recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

|
|  |
| GAZ 233xxx\* "Tigr" |
|  |
| Tipas | Šarvuotis |
| Valstybė | Rusija Rusija |
| Techninės charakteristikos |
| Masė, kg | nuo 4200 kg (priklausomai nuo modifikacijos) |
| Šarvuotė | apsauga 3-5 klasės
pagal (GOST(ГОСТ) Р 50963-96) |
| Variklio tipas ir modelis | dyzeliniai: 
ГАЗ-562 Cummins B-180  Cummins B-205 Cummins B-215  JMZ(ЯМЗ)-5347-10 |
| Didžiausias greitis, km/h | 125-140 |
| Variklio galia kW | iki 158 |
| Pagrindinė ginkluotė | 12,7 mm Kord arba Pečeneg kulkosvaidis patrankėlė 30-mm 2А72 |
| Papildoma ginkluotė | 30 mm granatsvaidis Plamia |
| Ilgis, mm | 4,610 |
| Plotis, mm | 2,200 |
| Aukštis, mm | 2,000 |
| Ekipažas | 2 (+11 desantas) |

Tigr (Тигр) - daugiafunkcinis rusijos visureigis, šarvuotas, naudojamas kariškių reikmėms. Gaminamas Arzamaso transporto gamykloje su JMZ(ЯМЗ-5347-10), GAZ ir Cummins varikliais.

Istorija
--------

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pirminiu užsakovu daugiafunkcės transporto priemonės buvo "*Bin Jabr Group Ltd*" (BJG) iš Jungtinių Arabų Emyratų, skyrusi sukūrimui ir bandomųjų modelių gamybai 60 mln. JAV dolerių. Galutiniu užsakovu buvo Jordanijos karaliaus Abdulos II kompanija "*King Abdullah II Design and Development Bureau*" (KADDB). Pagrindė projekto vykdytoja ir koordinatore tapo Žemutinio Naugardo autogamyklos GAZ dukterinė įmonė "Promyšlenyje kompiuternyje technologiji" (Промышленные компьютерные технологии). Pirmi "*Tiger HMTV*" pavyzdžiai buvo pristatyti Abu Dabyje vykusioje tarptautinėje ginkluotės parodoje IDEX-2001.

Užsakovui patiko automobiliai, bet kontraktas taip ir nebuvo pasirašytas. Užtat [Jordanija|Jordanijoje]] bendra arabų-jordanų įmonė "*Advanced Industries of Arabia*" nuo 2005 metų pradėjo identiškų visureigių "*Nimr*" gamybą.

Taip visas įdirbis prie šarvuočio liko Rusijos gamintojui GAZ. Buvo surinkta keletas antros serijos automobilių su kitu interjeru ir išore. Būtent jie pristatyti parodoje MIMS-2002.

Po to, kai Maskvos SOBR gavo du bandomuosius egzempliorius, visureigiu susidomėjo Rusijos vidaus reikalų ministerija. Serijinė tigrų gamyba buvo organizuota Arzamaso mašinų gamykloje, kur jie gaminami iki šiol. Žemutinio Naugardo gamykloje automobiliai "Tigr" daugiau nebegaminami.

Arzamase gaminami šių odelių "Tigr" visureigiai:

* GAZ-233034-SPM1 "Tigr" 3 klasės balistinė apsauga;
* GAZ-233036-SPM2 "Tigr" 5 klasės balistinė apsauga;
* GAZ-233014 "Tigr" - karinis variantas šarvuoto automobilio;
* KŠM R-145BMA "Tigr" - štabo mašina;
* GAZ-233001 "Tigr" - padidinto pravažumo automobilis, nešarvuotame penkių durų kėbule.

Konstrukcija
------------

Modifikacijos
-------------

"Nimr"
------

Išnašos
-------

1. ↑  John Pike. „GAZ 2975 Tigr". Nuoroda tikrinta 24 December 2014.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Iberoamerikos valstybės
**Iberoamerika** (isp. *Iberoamérica*) – terminas, kuriuo apibrėžiamos Lotynų Amerikos ir Pirėnų pusiasalio (Iberijos) valstybės. Pradėtas vartoti XIX a. siekiant įvardinti Portugaliją ir Ispaniją su jų buvusiomis kolonijomis Amerikoje. Iberoamerikos šalys rengia kasmetinius valstybių vadovų susirinkimus. Taip pat yra Iberoamerikos valstybių organizacija, į kurią taip pat įeina kitos buvusios Ispanijos ir Portugalijos kolonijos (Mozambikas, Pusiaujo Gvinėja, Filipinai ir kt.).

Iberoamerikoje dominuoja ispanų ir (kur kas mažiau) portugalų kalbos.

Iberoamerikos valstybės
-----------------------

Argentina Argentina
Bolivija Bolivija
Čilė Čilė
Kolumbija Kolumbija
Kosta Rika Kosta Rika
Kuba Kuba
Dominikos Respublika Dominikos Respublika
Ekvadoras Ekvadoras
Salvadoras Salvadoras
Hondūras Hondūras
Gvatemala Gvatemala
Meksika Meksika
Nikaragva Nikaragva
Panama Panama
Paragvajus Paragvajus
Peru Peru
Puerto Rikas Puerto Rikas
Ispanija Ispanija
Urugvajus Urugvajus
Venesuela Venesuela
Brazilija Brazilija
Portugalija Portugalija
Andora Andora

Taip pat skaitykite
-------------------

* Ispanijos kolonijos Amerikoje
* Portugalijos imperija
* Ispanoamerika
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Tietoevry| Forma | akcinė bendrovė |
| Pramonė | IT paslaugos |
| Įkurta | 1999 m. |
| Centrinė būstinė | Espas, Suomija |
| Svarbiausi darbuotojai | Markku Pohjola(valdybos pirmininkas)Alkio Kimmo(prezidentas ir CEO) |
| Produktai | IT ir tinklų paslaugos industrijoms |
| Darbuotojų | 17 757 (2010) |
| Tinklalapis | www.tietoevry.com |

**Tietoevry** (registruotas pavadinimas **Tietoevry Corporation**; iki 2009 m. balandžio **TietoEnator**) – tarptautinė informacinių technologijų kompanija. Centrinė būstinė įsikūrusi Espe, Suomijoje.

Vykdydama veiklą daugiau nei 27 šalyse su beveik 18 000 darbuotojų, „Tieto" yra viena didžiausių IT paslaugų tiekėjų Europoje.

Kompanija daugiausiai orientuojasi į bankininkystės ir draudimo, telekomunikacijų, sveikatos apsaugos, miškų ir energetikos, gamybos ir pardavimų bei valstybines (Suomijoje) sritis.

Istorija
--------

„Tieto Corporation" buvo įkurta Suomijoje 1968 m. 1995 m. Švedijoje įsikūrė „Enator AB".
„TietoEnator Corporation" buvo įkurta 1999 m. liepos 7 d. susijungus „Suomijos Tieto Corporation" ir „Švedų Enator AB". Po susijungimo „TietoEnator" sustiprino savo pozicijas pasirinktose industrijose, pvz. įsigydama IT paslaugų įmones ar iškeliamus IT padalinius. Nuo 2008 m. gruodžio 1 d. kompanija pristatė naują vardą „Tieto" (suomių kalba reiškia *žinios*). Oficialus registruotasis kompanijos pavadinimas kurį laiką dar buvo „TietoEnator Corporation".

Veikla
------

Šalys, kuriose yra įsikūrusi „Tieto": Austrija, Belgija, Baltarusija, Kanada, Kinija, Čekija, Danija, Estija, Suomija, Prancūzija, Vokietija, Indija, Indonezija, Italija, Latvija, Lietuva, Malaizija, Nyderlandai, Norvegija, Lenkija, Rusija, Singapūras, Švedija, Ukraina, Didžioji Britanija, JAV (šaltinis: *Tieto in brief*, įmonės brošiūra 2008 m. gruodis).

Prekybos apimtys 2007 m.: Suomija (45 %), Švedija (28 %), Vokietija
(9 %), Norvegija (5 %), Didžioji Britanija (3 %), Italija (2 %),
Danija/Prancūzija/Nyderlandai (1 %), kitos šalys (5 %) (šaltinis: Annual review 2007).

**Žmogiškasis kapitalas**

* „Tieto" dirba 17 757 (2010) darbuotojai
* 29 % jų yra moterys, 71 % – vyrai.
* Vidutinis amžius yra 40,5 metų.

**Akcininkai**
  
Kompanijos akcijos kotiruojamos Helsinkio akcijų biržoje ir Stokholmo akcijų biržoje. 29 % akcijų priklauso suomiams, 20 % – švedams.

Lietuvoje
---------

1999 m. „Tieto" įsteigė savo atstovybę Lietuvoje – „Tieto Lietuva". Pagrindinės veiklos kryptys Lietuvoje:

* IT paslaugos
* Specializuoti sprendimai verslui
* Konsultacijos
* R&D paslaugos
* IT paslaugų nuoma (Outsourcing)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Annual Report 2008" (PDF). Tieto. Nuoroda tikrinta 2009-10-16.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Janas Smitas (Ian Smith)** |
| --- |
| Rodezijos premjeras |
|  |
| Gimė | 1919 m. balandžio 8 d. Selukvė, Pietų Rodezija |
| Mirė | 2007 m. lapkričio 20 d. (88 metai) Keiptaunas, PAR |
| Sutuoktinis (-ė) | Džaneta Vat |
| Vaikai | Džin (podukra)
Robertas (įsūnis)
Alekas |
| Rodezijos premjeras |
| Ėjo pareigas | 1964 m. balandžio 13 d. – 1979 m. birželio 1 d. |
| Ankstesnis | Vinstonas Fyldas |
| Vėlesnis | Abelis Muzoreva |
|  |
|  **Vikiteka** | Ian Smith |

**Janas Daglasas Smitas** (angl. *Ian Douglas Smith*; 1919 m. balandžio 8 d. – 2007 m. lapkričio 20 d.) – ūkininkas, karo lakūnas ir politikas, nuo 1964 m. iki 1979 m. buvęs nepripažintos Rodezijos respublikos ministru pirmininku. Janas Smitas vadovavo daugiausiai iš baltųjų sudarytai Rodezijos vyriausybei, kuri 1965 m. lapkričio 18 d. vienašališkai paskelbė nepriklausomybę nuo Jungtinės Karalystės. Tai padaryta dėl baimės, jog Jungtinės Karalystės valdžia perleis savo buv. Pietų Rodezijos kolonijos valdymą juodųjų daugumai. Jis vadovavo šaliai per Rodezijos Bušo karą su juodųjų marksistų partizanais. Pasirašius taikos susitarimą ir Rodezijai tapus Zimbabve, jis buvo baltųjų opozicijos lyderis iki 1987 m. 2005 m. dėl sveikatos priežasčių išvyko į Pietų Afriką, kur ir mirė.

Janas Smitas iki šiol yra prieštaringai vertinama figūra. Vieniems jis yra drąsaus priešinimosi prieš marksistus simbolis, žmogus, įkūnijęs rodeziečius ir šio Afrikos krašto pažangą. Vietiniams afrikiečiams jis yra buvusio rasistinio režimo lyderis, atsakingas už žūtis per Bušo karą. Roberto Mugabės režimui praradus populiarumą ir Zimbabvei nusiritus į ekonominį chaosą, jau pasenusio Jano Smito įvaizdis pagerėjo ir jis buvo laikomas nepajudinimu opozicijos Mugabei simboliu.
| ***Shorea henryana*** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Eilė: | Dedešviečiai  *( Malvales)* |
| Šeima: | Sparneniniai  *( Dipterocarpaceae)* |
| Gentis: | Šorėja  *( Shorea)* |
| Rūšis: | Tailandinė šorėja  *( Shorea henryana)* |

 |
| Binomas |
| ***Shorea henryana***Pierre, 1886 |
| **Sinonimai** |
|  |

**Tailandinė šorėja** (*Shorea henryana*) – sparneninių (*Dipterocarpaceae*) šeimos lapuotis, kietmedžio rūšių augalas, paplitęs Indokinijos pusiasalyje (Laose, Kambodžoje, Tailande, Vietname, Malaizijoje ir Mianmare). Auga kalnuotose sausuose visžaliuose miškuose iki 900 m aukščio, mėgsta granito ir smiltainio dirvožemį. 

Medis užauga iki 40 m aukščio, kamienas iki 100 cm skersmens, šakos prie pagrindinio kamieno kabančios arba horizontalios. Laja netaisyklingai apvali. Žiedai išdėstyti šluotelės formos. Lapai – paprasti pakaitiniai ir dviejų eilių nuo 6,5-12,5 iki 2,5-5 cm dydžio, pilkšvai melsvi, prielapis pjautuviškas ir plaukuotus. Vaisius 22x4 mm *apiculate* formos su trimis dideliais sparneliais ir dviem mažesniais su išilginėmis rievėmis sunoksta vasario mėn. Žievė gyliai suaižyta, rausvai ruda arba pilkšvai ruda apačioje, šviesiai geltona ar oranžinė viršutinėje dalyje.

Mediena naudojama statybai: sijoms, lentoms, grindų dangai, klijuotai fanerai, baldų gamybai ir gaminamos vienkartinės lazdelės valgymui.

Vardai
------

Pramoninis tailandinės šorėjos pavadinimas angl. *White Meranti*, pranc. *Meranti Blanc*. Tajų kalba – čueam, khiam, khiam khanong, khiam sai. Tagalų kalba – manggasinoro. Malajų kalba – melapi (Sabahas), meranti puteh, meranti putih (Indonezija, Saravakas), tengkavang (Vakarų Kalimantanas).

Išnašos
-------

1. ↑  Apiculate Archyvuota kopija 2010-05-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Tailandinė šorėjos botaninis aprašymas Archyvuota kopija 2019-05-19 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Shorea henryana

Nuorodos
--------

* Shorea henryana Pierre[neveikianti nuoroda]
„Gydytojai be sienų" emblema
**Gydytojai be sienų** (pranc. *Médecins Sans Frontières*) – tarptautinė humanitarinės pagalbos nevyriausybinė organizacija, Nobelio taikos premijos laureatė, geriausiai žinoma dėl medicininės pagalbos teikimo besivystančioms šalims. Organizacija įkurta 1971 m. Jos būstinė yra Ženevoje.

2007 m. 26 000 įvairių medicinos darbuotojų, logistikos ekspertų, vandens ir sanitarijos inžinierių bei administratorių teikė medicininę pagalbą daugiau nei 70 šalių visame pasaulyje. Šie darbuotojai savanoriškai skiria savo laiką pasaulio žmonių sveikatai gerinti. Organizaciją sudaro 23 asociacijos ir būstinė Ženevoje.

Apie 90 % organizacijos lėšų skiria privatūs fondai ir žmonės, o likusius skiria įvairios vyriausybės ir korporacijos. 2012 m. metinės organizacijos įplaukos buvo 938 milijonai eurų.

Istorija
--------

Šiuo metu organizacijos misijos vyksta šiose šalyse.
Nigerijos pilietinio karo metu 1967–1970 m. Nigerijos kariuomenė užblokavo naujai susikūrusią Biafros teritoriją. Tuo metu Prancūzija buvo vienintelė valstybė, palaikanti šios teritorijos gyventojus (JAV, Jungtinė Karalystė ir Sovietų Sąjunga buvo Nigerijos kariuomenės pusėje), ir šios blokados padėtis buvo nežinoma visam pasauliui. Prancūzų gydytojai savanoriškai kartu su Raudonojo Kryžiaus darbuotojais teikė pagalbą vietiniams gyventojams. Vienas organizacijos įkūrėjų buvo daktaras Bernard Kouchner.

Savanoriai ir gydytojai Biafroje buvo liudininkai Nigerijos kariuomenės atakų prieš civilius gyventojus bei jų žūčių nuo bado. Gydytojai viešai kritikavo šalies vyriausybę bei Raudonojo Kryžiaus darbuotojus už jų aplaidumą ir veiksmų trūkumą. Gydytojai nutarė imtis veiksmų ir įkurti organizaciją, kuri sugebėtų padėti žmonėms, nepaisant politinių ar religinių aspektų bei teritorinių padalijimų. 1971 m. gruodžio 20 d. dvi prancūzų gydytojų grupės susijungė ir sudarė naują organizaciją – „Gydytojai be sienų".

Pirmoji oficiali šios organizacijos misija įvyko Nikaragvos sostinėje Managvoje, kurioje 1972 m. žemės drebėjimas pražudė nuo 10 000 iki 30 000 žmonių. Organizacijos nariai per tris dienas sugebėjo atvykti į įvykio vietą ir pradėti pagalbos darbus.

Po 1974 m. rugsėjo 18 d. Hondūre praūžusio uragano Fifi „Gydytojai be sienų" organizacija pradėjo savo pirmąją ilgo laikotarpio pagalbos misiją.

1999 m. organizacijai buvo suteikta Nobelio taikos premija.

2012 m. organizacija vykdė 71 misiją visame pasaulyje. Jose dirbo 32 000 darbuotojų. 66 procentai misijų vyko Afrikoje, 25 procentai – Azijoje ir Artimuosiuose Rytuose.

Nuorodos
--------

* Oficiali organizacijos svetainė

Šaltiniai
---------

1. ↑  About MSF Archyvuota kopija 2013-10-03 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Our finances Archyvuota kopija 2013-10-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Financial report 2012 summary
4. ↑  International Activity Report 2012 Archyvuota kopija 2013-10-13 iš Wayback Machine projekto.
Vatikano traukinių stotis.
**Vatikano transporto sistema** dėl mažo šalies dydžio yra labai nedidelė. Vatikane nėra oro uostų ar greitkelių, nėra viešojo transporto sistemos.

Vatikane yra viena sraigtasparnių nusileidimo aikštelė (kuri naudojama tik oficialiems svečiams), taip pat traukinių stotis (it. *Stazione Città del Vaticano* arba *Stazione Vaticana*) su 852 m ilgio geležinkelio bėgiais. Vatikano traukinių stotį suprojektavo žymus italų architektas Giuseppe Momo, ji pastatyta Pijaus XI valdymo laikais. Atidaryta 1933 m. Iš pradžių planuota, kad traukiniais į Vatikaną atvyks piligrimai, tačiau šiuo metu geležinkeliu atgabenami kroviniai.

Vatikano automobiliai žymimi *SCV* raidėmis ir papildomais numeriais. Papamobilis visada žymimas raudonos spalvos numeriu *SCV 1*.

Popiežius Pranciškus skatina ekonomišką kunigų gyvenimo būdą, todėl pats Vatikane naudojasi 1984 m. Renault 4 automobiliu bei yra atsisakęs neperšaunamų papamobilių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pope Francis to drive his own 'popemobile' inside Vatican City
2. ↑  Francis ditches bulletproof Popemobile, says 'at my age I don't have much to lose'


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuropos transportas pagal šalis |
| --- |
|  |
| 
Airija · Albanija · Andora · Armėnija · Austrija · Azerbaidžanas · Baltarusija · Belgija · Bosnija ir Hercegovina · Bulgarija · Čekija · Danija · Estija · Graikija · Gruzija · Islandija · Ispanija · Italija · Jungtinė Karalystė · Juodkalnija · Kazachstanas · Kosovas · Kroatija · Latvija · Lenkija · Lichtenšteinas · Lietuva · Liuksemburgas · Makedonija · Malta · Moldavija · Monakas · Norvegija · Nyderlandai · Portugalija · Prancūzija · Rumunija · Rusija · San Marinas · Serbija · Slovakija · Slovėnija · Suomija · Švedija · Šveicarija · Turkija · Ukraina · Vatikanas · Vengrija · Vokietija |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Cechinas, kaldintas Antonio Veniero valdymo laikais (1382-1400)
**Cechinas** (it. *Zecchino*) – auksinė moneta, kaldinta Venecijos respublikoje nuo 1284 iki 1797 m. kai Venecijos respublika buvo panaikinta. Cechinu vadinama nuo 1543 m.

Cechinai sverdavo 3,5 g, jis būdavo kaldinamas iš 986 prabos aukso.

Cechinai pradžioje vadinosi *dukatai*, o 1543 m. pavadinti *cechinais* pagal it. *zecca* 'monetų kalykla', kadangi *dukatais* tada ėmė vadinti Venecijos kalykloje kaldinamas sidabrines monetas.

Moneta turi dukato išvaizdą: averse buvo pavaizduotas Kristus, o reverse – klūpantis dožas, imantis iš šv. Marko rankų vėliavą. Aplink parašyta: SIT TIBI CHRISTE DATUS, QUEM TU REGIS ISTE DUCATUS 'Ši hercogystė, kurią tu valdai, tau, Kristau, pašvenčiama'. Pagal paskutinį užrašo žodį *Ducatus* atsirado ir pavadinimas *dukatas*.

Venecijoje kaldino ne tik 1 cechino, bet ir 1/2 bei 1/4 cechino bei 2, 3, 10, 12 ir 100 cechinų monetas.

Cechinus kaldino ne tik Venecija, bet ir kitos Italijos valstybės – Lukos hercogystė (1572 m.), Genujos respublika (1718 m.), Roma, Bolonija, Didžioji Toskanos kunigaikštystė, taip pat Austrijos imperatorė Marija Teresė Lombardijai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Cechinas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
|  |
|
|
| Asociacija |
| Federazione Vaticanese Giuoco Calcio |
| FIFA reitingas |
| {{{reitingas}}} |
| Treneris |
| Italija Gianfranco Guadagnoli |
| Daugiausiai įvarčių įmušė |
| Alessandro Quarto (1) |
| Daugiausia rungtynių žaidė |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga namuose**
 | 




**Apranga svečiuose**
 |

 |
| Pirmosios rungtynės |
| Vatikanas Vatikanas 0-0 San Marino B San Marinas (Roma, Italija; 1994 m. lapkričio 22 d.) |
| Pergalė didžiausiu skirtumu |
| Vatikanas Vatikanas 5-1 Sportverein Vollmond Šveicarija (Roma, Italija; 2006 m. vasario 3 d.) |
| Pralaimėjimas didžiausiu skirtumu |
| Monakas Monakas 2-0 Vatikanas Vatikanas (Cap-d'Ail, Prancūzija; 2013 m. birželio 22 d.) |
| Pasaulio čempionatas |
| nedalyvavo |
| Europos čempionatas |
| nedalyvavo |

**Vatikano vyrų futbolo rinktinė** (it. *Selezione di calcio della Città del Vaticano*) – Vatikanui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda. Nacionalinė Vatikano futbolo asociacija buvo įkurta 1972 m. Dabartinis rinktinės treneris yra Gianfranco Guadagnoli.

2000 m. popiežius Jonas Paulius II įkūrė Vatikano sporto departamentą. 2006 m. Vatikano valstybės sekretorius Tarcisio Bertone pasiūlė suburti komandą iš kunigų seminarijose studijuojančių jaunuolių. Pasak jo, XIV pasaulio futbolo čempionate dalyvavo 42 sportininkai, tuo metu lankę Selesiniečių seminarijas visame pasaulyje.

Kadangi Vatikane nuolat gyvena tik apie 900 gyventojų, šalies futbolo rinktinėje žaidžia įvairūs darbuotojai: policininkai, paštininkai, vyriausybės atstovai, sargybos gvardiečiai. 2002 m. pirmų oficialių Vatikano rungtynių metu, tik vienas jų žaidėjas turėjo Vatikano pasą – Marcello Rosatti. 2006 m. rinktinė buvo pakviesta dalyvauti Viva pasaulio taurės varžybose, tačiau nesugebėjo surinkti 15 asmenų komandos. 

Iš viso Vatikanas yra sužaidęs 4 oficialias rungtynes (visas su Monako rinktine). Iš jų vienos baigėsi lygiosiomis, o kitus kartus pralaimėta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  A Friendly Game for a Beatific State
2. ↑  Vatican Cup lifts spirits in Rome Archyvuota kopija 2014-05-17 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Pray as you play
4. ↑  The World Cup For Everyone Else
5. ↑  La Selección de fútbol del Vaticano vuelve al verde césped
| Vaterbergo mūšis |
| --- |
| Priklauso: Hererų ir namų genocidas |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1904 rugpjūčio 11 |
| Vieta | 20°31′0″ p. pl. 17°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.51667°š. pl. 17.23333°r. ilg.﻿ / 20.51667; 17.23333Koordinatės: 20°31′0″ p. pl. 17°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.51667°š. pl. 17.23333°r. ilg.﻿ / 20.51667; 17.23333Vaterbergas, Vokietijos Pietvakarių Afrika (dabar Namibija) |
| Rezultatas | Vokiečių pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| Vokietijos imperija Vokietijos imperija | hererai |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Vokietijos imperija Lothar von Trotha | Samuel Maharero |
| Pajėgos |
| 2 000 | 3 500 - 6 000 karių (su šeimomis) |
| Nuostoliai |
| nežinomi | tikriausiai dideli |

**Vaterbergo mūšis** buvo lemiamas hererų tautos genocido mūšis, vykęs 1904 m. rugpjūčio 11 d. Vaterberge, Vokietijos Pietvakarių Afrikoje (dab. Namibija).

Kariuomenės
-----------

Lothar von Trotha
Vokietijos karinėms pajėgoms vadovavo generolas leitenantas Lothar von Trotha ir turėjo 1500 karių. Jie turėjo 1 625 graižtvinius šautuvus, 30 artilerijos pabūklų ir 14 kulkosvaidžių.

Hererų kariuomenei vadovo Samuel Maharero ir turėjo 3 500 - 6 000 karių su jų šeimomis. Dauguma hererų kareivių buvo apginkluoti šautuvais, likusieji tradiciniais kirstynių ginklais vadinamais kirri.

Mūšis
-----

Vaterbergo mūšio vieta
Hererai turėjo pranašumą, nes buvo pažįstami su mūšio vietove. Jie taip pat kontroliavo beveik visus vandens šaltinius aplinkinėse teritorijose. Pažangi vokiečių karinė įranga nesugebėjo kompensuoti šių priešininkų pranašumų. Kova buvo nuožmi ir abidvi pusės patyrė didelių nuostolių. Po to, kai hererai sugebėjo išvengti išvargusių Vokietijos karių apsupimo, von Trotha liepė, kad jo kareiviai persekiotų priešus Omaheke dykumoje.

Rezultatas
----------

Spalio 2-ąją, Von Trotha išleido įsakymą, skelbdamas, kad:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Bet koks hereras, surastas Vokietijos valdomoje teritorijoje su ar be ginklo, su ar be galvijų, bus nušautas.  *Lothar von Trotha.*  |  |

Daugelis hererų išvengusių mirties mūšyje mirė nuo troškulio ir išsekimo.

Samuel Maharero ir apytiksliai 1 000 kareivių sugebėjo kirsti Kalahario dykumą ir pasiekti britų valdomą Bečuanlandą. Britai pasiūlė hererams prieglobstį su sąlyga netęsti sukilimo Britų valdomose žemėse.

Šaltiniai
---------

1. 1 2   Archyvuota kopija 2018-10-16 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑

Nuorodos
--------

* Waterberg Plateau Park
| Benaičių senosios kapinės |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Benaičių senosios kapinėsBenaičių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°06′12″š. pl. 21°15′34″r. ilg.﻿ / ﻿56.10321°š. pl. 21.25932°r. ilg.﻿ / 56.10321; 21.25932Koordinatės: 56°06′12″š. pl. 21°15′34″r. ilg.﻿ / ﻿56.10321°š. pl. 21.25932°r. ilg.﻿ / 56.10321; 21.25932 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Plotas | 0,07 ha |
| Registro Nr. | 24197 /L531/ |

**Benaičių kaimo senosios kapinės**, vadinamas *Senkapiais*, *Kapeliais*, *Maro kapeliais*, *Markapiais* (kultūros vertybė: unikalus kodas - 24197; senas registro kodas L531) – kapinės Kretingos rajono savivaldybės teritorijoje, Benaičių kaimo šiaurinėje dalyje (Darbėnų seniūnija), miške.

Kapinės
-------

Ovalo plano, įrengtos smėlingoje pakilumoje, apjuostos iš palaidų lauko akmenų sukrauta tvora. Kapinėse stovi keletas medinių ir betoninis kryžius.

### Istorija

Įrengtos XVI a. kaimo ganyklų šiauriniame pakraštyje, senojo kelio į Naująją Įpiltį kairėje pusėje. Veikė iki XIX a. Daug Benaičių kaimo gyventojų jose atgulė maro, šiltinės ir kitų užkrečiamųjų ligų epidemijų metais, todėl nuo seno kapinės vadinamos *Maro kapeliais*, *Markapiais*. Seniau kapinėse kaimo gyventojai rinkdavosi gegužinių pamaldų metu, melsdavosi už mirusiuosius, giedodavo giesmes. 

Nuo 1997 m. įrašytos į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (L531).

### Tyrimai

1959 m. žvalgė Kretingos kraštotyros muziejaus vyr. mokslinis bendradarbis Juozas Mickevičius. 1974-1976 m. kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1982 m. – TSRS žemės ūkio ministerijos žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų institutas. 1995 m. žvalgė Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė), o teritorijos ribas nustatė Valstybinio žemėtvarkos instituto specialistai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valstybės žinios, 1998, p. 59

Nuorodos
--------

Kultūros vertybių registras[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Agyrtidae** |
| --- |
| *Necrophilus subterraneus* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Pobūris: | Polifagai  *( Polyphaga)* |
| Šeima: | *Agyrtidae*  *( Agyrtidae)* |

 |

***Agyrtidae*** – primityvūs maitvabaliai, kilę iš polifaginės vabalų grupės. Jie dažniausiai randami šiaurinio pusrutulio vidurinėse srityse ir Naujojoje Zelandijoje. Minta pūvančiomis organinėmis medžiagomis. Šią vabalų šeimą atrado Tomsonas 1859-aisiais metais.

Išvaizda
--------

*Agyrtidae* yra mažo arba vidutinio vabalo dydžio (ilgis 4-14 mm). Dažniausiai jų kūnas yra ovalus, bet pterolomatinai yra labai panašūs į žygius. Pilvas yra su penkiais matomais pilvo skilveliais, nariuotakojo kojos tusčiavidurės. Užpakaliniai sparnai turi Nydhemo sistemą, bet neturi radialinio lanksto.

Rūšys
-----

Žinoma apie 60 šio vabalo rūšių. Ši vabalų šeima skirstoma į tris pošeimius:

* nekrofilianai (*Necrophilinae*)
* agurtianai (*Agyrtinae*)
* pterolomatinai (*Pterolomatinae*)

Iki šiol ši vabalų šeima buvo suskirstyta į silfidajus (*Silphidae*), bet dabar labiausiai susijusi šeima yra leodidajų (*Leiodidae*).
| Vaterlopranc. *Waterloo*, ol. *Waterloo* |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

VaterloVaterlo

50°43′00″ š. pl. 04°23′00″ r. ilg.﻿ / ﻿50.71667°š. pl. 4.38333°r. ilg.﻿ / 50.71667; 4.38333﻿ (Vaterlo)Koordinatės: 50°43′00″ š. pl. 04°23′00″ r. ilg.﻿ / ﻿50.71667°š. pl. 4.38333°r. ilg.﻿ / 50.71667; 4.38333﻿ (Vaterlo) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Belgijos vėliava Belgija |
| **Regionas** | Valonijos regionas |
| **Provincija** | Valonų Brabanto provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 29 315  |
| **Plotas** | 21,03 km² |
| **Tankumas** (2006) | 1 394 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 1410 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Vaterlo |

**Vaterlo** (valonų kalba: *Waterlô*) − miestas vidurio Belgijoje, Valonijoje; 15 km į pietus nuo Briuselio.

Vaterlo miestas garsus 1815 m. birželio 18 d. čia vykusiu Vaterlo mūšiu. Jo metu Napoleonas pralaimėjo Velingtono vadovaujamai kariuomenei. Tai nedidelis miestelis, kuriame gyvena apie 30 000 gyventojų. Mieste įkurtas Velingtono muziejus (*Musée Wellington*), kuriame saugomi žymiojo mūšio planai ir modeliai. Taip pat yra Vaškinių figūrų muziejus − jame demonstruojami kareiviai, aprengti tų laikų uniformomis. Nuo *Bute de Lion* piliakalnio, esančio už 3 km nuo miesto, atsiveria puikus legendinio mūšio lauko vaizdas. Vasaros savaitgaliais čia rengiami edukaciniai renginiai ir mūšio rekonstrukcijos.

Miestai partneriai
------------------

* Prancūzija Rambuljė, Prancūzija
* Japonija Nagakutė, Japonija
* Liuksemburgas Diferdanžas, Liuksemburgas
* Kanada Vaterlo, Kanada
| Vatnajokudlio nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Vatnajokudlis Vatnajokudlis |
| **Vieta:** | Islandijos vėliava Islandija |
| 

Žemėlapis rodantis Vatnajokudlio nacionalinis parkas vietą.Vatnajokudlio nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 64°30′0″ š. pl. 17°00′0″ v. ilg.﻿ / ﻿64.50000°š. pl. 17.00000°r. ilg.﻿ / 64.50000; 17.00000Koordinatės: 64°30′0″ š. pl. 17°00′0″ v. ilg.﻿ / ﻿64.50000°š. pl. 17.00000°r. ilg.﻿ / 64.50000; 17.00000 |
| **Plotas:** | 14 141 km² |
| **Įkurtas:** | 2008 m. |
|  **Vikiteka:** | Vatnajokudlio nacionalinis parkas |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 1604 |

**Vatnajokudlio nacionalinis parkas** (isl. *Vatnajökulsþjóðgarður*) – didžiausias nacionalinis parkas Islandijos teritorijoje. Jo plotas yra 1 200 000 hektarų – beveik 12 % salos teritorijos. Parkas pavadintas to paties pavadinimo Vatnajokudlio ledyno vardu. Parkas išsidėstęs Islandijos pietryčiuose, o šiaurės rytuose yra jo tęsinys. Jame slūgso didžiausias ledynas Islandijoje ir antras pagal dydį Europoje. Vidutinis ledo storis yra apie 400 m, didžiausias – 1000 m.

Sudarytas 2008 m. sujungus keletą ligtolinių saugomų teritorijų (Skaftafedlį, Jokulsaurkliuvuro nacionalinį parką).

Vatnajokudlio nacionalinis parkas 2019 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Aktyvūs ugnikalniai
-------------------

Kaip ir po daugeliu Islandijos ledynų, po Vatnajokudliu yra aktyvių ugnikalnių.

Kvanadalsnukuro ugnikalnis (2109 m), aukščiausias Islandijos taškas, yra pietiniame Vatnajokudlio pakraštyje. Kelias į viršūnę veda per daugybę plyšių.

Be šio ugnikalnio, po Vatnajokudliu yra vienas aktyviausių Islandijos ugnikalnių – Bardarbrungos ugnikalnis. Ugnikalnio aukštis – 2009 m (tai antra aukščiausia viršukalnė Islandijoje po Kvanadalsnukuro). Tai poledyninis stratovulkanas, esantis kalderoje, kurios gylis apie 700 m. Nuo Bardarbungos einantys vulkaniniai lūžiai yra susiję su Askjos ir Torfajokudlio ugnikalniais. Visą šiuolaikinį laikotarpį ugnikalnis nuolat išsiverždavo. Paskutinis išsiveržimas įvyko 1910 m. ir tęsėsi nuo birželio iki spalio. Vėliau šioje vietovėje retkarčiais buvo pastebimi nedideli žemės drebėjimai. Maždaug nuo 2007 m. ugnikalnio aktyvumas vėl padidėjo.

Išnašos
-------

1. ↑  „Vatnajökull National Park". *vatnajokulsthjodgardur.is*. Nuoroda tikrinta 2022 m. sausio 10 d.
2. ↑  „Treasures of Vatnajökull National Park". *campervaniceland.com*. Nuoroda tikrinta 2022 m. sausio 10 d.
3. ↑  „Vatnajökull National Park on World Heritage List". *icelandmonitor.mbl.is*. Nuoroda tikrinta 2022 m. sausio 10 d.
4. ↑  „The highest mountain in Iceland re-measured". *vatnajokull.com*. Nuoroda tikrinta 2022 m. sausio 10 d.
5. ↑  „Volcanic system: Bárðarbunga system" (PDF). *vedur.is*. Nuoroda tikrinta 2022 m. sausio 10 d.
6. ↑  „Reduction of the access controlled area north of Vatnajökull" (PDF). *vedur.is*. Nuoroda tikrinta 2022 m. sausio 10 d.
Vatikano sodai
**Vatikano sodai** (it. *Giardini Vaticani*) − parkas vakarinėje Vatikano dalyje, užimantis 23 ha visos Vatikano teritorijos.

Vatikano sodus XIII a. įkūrė popiežius Mikalojus III. Čia buvo auginami vaistiniai augalai, vaismedžiai. XVI a. Vatikano soduose pradėti įrengti dekoratyviniai sodai ir pastatyta observatorija, po beveik šimtmečio buvo įrengti fontanai. Šiuose soduose yra ir gubernatoriaus dvaras, koledžas, Vatikano radijo direkcija, kiti istoriniai pastatai. Vatikano soduose jaučiama įvairių aukščiausio rango šventikų dvasia. Sodų takais mėgęs vaikščioti ir Jonas Paulius II.

Vatikano sodai yra neįprasti. Čia auga tūkstančiai augalų, kurie surinkti iš viso pasaulio. Botanikos sodo garbė − trys relikviniai kinų medžiai. Pačioje Kinijoje toks medis liko vienetiniame egzemplioriuje.

Į Vatikano sodus galima patekti tik su ekskursija. Šiuos sodus prižiūri 36 sodininkai, iš kurių vienas gyvena jo teritorijoje.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vatikano sodai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Vatikano sodai Archyvuota kopija 2013-01-18 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)

Galerija
--------

* 
* 
*
Vatinė striukė muziejuje
**Vatinė striukė, vatinukas** (rus. *ватник, телогрейка, фуфайка*) – vata kimšta dygsniuota striukė, dar vadinama *šimtasiūle*, šiltas viršutinis drabužis. Jis buvo populiarus buvusioje SSRS, kaip pigesnis drabužis už brangius kailinius, tinkamas dėvėti atšiaurios rusiškos žiemos sąlygomis.

Istorija
--------

Masiškai vatinukai pradėti siūti Rusijoje XIX a. pabaigoje. Išpopuliarėjo Stalino valdomoje SSRS, sąjunginiu mastu priėmus atpažįstamą šimtasiūlės vertikaliomis juostomis standartą. Vatinukai buvo pasiuvami su mažomis sąnaudomis ir tiko visiems įmanomiems gyvenimo atvejams, nepaisant jo estetinės išvaizdos. Vatinėmis šimtasiūlėmis pradėjo dėvėti ne tik stalininių lagerių kaliniai, kareiviai, bet visuotinio deficito laikais tiko gamyklų darbininkams, kolūkiečiams, „didžiųjų statybų" dalyviams. Vatinukai buvo vertinami ir kriminaliniame pasaulyje: paprasta, nesunkiai įsigyjama striukė galėjo apsaugoti nuo kumščių smūgių, tiko ir kaip pagalvė ar antklodė.

„Vatnikas"
----------

„Vatniko" personažas
2011 m. internetinėje rusų erdvėje pasirodė JAV animacinio personažo Kempiniuko Plačiakelnio maniera nupieštas kvadratinis Vatnikas, aprengtas sulopytu vatinuku, apautas veltiniais, nemąstantis, nes pas jį vietoje smegenų vata. „Vatnikais"  pradėti vadinti nostalgijos kamuojami sovietmečio garbintojai ir Kremliaus politikos liaupsintojai. Po 2013 m. prasidėjusių Maidano įvykių, vėliau – Krymo aneksijos ir karo Donbase „vatniko" sąvoka išpopuliarėjo tarptautiniu mastu. Jais pradėti vadinti Rytų Ukrainos separatistai, rusų ginkluoti okupantai, kaip ir visi tie, kurie palaiko „rusų pasaulio" idėjas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Susipažinkime iš arčiau - kas tai yra „vatnikai"
2. ↑   Archyvuota kopija 2015-02-06 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vatinė striukė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Nerija Putinaitė: sąvokos „vatnikas" vartojimas rodo posovietinį mentalitetą
* „Vatniko" nuotykiai Lietuvoje (*sociologai.lt*)
***Nuestro Himno*** (iš ispanų k. „Mūsų Himnas") – JAV valstybinio himno *The Star-Spangled Banner* ispaniška versija. Sukurtas 2006 m. vykstant protestams prieš imigracijos reformas. Remiasi originalaus himno melodija ir žodžiais. Himnas sukurtas tarsi protestas prieš ispanakalbių imigrantų nelygybę JAV. Tai ne pirmas atvejis, kai tautinės mažumos JAV himną verčia į savo kalbą. Tokius vertimus yra atlikę JAV vokiečiai, žydai, prancūzai.

Ispaniškas JAV himnas buvo sukurtas dar 1919 m. bet tai tebuvo tiesiog pažodinis vertimas. Idėjos autorius – britas Adam Kidron. *Nuestro Himno* valdžios atstovų buvo priimtas neigiamai, kadangi tai nėra pažodinis vertimas, jame yra naujų sušukimų ir priedų (II strofoje). Prezidento Dž. Bušo reakcija į himną: „Aš manau, kad žmonės, kurie nori būti šios šalies piliečiai, turi mokėti anglų kalbą. Jie taip pat turi išmokti himną giedoti angliškai." Šį himną atliko daugelis garsių JAV pop muzikos žvaigždžių (ypač kilusių iš ispanakalbių šalių).

Originalios eilės
-----------------

*Amanece: ¿lo véis a la luz de la aurora*
*Lo que tanto aclamamos la noche al caer?*
*sus estrellas, sus franjas flotaban ayer,*
*en el fiero combate en señal de victoria.*
*Fulgor de lucha, al paso de la libertad,*
*por la noche decían: «¡Se va defendiendo!»*
*¡Oh, decid! ¿Despliega aún su hermosura estrellada,*
*sobre tierra de libres, la bandera sagrada?*

  

*Sus estrellas, sus franjas, la libertad, somos iguales.*
*Somos hermanos, es nuestro himno.*
*En el fiero combate, en señal de victoria,*
*fulgor de lucha… (Mi gente, ¡sigue luchando!)*
*…al paso de la libertad (¡Ya es tiempo de romper las cadenas!)*
*Por la noche decían: «¡Se va defendiendo!»*
*¡Oh, decid! ¿Despliega aún su hermosura estrellada,*
*sobre tierra de libres, la bandera sagrada?*

Vertimas
--------

*Saulėtekis: ar, matai aušros šviesą,*
*Kurią karštai sveikinom leidžiantis nakčiai?*
*Jos žvaigždės, jos juostos plaikstėsi vakar,*
*Virš nuožmaus mūšio žymėjo pergalę.*
*Kovos šlovė, žygis į laisvę.*
*Per naktį skelbėme: „Mes ją apginsime!"*
*O, sakyk! Ar virš laisvųjų žemės,*
*Šventosios vėliavos žvaigždėtas grožis tebeplevesuoja?*

  

*Jos žvaigždės, jos juostos, laisvė, esame lygūs.*
*Esame broliai – tai mūsų himnas.*
*Virš nuožmaus mūšio žymėjo pergalę.*
*Kovos šlovė… (Mano tauta vis dar kovoja!)*
*Žygis į laisvę… (Jau laikas laužyti grandines!)*
*Per naktį skelbėme: „Mes ją apginsime!"*
*O, sakyk! Ar virš laisvųjų žemės,*
*Šventosios vėliavos žvaigždėtas grožis tebeplevesuoja?*

Melodijos
---------

* MP3 formatu, vokalinė remix versija
| Vatensasvok. *Wattens* |
| --- |
|        |
| *Panorama* |
|  |
| 

VatensasVatensas

47°17′00″ š. pl. 11°35′00″ r. ilg.﻿ / ﻿47.28333°š. pl. 11.58333°r. ilg.﻿ / 47.28333; 11.58333﻿ (Vatensas)Koordinatės: 47°17′00″ š. pl. 11°35′00″ r. ilg.﻿ / ﻿47.28333°š. pl. 11.58333°r. ilg.﻿ / 47.28333; 11.58333﻿ (Vatensas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Austrijos vėliava Austrija |
| **Žemė** | Tirolio žemė |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 7 604  |

**Vatensas** (vok. *Wattens*) – vakarų Austrijos miestas, esantis Tirolio žemėje. Pagal 2010 m. duomenis čia gyventojų skaičius siekė 7 604.

Istorija
--------

Pirmas vietovės paminėjimas rašytiniuose šaltiniuose 930 m. Tais metais ši vietovė priklausė Bavarijos kunigaikštystei.

Nuo XI a. šias žemes valdė Tirolio grafai. 1363 m. šios žemės buvo prijungtos prie Habsburgų imperijos.

1556 m. čia buvo įkurtas pirmasis Austrijoje popieriaus fabrikas.

Krašto ekonomikoje svarbiu įvykiu tapo 1895 m. kai čia atsikėlė pramonininkas Daniel Swarovski (1862–1956). Iš Bohemijos regiono persikėlė į Tirolį ir čia pradėjo gaminti garsiuosius Swarovski kristalus. 

Miestui turgaus teisės suteiktos 1895 m.

Sportas
-------

### Futbolas

* WSG Wattens futbolo klubas.
* Gernot Langes Stadion – futbolo stadionas.

Išnašos
-------

1. ↑  SOCCERWAY
2. ↑  Transfermarkt
3. ↑  Globalsportsarchive

Nuorodos
--------

* Miesto/regiono svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nueva Okotepekėisp. *Nueva Ocotepeque* |
| --- |
| 

Nueva OkotepekėNueva Okotepekė

14°26′0″ š. pl. 89°11′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.43333°š. pl. 89.18333°r. ilg.﻿ / 14.43333; 89.18333﻿ (Nueva Okotepekė)Koordinatės: 14°26′0″ š. pl. 89°11′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.43333°š. pl. 89.18333°r. ilg.﻿ / 14.43333; 89.18333﻿ (Nueva Okotepekė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Hondūro vėliava Hondūras |
| **Departamentas** | Okotepekės departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1530 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 15 668  |
| **Altitudė** | 819 m |

**Nueva Okotepekė** (isp. *Nueva Ocotepeque*) – miestas pačiuose Hondūro pietvakariuose, netoli Salvadoro ir Gvatemalos sienų, prie Lempos upės. Okotepekės departamento centras. 15,7 tūkst. gyventojai. Transporto mazgas. Keliai į Čikimulą, San Salvadorą, San Pedro Sulą. Nueva Okotepekė yra svarbus tranzitinis ir prekybinis centras. Taip pat užsiimama žemės ūkiu.

Istorija
--------

Okotepekė įkurta 1530 m. pradžioje priklausė Grasjaso departamentui. 1870 m. gavo miesto statusą. 1934 m. birželio 7 d. miestą sugriovė Mačalos upės potvynis. Kitais metais miestas atkurtas Nueva Okotepekės pavadinimu, tapo departamento centru. Mieste vyko Futbolo karas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 57°26′ š. pl. 7°19′ v. ilg.﻿ / ﻿57.433°š. pl. 7.317°r. ilg.﻿ / 57.433; 7.317

Salos padėtis
**Benbekjula** (angl. *Benbecula*, škot. gėl. *Beinn nam Fadhla*) – sala Škotijoje, Išoriniuose Hebriduose, tarp Šiaurės Juisto šiaurėje ir Pietų Juisto pietuose. Plotas – 82,3 km².

Salos kranto linija vingiuota, gausu įlankų, užutėkių. Krantai skardingi. Aplink gausu smulkių salelių (Balešeras, Viajus, Flodaigas, Grimsėjus, Ronėjus ir kt.). Paviršius kalvotas, aukštis iki 124 m (Ruavalo k.). Rytinėje pusėje plyti durpynai, tyrai.

2011 m. Benbekjuloje gyveno 1303 gyventojai. Dalis tebevartoja gėlų kalbą. Pagrindinė gyvenvietė – Balivanichas. Sala su Šiaurės ir Pietų Juistais jungiasi pylimais. Yra nedidelis oro uostas (skrydžiai į Glazgą, Stornovėjų).

Yra XIV a. Borvo pilies liekanos.

* Borvo pilies liekanosBorvo pilies liekanos
* Vakarinis salos krantasVakarinis salos krantas
* Pylimas į Šiaurės JuistąPylimas į Šiaurės Juistą
* BalivanichasBalivanichas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

**2014 m. Europos Parlamento rinkimai** buvo aštunti visos ES mastu rengiami Europos Parlamento rinkimai nuo 1979 m. Jie vyko gegužės 22-25 dienomis visose ES narėse. Datą parinko Europos Sąjungos Taryba.

Iš viso 2014 m. parlamente buvo 751 vietos – 15 vietų daugiau dėl Kroatijos prisijungimo 2013 m.

2009 m. prasidėjusi ekonominė krizė vyko praėjus keliems mėnesiams po tų metų Europos Parlamento rinkimų. Skaudžiausiai nuo krizės nukentėjo Pietų Europos šalys – Ispanija, Graikija, Italija, Kipras ir Portugalija. Tuo pačiu šiose ir kitose šalyse didėjo euroskeptiškai nusiteikusių gyventojų.

The Economist 2014 m. sausį paskaičiavo, jog „antieuropietiški politikai ir partijos rinkimuose gali gauti nuo 16 iki 25 procentų balsų, prieš dabar esančius 12 procentų". Žurnalo Euromoney duomenimis, prieš Europą nusistatę politikai gali tikėtis apie 20 procentų vietų parlamente.

Tuo tarpu EP prezidentas José Manuel Barroso pareiškė, kad „Europa mato ekstremistų populiarėjimą tiek dešinėje, tiek kairėje" ir pridūrė, jog „šie rinkimai gali tapti antieuroietiškai nusiteikusių veikėjų festivaliu".

Šaltiniai
---------

1. ↑  COUNCIL DECISION
2. ↑  Turning right
3. ↑  Against the tide: Populism might gain, but the centre will unite Archyvuota kopija 2014-05-12 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  EU Elections May Be ‘Tense’ as Extremism Grows, Barroso Warns
| Agvarikas |
| --- |
| Pėsčiųjų tiltas per Agvariką Pėsčiųjų tiltas per Agvariką |
| **Ilgis** | 390 km |
| **Baseino plotas** | 10 290 km² |
| **Ištakos** | Andai |
| **Žiotys** | Napas |
| **Šalys** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras, Peru vėliava Peru |

**Agvarikas** (isp. *Río Aguarico*, keč. *Awariku*) – upė Ekvadore ir Peru; Napo kairysis intakas. Prasideda Sukumbijoso provincijoje, Andų rytinėse pašlaitėse, Pimampiro Kordiljeroje. Pačiame aukštupyje teka tarpukalnių slėniu, toliau – į rytus per Amazonės žemumą. Smarkiai vingiuoja, skaidosi į protakas, sudaro meandras. Žemupyje teka riba tarp Sukumbijoso ir Oreljanos provincijų. Pačiame žemupyje staiga pasuka į pietus, sudaro Ekvadoro-Peru valstybinę sieną. Įteka į Napą ties Kabo Pantocha.

Didžiausi intakai: Čingualis, Duė, Kujabenas, Lagarto-Koča.

Agvariko baseine vyksta naftos gavyba. Prie upės įsikūręs Nueva Lochos miestas. Kitos gyvenvietės – indėnų (daugiausia sionų) kaimai.

Upės pavadinimas ispaniškai reiškia 'gausi vandens'.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  3.2 Recursos hídricos, *Comisión Mixta de Cooperación Amazónica - Ecuatoriano - Colombiana - Plan de Ordenamiento y Manejo de las Cuencas de los Ríos San Miguel y Putumayo*. Departamento de Desarrollo Regional Washington, D.C. 1987
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kauno baltarusių kultūros ir švietimo draugija** (blrs. *Беларускае культурна-асветнае таварыства*) – baltarusių tautybės žmonių draugija, veikusi Kaune 1932-1935 metais. Draugijos tikslas buvo vienyti Kauno ir miesto apylinkėse gyvenančius baltarusius, organizuoti kultūrinius renginius. 1933 m. draugijai priklausė apie 1000 žmonių, turėjo savo filialus Alytuje, Merkinėje, Zarasuose ir Ukmergėje. Draugijai vadovo buvo M. Matačius, K. Pleskačevskaja, Simonas Jakaviukas. Draugijos būstinė buvo M. Matačiaus namuose J. Kraševskio g. 34. Draugija suorganizavo apie 30 spektaklių Kaune ir 10 kituose miestuose. 1917-1918 m. Kaune veikė Kauno baltarusių draugija.

Literatūra
----------

* Васілеўскі, Ю. Р. Беларускае культурна-асветнае таварыства / Ю. Р. Васілеўскі // Энцыклапедыя гісторыі Беларусі. У 6 т. Т. 1: А – Беліца / Беларус. Энцыкл.; Рэдкал.: М. В. Біч і інш.; Прадм. М. Ткачова; Маст. Э. Э. Жакевіч. – Мн.: БелЭн, 1993. – 494 с. [8] к.: іл. ISBN 5-85700-074-2. – С. 355.
Koordinatės: 54°51′35″š. pl. 23°52′07″r. ilg.﻿ / ﻿54.8597°š. pl. 23.8686°r. ilg.﻿ / 54.8597; 23.8686


|  |
| --- |
| **Kauno Tirkiliškių mokykla-darželis** |
| Kauno Tirkiliškių mokykla-darželis herbasKauno Tirkiliškių mokykla-darželis herbas |
| Kauno Tirkiliškių mokykla-darželis |
| **Adresas** | M. Yčo g. 2, Kaunas |
| **Direktorius(-ė)** | Gailutė Jonienė |
| **Mokinių skaičius** | 114 |
| **Įkūrimo data** | 1977 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 10 |

**Kauno Tirkiliškių mokykla-darželis** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, M. Yčo g. 2, vykdanti pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191094715. Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Mokyklos skveras
Kauno Tirkiliškių pradinė mokykla įsteigta 1977 m. birželio 16 d. Kauno rajono darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto sprendimu Nr. 205 ir Kauno rajono Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto potvarkiu Nr. 542. Nuo 1997 m. sausio 1 d. Tirkiliškių pradinė mokykla priklauso Kauno miesto švietimo ir ugdymo skyriui.

Vėliau pradinė mokykla tapo mokykla-darželiu.

Direktoriai
-----------

* nuo 2003 m. Gailutė Jonienė

Nuorodos
--------

1. ↑  Kauno Tirkiliškių mokykla-darželis. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-07-24).

* Oficiali svetainė
| Nugarių piliakalnis |
| --- |
| Nugarių piliakalnio vieta |
| 

Nugarių piliakalnisNugarių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°56′14.1″ š. pl. 21°54′02″ r. ilg.﻿ / ﻿55.937250°š. pl. 21.90056°r. ilg.﻿ / 55.937250; 21.90056Koordinatės: 55°56′14.1″ š. pl. 21°54′02″ r. ilg.﻿ / ﻿55.937250°š. pl. 21.90056°r. ilg.﻿ / 55.937250; 21.90056 |

 |
| Vieta | Plungės rajonas |
| Seniūnija | Paukštakių seniūnija |
| Plotas | 16x7 m |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1948, 1964 |
| Registro Nr. | 5461 / AR775 |

**Nugarių piliakalnis**, Pilalė – buvęs piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Nugarių kaimo, Paukštakių seniūnija, plento Šiauliai – Palanga pietinėje pusėje.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje, žemame Dirnupio kairiajame krante, įsiterpęs į upelio slėnį, netoli jo santakos su Babrungu, pelkių apsuptoje vietoje. Piliakalnis beveik visai nuplautas upelio, tad detalesnių duomenų apie jo buvusią išvaizdą nėra. Išliko tik pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi pailga 16x7 m dydžio jo šlaito ir aikštelės dalis, nuo jos į šiaurę tęsiasi 11 m ilgio, 5 m pločio piliakalnio kalvos dalis, kurios šiaurės vakarų šlaitas tebegriūva į Dirnupį. Pietvakarinis piliakalnio šlaitas status, 4,5 m aukščio, kiti išgriuvę. Piliakalnio liekanos apaugusios ąžuolais ir liepomis.

Tyrimai
-------

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1948 m. ir 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Dar buvo išlikusios pylimo liekanos. Piliakalnis datuotas I tūkstantmečiu. 

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Surblių piliakalnis 6 km | Grigaičių piliakalnis 6 km | Žernių piliakalnis 13 km |  |
| Lieplaukalės piliakalnis 5 km |  | Stanelių piliakalnis 3 km |
| Lekemės piliakalnis 8 km | Skroblio piliakalnis 16 km | Paplienijos piliakalnis 19 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑   Lietuvos TSR archeologijos atlasas, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 117 (Nr. 485)

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.156

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalnių atlasas Archyvuota kopija 2009-04-18 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuvos piliakalniai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Agvarunų kalba (***Awajún***) |
| Kalbama | Peru (daugiausia Amazonės departamentas) |
| Kalbančiųjų skaičius | 38-45 tūkst. |
| Kilmė | Chivaroanų kalbos 
**Agvarunų kalba** |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | - |
| ISO 639-2 | agr |
| ISO 639-3 | agr |
| SIL | ind |

**Agvarunų kalba** – indėnų kalba, vartojama agvarunų genties žmonių, gyvenančių Peru šiaurėje, Maranjono baseine. 2000 m. apskaičiuota, kad šia kalba šneka mažiau nei 40 tūkst. žmonių ir ji sparčiai nyksta, kadangi daugelis agvarunų vis dažniau vartoja ispanų kalbą. Stengiantis išsaugoti agvarunų kalbą, pradinėse mokyklose mokoma tik šia kalba, vėliau taip pat suteikiamos galimybės mokytis gimtąja kalba.

Agvarunų kalbai gimininga vambisų kalba.

Raidyną sudaro 21 raidė: a, b, ch, d, e, g, h, i, j, k, m, n, p, r, s, sh, t, ts, u, w, y.

Nuorodos
--------

* agr Duomenys apie kodu „agr" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*