recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°1′4.31″ š. pl. 25°15′8.07″ r. ilg.﻿ / ﻿55.0178639°š. pl. 25.2522417°r. ilg.﻿ / 55.0178639; 25.2522417

|  Akmenos sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Vilniaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Akmena |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1939 m. |

**Akmenos sentikių cerkvė** – nuo 1939 metų stovinti medinė sentikių cerkvė, esanti Maseliškių kaime, 1 km į pietus nuo Akmenos.

Paberžės seniūnijoje stovi dar vieni sentikių maldos namai – Žemaitėlių sentikių cerkvė.

Istorija
--------

Pirmoji Akmenos sentikių cerkvė pastatyta apie 1865 metus, tiesiant Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelį. Kaimas rusiškai vadintas *Акмяны*. 1939 m. pastatyta nauja cerkvė ir įkurta parapija (iki tol Akmenos sentikiai priklausė Žemaitėlių parapijai). 1946 m. parapiją įregistravo sovietų valdžia. Paskui, po 2000 metų Akmenoje gyventojų labai sumažėjo, daug sentikių išsikraustė, tačiau cerkvė vis tiek turėjo kelis parapijiečius ir joje sekmadieniais bei per šventes vykdavo pamaldos.

Nuotraukos
----------

* 2016 m.2016 m.
* Priekinis fasadasPriekinis fasadas
* 2015 m.2015 m.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Akmenos sentikių cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Akmenos dvaro tvenkinys
**Akmenos dvaras** – dvaras Anykščių rajone, Viešintų seniūnijoje, Akmenoje.

Kadaise Akmenos dvaro rūmai stovėjo ant nedidelės kalvos, o XIX a. pirmoje pusėje grafai Hoppenai persikėlė į mažesnį dvaro pastatą kitapus liepų alėjos, arčiau upelio, į vietą su atsiveriančiu vaizdu į tvenkinį. Tikriausiai tvenkinys ir nulėmė vietos pasirinkimą. Tvenkinio ištakose buvo įrengta elektrinė, tiekusi dvarui elektrą. Po 1864 m. netoliese pastatytas ir akmens sienų olandiško tipo kepurinis vėjo malūnas, daugelį metų aprūpindavęs miltais visą apylinkę. Šį vėjo malūną 1901 m. autobiografiniame apsakyme aprašė rašytojas Jonas Biliūnas. Malūno pagrindo skersmuo siekė 14 metrų, viršūnės skersmuo – 7 metrus, sienų storis – 1 metrą, sparnai buvo 12,5 metro ilgio, jų viršūnės siekė 30 metrų aukštį. Anuomet malūno būta vieno didžiausių Lietuvoje.

1914 m. Akmenos dvarą nupirko Juozas Jankauskas. 1928 m. jis mirė, dvaras atiteko jo žmonai Jadvygai Jankauskienei. 1941 m. ji drauge su dviem vaikais buvo ištremta į Sibirą, ten ir mirė.

Kolūkio laikais Akmenos dvaras gerokai nukentėjo: apgriautas namo centre buvęs 2,5 × 2 m rūkyklos kaminas, nugriautos visos buvusios smulkaus rašto stačiamalkės apšildymo krosnys ir židiniai, perplanuotos ir perdažytos dvaro sienos. Tarybiniais laikais dvaro malūnas kurį laiką buvo naudojamas, tačiau paskui apleistas ir paliktas griūti.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę, Akmenos dvaras grąžintas kaip išlikęs nekilnojamas turtas. Paveldėtojai restauravo dvaro malūną, čia vykdomi socialiniai ir kultūriniai projektai.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  Ingrida Semaškaitė. „Lietuvos dvarai". Enciklopedinis žinynas. – Vilnius, „Algimantas", 2010. // psl. 11
2. ↑  „Akmenos dvaras". Dvarai.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-22.
3. 1 2 3  „Aukštaitijos dvarai: 11 įstabių statinių ir istorijų". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-22.
Izraelio teritorijos pažymėtos mėlyna spalva, palestiniečių – žalia**Rytų Jeruzalė** (arab. القدس الشرقية = *al-Quds al-Sharqit*; hebr. ‏מִזְרַח יְרוּשָׁלַיִם‏‎ = *mizraḥ yerushalayim*) – Jeruzalės miesto dalis, kurią Jordanija užėmė per 1948 m. Arabų-Izraelio karą. Vakarų Jeruzalę užėmė Izraelis. Nuo 1967 m. Arabų-Izraelio karo tarptautinė bendruomenė Rytų Jeruzalę laiko Izraelio okupuota teritorija.

Į Rytų Jeruzalės teritoriją įeina Jeruzalės senamiestis ir kai kurios švenčiausios judaizmo, krikščionybės ir islamo vietos, tokios kaip Šventojo kapo bažnyčia, Al Aksos mečetė, Uolos kupolas, Šventyklos kalnas ir Vakarų siena, taip pat keli gretimi rajonai. Izraelio ir palestiniečių apibrėžimai dėl Rytų Jeruzalės sienų skiriasi. Palestinos oficialioji pozicija grindžiama 1949 m. susitarimais, o Izraelio pozicija remiasi dabartinėmis Jeruzalės savivaldybių ribomis. Tai nulėmė daugybę plėtros etapų, ku riuos Izraelio savivaldybių institucijos priemė po 1967 m. šešių dienų karo. Nepaisant pavadinimo, Rytų Jeruzalė apima seniūnijas į šiaurę, rytus ir pietus nuo senamiesčio. Tarptautinė bendruomenė teigia, kad Izraelio nausėdijos Vakarų Krante, įskaitant Rytų Jeruzalę, pagal tarptautinę teisę yra neteisėtos. Izraelis ginčija šį aiškinimą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Irene Salenson (2005) Jerusalem and the border, evolutive aspects in Estudios fronterizos, vol.6 no.11 jun. 2005
2. ↑  Jerusalem on the Map o.a. kaartje 13 Archyvuota kopija 2018-03-23 iš Wayback Machine projekto. ipcc-jerusalem.org, 2007
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Žarnų nepraeinamumas
**Žarnų nepraeinamumas** (lot. *ileus*) – žarnyno patologinė būklė, atsirandanti dėl kliūčių chimusui slinkti žarnose. Dėl to sutrinka žarnų motorika, iš pažeistos žarnų sienelės kyla patologiniai refleksai, pasireiškiantys stipriu skausmu. Dėl padidėjusio nuolatinio centrinės nervų sistemos jaudinimo, gali ištikti šokas. Nepraeinamumo vietoje įvyksta uždegimas, edema, nekrozė, kraujagyslių paralyžius. Skausmo impulsai stabdo rezorbciją. Pažeista žarnos dalis išsitempia, tirštėja kraujas, sutrinka širdies veikla ir kt.

Būna mechaninis, dinaminis ir tromboembolinis žarnų nepraeinamumas.

* Mechaninis žarnų nepraeinamumas – atsiranda dėl žarnų spindžio susiaurėjimo, kurį sukelia navikai, randai, invaginacija, žarnų apsisukimas, įstrigimas, sąugos ir kt.
* Dinaminis žarnų nepraeinamumas – atsiranda dėl žarnų spazmų ir paralyžiaus.
* Tromboemolinis žarnų nepraeinamumas – atsiranda dėl žarnyno kraujotakos sutrikimų, kuriuos sukelia trombozė.
Baudos kvitas už naudojimosi Vilniaus viešuoju transportu taisyklių pažeidimą (išdavė SĮ „Susisiekimo paslaugos")
**Kvitas** yra apie mokėjimo gavimo, sumokėto mokesčio, baudos patvirtinimas. Jis leidžia skolininkui įrodyti, kad atitinkamas kitos pusės piniginis reikalavimas yra įvykdytas. Apyvartoje negrynaisiais pinigais banko išrašas yra įrodymo dokumentas. Kvite būna atspausdintas įrašas, skirtas pvz. vartotojui pardavimo vietoje. Jame išvardyti pirkiniai ir kainos, įskaitant mokesčių, nuolaidas ir kitus patikslinimus, sumokėtą sumą ir mokėjimo būdą (grynais, mokėjimo kortele ir pan.). Kvitas taip pat gali apimti pranešimus iš mažmenininko, garantiją ar prekės grąžinimo detales, specialius pasiūlymus, reklamą ar kuponus. Kvitas yra dokumentas. Daugelyje šalių jis yra privalomas pagal įstatymą mažmenininkams. Asmenys turi parodyti pajamas ir saugoti informaciją apie kiekvieną kvitą, kad mokesčių administratorius galėtų patikrinti pardavimus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recordkeeping for Individuals Archyvuota kopija 2014-01-13 iš Wayback Machine projekto. (Irs.gov 2013-09-03)
Koordinatės: 55°50′19″š. pl. 22°12′18″r. ilg.﻿ / ﻿55.8387°š. pl. 22.2050°r. ilg.﻿ / 55.8387; 22.2050

|  Žarėnų šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Telšių |
| **Savivaldybė** | Telšių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žarėnai |
| **Adresas** | Plungės g. 3 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1911 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia.*
**Žarėnų šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žarėnų miestelyje, prie Telšių–Šilalės kelio. Liaudies architektūros formų, vyraujančių gotikos bruožų.

Istorija
--------

Žarėnų bažnyčia 2015 m. vasarą
Žarėnuose bažnyčia greičiausiai statyta XVI a. kadangi Tarkvinijaus Pekulo vizitacijoje 1579 m. rašoma, kad Žarėnų bažnyčią aptarnavo Varnių klebonas M. Goslickis. Ji buvo Varnių filija, pamokslai sakomi kas antrą sekmadienį. Ji XVI a. pabaigoje buvo apleista, neturėjo kunigo. 1626 m. įkurta parapija, jai skirta 30 valakų žemės, Lietuvos didysis kunigaikštis Zigmantas Vaza paskyrė bažnyčiai 30 valakų beneficiją. 1629 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1750 m. atstatyta. Nuo 1805 m. minima parapinė mokykla. Iki 1820 m. bažnyčiai pakeisti sienojai. Jai 1832 m. priklausė Vismaldų kaimas.

1911 m. klebono Juozapo Lomano rūpesčiu pastatyta nauja didelė, dvibokštė, medinė, miestelio panoramoje ryškiai dominuojanti bažnyčia. Ji lotyniško kryžiaus plano, trinavė, o grakščių proporcijų fasade iškilę aukšti tritarpsniai bokštai su lygiomis viršūnėmis ir aštuonkampėmis smailėmis. Bokštų sienas skaido siauri stačiakampiai, o bažnyčios – aukšti smailiaarkiai langai. Originaliai orientuota lentelių apkalimo kryptis ir faktūra išryškino fasado struktūrą. Statinys net imituoja neogotikines detales.

Architektūra
------------

Centrinis ir 2 šoniniai altoriai
Bažnyčia liaudies architektūros formų, vyraujančių gotikos bruožų, kryžminio plano, dvibokštė. Joje įrengti 4 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi dviaukštė medinė varpinė, pripažinta saugomu paminklu. Joje kabo varpas, 1885 m. išlietas pirklės Pelagijos Ivanovnos Usačiovos fabrike Valdajuje (Rusija), sveriantis 70 pūdų 3 svarus. Išlietas Žarėnų klebono kunigo V. Lorento užsakymu.

Interjere dominuoja neogotikiniai altoriai, tos pačios stilistikos vargonų prospektas. Kryžiaus kelio stočių paveikslai ir mediniai krucifiksai yra senesni, perkelti iš senosios bažnyčios. Apskritai interjeras sukurtas iš naujos, XX a. pradžios bažnytinių dibrtuvių produkcijos, senosios sakralinės dailės paveldo maža. Išskirtinė tik bažnyčios architektūra, imituojanti to laiko mūro architektūrai būdingas formas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Adomas Butrimas. Telšių kraštas. Istorija, kultūra, paminklai. Žarėnų bažnyčia. 452, 453 p.
2. ↑  „Objekto Nr. 1687 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žarėnų šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žarėnų šv. vyskupo Stanislovo parapija (dekanato inf.)
| „Kviečių laukas su varnais" |
| --- |
|  |
| Menininkas | Vincentas van Gogas |
| Metai | 1890 m. |
| Meno kryptis | postimpresionizmas |
| Medžiagos, technika | drobė, aliejus |
| Matmenys | 50,5 × 103 cm |
| Miestas (vieta) | Amsterdamas,  Nyderlandai |
| Muziejus | Van Gogo muziejus |

**Kviečių laukas su varnais** – olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslas.

Apie paveikslą
--------------

Paveikslą „Kviečių laukas su varnais" V. van Gogas nutapė 1890 m. Overo prie Uazos kaime netoli Paryžiaus prieš pat savo savižudybę. Dėl tragiškos paveikslo atmosferos jis dažnai vadinamas paskutiniuoju Van Gogo kūriniu, nors tai nėra tikra. Tikima, kad juodi varnai virš geltonai oranžinio kviečių lauko reiškia dailininko numatytą artimą mirtį. Kelias per kviečius, su kontrastiniai raudonais ir žaliais tonais, interpretuojama, reiškia gyvenimo kelią. Dramatiškas, debesuotas dangus užima trečdalį drobės virš kviečių lauko.

Nuorodos
--------

* *Masters of Art - Vincent van Gogh*. Delphi Classics, 2014.
* Van Gogo muziejus
| ***Jeruzalės išvadavimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Gerusalemme liberata |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Carlo Ludovico Bragaglia |
| Vaidina | Francisco Rabal  Sylva Koscina  Gianna Maria CanaleRik Battaglia |
| Metai | 1957 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Jeruzalės išvadavimas** (it. *Gerusalemme liberata*) – 1957 m. sukurtas istorinis nuotykių filmas apie pirmąjį kryžiaus žygį. Siužetas paremtas italų poeto Torquato Tasso kūrinio „La Gerusalemme liberata" siužetu, veiksmą perkeliant į senesius laikus.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kryžiuočių armija žygiuoja Jeruzalės link, kad išlaisvintų ją iš kitatikių valdžios. Žygiui vadovaujantis riteris Tankredis tarp armiją lydinčių pirklių atpažįsta Klorindą, žinomą musulmonų karę, tačiau neketina daryti jai nieko blogo ir leidžia laisvai palikti stovyklą. Tuo metu musulmonai į kryžiuočių stovyklą siunčia Armidą, Damasko valdovo dukterį, kuri turi įgauti vieno iš vadovaujančių riterių Rinaldo pasitikėjimą ir padaryti visą, kad suskaldytų priešo vienybę. Šis, įsimylėjęs merginą, stoja prieš kitus riterius ir po vieno iš jų nužudymo priverstas bėgti, tačiau patenka į musulmonų nelaisvę.

Priešų armijos išsirikiuoja kovai, tačiau prieš tai turi įvykti stipriausių jų karių – Tankredžio ir Arganto – dvikova.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Francisco Rabal – Tankredis D‘Altavila
* Sylva Koscina – Klorinda, persų karaliaus duktė
* Gianna Maria Canale – Armida
* Rik Battaglia – Rinaldas D‘Este
* Andrea Aureli
* Alba Arnova

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Gerusalemme Liberata (1957)". *bfi.org.uk*. British Film Institute.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Kijėlių specialusis ugdymo centras** |
| [[Vaizdas:|Kijėlių specialusis ugdymo centras herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Kijėlių specialusis ugdymo centras|250px]] |
| **Adresas** | Pušynėlio g. 2, Kijėliai |
| **Direktorius(-ė)** | Asta Jakovlevienė |
| **Mokinių skaičius** | 24 |
| **Įkūrimo data** | 1997 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 10 |

**Molėtų rajono Kijėlių specialusis ugdymo centras** – dieninė specialioji mokykla, sutrikusį intelektą ar kompleksinę negalią turintiems mokiniams Molėtų raj. Kijėliuose, vykdanti specialiąsiąs (lavinamųjų klasių) priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195401122. Steigėjas Molėtų rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1996 metais Molėtų rajono savivaldybė dalyvavo „Socialinės politikos ir bendruomeninių paslaugų plėtros" projektų konkurse, kurį vykdė LR Socialinės apsaugos ir darbo ministerija, kartu su Pasaulio banku ir Švedijos tarptautinės socialinės plėtros ir bendradarbiavimo agentūra "SIDA". Laimėjus konkursą, rekonstruotas buvęs Molėtų r. "Spalio" kolūkio vaikų darželis ir sukurtos sąlygos proto ir kompleksinę negalią turinčių vaikų ir jaunuolių ugdymui. 1997 m. lapkričio 23 d. duris atvėrė naujo tipo švietimo įstaiga - Molėtų rajono Kijėlių specialusis ugdymo centras.

Direktoriai
-----------

* 1996-2001 metais - Aldona Kontrimavičienė
* nuo 2001 metų - Asta Jakovlevienė;

Mokytojai
---------

5 vyr. specialieji pedagogai: 3 auklėtojai, vyr. logopedė, psichologė - metodininkė, kineziterapeutė.

Mokiniai
--------

Molėtų rajono vaikai nuo 6 metų ir jaunuoliai iki 21 metų, turintys intelekto sutrikimą (vidutinį, žymų ir labai žymų protinį atsilikimą) ar kompleksinę negalią (intelekto sutrikimą ir kitus sutrikimus).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Fringilla coelebs** |
| --- |
| Kikilis, patinas (Fringilla coelebs)Kikilis, patinas (*Fringilla coelebs*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Kikiliniai  *( Fringillidae)* |
| Gentis: | Kikiliai  *( Fringilla)* |
| Rūšis: | Kikilis  *( Fringilla coelebs)* |

 |
| Binomas |
| ***Fringilla coelebs***Linnaeus, 1758 |

**Kikilis** (*Fringilla coelebs*) – kikilinių (*Fringillidae*) šeimos paukštis. Nesunku pažinti iš baltų juostelių sparnuose ir giesmės. Patino kakta juoda, viršugalvis ir sprandas pilkai mėlyni. Nugara rusva, antuodegis žalsvas. Sparnai juodai rudi su dviem baltomis juostelėmis. Skruostai ir apatinė kūno pusė raudonai rudi, pilvas šviesesnis. Patelės nugarinė pusė rusvai pilka, antuodegis žalias, pilvinė – pilkai ruda. Giesmė trumpa, labai skardi ir skambi, susideda iš garso „pink pink".

Gyvena įvairiuose miškuose, parkuose, soduose. Lizdą suka 1-9 m aukštyje iš šakelių, samanų, išorę aplipdo pilkomis kerpėmis, pūkais, vidų iškloja plaukais, kartais plunksnomis. Deda 4-6 žalsvus ar melsvus kiaušinius, išmargintus rausvais taškais. Peri 13 dienų. Išveda dvi vadas. Jaunikliai lizde išbūna iki 14 dienų. Dažnas Lietuvos paukštis, atskrenda kovo viduryje, išskrenda vėlai rudenį.

Galerija
--------

* Kikilio lizdasKikilio lizdas
* Kikilis iš apačiosKikilis iš apačios
* 
* 

Kikilio giesmė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kikilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Tortrix viridana** |
| --- |
| Ąžuolinis lapsukis (*Tortrix viridana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Drugiai  *( Lepidoptera)* |
| Šeima: | Lapsukiai  *( Tortricidae)* |
| Šeima: | *Tortrix*  *( Tortrix)* |
| Šeima: | Ąžuolinis lapsukis  *( Tortrix viridana)* |

 |

**Ąžuolinis lapsukis** (*Tortrix viridana*) – lapsukių (*Tortricidae*) šeimos drugys. Paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje, Irane, Viduržemio jūros regione.

Priekiniai sparnai ir krūtinėlė ryškiai žalios spalvos, užpakaliniai sparnai ir pilvelis pilki. Dydis – 20–30 mm. Drugiai skraido birželio-liepos mėnesiais dieną ir vakare. Vikšrai 10–15 mm ilgio, nešvariai žalios spalvos, labai judrūs. Drugys kiaušinėlius deda po 2-4 medžių viršūnėse, dažniausiai 2-5 metų senumo ūgliuose prie randelių, likusių lapams nukritus. Juos paslepia žievės spalvos sunkiai pastebimais skydeliais. Vikšrai išsirita pavasarį, brinkstant pumpurams ir sprogstant ąžuolo lapams. Iš pradžių jie graužia pumpurus, vėliau – lapus, palikdami tik storesnes gyslas. Pradeda graužti nuo lajos viršūnės.

Ąžuolinio lapsukio pažeisti lapai
Ąžuolinis lapsukis – ąžuolų kenkėjas. Jei ąžuolai apgraužiami kelis kartus iš eilės, jų viršūnės ir šakos apdžiūna. Naikinami gaudant šviesos ir feromoninėmis gaudyklėmis, vikšrai purškiami insekticidais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Green Oak Moth, Tortrix viridana, „Russel IMP – Agriculture": Integrated pest managment
2. ↑  1.5.3. PAGRINDINIAI LAPŲ KENKĖJAI, Kauno miškų ir aplinkos inžinerijos kolegija.
3. ↑  Justinas Zenevičius. "Kaip apsaugoti ąžuolo želdinius? "Archyvuota kopija 2021-05-01 iš Wayback Machine projekto. *Agroakademija.lt*


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ąžuolinis lapsukis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Ąžuolyno meškučių cirkas** – nedidelė mėgėjiško cirko trupė, įkurta 1991 m. cirko artistų Zobovų iniciatyva. Gastroliuoja dažniausiai Lietuvoje, turi repeticinę bazę ir cirko studiją. Išskirtinis trupės požymis – nuosavas žvėrynas ir paukštynas. Cirko direktorius – Nikolajus Zobovas, repeticinė bazė Kaune.

Cirko veikla
------------

Trupės kolektyvą sudaro keli cirko artistai – dresuotojai, vienračio figūristė, ekvilibristė su lankais, klounas ir kt. Pasirodymuose dalyvauja būrys laukinių bei naminių gyvūnų – kelios meškos, beždžionė, šunys, katės, balandžiai, vištos ir kt.

„Ąžuolyno meškučių cirkas" neturi nuosavos palapinės (šapito), tad savo parengtas programas pristato įvairių renginių metu, lauko ir vidaus patalpų scenose.

Įstaigos repeticinėje bazėje veikia cirko studija. Jos vadovai – Agnė ir Mykolas Zobovai. Studijoje vaikai yra mokomi scenografijos, žongliravimo, važiavimo vienračiu, ekvilibristikos, antipodo, klounados ir kitokių triukų.

Nuorodos
--------

* Oficiali „Ąžuolyno meškučių cirko" svetainė
Demografinis gyventojų skaičiaus pokytis (1961–2003 m.)
Gyventojų amžiaus piramidė (2005 m.)
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Malio demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 15 968 882 (2013 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 47,7 %
* *15-64 m.:*49,3 %
* *65 m. ir vyresni:* 3 % (2013 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 16 m.
* *vyrų:* 15,4 m.
* *moterų:* 16,6 m. (2013 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 3,01 % (2013 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 46,06 gimimų/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 13,55 mirčių/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -2,41 migrantų/1000 gyv. (2013 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 34,9 % (2011 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 4,77 % (2010–2015 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,01 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,88 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 1,01 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,95 vyro vienai moteriai (2013 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 106,49 mirusiųjų/1000 gimimų (2013 m. apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 54,55 m.
* *vyrų:* 52,75 m.
* *moterų:* 56,41 m. (2013 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 33,4 % (2011 m.)
* *vyrų:* 43,1 %
* *moterų:* 24,6 %

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Malio demografija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* CŽV pasaulio faktų knyga: Malis (angliškai) Archyvuota kopija 2015-11-10 iš Wayback Machine projekto.
| Malinua |
| --- |
|  |
|  |
| Standartas: | Nr. 015, I FCI grupė, 1 sekcija (aviganiai) |
| Ūgis (ties ketera) |
| Patinas: | 61-66 cm |
| Kalė: | 56-61 cm |
| Svoris |
| Patinas: | 29-34 kg |
| Kalė: | 25-30 kg |
| Savybės |
| Plaukas: | Trumpas, juodais galiukais, pilkšvos smėlio spalvos, snukis juodas |
|  |
| Aktyvumas: | Aukštas |
|  |
| Intelektas: | Aukštas |
|  |
| Temperamentas: | Prieraišus, ištvermingas, nuovokus, įnoringas, kartais užsispyręs |
|  |
| Tinkamumas apsaugai: | Aukštas |
|  |
| Tinkamumas tarnybai: | Labai aukštas |
|  |
| Vados dydis: |  ? |
|  |
| Ilgaamžiškumas: | 12-14 m. |

**Malinua** (*Mechelaar*, *malinois*) – vienas iš keturių belgų aviganio tipų. Malinua savo gavo vardą pagal miesto pavadinimą *Malines*.

Šie šunys turi stiprią sveikatą. Genetinės ligos retos, pasitaiko rečiau nei tarp kitų aviganių, bet galimas keletas paveldimų ligų (pvz.sąnarių displazija, epilepsija). Galimos kai kurios akių ligos.

Fizinės savybės
---------------

Trumpaplaukis, elnio rudumo spalvos, snukis juodas.

Charakteris
-----------

Labai prieraišus šuo, mėgsta šeimininko dėmesį. Energingas, judrus, nuovokus. 

Lengvai dresuojamas dėl didelio noro įtikti šeimininkui. Nekenčia šiurkštaus elgesio su juo, bet treniruojant tinkamais metodais elgiasi labai gerai. Šuniukai turėtų būti auginami namų aplinkoje ir dažnai vedami į jiems nepažįstamas vietas apsižvalgyti, pabendrauti su skirtingais žmonėmis skirtingose situacijose. Malinua turėtų būti savimi pasitikintis, nebijoti nepažįstamų žmonių.

Malinua labai tinka šunų vikrumo varžyboms, gali ganyti, atlikti paieškos, gelbėjimo darbus, dalyvauti paklusnumo varžybose. Tai puikūs policijos, armijos šunys, tinka apsaugai.

Nuorodos
--------

* (liet.)
* (ang.)
* Archyvuota kopija 2006-10-10 iš Wayback Machine projekto. (ang.)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Malinua** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 4°55′0″ š. pl. 114°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿4.91667°š. pl. 114.91667°r. ilg.﻿ / 4.91667; 114.91667

Kampong Ajeras
**Kampong Ajeras** (malaj. *Kampong Ayer* – 'vandens kaimas') – Brunėjaus sostinės Bandar Seri Begavano dalis, įsikūrusi Brunėjaus įlankos pakrantėje, prie Brunėjaus upės žiočių. Kampong Ajere gyvena ~40 tūkst. žmonių. Šis rajonas sudarytas iš 42 kaimų, kuriuose pastatai įrengti ant polių ir tarpusavyje sujungti mediniais tiltais. Kampong Ajere yra virš 4200 statinių, tame tarpe mečetės, mokyklos, parduotuvės, ligoninė. Tarp Kampong Ajero kvartalų kursuoja vandens taksi, prekybininkų valtelės.

Kampong Ajeras gyvuoja bent 1300 metų. Jį 1521 m. aplankė Fernandas Magelanas, o jo raštininkas Antonio Pigafetta šį kaimą ant vandens pavadino „Rytų Venecija". Ilgą laiką tai buvo vienas svarbiausių Borneo prekybinių centrų. Brunėjaus valstybės laikais šis kaimų konglomeratas tapo Bandar Seri Begavano dalimi.

* 
* 
* Vandens taksiVandens taksi
*
| Kensington Oval |
| --- |
| Kriketo Meka |
|  |
| Oficialus pavadinimas | Kensington Oval |
| Vieta | Fonatbelle, Barbadosas |
| Koordinatės | 13°6′18.18″ š. pl. 59°37′21.29″ v. ilg.﻿ / ﻿13.1050500°š. pl. 59.6225806°r. ilg.﻿ / 13.1050500; 59.6225806 |
| Atidarytas | 1882 m. |
| Savininkas | Barbadoso vyriausybė |
| Operatorius | Kensington Oval Management Inc. |
| Paviršius | žolė |
| Talpa | 15 000 |
| Nuomininkai | Barbadoso kriketo asociacija |

**Kensington Oval** – atviro lauko stadionas Barbadoso saloje, pritaikytas kriketo varžyboms. Pastatytas 1882 m. į vakarus nuo šalies sostinės Bridžtauno. Tai vienas svarbiausių šalies sportinių statinių, vietinių dažnai vadinamas „kriketo Meka".

Istorija
--------

Kensington Oval stadione kriketo varžybos pradėtos 1882 m. Pirmosios tarptautinės varžybos įvyko 1895 m. Nuo 1930 m. vyksta tarptautinės kriketo tarybos varžybos. Pirmosios tokios sužaistos varžybos buvo tarp Vest Indijos ir Anglijos komandų. 2007 m. stadionas buvo įamžintas dviejuose Barbadoso pašto ženkluose. Tais pačiais metais stadione vyko ir pasaulio kriketo taurės šešerios varžybos ir finalas.

Išnašos
-------

1. ↑  bps.gov.bb Archyvuota kopija 2007-07-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  bps.gov.bb Archyvuota kopija 2007-07-04 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Kensington Oval oficialioje Barbadoso turizmo svetainėje Archyvuota kopija 2011-07-07 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Osetinai, buvę 1877-1878 m. Rusijos-Turkijos karo dalyviai.
Baronas Vrangelis su paradine čerkese su gazyriais.
**Gazyris** (rus. *газырь*, iš tiurk. *хъазыр* 'parengtas; gatavas') – Kaukazo tautų kultūroje hermetiškai uždaromas cilindrinis futliaras, kuriame būna iš anksto atseikėtas parako užtaisas arba popierinis šovinys. Gazyriai būdavo specialiame krepšyje *gazyrnicoje* arba viena eile būdavo prisiūti prie čerkesės krūtinės, taip sudarydami savotišką trumpą šovinyną. 

Vėliau gazyrių eilė tapo dekoratyviniu elementu, būtina XIX a. ir XX a. pradžios Kaukazo tautų nacionalinės aprangos dalimi. Gazyriai paprastai būdavo kauliniai, o paradinei aprangai – sidabriniai. 

Gazyrnica
Paskutinis Baltojo judėjimo vadovas baronas Piotras Vrangelis nuo 1918 m. rugsėjo turėjo pravardę „Juodasis baronas", kadangi kasdien dėvėdavo tradicinę savo aprangą – juodą kazokišką čerkesę su gazyriais. Šią aprangą jis mėgo labiau už kitus karinės uniformos variantus.
| **Fistulina hepatica**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Ąžuolinė kepena (*Fistulina hepatica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Kepenaininiai  *( Fistulinaceae)* |
| Gentis: | Kepena  *( Fistulina)* |
| Rūšis: | Ąžuolinė kepena  *( Fistulina hepatica)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Ąžuolinė kepena** (*Fistulina hepatica*) – kempenainių (*Fistulinaceae*) šeimos grybų rūšis.

Vaisiakūniai stambūs, 10-30 cm skersmens, 3-6 cm storio, vienmečiai, minkšti, sultingi, mėsingi, trumpu storu šoniniu kotu prisitvirtinę prie gyvo ąžuolo kamieno.
Kepurėlė vėduokliškai pailga, šiek tiek gleivėta, tamsiai rudai raudona. Vamzdeliai iki 1,5 cm ilgio, tarp savęs nesuaugę, šviesiai gelsvi, paspaudus paruduoja.
Trama stora, mėsinga, ryškiai raudona, sultinga, su baltomis gyslomis, rūgštoko skonio.

Auga birželio – spalio mėnesiais ant senų ąžuolų, kartais ant kelmų, labai retai suaugę po kelis vaisiakūnius. Sukelia rudąjį ąžuolo puvinį. IV kategorijos grybas. Lietuvoje reta. Kitose šalyse mėgstamas grybas.

Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vincentas Urbonas. *Grybai*. Vilnius: Mokslas, 1986. p. 69.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ąžuolinė kepena** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Aleksandras Babianskis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1853 m.Vaiguva, Raseinių apskritis, Kauno gubernija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1931 m. gruodžio 10 d. (~78 metai)Varšuva, Lenkija |
|  |
| Veikla | Rusijos imperijos kariuomenės generolas lietuvių visuomenės veikėjas |

**Aleksandras Babianskis** (1853 m. Vaiguva – 1931 m. gruodžio 10 d. Varšuva) – Rusijos imperijos kariuomenės generolas, lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Baigė Šiaulių gimnaziją ir Sankt Peterburgo karo akademiją. Už darbą Rusijos imperijos kariuomenės teismuose suteiktas generolo laipsnis. 

Dalyvavo Sankt Peterburgo lietuvių išeivių organizacijų veikloje, 1904–1906 m. bendradarbiavo Sankt Peterburgo „Lietuvių laikraštyje", rėmė lietuvių reikalavimus, kad vietos katalikų mokyklose būtų dėstoma ir lietuvių kalba. 1905 m. su kitais lietuvių inteligentais dalyvavo „Lietuvių laikraščio" redakcijos sukviestame susirinkime, kur buvo pareikalauta Lietuvai (su Gardino gubernija) suteikti savivaldą, visose Lietuvos mokyklose dėstyti lietuvių kalba, rusus mokytojus pakeisti lietuviais, pirmą kartą paskelbtas reikalavimas atkurti lietuvišką Vilniaus universitetą. Nuo 1906 m. advokatas, kaltinamuosius gynė ir politinėse bylose. Stiprėjant lietuvių ir lenkų nesutarimams, visuomeninę veiklą lietuvių organizacijose nutraukė. Po Pirmojo pasaulinio karo apsigyveno Varšuvoje, siūlė įvairius planus sutaikyti Lietuvą ir Lenkiją, 1921 m. rėmė Hymanso projektą; siekė įkurti lietuvių ir lenkų draugiją abiejų tautų santykiams gerinti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Aleksandras Babianskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 709 psl.
| **Bos frontalis** |
| --- |
| Gauras (*Bos frontalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Jaučiai  *( Bovinae)* |
| Gentis: | Jaučiai  *( Bos)* |
| Rūšis: | Gauras  *( Bos frontalis)* |

 |

**Gaūras** (*Bos frontalis*) – jaučių (*Bovinae*) pošeimio dykaraginis žinduolis. Paplitęs Indijoje ir Mianmaro, Malakos pusiasalio miškuose (600-1700 m virš jūros lygio). Išskiriami 3 porūšiai.

Stambus, didele ketera jautis. Patino kūno ilgis apie 3 m, aukštis ties gogu iki 2,2 m. Patinų masė iki 1000 kg. Patelės mažesnės. Kailis trumpaplaukis, tankus, tamsiai rudos ar juodos spalvos. Kojos baltos. Ragus turi ir patinai, ir patelės. Ragai dideli - patinų iki 115 cm, tarpas tarp jų būna iki 120 cm. Nuo kaktos nukrypę į šonus, truputį atgal ir užlinkę į vidų.

Gyvena miškingose vietovėse ir kalnuose. Rečiau sutinkamas krūmynuose. Laikosi arti vandens. Poligamas. Gyvena bandomis po 5-12 individų. Seni patinai gyvena pavieniui, jauni neretai sudaro atskirus būrius. Veiklus naktį. Minta medžių lapais ir šakelėmis. Rujoja nuo lapkričio iki balandžio. Nėštumas trunka 270-280 dienų, veda 1 jauniklį. Gyvena iki 30 metų. 

Nykstanti rūšis, įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą. Daugiau jų išliko tik nacionaliniuose parkuose ir rezervatuose. Pusiau domestikuotas vadinamas gajalu, arba *mithunu*. Jis yra smulkesnis ir veisiamas pietryčių Azijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  The gayal or mithun Archyvuota kopija 2017-02-18 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* *Gaūras*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, IV t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1978. T.IV: Gariga-Jančas
* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 68 psl. ISBN 9986-443-36-9.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gaūras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Aleksandras Bestuževas** |
| --- |
|  |
| Aleksandras Bestuževas |
| Gimė | 1797 m. lapkričio 3 d.Sankt Peterburgas |
| Mirė | 1837 m. birželio 19 d. (39 metai)prie Adlerio (dab. Sočio rajonas) |
| Tėvas | Aleksandras Fedosejevičius Bestuževas |
|  |
| Veikla | rusų rašytojas, kritikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Aleksandras Bestuževas |

**Aleksandras Bestuževas** (rus. *Александр Александрович Бестужев*, slapyvardis *Marlinskij*, 1797 m. lapkričio 3 d. Sankt Peterburgas – 1837 m. birželio 19 prie Adlerio (dab. Sočio rajonas) – rusų rašytojas, kritikas, publicistas, karininkas.

Biografija
----------

Tėvas Aleksandras Fedosejevičius Bestuževas (1761–1810 m.) leido „Sankt Peterburgo žurnalą" (*Санктпетербургский журнал*), parašė vadovėlį „Kilmingojo jaunimo karinio auklėjimo patirtis" (*Опыт военного воспитания относительно благородного юношества*). Jo sūnus buvo auklėjamas Kalnų korpuse, tarnavo Susisiekimo kelių valdytojo generolo Betankuro ir Viurtembergo hercogo adjutantu. Vėliau leibgvardijos dragūnų pulko štabskapitonas. 1823-1825 m. su K. Rylejevu leido almanachą „Полярная звезда".

1825 m. dalyvavo dekabristų sukilime, nuteistas mirties bausme, 1826 m. ji pakeista katorga Sibire. 1829 m. perkeltas eiliniu į Kaukazą, buvo sužeistas. Už drąsą apdovanotas Georgijaus kryžiumi ir pakeltas vyresniuoju karininku. Vėliau praporščikas. Žuvo kautynėse su kalniečiais,  jo kūnas nebuvo rastas.

Kūryba
------

Rusų romantinės prozos atstovas. Pirmieji eilėraščiai ir apsakymai išspausdinti žurnaluose „Сын Отечества" и „Соревнователь просвещения". Ankstyvosiose apysakose vaizduojami Livonijos ir Rusijos istoriniai įvykiai, Kūryboje yra ir lietuviškų motyvų. Kaukaze slapyvardžiu Marlinskij parašė apysakų ir romanų apie aukštuomenės gyvenimą. Poezijai būdingos vienatvės, nusivylimo nuotaikos. Literatūros apžvalgose propagavo romantizmą.

Bibliografija
-------------

* Поездка в Ревель. 1821 m.
* Замок Нейгаузен
* Роман в семи письмах
* Ревельский турнир
* Изменник
* Андрей, князь Переяславский. 1828 m.
* Русские повести и рассказы. 1832 m. (išleista be autoriaus pavardės):
	+ Испытание.
	+ Наезды.
	+ Лейтенант Белозор.
	+ Страшное гадание.
	+ Аммалат-бек.
	+ Фрегат Надежда.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Visuotinė lietuvių enciklopedija, I t.

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Aleksandras Bestuževas***
*Šis straipsnis apie miestą. Apie upę skaitykite straipsnyje Geičajus (upė).*

| Geičajusazer. *Göyçay* |
| --- |
| *Geičajaus mečetė* |
|  |
| 

GeičajusGeičajus

40°39′20″ š. pl. 47°44′20″ r. ilg.﻿ / ﻿40.65556°š. pl. 47.73889°r. ilg.﻿ / 40.65556; 47.73889﻿ (Geičajus)Koordinatės: 40°39′20″ š. pl. 47°44′20″ r. ilg.﻿ / ﻿40.65556°š. pl. 47.73889°r. ilg.﻿ / 40.65556; 47.73889﻿ (Geičajus) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Azerbaidžano vėliava Azerbaidžanas |
| **Rajonas** | Geičajaus rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 36 720  |
|  |
| **Kirčiavimas** | Geičãjus |

**Geičajus** (dar buvo užrašomas kaip *Geokčajus*) – Azerbaidžano miestas, Geičajaus rajono centras.

Istorija
--------

XVIII ir XIX a. sandūroje dabartinėje miesto vietoje buvo įkurta nukentėjusiųjų per žemės drebėjimą Šamachio rajone stovykla. Tad pirmaisiais miesto gyventojais tapo šamachiečiai. Vėliau Geičajus tapo apskrities centru, į kurią įėjo 7 rajonai (Geičajaus, Udžaro, Zardabo, Agdašo, Achsu, Kiurdamiro ir Ismailio). Miesto teises Geičajus gavo 1916 m.

Geografija
----------

Geičajus įsikūręs automagistralės Baku – Gazachas 219 km, keturių kelių sankryžoje. Šiaurėje stūkso Bozdago kalnas. Rytuose teka Geokčajaus upė (iš azer. *mėlynoji upė*). Iš viso mieste yra apie 200 gatvių. Geičajus yra dešimtasis pagal dydį valstybės miestas.

Ekonomika
---------

Mieste įsikūrusios šios pramonės įmonės: konjako, pieno produktų, konservų gamyklos, automobilių remonto dirbtuvės, statybinių medžiagų ir siuvimo reikmenų fabrikai. Geičajuje įsikūrusi ir sulčių spaudimo įmonė, kuri gamina granatų, slyvų bei svarainių sultis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Azija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Geičãjus.
*Kitos reikšmės – Marso laukas.*
Marso laukas nuo Eifelio bokšto
**Marso laukas** (pranc. *Champ de Mars*) – parkas Paryžiuje, šalia Eifelio bokšto. Parkui pavadinimas duotas nuo Romoje buvusio lauko kariams tuo pačiu pavadinimu. Taip pat šioje vietoje įvairias pratybas vykdydavo ir Prancūzijos kariuomenė.

Seniau parko vieta buvo skirta žmonėms, norintiems pardavinėti savo užaugintus vaisius, daržoves, gėles, kitas sodo gėrybes. 1750 m. čia pastačius kariuomenės mokyklą (École Militaire) ši vieta įgavo dabartinio parko vaizdą.

1783 m. rugpjūčio 27 d. broliai Robertsai iš šio lauko pakilo pirmuoju pasaulyje vandenilio oro balionu.

1867, 1878, 1889, 1900 ir 1937 m. šioje vietoje vyko Pasaulinės parodos.

2012 m. Marso lauke buvo pademonstruota United Buddy Bears ekspozicija. Daugiau nei 140 dvimetrinių meškiukų čia stovi ir dabar.

Šiame lauke vyksta viena iš filmo apie Džeimsą Bondą „Žvilgsnis į žmogžudystę" scenų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Medal commemorating Charles and Robert’s balloon ascent, Paris, 1783.
2. ↑  Paris Photos – France Map, Europe Maps France Map Information Archyvuota kopija 2017-03-31 iš Wayback Machine projekto.
**Sintetinė genomika** yra nauja mokslo sritis, kuri apima genų, genų rinkinio ar visos chromosomos projektavimą ir surinkimą iš DNR cheminių komponenčių. Remdamiesi kompiuterine analogija, ląstelės genomas traktuojamas kaip operacinė sistema ir ląstelės citoplazma kaip techninė įranga. Citoplazma talpina savyje ribosomas ir kitas komponentes, kurios reikalingos pasireikšti genetinei informacijai, patalpintai genuose. Sintetinės genomikos tikslas yra modifikuoti ląstelės operacinę sistemą, projektuoti naujus genus ir koduoti naujo tipo ląsteles su norimomis iš anksto užduotomis savybėmis, kurias galima pritaikyti įvairiose pramonės šakose, tarp jų ir bioenergijos ar kitose susijusiose naftos chemijos šakose.

Nuorodos
--------

* Cello J, Paul AV, Wimmer E (2002) Chemical synthesis of poliovirus cDNA: generation of infectious virus in the absence of natural template. Science 297: 1016–1018
* Smith HO, Hutchison III CA, Pfannkoch C, Venter JC (2003) Generating a synthetic genome by whole genome assembly: phiX174 bacteriophage from synthetic oligonucleotides. Proc Natl Acad Sci USA 100: 15440–15445
* Synthetic Genomes: Technologies and Impact - 2004 m. studija "Sintetiniai genomai: Technologijos ir Įtaka"
| Geitshedasangl. *Gateshead* |
| --- |
|  |
|  |
| 

GeitshedasGeitshedas

54°57′0″ š. pl. 1°36′0″ v. ilg.﻿ / ﻿54.95000°š. pl. 1.60000°r. ilg.﻿ / 54.95000; 1.60000﻿ (Geitshedas)Koordinatės: 54°57′0″ š. pl. 1°36′0″ v. ilg.﻿ / ﻿54.95000°š. pl. 1.60000°r. ilg.﻿ / 54.95000; 1.60000﻿ (Geitshedas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Anglija Anglija |
| **Grafystė** | Tainas ir Viras |
|  |
| **Gyventojų** (2001 ) | 78 403  |
| **Plotas** | 21,68 km² |
| **Tankumas** (2001 ) | 3 616 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Geitshedas |

**Geitshedas** – miestas Šiaurės Rytų Anglijos regione, Taino ir Viro grafystėje, Jungtinėje Karalystėje. Miestas įsikūręs į pietus nuo Taino upės.

Istorija
--------

Geitshedas pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 623 m. istoriko Beda. 1068 m. šalia miesto Vilhelmas I Užkariautojas nugalėjo Škotijos karaliaus Malkolmo III ir Edgar the Ætheling pajėgas. Viduramžių laikotarpiu Geitshedas buvo Daramo vyskupo jurisdikcijoje. Tuo metu gyvenvietėje daugiausia buvo miško teritorijos ir šiek teik žemės ūkiui naudojamos žemės. Iki XVII a. pab. mieste buvo vystoma kalnakasyba ir prekyba anglimi. 1974 m. Geitshedo miesto rajonas buvo sujungtas su penkiais kitais urbanizuotais rajonais.

Žymūs žmonės
------------

* Leib Gurwicz (1906-1982), Lietuvos žydų kilmės rabinas

Išnašos
-------

1. www.statistics.gov.uk
2. ↑  www.statistics.gov.uk
3. www.statistics.gov.uk
4. ↑  www.statistics.gov.uk

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |
| --- |
| Marta Roure |
|  
Marta Roure 2004 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Marta Roure i Besolí |
| Gimė | 1981 m. sausio 16 d. (42 metai)Andora, Andoros vėliava Andora |
| Žanrai | pop, poprokas |
| Veikla | dainininkė, aktorė |
| Instrumentai | vokalas, fortepijonas |
| Aktyvumo metai | 2002–dabar |
| Įrašų kompanija | Música Global Discogràfica |

**Marta Roure i Besolí** (g. 1981 m. sausio 16 d. Andoroje) – Andoros dainininkė ir aktorė. Ji atstovavo Andorai 2004 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Jugarem a estimar-nos" ir pusfinalyje užėmė 18 vietą.

Biografija
----------

Gimė muzikų šeimoje. 2004 metais Andoros televizijos kanalas TVA išrinko Martą atstovauti savo šaliai 2004 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Jugarem a estimar-nos". Tai buvo pirmasis Andoros dalyvavimas konkurse. Taip pat šiame konkurse pirmą kartą daina buvo atliekama katalonų kalba. Daina surinkusi dvylika taškų užėmė 18 vietą. Tų pačių metų lapkričio 8 dieną ji išleido debiutinį albumą „Nua".

Diskografija
------------

### Studijiniai albumai

* 2004: *Nua*

### Singlai

* 2004: *Jugarem a estimar-nos*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Marta Roure** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina *Jugarem a estimar-nos* (2004 m.)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**–** |  **Andoros atstovė Eurovizijoje**2004 | Po to:**Marian van de Wal  *„La mirada interior"*** |
**Plungės rajono taryba** – Plungės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – **Plungės rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Plungės rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Plungės rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

* Jonas Eugenijus Bačinskas
* Antanas Černeckis
* Vacys Daukša
* Audrius Klišonis
* Algirdas Kurcikevičius, 1990–1991 m. Plungės rajono valdytojo pavaduotojas.
* Antanas Lapukas
* Romutis Mažrimas
* Vytas Rutkauskas
* Leonardas Želvys

Veikla
------

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Pirmasis laikraščio numeris.
**Asahi Shimbun** (jap. 朝日新聞 = *Ryto saulės laikraštis*) – vienas iš didžiųjų Japonijos dienraščių bei tokio paties pavadinimo žiniasklaidos kompanija. Būstinė įsikūrusi Osakoje.

2017 m. duomenimis rytinis Asahi Shimbun laikraščio tiražas siekė 6,41 mln. kopijų, o vakarinis – 2,02 mln. kopijų. Naujienos taip pat publikuojamos internetiniuose portaluose asahi.com (japonų k.) ir asahi.com/ajw/ (anglų k.).

Istorija
--------

Asahi Shimbun kompanija buvo įkurta 1879 m. Osakoje ir laikui bėgant išsiplėtė iki nacionalinio dienraščio. Iš pradžių egzistavo keli regioniniai dienraščiai, kaip kad Asahi Shimbun skirtas Tokijui arba Osakai, tačiau 1940 m. visiems buvo suteiktas vieningas Asahi Shimbun pavadinimas. Nuo 2001 m. pradėta leisti ir dienraščio versija anglų kalba. Kadangi dienraštis daug dėmesio teikia užsienio naujienoms, turi gerai išvystytą tarptautinį korespondentų tinklą, kurį 2017 m. sudarė 36 užsienio atstovybės visuose pasaulio žemynuose.

Ideologija
----------

Asahi Shimbun laikraštis vertinamas kaip atstovaujantis liberalias bei kairuoliškas vertybes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  The Asahi Shimbun Company Overview 2018, asahi.com
2. ↑  The Asahi Shimbun Company Overview 2018, asahi.com
3. ↑  Asahi Shimbun, britannica.com
| Siolvesborgasšved. *Sölvesborg* |
| --- |
| *Geležinkelio stotis* |
|  |
| 

SiolvesborgasSiolvesborgas

56°02′39″ š. pl. 14°34′31″ r. ilg.﻿ / ﻿56.04417°š. pl. 14.57528°r. ilg.﻿ / 56.04417; 14.57528﻿ (Siolvesborgas)Koordinatės: 56°02′39″ š. pl. 14°34′31″ r. ilg.﻿ / ﻿56.04417°š. pl. 14.57528°r. ilg.﻿ / 56.04417; 14.57528﻿ (Siolvesborgas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Švedijos vėliava Švedija |
| **Lėnas** | Blekingė |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 8 401  |
|  |
| **Tinklalapis** | Miesto svetainė |

**Siolvesborgas** – Švedijos Blekingės provincijos miestelis. Istoriškai svarbus miestas.

Istorija
--------

Miestas buvo įkurtas XII amžiuje, išaugo aplink bažnyčią, vienuolyną ir vėliau pilį. 

1445 m. miesto teises suteikė karalius Kristupas Bavaras, kuris buvo Danijos, Švedijos ir Norvegijos karaliumi.

Miestas buvo prie pagrindinio kelio, jungiančio tuometinius Danijos Skonės ir Blekingės rajonus, todėl čia buvo pastatyta tvirtovė. 

Siolvesborgas tapo provoncijos centru. Tačiau kilus karui tarp Danijos ir Švedijos, senieji miestai į vakarus iki Siolvesborgo buvo sudeginti.

Siolvesborgo miesto prekybos privilegijos buvo atšauktos ir suteiktos Kristianstadui. Taigi, miestas tapo mažiau svarbiu ir ilgainiui prarado savo reikšmę.

1773–1798 m. čia laikinai veikė Fajanso fabrikas, tačiau gamyba buvo nutraukta.

1637 m. Kniaredo mūšyje danai buvo nugalęėti švedų kariuomenės ir pilis atiteko švedų karūnai.

buvo atsisakyta po švedų pralaimėjimo švedams. Vietoj to, kad švedai užgrobtų pilį, pilies valdytojas nusprendė, kad pilis turėtų būti sudeginta. Šiandien yra išliekę tik pilies griuvėsiai.

Miesto privilegijos buvo atkurtos 1841 m. valdant Švedijos karaliui Karoliui XIV Jonui.

Miestai partneriai
------------------

* Lietuva Ukmergė;

Sportas
-------

* FC Giffarna (futbolo klubas);
* „Svarta Led" futbolo stadionas;
* Hörvikens IF (futbolo klubas);
* „Gröna Vallen" futbolo stadionas;
* Sölvesborgs GoIF (futbolo klubas);

Nuorodos
--------

* Miesto svetainė
**Romualdas Kriaučiūnas** (1936 m. sausio 21 d. Panevėžys) – psichologas, nuo 1967 m. daktaras.

Biografija
----------

1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. į JAV. 1962 baigė Ruzvelto universitetą Čikagoje.

1961–1969 m. klinikinis psichologas Ilinojaus Psichinės sveikatos departamento Manteno, Annos ir Kankakee valstybės ligoninėse. Nuo 1969 m. Psichinės sveikatos centro Lansinge vyr. psichologas, psichologijos internatūros direktorius, nuo 1971 m. dar ir Mičigano universiteto East Lansinge profesorius. Verčiasi privačia praktika.

Svarbiausi moksliniai darbai iš atminties distrakcijos ir amžiaus santykio, vyresnio amžiaus žmonių depresijos ir savižudybių, vidutinio amžiaus krizių ir jų įveikimo galimybių ir kita.

Nuo 1956 m. ateitininkas, 1967–1970 m. Ateitininkų federacijos generalinis sekretorius. Dalyvauja JAV lietuvių įvairių organizacijų veikloje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Romualdas Kriaučiūnas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 30 psl.

Nuorodos
--------

* Straipsniai Archyvuota kopija 2008-04-09 iš Wayback Machine projekto.