recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pirmasis Barbės modelis, 1959 m pateiktas tiek blondinės, tiek ir brunetės variantais.
**Barbė** (angl. *Barbie*) – pasaulyje išpopuliarėjęs lėlės modelis, kuris debiutavo Amerikos tarptautinėje žaislų mugėje 1959 m. kovo 9 d. Šią lėlę gamina bendrovė „Mattel".

Lėlės sukūrimas
---------------

Žinomiausią žmonijos istorijoje lėlę Barbę sukūrė amerikiečių verslininkė Rut Handler. Atostogaudama Šveicarijoje, R. Handler pamatė lėlę Lilli – žavią blondinę iš bulvarinio laikraščio „Bild" komiksų. Root pakerėjo Lilli, ir verslininkė įsigijo ne tik lėlę, bet ir autorines šios lėlės gaminimo teises.

Kuriamai buvo suteikta XX amžiaus septintojo dešimtmečio „Holivudo" gražuolės Džein Mansfild išvaizda. Taip pat buvo pagamintas ir namelis lėlei – toks pats rausvas ir apklijuotas širdelėmis kaip ir tikrosios „Holivudo" žvaigždės namas. Drabužius lėlei sukūrė žinomi dizaineriai iš „Dior" ir „Givenchy" mados namų. Handler lėlei suteikė Barbės vardą pagal savo dukterį Barbarą.

1958 m. Barbė buvo patentuota ir pradėta pardavinėti. Po intensyvios reklaminės TV kampanijos pristačius lėlę Tarptautinėje žaislų mugėje, JAV apėmė „barbiamanija".

Skaičiuojama, kad 150-yje šalių parduoda virš milijardo Barbės egzempliorių. Sukurta įvairių Barbės amplua modelių: olimpinė sportininkė, paleontologė, gydytoja, astronautė, politikė, dainininkė ir kt. Taip pat sukurta įvairių rasių ir tautybių Barbės atitikmenų.

Kultūrinė reikšmė
-----------------

Barbė netruko tapti svarbia kultūrine ikona. Barbė daugeliui merginų įtvirtino rūbų, makiažo, vakarėlių ir grožio kultą. Ją pamėgo vaizduoti poparto menininkai, jos vardu pradėtos vadinti įvairios įstaigos, restoranai.

Lėlė Barbė dažnai vertinama kaip vartotojiškos visuomenės produktas ir kritikuojama už šių vertybių diegimą jaunajai kartai. Žodžiu „Barbie" kartais apibūdinama paika mergina ar moteris.

Jeigu lėlė būtų gyvas asmuo, ji turėtų būti 1,75 cm ūgio, 36-18-33 cm apimčių. Barbės gamintojai kritikuojami, kad lėlės kūno sudėjimas skatina galimą nervinės anoreksijos sukėlimą.

Europos popmuzikos grupė „Aqua" 1997 m. pristatė išgarsėjusią dainą „Barbie Girl". Vaizdo klipe naudota grafika, panaši į į rožinį Barbės logo. 1997 m. rugsėjo 11 d. *Mattel* korporacija padavė „Aqua" į teismą už prekės ženklo pažeidimą. Išnagrinėjus bylą, buvo pripažinta teisė į parodiją ir 1998 m. gegužės 15 d. grupė buvo išteisinta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ruth Mosko Handler unveils Barbie Doll"
2. ↑  „Vintage Barbie struts her stuff", *BBC News*
3. ↑  Helga Dittmar, Emma Halliwell, and Suzanne Ive, "Does Barbie make girls want to be thin? The effect of experimental exposure to images of dolls on the body image of 5-to 8-year-old girls. "*Developmental psychology*, 42#2 (2006): 283.
4. ↑  „Barbie loses battle over bimbo image", *BBC News*.

Nuorodos
--------

* Oficiali Barbie svetainė
* Oficiali Barbie kolekcionierių svetainė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Barbė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Jurgis Mikševičius** |
| --- |
| Gimė | 1923 m. kovo 8 d.Šiauliai |
| Mirė | 2014 m. liepos 23 d. (91 metai)Naujojo Pietų Velso valst. Australija |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Australijos tapytojas |

**Jurgis Mikševičius** (1923 m. kovo 8 d. Šiauliai – 2014 m. liepos 23 d. Woy Woy, Naujojo Pietų Velso valst. Australija) – Lietuvos ir Australijos tapytojas.

Biografija
----------

Dailės mokėsi J. Mackevičiaus tapybos studijoje Kaune. Per Antrąjį pasaulinį karą pasitraukęs iš Lietuvos tapybą studijavo meno mokykloje Darmštadte pas P. Thesingą. 1948 m. persikėlė į Australiją, nuo 1953 m. – Sidnėjuje. 1956 m. su kitais įkūrė dailininkų grupuotę „Šešios kryptys". Nuo 1960 m. grupės „Aitvaras" narys.

Kūryba
------

Ankstyvuoju kūrybos laikotarpiu nutapė kubistinių natiurmortų („Natiurmortas su kauke" 1960 m. įtakos turėjo Polis Sezanas, Pablas Pikaso). 1978 m. 1982 m. 1987 m. keliavo po Indiją. Paveiktas indų kultūros ir filosofijos nutapė savitų simbolinių kompozicijų („Besąlyginis" 1969 m. „Nibbala ir Samsara" 1971 m. „Juodasis mėnulis" 1981 m.), peizažų {„Gamtovaizdis" 1975 m. „Congolos ežeras" 1962 m. Sukūrė litografijų („Melisa" 1963 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jurgis Mikševičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 117 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jurgis Masionis** (1843 m. balandžio 1 d. Rimkežerių kaime, Seinų valsčiuje, dab. Lenkija – 1914 m. lapkričio 18 d. Raudonšilio kaime, Štabino valsčiuje) – kunigas ir knygnešys, lietuviškos savimonės puoselėtojas.

Biografija
----------

Mokėsi Seinų gimnazijoje, o nuo 1862 m. – kunigų seminarijoje Tikocine, vėliau perkeltas į Seinų kunigų seminariją. 1867 m. lapkričio 3 d. vyskupas Lubenskis įšventino jį kunigu. Dar besimokydamas priklausė grupelei klierikų, pasiryžusių kovoti už pamaldas lietuvių kalba. Savo pasiryžimo neužmiršo ir tapęs kunigu. Vikaravo Gražiškiuose, Punske, Plonkoje, Bartninkuose, Liškiavoje, Krosnoje, Veisiejuose. 1906 m. buvo paskirtas klebonu į Lėmenę, o 1909 m. – klebonu į Vygrius. Skelbė lietuviškus pamokslus, organizuodavo religinių giesmių giedojimą lietuviškai. Platino draudžiamą spaudą. 1911 m. kaip emeritas apsigyveno Raudonšilyje, kur ir mirė.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| **Jurgis Milančius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1869 m. balandžio 18 d.Navinykų kaime Punsko valsčiuje |
| Mirė | 1956 m. gegužės 9 d. (87 metai)Vievyje |
|  |
| Veikla | vaistininkas ir knygnešys, visuomenininkas ir lietuviškos savimonės puoselėtojas, poetas. |

**Jurgis Milančius** (1869 m. balandžio 18 d. Navinykų kaime, Punsko valsčiuje – 1956 m. gegužės 9 d. Vievyje) – vaistininkas ir knygnešys, visuomenininkas ir lietuviškos savimonės puoselėtojas, poetas.

Biografija
----------

Mokėsi Suvalkų gimnazijoje, vėliau – Seinų kunigų seminarijoje. Jos nebaigė, toliau studijavo Varšuvos universitete farmaciją. 1902 m. gavo vaistininko diplomą ir stažavosi įvairiose Lietuvos vaistinėse. 1903 m. nusipirko vaistinę Vievyje.

Apylinkės knygnešių Motiejaus Grybausko ir Petro Gudelio atvežtą spaudą platino savo vaistinėje, prisidėjo prie lietuvių kalbos įvedimo Vievio ir kitose Lietuvos bažnyčiose. Palaikė glaudžius ryšius su J. Basanavičiumi ir kitais lietuvybės puoselėtojais. Bendradarbiavo lietuviškuose laikraščiuose: „Vilniaus žiniose", „Viltyje", „Kovoje" ir „Lietuvos ūkininke". 1907–1910 m. J. Milančius suteikė prieglobstį rašytojai Sofijai Pšibiliauskienei – Lazdynų Pelėdai. Čia trejus metus ji dirbo vaistininko padėjėja, tvarkė jo ūkį ir laisvalaikiu rašė apysaką „Klaida".

Per Pirmojo pasaulinio karo mūšius sudegė jo vaistinė, tada atidarė vaistinę Kietaviškėse. Nuo 1921 m. vėl tęsė vaistininko veiklą Vievyje. Čia įsteigė pirmąją miestelio lietuvišką mokyklą, taip pat įkūrė pradines mokyklas Rusakalnyje, Aliniškėje, Žebertonyse. Priklausė Šaulių sąjungai, su kitais jos nariais sodindavo medelius, skaitydavo paskaitas. Nuo 1940 m. nacionalizavus vaistnę, aktyvia veikla nebeužsiėmė.

Veikia jo vardu pavadinta Vievio Jurgio Milančiaus pradinė mokykla.

Bibliografija
-------------

Jurgio Dzūkelio vardu išleido du leidinius „Lietuvos žvaigždutė", kuriuose paskelbė savo eiles ir vertimus. Išleido knygutę apie Margirį.

Išnašos
-------

1. ↑
|  |
| --- |
| Gustavas Vinkleris  dan. *Gustav Winckler* |
|  
Gustav Winckler ir Birthe Wilke |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Gustav Frands Wilzeck Winckler |
| Gimė | 1925 m. spalio 13 d.Kopenhaga, Danijos vėliava Danija |
| Mirė | 1979 m. sausio 20 d. (53 metai)Viborgas, Danijos vėliava Danija |
| Aktyvumo metai | XX a. 6–8 dešimtmečiai |
| Svetainė | gustavwinckler.dk |

**Gustav Frands Wilzeck Winckler** (g. 1925 m. spalio 13 d. – m. 1979 m. sausio 20 d.) – populiarus danų dainininkas, kompozitorius ir muzikos leidėjas. Jis užaugo *Nørrebro* rajone Kopenhagoje ir pradėjo savo karjerą kaip dekoratorius.

1957 m. su Birthe Wilke atstovavo Danijai Eurovizijos dainų konkurse, kur atliko dainą „Skibet skal sejle i nat". Jie užėmė 3 vietą ir pribloškė televizijos auditoriją su 13 sekundžių trukusiu bučiniu pasirodymo pabaigoje.

Jis dalyvavo Danijos atrankoje „Melodi Grand Prix" du kartus – 1964 m. su daina „Ugler i mosen" ir 1966 m. su „Salami".

Atlikėjas žuvo per automobilio avariją 1979 m.

Nuorodos
--------

* gustavwinckler.dk

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**–** |  **Danijos atstovas Eurovizijoje  (su Birthe Wilke)**1957 | Po to:**Raquel Rastenni  *„Jeg rev et blad ud af min dagbog"*** |
**Privalomasis egzempliorius** – spausdinto leidinio arba kito dokumento egzempliorius, kurį leidėjas pagal įstatymą privalo pristatyti bibliotekoms ir kitoms valstybinėms organizacijoms fondų kaupimui, leidinių kontrolei, bibliografinei apskaitai ir saugojimui. Būna nemokami, apimantys beveik visus valstybėje ar tam tikroje teritorijoje išleistus leidinius, ir mokami, apimantys tik pačius vertingiausius leidinius. Privalomieji egzemplioriai gali būti spausdinti (knygos, periodiniai leidiniai, žemėlapiai ir kiti) ar kiti leidiniai (garso ir vaizdo įrašai, mikroformos, elektroniniai ištekliai ir kiti). Yra visos šalies privalomieji egzemplioriai ir atskirų jos teritorijų (apskričių, rajonų) bei žinybiniai (valstybinio valdymo šakų) privalomieji egzemplioriai.

Pirmieji privalomieji egzemplioriai įvesti 1537 m. Prancūzijos nacionalinėje bibliotekoje, 1588 m. – Rygos miesto bibliotekos (dabar Latvijos nacionalinė biblioteka) fondui komplektuoti, 1661 m. – Švedijoje, 1663 m. – Vokietijoje (Bavarijoje), 1710 m. – Anglijoje.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje pirmasis privalomasis egzempliorius paskirtas Vilniaus universiteto bibliotekai 1780 m. Nuo 1904 m. galiojo Rusijos įstatymas, pagal kurį Vilniaus viešajai bibliotekai buvo skiriamas Rusijos Šiaurės vakarų krašto leidinių privalomasis egzempliorius. Pagal Lietuvos Respublikos 1919 m. Spaudos įstatymą kiekviena leidykla privalėjo pristatyti apskrities viršininkui kiekvieno leidinio 8 egzempliorius, pagal 1936 m. Spaudos įstatymą – valdžios įstaigoms po 10 egzempliorių. Valdžios įstaigos juos paskirstydavo bibliotekoms ir knygynams. Sovietmečiu privalomųjų egzempliorių pristatymo ir paskirstymo tvarka dažnai keisdavosi. 

Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, nuo 1993 m. bibliotekoms ir valdžios įstaigoms buvo skiriama 19 privalomųjų egzempliorių, vėliau penki: Lietuvos nacionalinei Martyno Mažvydo bibliotekai – du, Kauno apskrities viešąjai, Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių ir Vilniaus universiteto bibliotekoms – po vieną egzempliorių iš visų leidinių, kurių tiražas viršija 100 egzempliorių. Lietuvos aklųjų bibliotekai privalomas vienas aklųjų raštu spausdinto leidinio ir garsinio dokumento egzempliorius, Lietuvos technikos bibliotekai – vienas standartų, techninių reglamentų ir patentų egzempliorius. Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka kaupia ir saugo Elektroninių išteklių archyvą, kuriam elektroninių išteklių internete leidėjai taip pat pateikia po privalomąjį egzempliorių.

Šaltiniai
---------

* Žydruolė Jonuškienė, Privalomasis egzempliorius, Visuotinė lietuvių enciklopedija, 2020 m. sausio 3 d.
| **Jurgis Pranas Grabovskis** |
| --- |
| Grabovskiai (Giminė) |
| Grabovskių herbas |
| Grabovskių herbas |
|  |
| Gimė | 1756 m.Švenčionys |
| Mirė | 1801 m. (~45 metai)Italija |
| Tėvas | Jonas Jurgis Grabovskis |
| Motina | Ona Gruščinskaitė |

**Jurgis Pranas Grabovskis** (lenk. *Jerzy Franciszek Grabowski*, 1756 m. Švenčionyse – po 1801 m. Italijoje) – vienas 1794 m. sukilimo vadų.

Biografija
----------

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajorų evangelikų reformatų giminės. Tėvas generolas Jonas Jurgis Grabovskis, brolis generolas Povilas Jurgis Grabovskis. 1785-1789 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės generalinis inspektorius. 1789 m. generolas leitenantas. Prasidėjus sukilimui Lietuvoje priklausė Slaptajai deputacijai, kuri vadovavo Lietuvos sukilėlių karinėms pajėgoms. 1794 m. gegužės – rugpjūčio mėn. Vilniaus įgulos vadas; pasižymėjo organizuodamas Vilniaus gynimą nuo Rusijos imperijos kariuomenės. 1794 m. birželio 25 d. dalyvavo Salų kautynėse. 1794 m. rugsėjo mėn. Tadas Kosciuška jam pavedė vadovauti Narevo divizijai Lenkijoje. 1794 m. pab. – 1797 m. kalintas Rusijoje. Po amnestijos emigravo į Italiją, kur būrė lietuvių legioną. 1798 m. Romos respublikos (1798-1799 m.) karinių pajėgų vadas, Napoleonas Bonapartas jam suteikė Prancūzijos kariuomenės generolo laipsnį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimantas Jasas. *Jurgis Pranas Grabovskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 37 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Gremlinai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Gremlins |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Joe Dante |
| Scenaristas (-ai) | Chris Columbus |
| Vaidina | Zach Galligan  Phoebe Cates |
| Metai | 1984 |
| Žanras | Fantastika |
| Trukmė | 106 min |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 11 000 000 dol. |

**Gremlinai** (angl. *Gremlins*) – 1984 fantastinis filmas, kurį režisavo Joe Dante. Pagrindinius vadmenis atliko Zach Galligan ir Phoebe Cates. Filme yra juodosios komedijos ir siaubo elementų. Pastatė Warner Bros, biudžetas – 11 mln. dolerių. Veiksmas vykta Kingston Falls miestelyje per Kalėdas. Filmo tęsinys pasirodė 1990 metais Gremlinai: Naujoji karta (angl. *Gremlins 2: The New Batch*).

  


DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Randis pargabena savo sūnui Biliui keistą padarėlį, kurį pavadina Gizmo. Randį pardavėjas buvo perspėjęs, kad jokiu būdu padarėlio neaplietų ir po vidurnakčio nemaitintų. Bilis ir Gizmo susidraugauja, tačiau įvyksta keistas nutikimas, kai atsitiktinai Gizmo apliejamas vandeniu …
| **Rapolas Putvinskis** |
| --- |
| Putvinskis |
| Herbas "Abdank" |
| Herbas "Abdank" |
|  |
| Gimė | 1824 m. spalio 18 |
| Mirė | 1904 m. |
| Tėvas | Hermenhildas Kazimieras Putvinskis |
| Motina | Marijona Adolfina Putvinskienė |

**Rapolas Viktoras Florencijus Putvinskis** (1824 m. spalio 18 d. – 1904 m.) – Žemaitijos bajoras, 1863 m. sukilimo dalyvis.

Biografija
----------

Gimė bajorų Hermenhildo Kazimiero Putvinskio ir Marijonos Adolfinos Putvinskienės šeimoje, kartu augo dar septyni broliai ir seserys.

1863 m. susižiedavo su grafaite Idalija Broel-Pliateraite iš Kerėžių dvaro. Broel-Pliaterių šeima dalyvavo 1863 metų sukilime, prie jų prisijungė ir Rapolas. Jis savo lėšomis sukilėlių būrį apginklavo ir apmokė Kelmės turgaus aikštėje.

Malšinant sukilimą, R.Putvinskis carinės Rusijos administracinių organų buvo suimtas ir 1863 m. spalio 23 d. ištremtas į Sibirą, dalis jo valdų buvo konfiskuota. Bausmę atliko Omske, 1869 m. išvyko į Ust Kamenogorską, kur dirbo raštininku.

1872 m. caras Aleksandras II suteikė amnestiją, bet be teisės grįžti į gimtąją guberniją. Apsigyveno Rygoje, čia atvyko ir sužadėtinė Idalija Broel-Pliateraitė. Susituokus gimė sūnus Vladas, kuris užaugęs tapo garsiu visuomenės veikėju ir Šaulių sąjungos įkūrėju. 

Vėliau Putvinskių šeimai leista apsigyventi Lietuvoje. Jie valdė Šilo Pavėžupio ir Graužikų dvarus (dab. vietovės Kelmės rajone), sulaukė dukters Marijos (būsimos stomatologės ir visuomenės veikėjos, dailininko Antano Žmuidzinavičiaus žmonos).

Rapolo Putvinskio sveikata silpo. 1896 m. jis perdavė dvarų administravimą sūnui Vladui ir po kelių metų mirė. Palaidotas Šilo Pavėžupio kapinaitėse.

Išnašos
-------

1. ↑  Rapolas Viktoras Florencijus Putvinskis
2. ↑  Kitais duomenimis: gimė 1832 m. – mirė 1901 m. Archyvuota kopija 2018-08-07 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Rafał Putwiński

Šaltiniai
---------

* Regina Musneckienė. *Trys Putvinskių kartos patyrė tremtį* // www.skrastas.lt

Nuorodos
--------

* Rapolas Putvinskis (nuotrauka) Archyvuota kopija 2018-08-07 iš Wayback Machine projekto.
**Jurgis Mačys** (1912 m. lapkričio 30 d. Lubnai, Poltavos gubernija, Ukraina – 1980 m. gegužės 5 d. Babtai) – Lietuvos agronomas selekcininkas, žemės ūkio mokslų daktaras.

Biografija
----------

1936 m. baigė Žemės ūkio akademiją. 1937–1939 m. Prancūzijoje studijavo daržovių selekciją ir sėklininkystę. 1974 m. žemės ūkio mokslų daktaras.

1948–1956 m. dirbo Dotnuvos selekcijos stotyje, 1956–1980 m. – Vytėnų sodininkystės ir daržininkystės bandymų stotyje; 1963–1969 m. Daržovių selekcijos skyriaus vedėjas.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio darbo sritis – daržovių selekcija ir sėklininkystė. Sukūrė 7 daržo augalų veisles: pomidorų „Vytėnų didieji", „Ryčiai", „Neris", „Vytėnų konserviniai"; ridikėlių „Žara"; žiedinių kopūstų „Pirmuoliai", „Gulbinai", su kitais – morkų veisles „Garduolės", „Šatrija", „Gausės", „Vytėnų nanto"; burokėlių „Vytėnų bordo", „Kamuoliai", „Nevėžis" ir pomidorų veislę „Viltis".

Iliustravo „Lietuvos pomologiją" (1962 m.), „Daržovių sėklų katalogą" (1973 m.).

Bibliografija
-------------

* Pomidorai, su A. Šidlausku, 1968 m.
* Ridikėliai, 1975 m.
* Žiediniai kopūstai, 1975 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jurgis Mačys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 756 psl.
| **Gustavas Gustavsonasšved. *Gustaf Gustafsson af Vasaborg*** |
| --- |
| Vasaburgo grafas |
|  |
| Gimė | 1616 m. balandžio 24 d.Ništadto (šved. *Nystad*) pilyje, Suomijoje |
| Mirė | 1653 m spalio 25 d.Vildeshauzene (vok. *Wildeshausen*), Žemutinė Saksonija |
| Palaidotas (-a) | pal. Riddarholmo bažnyčioje, Stokholme |
| Tėvas | Gustavas II Adolfas |
| Motina | Margarita Slots |
| Sutuoktinis (-ė) | Ana Sofija (vok. *Countess von Wied Anna Sophia*) |
| Vaikai | * Kristina iš Vasaborgo (1644-1689)
* Gustavas Adolfas iš Vasaborgo (1653- 1732)
 |
| Vasaburgo grafas |
| Valdė | 1637-1653 |
| Ništadto grafas |
| Valdė | 1647-1653 |

**Gustavas Gustavsonas iš Vasaburgo** (šved. *Gustaf Gustafsson af Vasaborg*, 1616 m. balandžio 24 d. – 1653 m spalio 25 d.) – Vasaborgo grafas, Švedijos karaliaus Gustavo II Adolfo nesantuokinis sūnus su Margarita Slots (šved. *Margareta Slots*).

Biografija
----------

Gustavas Gustavsonas gimė 1616 m. balandžio 24 d. Ništadto (šved. *Nystad*) pilyje, Suomijoje.

1633 m. dalyvavo Trisdešimtmečiame kare už Švediją, o nuo 1634 m. gyveno Osnabriuke (Vokietija).

1637 m. suteiktas Vasaburgo vardas, nes jo tėvas Gustavas II Adolfas priklausė Vazų dinastijai, o 1647 m. Ništadto pilies grafo titulas.

Gustavas Gustavsonas buvo vedęs grafaitę Ana Sofija (vok. *Countess von Wied Anna Sophia*) iš Vido (dabar Noividas, Vokietija, Reino kraštas-Pfalcas). Jiems gimė:

* Kristina iš Vasaborgo (1644 m. – 1689 m. rugsėjo 9 d.)
* Gustavas Adolfas iš Vsaborgo (1653 m. balandžio 21 d. – 1732 m. liepos 4 d.)

Mirė Gustavas Gustavsonas 1653 m spalio 25 d. Vildeshauzene (vok. *Wildeshausen*), Žemutinė Saksonija. Palaidotas Riddarholmo bažnyčioje, Stokholme.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2005-02-19 iš Wayback Machine projekto. Grafas Gustavas Gustavsonas iš Vasaburgo
**Gustavas Feterauskas** (1874 m. balandžio 25 d. Pilviškiuose – 1944 m. Vokietijoje) – Lietuvos visuomenės ir valstybės veikėjas.

Biografija
----------

Spėjama, kad studijavo ekonomiką ar tiksliuosius mokslus tuometinėje Rusijos imperijos sostinėje Sankt Peterburge. Aktyviai dalyvavo miesto lietuvių visuomeniniame gyvenime – vaidino Peterburgo lietuvių savitarpinės pašalpos draugijos pastatytuose spektakliuose, 1918 m. buvo išrinktas Petrapilio Lietuvių ir žemaičių labdaringosios draugijos pirmininku

Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui grįžo į Lietuvą. Vienas pirmųjų *Lietuvos gaisrininkų draugijos* vadovų. 1920–1927 m. buvo skiriamas *Centralinio statistikos biuro* direktoriumi, iki 1940 m. – *Statistikos tarybos* narys. Dalyvavo tarptautiniuose statistikų kongresuose 1923 m. Briuselyje ir 1925 m. Romoje. Vienas iš Valstybinės draudimo įstaigos „Lietuva" kūrėjų, ilgametis jos vadovas. 1927–1930 m. Lietuvos universitete skaitė politinės aritmetikos kursą, 1930 m. dalyvavo draudimo matematikų tarptautiniame suvažiavime Stokholme. Spaudoje paskelbė straipsnių draudimo ir statistikos temomis.

Įvertinimas
-----------

* Baltijos valstybių ugniagesių sąjungų žvaigždė

Šaltiniai
---------

* *Lošikų būrelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija XIII – Vilnius: MELI, 2008 p. 616
* *Peterburgo lietuvių savitarpinės pašalpos draugija.* Visuotinė lietuvių enciklopedija XVIII – Vilnius: MELI, 2010 p. 75
* Stanislovas Algimantas Martišius. *Tarpukario Lietuvos statistika ir jos kūrėjai*[neveikianti nuoroda]
* Vincas Ruzas. *Recenzija knygai Vilius Kavaliauskas. „Už nuopelnus Lietuvai: 1918–1940 m. Lietuvos Respublikos ordinai ir medaliai"* p. 335[neveikianti nuoroda]
* *Lietuvos draudimo rinkos dalyvių galerija*
* *Žymių kraštiečių sukakčių kalendorius 2014 m.* // Vilkaviškio rajono viešoji biblioteka Archyvuota kopija 2018-03-18 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Nuotrauka: *Valstybės draudimo pirmininkas Gustavas Feterauskas 1938 m.*[neveikianti nuoroda]
| **Jurgis Lebedys** |
| --- |
| Gimė | 1913 m. sausio 12 d.Devynduoniai, Gudžiūnų valsčius |
| Mirė | 1970 m. liepos 12 d. (57 metai)Ščiurys, Molėtų raj. palaidotas Devynduoniuose |
|  |
| Veikla | Lietuvos literatūros istorikas, vienas žymiausių senosios lietuvių literatūros ir kultūros tyrinėtojų. |

**Jurgis Lebedys** (1913 m. sausio 12 d. Devynduoniai, Gudžiūnų valsčius – 1970 m. liepos 12 d. Ščiurys, Molėtų raj. palaidotas Devynduoniuose) – Lietuvos literatūros istorikas, vienas žymiausių senosios lietuvių literatūros ir kultūros tyrinėtojų.

Biografija
----------

1937 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą. 1937–1940 m. Utenos gimnazijos mokytojas, 1940–1941 m. Skuodo gimnazijos direktorius. Antrojo pasaulinio karo metu naciams okupavus Lietuvą suimtas, kalintas Kretingoje ir Dimitravo priverčiamojo darbo stovykloje. 1941 m. pabaigoje paleistas. 1942–1944 m. mokytojavo Utenos gimnazijoje, 1944–1946 m. – Panevėžio mokytojų seminarijoje. 1946–1948 m. Lietuvos mokslų akademijos Lietuvių literatūros instituto bendradarbis. Nuo 1946 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1953–1954 m. ir 1967–1970 m. Lietuvių literatūros katedros vedėjas. 1966 m. filologijos mokslų daktaras, 1968 m. profesorius.

Darbai
------

Visus senuosius raštus leido autentiškus ir transponuotus į dabartinę kalbą. Ieškodamas lietuvių folkloristikos ištakų iš Mažosios Lietuvos XVII a.-XVIII a. leidinių, gramatikų, žodynų, etnografijos veikalų išrinko lietuviškus priežodžius, patarles, mįsles, minkles, frazeologizmus ir paskelbė juos knygoje „Smulkioji lietuvių tautosaka XVII–XVIII a.: Priežodžiai, patarlės, mįslės" (1956 m.). Su Kostu Korsaku suredagavo „Lietuvių literatūros istorijos chrestomatiją: Feodalizmo epocha" (1957 m.) Išleido Saliamono Slavočinskio 1646 m. giesmyno fotografuotinį leidimą su plačia įvadine studija ir išsamiais komentarais (1958 m.) Su J. Palionių paskelbė studiją „Seniausias lietuviškas rankraštinis tekstas" (1964 m.) Jo mokslo darbams, paremtiems gausia archyvine medžiaga, būdinga tiksli faktografija, kultūrologinis literatūros įprasminimas, preciziška tekstų analizė.

Bibliografija
-------------

* Simonas Stanevičius. „Pasakėčios" (1948 m.), „Dainos žemaičių" (1954 m.), Raštai (1967 m.)
* Simonas Stanevičius (monografija, 1955 m.)
* Smulkioji lietuvių tautosaka XVII–XVIII amžiuje (1956 m.)
* Mikalojus Daukša (monografija, 1963 m.)
* Mikalojaus Daukšos bibliografija (1971 m.)
* Lituanistikos baruose (studijų ir straipsnių rinkinys 2 t. 1972 m.)
* Kaip studijuoti (metodinė priemonė studentams, 1971 m.)
* Lietuvių kalba XVII–XVIII a. viešajame gyvenime (nebaigta, 1976 m.) ,
* Senoji lietuvių literatūra (paskaitos, 1977 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Juozapas Girdzijauskas. *Jurgis Lebedys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 654 psl.

* Profesorius Jurgis Lebedys. Vilnius, 1983.
| *Data De Groove* |
| --- |
| 
Falco albumo *Data De Groove* viršelis |
| Falco studijinis albumas |
| Išleistas | 1990 m. |
| Įrašytas | 1990 m. |
| Žanras | Pop, rock, dance |
| Įrašų kompanija | GiG Records, Teldec |
| Prodiuseris | Robert Ponger |
| Falco chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Wiener Blut (1988) | Data De Groove (1990) | Nachtflug (1992) |

 |

**Data De Groove** yra šeštasis austrų dainininko Falco albumas, išleistas 1990 m. kuris pakilo iki 11-os Austrijos albumų topo vietos.

Priešistorė
-----------

Po bendradarbiavimo su olandų prodiuserių duetu – broliais Robu ir Ferdi Bollandais, su kuriais Falco išleido tris albumus – „Falco 3", „Emotional" bei „Wiener Blut", dainininkas vėl sugrįžo pas savo pirmąjį prodiuserį Robertą Pongerį, su kuriuo buvo įrašęs savo pirmuosius albumus „Einzelhaft" bei „Junge Roemer". Nors, įrašinėjant albumą, tuo laiku Falco gyvenime įvyko daug permainų, šis darbas nelaikomas ypatingai asmenišku. Jis turėjo liudyti atlikėjo „sugrįžimą" prie savo senojo skambesio.

Albumas buvo dedikuotas prasidėjusiai kompiuterių erai, kaip ir titulinė daina „Data De Groove", kurioje gausu kompiuterinių terminių. Daina „Tanja P. Nicht Cindy C." skirta manekenei Tatjanai Patitz, kurią Falco teigia esant gražesne už kitą garsią manekenę Cindy Crawford. Daina „Bar Minor 7/11 (Jeanny Dry)" laikoma neoficialiu garsiosios Falco dainos „Jeanny" tęsiniu (trečiuoju iš penkių). Taip pat albume galima rasti dar vieną poliglotišką Falco kūrinį – dainą „Charisma Kommando", kurioje persipina tiek angliški, tiek vokiški, tiek ir itališki žodžiai.

Dainos
------

1. Neo Nothing – Post Of All (4:45)
2. Expocityvisions (4:08)
3. Charisma Kommando (4:47)
4. Tanja P. Nicht Cindy C. (3:35)
5. Pusher (4:25)
6. Data De Groove (4:38)
7. Alles Im Liegen (5:04)
8. U.4.2.P.1. Club Dub (3:41)
9. Bar Minor 7/11 (Jeanny Dry) (3:45)
10. Anaconda 'mour (0:57)

Singlai
-------

Išleisti singlai – titulinis „Data De Groove" bei „Charisma Kommando".

Kiti faktai
-----------

Nors dalis dainininko gerbėjų džiaugėsi, vėl atradę „senajį Falco", šis albumas susilaukė mažiausio pasisekimo iš visų Falco albumų, todėl po jo išleidimo muzikantas ir vėl ėmė bendradarbiauti su broliais Bollandais.

Iki šios dienos tai kol kas vienintelis Falco albumas, kuris nėra perleistas iš naujo CD pavidalu, todėl tarp fanų laikomas didele kolekcine vertybe.

Nuorodos
--------

* Albumo reitingai austriancharts.at
* Falco „Data De Groove" videoklipas
* Oficiali Falco svetainė
| **Povilas Gaidelis** |
| --- |
| Gimė | 1934 m. birželio 29 d. (88 metai)Lepšiuose, Švenčionių apskritis |
| Tautybė | lietuvis |
| Tėvas | Gabrielius |
| Motina | Vincenta |
| Sutuoktinis (-ė) | Eugenija |
| Vaikai | Ingrida, Ramunė |
|  |
| Veikla | Lietuvos gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. |
| Sritis | Priešuždegiminių junginių farmakologija, neurofarmakologija. |

**Povilas Gaidelis** (g. 1934 m. birželio 29 d. Lepšiuose, Švenčionių apskritis) – Lietuvos gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1959 m. baigė miškininkystės mokslus ir 4 metus dirbo gamtposaugos srityje. 1969 m. baigė Vilniaus universitetą. 1974 m. apgynė disertaciją „Kai kurių imunodepresantų poveikis linijinių pelių odos alotransplantatų gyvybingumo trukmei ir morfohistocheminiams pokyčiams juose", medicinos mokslų kandidatas. 1989 m. TSRS medicinos mokslų akademijos Leningrado eksperimentinės medicinos mokslo tyrimų institute apgynė disertaciją „Naujų priešuždegiminių priemonių paieškos tarp arilketonų ir jų darinių struktūriniai pagrindai", medicinos mokslų daktaras.

Nuo 1969 m. Vilniaus universiteto Vaistų sintezės ir tyrimo laboratorijos bendradarbis, 1987-1992 m. Farmakologijos sektoriaus vedėjas, nuo 1992 m. laboratorijos vedėjas. Nuo 2000 m. profesorius. 1990 m. kartu su kitais Vilniaus ir Kauno mokslininkais įkūrė Lietuvos vaistų registravimo įstaigą. Stažavosi Islandijoje ir JAV FDA žinyboje.1997-1998 m. stažavosi Oksfordo universitete psichologijos ir neurofarmakologijos srityse. 2019 m. paruošė ir išleido Jubiliejinį leidinį "Šimtas širdžių - ant Tėvynės laisvės kovų aukuro."2021 m. išleido atsiminimus "Gyventi, negalima mirti! Sunki kelionė per epochų lūžius."

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio darbo kryptis – naujų vaistų nuo uždegimo paieškos. Organizavo vaistų registravimo sistemą. 1990-1995 m. Lietuvos farmakologijos komiteto pirmininkas. Paskelbė daugiau kaip 160 mokslinių straipsnių. 24 išradimų autorius, su kitais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Povilas Gaidelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 323 psl.
| **Emerikas Gailevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1874 m. spalio 5 d.Žagarė |
| Mirė | 1949 m. sausio 17 d. (74 metai)Hamburgas |
| Vaikai | Stasys Gailevičius |
|  |
| Veikla | kompozitorius, kapelmeisteris |
|  |
| Alma mater | Varšuvos muzikos institutas, Maskvos konservatorija |

**Emerikas Gailevičius** (1874 m. spalio 5 d. Žagarė – 1949 m. sausio 17 d. Hamburgas) – Lietuvos kompozitorius, kapelmeisteris.

Biografija
----------

Sūnus Stasys Gailevičius. Mokėsi Rietavo muzikos mokykloje, Varšuvos muzikos instituto kontraboso, kapelmeisterių, kompozicijos klasėse, Maskvos konservatorijos S. Tanejevo kompozicijos klasėje.

Griežė kariniame orkestre Rygoje, Zimino operos teatre Maskvoje. Nuo 1920 m. Valstybės teatro kontrabosininkas, koncertmeisteris, nuo 1922 m. prie Švč. Trejybės bažnyčios veikusios Šv. Cecilijos muzikos mokyklos mokytojas ir vedėjas, nuo 1929 m. ir Kauno karo muziejaus orkestro kapelmeisteris. 1925–1933 m. Kauno muzikos mokyklos, nuo 1933 m. Kauno konservatorijos klarneto ir kontraboso, nuo 1934 m. ir kapelmeisterių klasės vedėjas. Nuo 1944 m. gyveno Vokietijoje.

Kūryba
------

Sukūrė kantatą „Darius ir Girėnas" (išl. 1938 m.), intermezzo simfoniniam orkestrui „Vestuvinė eisena", maršų, fantazijų, parafrazių pučiamųjų ir simfoniniams orkestrams, chorų, dainų. Rinko ir harmonizavo liaudies dainas. Instrumentavo J. Žilevičiaus simfoniją (1922 m.), Č. Sasnausko „Requiem" (1936 m.), J. Naujalio simfoninę poemą „Ruduo" (1930 m.) ir kitus šio kompozitoriaus kūrinius, V. Kudirkos „Tautišką giesmę".

Mokiniai: Povilas Bekeris, Juozas Gaudrimas, Klemensas Griauzdė, Bronius Jonušas.

Įvertinimas
-----------

* 1931 m. Vytauto Didžiojo 5 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arvydas Karaška. *Emerikas Gailevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 326 psl.
| **Povilas Gaučys** |
| --- |
| Gimė | 1901 m. gruodžio 1 d.Vyžuonos |
| Mirė | 1991 m. lapkričio 12 d. (89 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | Lietuvos vertėjas, diplomatas. |

**Povilas Gaučys** (1901 m. gruodžio 1 d. Vyžuonos – 1991 m. lapkričio 12 d. Kaunas) – Lietuvos vertėjas, diplomatas.

Biografija
----------

1920-1927 m. studijavo lietuvių, prancūzų, ispanų filologiją Lietuvos, Monpeljė, Rygos universitetuose. 1927-1929 m. vicekonsulas Latvijoje, 1930-1935 m. konsulas Argentinoje, 1935-1938 m. konsulas Brazilijoje. 1938-1940 m. iki TSRS okupacijos dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos spaudos biure. 1944 pasitraukė į Vakarus. 1949 m. persikėlė į JAV.

Sudarė ir su kitais išvertė Lotynų Amerikos („Pietų Kryžiaus padangėje" 1951 m.), anglų (1974 m.), ispanų (1980 m.), portugalų (1985 m.), amerikiečių (1993 m.) rašytojų novelių rinkinius. Sudarė ir išvertė portugalų („Lianų liepsna" 1968 m.), ispanų („Atogrąžų saulė" 1981 m. „Atgimusi daina" 1986 m.), italų („Italijos balsai" 1989 m.), prancūzų („Naujieji vėjai" 1991 m.) XX a. poezijos antologijas. Sudarė lietuvių išeivijos spaudos 1970-1979 m. bibliografiją.

Bibliografija
-------------

* Tarp dviejų pasaulių, atsiminimai, 1992 m. Mintis

**Vertimai:**

* Rolando giesmė, 1927 m.
* Johanas Volfgangas Getė. Jaunojo Verterio kančios, 1932 m.
* Aristofanas. Debesys, 1936 m.
* Aischilas. Prikaltasis Prometėjas, 1937 m.
* Chose Eustasio Rivera. Amazonės džiunglėse, 1974 m.
* Migelis de Unamunas. Vienos aistros istorija, 1977 m.
* Juozapas Ignacas Kraševskis. Vitolio rauda, 1977 m.
* Hermanas Melvilis. Baltasis banginis, 1990 m.
* Robertas Luisas Stevensonas. Slėpiningos novelės, Čikaga 1980 m. Vilnius 1992

Įvertinimas
-----------

* 1939 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Kubilius. *Povilas Gaučys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 454 psl.

Nuorodos
--------

* Virtuali paroda, skirta 110-osioms Povilo Gaučio gimimo metinėms[neveikianti nuoroda]
**Gustavas Dorė** (pranc. *Paul Gustave Louis Christophe Doré*, 1832 m. sausio 6 d. – 1883 m. sausio 23 d.) – Prancūzijos tapytojas, graviruotojas, iliustratorius ir skulptorius, nemažai dirbęs su medienos ir plieno graviravimu.

Gyvenimas
---------

Gustavas Dorė gimė Strasbūre. Būdamas 15 metų sukūrė pirmąją iliustraciją. Paryžiuje pradėjo darbą kaip literatūros iliustratorius. 1853 m. Dorė buvo paprašytas iliustruoti Bairono darbus. Vėliau sekė užsakymai iš Jungtinės Karalystės. 1863 m. sukūrė vieną labiausiai išgarsėjusių savo iliustracijų romanui „Don Kichotas". Išgarsėjęs Dorė pasirašė penkerių metų projektą su leidėjais *Grant & Co*. Projektas vertė iliustratorių tris mėnesius per metus gyventi Londone. Už darbą jis gaudavo po 10 000 £ kiekvienais metais. Knyga "*Londonas:Kelionė*" su 180 graviūrų buvo išleista 1872 metais ir turėjo didelį komercinį pasisekimą.

  

Gustavas Dorė mirė Paryžiuje 1883 m. sausio 23 d.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Gustave Doré". britannica.com. Nuoroda tikrinta 2021 m. kovo 1 d..
2. ↑  *Gustavas Dorė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-12-11.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gustavas Dorė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Embargas** (lot. *imbarricare* – trukdyti) – draudimas importuoti arba eksportuoti nustatytas prekes iš nurodytos valstybės, visos prekybos ar kitų tarptautinių santykių ribojimas ar net visiškas draudimas, pavyzdžiui, laivų ar lėktuvų priėmimo blokavimas.

Tai traktuojama kaip atsakomoji priemonė prieš kitos valstybės veiksmus. Embargo efektyvumas priklauso nuo organizacijos narių tarpusavio sąveikavimo. Veikiančios pusės privalo dalyvauti priimant sprendimus ir atliekant bendrus veiksmus. Pvz. 1951 m. Korėjos karo metu 33 nariai deklaravo, kad vykdys embargą prieš Šiaurės Korėjos Komunistus. 

Geriausiai žinomi embargo pavyzdžiai yra:

* JAV paskelbtas embargas Kubai
* paskelbtas embargas Libijai
* paskelbtas embargas Irakui Sadamo Huseino valdymo metu
* Pietų Afrikos Respublikos paskelbtas embargas Bantustanui

Embargo paskelbimo priežastys gali būti:

* totalitarinis valdymas,
* prekyba ginklais ir amunicija konfliktų zonose,
* karinės agresijos kilimas ar terorizmo rėmimas,
* kai kurių radioaktyvių medžiagų siekimas,
* strateginių karinių technologijų siekimas,
* prekyba narkotikais.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK148 |
| --- |
| **Raseiniai-Radviliškis** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 63,06 km |
| Pradžia | Raseiniai |
| Pabaiga | Radviliškis |
| Apskritys | Kauno, Šiaulių |
| Miestai | Raseiniai, Tytuvėnai, Radviliškis |
|  |
| Kelias ties Kelmės ir Raseinių raj. riba |

**KK148** – krašto kelias, jungiantis Raseinius ir Radviliškį. Kelio ilgis – 63,06 kilometro. Šiame krašto kelyje yra dvi „juodosios dėmės".

Maršrutas
---------

Prie Tytuvėnų
Tytuvėnų apylinkėse
Kelias prasideda Raseiniuose, Maironio gatvėje. Eina per Raseinių, Kelmės ir Radviliškio rajonus. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Katauskiai, Šiluva, Roglaičiai, Tytuvėnai, Šedbarai, Šiaulėnai, Daugėlaičiai. Baigiasi Karčemų kaime, trišalėje sankryžoje su  **A9**  Panevėžys–Šiauliai  ( **E272**  Vilnius-Panevėžys-Šiauliai-Palanga-Klaipėda ). Piečiau Katauskių kelias kerta Dubysą, prie Vaitkaičių ir Šiaulėnų dusyk kerta Šušvę, prie Karčemų kaimo kelią kerta Liepojos-Romnų geležinkelis.

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK158 |
| --- |
| **Kelmė-Užventis** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 27,37 km |
| Pradžia | Kelmė |
| Pabaiga | Užventis |
| Apskritys | Šiaulių |
|  |
| Ties Verpena |

**KK158** – krašto kelias, jungiantis Kelmę ir Užventį. Kelio ilgis – 27,37 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių" nėra.

Maršrutas
---------

Kelias prasideda Kelmėje, Vlado Putvinskio gatvėje. Eina Kelmės rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Verpena, Pakevis, Vaiguva, Junkilai, Želviai. Baigiasi Užventyje, sankryžoje su krašto keliais  **159**  Užventis–Šaukėnai–Kuršėnai  ir  **194**  Užventis–Tryškiai–Viekšniai , taip pat 100 metrų iki kelio pabaigos yra sankryža su  **223**  Užventis–Varniai . Kelmėje kelią viaduku kerta magistralinis kelias  **A12**  Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas  ( **E77**  Pskovas-Ryga-Šiauliai-Karaliaučius-Varšuva-Krokuva-Budapeštas ).

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK141 |
| --- |
| **Kaunas-Jurbarkas-Klaipėda** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 228,92 km |
| Pradžia | Kaunas |
| Pabaiga | Klaipėda |
| Apskritys | Kauno, Tauragės, Klaipėdos |
| Miestai | Kaunas, Jurbarkas, Pagėgiai, Šilutė, Priekulė, Klaipėda |
|  |
| Krašto kelias 141 Jurbarko rajone, netoli Veliuonos |

**KK141** – krašto kelias, jungiantis Kauną ir Klaipėdą, per Jurbarką ir Šilutę. Kelio ilgis – 228,92 kilometro. Šiame kelyje yra 25 „juodosios dėmės". Tai ilgiausias krašto kelias Lietuvoje. Įrengtas XIX a.

Maršrutas
---------

### Aprašymas

Kelias prasideda Kaune, Raudondvario pl. Eina per Kauno, Jurbarko, Šilutės, Klaipėdos rajonus ir Pagėgių savivaldybę. Miestai ir svarbiausios gyvenvietės prie kelio – Raudondvaris, Vilkija, Jurbarkas, Viešvilė, Pagėgiai, Juknaičiai, Šilutė, Priekulė. Ties Mikytais sankryžoje kertasi su magistraliniu keliu  **A12**  Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas . Baigiasi ties Klaipėda, kai žiedu įsijungia į magistralinį kelią  **A13**  Klaipėda–Liepoja .

Ties Seredžiumi kerta Dubysą, Jurbarke kerta Imsrę ir Mituvą, ties Vilkyškiais – Jūros upę, ties Priekule – Miniją.

Galerija
--------

* Ant Raudondvario tilto per NevėžįAnt Raudondvario tilto per Nevėžį
* Ties Bubiais (Kauno raj.) per Karklės upelįTies Bubiais (Kauno raj.) per Karklės upelį
* Vaizdas į kelią nuo Seredžiaus piliakalnioVaizdas į kelią nuo Seredžiaus piliakalnio

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: KK141** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK132 |
| --- |
| **Alytus-Lazdijai** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 43,83 km |
| Pradžia | Alytus |
| Pabaiga | Lazdijai |
| Apskritys | Alytaus |
| Miestai | Seirijai, Šventežeris |
|  |
| Kelias už Seirijų |

**KK132** – krašto kelias, jungiantis Alytų ir Lazdijus. Kelio ilgis – 43,83 kilometro. Šiame krašto kelyje yra 2 „juodosios dėmės".

Kelias prasideda Alytuje, Punsko gatvėje. Eina per Alytaus ir Lazdijų rajonus. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Likiškėliai, Talokai, Mankūnai, Seiliūnai, Gervėnai, Linksmoji, Seirijai, Bagdononys, Šventežeris, Nemajūnai. Baigiasi Lazdijuose, Vilniaus ir Turistų gatvių sankryžoje. Alytuje sankryžoje kertasi su  **128**  Naujieji Valkininkai–Daugai–Alytus  ir  **131**  Alytus–Simnas–Kalvarija , Seirijuose atsišakoja  **180**  Druskininkai–Leipalingis–Seirijai  ir  **181**  Seirijai–Simnas–Igliauka .

Kelias už Seirijų, 2014 m.

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK136 |
| --- |
| **Vinčai-Vilkaviškis** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 30,56 km |
| Pradžia | Vinčai |
| Pabaiga | Vilkaviškis |
| Apskritys | Marijampolės |
| Miestai | Vilkaviškis |
|  |
| Krašto kelias 136 netoli Pilviškių |

**KK136** – krašto kelias, jungiantis Vinčus ir Vilkaviškį. Kelio ilgis – 30,56 kilometro.

Maršrutas
---------

Kelias prasideda Vinčų kaime, trišalėje sankryžoje su  **230**  Mauručiai–Vinčai–Puskelniai . Eina per Marijampolės ir Vilkaviškio rajonus. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Gavaltuva, Antanavas, Pilviškiai, Opšrūtai. Baigiasi Vilkaviškyje, Pilviškių gatvėje, trišalėje sankryžoje su S. Neries gatve. Vinčuose kelią kerta geležinkelis Marijampolė – Kazlų Rūda, Pilviškiuose kelias kerta Šešupę, prieš tai – apie 20 kilometrų kelias eina dešiniuoju upės krantu.

* Kryžkelė Opšrūtuose: rodyklės link Mažučių šaltinėlio ir PaežeriųKryžkelė Opšrūtuose: rodyklės link Mažučių šaltinėlio ir Paežerių
* PurviniškėjePurviniškėje

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK133 |
| --- |
| **Merkinė-Leipalingis** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 25,85 km |
| Pradžia | Merkinė |
| Pabaiga | Leipalingis |
| Apskritys | Alytaus |
|  |
| Krašto kelias 133 Leipalingio apylinkėse |

**KK133** – krašto kelias, jungiantis Merkinę ir Leipalingį. Kelio ilgis – 25,85 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių" nėra.

Kelias prasideda Merkinėje. Eina per Varėnos rajoną ir Druskininkų savivaldybę. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Kibyšiai, Janauka, Raudonikiai. Baigiasi Leipalingyje. Merkinės pietuose kerta Nemuną, 3 km į rytus nuo Leipalingio kerta Pašaulės upelį.

Kelias netoli posūkio į Panarą

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: KK133** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232