recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| *Jump Up!* |
| --- |
| Jump Up! viršelis |
| Elton John studijinis albumas |
| Žanras | rokas • soft rokas • pop rokas |
| Trukmė | 42:31 |
| Įrašų kompanija | AIR Studios, Montserrat ir Pathe Marconi Studios (Prancūzija) |
| Prodiuseris | Chris Thomas |
| Elton John chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „The Fox"  (1981) | **„Jump Up!"  (1982)** | „Too Low for Zero"  (1983) |

 |

**„Jump Up!"** – šešioliktas studijinis britų atlikėjo Elton John albumas, išleistas 1982 m. balandžio 9 d. „Rocket Record" leidėjų kompanijos. JAV ir Kanadoje išleido „Geffen Records" leidėjai.

Turinys
-------

Į šį albumą buvo įtraukta daina „Empty Garden (Hey Hey Johnny)", skirta atminti Eltono draugą Džoną Lenoną, kuris buvo nužudytas 1980 m. Tai vienas iš pirmųjų albumų, kurių dainas Eltonas atlieka kur kas žemesniu balsu, pavyzdžiui „Blue Eyes" ar „Ball and Chain". Dainai „Legal Boys" tekstus kūrė pats Eltonas ir Tim Rice (pastarasis vėliau rašė tekstus ir kuriant „The Lion King" bei „The Road to El Dorado" filmų garso takelius). Tai paskutinis albumas, kuriame James Newton-Howard grojo klavišiniais.

2010 m. Bernie Taupin'as, kalbėdamas apie šį albumą Sirius radijo specialioje laidoje, pasakė, kad tai vienas iš prasčiausių jų albumų. Tačiau nepaisant to, koks prastas jam pasirodė albumas, jis patikino, kad dėl „Empty Garden (Hey Hey Johnny)" jį verta turėti. 1982 m. lapkritį albumas tapo auksiniu. Po 1982 m. tik „Empty Garden" ir „Blue Eyes" buvo atliekamos koncertuose.

Dainų sąrašas
-------------

1. „Dear John" – 3:28
2. „Spiteful Child" – 4:11
3. „Ball and Chain" – 3:27
4. „Legal Boys" – 3:08
5. „I Am Your Robot" – 4:42
6. „Blue Eyes" – 3:25
7. „Empty Garden (Hey Hey Johnny)" – 5:05
8. „Princess" – 4:55
9. „Where Have All the Good Times Gone?" – 3:58
10. „All Quiet on the Western Front" – 6:00

  

v • a • r **Elton John studijiniai albumai** 

Empty Sky · Elton John · Tumbleweed Connection · Madman Across the Water · Honky Château · Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player · Goodbye Yellow Brick Road · Caribou · Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy · Rock of the Westies · Blue Moves · A Single Man · Victim of Love · 21 at 33 · The Fox · Jump Up! · Too Low for Zero · Breaking Hearts · Ice on Fire · Leather Jackets · Reg Strikes Back · Sleeping with the Past · The One · Duets · Made in England · The Big Picture · Songs From The West Coast · Peachtree Road · The Captain & The Kid · The Diving Board · Wonderful Crazy Night
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Peanas** (gr. παιήων, παιάν, παιών) – senovės Graikijos poezijos žanras, himnas dievams. 

Tiksli žodžio *peanas* reikšmė nėra žinoma, nors galbūt jis susijęs su gydymo sritimi ir dievo Apolono kaip Peano aspektu, kuris veikė kaip dievas gydytojas. Peanai buvo himnai Apolonui kaip dievui gydytojui, jo seseriai Artemidei ir Asklepijui, kitam dievui gydytojui. Peanus pradžiui dainuodavo ištikus kokioms ypatingoms nelaimėms, tokioms kaip epidemijos. Peanų atlikimas turėdavo nukreipti bėdas į šoną arba būdavo padėka jų atsikračius. Vėliau peanus ėmė atlikti ir kitų dievų garbei, kitomis progomis. Pvz. dorėnai peanus dainuodavo prieš išeidami į žygį, prieš išplaukiant laivynui, po pergalės. Atikoje peanais vadindavo dainas, kuriuos dainuodavo puotaujančių choras, kai būdavo nuliejama vyno dievams ar didvyriams. Tradicija peanus dainuoti pokyliuose, ypač baigiant puotą, kai kai dievams aukodavo vyno, buvo labai sena. 

Vieta, kur anksčiausiai buvo žinomi peanai, manoma, buvo Kreta. Manoma, kad į žemyninę Graikiją (pvz. į Spartą) šią poezijos rūšį atgabeno poetas Taletas. 

Peanuose naudojamu eilėdaros metru buvo *peonas* (vienas ilgas skiemuo, trys trumpi), kurio pavadinimas susijęs su žanro pavadinimu. Kitas juose naudojamas metras buvo *kretikas* arba *amfimakras* (ilgas skiemuo, trumpas, ilgas). Metro pavadinimas *kretikas* matyt susijęs su žanro kilme Kretoje. 

Atliekant peanus Apolono ir Asklepijaus garbei paprastai būdavo naudojamas priedainis *Ije pean* (gr. ἰή παιάν). Manoma, kad peanai buvo maldos forma, o jų žodžiai ir melodija išreikšdavo narsą ir pasitikėjimą, net jei pasveikimas ar pergalė dar tik būdavo numanomi. Būdavo sakoma, kad visos aimanos liaujasi, kai pasigirsta priedainis *Ije pean*. 

Peanus dainuodavo bent keli žmonės, kurių vienas vesdavo melodiją. Dainininkai dainuodavo arba sėdėdami prie stalo, arba žygiuodami susitelkę į kompaktišką grupę. Spartiečiai žodžiu gr. παιὰν ἐμβατήριος vadindavo peanus, kuriuos dainuodavo žygiuodami į kautynes. Juos dainuodavo Apolono šventėse. Jau nuo labai ankstyvų laikų jie būdavo atliekami Apolono šventyklose.

Vėlyvaisiais laikais peanus dainuodavo ir mirtingųjų šlovei. Pvz. Aleksino sukurtą peaną Delfuose dainavo karaliaus Kratero Makedoniečio garbei. Plutarcho laikais chalkidikiečiai vis dar peanais šlovino savo geradarį Titą Kvinktijų Flamininą (*Titus Quinctius Flamininus*).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Motinos didvyrės ordino ženklas.
**Motina didvyrė** (rus. *Мать-героиня*) – garbės vardas, kurį Tarybų Sąjungoje suteikdavo daugiavaikėms motinoms už užaugintus vaikus. Kartu su vardu būdavo įteikiamas Motinos didvyrės ordinas. Garbės vardas ir ordinas įsteigti 1944 m. liepos 6 d.

Pagal „Motinos didvyrės vardo nuostatus" (*Положение о звании „Мать-героиня"*) garbės vardu ir ordinu būdavo apdovanojamos moterys, pagimdžiusios ir išauginusios 10 ir daugiau vaikų, po to, kai paskutiniam vaikui sueidavo 1 metai, o vyresni tos moters vaikai būdavo gyvi.
  
Tuo pačiu metu su Motinos didvyrės ordinu buvo įkurti dar du apdovanojimai – Motinystės medalis ir Motinos šlovės ordinas.

Apdovanojimo istorija
---------------------

Motinos didvyrės vardas – aukščiausias apdovanojimas, kokį moteris galėdavo gauti Tarybų Sąjungoje už nuopelnus gimdant ir auginant vaikus. Šis apdovanojimas buvo įkurtas Antrojo pasaulinio karo metais, kai kare žuvo milijonai TSRS piliečių. Daugelis žuvusiųjų buvo jauni ir vidutinio amžiaus vyriškiai. TSRS gyventojų skaičius labai sumažėjo. Šio apdovanojimo įvedimas pabrėžė, kiek svarbiu valstybei dalyku buvo laikomas vaikų gimdymas ir auginimas.

Pirmasis apdovanojimas šiuo garbės vardu ir ordinu įvyko 1944 m. spalio 27 d. Tada apdovanojo 14 moterų, ordiną Nr.1 gavo Maskvos srities Mamontovkos gyvenvietės gyventoja Ana Aleksachina, išauklėjusi 12 vaikų.

Paskutinis apdovanojimas TSRS istorijoje įvyko 1991 m. lapkričio 14 d.

Pagal 1995 m. sausio 1 d. duomenis šiuo vardu buvo apdovanota maždaug 431 tūkst. moterų.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Motina didvyrė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Aleksejus Žilinas (Žilionis)** (*Алексей Жилин*; 1766 m. Kurske – 1848 m. Maskvoje) – aklas romansų kompozitorius ir atlikėjas.

Biografija
----------

Apako būdamas šešių mėnesių amžiaus.
  
Jis grojo pianinu, smuiku, violončele ir gitara. Jis kūrė polonezus, maršus, kadrilius, valsus ir t. t. Jo kompozicijos pasižymi paprastumu, nuoširdumu ir melodingumu. Tam jis naudojo poetų Dmitrijevo I. I. Neledinskio – Meleckio J. A. Heraskovo M. M. Deržavino G. R. ir kitų sentimentalius tekstus. Jis taip pat sukūrė muziką piano koncertui (1815 m.) ir uvertiūrą visam orkestrui.

1808-1818 m. buvo St. Peterburgo aklųjų darbuotojų instituto kapelmeisteris, vadovavo orkestrui.

Sūnus Timofey-Tamošius Žilionis – Stakliškių ūkininkas, sūnus Dmitrijus Žilinas (Vincas Zilionis is Samsoniskiu kaimo) – L. Tolstojaus apysakos "Kaukazo belaisvis" herojus, anūkas Konstantinas Dmitrijevičius Žilinas – Kursko gub. dvarininkas, anūkas Aleksandras Aleksejevičius Žilinas – Kijevo universiteto teisės profesorius, prosenelis Sergiejus Fiodorovičius Žilinas, kuriam LDK valdžia suteikė dvarą Kursko gubernijoje 1684 m.

Bibliografija
-------------

* Romansų knyga „Journal de musique pour le piano forte" (1810 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Света Губанова (слепая девушка) пела для Папы Римского Archyvuota kopija 2011-11-05 iš Wayback Machine projekto.

* Muzikalnaja enciklopedija;
* Biography of A.D. Zhilin[neveikianti nuoroda];
* Kompozicijų rinkinys "Erato" (1814);
* Kursko Enciklopedija.
* Kursko "Rodoslovnaya kniga"(www. vgd. ru).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Aleksisbadasvok. *Alexisbad* |
| --- |
| *Koplyčia* |
|  |
| 

AleksisbadasAleksisbadas

51°38′58″ š. pl. 11°07′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.64944°š. pl. 11.11667°r. ilg.﻿ / 51.64944; 11.11667﻿ (Aleksisbadas)Koordinatės: 51°38′58″ š. pl. 11°07′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.64944°š. pl. 11.11667°r. ilg.﻿ / 51.64944; 11.11667﻿ (Aleksisbadas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Saksonija-Anhaltas Saksonija-Anhaltas |
| **Apskritis** | Harco apskritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1810 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 42  |
| **Altitudė** | 325 m |

**Aleksisbadas** (vok. *Alexisbad*) – mažas kaimas ir mineralinių vandenų kurortas Vokietijoje, Harcgerodės savivaldybėje, Saksonijos-Anhalto srityje, Harco kalnų papėdėje, 304 metrų virš jūros lygio aukštyje. Kaime yra siaurojo geležinkelio stotis. 42 gyventojai.

Kaimas žinomas dėl savo mineralinių vandenų šaltinių. Aleksijaus šaltinis, prisotintas geležies, naudojamas geriamajam vandeniui, o Selke šaltinio vanduo naudojamas gydomosioms vonioms.

Istorija
--------

Įkurtas 1810 m. grafo Aleksijaus, išpopuliarėjo XIX amžiaus pabaigoje.

Turizmas
--------

Kaimo ekonomika paremta turizmu. Yra keli viešbučiai, pensionatai ir restoranai.
| ***Motina ar tėvas?*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Mamma o papa? |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Riccardo Milani |
| Metai | 2017 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Motina ar tėvas?** (it.  *Mamma o papa?*) – 2017 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Antonio Albanese – Nikolia
* Paola Cortellesi – Valerija
* Carlo Buccirosso – Džianriko
* Matilde Gioli – Melanija
* Luca Angeletti – Džordžas
* Stefania Rocca – Sonia
* Anna Bonaiuto – Anamarija

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sutuoktiniai Nikolia ir Valerija apsisprendžia skirtis, tačiau niekaip nesugeba apie tai pranešti savo 3 vaikams. Jie netgi pasiryžta kuriam laikui viską atidėti, tačiau planai vėl pasikeičia: abu sutuoktiniai gauna pelningus naujo darbo pasiūlymus. Dabar iškyla nauja problema – su kuriuo iš jų turės likti vaikai, nes šie gali tapti kievkieno jų karjerai. Galiausiai tiesa pasakoma vaikams ir šie patys turi apsispręsti: likti su motina ar tėvu. Kol vaikai nepriėmė sprendimo, abu tėvai stengiasi, kad vaikai pasirinktų kitą sutuoktinį…
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nauru populiacijos kitimas
2002 m. duomenimis Nauru saloje gyveno 12 329 žmonės. Vietos gyventojai vadinami *nauriečiais* arba *naurujiečiais*.

Etninės grupės
--------------

Iš visų Nauru gyventojų 58 % laiko save nauriečiais, 26 % kilę iš kitų Ramiojo vandenyno salų, po 8 % gyventojų kilę iš Kinijos ar Europos. Taip pat yra nedidelės filipiniečių, tuvaliečių ir kiribačių bendruomenės.

Religija
--------

Dauguma nauriečių – krikščionys. Yra šiek tiek budistų ir bahajų.

Švietimas
---------

Mokslas Nauru nemokamas nuo 5 iki 16 metų. Yra 6 vaikų darželiai, 2 pagrindinės mokyklos, 1 antrinė mokykla ir technikos mokykla.

Gimstamumas ir mirštamumas
--------------------------

Gyventojų gyvenimo trukmė vidutiniška. Mirtingumas – 10,33/1000 gyventojų, gimstamumas – 26,09/1000, gyventojų skaičius auga kasmet po 1,9 %.

Gyventojų sudėtis
-----------------

* Amžius
	+ 0-14 metai: 39.6 % (vyrai 2,515; moterys 2,366)
	+ 15-64 metai: 58.7 % (vyrai 3,578; moterys 3,656)
	+ 65 metai ir vyresni: 1.7 % (vyrai 108; moterys 106)

* Etninės grupės
	+ Nauriečiai 58 %
	+ Polineziečiai, melaneziečiai, mikroneziečiai (neskaitant nauriečių) 26 %
	+ Kinai 8 %
	+ Europiečiai 8 %

* Religija:
	+ Krikščionys (2/3 protestantai, 1/3 Romos katalikai; 78 %)
	+ Bahajai (9 %)
	+ Budistai (11 %)

* Kalbos:
	+ Nauriečių
	+ Anglų
| **Timūras Šachas Duranis** |
| --- |
|  |
| Timūro vardo moneta, iškalta apie 1757 m. Lahore |
| Gimė | apie 1748 m. |
| Mirė | 1793 m. gegužės 18 d. (~45 metai)Kabulas |
|  |
| Pareigos | Afganų šachas 1772−1793 m. |

**Timūras Šachas Duranis** (apie ‎1748 m. – 1793 m. gegužės 18 d.) – XVIII a. Afganistano šachas (karalius), valdęs 1772−1793 m.

Biografija
----------

Timūras buvo vienas iš dvidešimt trijų afganų vado Achmado, kuris tapo Afganistano valstybės įkūrėju, vaikų. Tikima jį gimus apie 1748 m. ir jis buvo mylimiausias Achmado sūnus. Jam tebesant tik devynerių metų amžiaus Achmadas jį paskyrė Pandžabo valdytoju ir suorganizavo vedybas su Mogolų imperatoriaus dukterimi. Po pralaimėjimo Marathų imperijai 1758 m. Timūras turėjo pasitraukti iš Pešavaro. 1772 m. mirus Achmadui, Timūras buvo likęs vyriausiuoju iš šešių gyvų jo sūnų ir valdė Heratą. Jis paveldėjo tėvo šacho (karaliaus) titulą, tačiau jo valdžia buvo labai netvirta. Jį įvairių genčių ir klanų vadai pripažino tik nominaliai ir didesniąją dalį savo valdymo metų Timūras praleido kovose su maištininkais, daugiausiai nelabai sėkmingose.

Visų pirma Timūras įveikė brolio Suliamono Mirzos, kuris valdė Kandaharą, pasipriešinimą. Norėdamas sustiprinti savo valdžią jis pertvarkė valdymo aparatą ir 1776 m. perkėlė valstybės sostinę į Kabulą. Dėl kovų šalies viduje jis neturėjo laiko ir pajėgų rūpintis valstybės periferijomis, prarado Pandžabo miestų, Sindho, dalies Baktrijos kontrolę ir negalėjo sustabdyti Sikhų imperijos stiprėjimo. Ieškodamas paramos Timūras suteikė privilegijų ir pareigybių postų galingos Barakzajų genties nariams, kas dar labiau atstūmė nuo jo kitų klanų vadus. Jis mirė 1793 m. gegužės 18 d. Kabule besiruošdamas naujam vidaus karui. Apie Timūrą atsiliepiama kaip apie prastą valdovą, tačiau jis bent išlaikė Achmado valstybę nesubyrėjusią. Jis nebuvo paskyręs įpėdinio ir po to dėl sosto prasidėjo kova tarp jo sūnų

Šaltiniai
---------

* Afghanistan at War: From the 18th-Century Durrani Dynasty to the 21st Century. 2017, p. 150
* Enciklopedija Iranica
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Aristolochia manshuriensis** |
| --- |
| Mandžiūrinė kartuolė, apsivijusi medį |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Kartuoliniai  *( Aristolochiaceae)* |
| Gentis: | Kartuolė  *( Aristolochia)* |
| Rūšis: | Mandžiūrinė kartuolė  *( Aristolochia manshuriensis)* |

 |

**Mandžiūrinė kartuolė** (*Aristolochia manshuriensis*) – kartuolinių (*Aristolochiaceae*) šeimos augalas, liana. Natūraliai paplitęs šiaurės rytų Kinijoje (Mandžiūrijoje), Korėjoje, Rusijos Primorės krašto pietvakariuose.

Augalas vijoklinis, ūgliai primena virves. Lapai nedideli, pailgi arba pailgai širdiški, lygiakraščiai. Apatinė jaunų lapų pusė pūkuota, viršutinė padengta retais plaukeliais. Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais rudais arba žalsvai geltonais žiedais su purpuriniais taškeliais. Subrandina pilkšvos spalvos sėklas. Dėl pypkės formą primenančių žiedų augalas liaudiškai vadinamas „pypkės medžiu".

Auga plačialapiuose ir mišriuose miškuose, palei upes. Lietuvoje mandžiūrinė kartuolė kartais auginama eksperimentiniuose ūkiuose.

Jaunos šakelės renkamos kaip vaistinė žaliava. Pasižymi temperatūrą mažinančiomis ir šlapimą varančiomis savybėmis.
Jose esanti aristolokinė rūgštis yra stiprus karcinogenas ir sukelia šlapimo sistemos auglius.
Tina Blau (1870 m.)
Kanalas Fryzijoje (1908 m.)
**Tina Blau**, vėliau **Tina Blau-Lang** (1845 m. lapkričio 15 d. Viena – 1916 m. spalio 31 d. Viena) – Austrijos peizažistė.

Biografija
----------

Tinos Blau tėvas buvo daktaras ir labai pritarė jos troškimui tapti tapytoja. 1869–1873 m. Blau tapyti mokėsi kartu su Augustu Šaferiu ir Vilhelmu Linderšmitu Miunchene. 1875–1876 m. kartu su Emiliu Jakobu Šindleriu studijavo meno mokykloje Plankenbergo pilyje, netoli Neulengbacho.

1883 m. iš judaizmo į atsivertė liuteronybę ir ištekėjo už dailininko Heinricho Lango (1838–1891), kuris tapė arklių ir mūšio scenas. Kartu su vyru persikėlė į Miuncheną, kur nuo 1889 m. dėstė kraštovaizdžio ir natiurmorto tapybą Miuncheno dalininkų asociacijoje.

Po vyro mirties ji praleido dešimt metų keliaudama. 1897 m. sugrįžo ir kartu su Olga Prager, Rosa Mayreder ir Karl Federn įkūrė „Wiener Frauenakademie", meno mokyklą moterims, kurioje dėstė iki 1915 m.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  A. F. S. (d. i. Adalbert Franz Seligmann): † Tina Blau-Lang. In: Neue Freie Presse, 31. October 1916, p. 25 (ANNO)
2. ↑  Anna L. Staudacher: *„… meldet den Austritt aus dem mosaischen Glauben". 18000 Austritte aus dem Judentum in Wien, 1868–1914: Namen – Quellen – Daten*. Peter Lang, Frankfurt/M. u.a. 2009, ISBN 978-3-631-55832-4

Literatūra
----------

* Tobias Natter, Claus Jesina: *Tina Blau (1845–1916)*. Verlag Galerie Welz, Salzburg 1999, ISBN 3-85349-232-0.
* Monika Salzer, Peter Karner: *Vom Christbaum zur Ringstraße. Evangelisches Wien*. Picus, Vienna, 2008, ISBN 978-3-85452-636-0.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tina Blau** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Tina Fey** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1970 m. gegužės 18 d. (52 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Aukštutinis Derbis, Pensilvanija, JAV |
| Sutuoktinis (-ė) | Jeff Richmond (nuo 2001 m.) |
| Vaikai | Alice Richmond, Penelope Richmond |
|  |
| Veikla | aktorė, prodiuserė, rašytoja, komikė, scenaristė |
|  |
| Alma mater | 1988 m. Virdžinijos universitetas |

**Elizabeth Stamatina „Tina" Fey** (g. 1970 m. gegužės 18 d. Pensilvanijoje, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorė, rašytoja, televizijos laidų prodiuserė ir scenaristė. Karjerą pradėjo dirbdama NBC televizijos šou *Saturday Night Live* (1997–2006). Labiausiai žinoma kaip serialo *30 Rock* kūrėja, pagrindinė aktorė ir prodiuserė. Žymesni filmai, kuriuose vaidino Tina Fey – *Mean Girls* (2004), *Baby Mama* (2008), *Date Night* (2010) ir *Admission* (2013).

Tina Fey už savo veiklą televizijoje ir už jos ribų yra laimėjusi daug įvairių prestižinių apdovanojimų. Tarp jų – septyni „Emmy" apdovanojimai, du „Auksinių gaublių" apdovanojimai, penki Ekrano aktorių gildijos apdovanojimai, keturi Amerikos rašytojų gildijos apdovanojimai, taip pat nominacija „Grammy" apdovanojimuose už savo autobiografinę knygą *Bossypants*, kuri dienraščio „The New York Times" geriausiai parduodamų knygų sąraše išbuvo penkias savaites.

2013 m. sausio 13 d. Tina Fey, kartu su savo ilgalaike drauge ir kolege Amy Poehler, vedė kasmetinę „Auksinių gaublių" apdovanojimų ceremoniją. Jų pasirodymas sulaukė daug teigiamų kritikų atsiliepimų.
| Sura |
| --- |
| Sura Alatyrio apylinkėse Sura Alatyrio apylinkėse |
| **Ilgis** | 841 km |
| **Baseino plotas** | 67 500 km² |
| **Vidutinis debitas** | 260 m³/s |
| **Ištakos** | Pavolgio aukštuma |
| **Žiotys** | Volga |
| **Šalys** | Rusija |

**Sura** (rus. *Сура*, čiuv. *Сăр*) – upė vidurio Rusijoje; Volgos dešinysis intakas. Prasideda Pavolgio aukštumoje, prie Surskyje Veršynų kaimo Uljanovsko srityje. Pradžioje teka į vakarus, ties Penza pasuka į šiaurę, prateka Penzos sritį, Mordoviją, vėl Uljanovsko sritį, toliau sudaro Čiuvašijos – Žemutinio Naugardo srities ribą. Įteka į Volgą ties Vasilsursku, Marių Respublikos paribyje.

Didesni intakai:

* dešinieji – Algaška, Baryšas, Bezdna, Inza, Kumaška, Kiria,
* kairieji – Alatyris, Imza, Pjana, Uza, Šukša, Kutlia.

Upė būna užšalusi nuo lapkričio ar gruodžio iki kovo pabaigos ar balandžio pradžios. Žemupyje (394 km) laivuojama. Prie Suros įsikūrę miestai: Surskas, Penza, Alatyris, Šumerlia, Jadrinas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 409
| **Supiluliumas II** |
| --- |
| Hetitų karalius |
|  |
| Supiluliumo II reljefas Hatuše. |
| Hetitai |
| Tėvas | Tudhalijas IV |
| Hetitų karalius |
| Valdė | 1205 – 1177 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Arnuvandas III |
| Įpėdinis | - |
|  |
|  **Vikiteka** | Supiluliumas II |

**Supiluliumas II** arba **Šupiluliumas II** – paskutinis hetitų karalius, valdė nuo 1205 – 1177 m. pr. m. e. karaliaus Tudhalijo IV sūnus.

Atėjus į valdžią Supiluliumui, hetitų imperijoje buvo stebimas pagyvėjimas. Karalius vėl išsiruošė į Alašiją. Jūroje buvo užgrobti ir sudeginti Alašijos karo laivai ir užimta visa sala.

Taip pat jis atliko žygį į viršutinę Mesopotamiją ir atkovojo iš Asirijos Išuvos vario rūdos telkinius.

Visgi hetitų karalystės viešpatavimas ėjo į pabaigą. Pavojingi antpuoliai iš sausumos ir jūros, Egėjo pasaulio persikeliančių tautų, egiptiečių šaltiniuose vadinamų Jūros tautomis, stiprėjo. Iš Ugarito visa sausumos armija buvo perdislokuota į Mažosios Azijos centrą, o laivynas į Lukka. Ugarito karalius Ammurapis negalėjo padėti Alašijai, kai priešai pradėjo grasinti jos krantams. Šie priešai tikriausiai buvo sikulai (lot. *Siculi*), viena iš „jūros tautų". Hetitai prarado Alašiją.

Be perstojo vykdomi kariniai žygiai labai susilpnino šalies ekonomiką. Supiluliumo laiške, adresuotame Ugarito karaliui, rašoma, kad hetitai kenčia nuo maisto produktų trūkumo.

Pagrindinį hetitams smūgį apie 1170 m. pr. m. e. smogė kaškai ir indoeuropiečių muškų gentys. Hatušas buvo sudegintas ir tik po 500 metų į šį regioną atėjo Frygijos gyventojai.

Kituose šaltiniuose Supiluliumo III–jo valdymo metai yra nurodyti 1215–1195 m. pr. m. e. ir 1215–1200 m. pr. m. e.

Nuorodos
--------

* Hetitų imperija rus.
* Hetitai rus.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Hetitai
* Mažosios Azijos istorija

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Supiluliumas II
2. ↑  Archyvuota kopija 2008-04-23 iš Wayback Machine projekto. Archyvuota kopija 2008-04-23 iš Wayback Machine projekto. Hetitų karalystė rus.  Archyvuota kopija 2008-04-23 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Vidurio rytų karalystės. Hetitai


| Karališkieji titulai |
| --- |
| Supiluliumas II **Hetitų Naujoji karalystė****Gimė:** nežinoma  |
| Anksčiau valdė**Arnuvandas III** | **Hetitų karalius**1205 – 1177 m. pr. m. e. | **Vėliau valdė****-** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Vicia cracca** |
| --- |
| Mėlynžiedis vikis (Vicia cracca)Mėlynžiedis vikis (*Vicia cracca*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Faboideae*  *( Faboideae)* |
| Gentis: | Vikis  *( Vicia)* |
| Rūšis: | Mėlynžiedis vikis  *( Vicia cracca)* |

 |

**Mėlynžiedis vikis** (*Vicia cracca*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos vikių (*Vicia*) genties augalų rūšis.

Kilęs iš Europos ir Azijos. Kituose kontinentuose pasitaiko kaip įvežtinė rūšis, pvz. Šiaurės Amerikoje ji paplitusi nuo pietų Kanados iki pietų Virdžinijos.

Stiebas šliaužiojantis, gali siekti 2 m ilgį. Sudėtinį lapą sudaro po 8-12 porų 3-8 cm ilgio lapelių. Žiedai sudėtiniai, spalva vyrauja nuo purpurinės iki violetinės. Sėkla – žirnis.

Mėlynžiedis vikis – labai dažnas vasaros pievų augalas.

Naudojimas
----------

Tai svarbus pašarinis augalas, bei nektaro šaltinis. Taip pat naudingas ir kitiems augalams, nes kaip ir kiti ankštiniai augalai, turi azoto fiksacijos savybių. Mėlynžiedžius vikius kaip nektaro šaltinį labai mėgsta bitės ir drugeliai. Taip pat gali būti naudojami erozijos stabdymui.

Dekoratyvinių paukščių (pvz. banguotųjų papūgėlių) augintojai mėlynžiedius vikius naudoja kaip maistingą pašarą.

Kai kuriuose regionuose laikoma invazine rūšimi, nes užgožia vietines rūšis.

Mėlynžiedžio vikio žiedynas
*Vicia cracca*
| ***Mėlyni džinsai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Blue Jeans |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Mario Imperoli |
| Scenaristas (-ai) | Mario ImperoliPiero Regnoli |
| Vaidina | Gloria Guida |
| Metai | 1975 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mėlyni džinsai** (it.  *Blue Jeans*) – 1975 m. Italijoje sukurta drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Gloria Guida – Danielė Anzelmi
* Paolo Carlini – daktaras Karlas Anzelmis
* Annie Carol Edel – Marisa
* Mario Pisu – Mario
* Gianluigi Chirizzi – Seržas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Danielė – jauna prostitutė, dėl mūvimų trumpų šortų turinti pravardę „Mėlyni džinsai". Eilinį kartą jai įkliuvus policijai, mergina pareiškia esanti nesantuokinė žymaus restauratoriaus Karlo Anzelmio duktė. Nors pastarasis tai neigia, patikima Danielos žodžiais ir ji persikelia į jo namus, kuriuose Anzelmis gyvena kartu su meiluže Marisa. Lengvabūdė mergina netrunka sujaukti Karlo ir jo draugės gyvenimą, tačiau reikalai dar labiau paaštrėja, kuomet pasirodo Danielos draugas Seržas, su kuriuo ji yra sukurpusi planą atsikratyti Karlu, paveldint šio turimą turtą...
| Tinakula |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Saliamono Salos Saliamono Salos |
|  |
| Aukštis | 851 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | aktyvus |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 2012 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 10°23′0″ p. pl. 165°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿10.38333°š. pl. 165.80000°r. ilg.﻿ / 10.38333; 165.80000Koordinatės: 10°23′0″ p. pl. 165°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿10.38333°š. pl. 165.80000°r. ilg.﻿ / 10.38333; 165.80000 |

**Tinakula** (angl. *Tinakula*) – salą suformavęs stratovulkanas, esantis apie 20 km į šiaurę nuo Santa Kruso salynui priskiriamos Nendo salos Temotu provincijoje, Saliamono Salose. Ugnikalnio diametras siekia 3,5 km, plotas 8 km², iškilęs į 851 m aukštį virš jūros lygio, bet matuojant nuo vandenyno dugno jo aukštis būtų 3–4 km.

Nuo 2002 m. fiksuojamas didelis ugnikalnio aktyvumas. Ugnikalnis išsiveržia maždaug kas valandą, į orą išmesdamas pelenų kamuolius ir akmenis. Pirmas išsiveržimas buvo užfiksuotas 1595 m. kai pro salą praplaukė ispanų keliautojas Alvaras de Mendanja de Neira.

Sala negyvenama. Apie 1840 m. saloje gyvenę gyventojai buvo išnaikinti išsiveržus ugnikalniui ir piroklastiniam srautui nušlavus visą salą. 1951 m. į salą iš gretimų Nukapu ir Nupani salų atsikėlė polineziečiai. Prieš skubią evakuaciją dėl išsiveržimo 1971 m. gyventojų skaičius siekė 160. Pietrytinėje dalyje įsikūręs Temateneni kaimas buvo sunaikintas. Veliau, XX a. 9-ajame dešimtmetyje, nepaisydami neprognozuojamų ugnikalnio išsiveržimų saloje buvo apsigyvenę keletas žmonių, kuriuos traukė derlingas salos vulkaninis dirvožemis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  David Harcombe: *Solomon Islands. A travel survival kit.* Lonely Planet, South Yarra u. a. 1988, ISBN 0-86442-009-9, S. 220.
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-10-21 iš Wayback Machine projekto.
**Alofonas** (gr. άλλος 'kitas' ir gr. φωνή 'garsas') – fonemos tarimo būdas, jos variantas, nulemtas tam tikros fonetinės aplinkos. Visuma visų įmanomų pozicijų, kuriose pasitaiko vienos fonemos alofonai, vadinama fonemos distribucija. Kalbos vartotojai gerai atpažįsta fonemas, t. y. reikšmę skiriančius kalbos vienetus, bet ne visada geba atskirti tos pačios fonemos alofonus. Kalbėtojai fonemas paprastai suvokia kaip pagrindinius alofonus.

**Pagrindinis alofonas** – alofonas, kurio ypatybės mažiausiai priklauso nuo padėties ir fonetinės (kitų garsų) aplinkos.

Pagrindiniai alofonai dažniausiai tariami stipriojoje garso padėtyje. Stiprioji padėtis yra tokia, kurioje įmanomas didžiausias to tipo fonemų skaičius. Lietuvių kalboje stipriosiomis padėtimis laikomos tos, kuriose nepatiriamas balsių priešakėjimas, užpakalėjimas, priebalsių minkštėjimas ir kt.

Sakykime, žodžiuose *kal**a**si*, *keli**a**si* abu išryškinti balsiai yra fonemos [a] alofonai, tik žodyje *keli**a**si* fonema [a] po minkštojo priebalsio supriešakėjusi.

Išnašos
-------

1. ↑  Auziņa, Ilze; Markus, Dace; Grigorjevs, Juris (2015). Nītiņa, Daina; Grigorjevs, Juris. red. „Fonētikas un fonoloģijas vispārīgs raksturojums". Latviešu valodas gramatika (Rīga: LU Latviešu valodas institūts): 22.—27. lpp. ISBN 978-9984-742-77-9
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 66°41′36″ š. pl. 82°15′16″ r. ilg.﻿ / ﻿66.69333°š. pl. 82.25444°r. ilg.﻿ / 66.69333; 82.25444

Daiktai iš Mangazėjos muziejuje
**Mangazėja** (rus. *Мангазея*) – buvęs rusų miestas šiaurės vakarų Sibire, prie Tazo upės (dabartinė Jamalo nencų autonominė apygarda, Tazo rajonas), prie tuometinio Mangazėjos jūrų kelio (nuo Šiaurinės Dvinos iki Turuchano).

Minėtu jūrų keliu XVI a. keliaudavo pomorai. Mangazėja įkurta 1601–1603 m. Tobolo šaulių ir kazokų. Statybos vykdytos 300 km aukštyn nuo žiočių, dešiniajame Tazo upės krante. Miestas turėjo 4 sienas, 5 bokštus ir greit tapo svarbiu prekybiniu centru. Iš čia buvo prekiaujama kailiais, vėplių iltimis su norvegų, danų, anglų pirkliais. 1619 m. Rusijos valdžia griežtai uždraudė prekybą per Mangazėją bijodama Europos kompanijų įsigalėjimo Sibire. Gyventojai toliau prekiavo kailiais su vietiniais gyventojais, vertėsi žvejyba, medžiokle, amatais, laivų statyba.

1619 m. miestą nusiaubė gaisras, daug gyventojų išsikėlė dėl sudėtingų gyvenimo sąlygų ir kailinių žvėrelių stygiaus. 1642 m. miestą vėl nuniokojo gaisras, o 1662 m. buvo galutinai apleistas. Mangazėjos įgula persikėlė į Turuchano žiemavietę, kur vėliau įkurta Naujoji Mangazėja (dab. Turuchanskas).

Archeologiniai tyrimai parodė, kad mieste stovėjo kremlius su dvaru, cerkve, sueigų namu, kalėjimu, buvo posada, kur stovėjo viešbutis, muitinė, pirklių namai, 3 cerkvės, laikrodžio bokštas, toliau buvo 80-100 gyvenamųjų namų, amatininkų dirbtuvės, kalvės ir kt.
| **Dendrobates azureus** |
| --- |
| Mėlynoji medlaipė (*Dendrobates azureus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Varliagyviai  *( Amphibia)* |
| Būrys: | Beuodegiai varliagyviai  *( Anura)* |
| Šeima: | Medlaipinės  *( Dendrobatidae)* |
| Gentis: | Medlaipės  *( Dendrobates)* |
| Rūšis: | Mėlynoji medlaipė  *( Dendrobates azureus)* |

 |

**Mėlynoji medlaipė** (*Dendrobates azureus*) – Medlaipinių šeimos varliagyvis. Aptinkamas tik Pietų Amerikoje, pietiniame Suriname regione – *Sipaliwini Savannah*.

Varlė yra vidutinio dydžio, sveria apie 3 gramus, kūnas 3-4,5 cm, tipinis gyvenimo trukmė – 4-6 metai (nelaisvėje ~10 metų). Oda glotni, ryškiai mėlyna su juodomis dėmėmis, tai yra įspėjimas galimiems plėšrūnams, kad odoje yra mirtino neurotoksino. Galūnės turi po 4 pirštus, kiekvienas jų užsibaigia plačiu suplokštėjusiu galu su siurbtukine taurele, kuri padeda sukibti su slidžia aplinka, kurioje varlė gyvena.

Patinai ir patelės panašios išvaizdos, tačiau patelės šiek tiek didesnės ir putlesnės. Patelių vidutinis dydis 4,5 cm, patinų – tik 4 cm. Patinų pirštų galai didesni ir yra širdies formos, patelių – apvalūs.

Aptinkamos tamsiose, drėgnuose vietose, ypač po akmenimis prie vandens. Skirtingai nuo daugelio varlių, kiaušinėlius išneršia ne vandenyje, o ant žemės, dažniausiai po akmenimis ar rąstais, nuolatos drėgnose samanotose vietose.

Varlė pati negamina paralyžiuojančių neorotoksinų, jie sukaupiami odoje iš daugelio suėdamų vabzdžių (ypač skruzdžių) ir po to išskiriami per daugybę liaukų esančių odoje. Auginamos nelaisvėje jos praranda šį apsauginį mechanizmą, dėl toksinų maiste trūkumo.

Vietiniai indėnai dažnai naudoja šią medžiagą iečių ir strėlių antgaliams tepti. Varlės išskiriamos medžiagos taip pat yra tiriamos dėl galimo panaudojimo farmacijoje.

Nuorodos
--------

* University of Michigan Animal Diversity Web – Dendrobates azureus


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mėlynoji medlaipė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Amazona aestiva*** |
| --- |
| Mėlynkaktė amazonė (Amazona aestiva)Mėlynkaktė amazonė |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Papūginiai paukščiai  *( Psittaciformes)* |
| Šeima: | Papūginiai  *( Psittacidae)* |
| Gentis: | Amazonės  *( Amazona)* |
| Rūšis: | Mėlynkaktė amazonė  *( Amazona aestiva)* |

 |
| Binomas |
| ***Amazona aestiva***Linnaeus, 1758 |

**Mėlynkaktė amazonė** (*Amazona aestiva*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Kūnas 35-41,5 cm, sparnai – 20,5-22,5 cm, uodega – 13 cm ilgio. Plunksnos žalios, viršutinėje dalyje su tamsiu kanteliu. Kakta mėlyna, viršugalvis, vokai ir gerklė geltoni. Snapas juodas. Sparnų išlinkimas raudonas, ant sparnų yra blizgantys ploteliai. Akių rainelė tamsiai ruda arba raudonai ruda.

Paplitimas
----------

Paplitusi Amazonijos miškuose (Brazilija, Bolivija, Paragvajus, Argentina).

Gyvenimo būdas
--------------

Lizdą krauna medžių uoksuose. Dėtyje 2-4 balti kiaušiniai. Peri tik patelė 29-30 dienų. Jaunikliai lizdą palieka po dviejų mėnesių, bet tėvai jais rūpinasi dar du mėnesius.

Ši rūšis nemažai išnaikinama dėl žalos vaismedžiams ir vaiskrūmiams (nulesa vaisius), taip pat dėl mėsos.

Pirmą kartą aprašyta 1800 m.

Laikymas
--------

Noriai laikoma narveliuose kaip „kalbančioji papūga". Blogai prižiūrimos ir apmokytos papūgos skleidžia nemalonius garsus. Labai lengvai prijaukinami jaunikliai. Sugeba atskirti savo šeimininką nuo kitų žmonių. Gerai prižiūrimos gali išgyventi iki 80 metų.

Sistematika
-----------

Yra vienas porūšis – **geltonpetė mėlynkaktė amazonė** (Amazona aestiva xanthopteryx).

Geltonpetė mėlynkaktė amazonė (*Amazona aestiva xanthopteryx*).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mėlynkaktė amazonė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Timpubot. ཐིམ་ཕུ |
| --- |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

TimpuTimpu

27°28′0″ š. pl. 89°38′0″ r. ilg.﻿ / ﻿27.46667°š. pl. 89.63333°r. ilg.﻿ / 27.46667; 89.63333﻿ (Timpu)Koordinatės: 27°28′0″ š. pl. 89°38′0″ r. ilg.﻿ / ﻿27.46667°š. pl. 89.63333°r. ilg.﻿ / 27.46667; 89.63333﻿ (Timpu) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Butano vėliava Butanas |
| **Administracinė zona** | Vakarų regionas |
| **Rajonas** | Timpu rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 99 021  |
| **Altitudė** | 2 320 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Timpu |

**Timpu** (bot. ཐིམ་ཕུ་) – Butano Karalystės sostinė bei didžiausias miestas. Išsidėstęs šalies vidurio vakaruose, Himalajų kalnuose prie Vango upės, maždaug 2000 m aukštyje virš jūros lygio. 1962 m. Timpu buvo oficialiai paskelbtas šalies valdžios buveine (iki tol buveinė buvo ten, kur gyveno karalius).

Mieste yra vienas įspūdingiausių Butano architektūros paminklų – Tašičo tvirtovė (dzongas) su vienuolynu. Dabar čia reziduoja karališkoji vyriausybė. Aplink karaliaus rūmus yra daug terasinių laukų, rodančių žemės ūkio svarbą šaliai. Pagrindinės žemės ūkio kultūros, auginamos apylinkėse yra ryžiai, kukurūzai, kviečiai. Taip pat svarbi medienos pramonė, mieste yra lentpjūvė. 1966 metais pradėjo veikti vandens jėgainė.

Timpu yra lėktuvų nusileidimo ir pakilimo takas, Indijos-Butano nacionalinė magistralė (atidaryta 1968 m.), iš kurios galima nuvykti į *Phuntsholing* miestelį – pagrindinį kelią iš Butano į Indiją.

Miestas unikalus tuo, kad jame yra labai mažai reklamos .

Sportas
-------

* Transport United FC – futbolo klubas įkurtas 2001 m.;
* Thimphu FC – buvęs futbolo klubas (2015–2019);
* Thimphu City FC – futbolo klubas (nuo 2012 m.);
* FC Takin – futbolo klubas (nuo 2016 m.);
* Tensung FC – futbolo klubas (nuo 2016 m.);
* Druk Lhayul FC – futbolo klubas (nuo 2020 m.);
* Royal Thimphu College FC – futbolo klubas;
* BFF Academy – Butano Futbolo Federacijos sprendimu U-19 rinktinės pagrindu suburta ekipa (nuo 2022 m.)
* „Changlimithang" stadionas, talpinantis 40 000 žiūrovų.

Galerija
--------

* Miesto panoramaMiesto panorama
* Tašičo dzongasTašičo dzongas
* Tašičio dzongasTašičio dzongas

Šaltiniai
---------

1. world-gazetteer.com
2. ↑   world-gazetteer.com
3. ↑
4. ↑
**Creative Commons licencijos** yra autorinių teisių licencijos, 2002 m. gruodžio 16 d. išleistos ne pelno siekiančios JAV organizacijos *Creative Commons*.
Daugelis šių licencijų suteikia naudotojams tam tikras svetimos intelektinės nuosavybės naudojimo „pagrindines teises", pvz. teisę platinti autorinių teisių saugomą kūrinį neatsiklausus autoriaus.
*Creative Commons* licencijos šiuo metu egzistuoja 43 skirtingose pasaulio jurisdikcijose.

Pagrindinės licencijos
----------------------

Originaliame šių licencijų komplekte visos pagrindinės kūrybinio darbo naudojimo teisės yra dovanojamos; kiekvienos šių licencijų detalės priklauso nuo pasirinktos versijos, bei apima keturių sąlygų pasirinkimą:

* **Priskyrimas** (by): kūrybinis darbas gali būti kopijuojamas, platinamas, rodomas, o t. p. naudojamas išvestiniams darbams, su sąlyga, kad autorinis darbas bus priskirtas autoriui taip, kai tai apibrėžia autorius arba licencijos išdavėjas.

* **Nekomercinis platinimas** (nc): kūrybinis darbas gali būti kopijuojamas, platinamas, rodomas, o t. p. naudojamas išvestiniams darbams, su sąlyga, kad autorinis darbas nebus naudojamas komerciniams tikslams.

* **Jokių išvestinių darbų** (nd): kūrybinis darbas gali būti kopijuojamas ir laisvai platinamas, tačiau naudoti jį naujiems, išvestiniams antriniams darbams nėra leidžiama.

* **Analogiškas platinimas** (sa): visi išvestiniai darbai, kurie yra sukurti perrašinėjant, permaketuojant ar kitaip perredaguojant pirminį darbą, turi būti priskirti analogiškai arba kitai, suderinamai licencijai.

Derinant tarpusavyje šias licencijų sąlygas, galima gauti šešiolika galimų kombinacijų, kurių vienuolika yra galiojančios *Creative Commons* licencijos. Iš penkių negaliojančių keturios turi elementus „nd" ir „sa" ir yra nesuderinamos, o dar viena kombinacija neturi apskritai jokių elementų (tokiu atveju galioja viešojo naudojimo režimas). Penkių iš vienuolikos galiojančių licencijų, stokojančių „Priskyrimo" elemento, palaipsniui atsisakoma, kadangi absoliučiai daugumai (98 %) licencijų naudotojų šis elementas yra aktualus.
Tokiu būdu, lieka šešios naudojamos licencijos:

1. Priskyrimas (by)
2. Priskyrimas + Nekomercinis platinimas (by - nc)
3. Priskyrimas + Jokių išvestinių darbų (by - nd)
4. Priskyrimas + Analogiškas platinimas (by - sa)
5. Priskyrimas + Nekomercinis platinimas + Jokių išvestinių darbų (by - nc - nd)
6. Priskyrimas + Nekomercinis platinimas + Analogiškas platinimas (by - nc - sa)

Nuorodos
--------

* Visos *Creative Commons* licencijos (oficiali svetainė)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Iris germanica** |
| --- |
| Mėlynžiedis vilkdalgis (*Iris germanica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Šeima: | Vilkdalginiai  *( Iridaceae)* |
| Gentis: | Vilkdalgis  *( Iris)* |
| Rūšis: | Mėlynžiedis vilkdalgis  *( Iris germanica)* |

 |

**Mėlynžiedis vilkdalgis** (*Iris germanica*) – vilkdalginių (*Iridaceae*) šeimos, vilkdalgių (*Iris*) genties augalų rūšis.

Daugiametis, žolinis, 40-90 cm aukščio augalas. Šakniastiebis storas, horizontalus, su daugybe smulkesnių šaknelių. Stiebas status, plikas, nuo vidurio šakotas. Lapai kardiški, 30-60 cm ilgio, aštriabriauniai. Priežiediniai lapeliai gan smulkūs, ploni, sausi, sidabriškai balti. Žydi gegužės-birželio mėnesiais stambiais, kvapniais, tamsiai violetiniais žiedais, susitelkusiais stiebų viršūnėse. Vaisius – stambi, pailga sėklų dėžutė. Augalas dauginamas šakniastiebiais.

Mėlynžiedis vilkdalgis auginamas kaip dekoratyvinis augalas darželiuose, gėlynuose. Šakniastiebių preparatai vartojami gydant bronchitą, anginą, plaučių uždegimą, karštu vandeniu nuplikyti lapai dedami ant žaizdų, vočių.

* Natūrali augavietėNatūrali augavietė
* PožymiaiPožymiai
* ŽiedasŽiedas
| ***Džekas Kaktusas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Cactus Jack |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Hal Needham |
| Scenaristas (-ai) | Robert G. Kane |
| Vaidina | Kirk DouglasArnold SchwarzeneggerAnn-Margret |
| Metai | 1979 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 89 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Džekas Kaktusas** (angl.  *Cactus Jack*) – 1979 m. JAV sukurtas komiškas vesternas, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Kirk Douglas ir Arnold Schwarzenegger.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Kirk Douglas – Džekas Kaktusas
* Ann-Margret – Žavioji Džouns
* Arnold Schwarzenegger – Gražus Nepažįstamasis
* Paul Lynde – Nervingasis Elkas
* Foster Brooks – banko valdytojas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Simpatiška mergina Žavioji Džouns atvyksta į miestą, norėdama pagal tėvo nurodymą, paimti iš banko didelę pinigų sumą. Ją lydėti ir saugoti turi geraširdis kaubojus Gražus Nepažįstamasis, tačiau banko valdytojas, nenorėdamas prarasti ženklaus indėlio, iš kalėjimo ištraukia jo banką mėginusį apiplėšti nusikaltėlį Džeką Kaktusą, kad šis juos apvogtų. Deja, bankininkas net nenujaučia, kad Džekas Kaktusas – nevykėlis, kuriam per visą gyvenimą dar nepavyko nei vienas apiplėšimas...
| **Motiejus Petrauskas** |
| --- |
| Gimė | 1890 m.Rusija Šetkaimys, Betygalos valsčius, Raseinių apskritis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1956 m. gegužės 29 d. (~66 metai)Rusija |
| Steigiamojo Seimo atstovas |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių sąjunga |

**Motiejus Petrauskas** (1890 m. Šetkaimys, Betygalos valsčius, Raseinių apskritis, Rusijos imperija – 1956 m. gegužės 29 d.) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė pasiturinčio ūkininko šeimoje. 1907 m. išvažiavo į Čikagą, JAV, kur studijavo ekonomikos mokslus, dirbo dienraštyje „Naujienos". 1918 m. grįžo į Lietuvą.

1920 m. gegužės 15 d. – 1920 m. birželio 23 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas III (Raseinių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai (Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos blokas). Atsisakė mandato.

Netoli Šiaulių įsigijo 35 ha ūkį. Gyvendamas Šiauliuose dalyvavo visuomeninėje veikloje, palaikė ryšius su Valstiečiais liaudininkais.

1949 m. spalio 28 d. suimtas ir nuteistas dešimčiai metų kalėjimo, mirė lageryje.

Literatūra
----------

* Bukaitė V. Petrauskas Motiejus, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 266.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žydrūnas Mačiukas. Steigiamojo Seimo atstovai. Seimas
Koordinatės: 54°48′20″ š. pl. 24°26′46″ r. ilg.﻿ / ﻿54.80556°š. pl. 24.44611°r. ilg.﻿ / 54.80556; 24.44611


|  |
| --- |
| **Žiežmarių gimnazija** |
| Žiežmarių gimnazija herbas |
|  |
| **Adresas** | Žaslių g. 21, Žiežmariai |
| **Direktorius(-ė)** | Ieva Mažulienė |
| **Mokinių skaičius** | 597 |
| **Įkūrimo data** | 1920 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 57 |

**Kaišiadorių rajono Žiežmarių gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žiežmariuose (Kaišiadorių raj.), Žaslių g. 21, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190596476. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.

Filialai:

* Kaišiadorių rajono Žiežmarių gimnazijos Pakertų pradinio ugdymo skyrius.

Istorija
--------

*„…katalikų šv. Jokūbo bažnyčia įsteigta 1508 m. Žygimanto Senojo potvarkiu. 1511 m. Žygimantas Senasis davė bažnyčiai 3 žemes ir 2 midaus-alaus smukles, pabrėždamas, kad Žiežmariuose būtų kunigas, mokąs lietuviškai ir bakalauras mokyklai. 1520 m. mokykla Žiežmariuose jau veikė".* 

1920 m. LR švietimo ministerija užregistravo pradžios mokyklą. 1920 m. atidaryta vidurinė mokykla. 1928 m. Žiežmariuose veikė žemės ūkio mokykla. 1954 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida. Auklėtoja Eugenija Vosylytė. 1958 m. įvestas privalomas visuotinis aštuonmetis išsilavinimas. 1964 m. pastatytas priestatas su pusrūsiu. Mokykla dirbo dviem pamainom. Trečioje pamainoje dirbo suaugusiųjų vakarinė mokykla. 1978 m. atidarytas keturių aukštų pastatas. Mokykla pradėjo dirbti viena pamaina. 1982 m. pastatytas 80-ies vietų bendrabutis, veikiantis iki šiol. 2003 m. rugpjūčio mėnesį, rajono savivaldybės mero potvarkiu prie Žiežmarių vidurinės mokyklos prijungti Pakertų ir Stoniavos pradinio ugdymo skyriai.

Direktoriai
-----------

* 1923–1925 m. Julius Čaplikas
* 1944–1954 m. Aleksandras Širka
* 1954–1959 m. Albinas Bražinskas
* 1959–1978 m. Juozas Briliauskas
* 1978–1991 m. Joana Šliužienė
* 1991–1995 m. Petras Leonovas
* 1995–2000 m. Alvydas Gudonis
* 2000–2002 m. Svajūnas Maciulevičius
* 2002–2006 m. Danutė Nanartavičienė
* nuo 2006 m. Ieva Mažulienė

Žymūs mokytojai
---------------

* Juozas Kralikauskas, rašytojas
* Stasys Selemenavičius, dėstė muziką ir vadovavo moksleivių chorams

Žymūs mokiniai
--------------

* Loreta Graužinienė, Seimo narė
* Stasys Lančinskas, energetikas
* Juozapas Matulaitis, vyskupas
* Juozas Matulevičius, gydytojas, Seimo narys
* Gintautas Mišeikis, teisininkas, veterinarijos gydytojas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvių enciklopedija, Bostonas

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2013-10-02 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šiaurės pašvaistė (reikšmės).*

**Šiaurės pašvaistė**| 
Pirmojo leidimo viršelis |
| **Autorius** | Philip Pullman |
| **Šalis** | Jungtinė Karalystė |
| **Žanras** | Steampunk, vaikų literatūra |
| **Serija** | Jo tamsiosios jėgos |
| **UDK:** | 820-93-31 |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Northern Lights |
| **Šalis** | Jungtinė Karalystė |
| **Kalba** | anglų |
| **Leidykla** | Scholastic Corporation |
| **Išleista** | 1995 m. |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 399 |
| **ISBN:** | 0-590-54178-1 |
| **OCLC:** | 37806360 |
| **Pirmasis lietuviškas leidimas** |
| **Pavadinimas** | Šiaurės pašvaistė |
| **Leidykla** | Tyto alba |
| **Išleista** | 2003 m. |
| **Vertėjas** | Vytautas Petrukaitis |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 458 |
| **ISBN:** | 9986-16-286-6 |
| **ISBN-13:** | 9789986162865 |

**„Šiaurės pašvaistė"** (angl. *Northern Lights*, Šiaurės Amerikoje taip pat žinoma **Auksinio kompaso** pavadinimu - angl. *The Golden Compass*) – pirmoji britų rašytojo Filipo Pulmano trilogijos „Jo tamsiosios jėgos" (angl. *His dark materials*) knyga, pirmą kartą originalo kalba išleista 1995 m.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Knygoje pasakojama Oksforde augančios vienuolikametės našlaitės Lairos istorija. Pasaulis, kuriame gyvena Laira, labai panašus į mūsų – ir vis dėlto tai kitas pasaulis, kuriame žmogaus siela turi pavidalą ir gyvena greta, kuriame nėra automobilių ir kompiuterių, kuriame apstu fantastinių būtybių ir stebuklų. Mergaitės gyvenimas nelauktai pasikeičia, kai ji netyčia tampa pasikėsinimo į savo dėdę, galingąjį lordą Asrielį liudininke. Tuo pat metu mieste paslaptingai pradeda dingti vaikai, ir Laira, norėdama atskleisti šią kraupią paslaptį, leidžiasi į pilną nuotykių ir pavojų kelionę. Visi ženklai rodo į šiaurę, kur ledynuose karaliauja šarvuotieji lokiai, padangę valdo skraidančios raganos, o grupelė mokslininkų slapčiomis vykdo kraupius eksperimentus.

Ekranizacija
------------

2007 m. pagal knygą pastatytas filmas „Auksinis kompasas".