recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paulo Hersey ir Kennetho Blanchardo situacinis modelis** – vienas pagrindinių požiūrių į lyderiavimą. Pagal jį efektingiausias lyderiavimo stilius toks, kuris kinta priklausomai nuo pavaldinių "pasirengimo" laipsnio. Pasirengimas apibūdinimas kaip noras laimėti, siekti prisiimti atsakomybę ir įgyti užduočiai būtinų sugebėjimų, įgūdžių bei patyrimo.

Pasekėjų (darbuotojų) žinios ir tikslai – svarbūs veiksniai, nuo kurių priklauso lyderiavimo stiliaus efektyvumas.
P. Hersey ir K. Blanchardas mano, kad vadovo santykis su pavaldiniais pereina keturias stadijas, kol pavaldiniai tobulėja,
todėl vadovai turi keisti savo vadovavimo stilių.

Pradinėje pasirengimo stadijoje pati tinkamiausia vadovo taktika – didelis dėmesys darbo užduočiai. Pavaldiniai turi gauti
visus nurodymus apie darbo užduotis, turi būti supažindinti su organizacijos taisyklėmis ir procedūromis. Nenurodinėjantis
vadovas sukeltų tarp naujų pavaldinių paniką ir nerimą.

2 stadijoje netinka darbuotojų dalyvavimas valdyme, nes pavaldiniui dar labai svarbi struktūra. Kai pavaldiniai pradeda suvokti savo užduotis, į užduotis orientuotas stilius vis dar išlieka pagrindinis, nes pavaldiniai dar nesugeba veikti be struktūros. Tačiau lyderio pasitikėjimas darbuotojais ir jų pagalba vadovui turėtų rūpėti didėti, nes lyderis pradeda juos artimiau pažinti ir nori skatinti tolesnes jų pastangas. Lyderis turi didinti santykių vaidmenį.

3 stadijoje darbuotojų sugebėjimai ir motyvacija laimėjimams yra išaugę, ir jie aktyviai ima siekti atsakomybės. Lyderiui
jau nebūtina griežtai nurodinėti. Jis turi būti visuomet pasirengęs padėti ir būti dėmesingas. Kai pasekėjai pamažu įgyja vis daugiau pasitikėjimo savo jėgomis, ima savarankiškai tvarkytis, įgauna vis daugiau patyrimo, lyderis gali mažinti savo paramą ir paskatinimus.

4 stadijoje pavaldiniams daugiau nebereikia direktyvų ir jie jų nesitiki iš vadovo. Jie jau savarankiški. Jei pasirenkamas
tinkamas vadovavimo stilius tai jis ne tik motyvuoja darbuotojus, bet ir padeda jiems tobulėti kaip
profesionalams. Toks lyderiavimas dinamiškas, lankstus, nuolat kintantis.

Šaltiniai
---------

* Stoner J. A. R. E. Freeman, D. R. Gilbert, Vadyba, Kaunas, 2000.
* Stoškus S. D. Beržinskienė, Vadyba, Kaunas, 2005.
| ***Jei Donžuanas būtų moteris...*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Don Juan ouSi Don Juan était une femme... |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija |
| Režisierius | Roger Vadim |
| Scenaristas (-ai) | Jean CauRoger VadimJean-Pierre Petrolacci |
| Vaidina | Brigitte Bardot |
| Metai | 1973 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | prancūzųšvedų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Jei Donžuanas būtų moteris...** (pranc.  *Don Juan ou Si Don Juan était une femme...*) – prancūzų režisieriaus Roger Vadim 1973 m. sukurta drama ,kurioje pagrindinį vaidmenį atliko jo buvusi žmona Brigitte Bardot.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Brigitte Bardot – Džinė
* Robert Hossein – Lui
* Jane Birkin – Klara
* Mathieu Carrière – Polas
* Michèle Sand – Leporela
* Robert Walker, Jr. – gitaristas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pagrindinė filmo herojė Džinė – tarsi įsikūnijęs garsusis moterų meilužis Donžuanas. Ji manipuliuoja vyrais, jų jausmais ir be skrupulų palieka juos, vos tik šie jai nusibosta. Tačiau toks elgesys anksčiau ar vėliau vis tiek atsisuka prieš ją pačią, kuomet atsiranda vyras, pasiryžęs bet kokiai aukai, kad būtų kartu su ja...
*Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.*
Koordinatės: 54°53′06″š. pl. 24°51′07″r. ilg.﻿ / ﻿54.8849°š. pl. 24.8520°r. ilg.﻿ / 54.8849; 24.8520

|  Kernavės Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Širvintų |
| **Savivaldybė** | Širvintų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kernavė |
| **Adresas** | Kerniaus g. 6 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1920 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Kernavės Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Kernavės miestelyje, Neries dešiniojo kranto viršutinėje terasoje.

Šalia dabartinės bažnyčios yra išlikę pirmosios Kernavės bažnyčios pamatai.

Istorija
--------

Kernavės medinė koplyčia
Pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1430 m. Kernavės dvaro valdytoja Ona Kareivaitė-Mačkuvienė 1496 m. ją apdovanojo ir įsteigė altariją. 1508 m. bažnyčiai dar skyrė turtų. Per reformaciją netoli bažnyčios buvo pastatyta arijonų sektos koplyčia. Kurį laiką arijonai buvo užėmę ir bažnyčios beneficiją. 1522 m. bažnyčia atstatyta. 1655 m. ji sudegė, pastatyta laikina. Po 1674 m. buvo statoma nauja.

1739 m. pastatyta ąžuolinių rąstų bažnyčia (nugriauta 1933 m. ir pervežta į Krivonis, dabartinė Krivonių šv. Antano Paduviečio bažnyčia). Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Kernavės parapija XIX a. buvo gerokai sulenkinta. Lietuviškas pamaldas 1900 m. pradėjo kunigas Viktoras Miškinis. Dabartinė mūrinė bažnyčia pastatyta 1910–1920, konsekruota 1925 m. Lenkija 1920 m. dalį Kernavės parapijos okupavo. 1933 m. senoji Kernavės bažnyčia pervežta į Krivonis.

1930–1934 ir 1968–1979 m. čia klebonavo visuomenės veikėjas, rašytojas, lietuvybės skleidėjas Nikodemas Švogžlys-Milžinas (1899–1985; suremontavo bažnyčią, parašė Kernavės istoriją, įkūrė muziejų, palaidotas šventoriuje). 1946 m. bolševikai nuteisė ir ištrėmė kleboną Zenoną Baužį (mirė kalėjime). Kleboną Kazimierą Pivariūną nuteisė 10 m. kalėti. Po 1979 m. klebonas monsinjoras Česlovas Krivaitis atnaujino bažnyčią, pastatė kleboniją, įrengė muziejų, 1985 m. pastatė Lietuvos krikščionybės 600 m. jubiliejaus paminklą.

Architektūra
------------

Bažnyčia iš priekio
Bažnyčia neogotikinė, su aukštu fasado bokštu, penkiasiene apside ir zakristijomis iš šonų. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventorių juosia plytų mūro tvora su smailiaarkiais vartais. Jame dvi koplyčios: medinė koplyčia (XVIII a. dabar bažnytinių reliktų muziejus) ir mauzoliejinė koplyčia (pastatyta 1856 m.; palaidoti Riomerių, Puzinų, Lubaneckių, Chrapaveckių palaikai), Lietuvos kario paminklas. Klebonijos pastatas (pastatytas 1881 m.).

Galerija
--------

* Bažnyčia iš priekioBažnyčia iš priekio
* Bažnyčia iš artiBažnyčia iš arti
* Bažnyčia iš kairės pusėsBažnyčia iš kairės pusės

Nuorodos
--------

* Panoramas: *Kernavės bažnyčia*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Čakao bažnyčia. Čilojė
Valdivijos miškai
**Čilojė** (isp. *Isla de Chiloé* arba *Isla Grande de Chiloé*) – sala Ramiajame vandenyne, Čilojės salyne, prie Čilės krantų. Priklauso Los Lagoso regionui.

Geografija
----------

Plotas – 8394 km² (antra pagal dydį šalyje ir penkta Pietų Amerikoje). Nuo žemyno salą skiria Čakao sąsiauris, Ankudo ir Korkovado įlankos. Salos ilgis – 190 km, plotis 55–65 km. Vakariniu pakraščiu driekiasi kalnai, siekiantys 820 m aukštį. Rytuose – kalvota lyguma. Klimatas vidutinių platumų, vėjuotas, lietingas, vėsus. Vidutinė metinė temperatūra 11 °C. Lyja ištisus metus, iškrinta nuo 2500 mm kritulių rytuose iki 4000 mm vakaruose. Žiemą kartais pasninga. Upės trumpos, vandeningos, įteka į vandenyną; pagrindinės – Medina ir Čepu. Čiloję dengia Valdivijos drėgnieji miškai. Auga paprastoji luma, blizgusis notofagas, čilbambukis, gunera, lazdyninis čiliukas, kiparisinė ficroja. Iš gyvūnų sutinkama Darvino lapė, elniai pudu, pakrantėse lankosi banginiai. Įsteigtas Čilojės nacionalinis parkas. Sala laikoma bulvių tėvyne.

Istorija
--------

Pirmieji salos gyventojai buvo klajokliai čonai. Vėliau mapučių gentis huiljičiai iš žemyno atsikraustė į Čiloję, pradėjo verstis žvejyba ir žemės ūkiu. 1567 m. salą „atrado" ispanai, įkūrė Kastro uostą, kuris vėliau tapo jėzuitų misijos centru. Sala ilgą laiką buvo kolonistų ispanų bastionu ir prie Čilės prijungta tik 1826 m. 1960 m. Čilojė labai nukentėjo nuo stipraus žemės drebėjimo.

Gyventojai
----------

2002 m. saloje gyveno 154,8 tūkst. gyventojų. Pagrindiniai miestai: Ankudas (39,9 tūkst.), Kastras (39,4 tūkst.), Keljonas (21,8 tūkst.), Dalkauė (12,8 tūkst.). Gyventojai verčiasi žvejyba, žemės ūkiu, turizmu, miškininkyste.

Kultūra
-------

Čilojė unikali savo kultūra, architektūra, kraštovaizdžiais. Čia nėra tradicinių kolonijinių pastatų, tačiau yra daug nedidelių medinių bažnyčių, įkurtų jėzuitų. XIX a. pastatyta daug namų ant polių (*palafito*). 2000 m. Čilės architektūrinis palikimas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
| Migonių pilkapynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Migonių pilkapynasMigonių pilkapynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°43′52″š. pl. 24°12′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.7310139°š. pl. 24.2045116°r. ilg.﻿ / 54.7310139; 24.2045116Koordinatės: 54°43′52″š. pl. 24°12′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.7310139°š. pl. 24.2045116°r. ilg.﻿ / 54.7310139; 24.2045116 |

 |
| Vieta | Kaišiadorių rajonas |
| Seniūnija | Kruonio seniūnija |
| Aukštis | 1,5 m |
| Naudotas | IV a. – V a. |
| Tirtas | 1954, 1955, 1957 m. m. |
| Registro Nr. | A316P |

**Migonių pilkapynas**, *Kleboniškio pilkapynas, Milžinkapiai* – pilkapynas Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, tarp Migonių ir Kleboniškio kaimų, Kruonės dešiniajame krante.

Pilkapynas
----------

Pilkapynas buvo 1,8 km į šiaurės vakarus nuo kelio Rumšiškės-Jieznas kryžkelės su keliu į Migonis ir 0,45 km ta pačia kryptimi nuo kelio Gliebiškis-Jugalinas, 1,2 km į šiaurę nuo Migonių kaimo kapinių ir 0,1 km ta pačia nuo Kruonės dešiniojo kranto, 0,2 km į šiaurės rytus nuo Migonių piliakalnio, Kaišiadorių miškų urėdijos Kruonio girininkijos Gojaus miško 43 kvartalo pietiniame pakraštyje. Pilkapyną sudarė 36 pilkapiai, išliko 28. 1954 m. 1955 m. ir 1957 m. Vilniaus universiteto archeologai (vadovė Regina Volkaitė-Kulikauskienė) ištyrė 9 pilkapius. Jie iki 1,5 m aukščio, supilti iš smėlio, sampilus juosia akmenų vainikai. Mirusieji laidoti nedeginti. Įkapės: ginklai (geležiniai antskydžiai, ploviniai ietigaliai, peiliai), papuošalai (smeigtukai, sagtys, segės), lipdytosios keramikos dirbintai. Pilkapynas datuojamas IV a. – V a. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Regina Volkaitė-Kulikauskienė. *Migonių pilkapynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 71 psl.
Federation of Migros Cooperatives|  |
| Pramonė | Mažmeninė prekyba |
| Įkurta | 1925 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Gottlieb Duttweiler |
| Centrinė būstinė | Ciurichas, Šveicarija |
| Produkcija | Prekybos centrai, maisto pramonė, benzinas, elektronika, knygos, namų apyvokos daiktai ir kt. |
| Pajamos | 27,41 mlrd. Šveicarijos frankų (2015 m.) |
| Darbuotojų | 100 373 (2015 m.) |
| Tinklalapis | www.migros.ch |

**Migros** – didžiausias Šveicarijoje prekybos centrų ir paslaugų sferos įmonių tinklas. Pavadinimas sudarytas iš prancūziškų žodžių „*mi*", reiškiančio *pusę* arba *vidurkį*, bei „*gros*" – *didmeninė prekyba*. Pavadinimo prasmę galima būtų apibūdinti kaip mažmeninė prekyba už didmenines kainas. „Migros" parduotuvės ir yra orientuotos į žemas kainas.

Istorija
--------

Įmonę 1925 m. Ciuriche įkūrė Gottlieb Duttweiler, su idėja pigiai prekiauti pagrindinėmis maisto prekėmis. Orientuotasi į žemesnio pragyvenimo lygio pirkėjus, kurie tuo metu negalėjo įpirkti daugumoje prekybos centrų.

Pradžioje buvo pardavinėjamos tik kava, cukrus, ryžiai ir pan. iš pravažiuojančių pro kaimus ir miestelius vilkikų.

1926 m. Ciuriche buvo pastatyta pirmoji parduotuvė. Antroji atsivėrė Tičino kantone.

1935 m. „Migros" išsiplėtė ir į kitas sritis: atsidarė kelionių agentūra „Hotelplan", taip pat orientuota į žemas kainas. Vėliau, 1942 m. „Migros" prekinis ženklas buvo panaudotas ir žurnalui „Wir Brückenbauer".

Šiuo metu su „Migros" ženklu egzistuoja įvairiausios parduotuvės ir paslaugų įmonės: kavinės, sporto klubai, degalinės, restoranai, kalbų mokyklos, bankas, draudimo kompanija, vakarinės mokyklos suaugusiems. 1986 m. Gottlieb Duttweiler atidarė ir pirmą poilsio parką. 2005 m. buvo įkurta ir žemų tarifų mobiliojo ryšio kompanija.

Ideologija
----------

„Migros" deklaruoja altruistinę ideologiją, kurią pabrėžia žemomis kainomis ir visuomenei naudingų įstaigų, kaip kad vakarinės mokyklos, steigimais. Taip pat „Migros" neparduoda nei alkoholio, nei tabako produktų.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė  (vokiečių, italų, prancūzų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

OpenMP logotipas
**OpenMP** – programavimo standartas, skirtas realizuoti lygiagretiesiems algoritmams bendros atminties kompiuteriuose. Todėl, kad OpenMP skirtas bendros atminties kompiuteriams, programuotojui nereikia rūpintis duomenų apsikeitimų tarp skirtingų procesorių.
Algoritmas dalinamas į nuosekliąsias ir lygiagrečiąsias dalis, kurios vykdomos procesų grupėse. Procesai naudoja bendrus ir lokalius kintamuosius. Bendras kintamasis yra bendras visiems grupės procesams, o lokalus kintamasis sukuriamas kiekvienam procese. OpenMP lokalus kintamieji yra analogiški HPF ir MPI procesų kintamiesiems.

OpenMP programavimo pagrindiniai etapai:

1. Algoritmą pradeda vykdyti vienas procesas – šeimininkas (*Master* direktyva). Tai algoritmo nuoseklioji dalis.
2. Vėliau naudojama lygiagrečioji sritis, tai atliekama, kai pasibaigia nuoseklioji algoritmo dalis ir sukuriama vienu metu dirbančių procesų grupė (Išsišakojimo (*Fork*) direktyva).
3. Šiame etape visi procesai baigia vykdyti lygiagrečiosios srities užduotis. Jie sustabdomi ir toliau skaičiuoja tik procesas šeimininkas (Apjungimo (*Join*) direktyva).
OpenDict|  |
| Kūrėjas | AKL |
| Stabili versija | 0.6.2 |
| Operacinė sistema | Linux, Windows, Mac OS X |
| Tipas | Žodynų peržiūra bei kūrimas |
| Licencija | GNU GPL |

**OpenDict** – laisva daugiaplatformė žodynų programa, gebanti dirbti su atviro formato žodynais (*DICT*, *TMX Mova* bei *Slowo*) , *LED* ir kitais žodynų formatais.

OpenDict gali ne tik rodyti, bet ir redaguoti ir pildyti kompiuterinius žodynus bei enciklopedijas. Programa iš kitų žodynų išsiskiria gebėjimu ieškoti žodžių ne tik kompiuteryje esančiuose žodynuose, bet ir interneto žodynuose. Galima nustatyti, kad OpenDict automatiškai verstų žodžius, nukopijuotus iš kitų programų.

Žodynų programą sukūrė asociacija *Atviras kodas Lietuvai*, bendradarbiaudama su gerai žinomo *WinLED* autorinių teisių valdytoja UAB *VTeX*. OpenDict kūrimą parėmė ir Vilniaus miesto savivaldybė. Programos autoriai: Martynas Jocius ir Mantas Kriaučiūnas.

Palaikomi žodynai
-----------------

### Komerciniai žodynai

*WinLED* autorinių teisių valdytoja UAB *VTeX* privatiems vartotojams jų namų kompiuteriuose nemokamai ir neribotai leido naudotis OpenDict programoje veikiančiais UAB „VTeX" pateikiamais LED žodynais, taip pat 2 metams Linux OS naudotojams šiais žodynais suteikiama teisė naudotis ir komerciniais ir nekomerciniais tikslais:

* LED Anglų-Lietuvių žodynas
* LED Lietuvių-Anglų žodynas
* LED Vokiečių-Lietuvių žodynas
* LED Lietuvių-Vokiečių žodynas
* LED Vardų žodynas
* LED Geografinių vardų žodynas

### Laisvieji žodynai

* Anglų-Lietuvių kompiuterinių terminų
* Anglų-Lietuvių Freedict
* Lietuvių-Anglų Freedict
* Anglų-Rusų Mueller
* Rusų-Anglų
* Kiti laisvieji žodynai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilniaus mokykloms – nemokama žodynų programa. delfi.lt

Nuorodos
--------

* Oficiali projekto svetainė Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto.
* Ankstesnė oficiali projekto svetainė
* OpenDict Mac OS X operacinei sistemai
* LED žodynų priedų atsisiuntimo puslapis Archyvuota kopija 2006-05-16 iš Wayback Machine projekto.
* Programos aprašymas AKL svetainėje Archyvuota kopija 2006-04-03 iš Wayback Machine projekto..
| Čikojus |
| --- |
| Čikojus ties Povorotu (Rusija) Čikojus ties Povorotu (Rusija) |
| **Ilgis** | 769 km |
| **Baseino plotas** | 46 200 km² |
| **Vidutinis debitas** | 263 m³/s |
| **Ištakos** | Čikojaus kalnagūbris |
| **Žiotys** | Selenga |
| **Šalys** | Rusija, Mongolija |

**Čikojus** (rus. *Чикой*, mong. *Цөх*) – upė Rusijoje, Užbaikalės krašte ir Buriatijoje; Selengos dešinysis intakas. Prasideda Čikojaus kalnagūbryje, teka daugiausia vakarų kryptimi pietine Malchano kalnagūbrio pašlaite, viename ruože teka Rusijos-Mongolijos siena. Žemupyje upė vingiuota, skaidosi į protakas. Įteka į Selengą netoli Novoselenginsko gyvenvietės.

Didžiausias intakas – Menza (kairysis).

Čikojaus upė Selengos baseine
Upė užšąla spalio pabaigoje arba lapkritį, atitirpsta balandį arba gegužės pradžioje. Laivybai tinkama 152 km nuo žiočių ruože. Čikojaus slėnyje įsikūręs kalnų kurortas – Jamarovka.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 485
Vaikai našlaičių prieglaudoje
Paveikslas „Našlaičiai". Autorius *Thomas Benjamin Kennington* (1856-1916)
**Našlaitis** – vaikas, kuris turi praradęs vieną ar abu tėvus. Tėvai gali būti mirę, dingę be žinios, palikę vaiką gatvėje ir pan. Našlaičiais laikomi ir įvaikiai, praradę įtėvius.

Anglų kalboje žodis *orphan* 'našlaitis' reiškia vaiką, kuris yra praradęs abu tėvus. Tuo tarpu vaikas, neturintis vieno tėvo vadinamas *half – orphan* 'pusnašlaitis'.

Našlaičių dažnis
----------------

| Žemynas | Kiek procentų vaikų  yra visiški našlaičiai |
| --- | --- |
| Afrika | 11,9 % |
| Azija | 6,5 % |
| Lotynų Amerika ir Karibų jūra | 7,4 % |

* 2001 m. skaičiai iš 2002 m. UNICEF/UNAIDS pranešimo.

Našlaičiai Lietuvoje
--------------------

Lietuvoje našlaičiai iki 18 m. turi teisę gauti našlaičių pensiją. Ją gali gauti ir vyresni žmonės, jei jie pripažinti neįgaliaisiais iki 18 m. ir būdami vyresni yra visiškai ar iš dalies nedarbingi. Įvaikinti našlaičiai ir toliau išlaiko teisę gauti našlaičių pensiją.[1]

Našlaičiai literatūroje
-----------------------

Našlaičiai dažnai naudojami literatūroje kaip veikėjai, ypač vaikų literatūroje ir maginėje fantastikoje.

Vaikai be tėvų gali gyventi įdomesnį, mažiau šeimyninių santykių reguliuojamą gyvenimą, patirti daugiau nuotykių ir bėdų. Jie gali būti savarankiški, labiau nusipelnantys užuojautos. Našlaičiai gali ieškoti savo dingusių tėvų, aiškintis savo giminystės ryšius, kas leidžia įdomiau plėtoti kūrinio siužetą. Našlaičio kaip veikėjo panaudojimas leidžia kūrinyje neaprašinėti tėvų, kurie kūriniui gali būti visiškai nereikalingi.

Vaikai našlaičiai dažni folklorinėse ir literatūrinėse pasakose.

Apie našlaičius rašė Čarlzas Dikensas, Markas Tvenas, Roaldas Dalis, J. K. Rowling ir daug kitų garsių rašytojų.

Nuorodos
--------

1. ↑  Lietuvos Respublikos Valstybinių socialinio draudimo pensijų įstatymas
| Čiklana de la Fronteraisp. *Chiclana de la Frontera* |
| --- |
|        |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

Čiklana de la FronteraČiklana de la Frontera

36°25′0″ š. pl. 06°09′0″ v. ilg.﻿ / ﻿36.41667°š. pl. 6.15000°r. ilg.﻿ / 36.41667; 6.15000﻿ (Čiklana de la Frontera)Koordinatės: 36°25′0″ š. pl. 06°09′0″ v. ilg.﻿ / ﻿36.41667°š. pl. 6.15000°r. ilg.﻿ / 36.41667; 6.15000﻿ (Čiklana de la Frontera) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Andalūzija Andalūzijos regionas |
| **Provincija** | Kadiso provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1303 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 85 556  |
| **Plotas** | 205,4 km² |
| **Tankumas** (2020) | 417 žm./km² |
| **Altitudė** | 11 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Čiklana de la Frontera |
|  |
| **Kirčiavimas** | Čiklanà de la Fronterà |

**Čiklana** arba ***Čiklana de la Frontera*** (isp. *Chiclana de la Frontera*) – miestas Ispanijos pietvakariuose, Andalūzijoje, Kadiso provincijoje, 20 km į pietryčius nuo Kadiso, prie Iro upės ir Šv. Petro (*Sancti Petri*) užutėkio šlapynių (Kadiso įlanka), priešais San Fernandą. Šalia eina Puerto Realio–Alchesiraso plentas. Plėtojama vyno gamyba (Čiklanos apylinkėse plyti vynuogynai), turizmas (8 km ilgio La Barosos smėlio paplūdimys). Apylinkėse kasama druska. Veikia tarptautinė teniso mokykla, miesto, Fransisko Monteso bulių kautynių muziejai.

Tarp Čiklanos ir San Fernando tyvuliuojančioje šlapynėje yra Šv. Petro sala su XVIII a. tvirtove (manoma, pastatyta senovinės Heraklio šventyklos vietoje). Taip pat Čiklanoje yra XVIII a. laikrodžio bokštas, XVI–XVIII a. bažnyčios. Yra apleistas Sankti Petrio žvejų kaimelis.

Istorija
--------

Vietovė gyvenama nuo priešistorių laikų. Dabartinį miestą įkūrė Alonsas Peresas de Gusmanas, 1303 m. įsiveržęs į maurų apleistas žemes. 1811 m. kovo 5 d. Čiklanos apylinkėse įvyko didelis Čiklanos mūšis tarp Napoleono Prancūzijos ir jungtinių britų-ispanų pajėgų. 1876 m. Čiklanai suteiktas miesto statusas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Chiclana*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
**Ekonomikos augimas nesukuriant darbo vietų** (angl. *Jobless growth* arba *Jobless recovery*) – sąvoka naudojama apibūdinti situacijai, kai ūkis atsigauna po recesijos, tačiau gyventojų užimtumas nedidėja. Sąvoka pradėta naudoti JAV XX a. 10-ame dešimtmetyje apibūdinant ekonomikos atsigavimą prezidento Dž. Bušo vadovavimo pabaigoje. XXI a. pradžioji ši sąvoka vėl buvo prisiminta.

Iki XX a. 10-to dešimtmečio ekonomikos atsigavimas nedelsiant pasireikšdavo santykinai greitu užimtumo didėjimu. Tačiau pradedant 1991 m. recesija ankstesnio užimtumo lygio atsistatymas tapo lėtu.

Priežastys
----------

Ekonomistai nesutaria dėl šio reiškinio prigimties ir kaip su juo kovoti. Kai kurie ekonomistai teigia, jog taip gali atsitikti kuomet dėl automatizacijos ir robotizacijos padidėja produktyvumas ir ekonomika gali augti mažinant užimtumą. Kiti mano, kad tai buvo susiję su struktūriniais pokyčiai darbo rinkoje.

Viena iš šio reiškinio priežasčių buvo įvardinta ir globalizacija. Pagal šią teoriją sunkiais laikais įmonės stengiasi perkelti gamybą į užsienio šalis ir taip sumažinti kaštus. Ekonomikai atsigavus su tokios gamybos perkėlimu susijusios darbo vietos negrįžta.

Išnašos
-------

1. ↑  2010 m. rugsėjo 9 d. „Automatic reaction". The Economist.
2. ↑  Erica L. Groshen, Simon Potter (2003 m. rugpjūtis) „Has Structural Change Contributed to a Jobless Recovery?". Niujorko federalinis rezervų bankas.
ODF dokumento ikona
**OpenDocument** – OASIS konsorciumo sukurtas dokumento formato atviras standartas.

**OpenDocument** aprašo dokumentą XML kalba.

**OpenDocument** yra atviras standartas, tai yra, jo naudojimo neriboja licencinės ar patentinės kliūtys. Todėl bet kuris programos kūrėjas gali be apribojimų naudoti jį duomenims išsaugoti. Tai užtikrina juo kuriamų dokumentų technologinį neutralumą, tai yra, nepriklausomumą nuo konkrečios programos.

**OpenDocument** patvirtintas ISO, jam suteiktas numeris ISO/IEC 26300:2006. 2007 m. liepos 31 d. Lietuvos standartizacijos departamentas patvirtino tarptautinį standartą ISO/IEC 26300:2006 Lietuvos standartu.

OpenDocument formato techniniai principai
-----------------------------------------

Dokumento struktūra aprašoma XML kalba.
Failas įrašomas kaip archyvas (.jar), kuriame talpinami XML duomenys bei grafiniai failai ir kiti netekstiniai duomenys.
OpenDocument tipo failai dažnai būna apie 5 kartus mažesni, negu tie patys dokumentai įrašyti, pavyzdžiui, MS Office formatu „.doc"[reikalingas šaltinis]

OpenDocument palaikančios programos
-----------------------------------

OpenDocument formatą palaiko daugelis tiek laisvų, tiek nuosavybinių programų, kurių tarpe yra standartiniai biuro paketai, biuro paketai veikiantys interneto technologijų pagrindu ir atskiros dokumentų ruošimo programos ir elektroninės lentelės. Du žinomiausi biuro paketai, palaikantys OpendDocument formatą yra OpenOffice.org ir KOffice, abu paketus sudaro laisva programinė įranga. Taip pat yra žinomi Google Docs & Spreadsheets ir StarOffice nuosavybiniai biuro paketai.

Kitos programos palaikančios OpenDocument: AbiWord, TextMaker, IBM Workplace, eZ publish, Knomos, Scribus, Visioo Writer, Writerly, NeoOffice ir kt.

OpenDocument ir OOXML
---------------------

Standartai gerina konkurencijos sąlygas, leidžia vartotojui laisviau rinktis, apsunkina įmonių pastangas monopolizuoti rinką, todėl jie gali pakenkti rinkoje dominuojančioms įmonėms. Standartui OpenDocument korporacija „Microsoft" bando priešpastatyti formatą OOXML.

Nuorodos
--------

* ISO/IEC DIS 26300 **(**angl.**)**
* OASIS OpenDocument Essentials Archyvuota kopija 2006-06-13 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* OpenDocument Approved by ISO/IEC Members **(**angl.**)**
* Apie OpenDocument Archyvuota kopija 2006-06-18 iš Wayback Machine projekto. **(**rus.**)**

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2006-06-15 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2007-10-09 iš Wayback Machine projekto.
| Kernarvonasval. *Caernarfon* |
| --- |
| *Kernarvono pilis* |
|  |
| 

KernarvonasKernarvonas

53°08′0″ š. pl. 4°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿53.13333°š. pl. 4.26667°r. ilg.﻿ / 53.13333; 4.26667﻿ (Kernarvonas)Koordinatės: 53°08′0″ š. pl. 4°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿53.13333°š. pl. 4.26667°r. ilg.﻿ / 53.13333; 4.26667﻿ (Kernarvonas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Kraštas** | Velsas Velsas |
| **Sritis** | Gvinedas |
|  |
| **Gyventojų** () | 9 611  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Kernarvonas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Kernárvonas |

**Kernarvonas** (val. *Caernarfon*; anglų kalboje šiuo metu vartojamas vališkas vietovardis, anksčiau – angl. *Carnarvon, Caernarvon*) – miestas Jungtinėje Karalystėje, Velso šiaurės vakaruose, Gvinedo srityje, prie Kernarvono įlankos. Dauguma gyventojų kalba valų kalba. Išvystyta plastmasės ir metalo apdirbimo pramonė, prekyba žemės ūkio produktais, turizmas. Yra romėnų tvirtovė, XIII a. pilis.

Istorija
--------

Romėnų valdymo laikotarpiu (75-390 m.) čia stovėjo romėnų tvirtovė *Segontiumas*; jiems pasitraukus tapo vietos genčių vadų rezidencija (II a. Velso princesės Gvinedos dvaras). Anglijos karaliui Edvardui 1283 m. užkariavus Velsą, Kernarvonas įtvirtintas. 1284 m. gavo miesto teises. Nuo 1911 m. Kernarvono pilyje vyksta Velso princo investitūra.

Sportas
-------

* Caernarfon Town FC (futbolas)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kernavės herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 1998-04-17* |
|  |
|  *LSSR priimtas ~1970* |
|  |
|  *LDK priimtas 1792-05-25* |
|  |
| Ž • A • R |

**Kernavės herbas** – vienas iš Kernavės miestelio heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Herbo sidabriniame lauke irstantys raudonų plytų vartai, kuriuose stovi šarvuotas karys su mėlynu sijonėliu, dešinėje rankoje laikantis pakeltą sidabrinį kardą, kairėje prie peties – auksinį apvalų skydą. Šarvai – plieno spalvos. Per dešinįjį kario petį permesta ir ties kairiuoju klubu surišta raudona juosta. Jo šalmą puošia trys stručio plunksnos: mėlyna – auksinė – mėlyna. Kardo efesas, metalinių šarvų ir šalmo pagražinimai auksiniai.

Po skydu ant auksinio kaspino raudonomis raidėmis užrašytas herbo devizas: VERČIAU GYVYBĘ PRARASIU NEGU LAISVĘ.

Istorija
--------

1998 m. balandžio 17 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 45. Herbo etalono autorius – dailininkas Juozas Galkus.

Kernavės vėliava

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kernavės vėliava
Besimeldžianti Marija. A. Diureris
**Sveika, Marija** (lot. *Ave Maria*) – viena žinomiausių katalikiškų maldų, sukurta apie 1050 metus. Pirmąją maldos dalį sudaro angelo pasveikinimas (Lk 1,28) ir Elžbietos, lankiusios Mariją, sveikinimai (Lk 1,42). Ši maldos dalis žinoma jau nuo XI amžiaus. Antrąją dalį sudaro nuo XV a. žinomi prašymai, maldavimai.

Tekstas
-------

Grigališkoji giesmė - *Ave Maria*
**Tekstas lietuvių kalba:**

*Sveika, Marija, malonės pilnoji!*  

*Viešpats su Tavimi!*  

*Tu pagirta tarp moterų,*  

*Ir pagirtas Tavo Sūnus Jėzus.*  

*Šventoji Marija, Dievo Motina,*  

*Melsk už mus, nusidėjėlius,*  

*Dabar ir mūsų mirties valandą.*  

*Amen.*

**Tekstas lotynų kalba:**

*Ave Maria, gratia plena,*   

*Dominus tecum,*  

*benedicta tu in mulieribus,*  

*et benedictus fructus ventris tui Jesus.*  

*Sancta Maria mater Dei,*  

*ora pro nobis peccatoribus, nunc, et in hora mortis nostrae.*  

*Amen.*

Nuorodos
--------

* Maldos istorija

Wikisource
Puslapis Vikišaltiniuose:
***Sveika, Marija***

1. ↑  Evangelija pagal Luką 1,28. Biblija, arba Šventasis Raštas. Lietuvos Biblijos draugija, Vilnius, 2022.
2. ↑  Evangelija pagal Luką 1,42. Biblija, arba Šventasis Raštas. Lietuvos Biblijos draugija, Vilnius, 2022.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 11°03′ p. pl. 171°04′ v. ilg.﻿ / ﻿11.050°š. pl. 171.067°r. ilg.﻿ / 11.050; 171.067

Sveino sala iš palydovo
Salos žemėlapis
**Sveino sala** arba ***Olosega*** (angl. *Swains Island*, sam. *Olosega*) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Polinezijoje. Plotas – 1,865 km² (iš jų sausuma sudaro 1,508 km², lagūna – 0,358 km²). Atolas priskiriamas JAV valdos Amerikos Samoa žinion, nors kultūriškai priklauso Tokelau salynui.

Atolas mažas, 1,8 km ilgio ir 1,4 km pločio, sudarytas iš vienos salelės, uždaru žiedu juosiančios lagūną. Lagūna sekli, jos vanduo lengvai druskingas. Salą dengia kokospalmių giraitės ir tankūs tropinių augalų sąžalynai.

2010 m. Sveino saloje gyveno 17 gyventojų – kopros surinkėjų iš Tokelau. Jie gyvena atolo vakaruose esančiame Taulagos kaimelyje. XIX a. pietryčiuose įkurtas Etenos kaimas išnykęs. Yra ryšių centras, bažnyčia, mokykla, vandens surinkimo sistema. Seniau aplink atolą ėjo kelias, bet dabar jis nunykęs.

Pirmasis europietis, pasiekęs atolą, buvo Ispanijos keliautojas Pedras Fernandesas de Keirosas. Jis 1606 m. atolą pavadino *Isla de la Gente Hermosa* („Gražių žmonių sala"). Vėliau salos gyventojus užpuolė Fakaofo salos gyventojai – išžudė arba privertė pabėgti vyrus, o moteris pasiėmė su savimi. Vėliau fakaofiečiai bandė salą apgyvendinti, bet ji pasirodė nederlinga ir skurdi. 1841 m. Sveino sala gavo savo vardą pagal amerikiečių banginių medžioklės laivo kapitoną Viljamą Čouną Sveiną (*William Chown Swain*).

Pradžioje Sveino saloje prancūzai ir Fakaofo gyventojai rinko kokosų aliejų, bet 1856 m. čia atsikraustė amerikietis Eli Hačisonas Dženingsas (*Eli Hutchinson Jennings*) su savo samojiete žmona ir pasiskelbė salos valdovu. Jis čia pradėjo kopros ruošimo verslą, priglausdavo perujiečių, gaudžiusių Tokelau gyventojus į vergiją, laivus. XX a. pr. dėl salos priklausomybės iškilo ginčai tarp Didžiosios Britanijos ir JAV. 1925 m. Sveino salą oficialiai aneksavo JAV (kaip Amerikos Samoa dalį) ir pripažino Dženingsų šeimą kaip jos savininkus. 1953 m. tokelaujiečių darbininkai kaip nuolatiniai salos gyventojai paskelbė salą savo valdą. Dženingsas juos išmetė, bet vėliau į šį reikalą įsikišo JAV ir užtikrino darbuotojų teises.

1981 m. Tokelau valdos valdytoja Naujoji Zelandija pripažino JAV suverenitetą Sveino saloje, tačiau Tokelau savivaldos referendume 2006 m. Sveino sala įvardinta kaip Tokelau valda. 2005 m. Sveino salą nuniokojo uraganas. XXI a. pr. sala tebelieka privati Dženingsų šeimos valda, bet turi nebalsuojantį narį Amerikos Samoa taryboje.

* Vidinė lagūnaVidinė lagūna
* Sveino sala iš toliauSveino sala iš toliau
* Džiunglių kelias per saląDžiunglių kelias per salą
* Jūros pakrantėJūros pakrantė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sveino sala** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Svarsčių kilnojimas** – jėgos sportas, kuriame sportininkai turi kilnoti specialius svarmenis. Laimėtojas nustatomas pagal rankų pakėlimų skaičių.

Lietuvoje šią sporto šaką kuruoja Lietuvos svarsčių kilnojimo federacija.

Taisyklės
---------

### Pratimai

Sportininkai programoje atlieka du pratimų pogrupius: stūmimą ir rovimą. Bendra jų įskaita vadinama dvikove.

Pratimams atlikti naudojami 8 kg, 12 kg, 16 kg, 24 kg, 32 kg ir 40 kg svorio svarmenys. Pagrindiniai pratimai:

* Stūmimas dviejų svarsčių nuo krūtinės (trumpas ciklas)
* Stūmimas dviejų svarsčių nuo krūtinės su nuleidimu (pilnas ciklas)
* Rovimas paeiliui viena ir kita ranka
* Klasikinė dvikovė
* Komandinė estafetė

### Varžybos

Varžybos skirstomos į tris grupes: individualios, komandinės ir individualinės-komandinės. Individualiuose varžybose įskaitomi tik vieno sportininko rezultatai, o kitų tipų varžybose rezultatai yra sumuojami.

Vyrų svorio kategorijos:

* -63 kg
* -68 kg
* -73 kg
* -78 kg
* -85 kg
* -95 kg
* -105 kg
* +105 kg

Moterų svorio kategorijos:

* -53 kg
* -58 kg
* -63 kg
* +63 kg

Nuorodos
--------

* Lietuvos svarsčių kilnojimo federacija
| *Svefn-g-englar* |
| --- |
|  |
| Sigur Rós EP |
| Išleistas | 1999 m. rugsėjo 27 d. |
| Žanras | Post Rock |
| Trukmė | 34:38 |
| Įrašų kompanija | Fat Cat 036  Pias  Smekkleysa |
| Prodiuseris | Ken Thomas |
| Sigur Rós chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | "***Svefn-g-englar***" (1999) | "*Ný Batterí*" (2000) |

 |

„**Svefn-g-englar**" – Islandijos post roko grupės Sigur Rós EP išleistas 1999 m. Didžiojoje Britanijoje, pristatant albumą „Ágætis Byrjun" („Gera Pradžia"). Tai pirmas grupės EP ir pirmas įrašas išleistas už Islandijos ribų. 2001 m. Pias perleido EP JAV. Įrašą galima įsigyti CD ir 12" vinilo plokšelės pavidalais. Kiekvienam iš formatų dainų sąrašas šiek tiek skiriasi.

Apie kūrinius
-------------

Dainos „Svefn-g-englar" („Vaikščiojantis Mieguose", taip pat „Englar" reiškia „Angelas") ir "Viðrar Vel Til Loftárása" („Oras Palankus Lėktuvų Antskrydžiui") yra paimti iš albumo „Ágætis Byrjun". "Viðrar Vel Til Loftárása" pavadinimas kilo nuo orų pranešėjo, kuris per islandijos televiziją vykstant Kosovo karui ironiškai pasakė: 'í dag viðrar vel til loftárása' (‘Šiandien palankus oras lėktuvų antskrydžiui’). Pagal šį įvykį ir pavadinta daina. Kūriniai „Syndir Guðs" („Dievo Nuodėmės") ir „Veröld ný og óð" („Naujas Drąsus Pasaulis") paimti iš albumo „Von" („Viltis"). „Nýja Lagið" („Nauja Daina") ir „Syndir Guðs" įrašyti 1999 m. birželio 12 d. albumo „Ágætis Byrjun" pristatymo koncerte Reikjaviko islandiškame operos teatre. Daina „Nýja Lagið" („Nauja Daina") nėra išleista jokiame kitame įraše.   

Sukurti „Svefn-g-englar" ir "Viðrar Vel Til Loftárása" video klipai. Daina „Svefn-g-englar" naudota kelių kino ir televizijos filmų garso takeliuose.

Kūrinių sąrašas
---------------

### CD

1. „Svefn-g-englar" („Vaikščiojantis Mieguose", taip pat „Englar" reiškia „Angelas") – 9:11
2. "Viðrar Vel Til Loftárása" („Oras Palankus Lėktuvų Antskrydžiui") – 10:13
3. „Nýja Lagið" („Nauja Daina")(gyvai islandiškame operos teatre, 1999 06 12) – 9:28
4. „Syndir Guðs" („Dievo Nuodėmės")(gyvai islandiškame operos teatre, 1999 06 12) – 5:46

### 12" vinilas

1. „Svefn-g-englar" („Vaikščiojantis Mieguose", taip pat „Englar" reiškia „Angelas") – 9:11
2. "Viðrar Vel Til Loftárása" („Oras Palankus Lėktuvų Antskrydžiui") – 10:13
3. „Veröld ný og óð" („Naujas Drąsus Pasaulis") – 3:29

Išnašos
-------

1. ↑  Fat Cat
2. ↑  Svefn-g-englar
3. ↑  Ágætis Byrjun
4. ↑  Sigur Rós Trivia
5. ↑  Von

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Svefn-g-englar** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialusis grupės tinklalapis
* Grupės dainų tekstai, išversti į anglų kalbą
* Daugybė detalios informacijos apie grupę
* Svefn-g-englar svetainėje Last.fm
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Rašytiniai sveikinimai Hitleriui ant JAV bombos II pasaulinio karo metais (Nacionalinis karo istorijos muziejus, Dykirchas, Liuksemburgas)
**Sveikinimasis** – formalizuotas arba ritualizuotas veiksmas, gestas, kitokia išraiškos priemonė (už)mezgant arba baigiant, nutraukiant kontaktą. Sveikinimosi rūšys – pasisveikinimas, atsisveikinimas ir kt. Įvairūs žodžiai, gestai skiriasi priklausomai nuo situacijos, santykio, papročių. Sveikinimosi formos (nusistovėjusios išraiškos priemonės) priklauso nuo kultūros, subkultūros, tradicijų, laiko (dienos, ryto, vakaro meto, nakties), laikmečio, mados ir kitų veiksnių.

Žodinėje, rašytinėje komunikacijoje sveikinamasi tam tikrais įprastais žodžiais. Sveikinantis yra išreiškiamos, parodoma sveikinančiojo nuostata, santykis su pasveikinamuoju (atsisveikinamuoju), taip pat sveikinamojo su (atsi)sveikinančiuoju. Iš kalbos galima spręsti apie žmogaus elgesį, gebėjimą bendrauti, asmenybę.

Kalbinė išraiška
----------------

Kalbinės komunikacijos forma lietuviški vieni labiausiai paplitę pasisveikinimo žodžiai yra „Labas!", „Sveikas!" (būdvardis, vartojamas sveikinantis, artimas jaustukui), sveikinantis su moterimi (mergina, mergaite) – „Sveika!", „Sveiki, drūti!", „Laba diena!", „Labas vakaras!", „Labas rytas!", „Padėk, Dieve" ir kiti. Atsisveikinimo – „Viso gero!" („Viso geriausio!", sutrumpintai – „Viso!"), „Iki susitikimo!", „Iki malonių susitikimų" („Iki kitų susitikimų"), „Iki pasimatymo!" (sutrumpintai – „Iki!", maloninė mažybinė forma – „Ikiukas!"), „Ate!" „Labanakt(is)!" ir pan. Atliekant tam tikrus veiksmus, pvz. prieš valgį – „Gero apetito!", „Skanaus!", geriant – „Į sveikatą!" („Būkit sveiki!").

Oficialūs pasisveikinimo, kreipimosi (raštu, žodžiu) žodžiai gali būti, pvz. „Gerbiamas…" („Gerbiamas pone X", „Gerbiami…"), „Sveiki", „Brangūs…", „Mieli…" ir pan. Atsisveikinimo – „Pagarbiai", „Su pagarba".

* Rankos paspaudimasRankos paspaudimas
* Kepurės nukėlimasKepurės nukėlimas
* NusilenkimasNusilenkimas

Išorinės nurodos
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sveikinimasis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Mišelis Valjanas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Michel Vaillant |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Louis-Pascal Couvelaire |
| Prodiuseris (-iai) | Pierre-Ange Le Pogam |
| Scenaristas (-ai) | Luc Besson Gilles Malençon |
| Kompozitorius | grupė Archive |
| Vaidina | Sagamore StéveninDiane KrugerJean-Pierre CasselBéatrice Agenin |
| Metai | 2003 |
| Žanras | Veiksmo |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | prancūzų |
| Platintojas | EuropaCorp |
| **IMDb įrašas** |

**Mišelis Valjanas** arba **Mišelis Valjanas. Ištroškę greičio** (pranc. *Michel Vaillant*) – 2003 m. prancūzų režisieriaus Lui–Paskalio Kurlero (pranc. *Louis-Pascal Couvelaire*) veiksmo filmas apie Le Mano 24 valandų automobilių lenktynes. Filmo scenarijus parašytas Žano Gratono ir jo sūnaus Filipo Gratono (pranc. *Philippe Graton*) komiksų motyvais.

Filmo premjera įvyko 2003 m. lapkričio 8 d. Tokijo tarptautiniame filmų festivalyje..

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Bebaimis ir virtuoziškas jaunasis lenktynininkas Mišelis Valjanas su savo pagalbininkais stoja į žūtbūtinę dvikovą su amžinų priešininkų komanda „Leader", kurios lenktyninį automobilį vairuoja seksuali ir kerštinga mergina Rut Vong.

Mišelio Valjano šeimos įkurta kompanija „Vaillante" gamina naujausius lenktyninius automobilius ir išbando juos pasaulinėse trasose. Varžybose jie vis susiduria su svarbiausių priešininkų komanda „Leader", o tokia konkurencija tęsiasi jau 25 metus. „Vaillante" komandos lenktyniniai kiekvieną kartą kerta finišo liniją pirmi ir dar labiau padidina konkurentų norą nugalėti sekančiose lenktynėse, taip pat griebtis nesąžiningų metodų ir intrigų.

Garsiosiose 24 valandų Le Mano lenktynėse be kompromisinė konkurencija dar labiau paaštrėja, o dviejų aršiai nusiteikusių komandų dvikova persikelia už lenktynių trasos ribų, nes pergalės ištroškę priešininkai stengiasi įvairiais būdais pakenkti Mišeliui Valjanui, sprogdina paruoštus užtaisus, gadina padangas, teršia kurą, organizuoja klastingas avarijas ir daro psichologinį spaudimą grobdami artimus jam žmones.

Daugelio prestižinių lenktynių nugalėtojui teks išlaikyti sudėtingiausią gyvenimo egzaminą, kuriame bet kurią akimirką gali iškilti pavojus gyvybei, nes mirtinai sudėtingoje trasoje negalima padaryti nė menkiausios klaidelės…

Aktoriai
--------

* Sagamore Stévenin – Mišelis Valjanas
* Diane Kruger – Džiulija Vud
* Jean-Pierre Cassel – Haris Valjanas
* Béatrice Agenin – Elizabet Valjanas
* Lisa Barbuscia – Rut Vong
* Jeanne Mauran – Odesa

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-11-29 iš Wayback Machine projekto. „Mišelis Valjanas. Ištroškę greičio"
2. ↑   Festivalio programa
3. ↑   Archyvuota kopija 2008-01-29 iš Wayback Machine projekto. Filmo aprašymas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Rotušė** (angl. *City Hall*), dar žinoma kaip **Rotušės kilpa** (angl. *City Hall Loop*) yra dabar nebenaudojama Niujorko metropiteno keleivių stotelė.

„Rotušė" buvo pradinis pirmosios metropoliteno linijos pietinis terminalas, kurį 1904 metais pastatė Interborough Rapid Transit Company (IRT). Linija vadinosi „Pagrindine Manhatano linija", šiandien esanti IRT Leksingtono aveniu linijos dalimi. Stotelė buvo atidaryta 1904 metų spalio 27 diena ir turėjo būti naujojo metro parodomąja dalimi. Stotelė yra neįprastai elegantiška ir unikali tarp kitų IRT linijos stotelių. Stotelės interjerui papuošti buvo naudojamos Gustavino plytelės, spalvoti stiklai bei žalvariniai šviestuvai.

Aptarnauti keleivius stotelė nustojo 1945 metų gruodžio 31 d. pastaruoju metu stotelė naudojama kaip apsisukimo kilpa 6 maršruto traukiniams. 2004 metais metropoliteno sistemos šimtmečio proga buvo restauruotas vienas iš stotelės įėjimų, nuo to laiko po stotelę rengiamos ekskursijos.

Stotelės planas
|  |
| --- |
| Ilja Volkovas  rus. *Илья Волков*  blrs. *Ілля Волкаў* |
|  
Ilja Volkovas 2013 m. |
| Biografija |
| Gimė | 2002 m. balandžio 19 d. (21 metai)  Minskas, Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| Žanrai | pop, dance, europop |
| Veikla | dainininkas |
| Svetainė | ilyavolkov.hys.cz |

**Ilja Volkovas** (rus. *Илья Волков*, blrs. *Ілля Волкаў*; g. 2002 m. balandžio 19 d. Minske) – Baltarusijos dainininkas.

Atlikėjas yra dalyvavęs daugybėje muzikos konkursų, tokiuose kaip „New Movement", „European Cup" ir „New Wave Junior".

2013 m. su daina „Poy so mnoy" atlikėjas išrinktas atstovauti Baltarusijai 2013 m. vaikų „Eurovizijos" konkurse. Renginyje, vykusiame Kijeve, atlikėjas su 108 taškais užėmė trečiąją vietą tarp dvylikos dalyvių. Šiame konkurse anksčiau buvo pasirodęs 2012 metais, kaip dalyvio Jegoro Žesko šokėjas.

Diskografija
------------

### Singlai

* 2013: *Poy so mnoy*
* 2014: *With You*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Belarus: Ilya Volkov Wins" (anglų). Eurovoix. 2013-10-04.

Nuorodos
--------

* Atlikėjo tinklalapis

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Jegoras Žesko  *„A more-more"*** |  **Baltarusijos atstovas vaikų Eurovizijoje**2013 | Po to:**Nadežda Misiakova  *„Sokal"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Palkakoča |
| --- |
| Ežeras 2002 m.Ežeras 2002 m. |
| Vieta | Ankašas, Peru |
| Kilmė | ledyninė |

**Palkakočos lagūna** (isp. *Laguna Palcacocha*, keč. *Pallqaqucha*) – ledyninis ežeras Peru, Ankašo departamente, Huaraso provincijoje. Išsidėstęs *Cordillera Blanca* kalnuose, 4566 m aukštyje, Palkarachu ir Pukarankos kalnų papėdėse. Ežeras tiekia vandenį už 23 km esančiam Huaraso miestui. Ežero pavadinimas kečujų kalba reiškia „slėnio ežeras".

1941 m. gruodžio 13 d. ledyno luitas atskilo nuo kalno ir susmego į Palkakočos lagūną. Vanduo išgriovė moreninę ežero sieną ir kartu su ledais ir akmenimis nusirito link Santos slėnio. Po 15 min. nuošliauža pasiekė Huarasą ir jį smarkiai nuniokojo (žuvo 6000–7000 žmonių). 2003 m. geologai prognozavo tokią pat katastrofą, imtasi saugumo priemonių, tačiau vėliau paaiškėjo, kad pavojus buvo netikras.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pasaulio politinis žemėlapis, parodantis kokia BVP dalis tenka vienam šalies gyventojui 2008 m.
**Ekonominė geografija** – mokslas, tiriantis teritorinių socialinių ekonominių sistemų formavimąsi, plėtotę, funkcionavimą ir reguliavimą (valdymą). Tai tarpdisciplininė geografijos bei ekonomikos mokslų sritis.

Ji tiria viso gamybos pajėgumų komplekso išsidėstymą, ekonominiu požiūriu analizuoja tiriamos teritorijos gamtines ir socialines istorines sąlygas. Remiasi politinės ekonomijos suformuluotais dėsniais ir kategorijomis.

Pošakiai
--------

Ekonominė geografija skirstoma į bendrąją, regioninę ir šakinę. Bendrajai geografijai priklauso politinė geografija, ūkio istorija, ekonominė kartografija, pasaulio ūkio geografija, ekonominės geografijos teorija ir tyrimų metodika.

**Regioninė** ekonominė geografija skirstoma į šalių ir jų grupių ekonominę geografiją, įvairaus rango ekonominių rajonų ekonominę geografiją.

Šakinė ekonominė geografija pagal tiriamąjį objektą skirstoma į gyventojų geografiją, pramonės geografiją, žemės ūkio geografiją, transporto geografiją, užsienio prekybos geografiją, gyventojų aptarnavimo geografiją.

Ekonominė geografija glaudžiai siejasi su fizine geografija ir kitais geografinio komplekso mokslais. Jai reikalingos fizinės geografijos žinios apie šalį ar šalies ekonominį rajoną, regiono gamtinius išteklius.
**Ilja Rudas-Gercovskis** (g. 1929 m. rugsėjo 13 d. Kaune – 1968 m. birželio 14 d. Vilniuje) – lietuvių kino scenaristas ir režisierius.

Biografija
----------

1952 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, 1967 m. – Aukštuosius scenaristų ir režisierių kursus Maskvoje.

Nuo 1949 m. buvo laikraščio "Lietuvos jaunimas" («Молодежь Литвы») literatūrinis bendradarbis. 1955 – 1958 m. laikraščio "Komsomolskaja pravda" («Комсомольская правда») korespondentas Lietuvoje, vėliau dirbo įvairiuose Lietuvos laikraščiuose ir žurnaluose.
Nuo 1965 m. – Lietuvos kino studijos scenaristas ir režisierius. Vaidino kino filme „Vienos dienos kronika" (1963 m. rež. Vytautas Žalakevičius).

Filmografija
------------

* 1957 – Kol nevėlu, scenarijaus bendrautorius (kartu su M. Antonenkovu)
* 1964 – Marš, marš, tra-ta-ta!, scenarijaus bendraautoris (kartu su G. Kanovičium ir R. Vabalu)
* 1966 – Šulinys (Atokiame vienkiemyje) – scenarijaus autorius
* 1967 – Suaugusių žmonių žaidimai – scenarijaus bendraautoris (kartu su A. Pocium) ir režisierius.

Nuorodos
--------

*
|  Kodenio Šv. Dvasios bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Terespolio katalikų |
| **Gyvenvietė** | Kodenis |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1540 m. |
| **Stilius** | gotika |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kodenio Šv. Dvasios bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Kodenio Šv. Dvasios bažnyčia** (lenk. *Kościół Świętego Ducha w Kodniu*) – gotikinė katalikų bažnyčia, esanti Kodenio kaime, Lenkijoje. Bažnyčia priklauso Kodenio Šv. Onos parapijai.

Istorija
--------

Šventovė pastatyta 1530–1540 m. statybas finansavo Kodenio miesto valdytojas Povilas Ivanovičius Sapiega. Iki XIX a. šventovė tarnavo kaip Sapiegų rūmų koplyčia. Šventovės architektūroje akivaizdus Sapiegų kultūrinis ir religinis virsmas – stačiatikių maldos namai jau turi lotyniškos stilistikos elementų. 1805 m. dėl pastato avarinės būklės šventovėje nutrauktos pamaldos. Tarpukariu šventovė buvo restauruota ir priklausė neounitų Kodenio Šv. Archangelo Mykolo parapijai. 1945 m. šventovė atiteko katalikams, XX a. 6 dešimtmetyje buvo restauruota. 1956 m. balandžio 14 d. bažnyčia buvo įtraukta į Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

* Bažnyčia 1876 m.Bažnyčia 1876 m.
* 
* 
*

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie bažnyčią (lenk.)[neveikianti nuoroda];
* Parapijos tinklalapis (lenk.) Archyvuota kopija 2013-01-17 iš Wayback Machine projekto.;
* Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sapiegu kilme – fiktivi legenda tapo realybe