą) temperatūras; sausumas (mažas oro drėgnumas, debesuotumas bei kritulių kiekis. Metinės temperatūros amplitudė gali siekti 100 °C, kai ji viršija 40 °C, klimatas vadinamas *ryškiai žemyniniu*.

Pagal Köppen klimato klasifikaciją žemyninis klimatas atitinka klimato kategorijas *Dfa*, *Dwa*, *Dfb*, *Dwb*.

Žemyninis klimatas vyrauja arba regionuose, nutolusiuose nuo vandenynų, arba kur dominuoja kontinentiniai vėjai. Kritulių kiekis paprastai mažesnis lyginant su jūriniu klimatu bei gausesnis vasarą nei žiemą, o žiemai būdingos pakankamai pastovios žemos temperatūros, dėl ko išsilaiko sniegas. Temperatūros vasarą – tarp 21 °C ir 32 °C dieną, tarp 10 °C ir 18 °C naktį. Vidutinė žiemos temperatūra svyruoja tarp −12 °C ir 7 °C dieną bei tarp −23 °C ir −4 °C naktį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Klimatologijos paskaitos, prof. dr. A. Bukantis[neveikianti nuoroda]

Vikižodynas
Koordinatės: 56°14′53″š. pl. 24°41′20″r. ilg.﻿ / ﻿56.248°š. pl. 24.6889°r. ilg.﻿ / 56.248; 24.6889


| Kirkilų ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Biržų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,059 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,7 km |
| Kilmė | karstinė |
| Įteka | Šilinė (Šilinėlis) |
| Išteka | Šilinė (Šilinėlis) |

**Kirkilų ežeras** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 8 km į šiaurės vakarus nuo Biržų.

Karstiniai ežerėliai yra jauniausi Europoje, susiformavę karstinių procesų metu. Daugiausiai jų yra Kirkilų ir Drąseikių kaimuose ir jų apylinkėse. Tai nuo 30 iki 100 m ploto vandens telkiniai. Vidutinis jų gylis – nuo 0,8 iki 4,5 m. Karstiniai ežerėliai telkšo nebūtinai vienoje smegduobėje, o dažnai apjungia kelias smegduobes ar net jų grupes. Viena smegduobė gali pakartotinai įgriūti net kelis kartus, o įgriuvus gretimų smegduobių pertvaroms, susidaro sudėtingo kontūro karstiniai ežerai.

Kirkilų kaimo šiaurvakariniame pakraštyje telkšo labiausiai išsiskiriantis visame karstiniame ežeryne Kirkilų (Ilgasis arba Upėgalis) ežeras, susidaręs iš vandens prisipildžiusių ir apsijungusių ne mažiau kaip 30 skirtingo amžiaus ir dydžio smegduobių (ežero prieigose taip pat gausu pavienių apvandenintų, užpelkėjusių ir sausų smegduobių). Tai maždaug nuo 3,9 iki 6,0 ha ploto ežeringas labirintas, kurio labai vingiuota, su kyšuliais daugiau kaip 2,5 km ilgio kranto linija.

Kirkilų ežero informacinė lenta
Pavasario polaidžių metu ir po liūčių vanduo žymiai pakyla ir apsemia pusiasalius, taip susidaro daugiau salų. Šio labai sudėtingos formos ežero didžiausias ilgis apie 600 m, plotis 300 m, didžiausias gylis siekia 6-7 m. Nuo Kirkilų ežero piečiausios atšakos 1926 m. iškastas melioracijos griovys (įtakojęs naujų smegduobių susidarymą šio kanalo trasoje) jungia jį su pietvakariuose už 3 kilometrų plytinčiu Užubalių durpynu. iš Kirkilų ežero šiaurinio galo išteka melioruotas upelis Šilinėlis, kuris už 1 kilometro prateka per Jonavos (Šilinio) 3,5 ha ploto ežerėlį ir dar už 1,2 km pasiekia Apaščios upę. Šilinėlio upeliu iš Kirkilų ežero nuteka vandens perteklius, o esant aukštesnei patvankai Apaščioje, potvynio vanduo paplūsta upeliu aukštupio link ir per tą patį Šilinio ežerą pasiekia Kirkilų ežerą, pakelia jame vandens lygį, kuris paprastai laikosi 44,3 m absoliutiniame aukštyje (vandens lygio svyravimo amplitudė siekia 2,4 m).

Karstiniuose ežerėliuose vyksta įvairūs biologiniai procesai. Tik šiuose ežerėliuose randamos plika akimi matomos įvairių sieros bakterijų kolonijos. Juose taip pat auga įvairūs vandens augalai: maurabragiai (*Chara*), nertys (*Ceratophyllum demersum*), plūdenos (*Lemna*), meldai (*Schoenoplectus*). Senesnių karstinių ežerėlių pakrantės apaugusios medžiais. Vasaros metu, nukritus vandens lygiui, jų pakraščiuose formuojasi smilgų bendrijos.

Kirkilų ežerėliai nuo apžvalgos bokšto

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Capparis spinosa** |
| --- |
| Dygliuotasis kaparis (Capparis spinosa)Dygliuotasis kaparis (*Capparis spinosa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Gvazdikažiedžiai  *( Caryophyllidae)* |
| Šeima: | Kapariniai  *( Capparaceae)* |
| Gentis: | Kaparis  *( Capparis)* |
| Rūšis: | Dygliuotasis kaparis  *( Capparis spinosa)* |

 |

**Dygliuotasis kaparis** (*Capparis spinosa*) – kaparinių (*Capparaceae*) šeimos daugiamečių, lapus metančių krūmokšnių rūšis. Natūraliai paplitusi Viduržemio jūros regione, Kaukaze, auginama Indijoje, Šiaurės Amerikoje, Vidurinėje Azijoje.

Augalas sumedėjęs, šakotas, dygliuotas, užaugantis iki 1,5 m aukščio. Lapai apskriti, įgaubti, su lapkočiais. Žiedai 5-8 cm skersmens, 4 baltais, rožiniais ar gelsvais žiedlapiais. Vaisius (uoga) pailgas, prinokęs – tamsiai raudonas, juodomis sėklomis.

Dygliuotojo kapario padruskinti ar rauginti pumpurai nuo seno vartojami kaip prieskonis ar garnyras. Šio augalo žiedpumpuriai renkami balandžio ir gegužės mėnesį, po to jie rūšiuojami, apvytinami pavėsyje ir 3 mėnesius išlaikomi užberti druska arba užpilti druskos ir augalinio aliejaus tirpalu. Po 3 mėnesių žiedų pumpurai nusidažo tamsiai žalia spalva ir sumažėja iki žirnio dydžio. Panašiai naudojami ir kapario vaisiai. Tai dažnas ingredientas Sicilijos, Maltos, Kipro, Graikijos virtuvėse, dedamas į salotas, picas, spagečius, naudojamas padažų (pvz. tartaro) gamyboje (žr. Viduržemio jūros virtuvė). Graikai taip pat vartoja kapario lapus kaip salotas.

* PožymiaiPožymiai
* ŽiedasŽiedas
* LapaiLapai
* VaisiusVaisius
* Vartojimui paruošti kapario pumpuraiVartojimui paruošti kapario pumpurai

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dygliuotasis kaparis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |