| **Maršalo ataka** |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |

 |  |
|  |

 |
|  |

 |
| Ėjimai | 1. e4 e5 2. Žf3 Žc6 3.Rb5 a6 4.Ra4 Žf6 5.0-0 Re7 6.Be1 b5 7.Rb3 0-0 8.c3 d5 |
| ECO | C89 |
| Sukurta | 1918 |
| Pavadinimo kilmė | Frank Marshall |
| Motininis debiutas | Ispaniškoji partija |

**Maršalo ataka** (arba **Maršalo gambitas**) – vienas iš juodųjų agresyvesnių atsakų baltiesiems Ispaniškojoje partijoje – po **3…a6 4.Ra4 Žf6 5.0-0 Re7 6.Be1 b5 7.Rb3 0-0 8.c3** juodieji sužaidžia gambitą **8…d5**, aukodami pėstininką. Juodieji šiame variante vadovaujasi logika, kad puolimas – geriausia gynyba. Pagrindinė seka prasideda **9.ed Žxd5** (**9…e4!?**, Hermano Šteinerio variantas laikomas silpnesniu) **10.Žxe5 Žxe5 11. Bxe5 c6** (Maršalo ėjimai **11…Žf6** ir **11…Rb7** laikomi silpnais, bet taip pat yra pasiteisinę žaidžiant aukšto lygio šachmatais). Juodieji atakuoja ir kirtimais sukuria baltųjų karaliaus pusės silpnumus – ji lieka be ginančių figūrų. Baltieji turi iškart apsispręsti – žaisti **d3** arba **d4**. **8.c3** jau negelbsti. Juodųjų ataka gali būti triuškinanti – kadangi juodųjų pranašumas pozicinis, ne taktinis – labai sunku rasti būdą išvengti šios atakos. Kartais baltieji stengiasi išvengti Maršalo atakos, žaisdami vieną iš Anti-Maršalo sistemų: **8.a4** arba **8.h3** vietoj **8.c3**.

Maršalo ataka pirmąkart buvo panaudota JAV šachmatininko Frenko Maršalo garsiame žaidime „Dovanėlė" (Novelty Gift) 1918 m. Pasak legendos (nors ir mažai tikėtinos, nes iki Maršalo ėjimas **8…d5** jau buvo naudotas) Maršalas šį gambitą (**8…d5**) „taupė" aštuonerius metus susitikimui su Kapablanka. Kapablanka laimėjo šią partiją. Vėliau buvo atrasta Maršalo klaida 11 ėjime (turėjo būti **11…c6!** vietoj **11…Žf6!?**), ir ši ataka pradėta naudoti vėlesnių aukšto lygio žaidėjų – Boriso Spaskio, Maiklo Adamso, Džono Nuno, Višvanatano Anando.

Pats F. Maršalas gyvenimo pabaigoje rašė:

Analizavau šį variantą daugelį metų ir padariau išvadą, kad ataka yra vykusi. Tai nereiškia, kad juodieji būtinai laimi; aš manau, kad ataka juodiesiems suteikia daug galimybių laimėti ir esti gera mažiausiai lygiosioms.

Nuorodos
--------

* Chosė Raulis Kapablanka – Frankas Maršalas*,*

Manheteno šachmatų klubų čempionatas, 1918 m. spalio 23 d. Ispaniškoji partija, Marshallo ataka

* On the Marshall Attack C89
* Ruy Lopez, Marshall Attack