recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Nikolajus Voznesenskis*Вознесенский Николай Алексеевич*** |
| --- |
|  |
| Nikolajus Voznesenskis |
| Gimė | 1903 m. gruodžio 1 d.Tulos gubernijoje |
| Mirė | 1950 m. spalio 1 d. (46 metai)Leningrade |
| Sovietų Sąjungos valstybinio plano komiteto pirmininkas |
| Vadovavo | 1942 m. gruodžio 8 d. -1949 m. kovo 5 d. (6 metai) |
| Ankstesnis | Maksimas Saburovas |
| Vėlesnis | Maksimas Saburovas |
| Sovietų Sąjungos Ministrų Tarybos pirmininko pirmasis pavaduotojas |
| Vadovavo | 1941 m. kovo 10 d. -1946 m. kovo 15 d. (5 metai) |
| Ankstesnis | Valerianas Kuibyševas |
| Vėlesnis | Viačeslavas Molotovas |
|  |
| Veikla | tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, ekonomistas, žuvęs nuo stalininių represijų |
| Partija | TSKP CK Politbiuras |
|  |
| Alma mater | 1924 m. J. Sverdlovo vardo komunistinis universitetas |

**Nikolajus Voznesenskis** (rus. *Вознесенский Николай Алексеевич*, 1903 m. gruodžio 1 d. Tulos gubernijoje – 1950 m. spalio 1 d. Leningrade) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, ekonomistas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys, žuvęs nuo stalininių represijų.

Mokslai
-------

1924 m. baigė J. Sverdlovo vardo komunistinį universitetą. Nuo 1928 m. – Raudonosios profesūros instituto klausytojas (nuo 1931 m. – šio instituto dėstytojas). 1935 m. apsigynė disertaciją ir tapo ekonomikos mokslų daktaru. TSRS Mokslų akademijos narys (nuo 1943 m.).

Veikla
------

1919–1921 m. buvo komjaunimo, nuo 1924 m.- TSKP funkcionierius. 1932 m. pradėjo dirbti Centrinėje kontrolės komisijoje-darbininkų ir valstiečių inspekcijoje.

1935–1937 m. – Leningrado Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas – Plano komiteto pirmininkas. Nuo 1937 m.- TSRS Gosplano pirmininko pavaduotojas, 1938–1941 ir 1942–1949 m. – Gosplano pirmininkas (kartu su šiomis pareigomis 1939–1941 m. ir 1946–1949 m. buvo TSRS Ministrų tarybos pirmininko pavaduotoju, 1941–1946 m.- pirmuoju pavaduotoju, faktiškai vadovavo TSRS ekonomikai).

Puikus organizatorius, karo metais buvo atsakingas už šaudmenų ir ginkluotės gamybą, TSRS pramonės mobilizavimą karo poreikiams, vėliau – už išlaisvintų nuo vokiečių kariuomenės regionų atstatymo darbus.

2-ojo šaukimo TSRS Aukščiausiosios tarybos deputatas, Stalino premijos laureatas (1948 m. už monografiją „TSRS karinė ekonomika Didžiojo Tėvynės karo metais"). 1939–1949 m.- TSKP CK narys, 1947–1949 m. – TSKP CK Politinio biuro narys (1941–1947 m. – kandidatas į Politinio biuro narius).

1949 m. kovo mėn. prasidėjus „Leningrado bylai" neteko visų postų, spalio mėn. suimtas, 1950 m. rugsėjo 30 d. nuteistas mirties bausme (pagal tą pačią bylą buvo sušaudyti jo brolis ir sesuo). Praėjus valandai po nuosprendžio – sušaudytas. Reabilituotas 1954 m.

Nuorodos
--------

* Biografija (rusų kalba).
*Kitos reikšmės – Širdis (reikšmės).*

| Širdisशिर्डी |
| --- |
| *Širdžio geležinkelio stotis* |
|  |
| 

ŠirdisŠirdis

19°04′0″ š. pl. 74°43′0″ r. ilg.﻿ / ﻿19.06667°š. pl. 74.71667°r. ilg.﻿ / 19.06667; 74.71667﻿ (Širdis (miestas))Koordinatės: 19°04′0″ š. pl. 74°43′0″ r. ilg.﻿ / ﻿19.06667°š. pl. 74.71667°r. ilg.﻿ / 19.06667; 74.71667﻿ (Širdis (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Maharaštra |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 36 004  |
| **Plotas** | 13 km² |
| **Tankumas** (2011) | 2 770 žm./km² |
| **Altitudė** | 504 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.maharashtra.gov.in |
|  |
| **Kirčiavimas** | Šìrdis |

**Širdis** (angl. *Shirdi*, marath. शिर्डी  = *Śirḍī*) – miestas vakarų Indijoje, Maharaštros valstijos šiaurėje, 83 km į šiaurę nuo Ahmadnagaro, 296 km į šiaurės rytus nuo Mumbajaus. Geras susisiekimas autobusais su valstijos miestais (Ahmadnagaras, Mumbajus, Puna, Thanė, Našikas, Aklujas, Dulė), yra geležinkelis (Čenajus, Mumbajus, Visakhapatnamas, Maisoras), oro uostas (pastatytas 2017 m.). Turi 36 tūkst. gyventojų (2011), iš kurių raštingi 70%.

Populiaraus XIX a. pabaigos šventojo Sai Babos gimtinė, dar vadinama *Sai kraštu*.

Iš Širdžio kilęs guru Sai Baba

Sai Baba
--------

Širdžio miestas išaugęs aplink Sai Babos šventyklą, vieną turtingiausių visoje Indijoje. Miestas gausiai lankomas piligrimų, čia traukiančių pagerbti vienodai hinduistų ir musulmonų garbinamą šventąjį Sai Babą. Guru Sai Baba gyveno Širdyje iki savo Samadhi 1918 m. Dabar šį rajoninį miestą kasmet aplanko milijonai jo sekėjų iš viso pasaulio. Daugiausiai jų suvažiuoja rugsėjo–lapkričio mėn. kuomet vyksta dauguma hinduistų švenčių. Sai Babos mirties metinės minimos spalį, tikslesnė data priklauso nuo indų kalendoriaus.

Etimologija
-----------

Pagal indologą *Vishwanath Khaire*, pavadinimas *Shirdi* kilęs iš tamilų *Seeradi = Seer + Adi* (tamil. சீரடி  = சீர் + அடி; Devan. सीर् + अडि = सीरडि). Tamilų kalboje šis vardas reiškia „gerovės papėdė".

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Širdis (miestas)** – kelionių gidai, susiję su straipsniu |

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Benas Šimkus** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. sausio 1 d.Lieplaukė, Telšių valsčius |
| Mirė | 2023 m. sausio 3 d. (82 metai) |
|  |
| Veikla | politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* Liberalų demokratų partija
* Tvarka ir teisingumas
* Naujoji sąjunga (socialliberalai)

 |
|  |
| Alma mater | 1982 m. Kauno Antano Sniečkaus politechnikos institutas |

**Benas Šimkus** (1941 m. sausio 1 d. Lieplaukėje, Telšių valsčiuje – 2023 m. sausio 3 d.) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1948 m. pradėjo mokytis Mosėdžio vidurinėje mokykloje, kartu dirbo kolūkio lauko brigados darbininku, mechanizatoriumi, elektriku, vairuotoju.

1963 m. Lietuvos TSR vidaus reikalų ministerijos Skuodo rajono Vidaus reikalų skyriaus milicininkas. 1964 m. įstojo į Kauno specialiąją vidurinę milicijos mokyklą, baigęs dirbo Skuodo rajono Vidaus reikalų skyriuje.

1969–2000 m. Klaipėdos miesto Vidaus reikalų skyriuje vadovavo įvairiems padalinimas, patrulių tarnybos būriui, vėliau ėjo vyriausiojo komisaro pavaduotojo pareigas, paskutinės pareigos – Migracijos departamento prie VRM Klaipėdos apskrities Migracijos skyriaus viršininkas. 1982 m. baigė Kauno Antano Sniečkaus politechnikos instituto Klaipėdos fakultetą, inžinierius mechanikas. 1992 m. suteiktas vidaus tarnybos pulkininko laipsnis. Nuo 2000 m. buvo pensininkas.

Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Klaipėdos miesto skyriaus narys. Nuo 2009 m. partijos Naujoji sąjunga (socialliberalai) Klaipėdos miesto skyriaus pirmininkas.

2007–2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys, Klaipėdos miesto savivaldybės mero pavaduotojas.

1991 m. vaikų sporto klubo „Beisbolas" steigėjas, prezidentas, tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mirė buvęs Klaipėdos vicemeras Benas Šimkus. Lrytas. 2023-01-05. Nuoroda tikrinta 2023-01-05.
2. ↑  BENAS ŠIMKUS. vrk.lt. Nuoroda tikrinta 2023-01-05.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°2′16″ š. pl. 23°31′47″ r. ilg.﻿ / ﻿55.03778°š. pl. 23.52972°r. ilg.﻿ / 55.03778; 23.52972

|  Kretkampio šv. diakono Stepono bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Šakių |
| **Savivaldybė** | Šakių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kretkampis |
| **Statybinė medžiaga** | medis ir mūras |

 *Kitos reikšmės – Šv. diakono Stepono bažnyčia.*
**Kretkampio šv. diakono Stepono bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Kretkampio kaime, 5 km į šiaurės rytus nuo Lekėčių, 3,5 km į vakarus nuo Vilkijos šv. Jurgio bažnyčios. Pastatyta iki 1918 m.

Istorija
--------

Kretkampio dvaro savininkas Steponas Vaizbūnas 1866 m. pastatė mūrinę koplyčią savo šeimos nariams laidoti. Kunigas Romanas Zaremba 1908 m. ją suremontavo, pristatė medinę zakristiją. Iki 1918 m. kunigas Sabas pastatė erdvesnę medinę koplyčią ir joje laikė pamaldas. Kretkampyje 1940–1941 m. gyveno arkivyskupas Pranciškus Karevičius, vėliau prelatas Jonas Naujokas. Po Antrojo pasaulinio karo koplyčia veikia bažnyčios teisėmis.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, medinė. Vienabokštė, su prieangiu ir mūrine apside. Šventoriuje yra kapinės.
|  |
| --- |
| Širdys paklydėlės |
|  |
| Žanras | kriminalinė drama |
| Režisierius (-iai) | Balys Latėnas |
| Vaidina | Vytautas TomkusVaiva MainelytėFerdinandas JakšysAdrija ČepaitėJonas BraškysAndrius BialobžeskisDaiva Rudokaitė |
| Kilmės šalis |  Lietuva |
| Sezonų skaičius | 1 |
| Serijų skaičius | 86 |
| Gamyba |
| Prodiuseris (-iai) | Rolandas Skaisgirys |
| Trukmė | 30 minučių (neįskaitant reklamos) |
| Transliacija |
| Originalus kanalas | TV3 |
| Originalus laikotarpis | 2010 m. rugpjūčio 30 d. - 2011 m. sausio 3 d. |

**Širdys paklydėlės** – lietuviškas televizijos serialas, pasirodęs 2010 m. rugpjūčio 30 d. per TV3, sukurtas prodiuserių kompanijoje „Videometra". Serialo paskutinė serija šiame kanale buvo parodyta 2011 m. sausio 3 d.

Tema
----

Serialas „Širdys paklydėlės" pasakoja apie skaudžius šeimų likimus, garbaus amžiaus senelius, atsidūrusius globos namuose, ir jų atžalų audringą gyvenimą, vaikaičius, įkliuvusius į prostitucijos pinkles. Serialui bandyta prilipdyti tautiškos muilo operos etiketę.

Siužetas
--------

Serialo esmė yra ne tik gyvenimas senelių namuose, bet ir dviejų jaunų merginų iš skirtingų socialinių sluoksnių likimai. Jų kelyje iškyla prostitucijos grėsmė. 

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Istorija prasideda nuo pradedančio verslininko nesėkmės – žmona miršta gimdydama, o jo naivumu pasinaudoja prostitutė, kuri ant jo bare užsiundo savo pažįstamus. Šie apiplėšia jauną vyrą ir sumuša. Nuo tada jo gyvenimas pasikeičia – nebelieka praeities, tik nauja pavojų kupina aplinka.

Prieš 20 metų praradęs atmintį, praranda ir likusią šeimą bei naujagimę. Dabar jis pasiturinčiai gyvena su nauja žmona ir į nusikalstamus reikalus mėgstančia kištis dukra. Verslininkui rūpi ne tik dabartinės šeimos bėdos, bet ir gyvenimas, kurį jis turėjo prieš 20 metų, ir kurio visai neprisimena.

Kaip gyvena jo prieš du dešimtmečius palikta dukra, ar dar gyva jos močiutė? Kokios išdavystės, aistringos meilės ir santykių peripetijos laukia kelių kartų herojų – vienų besimėgaujančių pinigais, o kitų atsidūrusių senelių globos namuose?

Kūrybinė grupė
--------------

* Režisierius – Balys Latėnas,
* Scenarijus – Aidas Žiliukas, Rimvydas Strielkūnas,
* Prodiuseris – Rolandas Skaisgirys.

Aktoriai
--------

* Vytautas Tomkus, Vaiva Mainelytė, Daiva Rudokaitė, Ferdinandas Jakšys, Adrija Čepaitė, Jonas Braškys, Andrius Bialobžeskis, Gytis Šapranauskas, Andrius Kaniava, Edita Zėčiūtė.

Nuorodos
--------

* Apie serialą *obuolys.lt* svetainėje Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
* Apie serialą *tvdb.lt* svetainėje[neveikianti nuoroda]
* „Širdys paklydėlės" – tautiška muilo opera
Koordinatės: 56°07′10″š. pl. 22°22′22″r. ilg.﻿ / ﻿56.119549°š. pl. 22.372785°r. ilg.﻿ / 56.119549; 22.372785

|  Juozapavo šv. Kryžiaus Išaukštinimo sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Свято-Воздвиженская церковь |
| **Savivaldybė** | Telšių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Juozapavas |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |

**Juozapavo sentikių cerkvė** – rusų stačiatikių (sentikių) maldos namai Telšių rajone, Nevarėnų seniūnijoje, Juozapavo kaime, 270 m į rytus nuo kelio Eigirdžiai–Tirkšliai, 2 km į pietus nuo Nerimdaičių.

2015 m. vasarą
Maldos namai stūkso Juozapavo buvusio dvaro  parko pakraštyje.

Istorija
--------

XIX a. dvarininko Čepinskio laikais, buvo įkurtas Juozapavo dvaras. Čia buvo pastatyti trijų aukštų dvaro rūmai, keletas ūkinių pastatų, taip pat nedidelė cerkvė. Supančiame parke dvaro klestėjimo laikais telkšojo keli tvenkiniai. Šiuo metu iš visų buvusių statinių išlikusi tik cerkvė. Rūmai sugriauti 1946 m. 1986 m. parkui suteiktas vietinės reikšmės gamtos paminklo statusas. Pastaraisiais metais parkas labai apleistas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Buvę dvarai Lietuvoje Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Juozapavo dvaro parkas Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Lietuvos sentikių kultūros paveldas Archyvuota kopija 2014-04-23 iš Wayback Machine projekto.
* Juozapavo sentikių religinė bendruomenė (*Юзофовская староверческая религиозная община*)
| Nikosijos apygarda*Επαρχία Λευκωσίας* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Kipro vėliava Kipras |
| **Administracinis centras** | Nikosija |
| **Gyvenviečių skaičius** | 181 |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 315 400 |
| **Plotas** | 2 719 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 116 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | CY-01 |

**Nikosijos apygarda** (gr. Επαρχία Λευκωσίας, turk. *Lefkoşa Bölgesi*) – viena iš šešių Kipro apygardų, esanti centrinėje salos dalyje. Šiaurėje ribojasi su Viduržemio jūra ir Kirenijos apygarda, rytuose su Famagustos apygarda, pietuose su Larnakos ir Limasolio apygardomis, vakaruose su Pafoso apygarda. Administracinis apygardos centras – Nikosija.

Nuo 1974 m. mažesnioji dalis šiaurinės apygardos dalies, įskaitant šiaurinius Nikosijos rajonus, taip pat Kokinos anklavą kontroliuojamą nepripažintos Turkų Kipro respublikos, kurioje šios teritorijos patenka į Guzeljurto ir Lefkošos apygardas.

Apygarda suskirstyta į dešimt bendruomenių.

Graikiškojoje apygardos dalyje gyvena 273 642 žmonės (2001 m.), iš jų Nikosijos municipalitete (pietinė miesto dalis) – 47 832 žmonės.
Turkiškosios Lefkošos apygardoje gyvena 85 579 žmonės (2006 m.), iš jų Nikosijos municipalitete (šiaurinė miesto dalis) – 49 721 žmogus, o išskirtoje Guzeljurto apygardoje gyvena 31 116 žmonės (iš viso 116 695 gyventojai – daugiausiai turkai).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kipro statistikos tarnyba
2. ↑  2006 m. gyventojų surašymo išvados


|  |  |
| --- | --- |
|  **Kipro apygardos** |  |
| Famagusta | Kirenija | Larnaka | Limasolis | Nikosija | Pafosas |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Simentaliai |
| --- |
|  |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| **Kilmė** | iš Šveicarijos žalųjų karvių |

**Simentaliai** – galvijų veislė. Veislė išvesta Šveicarijoje. Labiausiai pasaulyje paplitęs pieninių – mėsinių simentalių tipas. Greta šio tipo paskutiniais dešimtmečiais Vokietijoje ir kai kuriose kitose šalyse susiformavo mėsinių simentalių tipas. Tai stambūs, greitai augantys, nereiklus gyvuliai. Jie ypač populiarūs Vokietijos rytinėse žemėse. Lietuvoje jie veisiami grynuoju veisimu ir naudojami kryžminimui su pieniniais galvijais, veisiami tik mėsinio tipo simentaliai. 

Simentalių spalva žalmarga, geltmarga, arba žala. Galva dažnai balta. Liemuo ilgas, raumenys išvystyti gerai. Karvės pieningos, todėl veršeliai gerai auga. Skerdienos išeiga 57 – 60 %. Mėsa geros kokybės. Simentaliai kaip ir Šarole priskiriami prie intensyvios gamybos veislių. Svoris nujunkant (7–8 mėn.) 280-340 kg, suaugusių svoris 700–1300 kg.
| **Listera cordata**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| **Širdinė dviguonė** (*Listera cordata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Gegužraibiniai  *( Orchidaceae)* |
| Gentis: | Dviguonė  *( Listera)* |
| Rūšis: | Širdinė dviguonė  *( Listera cordata)* |

 |

**Širdinė dviguonė** (*Listera cordata*) – gegužraibinių (*Orchidaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Stiebas iki 20 cm aukščio, laibas, viršutinėje dalyje, aukščiau lapų, su liaukingais plaukeliais, apatinėje dalyje plikas arba su nežymiais liaukingais plaukeliais. Šakniastiebis labas, šliaužiantis. Lapai du, kiaušiniški, 12-25 mm ilgio ir beveik tokio pat počio. Lapo viršutinė pusė žalia, blizganti, o apatinė šviesesnė, melsvai žalia. Žiedynas trumpas, retas, su 6-15 žiedų. Žydi gegužės-liepos mėn. 

Nuo panašios kiaušininės dviguonės atskiriama pagal:

* lūpa violetiškai purpurinė;
* lapai maži, neplatesni kaip 2,5 cm.

Auga ūksminguose drėgnuose spygliuočių, rečiau mišriuose miškuose.

Paplitusi Šiaurės ir Vidurio Europoje, Azijoje, Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Literatūra
----------

* Gudžinskas Z. Ryla M. 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1.

Širdinė dviguonė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Širdinė dviguonė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gaminant šiuos saldainius naudojamas karnaubo vaškas
Gaminant šiuos kalcio papildus su vitaminu D irgi naudojamas karnaubo vaškas
**Karnaubo vaškas** – natūralus polimeras, gaunamas iš palmės vaškinės kopernicijos (*Copernicia prunifera*) ir giminingų rūšių Brazilijoje.

Funkcijos ir savybės
--------------------

Glajinė medžiaga ir naudojama kramtomoje gumoje, saldumynuose, kavoje, kepiniuose. Jis pagerina kitų vaško rūšių kietumą bei suteikia blizgesio. Taip pat dedamas į kosmetikos medžiagas, pavyzdžiui, į depiliacines priemones ir pieštukinius dezodorantus.

Poveikis sveikatai
------------------

Didžiausia paros norma nenustatyta.
  
Pašalinis poveikis nežinomas naudojant maiste.
  
Karnaubo vaškas yra plačiai naudojamas kosmetikoje ir gali sukelti odos egzemą. Žmonės, kurie serga tokia egzema, gali būti jautrūs karnauba vaškui, esančiame maiste.

Mitybos apribojimų nėra. E903 gali naudoti visos religinės grupės, vegetarai ir veganai.
**Karnai** (lot. *Carni*, gr. Καρνίοι) – klasikinės antikos laikais Rytų Alpėse, Noriką ir Veneciją  skiriančiose kalnuotose vietovėse gyvenusi gentis, vėliau migravusi toliau į šiaurės rytus. Tikriausiai jie buvo indoeuropiečių kilmės. Nuo karnų vardo kilęs šiuolaikinės Karintijos pavadinimas.

Vieningos nuomonės dėl jų tautinės priklausomybės nėra: dalis istorikų juos priskiria galams, kiti – Adrijos venetams, kurių kalba yra tolima italikų ir keltų kalbų giminaitė.

Jų gyvenamoji teritorija nėra iki galo aiški: Strabono manymu, karnai gyveno kalnuose, o Ptolemėjus nurodo jų miestus buvus prie Adrijos jūros.

Tikriausiai su karnais susiję Karnijos, Karantanijos, Karniolos ir Karintijos pavadinimai, taip pat Karnovijos Tešino Silezijoje.

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose karnai minimi 186 m. pr. m. e. kai apie 50 000 karnų (ginkluotų vyrų, moterų ir vaikų) iš kalnų atėjo į lygumas (kur anksčiau jie paprastai žiemodavo) ir ant kalvos įkūrė įtvirtintą Akilėjos gyvenvietę.

Romėnai privertė karnus grįžti į kalnus ir jų gyvenvietę sugriovė. Publijus Scipijonas Nasika, Gajus Flaminijus ir Liucijus Manlijus prie respublikos šiaurės rytų sienos įkūrė naują gynybinę gyvenvietę. Pagal buvusią karnų gyvenvietę romėniškoji buvo pavadinta panašiai – Akvilėja.

Kad sulaikytų romėnų veržimąsi ir užgrobtų derlingas bei patogesnes gyventi lygumas, karnai pamėgino sudaryti sąjungą, pavyzdžiui, su istrais, japodais ir tauriskais. Savo ruožtu romėnai, suvokdami karnų pavojingumą ir ketindami išplėsti savo teritoriją, į šiaurės rytus nusiuntė konsulo Marko Emilijaus Skauro legionus, jis 115 m. pr. m. e. lapkričio 15 d. mūšyje karnus sutriuškino.

Pavergti romėnų karnai gavo leidimą apgyvendinti ir kolonizuoti lygumą tarp Alpių papėdžių ir Livencos upės – teritoriją, kurią jie anksčiau, konfliktuodami su romėnais ir venetais, bandė apgyvendinti.

Išnašos
-------

1. ↑  Gianna G. Buti e Giacomo Devoto, *Preistoria e storia delle regioni d’Italia*, Sansoni Università, 1974, pagina 56 .
2. ↑  Wilkes, J. J. The Illyrians, 1992, ISBN 0631198075, page 183.
3. ↑  Sir William Smith (ed.), *Dictionary of Greek and Roman geography*, Volume 1, p. 522


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenovės Italijos tautos |
| --- |
|  |
| Italikai | 
 Ekvai **·**  Fidėnai **·**  Hernikai **·**  Lotynai (Faliskai **·**  Sikulai) **·**  Oskai (Aurunkai **·**  Ausonai **·**  Kampanai **·**  Marukinai **·**  Peligniai **·**  Sabinai) **·**  Samnitai (Brutijai **·**  Frentaniai **·**  Lukaniai) **·**  Picėnai **·**  Umbrai (Marsai, Volskai) **·**  Vestinai |  |
|  |
| Kiti indoeuropiečiai | 
Keltai (Insubrai **·**  Leopontijai **·**  Orobijai) **·**  Venetai (Histrai **·**  Liburnai) **·**  Japygai (Mesapiai **·**  Peucetijai **·**  Daunijai) |
|  |
| Tirsėnai | 
 Etruskai **·**  Retai |
|  |
| Neidentifikuoti | 
 Elymai **·**  Euganėjai **·**  Karnai  **·**  Protosardinai (Korsai **·**  Balariai **·**  Jolėjai) **·**  Ligūrai **·**  Sikanai |

 |
| **Simas Ramutis Petrikis** |
| --- |
| Gimė | 1942 m. sausio 23 d. (81 metai)Raseiniai |
| Sutuoktinis (-ė) | Dalia |
| Vaikai | Simas, Titas |
|  |
| Veikla | inžinierius, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1964 m. SSKP, Tėvynės sąjunga, Liberalų ir centro sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1966 m. Kauno politechnikos institutas |

**Simas Ramutis Petrikis** (g. 1942 m. sausio 23 d. Raseiniuose) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1949–1956 m. mokėsi Lumpėnų septynmetėje mokykloje, 1956–1960 m. Kauno politechnikume. 1961–1966 m. studijavo Kauno politechnikos institute, įgijo radijo inžinieriaus kvalifikaciją. 1972 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją, 1986 m. technikos mokslų daktaras, profesorius.

1960–1966 m. Kauno radijo matavimo technikos mokslinio tyrimo instituto „Lira" technikas, 1967–1972 m. inžinierius, vyr. inžinierius, 1972–1980 m. sektoriaus viršininkas, 1989–1996 m. generalinis direktorius. Mokslinės veiklos kryptis – atsitiktinių procesų charakteristikų, matavimo metodų ir prietaisų kūrimas bei jų pritaikymas įvairiose mokslo ir pramonės šakose. 16 išradimų autorius. SSRS radijo sporto meistras.

1989 m. Vytauto Didžiojo universiteto Atkuriamojo senato narys, 1995–1996 m. senato pirmininkas, 2006 m. universiteto tarybos narys. VDU Informatikos fakulteto profesorius. Buvo Lietuvos pramonininkų asociacijos viceprezidentas, Kauno krašto pramonininkų asociacijos prezidentas, 1996 m. Kauno pramonės, prekybos ir amatų rūmų viceprezidentas, 1998–2002 m. Lietuvos prekybos pramonės ir amatų rūmų asociacijos prezidentas. 2001 m. UAB „Šiaurės miestelis" direktorius, Šiaurės miestelio technologijų parko tarybos pirmininkas.

SSKP, Tėvynės Sąjungos (Lietuvos konservatorių), Liberalų ir centro sąjungos narys. 1996–2000 m. Seimo narys. 2000–2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Žmona Dalia, sūnūs Simas ir Titas.

Įvertinimas
-----------

* 1978 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  1996–2000 m. kadencijos Seimo narys
3. ↑   Archyvuota kopija 2011-04-01 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  *Simas Ramutis Petrikis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. - 364
**Taikomieji mokslai** – į mokslo praktiką orientuotos mokslo šakos, pošakiai. Priešingai nei mokslo teorijos taikomieji mokslai, aktualūs praktinėje veikloje, visuomenėje, jų tyrimai nėra nukreipti į teorinių modelių kūrimą, kuriais remiasi atitinkamas mokslas, jo struktūriniai vienetai, atšakos.

Tikslus taikomųjų mokslų termino apibrėžimas lieka ir toliau mokslotyros objektu (Louis Pasteur yra pasakęs: „Nėra jokio taikomojo mokslo, yra tik mokslo (pri)taikymai").

Istorija
--------

Taikomųjų mokslų svarbą atspindėjo ir specializuotųjų aukštųjų mokyklų (*University of Applied Sciences* – taikomųjų mokslų universitetas), Vokietijoje - *Fachhochschule*, TSRS – institutų, akademijų steigimas greta universaliųjų mokslo tyrimo įstaigų (universitetų) atsiradimas.

Lietuvoje buvo įsteigti specializuoti institutai, vėliau reorganizuoti į specializuotus universitetus (Vilniaus pedagoginis institutas tapo Vilniaus pedagoginiu universitetu, Kauno medicinos institutas – Kauno medicinos akademija, Kauno medicinos universitetu; Vilniaus statybos ir inžinerijos insitutas – Gedimino technikos universitetu etc.).
| Taidongo apskritis台東縣 |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
| **Administracinis centras** | Taidongas |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 231 863 |
| **Plotas** | 3 515,2526 km² |
| **Tankumas** (2009) | 66 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | TW-TTT |
|  |
| **Tinklalapis** | www.taitung.gov.tw |

**Taidongo apskritis** (kin. 臺東縣, pinyin: *Táidōng Xiàn*; pe̍h-ōe-jī: *Tâi-tang-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 3-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies pietrytinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Hualiano apskritimi, vakaruose Gaosiongu ir pietvakariuose su Pingdongo apskritimi. Administracinis centras – Taidongas.

Istorija
--------

Iš dalies dėl regiono atokumo ir kalnų izoliacijos nuo pagrindinių Taivano populiacijos centrų Taidongas buvo paskutinė salos dalis, kurią XIX a. kolonizavo iš žemyninės Kinijos atsikėlę haniai. Taidongas atokiu išliko visą XX a. tad beveik išvengė urbanizacijos ir taršos, kuri užklupo salos žemumų sritis.

Geografija
----------

Vakarinėje dalyje driekiasi Vidurio Taivano kalnagūbris. Ten yra šiaurės vakarinė Jušano nacionalinio parko, kuriame stūkso Guanšanas (aukščiausia viršukalnė apskrityje; 3686 m) dalis. Šiaurėje Huantungo grabenas apskritį skiria nuo vidurio kalnagūbrio, kurio viršukalnės iškyla į daugiau kaip 1600 m aukštį virš jūros lygio. Rytuose plyti pakrantės lyguma. Jūros kranto ruožo ilgis siekia 231 km. Į apskrities teritoriją patenka dvi pagrindinės salos Ramiajame vandenyne – Liu Dao ir Lan Ju, atitinkamai nutolusios nuo apskrities krantų per 30 ir 60 km. Liu Dao buvo įkurta liūdnai pagarsėjusi pataisos kolonija, naudota politiniams kaliniams kalinti Kinų nacionalistų (KMT) „Baltojo teroro" laikotarpiu (nuo 1947 m. iki karo padėties panaikinimo 1987 m.). Lanju sala, kurioje gyvena tao genties žmonės (Taivano aborigenai, giminingi šiaurės Filipinų žmonėms), yra populiari tarp turistų, nepaisant to, jog čia saugomos valstybinės įmonės „Taiwan Power Company" branduolinės atliekos.

Gyventojai
----------

Be kinų imigrantų hanių palikuonių, apskrityje taip pat gyvena šios tautinės grupės: bununai, paivanai, rukajai, amiai, beinanai, tau ir gamalanai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Taidongo apskritis yra padalinta į:

1 miestą

* Taidongas

2 miesto tipo gyvenvietes

* Čenggongas
* Guanšanas

13 kaimo tipo gyvenviečių

* Beinanas
* Čangbinas
* Čišangas
* Darenas
* Davu
* Donghė
* Haiduanas
* Dzinfengas
* Lujė
* Liudao
* Lanju
* Taimali
* Janpingas

|  |  |
| --- | --- |
|  **Taivano administracinis suskirstymas** |  |
| **Provincijos**: Fudzianas | Taivanas
**Išskirtieji miestai**: Gaosiongas | Sinbėjus | Taidžongas | Tainanas | Taipėjus | Taojuanas
**Taivano provincijos miestai**: Dziaji | Dzilongas | Sindžu
**Fudziano provincijos apskritys**: Dzinmenas | Liandziangas
**Taivano provincijos apskritys**: Dziaji | Džanghua | Hualianas | Jilanas | Junlinas | Miaoli | Nantou | Penghu | Pingdongas | Sindžu | Taidongas |
Sunkusis lėktuvnešinis kreiseris „Novorossijsk":  

denyje matyti sunkieji kreiserio ginklai (8 PLRK Bazalt (16 PLR P-500), 1х2 PPRK Vichr (16 PPVR), 2х2 ZRK Štorm (96 ZVR), 2х2 ZRK Osa-M (40 ZVR), 2х12 RBU-6000, 2х2 76 mm AK-726, 8х6 30 mm AK-630M, 2х5 TA 533 mm.)
Sunkusis lėktuvnešinis kreiseris „Admiral Kuznecov" (12 PLRK Granit, 6х8 ZRK Kinžal (192 ZVR), 8 ZRPK Kortik, 2 RBU-12000 Udav, 6х6 30 mm AK-630M)
**Lėktuvnešinis kreiseris** (rus. *авианесу́щий кре́йсер*; angl. *aircraft cruiser, cruiser-carrier*) – kreiseris, turintis pakilimo denį ir aviacijos grupę. Šie laivai dideliu greičiu ir galinga kreiseriška ginkluote skiriasi nuo lėktuvnešių. Tokius laivus vietoj lėktuvnešių statė TSRS ir D. Britanija.

Pirmuoju lėktuvnešiniu kreiseriu buvo D. Britanijos laivas HMS „Furious".

Pirmuoju Tarybų Sąjungos lėktuvnešiniu kreiseriu galėjo būti priešpovandeninis sraigtasparninis kreiseris „Moskva", kuris buvo pertvarkytas, kad jame galėtų bazuotis vertikalaus kilimo lėktuvai Jak-38M. Pirmas Jak-38M nuo šio laivo denio pakilo 1972 m. lapkričio 18 d. O 1972 m. gruodžio 26 d. buvo nuleistas pirmasis specialios statybos lėktuvnešinis kreiseris „Kijev"..

Savotišku lėktuvnešinių kreiserių pirmtaku gali būti laikomas Rusijos kreiseris „Almaz", kuris Pirmojo pasaulinio karo metais buvo papildomai apginkluotas hidrolėktuvu ir kartu išlaikė visą kreiserio ginkluotę..

Lėktuvnešiniais kresieriais gali būti laikomi ir tarp Pirmojo ir Antrojo pasaulinių karų statyti *sunkieji lėktuvnešiai*. Jie buvo pradėti statyti kaip linijiniai kreiseriai bei linijiniai laivai, bet 1922 m. Vašingtono jūrų sutarčiai apribojus linijinių kreiserių ir linijinių laivų skaičių jie pasidarė pertekliniai. Pradėtus statyti laivus reikėjo arba atiduoti į metalo laužą, arba perstatyti.
  
Britai, perstatydami tokį laivą į lėktuvnešį, pašalino visą sunkiąją ginkluotę. Japonai paliko visą kreiserio ginkluotę, bet patrankas iš išmontuotų bokštų perkėlė į bortinius kazematus. Amerikiečiai, statydami USS „Lexington", paliko 4 bokštus (viso 8 200 mm patrankos). Tiek USS „Lexington", tiek japonų „Akagi" (su 8 203 mm patrankomis) savo ginkluote atitiko sunkiuosius kreiserius. Vėliau USS „Lexington" 200 mm patrankos buvo nuimtos. 1945 m. nuleistas lėktuvnešis USS „Midway" (CV-41) turėjo net 18 127 mm patrankų.

Nuorodos
--------

1. ↑  Евгений Иванович Рукжницкий «Европейские самолёты вертикального взлёта» Издательство «Астрель» ISBN 5-271-00863-0 и Издательство «АСТ» ISBN 5-17-002848-2, 2000 год
2. ↑  Авианосцы. Выпуск 1: «Крылатые моряки России» Г. СМИРНОВ, В. СМИРНОВ, инженеры. Научный консультант напитан III ранга А. ГРИГОРЬЕВ Под редакцией командующего авиацией ВМФ, Героя Советского Союза генерал-полковника авиации А. А. Мироненко, Героя Советского Союза вице-адмирала Г. И. Щедрина. опубликовано в журнале «Моделист-Конструктор» № 10-1981
Lėktuvo kondensacinis pėdsakas
**Lėktuvo kondensacinis pėdsakas** (taip pat **kondensacinis valktis**; **kondensacinis takas**; **kondensacinė juosta**) – linijinės formos debesys, atsirandantys dėl orlaivių reaktyvinių variklių išmetamosiose dujose esančių vandens garų kondensacijos, arba staiga keičiantis oro slėgiui, reaktyviniams orlaiviams skrendant kreiseriniame (7-12 km) aukštyje virš Žemės paviršiaus.

Lėktuvo kondensaciniai pėdsakai yra sudaryti daugiausia iš ledo kristalų pavidalo vandens. Žema aplinkos temperatūra viršutiniuose atmosferos sluoksniuose skatina greičiau kondensuotis vandens garus, esančius reaktyvinių variklių išmetamosiose dujose. Šiose dujose esančios degalų priemaišos, įskaitant sieros junginius (0,05 % reaktyvinių degalų masės) skatina vandens lašelių augimą apie jas ir naujai susiformavusių stambesnių vandens lašelių virtimą ledo dalelėmis, kurios nuo Žemės paviršiaus matomos kaip lėktuvo kondensaciniai pėdsakai. Kondensaciniai pėdsakai taip pat atsiranda dėl staigių oro slėgio pokyčių (slėgio kritimo) sparno galo sūkuriuose arba oro sraute virš dideliu atakos kampu skrendančio lėktuvo sparno paviršiaus. Lėktuvo kondensaciniai pėdsakai ir kiti dėl žmogaus veiklos atsirandantys debesys, vadinami *homogenitus*.

Patvarus lėktuvo kondensacinis pėdsakas
Priklausomai nuo atmosferos temperatūros ir drėgmės, susidarę lėktuvo kondensaciniai pėdsakai gali būti matomi tik kelias sekundes ar minutes, bet gali laikytis keletą valandų ir išplisti į kelių kilometrų pločio juostą, primenančią natūralius plunksninius (*cirrus*) arba aukštuosius komuolinius (*altocumulus*) debesis.

Patvarūs lėktuvo kondensaciniai pėdsakai ypač domina mokslininkus, nes padidina bendrąjį atmosferos debesuotumą. Iš patvarių lėktuvo kondensacinių pėdsakų susiformavę debesys vadinami *homomutatus*, ir gali būti panašūs į *cirrus*, *cirrocumulus*, ar *cirrostratus* debesis, ir yra kartais vadinami *cirrus aviaticus* debesimis. Išsiplėtę ir patvarūs debesų masyvai, kuriems pradžią davė lėktuvo kondensaciniai pėdsakai, manoma, kad gali turėti poveikį pasaulio klimatui.

Išnašos
-------

1. ↑  „Aircraft Contrails Factsheet" (PDF). FAA.Gov. Nuoroda tikrinta 2015-10-13.
2. ↑  *Vapor trail*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2021-06-17.
3. ↑  Sutherland, Scott (2017-03-23). „Cloud Atlas leaps into 21st century with 12 new cloud types". *The Weather Network*. Pelmorex Media. Nuoroda tikrinta 2017-03-24.
4. ↑  *Contrails, Cirrus Trends, and Climate* Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto. – joint paper by Patrick Minnis, Atmospheric Sciences, NASA Langley Research Center; J Kirk Ayers, Rabinda Palikonda and Dung Phan, Analytical Services and Materials
5. ↑  FAA Policies
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Darbo jėga** (angl. *Labor power*), vok. *Arbeitskraft*) – visų konkrečioje teritorijoje galinčių dirbti žmonių, jų fizinių ir dvasinių jėgų, kurias žmonės gali naudotis savo veikloje, suma.

Ne visose valstybėse toks rodiklis skaičiuojamas vienodai. Įprasta, kad tai - dirbančių ir registruotų Darbo biržoje žmonių suma. JAV į darbo jėgą įskaičiuojami žmonės, vyresni kaip 16 metų. Kai kurių šalių metodikos nurodo neskaičiuoti savarankiškai dirbančių žmonių (smulkūs verslininkai, ūkininkai, dailininkai), o įjungti tik samdomus darbininkus neskaičiuojant administracijos.

Ne visi žmonės ši terminą priima. Laikoma, kad tai nuvertina žmogų, visus žmones daro bendra beveide mase.

Kapitalizme darbo jėga yra specifinis produktas. Žmonės samdydamiesi parduoda ne tik savo fizinę jėgą, bet ir savo sugebėjimus, įgūdžius, laiką, nes neturi darbo įrankių. Bendra darbo jėgos kaina visada sutampa su jos funkcijų palaikymu, nes viskas, kas uždirbama, tų pačių žmonių, jų šeimų ir sunaudojama. Dažniausias darbo jėgos vertinimo rodiklis yra alga.

Darbo jėgos kaina priklauso nuo darbo jėgos pasiūlos ir paklausos. Vienos įmonės atžvilgiu darbo jėgos kartu su darbo priemonėmis sukurtos produkto vertės ir sąnaudų skirtumas vadinamas pridėtine verte ar pelnu.

Darbo jėga ne visada buvo, o kai kur ir nėra preke. Ji gali nepriklausyti žmogui ir būti atimama be ekvivalentiškų mainų (pvz. vergų ar baudžiauninkų darbą naudojančiose ekonomikose). Ne visada žmogus turi juridinę laisvę (kalinys, vaikas). Žmogus gali savarankiškai dirbti ir pardavinėti savo darbą (amatininkai, dailininkai, ūkininkai, privatūs verslininkai, kurie nieko nesamdo).

Už mažiau kvalifikuotą darbą mokama mažiau, už daugiau kvalifikuotą darbą mokama daugiau. Dažniausiai darbo apmokėjimas vertinamas valandiniais, savaitiniais, mėnesiniais, metiniais tarifais. Už kiek didesnius sugebėjimus ar įgytą populiarumą sumokama daug daugiau (menininkams, sportininkams). Tokiais atvejais įprasta sudaryti terminuotą kontraktą.
Karnitino struktūra
**Karnitinas**, kitaip dar **L-karnitinas** – natūralus, į B grupės vitaminus panašus junginys, kuris padidina ląstelių membranų pralaidumą riebiosioms rūgštims. Karnitinas padeda transportuoti šias rūgštis į mitochondrijas, kuriose jos yra panaudojamos energijai gauti. Kartais naudojamas kaip maisto papildas.

Formulė
-------

Karnitino formulė: C7H15NO3.

Poveikis organizmui
-------------------

Karnitinas į žmogaus organizmą pakliūna su maistu, daugiausia jo yra raudonoje mėsoje (jautiena, kiauliena) ir pieno produktuose. Kiti natūralūs kartinino šaltiniai yra riešutai ir sėklos (pvz. moliūgų, saulėgrąžų, sezamo), ankštiniai (pupelės, žirniai, lęšiai, žemės riešutai), daržovės (šparagai, brokoliai, Briuselio kopūstai, česnakai, petražolės, artišokai), vaisiai (abrikosai, bananai), grūdai (grikiai, kukurūzai, avižos, ryžiai, soros, rugiai, kviečių gemalai). Be to, organizmas pats sugeba sintetinti karnitiną iš amino rūgščių – lizino ir metionino, padedant vitaminams C, B6 bei geležies mikroelementui. Galutinis karnitino sintezės etapas vyksta kepenyse, inkstuose bei smegenyse, nes tik šie audiniai turi tam reikalingus fermentus.

Dėl įvairių priežasčių karnitino gali pasigaminti nepakankamai, pvz. augančiame organizme, įvairaus maisto stokojančioje dietoje ar nepakankamai besimaitinantiems, daug sportuojantiems ar intensyviai dirbantiems žmonėms. Karnitino daugiau reikia esant stresui, ilgalaikei įtampai, vartojant daug riebalų. Karnitinas yra svarbi maistinė medžiaga, aprūpinanti energija širdį ir raumenis.

Organizmui stokojant karnitino:

* Sumažėja fizinis aktyvumas;
* Vargina nuovargis, išsekimas;
* Susilpnėja riebalų apykaita;
* Atsiranda viršsvoris;
* Puola įvairios infekcijos bei kamuoja virusai;
* Gali išsivystyti augimo ar vystymosi sutrikimai.

Pagrindinė karnitino funkcija yra riebalų oksidacijos stimuliavimas, todėl riebalai yra sudeginami ir neleidžiama jiems kauptis. Dėl to neatsiranda viršsvorio.

Karnitino perteklius pašalinamas su šlapimu.

Naudojimas
----------

### Lieknėjimas

Karnitinas tinka norintiems kontroliuoti kūno svorį. Vartojant karnitiną taip pat reikia mažinti suvartojamų kalorijų skaičių ir derinti tai su fizine veikla. Karnitinas tik paspartina maisto riebalų deginimą ir sumažina alkio pojūtį.

### Sportas

Karnitinas pagerina kraujo apytaką ir raumenų aprūpinimą deguonimi. Po intensyvaus fizinio krūvio padeda greičiau atsigauti organizmui, skatina baltymų sintezę, raumenų masės formavimąsi.

Dozavimas
---------

Karnitino rekomenduojama dozė yra 300-1000 mg per dieną. Nepatartina vartoti vakare, nes gali būti sunkiau užmigti, nes karnitinas pasižymi poveikiu, didinančiu žmogaus aktyvumą.

Nuorodos
--------

* Apie karnitiną[neveikianti nuoroda] (tinklalapis Medicine.lt)
|  |
| --- |
| **Asmeniniai finansai** |
| 
**Kreditas** ir **skola**
Kredito kortelė
Debeto kortelė
Skolos konsolidacija
Paskola
Skolintojas
Užstatas |
| **Darbo sutartis**
Darbo užmokestis
Netiesioginis atlygis
Akcijų opcionas |
| **Finansų planavimas**
Finansų patarėjas
Turto valdymas

---

 |
| **Finansai**
Finansų rinka
Finansų rinkos dalyviai
Įmonės finansai
Asmeniniai finansai
Viešieji finansai
Bankai ir bankininkystė
Finansinis reguliavimas |

**Darbo užmokestis** (*alga, atlyginimas*) – piniginė forma išreikštas pajamų šaltinis; jis vertinamas kaip nacionalinių pajamų dalis, kurią visuomenė moka savo nariams pagal jų materialinius ir kultūrinius poreikius; tai išmokos darbuotojams už jų darbo jėgos kaip gamybos veiksnio panaudojimą. Privačiuose santykiuose nustatomas tarpusavio susitarimu. Gali būti atlyginama už dirbtas valandas (valandinis darbo užmokestis) ar atliktą darbą (darbo užmokestis nuo išdirbio).

Valstybės dažniausiai nustato minimalų darbo užmokestį siekdamos kovoti su į apskaitą neįtrauktais mokėjimais, padidinti darbo užmokestį mažiausiai apmokamiems darbuotojams.
Darbuotojams išmokamas darbo užmokestis labai lemia šalies materialinės gerovės lygį, tačiau ne vienintelis darbo žmonių pajamų šaltinis ir tikrasis jų ekonominės padėties rodiklis, nes dalis gyventojų asmeninių poreikių patenkinama iš visuomeninių vartojimo fondų. Todėl realios žmonių pajamos didesnės už jų darbo užmokestį. Norėdami žinoti, ar darbuotojo darbo užmokestis yra didelis, ar mažas, turime žinoti ir pinigų perkamąją galią.

Kitas svarbus rodiklis — vidutinis darbo užmokestis.

Šaltiniai
---------

* Martinkus B. Sakalas A. Savanevičienė A. (2000). Darbo išteklių ekonomika ir valdymas. – K.:Technologija.
**Logosas** (sen. gr. λόγος – žodis, kalba, mintis, sąvoka, protas) – filosofinė sąvoka, kuri reiškia visuotinę pasaulio tvarką, dėsnį, beasmenį kosminį protą.

Pirmasis terminą „logosas" filosofiniame kontekste pavartojo Heraklitas Efesietis. Šiuo terminu jis žymėjo visuotinai kintančių pasaulio daiktų ryšių ir santykių pastovumą, būtinumą, visuotinį dėsningumą.

Stoikai laikė logosą materialia kosmoso siela, universaliu tikslingumu, substancija, iš inertiškos materijos formuojančia daiktus.

Filonas Aleksandrietis, gnostikai graikų logoso sampratą sujungė su biblinio Dievo vaizdiniu. Jiems logosas – dieviškasis protas, mintis ir žodis, sukūrę ir sujungę pasaulį. Anot Filono Aleksandriečio, pasaulis (kosmosas) – tesąs logoso atvaizdavimas.

Krikščionybėje (Evangelija pagal Joną, Bažnyčios Tėvų doktrinos) logosas – Dievo žodis, virtęs kūnu, Jėzus Kristus, antrasis trejybės asmuo. Grigalius Nysietis, vienas iš Kapadokijos Tėvų, mokė, kad Kristuje logosas, vienas dieviškas asmuo, savyje sujungė dievišką ir žmogišką prigimtis.

Logosui giminingos kinų dao ir budistų dharmos, indų brahmano sąvokos.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Cambridge Dictionary of Philosophy* (2nd ed): Heraclitus, 1999.
3. ↑   Archyvuota kopija 2013-09-03 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Tripolitis, A. *Religions of the Hellenistic-Roman Age*, pages 37–38. Wm. B. Eerdmans Publishing.
5. ↑  W. K. C. Guthrie, *The Greek Philosophers: From Thales to Aristotle*, Methuen, 1967, p. 45.
6. ↑  *Cambridge Dictionary of Philosophy* (2nd ed): Philo Judaeus, 1999.
7. ↑  May, Herbert G. and Bruce M. Metzger. The New Oxford Annotated Bible with the Apocrypha. 1977.
8. ↑
9. ↑  Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VII t. MELI institutas, Vilnius.
| Simaronas |
| --- |
| Simaronas poplūdžio metu netoli Gatrio Simaronas poplūdžio metu netoli Gatrio |
| **Ilgis** | 1123 km |
| **Baseino plotas** | 49 100 km² |
| **Vidutinis debitas** | 32,9 m³/s |
| **Ištakos** | Uoliniai kalnai |
| **Žiotys** | Arkanzasas |
| **Šalys** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Simaronas |

**Simaronas** (angl. *Cimarron River*) – upė centrinėse Jungtinėse Amerikos Valstijose; dešinysis Arkanzaso intakas. Prasideda Naujosios Meksikos šiaurės rytuose, Uoliniuose kalnuose, netoli Kapulino kalno nacionalinio paminklo. Teka į rytus, vėliau pietryčius lygiagrečiai su Arkanzaso upe. Pradžioje prateka pro Juodąją Mesą Kolorado valstijos pakraščiu, toliau – per Kanzasą ir Oklahomą. Įteka į Arkanzasą (Keistono tvenkinį) netoli Talsos.

Didžiausi intakai: Šiaurės Forkas, Kruked Krikas.

Aukštupio vaga vandeninga tik pavasarį ir per retus potvynius. Oklahomoje teka nuolat. Miestų prie Simarono nėra (tiesa, netoliese įsikūrę Gatris, Kingfišeris, Feirvju, Kušingas, Jeilas).

Simarono baseino žemėlapis
Indėnai ajovai upę vadina *Ñíxgu* arba *Ñíhgu* ('druskos upė'). Angliškas pavadinimas kildinamas iš isp. *cimarrón* ('laukinis'). Nors upė nelaivuojama, tačiau jos krantais XIX a. driekėsi svarbus Santa Fė traktas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  "USGS Gage #07160000 on the Cimarron River near Guthrie, OK". U.S. Geological Survey.
2. 1 2 3 4  Cimarron River, *Encyclopaedia Britannica*.
3. ↑  Cimarron River, *English to Ioway-Otoe-Missouria Dictionary*, Kansas Historical Society, 2008.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Oruro karnavalas
**Karnavalas** – spalvinga įvairių tautų (ypač Pietų Europos, Lotynų Amerikos) šventė, švenčiama metų pradžioje, analogiška lietuvių Užgavėnėms.

Šventė kilo nuo senovės Romoje švęstų bachanalijų ir saturnalijų. Krikščioniškoje (katalikų) tradicijoje karnavalas žymi paskutinį pasilinksminimą prieš susilaikymo metą – Gavėnią. Manoma, kad pavadinimas karnavalas kilo nuo lotyniškų žodžių *carne levare*, reikšiančių „pašalinti mėsą" kaip aliuzija į pasninką Gavėnios metu. Viduramžiais karnavalai švęsti katalikiškose Pietų Europos šalyse, o konkistos metu išplito į Lotynų Ameriką. Laikui bėgant šventė prarado religinę reikšmę ir tapo spalvinga pasaulietine švente, priėmusia daug šventinių atributų iš kitų kultūrų (pvz. Lotynų Amerikoje – iš indėnų, Karibuose – iš afrikiečių). Neatsiejamais karnavalo elementais yra įvairūs persirengėliai (žvėrimis, velniais, kariais), procesijos, kurių metu dažnai sudeginamas simbolinis blogio įsikūnijimas, vaidinimai, šokiai, mūšių, imtynių imitacija.

Dabar karnavalu dažnai vadinama bet kokia, su konkrečiu laikotarpiu nesusijusi spalvinga šventė.
|  |
| --- |
| **Kretingos vidurinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Kretingos vidurinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Kretingos vidurinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Kretinga |
| **Direktorius(-ė)** | {{{direktorė}}} |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1925 m. |
| **Uždarymo data** | 1992 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** |  |

**Kretingos vidurinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla, veikusi tarpukariu ir sovietmečiu Kretingoje.

Istorija
--------

Įkurta 1925 m. vietoje Kretingos progimnazijos. Buvo išlaikoma Kretingos apskrities savivaldybės, o nuo 1931 m. rugsėjo 1 d. – valstybės. Veikė Viešojoje aikštėje (1925–1929 m.) ir Kęstučio gatvėje (1929–1935 m.), vykdė vidurinio ir papildomo ugdymo programas.

1928 m. mokyklą lankė 104, 1929 m. – 65 mokiniai. Joje veikė biblioteka (1930 m. buvo 1031 knyga), 1934 m. atidarytas spaudos muziejus, kuriam steigėjas J. Kirlys dovanojo asmeninį rinkinį: 1600 pavadinimų atskirų spaudos leidinių ir komplektų..

1935 m. rugpjūčio 1 d. vyriausybė mokyklą uždarė, jos inventorių ir mokymo priemones išdalino Kauno I, Palangos ir Skuodo vidurinėms mokykloms, o biblioteką peravė Plungės mokytojų seminarijai.

1949 m. panaikinus Kretingos gimnaziją, buvo įsteigta vidurinė mokykla, vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Ji veikė Pranciškonų gimnazijos pastate, prie kurio 1961 m. pristatytas 400 vietų priestatas su sporto sale. Plečiantis mieste mokymo įstaigų tinklui, 1976 m. ji pavadinta Kretingos 1-ąja vidurine mokykla. Grįžus į Kretingą broliams pranciškonams, 1992 m. jos bazėje įsteigta katalikiška vidurinė mokykla (vėliau pertvarkyta į Pranciškonų gimnaziją).

Direktoriai
-----------

* Jonas Eidenas, 1925–1929 m.;
* Jonas Šlapšys, l. e. pareigas 1929 m.;
* Petras Ruškys, 1931–1933 m.;
* Jonas Kirlys, 1934 m.;
* Adomas Klinčius, 1934–1935 m.;
* Jurgis Macelis, 1949–1953 m.;
* Albertas Bakštys, 1953–1955 m.;
* Albinas Daugelė, 1955–1967 m.
* Vincentas Misevičius, 1968–1973 m.;
* A. Lukavičius, 1973–1987 m.;
* Asta Radikienė, (1992 - 2005) m.
* Jonas Žilinskas, 1987–1992 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Karys, 1934, Nr. 3

* Švietimo darbas, 1925, Nr. 10, p. 1135; 1926, Nr. 6, p. 775–777; 1929, Nr. 1, p. 205; 1930, Nr. 12, p. 806–839.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Šis straipsnis apie Popiežių Inocentą VI.  Apie kitus popiežius vardu Inocentas skaitykite straipsnyje Popiežius Inocentas.  Apie asmenis turinčius vardą Inocentas skaitykite straipsnyje Inocentas.* 

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

| **Inocentas VI lot. *Innocentius VI*** |
| --- |
| 199-asis Popiežius |
|  |
| Popiežius Inocentas VI |
| Gimė | 1282 arba 1295 m. |
| Mirė | 1362 rugsėjo 12 d.Avinjonas |
| 199-asis Popiežius |
| Išrinktas | 1352 m. gruodžio 18 d. |
| Baigė | 1362 m. rugsėjo 12 d. |
| Pirmtakas | Klemensas VI |
| Įpėdinis | Urbonas V |
|  |
|  **Vikiteka** | Popiežius Inocentas VI |

**Popiežius Inocentas VI** (lot. *Innocentius VI*, tikrasis vardas Etjenas Aubertas; 1282 m. arba 1295 m. Prancūzijoje – 1362 rugsėjo 12 d. Avinjone) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1352 m. gruodžio 18 d. iki mirties 1362 m. rugsėjo 12 d. Dar vadinamas Avinjono nelaisvės popiežiumi. 

1342 m. išrinktas kardinolu. Po Klemenso VI mirties Aubertas konklavoje 1352 m. gruodžio 18 d. buvo išrinktas popiežiumi ir pasirinko Inocento VI vardą. 
Didžia dalimi dėl jo pastangų 1360 m. gegužės 9 d. tarp Anglijos karaliaus Eduardo III ir Prancūzijos Karaliaus Jono II Gerojo buvo pasirašyta Bretinji (Brétigny) taika, kurią vėliau istorikai pripažino reiškus Šimtamečio karo (1337–1453) pirmosios fazės pabaigą. Anglijos dominavimas Europos žemyne tuo metu buvo pasiekęs savo viršūnę.

| Romos katalikų bažnyčios vadovai |
| --- |
| Pirmtakas**Popiežius Klemensas VI** |  **Popiežius**
Inocentas VI**1352–1362** | Įpėdinis**Popiežius Urbonas V** |