recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Nojus Žordanijagruz. ნოე ჟორდანია** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1868 m. sausio 2 d.Lančhutyje |
| Mirė | 1953 m. sausio 11 d. (85 metai)Levilyje, Prancūzija |
|  |
| Veikla | gruzinų žurnalistas, Rusijos ir Gruzijos politinis veikėjas. |
| Partija | 1901 m. Rusijos socialdemokratų darbininkų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Nojus Žordanija |
| Parašas |
|  |

**Nojus Žordanija** (gruz. ნოე ჟორდანია, Noe Zhordanija, 1868 m. sausio 2 d. Lančhutyje – 1953 m. sausio 11 d. Levilyje, Prancūzija) – gruzinų žurnalistas, Rusijos ir Gruzijos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1890 m. vienos iš pirmųjų Gruzijos socialdemokratų grupių *Mesame-Dasi*, steigėjas Tbilisyje. Nuo 1901 m. Rusijos socialdemokratų darbininkų partijos narys ir Gruzijos socialdemokratų darbininkų partijos pirmininkas. 1906 m. išrinktas į Rusijos I Valstybės Dūmą, dirbo menševikų frakcijoje.

Po 1917 m. Vasario revoliucijos išrinktas Tbilisio darbininkų ir kareivių tarybos pirmininku. 1917 m. gruodžio mėn. išrinktas Gruzijos Nacionalinio susirinkimo pirmininku.

1918 m. gegužės 26 d. išrinktas Gruzijos demokratinės respublikos Ministru pirmininku. Jam vadovaujant buvo pradėta žemės reforma. Gruziją pripažino Japonija, Belgija, Vokietija, Italija, Didžioji Britanija, Turkija, Prancūzija, o 1920 m. ir Rusija. Tačiau 1921 m. vasario 25 d. Rusijos kariuomenė užėmė Tbilisį ir okupavo Gruziją.

N. Žordanijai pavyko pabėgti nuo susidorojimo. Jis emigravo į Prancūziją, kur parašė atsiminimus „*Mano gyvenimas*", kuriuos 1968 m. išleido Huverio institutas. Palaidotas gruzinų kapinėse Levilyje.
Klasikinio Holivudo asmenybės
**Studijų sistema** – Holivudo „aukso amžiaus" organizuota sąranga, kuri nekito nuo 1928 m. (įsteigus „RKO Pictures") iki 1949 m. (pardavus kompanijos „Paramount Pictures" kino teatrus).

XX a. viduryje 95 % amerikiečių kino rinkos buvo valdoma 8-ių kino trestų. Pagrindinių kino kompanijų (MGM, „Paramount Pictures", „Fox", „Warner Bros.", „RKO Pictures"), vadinamų „didžiuoju penketuku", dalis svyravo nuo 22 % (MGM) iki 9 % („RKO Pictures"). Kino kompanijos ne tik statė filmus, bet ir juos platino bei valdė didelius kino teatrų tinklus.

1948–1954 m. valstybinių reguliuotojų spaudžama, ši sistema buvo panaikinta, tačiau jos liekanų buvo galima sutikti iki 7-ojo dešimtmečio vidurio – tai gana siauras kino filmų kūrėjų būrys ir filmų nuomos apribojimai, sąlygojami Heiso kodekso. Tik po to, kai 1967 m. buvo panaikintas šis kodeksas, galima kalbėti apie Naujojo Holivudo eros pradžią.

Išnašos
-------

1. 1 2  „The Hollywood studio system". *britannica.com*. Nuoroda tikrinta 2023-04-27.
2. ↑  Rafael Abreu (2021-05-02). „What is the Hays Code — Hollywood Production Code Explained". *studiobinder.com*. Nuoroda tikrinta 2023-04-27.
3. ↑  Geoff King, New Hollywood Cinema, I.B Tauris, London, 2002. pp.1-4
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nuratauzb. *Nurota* |
| --- |
| *Miesto panorama nuo Aleksandro forto* |
|  |
| 

NurataNurata

40°33′00″ š. pl. 65°41′00″ r. ilg.﻿ / ﻿40.55000°š. pl. 65.68333°r. ilg.﻿ / 40.55000; 65.68333﻿ (Nurata)Koordinatės: 40°33′00″ š. pl. 65°41′00″ r. ilg.﻿ / ﻿40.55000°š. pl. 65.68333°r. ilg.﻿ / 40.55000; 65.68333﻿ (Nurata) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Uzbekijos vėliava Uzbekija |
| **Vilajetas** | Navojo vilajetas |
| **Rajonas** | rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 327 m. pr. m. e. |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 30 941  |
| **Altitudė** | 490 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Nurata |

**Nurata** (uzb. *Nurota/Нурота*) – miestas vidurio Uzbekistane, Navojo vilajete, 75 km į šiaurės rytus nuo Navojo, oazėje Kyzylkumo dykumoje. Pro miestą eina Navojo-Baimurato kelias. Yra kilimų fabrikas. Marmuro gavyba.

Miestas įkurtas 327 m. pr. m. e. Aleksandro Makedoniečio ir pavadintas **Nūru**. Į pietus nuo dabartinio miesto yra išlikusios Makedoniečio forto liekanos, o tais laikais įrengta drėkinimo sistema tebenaudojama ligi šiol. Nūras buvo svarbus gynybinis postas, žymėjęs ribą tarp derlingų žemių pietuose ir klajoklių valdomų stepių šiaurėje.

Miestas yra musulmonų piligrimystės vieta, kaip tokia minima dar 943 m. Yra šventu laikomo vandens šaltinis Čašma, aplink jį įrengta Džumos mečetė. Toliau yra šventųjų kapavietės.

Iki 1982 m. Nurata priklausė Samarkando sričiai.

Nuratos mečetė ir šaltinis
Koordinatės: 56°12′25.51″ š. pl. 23°15′31.48″ r. ilg.﻿ / ﻿56.2070861°š. pl. 23.2587444°r. ilg.﻿ / 56.2070861; 23.2587444

Mūšos tyrelis
Miknaičių ežeras
**Mūšos tyrelis** – aukštapelkė ir durpynas Joniškio rajono savivaldybės teritorijoje, 15 km į pietus nuo Žagarės, telmologinis Mūšos tyrelio draustinis, vienas iš nedaugelių didelių pelkių kompleksų, išlikusių Šiaurės Lietuvoje, Natūra 2000 teritorija. Plotas 24,3 km². Įrengtas Mūšos tyrelio pažintinis takas.

Geografija
----------

Visą aukštapelkės teritoriją apima Girkančių-Tyrelio miškai. Mūšos tyrelio pietiniame pakraštyje prasideda Mūša, šiaurėje – Švėtės intakas Juodupis. Viduryje yra 6 ha Miknaičių ežeras. Vakarinis pakraštys kai kur siekia Švėtę.

Geologija
---------

Vyrauja mažaskaidės kimininės durpės. Vietomis po durpėmis yra iki 0,8 m storio sapropelio sluoksnis. Dugne smėlis, molis, priemolis, žvyras. Nuo 1971 m. kasamos durpės kraikui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mūšos tyrelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 630 psl.

Nuorodos
--------

* Mūšos tyrelis. Nuotraukos e-foto.lt
* Šiaurės Lietuvos istorijos ir kultūros paveldas
| ***Nusikaltimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Crimen |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Mario Camerini |
| Vaidina | Alberto Sordi  Vittorio Gassman  Nino Manfredi  Dorian Gray  Franca Valeri  Silvana Mangano  Sylva Koscina |
| Metai | 1960 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 124 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Nusikaltimas** (it. *Crimen*) – 1960 m. Italijoje sukurta komedija. 

Filmas turi 2 perdirbinius: 1971 m. režisieriaus Mario Camerini „Io non vedo, tu non parli, lui non sente" (liet. *Aš nematau, tu nekalbi, jis negirdi*) ir 1992 m. režisieriaus Eugene Levy „Once Upon a Crime" (liet. *Šuniui po uodega*).

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo veiksmas sukasi apie penketą italų, vykstančių į Monte Karlą: sutuoktiniai Remo ir Marina Karpeti sukūrė lošimo sistemą, kurios dėka tikisi savo sunkiai uždirbtus pinigus padidinti iki reikiamos sumos kirpyklai atidaryti; lošėjas Alfredo Franzetis vyksta pas savo žmoną; Kvirinas ir Džovana Filonzi už atlygį veža grąžinti pasimetusį šunį pasiturinčiai savininkei.

Jų keliai vėl susikerta pačiomis netikėčiausiomis aplinkybėmis: Filonziai, atvežę šunį, randa jo šeimininkę negyvą ir skuba slėptis, kad patys nebūtų apkaltinti. Karpečiai viską pralošia ir vyras iš nevilties pavagia lagaminą, kuriame atsidūręs nužudytosios kūnas. Franzetis vėl įninka lošti, o ryte jam prireikia alibi, nes nužudytoji buvo nemėgstama kaimynė, tačiau net žmona negali jo suteikti, nes pati praleido naktį su meilužiu. 

Ištirti bylą darosi vis kebliau, nes kiekviena pora meluoja ir turi ką slėpti.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Alberto Sordi – Alberto Franzetis
* Dorian Gray – Eleonora Franzeti
* Vittorio Gassman – Remo Kapretis
* Silvana Mangano – Marina Kapreti
* Nino Manfredi – Kvirinas Filonzis
* Franca Valeri – Džovana Filonzi
* Georges Riviere – grafas Gastonas
* Bernard Blier – policijos komisaras
* Sylva Koscina – Karolina
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šio puslapio (jo dalies) turinys turėtų būti kritiškai peržiūrėtas ir pakoreguotas!**Jei galite, **sutvarkykite** (rekomenduotina prieš tai peržiūrėti puslapio aptarimus, jo kūrimo istoriją bei tarpinius keitimus). |

Žemės aštuoni biogeografiniai regionai pagal *Alfred Russel Wallace knygos (1876 metai)*
Žemės augalijos regionai
**Biogeografija** – mokslas tiriantis rūšių paplitimo dėsningumus ir procesus lemiančius šiuos dėsningumus. Tai sintetinis mokslas besiremiantis geografija, biologija, geologija, klimatologija, ekologija ir evoliucija. Rūšių paplitimo dėsningumai gali būti aiškinami remiantis įvairiais istoriniais faktoriais – specializacija, išnykimas, žemynų judėjimas, ledynų slinkimas, jūros lygio svyravimai dėl klimato pasikeitimų (ledynmečiai) ir prieinamos energijos šaltinių kombinacijų, atsižvelgiant į geografinius faktorius.

Iki Robert MacArthur ir E. O. Wilson publikacijos *The Theory of Island Biogeography* išleidimo 1967 m. (kuri buvo 1963 m. spausdinto straipsnio ta pačia tema išplėtimas) biogeografija laikyta grynai istorine sritimi ir manyta, kad jos tyrimo metodai yra išskirtinai aprašomieji. MacArthur ir Wilson pakeitė šį požiūrį, parodydami, kad rūšių įvairovė tam tikroje teritorijoje gali būti nuspėjama remiantis tokiais faktoriais kaip ekosistemos teritorija, imigracijos lygis ir rūšių išnykimo lygis. Tai sužadino domėjimąsi salų biogeografija.

Klasikinei biogeografijai atsirado didelė paspirtis vystantis molekulinei sistematikai – filogeografijai. Tai leidžia mokslininkams patikrinti savo teorijas apie populiacijų kilmę ir išplitimą (pvz. salų endeminių rūšių). Pavyzdžiui, klasikiniai biogeografai galėjo tik spekuliuoti apie rūšių Havajuose kilmę, o dabar filogeografija padėtų jiems patikrinti teorijas apie šių rūšių giminingumą su galimom kilmės populiacijomis Azijoje ir Šiaurės Amerikoje.

Pagrindinės zoogeografinės karalystės:

* Paleotropikai
* Holarktika
* Neotropikai
* Australazija ir Okeanija
* Antarktika

  

Pagrindinės faunistinės (biogeografinės) sritys:

* Neoarktinė
* Paleoarktinė
* Neotropinė
* Afrotropinė
* Madagaskaro
* Indostano-Malajų
* Australijos
* Naujosios Zelandijos
* Antarktinė

Taip pat skaitykite
-------------------

* Ekosistema
* Biologinė įvairovė
* Ekoregionas
* Biomas
Koordinatės: 56°04′16″š. pl. 24°05′01″r. ilg.﻿ / ﻿56.071072°š. pl. 24.083473°r. ilg.﻿ / 56.071072; 24.083473

Raudonpamūšio atodangos dolomitinis skardis
**Raudonpamūšio atodanga** – Mūšos upės atodanga Pakruojo rajone, Guostagalio seniūnijoje, Raudonpamūšio kaime. Atodanga atsiveria kairiajame upės vingio krante, apie 1,3 km žemiau Dvariūkų tvenkinio užtvankos ir 0,3 km žemiau kelio  **2904**  Linkuva–Joniškėlis–Pumpėnai  tilto per Mūšą. Atodanga yra geologinis gamtos paminklas, 1964 m. paskelbtas valstybės saugomu.

Raudonpamūšio atodanga dolomitinė, stačiame Mūšos upės krante driekiasi 35 m, jos aukštis – 4 m, užima 0,016 ha plotą. Atodangoje išryškėja dolomito uolienos sandara. Geriausiai matoma nuo priešingo kranto. 

Gelsvai pilko dolomito skardis buvo sudominęs statybinių medžiagų gamintojus. Būta užmanymų šį skardį nuardyti, dolomitą panaudoti kalkių gamybai, bet, uždarius vietos kalkinę, atodanga tapo nebereikalinga ir išliko iki mūsų dienų. Raudonpamūšyje yra senesnių pastatų, kuriems panaudotas tas pats dolomitas, koks ir atodangoje.

Ant skardžio augančių augalų įvairovė negausi. Vietomis ant uolos želia pavieniai krūmai ir žolės. Šalia atodangos auga įprasti nederlingų vietų augalai: keturbriaunis čiobrelis, paprastasis ežeinis, geltonasis bobramunis, gausiai želia melsvoji viksva.

Duomenys
--------

* Vieta – Mūšos krantas
* Uoliena – dolomitas
* Ilgis – 35 m
* Plotis – 4 m
* Plotas – 0,016 ha

Žemiau upe, ties Stipinais (Pasvalio raj.), slūgso panaši Skalių kalno atodanga.

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras Archyvuota kopija 2021-01-26 iš Wayback Machine projekto.
* Pakruojo rajono lankomi objektai Archyvuota kopija 2014-08-01 iš Wayback Machine projekto.
* Raudonpamūšio dolomitinė atodanga Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPakruojo rajono savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Draumėnų kraštovaizdžio • Daugyvenės hidrografinis • Glėbavo pedologinis • Laumekių botaninis • Laumenio botaninis-zoologinis • Linkuvos geomorfologinis |
|  |
| Biosferos poligonai | 
Gedžiūnų miško |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Kundročių akmuo • Lapgirio ozas • Raudonpamūšio atodanga |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Bulotiškio akmuo • Gaidžiakalnio akmuo • ~~Klovainių ąžuolas~~ • Rozalimo ąžuolas • Storasis Klovainių ąžuolas • Storasis Pamūšio ąžuolas • Šilų ąžuolas • Žvirblinių ąžuolas |

 |
| Medaliai |
| --- |
| Ahmed El-GendyAhmed El-Gendy |
| Vyrų šiuolaikinė penkiakovė |
| **Atstovaujant: Egipto vėliava Egiptas**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2020 Tokijas | Penkiakovė |
| Pasaulio čempionatas |
| **Bronza** | 2021 Kairas | Penkiakovė |
| **Bronza** | 2021 Kairas | Komanda |

**Ahmedas el Gendis** (g. 2000 m. kovo 1 d.) – Egipto šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpinis prizininkas.

Biografija
----------

2018 m. El-Gendy dalyvavo jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose iškovojo du aukso medalius.

2021 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionatas vyko Kaire, Egipte. El-Gendy vyrų penkiakovės varžybose iškovojo savo pirmąjį suaugusiųjų čempionatų medalį – bronzą. Komandinėje vyrų įskaitoje sportininkas kartu su Egipto nacionaline rinktine (Eslam Hamad, Ahmed Hamed) taip pat pelnė bronzinius medalius.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Egipto atstovas startavo vyrų penkiakovės varžybose. Po trijų rungčių sportininkas užėmė 13-ą vietą ir finalinę kombinuotą rungtį pradėjo su 50 sekundžių atsilikimu. Finale sportininkas pasiekė naują kombinuotos rungties olimpinį rekordą ir finišavo antras. El-gendy sidabro medalis yra pirmasis istorijoje Afrikos kontinento atstovo medalis olimpiniame šiuolaikinės penkiakovės turnyre.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugpjūčio 31 d.
| ***Širdies šnabždesys*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | 耳をすませば(*Mimi o Sumaseba*) |
| Kilmės šalis | Japonija |
| Režisierius | Yoshifumi Kondō |
| Prodiuseris (-iai) | Toshio Suzuki |
| Scenaristas (-ai) | Hayao Miyazaki |
| Kompozitorius | Yūji Nomi |
| Vaidina | Yoko HonnaIssei TakahashiTakashi TachibanaShigeru MuroiShigeru TsuyuguchiKeiju Kobayashi |
| Metai | 1995 |
| Žanras | Nuotykių, drama, romantinis |
| Trukmė | 111 min. |
| Kalba | japonų |
| Platintojas | Toho (Japonijoje) Walt Disney Pictures (JAV) |
| **IMDb įrašas** |

**Širdies šnabždesys** (jap. 耳をすませば = *Mimi o Sumaseba*, angl. *Whisper of the Heart*) – 1995 m. japonų draminis anime filmas, režisuotas Jošifumio Kondo. Scenarijaus autorius – Hajao Mijadzakis. Filmas paremtas to paties pavadinimo Aoi Hiiragi manga motyvais. Pastatytas studijoje „Studio Ghibli".

Filmo fone nekartą skamba Džono Denverio daina „Country Roads".

2002 m. buvo išleistas pusiau tęsinys (*spin-off*) pavadinimu „Katino sugrįžimas" (*The Cat Returns*), kuriame istorija pasakojama apie antraeilį veikėją, katiną Baroną.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pasakojama apie pagrindinės mokyklos mokinę Šidzuku Cukišima, gyvenančią Tokijuje. Mergina dievina skaityti knygas. Vieną vakarą ji pastebi, kad visas jos iš bibliotekos pasiskolintas knygas jau perskaitė asmuo vardu Seidži Amasava ir ją apninka noras sužinoti, kas jis toks. Po keleto dienų mokykloje ji susiduria su vienu vaikinu, kuris nesiliauja jos erzinęs.

Vėliau išaiškėja, kad tas vaikinas ir yra paslaptingasis skaitytojas. Jiedu ima artimiau bendrauti ir tarp jų užsimezga artimas ryšys. Be to, kad jiedu abu turi pomėgį skaityti knygas, jiems taip pat patinka muzika. Šidzuku mėgsta versti bei rašyti įvairius kūrinius, o Seidži, būdamas iš smuikų gamintojų šeimos, mokosi juos gaminti.

Seidži nutaria išvykti į Italijos miestą Kremoną mokytis smuikų gamybos meno, tuo tarpu Šidzuku iškelia sau tikslą – parašyti fantastinį romaną apie Baroną (katino statulėlę), kurį ji pamatė Seidži senelio namuose įkurtoje sendaikčių parduotuvėje...

Manga
-----

*Mimi o Sumaseba* manga komiksus parašė Aoi Hiiragi. Juos 1989 m. rugpjūčio–lapkričio mėnesiais žurnale „Ribon" platino leidykla „Shueisha". 1990 m. buvo išleistas vienintelis tomas. Antroji to paties autoriaus manga pavadinimu *Mimi o Sumaseba: Shiawase na Jikan* pasirodė 1995. Filmo tęsinys „The Cat Returns" (*Baron: Neko no Danshaku*) buvo adaptuotas į manga komiksus tokiu pačiu pavadinimu autoriaus Aoi Hiiragi.
| Medaliai |
| --- |
| Jun Woong-taeJun Woong-tae |
| Vyrų šiuolaikinė penkiakovė |
| **Atstovaujant: Pietų Korėjos vėliava Pietų Korėja**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Bronza** | 2020 Tokijas | Penkiakovė |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2015 Berlynas | Komanda |
| **Auksas** | 2016 Maskva | Estafetė |
| **Auksas** | 2017 Kairas | Estafetė |
| **Auksas** | 2019 Budapeštas | Komanda |
| **Sidabras** | 2019 Budapeštas | Estafetė |
| **Sidabras** | 2021 Kairas | Estafetė |
| **Bronza** | 2016 Maskva | Komanda |
| **Bronza** | 2017 Kairas | Komanda |
| **Bronza** | 2019 Budapeštas | Penkiakovė |
| Azijos žaidynės |
| **Auksas** | 2018 Džakarta | Penkiakovė |

**Jun Woong-tae** (g. 1995 m. rugpjūčio 1 d. Seule) – Pietų Korėjos šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpinis prizininkas.

Biografija
----------

2015 m. Woong-tae kartu su Pietų Korėjos nacionaline rinktine (Jung Jin-hwa, Lee Woo-jin) iškovojo aukso medalius pasaulio čempionate. Individualioje rungtyje sportininkas užėmė 13-ą vietą. 2016 m. pasaulio čempionate korėjietis tapo vyrų estafetės pasaulio čempionu, o komandinėje įskaitoje pelnyti bronzos medaliai.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Jun Woong-tae užėmė 19-ą vietą. 2017 m. pasaulio čempionate apgynė vyrų estafetės pasaulio čempionų titulą.

2018 m. Azijos žaidynėse Woong-tae iškovojo aukso medalį. 2019 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionate Pietų Korėjos atstovas laimėjo savo pirmąjį individualu medalį - bronzą penkiakovės rungtyje, bei užsitikrino kelialapį į olimpines žaidynes.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Pietų Korėjos atstovas iškovojo savo pirmąjį bronzos medalį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugpjūčio 31 d.
Pagėgių-Smalininkų siauruko ir Tilžės tramvajaus trasos šiuolaikiniame žemėlapyje
Kairiajame Nemuno upės krante buvęs Tilžės uostas tarpukariu – galutinė ir pradinė siauruko stotis
Smalininkų geležinkelio stotis apie 1910 metus
**Tilžės–Pagėgių–Smalininkų siaurukas** – siaurasis geležinkelis, veikęs Tilžėje ir Klaipėdos krašte iki II pasaulinio karo pabaigos. Atkarpos:

* Pagėgiai–Smalininkai (ilgis 55,1 km, įvestas eksploatacijon 1902-08-12 d.);
* Tilžė–Mikytai (7 km į rytus nuo Pagėgių).

Geležinkelis vežė krovinius iš Didžiosios Lietuvos ir Klaipėdos krašto į Rytprūsius, ypač Nemuno pavasarinių potvynių metu ir žiemą, kai laivyba upėmis sustodavo. Pasienio Smalininkų mieste buvo kraunamos lietuviškos eksporto prekės: popiermalkės, javai ir galvijai, pastaruosius norint pakrauti peronas buvo pailgintas.

Kitos žymesnės stotelės dešiniajame Nemuno krante buvo ties Kalvelių ir Viešvilės lentpjūvėmis. Jų produkcija (pjautinė mediena, skirta šachtų išramstymams) į stoteles buvo paduodama įmonių geležinkeliais. Iš Jūros girininkijos buvo gabenamos popiermalkės, iš karjero Kalveliuose – žvyras.

Keleivių pervežimai sudarė nemenką apyvartos dalį, 1908 m. jie buvo atskirti nuo krovinių gabenimo. Žmonėms pervežti gauti nauji Šteinfurto gamyklos benzoelektriniai triašiai vagonai (pirmieji visoje Vokietijoje, skirti siauriesiems geležinkeliams).

Geležinkelio valdyba įsikūrė Pagėgiuose, vėliau buvo perkelta į Panemunę, kuri tada buvo sudėtine Tilžės miesto dalimi. Siauruką aptarnavo šeši lokomotyvai, du elektrovežiai, jis turėjo 8 keleivinius, 57 krovininius ir tris bagažo vagonus (1942 m. duomenys).

Patekę į Tilžės miesto teritoriją vagonai šalutiniais bėgiais buvo nutraukiami į uostą. Atkarpa Tilžė–Mikytai buvo elektrifikuota, geležinkelis turbūt naudojo 550 V įtampą, nes tokią pat srovę Tilžės elektrinė tiekė ir miesto tramvajų linijoms.

Siaurukas savo geriausius laikus išgyveno prieš Pirmąjį pasaulinį karą, kai 1911 m. buvo pervežta 118 tūkst. keleivių ir 36 tūkst. t krovinių. 1939 metais – atitinkamai 88 tūkst. keleivių ir 19 tūkst. t krovinių. Tarpukaryje geležinkelis pakluso Lietuvos Respublikos įstatymams, buhalterinės ataskaitos buvo sudarinėjamos litais. Antrojo pasaulinio karo metais geležinkelis buvo naudojamas kariniams tikslams – gabenti kariškius ir amuniciją.

Savininkai:

* Insterburger Kleinbahn AG, Įsrutis (iki 1924.06.30);
* Ostpreussische Kleinbahn AG, Karaliaučius (nuo 1924.07.01).

Eksploatuotojas: Ostdeutsche Eisenbahn-Gesellschaft.

Po Antrojo pasaulinio karo geležinkelis buvo panaikintas, bėgiai išardyti.

Šaltiniai
---------

* Siegfried Bufe. *Straßenbahnen in Ost- und Westpreußen* (2. Auflage) – Egglham u. München: Bufe Fachbuch-Verlag, 1987 ISBN 3-922138-29-2
* Siegfried Bufe. *Eisenbahnen in West- und Ostpreußen* – Egglham u. München: Bufe Fachbuch-Verlag, 1986 ISBN 3-922138-24-1
| Point Fortinas*Point Fortín* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

Point FortinasPoint Fortinas

10°10′0″ š. pl. 61°40′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.16667°š. pl. 61.66667°r. ilg.﻿ / 10.16667; 61.66667﻿ (Point Fortinas)Koordinatės: 10°10′0″ š. pl. 61°40′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.16667°š. pl. 61.66667°r. ilg.﻿ / 10.16667; 61.66667﻿ (Point Fortinas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Trinidado ir Tobago vėliava Trinidadas ir Tobagas |
| **Sala** | Trinidadas |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 18 591  |

**Point Fortinas** (angl. *Point Fortín*) – miestas Trinidade ir Tobage, Trinidado salos pietvakariuose, Parijos įlankos pakrantėje, 32 km į pietvakarius nuo San Fernando. Veikia suskystintų dujų terminalas. Išgaunama nafta.

Istorija
--------

1906 m. atradus naftos telkinius, pradėjo kurtis Point Fortino gyvenvietė. Palaipsniui miestas tapo naftos pramonės centru, atidaryta naftos perdirbimo gamykla. Vėliau Point Fortinas patyrė ekonominį nuosmukį.

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
Teksto rankraštis Berlyno muziejuje
**Nusivylusiojo pasikalbėjimas su savo siela** (sąlyginis pavadinimas) – senovės egiptiečių tekstas, datuojamas Viduriniosios Karalystės laikotarpiu. Išlikęs vieninteliu papirusiniu egzemplioriumi – tai 155 stulpeliai, užrašyti hieratiniu raštu.

Tekstą 1843 m. aptiko vokiečių egiptologas Karlas Richardas Lepsijus, jis paskelbtas 1859 m. Originalas saugomas Berlyne.

Teksto pradžia neaiški, jame gausu lakunų (neįskaitomų vietų). Teksto autorius kalbasi su savo siela (*ba*), kurią kaltina noru nuo jo atsiskirti ir apleisti jį anksčiau laiko. Žmogus skundžiasi sielai, kad jo vardas nekenčiamas, kad pasaulyje jis neturįs tikrų draugų, visi susvetimėję, pamiršę senovės papročius, gviešiasi vien turto. Tada autorius pašlovina mirtį kaip išsigelbėjimą, paguodą, gimtuosius namus. Jis teigia, kad po mirties plauksiąs saulėtaja eldija ir bus tarp išminčių, kalbančių su Ra.

Šaltiniai
---------

* „Iš [Nusivylusiojo pasikalbėjimo su savo siela]", iš: *Senovės Rytų poezija*, sudarė Sigitas Geda. Vilnius: Vaga, 1991, p. 35–39.
| ***Mediniai laiptai*** |
| --- |
|  |
| Filmo paskutinė scena |
| Kilmės šalis | LietuvaRusija |
| Režisierius | Vidas Rašinskas |
| Prodiuseris (-iai) | Arūnas Stoškus,Vidas Rašinskas,Sigitas Pučkorius |
| Scenaristas (-ai) | Vidas Rašinskas, Alvydas Bausys |
| Operatorius | Jonas Tamaševičius |
| Kompozitorius | Faustas Latėnas,Gustav Mahler |
| Vaidina | Evaldas Jaras,Gabrielle Odinis, Virginija Kelmelytė,Dalia Melėnaitė,Vaclovas Blėdis |
| Žanras | poetinė drama |
| Trukmė | 1. variantas (93 min.)2. variantas (56 min.) |
| Kalba | lietuvių |
| Premjera | 1993 m. spalio 13 d. |
| **IMDb įrašas** |

**Mediniai laiptai** – režisieriaus Vido Rašinsko vaidybinis filmas.

Trumpas turinys
---------------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Poetinėje dramoje pagrindinis herojus Vilius ir jo naujoji mergina Monika trumpam atvyksta į Nidą. Jie Nidoje nori atšvęsti Monikos 22-ąjį gimtadienį ir prieš kelionę svetur įsitikinti abipusių jausmų tikrumu. Vilius tiki, kad Nida ne sezono metu yra ypatinga vieta, paslaptinga laiko ir gamtos oazė, kurioje išsigrynina jausmai ir žmogus geriau pažįsta save.

Vilius ir Monika pajunta Laiko ir Likimo siunčiamus ženklus. Jaunuoliai atsiduria keistoje, jiems netikėtoje erdvėje, kurią valdo Tomas, paslaptingasis Tomo Mano namelio šeimininkas. Tomas yra tarsi už laiko ribų gyvenanti didžiojo rašytojo Tomo Mano dvasia, kuri suteikia Viliui galimybę dar kartą išgyventi praeitį ir suvokti padarytų klaidų pasekmes. Susitikimas su praeitimi bei padarytų klaidų suvokimas skaudžiai paveikia dabartinius Viliaus ir Monikos santykius. Praeitis tarsi ištikimas šuo lydi juos į ateitį.

Pripažinimas
------------

Filmo „Mediniai laiptai" pirmojo varianto (93 min.) premjera įvyko 1993 m. tarptautiniame kino festivalyje Kotbuse, Vokietijoje. 1995 m. filmo antrasis variantas (56 min.) laimėjo konkursą Maskvoje ir buvo pristatytas JAV Kino meno akademijai, studentiškajam Oskarui (*Student Academy Award*).

Šaltiniai
---------

* Gražina Arlickaitė, *Lietuvių filmai 1990–1998*, Lietuva, 1998
* Skirmantas Valiulis, *Pelėda pasirodo Nidoje*, Lietuva, 1993
* Daiva Šimkutė, *Meilė svarbiau už politiką*, Lietuva, 1993
* Astrida Baranovskaya, *Laiptai*, *K Ekranu*, Rusija, 1994
* Piotr Niemiec, *Die holzerne Treppe*, Vokietija, 1993
* Virginija Januševičienė, *Laiptai lydi į metaforų pasaulį*, *Lietuvos rytas*, Lietuva, 1993
* Richard Miller, *22-asis studentiškas Oskaras* (*22nd Student Academy Awards*), JAV, 1995

Nuorodos
--------

* Film Festival Cottbus, *Mediniai laiptai*, *Die Hölzerne Treppe*[neveikianti nuoroda]
* Lietuvos filmų centras, *Mediniai laiptai*
* *Wooden Staircase*, Review[neveikianti nuoroda]
* Pacific Time Films, Vidas Rasinskas[neveikianti nuoroda]
| AS Forces Armées |
| --- |
| **Lygos** | National 1 |
| **Įkurta** | [[]] m. |
| **Arena** | Marius Ndiaye Stadium |
| **Vieta** | Dakaras, Senegalas |
| **Komandos spalvos** | balta ir žalia          |
| **Prezidentas** | Senegalas nežinomas |
| **Vyr. treneris** | Senegalas nežinomas |
| **Titulai** | dešimt kartų šalies čempionai |
| **Apranga** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 

Namų jersey

Team colours

**Namų**
 | 

Išvykos jersey

Team colours

**Išvykos**
 |

 |

 |

**Forces Armées** – Senegalo krepšinio klubas iš Dakaro. **Association Sportive des Forces Armées**, o trumpiau žinomas kaip **AS Forces Armées**. Sporto asociacija turi futbolo ir krepšinio ekipas.

Apie klubą
----------

Krepšinio ekipa rungtyniavo Nationale 1, aukščiausioje šalies lygoje. Tapo Senegalo čempionais dešimt kartų. Sėkmingai kovojo Senegalo krepšinio taurės turnyruose. Atstovavo šaliai Afrikos žemyno turnyruose.

Pasiekimai
----------

**Nationale 1**
Čempionai (10 k.): 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1984, 1994, 1995 m.
Senegalo krepšinio taurė
Nugalėtojai (9 k.): 1975, 1977, 1979, 1980, 1984, 1987, 1992, 1994, 1995 m.

Vyr. treneriai
--------------

* Senegalas

Taip pat skaitykite
-------------------

* AS Forces Armées (ASFA Dakar) – futbolo ekipa; Senegalo čempionato dalyvė.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* [ facebook klubo svetainė]
* YouTube platforma
Apdovanojimų logotipas
**Špilmano apdovanojimas** (angl. *Szpilman Award*) - tai apdovanojimas skirtas už labai trumpai egzistuojančius kūrinius. Apdovanojimas pavadintas vokiečių menininkų grupės *Szpilman* vardu. Apdovanojimų tikslas skatinti kurti efemerinius kūrinius. Nuo 2003 m. kai buvo pradėtas rengti šis renginys tai yra vienintelis tokio tipo meno apdovanojimas už efemerinius kūrinius. Apdovanojimai vyksta kiekvienais metais. Apdovanojimą sudaro piniginė suma, kelionė į Cimochovizną, Lenkijoje ir didžiulė kiekvienais metais pereinanti nugalėtojams taurė. Vykstant apdovanojimams teisėjų komisija pasirenka septynis kandidatus ir išrenka vieną nugalėtoją. Apdovanojimai vyksta Berlyne, Vokietijoje.

Istorija
--------

2003 m. Vokietijos, Ofenbacho ir Frankfurto prie Maino universitetų studentai įkūrė Špilmano apdovanojimus. Pradžioje galėjo dalyvauti tik žmonės iš Vokietijos, iš viso dalyvavo 17 dalyvių. 2004 m. buvo pakeistos taisyklės ir leista dalyvauti visos Europos žmonėms, iš viso dalyvavo 23 dalyviai. 2005 m. dalyvavo 173 dalyviai. Po metų buvo dar kartą pakeistos taisyklės ir konkurse galėjo dalyvauti dalyviai iš viso pasaulio. 2006 m. dalyvavo 358 dalyviai, 2007 m. 203, 2008 m. 298, 2009 m. 375. Dalyviai yra iš daugelio pasaulio šalių, tarp jų ir dalyviai iš Lietuvos.

Nugalėtojai
-----------

Špilmano apdovanojimų taurė
* *Julia Weidner* (Vokietija), 2003 m.;
* *Catrin Bolt* (Austrija), 2004 m.;
* *Albert Heta* (Kosovas), 2005 m.;
* *Martin Flemming* (Vokietija), 2006 m.;
* *Doug Fishbone* (Didžioji Britanija), 2007 m.;
* *Michal Sznajder* (Lenkija), 2007 m.;
* *Kamila Szejnoch* (Lenkija), 2008 m.;
* *Hank Schmidt in der Beek* (Vokietija), 2009 m.
* *Sara Nuytemans & Arya Pandjalu* (Nyderlandai & Nyderlandai), 2010 m.
* *Jaroslav Kyša* (Didžioji Britanija) 2011 m.;
* *Miná Minov* (Bulgarija) 2012 m.;

Teisėjai
--------

* Bernd Euler
* Lise Harlev
* Anna Henckel-Donnersmarck
* Leonard Kahlcke
* Patrick Koch
* Tina Kohlmann
* Claus Richter
* Tina Schott
* Michal Sznajder
* praėjusių metų nugalėtojas

Nuorodos
--------

* ;
* Archyvuota kopija 2011-07-18 iš Wayback Machine projekto.;
* ;
* Archyvuota kopija 2011-05-27 iš Wayback Machine projekto.;
* Archyvuota kopija 2011-02-07 iš Wayback Machine projekto..
| ***Sfera*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Sphere |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Barry Levinson |
| Prodiuseris (-iai) | Barry Levinson |
| Scenaristas (-ai) | Kurt Wimmer (adaptacija)Stephen HauserPaul Attanasio |
| Kompozitorius | Elliot Goldenthal |
| Vaidina | Dustin HoffmanSharon StoneSamuel L. JacksonLiev SchreiberPeter CoyoteQueen Latifah |
| Metai | 1998 |
| Žanras | Mokslinė fantastika,psichologinis trileris |
| Pagal knygą | Michael Crichton„Sfera" |
| Trukmė | 129 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Warner Bros. |
| Biudžetas | 73–80 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 73,4 JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Sfera** (angl. *Sphere*) – 1998 m. JAV mokslinės fantastikos psichologinis trileris, režisuotas ir prodiusuotas Barry Levinson. Pagrindinius vaidmenis atliko Dustin Hoffman, Sharon Stone ir Samuel L. Jackson. Filmas paremtas Michael Crichton, knygų „Juros periodo parkas" ir „Dingęs pasaulis" autoriaus, 1987 m. to paties pavadinimo romano motyvais. Filmas JAV išleistas 1998 m. vasario 13 d.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pietinės Ramiojo vandenyno dalies viduryje, tūkstančio pėdų gylyje rastas milžiniškas, nugrimzdęs į dugną kosminis laivas. Vyriausybė surenka mokslininkų komandą, kurią sudaro: psichologas dr. Normanas Gudmanas (akt. Dustin Hoffman), parašęs prezidentinę ataskaitą apie kontaktus su ateiviais; biochemikė Bet Halperin (akt. Sharon Stone), praeity turėjusi romantinių santykių su Gudmanu; matematikas Haris Adamsas (akt. Samuel L. Jackson); ir astrofizikas Tedas Fildingas (akt. Liev Schreiber).

Nusileidę į gelmėse stūksančią povandeninę gyvenamąją bazę, jie apsirengia specialiais kostiumais ir įžengia į kosminį laivą, kur aptinka įrodymų, teigiančių, jog tai JAV kosminis laivas iš ateities. Laive jie randa tviskančią, auksinę sferą – nežemiškos kilmės objektą. Po Hario mėginimo patekti sferos vidun, Normanas pastebi keistą jo elgesį. Kiek vėliau mokslininkai bazės kompiuterio ekrane išvysta žinutę „Aš laimingas", tariamai pasiųstą paslaptingos būtybės. Tačiau ilgai netrukus būtybė pasuka grasinimo linkme, ketindama juos visus nužudyti išlaisvindama pasirinktos aukos sąmonės baimes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sphere (1998)". *The Numbers*. Nuoroda tikrinta 2015-08-30.
2. ↑  „Sphere (1998)". *Box Office Mojo*. Nuoroda tikrinta 2007-09-24.
3. ↑  Klady, Leonard (1999-01-25). „The Top 125 Worldwide". *Variety*. p. 36.
| Medaliai |
| --- |
|
| **Atstovaujant:  Lietuva**  |
| Baidarių irklavimas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2023 Duisburgas | K1-200 m |
| **Sidabras** | 2018 Montemor o Veljas | K1-200 m |
| Europos čempionatas |
| **Sidabras** | 2018 Belgradas | K1-200 m |
| **Sidabras** | 2021 Poznanė | K2-200 m |
| **Bronza** | 2022 Miunchenas | K2-200 m |

**Artūras Seja** (g. 1996 m. kovo 17 d.) – Lietuvos baidarininkas, Europos čempionatų prizininkas.

Biografija
----------

2018 m. Europos čempionato finale Belgrade 200 m distanciją baidare įveikė per 34.783 s ir iškovojo sidabro medalį. Tais pačiais metais sportininkas tapo ir pasaulio vicečempionas. 2019 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionate pateko į A finalą ir galutinėje rikiuotėje užėmė 8-ą vietą.

2022 m. Europos baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionate Seja laimėjo trečią savo karjeros Europos čempionatų medalį - bronza dviviečių baidarių 200 m distancijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Karjeros pasiekimas: baidarininkas A.Seja tapo Europos vicečempionu
| ***Kitas vyras*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Other Man |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė JAV Ispanija |
| Režisierius | Richard Eyre |
| Scenaristas (-ai) | Richard EyreCharles Wood |
| Vaidina | Liam NeesonAntonio BanderasLaura Linney |
| Metai | 2008 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 88 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 15 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 970 tūkst. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Kitas vyras** (angl.  *The Other Man*) – 2008 m. sukurta drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Liam Neeson – Piteris
* Antonio Banderas – Ralfas
* Laura Linney – Liza
* Romola Garai – Abigailė
* Pam Ferris – Vera

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Batų dizainerė Liza ir verslininkas Piteris buvo laimingai susituokę 25 metus ir užaugino dukterį Abigailę. Praėjus keliams mėnesiams po Lizos mirties, į jos telefoną atėjo žinutė nuo nežinomo vyro, kurioje šis nori tiesiog išgirsti jos balsą. Kamuojamas sukilusių įtarimų, Piteris pradeda tikrinti žmonos kompiuterį ir elektroninį paštą bei netrukus įsitikina, kad Lizos gyvenime buvo dar vienas vyras. Apimtas pavydo ir norėdamas šį pamatyti bei galbūt nužudyti, jis išsiruošia į Milaną, į kurį Liza dažnai keliaudavo darbo reikalais. Čia jis suseka Ralfą – vyrą, siunčiantį Lizai žinutes. Tarsi atsitiktinai su juo susipažinęs, Piteris pamažu sužino, kad jo žmona su Ralfu susitikinėjo net 12 metų ir kad jų santykiai buvo daugiau negu paprastas seksualinis ryšys...
| ***Šalutinis efektas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Limitless |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Neil Burger |
| Scenaristas (-ai) | Leslie Dixon |
| Vaidina | Bradley CooperAbbie CornishRobert De Niro |
| Metai | 2011 |
| Žanras | veiksmo |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 27 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 161,8 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Šalutinis efektas** (angl.  *Limitless*) – 2011 m. JAV sukurtas veiksmo filmas. Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes" jis vertinamas 70% teigiamų atsiliepimų.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bradley Cooper – Edvardas „Edis" Mora
* Robert De Niro – Karlas Van Lunas
* Abbie Cornish – Lindė
* Anna Friel – Melisa
* Johnny Whitworth – Vernonas Gantas
* Richard Bekins – Henkas Etvudas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Niujorke gyvenantis rašytoją Edį Morą jau kurį laiką kamuoja problemos: jis prasiskolinęs, niekaip nesugeba pradėti rašyti naujos knygos ir jį paliko mergina Lindė. Kartą gatvėje jis sutinka buvusį draugą Vernoną Gantą, kažkada prekiavusį narkotikais. Šis pasiūlo Edžiui išmėginti naujus vaistus, vadinamus NZT, kurios suaktyvina smegenų veiklą. Edis susigundo ir netrukus pastebi neįtikėtiną poveikį.

Susižavėjęs jis po kelių dienų aplanko Vernoną, tačiau grįžęs po kelių valandų randa šį negyvą. Kol atvyksta policija, Edis kruopščiai apžiūri namus ir randa slėptuvę su NZT. Dabar jis pradeda kasdien vartoti preparatą ir greitai pasiekia viską, ko užsigeidžia: per kelias dienas parašo romaną, išmoksta užsienio kalbas ir tampa sėkmingu biržos makleriu, o mergina vėl sugrįžta pas jį. Susipažinęs su finansiniu magnatu Karlu Van Lunu, jis pradeda šiam dirbti, tačiau netrukus pastebi, kad NZT turi ir šalutinį poveikį: prastėja savijauta, o atmintyje vis dažniau atsiranda spragų. Turėdamas Vernono užrašų knygelę, Edis joje randa kitų žmonių, vartojusių NZT, vardus ir, pradėjęs jų ieškoti, sužino, kad šie visi mirė...

Apdovanojimai
-------------

* Saturno apdovanojimas (nominacija) – geriausias mokslinės fantastikos filmas
* „People‘s Choice Awards" (nominacija) – geriausia drama
* „Scream Awards" – geriausias trileris
* „Teen Choice Awards" (nominacija) – geriausia drama ir geriausias aktorius (B. Cooper)
* „World Soundtrack Awards" (nominacija) – metų atradimas
**Titas Vitukynas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1994 m. spalio 23 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Lietuva |
| Ūgis | 172 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Marijampolė City |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20132014201520162017–2018201820192021-20222023– | FK Dainava AlytusFK ŠiauliaiFK Klaipėdos GranitasFK TrakaiHSV HoekDFK DainavaFK Atlantas KlaipėdaDFK DainavaMarijampolė City | 21 0(2)28 0(3)31 0(6)19 0(2)02 0(0)21 0(6)23 0(2)56 (10)14 0(4) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. rugpjūčio 16 d.. |

**Titas Vitukynas** (g. 1994 m. spalio 23 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera
-------

Profesionalo karjerą pradėjo tuometinėje Alytaus „Dainavoje". 

Atstovavo FK Šiauliai, o vėliau – FK Klaipėdos Granitas. 2016 m. perėjo į FK Trakai. 

2017–2018 m. sezoną praleido Nyderlanduose ir atstovavo HSV Hoek.

Susikūrus Alytuje DFK Dainavai, grįžo į gimtinę. 2018 m. žaidė Pirmoje lygoje.

2019 m. žaidė Klaipėdos „Atlante". Per sezoną A lygoje sužaidė 23 rungtynes, per kurias pasižymėjo dviem įvarčiais.

2021 m. atstovavo DFK Dainava ekipai, kuri debiutavo A lygoje. O 2022 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

### Marijampolė City

2023 m. kovo mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus Marijampolė City, rungtyniavusiam Pirmoje lygoje. 

2023 m. kovo 12 d. debiutavo rungtynėse prieš FA Šiauliai B.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|
| **2019** | **FK Atlantas** | 23 | 2 |
|  |  |  |  |
| **2021** | **DFK Dainava** | 30 | 4 |
|  |  |  |  |
| **2022** | **DFK Dainava** | 16 | 3 |
|  |  |  |  |
| **2023** | **Marijampolė City** | 14 | 4 |
|

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
|  |
| --- |
| Vokietijos Reicho vėliava*Hakenkreuzfahne* |
|  |
| Pavadinimas | Nacių vėliava, svastikos vėliava |
| Naudojimas | Nacionalinė vėliava |
| Proporcijos | 3:5 |
| Priimta | 1935 m. |
| Dizainas | Horizontali raudonos spalvos vėliava su baltame apskritime esančia svastika |

**Nacistinės Vokietijos vėliava** (vok. *Hakenkreuzfahne*), oficialiai **Vokietijos Reicho vėliava** – oficialus Trečiojo Reicho simbolis. Vėliava buvo raudonos spalvos su baltame apskritime esančia svastika. Iš pradžių buvo naudojama kaip nacių partijos (NSDAP) vėliava po jos įkūrimo. Po to, kai 1933 m. Adolfas Hitleris paskelbtas Vokietijos kancleriu, vėliava tapo viena iš dviejų oficialių valstybinių vėliavų (kita oficiali vėliava buvo Vokietijos imperijos).

1935 m. rugsėjo 15 d. nacių vėliava tapo vienintele nacionaline Vokietijos vėliava, praėjus metams po Reicho prezidento Pauliaus fon Hindenburgo mirties.

Istorija
--------

### Ištakos

Senoji imperinė Vokietijos vėliava (iš pradžių naudota 1867–1918 m.) buvo trumpam vėl priimta kaip nacionalinė vėliava 1933–1935 m.
Nacių partijos vėliava. Šioje vėliavoje svastika yra pačiame centre, todėl ji šiek tiek skiriasi nuo valstybės vėliavos, kurioje svastika yra pasislinkusi į kairę nuo centro.
Atmetęs daugybę pasiūlymų ir spalvų, naujos vėliavos pasirinkimo procesą Hitleris apibūdino taip:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Tuo tarpu aš pats po nesuskaičiuojamų bandymų sukūriau galutinę formą: vėliavą raudoname fone, baltą diską ir juodą svastiką viduryje. Po ilgų bandymų taip pat radau neabejotiną proporciją tarp vėliavos ir balto disko dydžių, taip pat svastikos formą ir storį.  *Adolfas Hitleris, „Mano kova" (1925)*  |  |

1933 m. sausio 30 d. Hitlerį paskyrus Vokietijos kancleriu, juodos, raudonos ir auksinės spalvos trispalvės buvo atsisakyta. Kovo 12 d. nutarimu buvo nustatytos dvi teisėtos nacionalinės vėliavos: vėl įvesta juodos, baltos ir raudonos spalvos imperinė trispalvė bei nacių partijos vėliava.

Simbolika
---------

*Daugiau informacijos galite rasti straipsnyje Svastika#Nacizme.*
Nacių vėliava paima spalvas iš imperijos trispalvės, o Hitleris rašė, kad jis „visada buvo už senų spalvų palikimą", nes matė jas kaip „švenčiausią savo, kaip kario" turtą, taip pat todėl, kad jos atitiko jo asmeninį skonį. Hitleris spalvoms pridėjo naujos simbolikos, sakydamas, kad „raudona išreiškė socialinę mintį, kuria grindžiamas judėjimas, balta – tautinę mintį", o juoda svastika buvo „arijų rasės" emblema ir „kūrybinio darbo idealas, kuris pats savaime yra ir visada bus antisemitiškas".

Taip pat žiūrėti
----------------

* Vokietijos vėliava

Šaltiniai
---------

1. ↑  GERMANY: Little Man, Big Doings, *TIME Magazine*, 23 September 1935
2. ↑  von Hindenburg, Paul (12 March 1933). „Erlaß des Reichspräsidenten über die vorläufige Regelung der Flaggenhissung" [Decree of the President for the provisional regulation of raising flags]. *documentArchiv.de* (vokiečių). Nuoroda tikrinta 2022-05-02.
3. ↑  Fornax. „The German Swastika Flag 1933–1945". *Historical flags of our ancestors*. Nuoroda tikrinta 2022-05-02.
4. 1 2  *Mein Kampf* at Project Gutenberg
Plokštiniai šarvai su goržetu (*gorget*)
Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės karininko goržetas, 17 a.
**Goržetas** (angl. *gorget*; rus. *ожерелье*) – plokštinis šarvas, saugantis kaklą ir krūtinę bei nugarą palei kaklą.

Goržetą sudaro dvi metalinės kūno formą atitinkančios plokštės (viena krūtinės pusės, kita – nugaros pusės). Prie šių plokščių pritvirtinta kaklinė dalis iš metalinių užsiklojančių juostų, dengianti kaklą ir užtikrinanti kaklo lankstumą. Kai kurių goržetų kaklinė dalis yra nelanksti. Kairėje pusėje plokštės ir kaklinė dalis sujungtos vyriais, o dešinėje susegamos.

Kai kurių goržetų, skirtų naudoti su burgundiškais armetais, kaklinės dalies viršutinis kraštas būdavo atlenktas ir sudarydavo savotišką takelį, kuriuo slysdavo uždėto armeto sustorintas apatinis kraštas. Taip goržetas būdavo tvirtai sujungtas su armetu ir leisdavo sukioti galvą.

Goržetus užsidėdavo ant krūtinės šarvų ir prisegdavo kabliukais ar kitaip pritvirtindavo. Po kurio laiko šarvų užsidėjimo tvarka pasikeitė – pradžioje ėmė dėtis goržetą, po to antkrūtinį ir antnugarį, o tada antpečius bei antkrūtinį.

Apie 1630 m. šarvų dėjimosi tvarka vėl pasikeitė – pradžioje ėmė dėtis kirasą, po to – goržetą.

Istorija
--------

XV a. viduryje paplito šalmai didieji bascinetai, kurių apatinė dalis dengė kaklą ir siekdavo krūtinės ir nugaros viršutinę dalį. Tačiau tokia kaklo šarvuotė buvo nepatogi, kadangi karys su bascinetu sunkiai galėdavo pakelti ir nuleisti galvą. Todėl netrukus ėmė plisti saladai (pirmieji juos ėmė naudoti italų kondotjerai ir jų samdiniai). Saladą papildydavo antsmakris, kurį tvirtindavo prie krūtinės šarvų ir kuris pridengdavo apatinę veido dalį. Atsiradus burgundiškam armetui kartu imtas naudoti specialus šarvas *goržetas*, dengiantis kaklą, esantis šarvų komplekto dalis, ir tinkamas naudoti su daugeliu šarvų. Goržetas atsirado iš antsmakrio, kuris tapo nebe antsmarkiu, nes prarado smakrinę dalį (smakrą ir apatinę veido dalį dengia pats šalmas. pvz. jo antveidis), ir dengia tik kaklą, bet iš visų pusių. Antsmakris paprastai jį dengia tik iš priekio.

Nuorodos
--------

1. ↑  [ Archyvuota kopija 2007-09-26 iš Wayback Machine projekto. 1508 ir 1510 m. gamybos vokiški goržetai (Piešinys iš W. Boeheim (1890) Handbuch der Waffenkunde.)

* Защита шеи Archyvuota kopija 2007-08-23 iš Wayback Machine projekto. (W. Boeheim (1890) Handbuch der Waffenkunde. rusiškas vertimas)
* (Su goržetu ir šarvinėmis pirštinėmis)
* 13th C. Medieval Gorget Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Menyanthes trifoliata** |
| --- |
| Trilapis puplaiškis (Menyanthes trifoliata)Trilapis puplaiškis (*Menyanthes trifoliata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Puplaiškiniai  *( Menyanthaceae)* |
| Gentis: | **Puplaiškis**  *( Menyanthes)* |
| Rūšis: | Trilapis puplaiškis  *( Menyanthes trifoliata)* |

 |

**Trilapis puplaiškis** (*Menyanthes trifoliata*) – puplaiškinių (*Menyanthaceae*) šeimos augalų monotipinės **puplaiškio** (*Menyanthes*) genties augalų rūšis. Pavadinimas kilo iš to, kad jo lapai panašūs į pupos lapus. 

Daugiametis, 15-33 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis ilgas, apie 1 cm skersmens, šliaužiantis. Lapai pražanginiai, išauga iš šakniastiebio, ilgakočiai. Lapalakštis iki pamato suskaldytas, trilapis. Lapeliai kiaušiniški, pilkai žali, kartūs. Žiedynas tankus, su 10-30 žiedų. Vainikėlis baltas arba rausvas su smulkiais plaukeliais. Vaisius – rutulio formos dėžutė. Sėklos 6-8, gelsvos arba rudos, apie 3 mm ilgio.

Žydi gegužės – liepos mėn. Dauginasi šakniastiebiais ir sėklomis. Auga stovinčiame vandenyje, užutėkiuose, pelkėse, grioviuose. Lietuvoje dažnas visuose rajonuose. Liaudyje dar naudojami pavadinimai: **ožkanagė**, **tilvytis**, **vebrė**, **drugio dobilas**.

Vaistinės augalo savybės
------------------------

Puplaiškio lapai su trumpais lapkočiais skinami gegužės pabaigoje – birželio pradžioje. Skubiai džiovinami pavėsyje. Tinkamai sudžiovinti lapai yra šviesiai žalios spalvos.

Farmakaloginį poveikį sukelia kartumynai: foliamentinas (mentiafolino), lagoninas, sverozodas. Turi truputį jodo, saponinų, vitamino C.

**Pastaba:** nevartoti nėštumo ir žindymo metu, viduriuojant, sergant opalige ar kitomis virškinimo trakto ligomis.

Vartojamas sutrikus virškinimui, apetitui sužadinti. Dedama į tulžies sekreciją gerinančių vaistažolių rinkinius.

Kelia nuotaiką, didina darbingumą, mažina skausmą, padeda prieš uždegimus ir traukulius.

Mėginta gydyti odos ligas – spuogus, žaizdas, sumušimus, dėdavo ant skaudančių sąnarių.

Manyta, kad gydo ir drugį – liaudies medicinos ligos pavadinimas taikomas ir maliarijai – iš čia kilęs ir pavadinimas *drugio dobilas*.

Buvo manoma, kad mažina karščiavimą, tačiau tyrimai tokio pupalaiškio poveikio nepatvirtino.

* PožymiaiPožymiai
* ŽiedynasŽiedynas
* Augavietė (tarp vandens lelijų)Augavietė (tarp vandens lelijų)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Trilapis puplaiškis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |