recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Teles Piresas |
| --- |
| Teles Pireso slenksčiai Teles Pireso slenksčiai |
| **Ilgis** | 1370 km |
| **Baseino plotas** | 141 987 km² |
| **Vidutinis debitas** | 3960 m³/s |
| **Ištakos** | Azulo kalnai |
| **Žiotys** | Tapažosas |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Teles Piresas |

**Teles Piresas** (port. *Rio Teles Pires*) arba **San Manuelis** (*rio São Manuel*) – upė Brazilijoje, Mato Groso ir Paros valstijose; viena iš Tapažosą sudarančių upių (Amazonės baseinas). Prasideda Paranatingos vardu Azulo kalnuose centriniame Mato Grose. Teka šiaurės, šiaurės rytų kryptimi per Brazilijos plokščiakalnį. Aukštupyje ir vidurupyje vaga slenkstėta. Žemupyje sudaro Mato Groso–Paros valstijų ribą. Susilieja su Žuruena ir sudaro Tapažosą.

Didžiausi intakai:

* Paranatinga, Selestė, Verdė, Njandu, Krištalinas, Peišoto de Azevidas, San Beneditas, Kururu-Asu.

Poplūdis būna spalio-balandžio laikotarpiu. Upė laivuojama 192 km nuo žiočių ruože. Didžiausia gyvenvietė prie Teles Pireso – Alta Floresta. Žemupyje įrengta Teles Pireso hidroelektrinė (1820 MW).

Seniau visa upė vadinta Paranatinga, bet 1889 m. pervadinta šią upę tyrinėjusio brazilų kapitono Teleso Pireso garbei.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  *Teles Pires River*. Encyclopædia Britannica Online. – www.britannica.com.
3. ↑  John Hemming, *Amazon Frontier*. 1987, p 411.
| **Picoides tridactylus**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Tripirštis genys (Picoides tridactylus)Tripirštis genys (*Picoides tridactylus*) |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Geniniai paukščiai  *( Piciformes)* |
| Šeima: | Geniniai  *( Picidae)* |
| Gentis: | Tripirščiai geniai  *( Picoides)* |
| Rūšis: | Tripirštis genys  *( Picoides tridactylus)* |

 |
| Binomas |
| ***Picoides tridactylus***Linnaeus, 1758 |

**Tripirštis genys** (*Picoides tridactylus*) – geninių (*Picidae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Patino viršugalvis geltonas, kaklas juodas. Nugara, sparnai ir uodega juodi su baltomis dėmėmis. Pilvinė pusė balta, šonai išmarginti juodomis dėmėmis. Snapas pilkas. Kojos tamsiai pilkos, du pirštai atsisukę į priekį, vienas atgal. Patelės viršugalvis juosvai baltas. Jaunikliai tamsiai rusvi, viršugalvyje plunksnų viršūnės auksinės spalvos. Išsirita pliki.

Paplitimas
----------

Eurazijoje paplitęs nuo Alpių ir Skandinavijos iki Ochotsko ir Japonų jūrų. Šiaurėje arealas siekia Kolos pusiasalį, Baltąją jūrą, Pečioros žemupį, Obės, Jenisejaus, Senos žemupį, Kolymos, Anadyrio baseiną, pietuose tęsiasi iki Korėjos pusiasalio, šiaurės rytų Kinijos, Mongolijos, Tian Šanio, Obės, Irtyšiaus aukštupio, pietinio Uralo, Volgos vidurupio, Dniepro aukštupio, pietinių Karpatų, Balkanų pusiasalio. Izoliuota arealo dalis aptinkama centrinėje Kinijoje, taip pat gyvena Šiaurės Amerikoje, kai kuriose salose.

Žiemoja paplitimo areale.

Lietuvoje labai reta rūšis, įrašyta į Raudonąją knygą.

Biologija
---------

Čepkelių rezervate aptinkamas kyšuliuose, įsiterpiančiuose į raistą, pelkės gilumoje esančiose salose. Paprastai tai seno miško sklypai, apaugę beržais, pušimis, eglėmis, kurie išretėję su daug virtuolių ir stuobrių. Gyvena raisto pušynuose, eglynuose su lapuočių medžių priemaiša. Mėgsta senas degimvietes.

Dauginimasis
------------

Gūžtą paprastai įsirengia sausuoliuose arba sutrūnijusiuose medžiuose. Gali įsikurti nudžiūvusiose drebulėse, juodalksniuose. Toje pačioje lizdavietėje gali perėti kelis kartus. Dėtyje būna apie 4 kiaušinius, perimi apie 2 savaites. Gūžtoje geniukai išbūna apie 19 dienų.

Mityba
------

Minta įvairiais vabzdžiais, miško kenkėjias, nudžiūvusiuose medžiuose gyvenančiais ūsuočiais, kinivarpomis, jų lervomis ir lėliukėmis. Kartais sugauna drugių, lapgraužių, jų lervų. Kenkėjų apniktą stuobrį lanko tol, kol nužievina ir išrenka visus parazitus.

Šaltiniai
---------

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 2 knyga.* Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1991.

1. ↑   „IUCN Red List - Coracias garrulus". IUCN Red list.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tripirštis genys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Priemolio arimas
**Priemolis** – gruntas, dirvožemis, nuosėdinė uoliena arba tiesiog nuosėdos, nuogulos sudarytos iš daugiausia molio dydžio dalelių ir aleurito, smėlio bei didesnių dydžių dalelių.

Termino „priemolis" reikšmė – „artimas moliui", todėl jis nustato, kad uoliena ar nuogula yra panaši į molį. Terminas ypatingai naudojamas kvartero geologijoje, pedologijoje, inžinerinėje geologijoje ir kt. Skirtingos mokslo šakos terminą interpretuoja savaip. Pavyzdžiui, kvartero geologijoje terminu „priemolis" dažniausia taikomas glacigeninėms nuoguloms aprašyti. Inžinerinėje geologijoje bei geotechnikoje pagal Tarybų Sąjungos, o dabar Rusijos valstybinį standartą priemoliu vadinamas gruntas, sudarytas iš molio, dulkio ir smėlio dalelių, kurio plastingumo skaičius IP=7-17%. Lietuvoje perėmus Europos standartus inžinerinėje geologijoje ir geotechnikoje terminas „priemolis" beveik nenaudojamas.

Panaudojimas
------------

Kaip statybinė medžiaga naudojama, kai statybose reikalingas gruntas, užpildyti tuštumas, duobes, supilti pylimus ir pan. Kartais priemolis naudojamas kaip statybinė medžiaga statiniams.
**Petras Šimeliūnas** (g. 1959 m. gegužės 6 d. Pasvalyje) – lietuvių ekonomistas, diplomatas.

Biografija
----------

1977–1982 m. studijavo elektromechaniką tuometiniame Kauno politechnikos institute, 1986–1990 m. ekonomiką Vilniaus universitete bei 1990–1991 m. – Maskvos tarptautinių santykių institute.

1994–1996 m. buvo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Europos integracijos departamento pirmasis sekretorius, direktoriaus pavaduotojas. 1996–1997 m. dirbo patarėju Lietuvos ambasadoje Prancūzijoje, 1997–1998 m. vadovavo kanceliarijai Lietuvos nuolatinėje atstovybėje prie UNESCO Paryžiuje.

2000 m. buvo Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko patarėjas, 2000–2003 m. – Lietuvos užsienio reikalų ministro patarėjas. 2003–2007 m. vėl dirbo Lietuvos ambasados Prancūzijoje ministru-patarėju.

Nuo 2007 iki 2009 m. vadovavo URM Eksporto ir investicijų departamentui, vėliau buvo ambasadorius ypatingiems pavedimams URM Lotynų Amerikos, Afrikos, Azijos ir Okeanijos departamente.

2010 - 2013 m. - Lietuvos ambasadorius Indijoje.. 2010 m. balandžio 8 d. P.Šimeliūnas Indijos Prezidentei Pratibhai Patil įteikė skiriamuosius raštus..

Šiuo metu - ambasadorius ypatingiems pavedimams Lietuvos URM Išorinių ekonominių santykių departamente.

Nuorodos
--------

* Tūkstantmečio žmonės. Petras Šimeliūnas[neveikianti nuoroda]

Šaltiniai
---------

1. ↑   (Bernardinai.lt)
2. ↑   Archyvuota kopija 2013-10-02 iš Wayback Machine projekto. (Sarkari.com)


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Albertas Algirdas Dambrauskas(ministras patarėjas)** | **Lietuvos ambasadorius Indijoje** 2010 - 2013 m. | Po to:**Laimonas Talat-Kelpša** |
Sundos lovys šalia Sumatros krantų
**Sundos lovys** arba ***Javos lovys*** – giliavandenė įduba Indijos vandenyno rytinėje dalyje, tęsiasi nuo 18 ° š. pl. į pietus ir pietryčius pagal Andamanų, Nikobarų ir Didžiąsias Sundos salas. Ilgis apie 2900 km, vidurinis plotis 49 km, gylis iki 7729 m (giliausia Indijos vandenyno vieta), kitais duomenimis – gylis siekia 7187 ±13 m.

Sundos lovys susidaręs ties vieta, kur Indijos–Australijos tektoninė plokštė palenda po Eurazijos plokšte; čia būdingas didelis seisminis aktyvumas. Dėl čia kylančių žemės drebėjimų dažnai nukenčia Sumatros, Javos, Balio, Mentavajaus salos, 2004 m. čia kilo Indijos vandenyno cunamis.

2019 m. balandžio 5 d. į giliausią Sundos lovio vietą nusileido Viktoro Veskovo valdomas batiskafas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Azija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Sùndos lovỹs, Jãvos lovỹs.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 160
3. ↑  Exploring the Deepest Points on Planet Earth
|  Priekulės šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Gargždų |
| **Savivaldybė** | Klaipėdos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Priekulė |
| **Adresas** | Turgaus g. 11 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1938 m. |
| **Klebonas** | kan. Viktoras Ačas |

Koordinatės: 55°33′13″ š. pl. 21°18′59″ r. ilg.﻿ / ﻿55.55361°š. pl. 21.31639°r. ilg.﻿ / 55.55361; 21.31639

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Priekulės šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – katalikų bažnyčia, stovinti Priekulėje. Parapijoje atnaujinta Stragnų koplyčia-mauzoliejus.

Istorija
--------

Iki 1936 m. katalikų bažnyčia įrengta nuomojamose patalpose. 1936 m. sudarytas bažnyčios statybos komitetas, įsigytas žemės sklypas. Kunigo Nikodemo Petkaus rūpesčiu 1937–1938 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ji konsekruota 1938 m. liepos 3 d.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Įrengti 3 altoriai. Šventorių juosia medinių statinių tvora su gelžbetoniniais stulpais.

Nuorodos
--------

* Priekulės šv. Antano Paduviečio bažnyčia
| **Katherine Maher** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1983 m. balandžio 18 d. (40 metų)Viltonas, Konektikutas, JAV |
|  |
| Veikla | Vikimedijos fondo generalinė direktorė (2016–2022 m.). |
|  |
|  **Vikiteka** | Katherine Maher |

**Ketrin Mar** (*Katherine Maher*, g. 1983 m. balandžio 18 d.) – Vikimedijos fondo vadovė. Prieš tai ji dirbo UNESCO, Pasaulio Banko organizacijose ir Vikimedijos fondo komunikacijų vadove.

Vikimedijos fondas
------------------

2016 m. ji tapo naująja Vikimedijos fondo vadove, pakeisdama atsistatydinusią iš pareigų Lila Tretikov po kilusio triukšmo dėl 250 tūkst. JAV dolerių paramos iš „Knight Foundation", ne pelno siekiančios organizacijos, kuri ketino pastarąsias lėšas skirti paieškos sistemos (angl. *knowledge engine*) kūrimui. Tačiau daugelis Vikipedijos redaktorių vėliau apie tai sužinoję pasipiktino dėl to, kad pinigai buvo švaistomi be reikalo, ir jai netrukus po to teko atsistatydinti iš pareigų, jas laikinai užleidžiant Katherine Maher. 2021 m. vasario 4 d. pranešta apie jos pasitraukimą iš pareigų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Following a period of turmoil, Wikimedia Foundation appoints new director". *Ars Technica*. Nuoroda tikrinta 2017-02-20.
2. ↑  „Wikimedia Foundation director resigns after uproar over "Knowledge Engine"". *Ars Technica*. Nuoroda tikrinta 2017-02-20.
3. ↑  „Wikimedia Foundation CEO Katherine Maher to Step Down in April 2021". *Wikimedia Foundation*. 2021-02-04. Nuoroda tikrinta 2021-02-06.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Lila Tretikov** | **Vikimedijos fondo vadovė**2016–2022 m. | Po to:**Maryana Iskander** |
| Kathy Bates |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Kathleen Doyle Bates |
|  |
| Gimė | 1948 m. birželio 28 d. (74 metai)Memfis, JAV |
|  |
| Šalis | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
| Aktyvumo metai | 1963–dabar |
| Užsiėmimas | aktorė |
| Žymesni vaidmenys |
| Annie Wilkes(„Kančia", 1990) Delphine LaLaurie („Amerikietiška siaubo istorija", 2014)  Doloresa Kleiborn („Doloresa Kleiborn", 1995) |
|  |
|  |

**Kathleen Doyle Bates** (g. 1948 m. birželio 28 d.) – JAV aktorė, oskaro laureatė.

Biografija
----------

Bates vaidina nuo 1963 m. Pirmasis vaidmuo atnešęs aktoriai sėkmę buvo 1990 m. siaubo filme Kančia. Aktorė už šį vaidmenį buvo pirmą kartą nominuota Oskarui už geriausios aktorės pasirodymą ir jį laimėjo. Vėliau Bates nominuota dar trims oskarams už geriausio antro plano aktorės vaidmenis filmuose Primary Colors, About Schmidt ir Richard Jewell. 

Nuo 2013 m. yra reguliari siaubo serialo Amerikietiška siaubo istorija aktorė. Už vaidmenį trečiajame sezone aktorė laimėjo Primetime Emmy apdovanojimą. Už vaidmenį ketvirtajame sezone Bates buvo nominuota auksinio gaublio apdovanojimui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  17 Surprising Facts About Misery

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
Vieno šovinio dalys – kulka, šovimo užtaisas, tūtelė, kapsulė
Įvairios tūtelės
Lekia šautuvo M-4 išmesta tūtelė
**Tūta**, **tūtelė** – artilerijos ar šaulio ginklo šovinio cilindro formos dalis, kurioje būna šovimo užtaisas (parakas su priedais) ir kapsulė.

Unitariniuose šoviniuose į tūtelę (tūtą) įstatoma kulka (sviedinys). Dvinarių ar trinarių artilerijos šovinių (šių šovinių sviediniai būna atskiri nuo tūtos) tūtos užkemšamos.

Šaulių ginklų šovinių tūtelės
-----------------------------

Tūtelė – tai ritinio formos metalinis cilindras su plonasienėmis sienelėmis. Tūtelės paprastai būna žalvarinės, ypač skirtos daugkartiniam naudojimui, o vienkartinės gali būti ir aliumininės ar plieninės.
Lygiavamzdžių šautuvų tūtelės gali būti popierinės ar plastikinės su metaliniu dugneliu.
  
Atvirasis galas, kuriame įstatoma kulka, gali turėti siauresnį *kaklelį* (buteliškos tūtelės). Pereinamo skersmens vieta vadinasi *petelis*. Buteliškų tūtelių skersmuo gerokai didesnis už kulkos kalibrą.
  
Tūtelės dugne paprastai yra anga, į kurią įstatoma kapsulė. Kai kurių tipų šoviniai atskiros kapsulės gali neturėti, o padegimo užtaisas būna prie šovinio plonasienio dugno.
  

Pagal dugnelio sandarą šoviniai būna:

* su atbraila – jų dugnelis platesnis už pačią tūtelę ir sudaro atbrailą, už kurios užsikabina išmetiklio dantukas. Tokios tūtelės būdingos senųjų modelių šaulių ginklams – dėtuviniams šautuvams, kulkosvaidžiams ir pan.
* su grioveliu – dugnelio išorėje ištekintas žiedinis griovelis, už kurio krašto irgi užsikabina išmetiklio dantukas. Tai tobulesnė tūtelės forma, tokie šoviniai labiau tinka automatiniams ginklams, kurių šoviniai būna dėtuvėse.

* Atbrailinis .303 kalibro šovinys (Antrojo pasaulinio karo laikai)Atbrailinis .303 kalibro šovinys (Antrojo pasaulinio karo laikai)
* Atbrailinis .357 Magnum šovinysAtbrailinis *.357 Magnum* šovinys
* Griovelinės pistoletų šovinių - .45ACP, .40 S&W, 9 mm Luger - tūtelės.Griovelinės pistoletų šovinių - .45ACP, .40 S&W, 9 mm Luger - tūtelės.
* .22 kalibro šovinys su tūtele be kapsulės.22 kalibro šovinys su tūtele be kapsulės
* Tūtelių gamybos pakoposTūtelių gamybos pakopos
* Artilerijos šovinių tūtosArtilerijos šovinių tūtos

Nuorodos
--------

* Работа гильзы при выстреле
*Kitos reikšmės – ANT.*
**Ant** (angl. *ant* skruzdėlė) – atviro kodo programavimo įrankis sudėtingoms programoms iš išeities kodo „pagaminti". Ant reikalingas, kai naudojamas ne vienas kompiliatorius, dalis išeities kodo bylų turi būti generuojama automatiškai, programą norima iš karto automatiškai testuoti ir kitais sudėtingais atvejais. Ant turi daug modulių įvairioms užduotims atlikti; prireikus nesunku parašyti ir savo specifinių (kaip Mauve). Ant užduotis rašoma XML.

„Sveikas pasauli" su Ant atrodytų maždaug šitaip:

```
<?xml version="1.0"?>
<!-- Iš naujo sukopiliuosim visas bylas, esančias
aplanke  „išeities_kodas", į aplanką „vykdomas_kodas" -->
```

```
<project name="SveikasPasauli" default="sukompiliuoti"
 basedir="E:\Wikipedia_pavyzdžiai">
```

```
   <target name="išvalyti" description=
    "Nutrinti senas sukompiliuotas bylas">
       <delete file="vykdomas_kodas/**/*.class"/>
   </target>
```

```
   <target name="sukompiliuoti" depends="išvalyti" 
   description="Sukompiliuoti bylas">
       <javac srcdir="išeities_kodas" destdir="vykdomas_kodas"
           includes="/**/*.java"
           excludes="/**/*ne_šituos.java"
           >
       </javac>
   </target>
```

```
</project>
```

Pavyzdys aprašo dvi užduotis (išvalyti ir sukompiliuoti), kurių antroji galima įvykdyti tik prieš tai įvykdžius pirmąja.

Nuorodos
--------

Ant tinklalapis

Vikižodynas
| **Andrena curvungula**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Šeima: | Žeminės bitės  *( Andrenidae)* |
| Gentis: | Smėliabitė  *( Andrena)* |
| Rūšis: | Katilėlinė smėliabitė  *( Andrena curvungula)* |

 |
| Binomas |
| ***Andrena curvungula***Thomson, 1870 |

**Katilėlinė smėliabitė** (*Andrena curvungula*) – žeminių bičių (*Andrenidae*) šeimos smėliabičių (*Andrena*) genties rūšis. Paplitusi Europoje, Turkijoje, Užkaukazėje, Vakarų Kazachstane.

Katilėlinė smėliabitė įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 3 (R) kategoriją (retos rūšys), saugoma nuo 1991 m. Lietuvoje aptikta pietinėje dalyje: prie Mardasavo (1985 m. Varėnos raj.), Dusios ežero ir Bakšių (1991, 1994 m. Lazdijų raj.), Liubavo (2000 m. Kalvarijos sav.). Iš viso buvo pagauta vos keliolika individų.

Biologija
---------

Katilėlinė smėliabitė yra 12–14 mm dydžio. Skraido nuo gegužės pabaigos iki liepos vidurio. Renkasi sausus kalvų šlaitus, pamiškes, upių slėnius. Dažniausiai lanko tik įvairių katilėlių (*Campanula*) žiedus. Veisiasi lengvame dirvožemyje išraustuose urveliuose, sudaro kolonijas. Per metus gyvena viena vabzdžių karta.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Lietuvos Respublikos saugomų gyvūnų, augalų ir grybų rūšių sąrašas
3. ↑  Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 142 p. ISBN 978-9955-692-71-3
| **Petras Šniukšta** |
| --- |
| Gimė | 1877 m. lapkričio 12 d.Zopelskiai, Šiluvos valsčius, Raseinių apskritis |
| Mirė | 1952 m. lapkričio 22 d. (75 metai)Šilutėje |
|  |
| Veikla | teisininkas, Lietuvos valstybės ir karinis veikėjas, generolas |
|  |
| Alma mater | 1903 m. Maskvos universitetas |

**Petras Šniukšta** (1877 m. lapkričio 12 d. Zopelskiai, Šiluvos valsčius, Raseinių apskritis – 1952 m. lapkričio 22 d. Šilutėje) – teisininkas, Lietuvos valstybės ir karinis veikėjas, generolas.

Biografija
----------

Mokėsi Palangos progimnazijoje, Mintaujos ir Talino gimnazijose. 1903 m. baigė teisės mokslus Maskvos universitete. 1903–1904 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenės artilerijos pulke Kaune, tarnybą baigė karininko laipsniu.

1905 m. prisiekusiojo advokato padėjėjas Panevėžyje, dėstė lietuvių kalbą Panevėžio mokytojų seminarijoje. 1908 m. nuo tuberkuliozės gydėsi Šveicarijoje. Vėliau teisininkas, o 1914 m. komiteto nukentėjusiems nuo karo lietuviams šelpti pirmininkas Mintaujoje. 1915 m. artėjant Pirmojo pasaulinio karo frontui, evakavosi į Oriolą. 1918 m. grįžo į Lietuvą.

1919 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1919–1934 m. armijos, vėliau Kariuomenės teismo pirmininkas. 1925 m. generolas leitenantas. 1934 m. birželio 13 d. – 1935 m. spalio 31 d. Juozo Tūbelio XVI ir XVII ministrų kabineto Krašto apsaugos ministras. 1935 m. suteiktas generolo laipsnis ir išleistas į atsargą. 1935–1936 m. Valstybės Tarybos narys. Vėliau dirbo advokatu.

TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. birželio mėn. suimtas ir įkalintas Kauno sunkiųjų darbų kalėjime ir IX forte. 1941 m. birželio 23 d. sukilėlių išlaisvintas. Apsigyveno Kretingos rajone.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Banevičius. 111 Lietuvos valstybės 1918-1940 politikos veikėjų. 140 psl.
| *U2.COMmunication* |
| --- |
|  |
| U2 gyvas albumas |
| Išleistas | 2005 m. lapkritį |
| Įrašytas | 2005 m. gegužę (Čikagoje, Ilinojuje) 2005 m. liepą (Milane, Italijoje) |
| Žanras | Rokas |
| Trukmė | 41:15 |
| Įrašų kompanija | Island Records |
| Prodiuseris | U2.COMmunication |

***U2.COMmunication*** – gyvo garso airių roko grupės U2 albumas, išskirtinai išleistas tik oficialaus grupės fanų tinklalapio nariams 2005 m. lapkritį. Šį albumą sudaro dainos, atliktos koncertinio turo „Vertigo Tour" Čikagoje ir Milane metu.

Dainų sąrašas
-------------

Visas dainas parašė U2, išskyrus „Miss Sarajevo", kurią kartu su jais sukūrė Brian Eno.

1. „City of Blinding Lights" – 6:41
2. „Vertigo" – 4:44
3. „Elevation" – 4:36
4. „I Still Haven’t Found What I’m Looking For" – 4:06
5. „Miracle Drug" – 4:13
6. „Miss Sarajevo" – 5:16
7. „The Fly" – 5:27
8. „With or Without You" – 6:22

Dainos „City of Blinding Lights", „Vertigo", „Elevation", „Miracle Drug", ir „The Fly" įrašytos koncerto, vykusio 2005 m. gegužės 9 – 10 d. Čikagoje metu.

Dainos "I Still Haven’t Found What I’m Looking For, ""Miss Sarajevo, "ir „With or Without You" įrašytos koncerto, vykusio 2005 m. liepos 20 – 21 d. Milane metu.

Atlikėjai
---------

* Bono – pagrindinis vokalas
* The Edge – gitara, klavišiniai, vokalas
* Adam Clayton – bosinė gitara, klavišiniai
* Larry Mullen Jr. – būgnai, vokalas

Nuorodos
--------

* Albumo dainų žodžiai
Koordinatės: 55°19′15″š. pl. 22°40′41″r. ilg.﻿ / ﻿55.320943°š. pl. 22.677969°r. ilg.﻿ / 55.320943; 22.677969

|  |
| --- |
| **Varlaukio Juozapo Gudavičiaus pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Varlaukio Juozapo Gudavičiaus pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Varlaukio Juozapo Gudavičiaus pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Varlaukis, Jurbarko rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | Regina Bartkėnienė |
| **Mokinių skaičius** | 119 |
| **Įkūrimo data** | 1922 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 17 |

**Jurbarko rajono Varlaukio Juozapo Gudavičiaus pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Varlaukyje (Jurbarko raj.), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190919940. Steigėjas Jurbarko rajono savivaldybės taryba.

Nuo 2012 m. Jurbarko rajono Eržvilko gimnazijos Varlaukio skyrius.

Istorija
--------

1922 m. vasario 16 d. atidaryta Varlaukio pradžios mokykla. Nuo 1944 m. progimnazija (5 klasės), nuo 1949 m. septynmetė mokykla, nuo 1962 m. aštuonmetė. 1965 m. pastatytas dviaukštis mūrinis mokyklos pastatas. 1999 m. mokyklai suteiktas kompozitoriaus Juozapo Gudavičiaus (1873–1939) vardas. 2000 m. mokyklą baigė pirmoji dešimtokų laida. 2012 m. rugsėjo 1 d. Varlaukio Juozapo Gudavičiaus pagrindinė mokykla prijungta prie Eržvilko gimnazijos.

Direktoriai
-----------

* 1967 m. Kazimieras Rimantas Veniulis
* 2008 m. Zigmas Mozūraitis
* Regina Bartkėnienė (l.e.d.p.)

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2012-07-10 iš Wayback Machine projekto.
| **Viktorija Poltorak** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Viktorija Poltorak Виктория Николаевна Полторак |
| Visas vardas | Viktorija Poltorak |
| Gimė | 1980 m. lapkričio 18 d. (42 metai)Verchnezejskas, Rusija |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Viktorija Poltorak** (rus. *Виктория Николаевна Полторак*, g. 1980 m. lapkričio 18 d.) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

Gimė Amūro srityje, Rusijos Tolimuosiuose Rytuose. Aktorės giminėje esama įvairių tautybių atstovų: čigonų, moldavų ir ukrainiečių.

2004 m. persikėlė į Maskvą, kur pradėjo mokytis GITIS (Jurijaus Kalmykovo kurse). 

2006 m. debiutavo kine atlikusi keletą nedidelių vaidmenų televizijos serialuose. Pirmasis rimtas darbas buvo filme „Jauni ir pikti", kuriame ji atliko vieną pagrindinių vaidmenų – specialiųjų pajėgų „Omega" kovotoją Veroniką Grekovą. 2007 m. pasirodė komedijinis serialas „Trisdešimt metų", kuriame V. Poltorak įkūnijo lengvabūdę gražuolę Dašą. Vėliau filmavosi seriale „Tik grįžk!" ir atliko striptizo šokėjos Katios Zabelinos vaidmenį komedijoje „Aukštakulniai" (rus. *Шпильки*). Vėliau pasirodė ir šio serialo tęsiniai.

2017 m. aktorė įkūnijo garsią meksikiečių menininkę Frida Kalo biografiniame seriale „Trockis". 

Aktorė 2019 m. atliko pagrindinį Rados vaidmenį seriale „Čigonė", kuris dar labiau ją išgarsino. 2021 m. pasirodė Andrejaus Gračiovo komedija „Ideali žmona", kurioje aktorė gavo pagrindinį moters vaidmenį. Tais pačias (2021) metais filmavosi mistiniame trileryje „Maisto blokas".

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Viktorija维多利亚城 |
| --- |
| *Viktorija (dab. Centrinis rajonas)* |
|  |
| 22°16′15″ š. pl. 114°09′29″ r. ilg.﻿ / ﻿22.27083°š. pl. 114.15806°r. ilg.﻿ / 22.27083; 114.15806﻿ (Viktorija (Honkongas))Koordinatės: 22°16′15″ š. pl. 114°09′29″ r. ilg.﻿ / ﻿22.27083°š. pl. 114.15806°r. ilg.﻿ / 22.27083; 114.15806﻿ (Viktorija (Honkongas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Spec. regionas** | Honkongas Honkongas |

**Viktorija**  (kin. 维多利亚城, pinyin: *Wéiduōlìyàchéng*, angl. *City of Victoria*) arba **Siangangas** – buvęs miestas Kinijoje, Honkongo adm. regione. Buvo britų Honkongo valdos administracinis centras. Dabar patenka į Honkongo Centrinį rajoną.

Išsidėstęs Siangango saloje, priešais Kauluno miestą; šiuos du miestus skiria siauras sąsiauris, kuriuo nutiestas tunelis ir kursuoja keltai. Tai didelis Rytų Azijos prekybos, pramonės, finansų ir susisiekimo centras. Uosto metinė krovinių apyvarta siekia 31 mln. tonų. Yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta siuvimo, tekstilės, plastmasės, elektronikos, elektrotechnikos, naftos, chemijos, laivybos pramonė. Klesti turizmas. Mieste yra metropolitenas, universitetas.
| San Estanislao*San Estanislao* |
| --- |
| 

San EstanislaoSan Estanislao

24°39′0″ p. pl. 56°26′0″ v. ilg.﻿ / ﻿24.65000°š. pl. 56.43333°r. ilg.﻿ / 24.65000; 56.43333﻿ (San Estanislao)Koordinatės: 24°39′0″ p. pl. 56°26′0″ v. ilg.﻿ / ﻿24.65000°š. pl. 56.43333°r. ilg.﻿ / 24.65000; 56.43333﻿ (San Estanislao) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Paragvajaus vėliava Paragvajus |
| **Departamentas** | San Pedro departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1749 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 53 536  |
| **Altitudė** | 134 m |
|  |
| **Kirčiavimas** | Sán Estanislão |

**San Estanislao** (isp. *San Estanislao* – 'Šv. Stanislovas'), dar vadinamas ***Santani*** (*Santaní*) – miestas Paragvajuje, vidurio Paranenjoje, San Pedro departamente, 151 km į šiaurės rytus nuo Asunsjono. Tai didžiausias provincijos miestas. Svarbus plentų mazgas (susikerta *Ruta 3*, *Ruta 8* ir *Ruta 10*). Žemės ūkio regiono prekybinis centras, ruošiama matės arbata. Veikia keletas universitetų padalinių. Yra bažnyčia, karybos istorijos muziejus (buvusi jėzuitų kolegija), kultūros namai. Mieste rungtyniauja futbolo klubas „Club Deportivo Santaní".

Istorija
--------

1749 m. Itati gvaranių misiją įkūrė jėzuitas Sebastianas Jegrosas. Gyvenvietei suteiktas pavadinimas pagal lenkų šventąjį Stanislovą. XX a. antroje pusėje tapo svarbiu kelių mazgu ir ėmė sparčiai augti.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Viktorija Jurcikaitė-Morkūnienė** (g. 1959 m. vasario 26 d. Runikiuose, Biržų rajonas) – Lietuvos vargonininkė, chorvedė, pedagogė.

Biografija
----------

1977 m. baigusi Biržų 1-ąją vidurinę mokyklą ir vaikų muzikos mokyklą (akordeono specialybė), 1978–1982 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio Jono Švedo pedagoginėje muzikos mokykloje (dėst. Birutė Abromavičienė). 1982–1986 m. choro dirigavimą studijavo LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (dėst. Romaldas Misiukevičius). 1994–1997 m. vargonuoti mokėsi Rokiškio muzikos kolegijoje.

Nuo 1987 m. Biržų kultūros namų mišriojo choro vadovė. Choras dalyvauja rajono kultūriniuose renginiuose, kūrybiškai bendrauja su aplinkinių rajonų mišriaisiais chorais. 1987 m. sausio 25 d. Biržų kultūros namuose choras koncertu pažymėjo savo meninės veiklos 40-mečio sukaktį ir dirigentės su šiuo kolektyvu darbo 10-metį. Choras parengtas 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei (talkino D. Kazakevičienė), 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Kaune ir Vilniuje.

Nuo 1990 m. Biržų vaikų muzikos mokyklos mokytoja ir jaunių choro vadovė. Chorą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei Vilniuje, 1991 m. su juo dalyvavo respublikiniame vaikų ir jaunimo chorų festivalyje „Dainuok, jaunoji Lietuva" (dainavo baigiamajame koncerte Vilniaus jaunimo ir moksleivų centre). Nuo 1992 m. rudens Biržų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios vargonininkė, mišriojo choro ir vokalinių ansamblių vadovė. Lietuvių bendruomenės kvietimu 1996 m. vasario 16 d. choras giedojo Švč. Marijos Sopulingosios bažnyčioje Rygoje, o 1997 m. sausio 12 d. ir Vilniaus arkikatedroje bazilikoje. Su 1996 m. prie bažnyčios suburtu mišriuoju vokaliniu ansambliu sėkmingai pasirodė „Sidabrinių balsų-97" zonos ture Kupiškyje. Bažnyčios jaunimo choro mergaičių vokalinis ansamblis gražiai dainavo 1996 m. „Dainų dainelės" konkurso zoninėje apžiūroje.

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bodhgajaबोधगया |
| --- |
| *Mahabodhio šventykla* |
|  |
| 

BodhgajaBodhgaja

24°41′0″ š. pl. 84°59′0″ r. ilg.﻿ / ﻿24.68333°š. pl. 84.98333°r. ilg.﻿ / 24.68333; 84.98333﻿ (Bodhgaja)Koordinatės: 24°41′0″ š. pl. 84°59′0″ r. ilg.﻿ / ﻿24.68333°š. pl. 84.98333°r. ilg.﻿ / 24.68333; 84.98333﻿ (Bodhgaja) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Biharas Biharas |
| **Rajonas** | Gajos rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 38 434  |
|  |
|  **Vikiteka** | Bodhgaja |

**Bodhgaja** (hind. बोधगया, IAST: *Bodhgayā*) – miestas šiaurinėje Indijoje, Biharo valstijoje, 11 km į pietus nuo Gajos miesto, netoli Nirandžano ir Mohanos upių santakos (Phalgos upės). Svarbus piligrimystės centras, viena iš 4 švenčiausiųjų budizmo vietų. Tradicijos laikoma, kad po čia augančiu Bodhi medžiu Sidharta Gautama patyrė nušvitimą. Yra Mahabodhio šventyklų kompleksas su šventuoju Bodhi medžiu ir Budos sostu (vadžrasana). Taip pat gausu įvairių šalių vienuolynų, skirtų tų šalių piligrimams. Šie vienuolynai atspindi tų šalių tradicinę architektūrą. Yra įvairių laikotarpių Budos statulų, parkų. Vyksta budistų konferencijos, dvasinių mokytojų paskaitos.

Istorija
--------

Pasak budistinės tradicijos, ~500 m. pr. m. e. vienuolis Sidharta Gautama pasiekė Phalgos upės pakrantę, kur atsisėdo medituoti po „bodhi" medžiu (šventuoju fikusu) ir trečią dieną patyrė nušvitimą. Radęs atsakymus į visus klausimus patraukė į Sarnathą, kur pradėjo skleisti mokymą. Budos pasekėjai pradėjo lankytis Bodhgajoje, o karaliaus Ašokos laikais čia pastatyta Mahabodhio šventykla. Iki XIII a. kuomet Indiją užkariavo musulmonai, Bodghaja buvo svarbiausias budizmo centras. Islamo laikais vietos reikšmė sumenko, bet XIX a. britai kompleksą atstatė. 2002 m. jis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. 2013 m. liepos 9 d. Bodhgajoje atliktas teroro išpuolis.

* Bodhi medisBodhi medis
* Budos paminklasBudos paminklas
* Butaniečių šventykla BodhgajojeButaniečių šventykla Bodhgajoje
* Miesto gatvėMiesto gatvė
NGC 4236 galaktika
**NGC 4236** (arba ***Caldwell 3***) – skersinė spiralinė galaktika, esanti Slibino žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 11,7 mln. šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 9,6. Galaktikos disko skersmuo siekia 76 000 šm. Teigiama, kad ši galaktika priklauso Didžiųjų Grįžulo Ratų galaktikų grupei, į kurią įeina mažiausiai 34 galaktikos.

Pirmasis NGC 4236 galaktiką aptiko britų astronomas William Herschel; tai jis padarė 1793 m. balandžio 6 d.

Nepaisant galaktikos blyškumo, jei dangus pakankamai tamsus, ją galima pamatyti nedideliu teleskopu. Visgi, norint pamatyti detalesnį galaktikos vaizdą, reikalingi dideli teleskopai. Žiūrint iš Šiaurės pusrutulio, aukščiausiai danguje NGC 4236 būna pavasarį. Rudenį galaktika matoma ir iš šiaurinių Pietų pusrutulio platumų (galaktika matoma žemai danguje, tad sąlygos ją stebėti ne tokios palankios).

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  *Caldwell 3*. NASA. Nuoroda tikrinta 2021-06-03.
2. ↑  Michael König & Stefan Binnewies (2017), *The Cambridge Photographic Atlas of Galaxies*, Cambridge University Press, p. 99, ISBN 978-1-108-10309-1
3. ↑  Stephen James O'Meara (2016), *Deep-Sky Companions: The Caldwell Objects*, Cambridge University Press, p. 27, ISBN 978-1-107-08397-4
| **Viktorija Tolstoganova** |
| --- |
|  |
| 2010 m. kinofestivalyje „Kinotauras" |
| Gimimo vardas | Viktorija Tolstoganova  (rus. *Викто́рия Ви́кторовна Толстога́нова*) |
| Visas vardas | Viktorija Tolstoganova |
| Gimė | 1972 m. kovo 24 d. (51 metai)Maskva, Rusija |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Viktorija Tolstoganova** (g. 1972 m. kovo 24 d. Maskvoje) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

Baigusi vidurinę mokyklą, trejus metus iš eilės bandė stoti į teatro studijas. Galiausiai, 1992 m. vienu metu pakviesta į VGIK ir į GITIS. Pasirinko GITIS, studijavo Leonido Efimovičiaus Cheifeco kurse ir baigė tradicinę rusų psichologinio teatro mokyklą. 1996 m. baigė institutą. Būdama studentė buvo pakviesta į K. S. Stanislavskio vardo Maskvos dramos teatro trupę, kurioje dirbo iki 2000-ųjų vidurio.

Debiutavo kine 1997 m. suvaidinusi pagrindinį vaidmenį trumpametražiame filme „Dienos pareiga". Vėlesniais metais pasirodė daugelyje filmų ir TV laidų, įskaitant: „Sidabrinė slėnio lelija", „Magnetinės audros", „Judėk aukštyn" ir „Tarpininkas". 2022 m. balandžio pabaigoje pristatytas trileris „Bausmės įvykdymas" (Egzekucija), kuriame atliko vieną iš pagrindinių vaidmenų. Filme vaidino Niko Tavadze, Jevgenijus Tkačukas ir Aglaja Tarasova.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
**Bocmanas** (ol. *bootsman*, iš *boot* 'valtis' + *man* 'žmogus') – prekybinio arba žvejybinio laivo įgulos denio komandos viršininkas, Karinėse jūrų pajėgose – laivo jaunesniųjų vadų pareigybė.

Prekybinio arba žvejybinio laivo bocmanas atsakingas už laivo takelažo, rangauto, inkaro, denio įrenginių ir valčių tvarkingumą, už švarą laive. Dideliuose laivuose yra vyresnysis bocmanas ir keli bocmanai.

Kariniuose laivuose gali būti vyriausiojo arba vyresniojo bocmano pareigos. Lietuvos karinėse jūrų pajėgose bocmano pareigas eina puskarininkiai, arba laivūnai.

Carinės Rusijos laivynas
------------------------

Bocmano pareigos Rusijos kariniame laivyne jau buvo 1699 m. Įstatymiškai bocmano pareigos buvo įtvirtintos 1720 m. Petro I Jūrų statute.

Bocmanas buvo aukščiausios tikrosios karo tarnybos jūrininkų rikiuotės pareigos. Už bocmaną žemesnės pareigos buvo bocmanmatas. Bocmano pareigas gaudavo bocmanmatas, jei būdavo vakansija ir kandidatas pereidavo atestaciją.

Bocmanas būdavo vyriausias jūrininkas iš visų žemutinių laipsnių jūrininkų. Jam pavaldūs buvo visi rikiuotės ir nerikiuotės jūrininkai ir puskarininkiai (rus. *унтер-офицеры*). Bocmanas turėdavo žinoti visų eilinių jūrininkų ir puskarininkių vardus, jų jūrininkiškus įgūdžius ir žinias, stebėti jų elgesį. Bocmanas turėdavo išmanyti takelažo darbus, sunkumų kilnojimo techniką, rangauto pakėlimo ir nuleidimo tvarką, darbą su inkarais, laivo ginkluotę, kompasą, valčių buriavimą ir vairavimą, skylių korpuse uždengimą lopais.

### Vyresnysis bocmanas

Dideliuose laivuose būdavo:

* *vyresnysis bocmanas* – liktinis, iš laivyno konduktorių.
* du paprasti *bocmanai*.

Vyresnysiajam bocmanui laive buvo pavaldūs laivyno konduktoriai ir laikytojai (rus. *содержатель*). Jis būdavo vyriausiojo laivo karininko padėjėjas, atsakingas už tvarką laive ir laivo išvaizdą.

Vyriausiasis bocmanas privalėjo pažinoti visus laivo puskarininkius ir jūrininkus, žinoti jų žinias ir tinkamumą tarnybai laive. Jis skirstydavo laivo komandai darbus ir stebėjo kaip jie atliekami. Vyresnysis bocmanas turėjo žinoti visus darbus, kuriuos prižiūri bocmanai. Žemų rangų jūrininkų atžvilgiu jis turėjo jaunesniojo pamainos karininko teises.

Į bocmanus kreipdavosi „Ponas bocmane", „Ponas vyresnysis bocmane".

Bocmanų pareigos buvo panaikintos 1917 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Eugenijus Kisinas. *Bocmanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 306 psl.

* Боцман

Iliustracijos:

* Carinės Rusijos laivyno bocmanas, Georgijaus kryžiaus kavalierius
NGC 3628
**NGC 3628** – spiralinė galaktika, esanti Liūto žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 35 milijonus šviesmečių. Drauge su M65 bei M66 galaktikomis NGC 3628 įeina į vadinamąjį Liūto tripletą. Galaktikos regimasis ryškis – 9,5. NGC 3628 – blyškiausia iš visų trijų Liūto tripleto galaktikų.

Šią galaktiką 1784 m. balandžio 8 d. aptiko astronomas William Herschel ir pažymėjo savo kataloge kaip *H V.8*. Kitas dvi į Liūto tripletą įeinančias galaktikas aptiko Charles Messier. Dėl NGC 3628 blyškumo savo nedideliais teleskopais Ch. Messier jos negalėjo aptikti.

NGC 3628 galaktiką ties pusiauju supa tamsūs dulkių debesys, jie užtemdo šviesų galaktikos centrinį regioną. Be to, dėl šios juostos nematyti didžiumos šviesių jaunų žvaigždžių, esančių galaktikos spiralinėse vijose. Manoma, kad ši dulkių juosta nuo centro nutolusiuose galaktikos regionuose deformuota dėl gravitacinės sąveikos su kitomis dviem Liūto tripleto galaktikomis.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *NGC 3628*. Messier SEDS. Nuoroda tikrinta 2021-04-23.
**Šeštãdienis** – savaitės diena tarp penktadienio ir sekmadienio.

Šeštadienis yra pirmoji savaitgalio diena. Šeštadienio vakaras neretai švenčiamas iki nakties, kadangi kita diena – sekmadienis – irgi yra nedarbo diena. Todėl dauguma klubų, barų, kavinių penktadieniais ir šeštadieniais dirba ilgiau, nei kitomis dienomis.

Iš senovės žydų kildinamoje tradicijoje šeštadienis yra paskutinė savaitės diena. Ši koncepcija yra pripažįstama JAV, tačiau šiuolaikinėje Europoje šeštadienis yra priešpaskutinė savaitės diena. Pastaroji konvencija yra apibrėžta ISO 8601 standarte. Žydams šeštadienis („sabata" arba „šabas") yra šventa diena.

Skandinavų šalyse šeštadienis vadinamas „Lördag", „Löverdag" ir pan. – pavadinimas yra kilęs iš žodžio „laugr" (prausimasis), t. y. tą dieną senovės skandinavai prausėsi. Anglų kalboje šeštadienis yra Saturno diena (*Saturday*), vokiečių – Saulės vakaras (*Sonnabend*).

Etimologija
-----------

Terminą „šeštadienis" sukūrė kalbininkas Jonas Jablonskis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilniuje bus atidaromas J. Jablonskio skveras. Alkas.lt (tikrinta 2022-01-24).

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **šeštadienis**

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šeštadienis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

  

v • a • r **Savaitės dienos** 

Pirmadienis · Antradienis · Trečiadienis · Ketvirtadienis · Penktadienis · Šeštadienis · Sekmadienis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Viktoras Ivanovičius Čerkašinas** (rus. *Виктор Иванович Черкашин*, g. 1932 Krasnoe, Kurske) – TSRS KGB kontražvalgybos karininkas.

1952 m. dar esant gyvam Stalinui, pradėjo tarnauti KGB struktūrose, greitai po Rugpjūčio pučo 1991 m. išėjo į pensiją. Už pasiekimus apdovanotas Lenino ordinu.

Viktoras Čerkašinas dirbo prieš CŽV CIA tarnybas SSRS, Australijoje, Indijoje bei Libane. 1987 m. buvo atšauktas dėl pavojaus, kai paaiškėjo SSRS agentų pavardės. Viktoras Čerkašinas sėkmingai užverbavo keletą aukštų JAV pareigūnų.

Kūryba
------

Viktoras Čerkašinas parašė knygą „Agentūrininkas" (angl. *Spy Handler)*, nesutikdamas su savo tarnybos pozicija įvairiais klausimais. Knygoje pasakojama apie dvigubo agento Olego Penkovskio sulaikymą Maskvoje, apie plano iš kalėjimo D. Britanijoje išlaisvinti Dž. Bleiką rengimą, ryšių su dviem tarybiniais agentais (Eimsas Oldričius, Robertas Hanzenas mezgimą.

Literatūra
----------

* Victor Cherkashin, *Spy handler: memoir of a KGB officer. The true story of the man who recruited Robert Hanssen and Aldrich Ames*, Basic Books, 2005, ISBN 0-465-00968-9
| **Ana Chilkevič** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Анна Александровна Хилькевич |
| Visas vardas | Анна Александровна Хилькевич |
| Gimė | 1986 m. spalio 15 d. (36 metai)Leningradas, RTFSR |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Ana Chilkevič** (rus. *Анна Александровна Хилькевич*, g. 1986 m. spalio 15 d. Leningrade) – Rusijos aktorė. Geriausiai žinoma dėl vaidmenų televizijos serialuose „Barvicha" ir „Univeras. Naujasis bendrabutis." bei pasirodymų naujametiniame seriale „Eglutės".

Biografija
----------

2003 m. baigė vidurinę mokyklą ir tęsė mokslus Ščepkino aukštojoje teatro mokykloje. 2004 m. metė studijas dėl kategoriško draudimo teatro universitetų studentams vaidinti filmuose. Aktorė buvo pakviesta į du serialus – „Aš planavau pabėgimą" ir „Gaisrininkai". Abiejose mergina atliko epizodinius ir nelabai reikšmingus vaidmenis, tačiau jie davė neįkainojamos patirties.

Vėliau buvo serialas „Advokatas", filmas „Prima Dona", komedija „Gandro skrydis per kopūstų lauką", filmas „Nesenstantis žmogus". Visuose šiuose projektuose aktorė įkūnijo daugiausia antraeilius personažus, tačiau dirbo kartu su Andrejumi Sokolovu, Levu Durovu.

2011 m. gruodžio bei 2015 m. rugpjūčio mėn. pasirodė žurnalų „MAXIM",o 2013 m. gruodžio mėn. „Playboy" rusiškose versijose.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
NGC 246 planetiškasis ūkas
**NGC 246** (arba **Kaukolės ūkas**, ***Caldwell 56***) – planetiškasis ūkas, esantis Banginio žvaigždyne. Nuo Žemės šis ūkas nutolęs apytikriai 1600 šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 8.

NGC 246 ūką 1785 m. atrado anglų astronomas William Herschel.

Pro vidutinio dydžio teleskopus šis ūkas atrodo kaip blyškus apvalaus pavidalo šviesos ruožas. Kaip teigiama, palankiausias metas stebėti NGC 246 ūką yra rudenį Šiaurės pusrutulyje ir pavasarį Pietų pusrutulyje.

Žvaigždžių sistema
------------------

NGC 246 planetiškojo ūko centre yra trys žvaigždės, viena iš jų – baltoji nykštukė. Ji susidarė, kuomet Saulės tipo žvaigždė savo gyvavimo pabaigoje nusimetė išorinius sluoksnius, taip suformuodama planetiškąjį ūką. Ilgą laiką manyta, kad šio ūko centre esama dviejų žvaigždžių, tačiau 2014 m. astronomai ESO VLT teleskopu aptiko ir trečią žvaigždę – blyškią raudonąją nykštukę. Planetiškojo ūko žvaigždės sudaro hierarchinės trinarės žvaigždės sistemą (NGC 246 yra pirmasis žinomas planetiškasis ūkas, kurio centre esama tokios sistemos): baltoji ir raudonoji nykštukės sukasi viena apie kitą, jas skiriantis atstumas yra maždaug 500 kartų didesnis nei atstumas tarp Saulės ir Žemės; apie šią žvaigždžių porą apytikriai 1900 av atstumu skrieja trečioji žvaigždė.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Caldwell 56*. NASA. Nuoroda tikrinta 2021-09-13.
2. ↑  *Stars and Skulls: new ESO image reveals eerie nebula*. ESO. Nuoroda tikrinta 2021-09-13.
NGC 3115 galaktika
**NGC 3115** (arba ***Caldwell 53***) – lęšinė galaktika, esanti Sekstanto žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 32 mln. šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 9,9.

Galaktikos forma tarpinė tarp spiralinės ir eliptinės. Ji neturi spiralinių šakų, bet visgi yra gana plokščia, su būdingu sustorėjimu centre. Kaip ir daugelis tokių galaktikų, ji susideda iš senų žvaigždžių, ir naujoms formuotis praktiškai nebėra iš ko.

NGC 3115 galaktiką 1787 m. vasario 22 d. aptiko William Herschel.

Šios galaktikos centre glūdi supermasyvi juodoji bedugnė. Paskaičiuota, kad ji apytikriai milijardą kartų masyvesnė už Saulę (NGC 3115 – artimiausia galaktika, kurioje esama tokios masyvios juodosios bedugnės).

1935 m. balandį NGC 3115 galaktikoje užfiksuota supernova – 1935B.

Teigiama, kad palankiausias metas stebėti NGC 3115 galaktiką yra pavasarį Šiaurės pusrutulyje ir rudenį Pietų pusrutulyje. Ši galaktika ganėtinai šviesi, tad ją galima nesunkiai įžiūrėti pro nedidelį teleskopą.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  *Caldwell 53*. NASA. Nuoroda tikrinta 2021-09-11.
2. 1 2  *NGC 3115*. SEDS. Nuoroda tikrinta 2021-09-12.
|  |
| --- |
| Ana Rucner |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1983 m. vasario 12 d. (40 metų)Zagrebas, Jugoslavijos vėliava Jugoslavija |
| Kilmė | Kroatijos vėliava Kroatija |
| Instrumentai | violončelė |
| Susijusi veikla | Dalal Midhat-Talakić, Deen, Jala |
| Svetainė | anarucner.com |

**Ana Rucner** (g. 1983 m. vasario 12 d. Zagrebe) – Kroatijos violončelininkė.

Ana Rucner gimė 1983 metais Zagrebe muzikų Snježana ir Dragan Rucner šeimoje. Turi brolį Mario, kuris yra smuikininkas. 1998 metais tėvai įkūrė muzikos projektą, pavadintą *Rucner styginių kvartetas*.

2006 metais ištekėjo už dainininko Vlado Kalember. Tais pačiais metais pora susilaukė sūnaus Darian.

Kroatijoje labiausiai išgarsėjo 2012 metais, laimėjusi prestižinį apdovanojimą *Das goldene Stadttor* už muzikos vaizdo klipą „Ode to Joy".

Diskografija
------------

* *Expression* (2012)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Maya Sar  *„Korake ti znam"*** |  **Bosnijos ir Hercegovinos atstovė Eurovizijoje  (su Dalal, Deen ir Jala)**2016 | Po to:**–** |
NGC 6067 spiečius
**NGC 6067** – padrikasis spiečius, esantis Matuoklės žvaigždyne. Nuo Žemės šis spiečius nutolęs apytikriai 5700 šviesmečių; objekto regimasis ryškis – 5,6, o regimasis skersmuo – 15 arkminučių. Šį spiečių 1826 m. gegužės 8 d. atrado James Dunlop; vėliau, 1834 m. liepos 9 d. jį stebėjo John Herschel.

Plika akimi NGC 6067 spiečius nematomas, tačiau įžiūrimas pro žiūronus. Pro 4 colių teleskopą galima įžiūrėti daugiau nei 50 žvaigždžių, o pro 12 colių teleskopą – daugiau nei 250.

NGC 6067 spiečius yra Matuoklės žvaigždžių debesyje, esančiame Paukščių Tako Matuoklės vijoje.

Išnašos
-------

1. ↑  *NGC 6067*. SEDS. Nuoroda tikrinta 2021-07-05.
2. 1 2 3  Stephen James O'Meara (2013), *Deep-Sky Companions: Southern Gems*, Cambridge University Press, p. 293, ISBN 978-1-139-85154-1
3. ↑  Courtney Seligman. *NGC 6067 (= OCL 953)*. Celestial Atlas. Nuoroda tikrinta 2021-07-05.
4. 1 2  Michael E. Bakich. *Open cluster NGC 6067, planetary nebula NGC 6072, and barred spiral galaxy NGC 5921* Archyvuota kopija 2021-06-20 iš Wayback Machine projekto.. Astronomy.com, 2016-07-28. Nuoroda tikrinta 2021-07-05.
| **Ana Misuna** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1868 m. lapkričio 12 d.Vietrynas, Vitebsko gubernija |
| Mirė | 1922 m. gegužės 2 d. (53 metai)Maskva |
| Palaidotas (-a) | Novodevičės kapinės |
|  |
| Veikla | baltarusių geologė, geomorfologė |
| Organizacijos | Maskvos universitetas |
| Pareigos | docentė |
|  |
| Alma mater | Maskvos aukštieji moterų kursai |

**Ana Misuna** (rus. *Анна Болеславовна Миссуна*, 1868 m. lapkričio 12 d. Vietrynas, kitais duomenimis – Bykovčizna, Lipecko valsčius, Vitebsko gubernija – 1922 m. gegužės 2 d. Maskva, palaidota Novodevičės kapinėse) – baltarusių geologė, geomorfologė.

Biografija
----------

Gimė nusigyvenusio lenkų – lietuvių bajoro šeimoje. 1887 m. baigė Rygos lenkų gimnaziją ir liko joje dėstyti lenkų kalbą bei aritmetiką. 1890–1893 m. gimtinėje lavinosi savarankiškai, surinko augalų ir vabzdžių kolekciją, kurią perdavė Varšuvos gamtininkų draugijai. 1895 m. Maskvoje baigė „Kolektyvines pamokas", taip laikinai vadinosi Maskvos aukštieji moterų kursai, kur susidomėjo geologija.

Nuo 1906 m. dirbo Maskvos aukštųjų moterų kursų geologijos katedroje, nuo 1919 m. Maskvos universiteto docentė.

Mokslinė veikla
---------------

Savo sukurtais metodais tyrė ledyninių nuogulų stratigrafiją, skyrė keletą apledėjimų ir stambias ledyninio reljefo formas – galines morenas, drumlinus ir morenines lygumas, paplitusias Vilniaus, Gardino ir Minsko gubernijose. Išskyrė keletą galinių morenų lankų Lietuvos rytinėje dalyje ir Baltarusijos vakarinėje dalyje, sudarė geomorfologinius žemėlapius, vykdė naudingųjų iškasenų geologines paieškas. Leidinyje „Rusijos imperijos geologinė sandara", (1899 m. 1903 m.) paskelbė Lietuvos ir Baltarusijos ledyninių nuogulų tyrimo rezultatus.

Bibliografija
-------------

* Galinė morena ir Gardino gubernijos šiaurės rytų dalies paviršiaus sandara, monografija, rusų kalba, 1911 m.
* Minsko gubernijos Naugarduko apskrities geologinės sandaros trumpa apybraiža, monografija, rusų kalba, 1915 m.

Literatūra
----------

* Мирчинк М. Е. Анна Болеславовна Миссуна (1869–1922), М. 1940

Šaltiniai
---------

1. ↑  Миссуна, Анна Болеславовна. Большая биографическая энциклопедия
2. ↑  Algirdas Gaigalas. *Ana Misuna*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 222 psl.