recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**1992 m. Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas** – Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas, vykęs 1992 m. sausio 19 d. Referendume kelti du klausimai: „Ar pritariate tam, kad Pietų Osetija būtų nepriklausoma valstybė?" bei „Ar pritariate 1991 m. rugsėjo 1 d. Pietų Osetijos parlamento sprendimui dėl susijungimo su Rusija?" Į abu klausimus teigiamai atsakė 99,9 % rinkėjų.

Priešistorė
-----------

1989 m. lapkritį Pietų Osetijos autonominės srities Aukščiausioji Taryba nubalsavo už statuso pakeitimą į autonominę tarybų socialistinę respubliką. Tačiau 1990 m. gruodžio 1 d. šį statusą atšaukė Gruzijos vyriausybė. Nors Gruzija boikotavo kovą vykusį 1991 m. Tarybų Sąjungos referendumą dėl TSRS reformavimo, Pietų Osetijos gyventojai referendume dalyvavo. Pietų Osetija boikotavo tais pačiais metais vykusį Gruzijos nepriklausomybės referendumą, o lapkričio 28 d. paskelbė nepriklausomybę.

Rezultatai
----------

### Nepriklausomybė

| Pasirinkimas | Balsai | % |
| --- | --- | --- |
| Už | 53 308 | 99,91 |
| Prieš | 48 | 0,09 |
| Negaliojantys/Tušti balsai | 85 | 0,16 |
| **Viso** | **53 441** | **100** |
| Registruoti balsuotojai/aktyvumas | 55 151 | 96,9 |
|

### Susijungimas su Rusija

| Pasirinkimas | Balsai | % |
| --- | --- | --- |
| Už | 53 291 | 99,89 |
| Prieš | 57 | 0,11 |
| Negaliojantys/Tušti balsai | 93 | 0,17 |
| **Viso** | **53 441** | **100** |
| Registruoti balsuotojai/aktyvumas | 55 151 | 96,9 |
|

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Süd-Ossetien (Georgien), 19. Januar 1992 : Unabhängigkeit von Georgien und Anschluss an Russland Direct Democracy
| Merlas*Villa de Merlo* |
| --- |
| *Bažnyčia Merle* |
|  |
| 

MerlasMerlas

32°20′0″ p. pl. 65°00′0″ v. ilg.﻿ / ﻿32.33333°š. pl. 65.00000°r. ilg.﻿ / 32.33333; 65.00000﻿ (Merlas (San Luisas))Koordinatės: 32°20′0″ p. pl. 65°00′0″ v. ilg.﻿ / ﻿32.33333°š. pl. 65.00000°r. ilg.﻿ / 32.33333; 65.00000﻿ (Merlas (San Luisas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | San Luiso provincija San Luiso provincija |
| **Departamentas** | Chunino departamentas (Argentina) |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 11 159  |
| **Altitudė** | 796 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.villademerlo.gov.ar |
|  **Vikiteka** | Merlas |

**Merlas** (isp. *Merlo*) arba **Vilja de Merlas** (*Villa de Merlo*) – miestas Argentinoje, San Luiso provincijos šiaurės rytuose, Chunino departamente, Kordobos provincijos pasienyje, Komečingonų kalnagūbrio vakarinėje pašlaitėje. 11,2 tūkst. gyventojų.

Merlas garsėja kaip puikus klimatinis kurortas. Kalnagūbriai sudaro neįprastą regionui mikroklimatą: pakankamai drėgną, šiltą, nevėjuotą.

1794 m. Chuanas de Videla aplankė dabartines miesto apylinkes ir pamatęs, jog čia puiki vieta gyvenvietei, netrukus ją įkūrė. 1796 m. spalio 1 d. gyvenvietė užregistruota oficialiai.

Mieste galima išvysti istorinę Šv. Rožinio Motinos koplyčią, daugiau nei 1000 metų senumo krūmą, ilsėtis vandens gydyklose, kalnų sanatorijose. Organizuojama daug kitų pramogų: jodinėjimas, sportinė žūklė, kelionės po kalnus, kelionės dviračiais. Merle vyksta viena nacionalinė ir daug regioninių švenčių.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2010-04-30 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mersa Matruhasمرسى مطروح |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

Mersa MatruhasMersa Matruhas

31°20′0″ š. pl. 27°13′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.33333°š. pl. 27.21667°r. ilg.﻿ / 31.33333; 27.21667﻿ (Mersa Matruhas)Koordinatės: 31°20′0″ š. pl. 27°13′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.33333°š. pl. 27.21667°r. ilg.﻿ / 31.33333; 27.21667﻿ (Mersa Matruhas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Egipto vėliava Egiptas |
| **Muhafaza** | Matruho muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 156 947  |
|  |
|  **Vikiteka** | Mersa Matruhas |

**Mersa Matruhas** (arab. مرسى مطروح = *Marsā Maṭroūḥ*) – miestas šiaurės vakarų Egipte, Viduržemio jūros pakrantėje, 240 km į vakarus nuo Aleksandrijos. Matruho muchafazos administracinis centras. Per miestą eina Aleksandrijos–Tripolio plentas, atsišakoja keliai į Sivos ir Baharijos oazes. Yra oro uostas bei jūrų uostas. Mersa Matruhas yra populiarus pajūrio kurortas, vasarą lankomas tiek europiečių, tiek egiptiečių.

Mersa Matruhe yra Ramzio II rūmų liekanos, romėnų laikų miesto griuvėsiai, buvusio antikinio uosto žymės.

Istorija
--------

Senovės Egipto laikais dabartinio miesto vietoje buvo žvejų kaimas. Aleksandro Makedoniečio laikais jis buvo žinomas kaip ***Amunija***. Ptolemėjų valdymo metu pavadintas ***Paraitonionu*** (sen. gr. Παραιτόνιον, lot. *Paraetonium*), o romėnų laikais tapo svarbiu prekybiniu uostu.
| **Helostomatidae** |
| --- |
| Liepsnotasis guramis (*Helostoma temminckii*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Ešeržuvės  *( Perciformes)* |
| Šeima: | Liepsnotieji guramiai  *( Helostomatidae)* |

 |

**Liepsnotieji guramiai** (*Helostomatidae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) gėlavandenių žuvų šeima, kurioje vienintelė rūšis – liepsnotasis guramis (*Helostoma temminckii*). Šie guramiai dar vadinami meilininkais ir guraminiais bučiuokliais. 

Jų dydis gali būti iki 30 cm. Aptiktos trys spalvinės formos – žalia, rausva ir marga. Pasižymi įdomia fiziologine savybe – gali bučiuotis savo mėsingomis lūpomis, tačiau tas bučiavimas nėra susijęs su aistra, o daugiau su teritorijos užėmimu ir jos išlaikymu. Šitokiu būdu patinai išbando savo jėgas burna, nepadarydami vienas kitam jokios žalos. 

Liepsnotieji guramiai paplitę Azijos pietryčiuose.

Nuorodos
--------

* http://www.fishbase.org/ Tinklalapis apie liesnotosius guramius (Ang.)
**Aišnuverta** (*Aishnuwéhrta*, *Ashnuwerta*, *Eschetewuarha*) – centrinė dievybė indėnų iširų panteone. Galinti veikti dvejopai: tiek žmonėms palankiai, tiek nepalankiai. Pirmuoju atveju Aišnuverta – Didžioji Motina, ji įvardijama „švelniojo lietaus paukščių motina". Kita vertus, Aišnuverta, kaip vandens ir ugnies viešpatė, galinti atnešti ligas ir katastrofas. Šiuo aspektu ji įvardijama „tamsiosios mėlynosios audros viešpate".

Prieš palikdama Žemę, deivė Nemurui skyrusi užduotį nubausti iširus už tai, kad šie nesilaiką jos priesakų.

Išnašos
-------

1. ↑  Edgardo Jorge Cordeu. *Aishnuwéhrta. Las ideas de deidad en la religiosidad chamacoco*. Editorial Academica Espanola, 2021
2. ↑  Zerries, Otto (1987). „South American Indian Religions: An Overview". *Encyclopedia.com*. Translated by Maressa, John. Suarchyvuotas originalas 2021-05-11. Nuoroda tikrinta 2021-08-24.
3. 1 2  Ticio Escobar. The Curse of Nemur: In Search of the Art, Myth and Ritual of the Ishir. University of Pittsburgh Press, 2007, p. 29–30.
| Kafr ed Davarasكفر الدوار |
| --- |
| *Kafr ed Davaro miesto vaizdas* |
|  |
| 

Kafr ed DavarasKafr ed Davaras

31°07′50″ š. pl. 30°07′50″ r. ilg.﻿ / ﻿31.13056°š. pl. 30.13056°r. ilg.﻿ / 31.13056; 30.13056﻿ (Kafr ed Davaras)Koordinatės: 31°07′50″ š. pl. 30°07′50″ r. ilg.﻿ / ﻿31.13056°š. pl. 30.13056°r. ilg.﻿ / 31.13056; 30.13056﻿ (Kafr ed Davaras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Egipto vėliava Egiptas |
| **Muhafaza** | Beheiros muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 97 200  |

**Kafr ed Davaras** (arab. كفر الدوار = *Kafr-ad-Dawwār*) – miestas Egipto šiaurinėje dalyje, Beheiros muchafazoje, Aleksandrijos aglomeracijoje, Nilo deltos šiaurės vakaruose, abipus Machmudijos kanalo, jungiančio Aleksandriją su Nilo delta. Per miestą eina Aleksandrijos-Kairo geležinkelis ir automagistralė, netoliese yra Aleksandrijos tarptautinis oro uostas. Cemento, tekstilės (medvilnės, šilko), maisto (tabako, vaisių) pramonė. Prekyba javais, medvilne, svogūnais, vaisiais, užaugintais miesto apylinkėse.

Istorija
--------

1882 m. prie Kafr ed Davaro įvyko mūšis, kuriame egiptiečiai nugalėjo britus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kafr ed Davaras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ekspropriacija** – privačios nuosavybės prievartinis nusavinimas, kuomet už atimtą turtą neatlyginama arba išmokėta kompensacija yra daug mažesnė už turto tikrąją vertę. Eksproprijaciją gali atlikti valstybė arba tiesiog kokia nors žmonių grupė.

Kai kada eksproprijuojama privati nuosavybė, kurios buvimas trukdo valstybinės reikšmės objektų (autostradų, užtvankų ir pan) statybai.

Didžiausios, valstybės įvykdytos ekspropriacijos yra įvykę socialistinių revoliucijų metu. Jų padariniai buvo siaubingi (pavyzdžiui, 1932–1933 m eksproprijuojant (kolektyvizuojant) žemės ūkio nuosavybę, Tarybų Sąjungoje kilo didžiulis badas). Šių didžiųjų ekspropriacijų tikslas buvo ne spręsti ekonomines problemas, o pašalinti socialistinės santvarkos kūrimui trukdančias ekonomines struktūras.

Ekspropriacijos tikimybė yra vienas rizikos veiksnių perkeliant įmonę į užsienio valstybę: užsienyje investuojančiam kapitalistui gresia, jog jo nuosavybė bus tos kitos valstybės eksproprijuota, išmokant už tai tik nedidelę, realios įmonės vertės neatitinkančią kompensaciją.
**Ekstradicija** – teisės aktas (veiksmas), kuriuo vienoje valstybėje sulaikytas nusikaltimu įtariamas ar kaltinamas asmuo perduodamas kitai valstybei (paprastai tai, kurios teritorijoje buvo padarytas nusikaltimas), tarptautiniam teismui (pvz. TBT Hagoje).

Lietuva
-------

Lietuvos Respublikos pilietis, padaręs nusikalstamą veiką Lietuvos Respublikoje ar kitos valstybės teritorijoje, gali būti išduotas užsienio valstybei arba perduotas Tarptautiniam baudžiamajam teismui tik remiantis Lietuvos Respublikos tarptautine sutartimi arba Jungtinių Tautų Organizacijos Saugumo Tarybos rezoliucija (Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas, 9 straipsnis „Ekstradicija", 1 dalis).

Užsienietis, padaręs nusikalstamą veiką Lietuvos Respublikoje ar kitos valstybės teritorijoje, išduodamas atitinkamai valstybei arba perduodamas Tarptautiniam baudžiamajam teismui tik remiantis Lietuvos Respublikos tarptautine sutartimi arba Jungtinių Tautų Organizacijos Saugumo Tarybos rezoliucija (LR BK 9 str. 2 d.).

Lietuvos Respublikos pilietis ar užsienietis gali būti neišduodamas, jeigu (LR BK 9 str. 3 d.):

* padaryta veika pagal LR baudžiamąjį kodeksą nelaikoma nusikaltimu ar baudžiamuoju nusižengimu;
* nusikalstama veika padaryta Lietuvos valstybės teritorijoje;
* asmuo persekiojamas už politinio pobūdžio nusikaltimą;
* asmuo už padarytą nusikalstamą veiką buvo nuteistas, išteisintas ar atleistas nuo baudžiamosios atsakomybės ar bausmės;
* asmeniui už padarytą nusikaltimą kitoje valstybėje gali būti taikoma mirties bausmė;
* suėjo apkaltinamojo nuosprendžio priėmimo ar vykdymo senaties terminas;
* asmuo atleistas nuo bausmės pagal amnestijos aktą arba malonės tvarka;
* yra kitų Lietuvos Respublikos tarptautinėse sutartyse numatytų pagrindų.

Asmenys, kuriems pagal Lietuvos Respublikos įstatymus yra suteiktas prieglobstis, už nusikalstamas veikas, dėl kurių jie buvo persekiojami užsienyje, pagal Lietuvos Respublikos baudžiamąjį įstatymą nebaudžiami ir užsienio valstybėms neišduodami, išskyrus LR BK kodekso 7 straipsnyje numatytus atvejus.

Pabaltijiečių kareivių ekstradicija iš Švedijos
-----------------------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Pabaltijiečių kareivių ekstradicija iš Švedijos*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas (2010-02-11 redakcija)
| Titnagai |
| --- |
| Gyvenvietė panaikinta 1971 m. |
| [[Vaizdas:|270px]] |
| 

TitnagaiTitnagai

 |
| **Koordinatės** | 56°02′28″š. pl. 21°40′05″r. ilg.﻿ / ﻿56.041°š. pl. 21.668°r. ilg.﻿ / 56.041; 21.668﻿ (Titnagai)Koordinatės: 56°02′28″š. pl. 21°40′05″r. ilg.﻿ / ﻿56.041°š. pl. 21.668°r. ilg.﻿ / 56.041; 21.668﻿ (Titnagai) |
|  |
| **Apskritis** | Klaipėdos apskrities vėliava Klaipėdos apskritis |
| **Savivaldybė** | Kretingos rajono savivaldybės vėliava Kretingos rajono savivaldybė |
| **Seniūnija** | Imbarės seniūnija |

**Titnagai** – buvęs viensėdis šiaurės rytiniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, 6 km į pietryčius nuo Salantų, Žeimiuose (Imbarės seniūnija), Bubino dešiniajame krante.

Etimologija
-----------

Pavadinimas kilo nuo žodžio liet. *titnagas* daugiskaitos formos.

Geografija
----------

Vienkiemio žemė driekėsi lygumoje, nuo kurios į pietryčius plyti *Šateikių giria*. Šiaurėje ribojosi su Kurcinų vienkiemiu, o vakaruose ir pietvakariuose – su Žeimių kaimu.

|  |
| --- |
| Aplinkinės gyvenvietės |
|  | SALANTAI – 6 km | Tuzai – 2 kmKurcinai | Gintališkė – 3,5 km |  |
| Gedgaudžiai – 4 km |  | Antsieniai – 3 km |
| Žeimiai – 1 km |  | ŠATEIKIAI – 5 km |

Istorija
--------

Vienkiemis susiformavo XIX a. įdirbus Žeimių bendro naudojimo ganyklų ir miško žemę. Jis priklausė Žeimių kaimo bendruomenei ir vadinosi Žeimių (lenk. *Żejmy*, rus. *Жеймe*) vardu. Dvasiniais vienkiemio gyventojų reikalais rūpinosi Salantų bažnyčios kunigai.

Per Lietuvos žemės reformą vienkiemis tapo savarankiška gyvenviete, kuri pasivadino *Titnagais* (sovietmečio rusiškuose žemėlapiuose rus. *Титнагай, Титнайгай*). 

Oficialiame Lietuvos administracinio-teritorinio suskirstymo žinyne paskutinį kartą vienkiemis minimas 1959 m.

XX a. 7 dešimtmečio melioracija jį sunaikino, žemė buvo priskirta Žeimiams. 

| Administracinis-teritorinis pavaldumas |
| --- |
| 1927–1940, 1941–1944 m. | Tuzų seniūnija, Salantų valsčius, Kretingos apskritis |
| 1940–1941, 1944–1950 m. | Tuzų apylinkė, Salantų valsčius, Kretingos apskritis |
| 1950–1959 m. | Tuzų apylinkė, Salantų rajonas |
| 1959–1963 m. | Tuzų apylinkė, Kretingos rajonas |
| 1963–XX a. 8 deš. I p. | Imbarės apylinkė, Kretingos rajonas |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR administracinis-teritorinis suskirstymas 1959 m. vasario 1 dienai. – Vilnius, Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1959. // psl. 383
| Kaengčetkhve nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Kaengčetkhve nacionalinis parkas vietą.Kaengčetkhve nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 16°54′47″ š. pl. 100°40′38″ r. ilg.﻿ / ﻿16.91306°š. pl. 100.67722°r. ilg.﻿ / 16.91306; 100.67722Koordinatės: 16°54′47″ š. pl. 100°40′38″ r. ilg.﻿ / ﻿16.91306°š. pl. 100.67722°r. ilg.﻿ / 16.91306; 100.67722 |
| **Plotas:** | 261,00 km² |
| **Įkurtas:** | 1994 |

**Kaengčetkhve nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติแก่งเจ็ดแคว) – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Fitsanuloko provincijoje. Parkas įkurtas 1994 m. gegužės 30 d.

Vieta
-----

Parkas užima 261,00 km² ir apima Vatboto (Wat Bot), Čarttrakano (Chart Trakan), Nakhonthajo (Nakhon Thai) ir Vangthongo (Wang Thong) apylinkes, 80 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Fitsanuloko.

Flora ir fauna
--------------

Kaengčetkhve nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, drėgni visžaliai ir mišrūs miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: *Afzelia xylocarpa*, stambiavaisis koralmedis (*Pterocarpus macrocarpus*), kvapioji hopėja (*Hopea odorata*), aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*) ir kt.

Parke gyvena: Indijos muntjakas, šernas, makakos, laibaliemenės beždžionės, palminis musangas ir kt. sutinkama daugiau paukščių, roplių.

Įžymiausios vietos
------------------

* Kaočano (Kao Chan) ir Hačano (Ha Chan) kriokliai.

Išnašos
-------

1. ↑  Afzelia xylocarpa Archyvuota kopija 2010-05-06 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2016-04-18 iš Wayback Machine projekto.
* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
**Alan Charles Wilder** (g. 1959 m. liepos 1 d. Hammersmith, Vakarų Londonas, Jungtinė Karalystė) – britų muzikantas, geriausiai žinomas kaip grupės Depeche Mode narys, joje grojęs nuo 1982 iki 1995 m. ir muzikinio projekto Recoil įkūrėjas.

Prieš Depeche Mode
------------------

Wilder’is nuo vaikystės grojo pianinu bei fleita, o mokykloje grojo grupėse su mokslo draugais. Vėliau dirbo padėjėju DMJ studijoje. Čia įgijo patirties dirbdamas su grupėmis "The Dragons", "Dafne and the Tenderspots", "Real to Real" ir "The Hitmen".

Depeche Mode laikai
-------------------

Iš Depeche Mode pasitraukus Vince'ui Clarke'ui, Wilder’is konkurso atrankos būdu užėmė klavišininko vietą grupėje. Tiesa, tai pavyko padaryti tik pamelavus kitiems grupės nariams apie savo amžių (jam buvo 22-eji, nors grupė ieškojo ne vyresnio, nei 21-erių metų amžiaus nario). Prie antrojo grupės albumo A Broken Frame kūrybos Alan’as neprisidėjo; tik grojo su grupe koncertinio turo metu. Visgi vėliau Wilder’is pasirodė esąs bene svarbiausias muzikantas grupėje. Jo parašytų dainų nėra daug, tačiau būtent jis studijoje praleisdavo daugiausiai laiko "šlifuodamas" ir gerindamas muzikos skambesį.

Pasitraukimas iš grupės
-----------------------

1995 Liepos 1-ąją, per savo 36-ąjį gimtadienį, Alan’as Wilder’is pasitraukė iš Depeche Mode .

Recoil
------

Dar būdamas Depeche nariu, Wilder’is 1986 m. įrašė pirmąjį eksperimentinį Recoil EP albumą, pavadintą "1+2". Kiek daugiau nei pusvalandžio trukmės įraše galima išgirsti daug Depeche Mode dainų motyvų.
1988 m. išleido albumą "Hydrology".
Vėlesniems albumams įrašyti Alan’as kvietė kitus muzikantus, kurie atlikdavo vokalinę partiją, o jis pats buvo atsakingas už muzikos kūrybą.
1992 m. išleido albumą "Bloodline".
1997 m. atsiskyręs nuo Depeche Mode, Alan’as pradėjo skirti daugiau laiko projektui Recoil ir išleido "Unsound Methods".
2000 m. išleido albumą "Liquid".
2007 m. išleistas šeštasis albumas "SubHuman", o 2010 m. išleistas geriausių Recoil darbų rinkinys-albumas "Selected". Po šio albumo buvo pirmą kartą vykdomas turnė.
2011 m. gegužės 10 d. Alan’as Wilder’is aplankė ir Vilnių, koncertuodamas "Forum Palace".

Diskografija
------------

"Recoil" albumai:

* 1986 "1+2"
* 1988 "Hydrology"
* 1992 "Bloodline"
* 1997 "Unsound Methods"
* 2000 "Liquid"
* 2007 "subHuman"
* 2010 "Selected"

"Depeche Mode" albumai: *Žiūrėti čia:* Depeche Mode diskografija

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Alan’as išsiskyręs su buvusia "Miranda Sex Garden" klavišininke Hepzibah Sessa. Augina sūnų Stanley Duke ir dukrą Paris.

Nuorodos
--------

* Shunt - The Official Recoil Website
* Depeche Mode dot com
* Depeche Mode

Šaltiniai
---------

1. ↑  Alan Wilder statement Archyvuota kopija 2014-02-04 iš Wayback Machine projekto.
| **Hieracium umbellatum** |
| --- |
| Skėtinė vanagė (*Hieracium umbellatum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Vanagė  *( Hieracium)* |
| Rūšis: | Skėtinė vanagė  *( Hieracium umbellatum)* |

 |

**Skėtinė vanagė** (*Hieracium umbellatum*) – astrinių šeimos augalų rūšis. Plačiai paplitusi Eurazijoje ir Šiaurės Amerikoje; polimorfinė.

Daugiametis žolinis augalas. Stiebas status, sumedėjęs, 100–170 cm aukščio (neretai vienas, kartais keli), plaukuotas. Lapai gausūs, tolygiai išsidėstę apie stiebą, tamsiai žali, nelygiai raižytais kraštais, iš apačios plaukuoti. Žiedas – graižas geltonais vainiklapiais. Susitelkę į šluoteles stiebo viršūnėje.

Skėtinė vanagė auga šviesiuose miškuose, miškų aikštelėse, kirtavietėse, pievose; plačiai paplitusi.

* Požymiai
* Žiedai
* Augavietė

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Hieracium umbellatum". Germplasm Resources Information Network (GRIN)
2. ↑  Ястребинка зонтичная (Hieracium umbellatum L.).



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Skėtinė vanagė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Alan Rickman |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Alan Sidney Patrick Rickman |
|  |
| Gimė | 1946 m. vasario 21 d. Londonas, Didžioji Britanija |
| Mirė | 2016 m. sausio 14 d. (69 metai) |
|  |
| Šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Hans Gruber(„Kietas riešutėlis", 1988 m.)Grigorijus Rasputinas(„Rasputinas", 1996 m.)Metatron („Dogma", 1999 m.)Severas Sneipas („Haris Poteris", 2001, 2002, 2004, 2005, 2007 m.) |
|  |
|  |

**Alan Sidney Patrick Rickman** (1946 m. vasario 21 d. – 2016 m. sausio 14 d.) – anglų kino, televizijos ir teatro aktorius.

Tarptautinio pripažinimo sulaukė atlikęs vokiečių teroristo Hanso Gruberio vaidmenį filme „Kietas riešutėlis" (*Die Hard*, 1988). 1996 m. gavo „Auksinio gaublio" ir „Emmy" apdovanojimus už pagrindinį vaidmenį istorinėje dramoje „Rasputinas" (*Rasputin: Dark Servant of Destiny*, 1996). Taip pat suvaidino angelą Metatroną daug prieštaringų diskusijų sulaukusioje fantastinėje komedijoje „Dogma" (*Dogma*, 1999) ir profesorių Severą Sneipą J. K. Rowling knygų apie „Harį Poterį" ekranizacijose.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Alan Rickman** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Alanas Fakundas Toresas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Alan Facundo Torres |
| Gimimo data | 1995 m. gruodžio 29 d. (26 metai) |
| Gimimo vieta | Brazilija |
| Ūgis | cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20192019 | FK Palanga→ Palanga B | 5 0(0) 8 0(2) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2 rugpjūčio 2020. |

**Alanas Fakundas Toresas** (port. *Alan Facundo Torres*; g. 1995 m. gruodžio 29 d.) – Brazilijos futbolininkas žaidžiantis saugo pozicijoje. Buvęz FK Palanga narys.

Karjera
-------

Žaidė įvairiuose klubuose Brazilijoje. Tai buvo mėgėjiški arba pusiau profesionalūs klubai, todėl apie tą laikotarpį mažai žinoma.

### FK Palanga

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. 
Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 12 d. XIX (19) turo rungtynėse prieš FK Panevėžys, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu 1:3.
Šiose rungtynėse Toresas pasirodė po keitimo 75 minutę, kai FK Palanga pirmavo 1:0. Jau netrukus (76 min.) panevėžiečiai išlygino rezultatą, o netrukus įmušė dar du įvarčius ir palangiškiai pralaimėjo rezultatu 1:3.

Žaisdamas už Palanga B ekipą Alanas pelnė du įvarčius, o iš viso pasirodė aštuoniose rungtynėse.

### Statsistika

| Sezonas | Komanda | Run | Įv+ |
| --- | --- | --- | --- |
|
| 2019 | „Palanga" | 5 | 0 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2019-08-13 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* Soccerway: **ALAN TORRES**
|  Ačomaviai |
| --- |
| Ačomavių krepšių pynėja 1923 m.Ačomavių krepšių pynėja 1923 m. |
| Gyventojų skaičius | ~1500 |
| Populiacija šalyse | JAV (Kalifornija) |
| Kalba (-os) | anglų, ačumavių |
| Religijos | tradicinis tikėjimas |
| Giminingos etninės grupės | acugeviai |

**Ačomaviai, adžumaviai** arba ***Pito upės gentis*** – JAV indėnai, gyvenę šiaurinėje Kalifornijoje. Jie gyveno Pito upės baseine šalia Montgomerio upokšnio, Oregono linijoje. Ačomaviai buvo giminingi acugeviams.

Ačomaviai kalbėjo ačomavių kalba, priklausančia palaihnihų kalboms.

Kaip ir kiti šiaurės Kalifornijos indėnai, ačomaviai vertėsi medžiokle ir gerybių rinkimu. Jie gyveno mažomis grupelėmis be centralizuoto politinio autoriteto.

1770 m. apskaičiavimais Ačomavių buvo apie 3000. 1910 m. jų skaičius siekė tik 985. Pagal 1930 m. gyventojų surašymą visa Šastos apygardos (*Shasta County*) grupė siekė 844 žmones. 1937 m. buvo suskaičiuota 418 Pito upės indėnų. 2000 m. buvo 8 žmonės, kalbantys ačomavių kalba.

Nuorodos
--------

* Vietinių Amerikos gyventojų teisių organizacija
„CityBee" automobilis „Volkswagen Golf" Kauno marių aikštelėje.
JAV dalinimosi automobiliu paslaugos teikėjas, siūlantis 1 Serijos BMW elektroninius automobilius San Fransiske.
**Dalinimosi automobiliu paslauga** – inovatyvi automobilių nuomos paslauga. Iš esmės klaidingas terminas, bet plačiai naudojamas žiniasklaidoje.

Užsienio šalių didmiesčiuose dalinimosi automobiliais sistema yra gerai išplėtota ir sinchronizuota su viešuoju transportu, todėl tokiuose miestuose dalinimasis automobiliais prisideda mažinant spūstis, suteikia daugiau susisiekimo galimybių ir mažina miesto taršą. Paslaugos teikėjai pabrėžia, kad tai ekologiška – naudojami automobiliai yra mažalitražiai, dėl to jų išmetamas CO2 kiekis yra mažesnis.

Dauguma dalinimosi automobiliu paslaugos propaguotojų mano, kad žmonėms, nejaučiantiems poreikio kasdien važinėti automobiliu ir nuvažiuojantiems mažiau nei 10 tūkst. kilometrų per metus, naudotis dalinimosi automobiliu paslauga apsimoka labiau nei turėti nuosavą automobilį. Nuosavo automobilio pirkimo, draudimo, remonto ir išlaikymo išlaidos yra fiksuotos ir paprastai nepriklauso nuo to, kaip dažnai automobiliu yra naudojamasi.

Ypatumai
--------

Esminiai skirtumai tarp dalinimosi automobiliu paslaugos ir tradicinės automobilių nuomos:

* Ši paslauga nėra apribota darbo valandomis – ja galima naudotis ištisą parą;
* Rezervavimas, automobilio paėmimas ir grąžinimas veikia savitarnos principu;
* Transporto priemonės gali būti nuomojamos valandoms, taip pat dienoms ar ilgesniam laikui;
* Paslaugos vartotojai yra registruoti ir iš anksto patvirtinti nariai (patikrinama kliento teisė vairuoti automobilį, nustatomas apmokėjimo mechanizmas);
* Paslauga teikiama tam tikroje teritorijoje, kaip dviračių nuomos sistema;
* Į važiavimo kainą įeina transporto priemonės draudimas ir degalai.

### Automobilio atrakinimas

Automobilio atrakinimo mechanizmas veikia tokiu principu:

1. Klientas prideda savo narystės kortelę prie kortelių skaitytuvo, esantčio ant priekinio automobilio stiklo;
2. Kortelė nuskenuojama;
3. Aktyvuojamas laikas;
4. Atrakinamas automobilis.

Skaitytuvas suveikia tik rezervacijos metu pasirinktu laiku. Automobilio raktelius galima rasti jo viduje.

Išnašos
-------

1. ↑  „Dalijimosi platformos: automobilių gamintojai veržiasi į paslaugų rinką". *Verslo žinios*. Nuoroda tikrinta 2021-03-25.
2. ↑  Cagle, Susie (2019-03-07). „The Sharing Economy Was Always a Scam". *Medium*. Nuoroda tikrinta 2021-03-12.
| ***Skėriai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Саранча |
| Kilmės šalis |  Rusija |
| Režisierius | Jegoras Baranovas |
| Metai | 2013 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 118 min. |
| Kalba | rusų |
| **IMDb įrašas** |

**Skėriai** (rus. *Саранча*) – 2013 m. Rusijoje sukurta kriminalinė drama, pradžioje kurta kaip mini serialas (televizijoje jis buvo rodomas padalintas į 4 dalis).

*Skėriai* – tai pagrindinių filmo herojų Artiomo ir Leros karta, kuri nori gauti viską čia ir dabar, ir dėl to pasiruošę šalinti bet kokias kliūtis.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Artiomas ir Lera – skirtingų visuomenės sluoksnių atstovai: ji vienturtė turtuolio duktė, jis – su alkoholiku tėvu gyvenanis jaunuolis iš provincijos. Jų pažintis ir įsiplieskęs romanas tarsi neturi ateities, nes Artiomas, laisvalaikiu rašantis eiles, savo socialine padėtimi nei iš tolo neprilygsta Lerai, kurios tėvas jau yra suplanavęs jos gyvenimą.

Kuomet Leros tėvas patiria finansinius sunkumus ir atsiduria areštinėje, jį gelbėdama duktė sutinka įgyvendinti planą – ištekėti už šeimos draugo verslininko Gurevičiaus, perimsiančio šeimos skolas. Supykęs Artiomas taip pat veda Iriną – už save vyresnę turtingą moterį. Tapęs jos išlaikytiniu, Artiomas atnaujina romaną su Lera, tačiau Irina nusamdo seklį ir greitai apie tai sužino. Artiomas, žinodamas, kad skyrybų metu nieko nepalveldės, nužudo Iriną. Deja, paaiškėja, kad šios turtai jau pradingę ir Artiomas lieka be nieko. Gurevičius, kuris pažinojo Iriną, pakviečia Artiomą apsistoti savo namuose. Čia Leros ir Artiomo romanas vėl atsinaujina. Kai Gurevičius apie tai sužino, grumtynėse Artiomas jį nužudo ir atsikrato kūnu.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Piotras Fiodorovas – Artiomas
* Paulina Andrejeva – Lera
* Dmitrijus Ševčenko – Gurevičius
* Ekaterija Volkova – Natalija
* Jevgenija Dmitrijeva – Irina

Šaltiniai
---------

1. ↑  „serial". *hellomagazine.com*. Nuoroda tikrinta 2021-06-17.
| Alanijos nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Trijų Seserų krioklys Alanijos nacionaliniame parke Trijų Seserų krioklys Alanijos nacionaliniame parke |
| **Vieta:** | Rusijos vėliava Rusija(Šiaurės Osetijos vėliava Šiaurės Osetija) |
| 

Žemėlapis rodantis Alanijos nacionalinis parkas vietą.Alanijos nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 42°54′0″ š. pl. 43°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.90000°š. pl. 43.73333°r. ilg.﻿ / 42.90000; 43.73333Koordinatės: 42°54′0″ š. pl. 43°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.90000°š. pl. 43.73333°r. ilg.﻿ / 42.90000; 43.73333 |
| **Plotas:** | 549,26 km² |
| **Įkurtas:** | 1998 m. |
|  **Vikiteka:** | Alanijos nacionalinis parkas |

**Alanijos nacionalinis parkas** (rus. *Национальный парк «Алания»*) – saugoma gamtos sritis Rusijoje, Šiaurės Osetijoje (Alanijoje), Kaukazo kalnų papėdėje, prie Urucho slėnio. Įsteigtas 1998 m.

Kalnų Digorijos krašte įsteigtas parkas skirtas saugoti retas Kaukazo gyvūnijos ir augalijos rūšis bei išskirtinius kraštovaizdžius. Parke pastebėtos 34 žinduolių rūšys (tarp jų – dagestaniniai ožiai, gemzės, rudieji lokiai, šernai, lapės, stirnos, įveisti jakai), 116 paukščių rūšių (81 perinti rūšis; taurusis sakalas, kaukazinis tetervinas, karališkasis erelis, didysis apuokas, storkulnis, kilnusis erelis ir kt.). ~60 % Alanijos nacionalinio parko dengia miškai (pušynai, beržynai, baltalksnynai), kalnuose plyti subalpinės pievos, dubumose auga kserofitinė augmenija. Tarp retų rūšių – slėninis krokas (*Crocus vallicola*), baltoji snieguolė, Radės beržas (*Betula raddeana*), puošnusis vėlyvis (*Colchicum speciosum*), įvairios gegužraibės, belapė antbarzdė ir kt.).

Parke yra urvų ir grotų, kuriose priešistoriniais laikais apsistodavo žmonės, taip pat alanų kapinynų-katakombų (Donifarse, Kumbultoje), viduramžiškų osetinų bokštų (Achsau, Stur Digoroje, Kamatoje, Vakace, Machčeske, Aukšt. Fasnale), Sataji Obau osetinų šventykla. Be to, gausu kalnų ežerų, krioklių (didžiausias – Galdorionas), tarpeklių, stambių upinių riedulių.

* Galiato osetinų bokštasGaliato osetinų bokštas
* Donisaro tarpeklisDonisaro tarpeklis
* Kalnų kraštovaizdžiai ties Komy ArtuKalnų kraštovaizdžiai ties Komy Artu
* Urucho upė žiemąUrucho upė žiemą

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Dalia Urbanavičienė** |
| --- |
|  |
| Dalia Urbanavičienė |
| Gimė | 1958 m. gruodžio 26 d. (64 metai)Vilnius |
| Tautybė | lietuvė |
|  |
| Veikla | etnomuzikologė, etnochoreologė |
| Sritis | etnochoreografija, lietuvių tradicinio šokio raida |
| Organizacijos | Lietuvos muzikos ir teatro akademija, „Romuva" |
| Pareigos | etnomuzikologijos skyriaus vedėja, docentė, vaidilė |
|  |
| Alma mater | Lietuvos konservatorija |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Jono Basanavičiaus premija (2015 m.) |

**Dalia Urbanavičienė** (g. 1958 m. gruodžio 26 d.) – Lietuvos etnomuzikologė, etnochoreologė, mokslų daktarė, Vilniaus „Romuvos" vaidilė.

Biografija
----------

1986 m. Dalia Urbanavičienė Lietuvos konservatorijoje baigė muzikologijos studijas. 1982–1991 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje dirbo koncertmeistere ir dėstytoja. Nuo 1989 m. ėmė dėstyti Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje, 1992 m. tapo akademijos Mokslo centro (1994–2012 m. Muzikologijos instituto) Etnomuzikologijos skyriaus (iki 1994 m. – Liaudies muzikos laboratorijos) vedėja. 2001 m. tapo humanitarinių mokslų daktare, 2008 m. – docente. 1995 m. atliko stažuotes Švedijos, 1996 m. – Austrijos, 1997 m. – Norvegijos folkloro archyvuose. 1992 m. tapo Tarptautinės liaudies meno organizacijos, 1994 m. – Tarptautinės tradicinės muzikos tarybos (nuo 1997 m. jos Nacionalinio Lietuvos komiteto sekretorė), 2002 m. – Europos etnomuzikologijos seminaro nare. Nuo 1999 m. – Lietuvių etninės kultūros draugijos, 2009–2014 m. Etninės kultūros globos tarybos pirmininkė. 2015 m. apdovanota Jono Basanavičiaus premija.

Dalia Urbanavičienė 2002 m. Vilniuje įkūrė Tradicinių šokių klubą, jam vadovauja.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrinėjimų pagrindinės sritys: etnochoreologija, apeiginė etnochoreografija, šokamosios sutartinės, tradicinio šokio raida Lietuvoje, šokio užrašymo metodika ir notacijos sistemos, etnochoreografijos klasifikavimas ir analizė, muzikinio folkloro rinkimo ir folkloro archyvų darbo metodika, etnokultūrinis ugdymas.

Bibliografija
-------------

* *Lietuvių apeiginė etnochoreografija* (2000 m.)
* *Šokamosios ir žaidžiamosios sutartinės* (2009 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Dalia Urbanavičienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
Koordinatės: 55°33′40″ š. pl. 25°59′53″ r. ilg.﻿ / ﻿55.56111°š. pl. 25.99806°r. ilg.﻿ / 55.56111; 25.99806
**Avinuosto pelkė** – pelkė šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų ir Utenos rajonuose, Salako girioje, 7 km į vakarus nuo Salako. Driekiasi 6 km iš šiaurės rytų į pietvakarius Ligajos ir Minčios vandenskyroje. Plotas 529 ha. Didžioji dalis yra fliuvioglacialinio duburio žemapelkė, pietinė dalis – tarpinio tipo pelkė. Avinuosto pelkės šiaurėje telkšo ežeras Avinuostėlis.

Vidaus sausmių – 17 ha. Durpių klodo didžiausias storis 6,4 m, vidutinis storis 2,1 metro. Durpių ištekliai 7,9 mln. m³; vidutinis susiskaidymas 30 %, vidutinis peleningumas 8,6 %. Pelkė ežerinė, po durpėmis yra apie 3,2 m storio sapropelio sluoksnis. Dugne smėlis.

1974 m. Avinuosto pelkės pietinė dalis (50 ha) paskelbta Balčių telmologiniu draustiniu spanguolynu.

Apylinkės negyvenamos (tolėliau Ūžėniškės, Pūsliai, Joniškis, Avinuosta, Gateliai).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimvydas Kunskas. *Avinúosto pélkė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
| **Dalija Salomėja Gaidamonienė** |
| --- |
| Gimė | 1938 m. gegužės 2 d. (85 metai)Kaunas |
| Tėvas | Telesforas Šiurkus |
|  |
| Veikla | gydytoja pulmonologė |
| Partija | 1965 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1961 m. Kauno medicinos institutas |

**Dalija Salomėja Šiurkutė-Gaidamonienė** (g. 1938 m. gegužės 2 d. Kaune) – Lietuvos gydytoja pulmonologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1961 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1967 m. Eksperimentinės ir klinikinės medicinos institute apgynė disertaciją „Suaugusių pirminės tuberkuliozės klinikinės eigos ypatumai šiuolaikinio antibakterinio gydymo laikotarpiu", medicinos mokslų kandidatė. 1982 m. Maskvos centriniame tuberkuliozės mokslo tyrimų institute apgynė disertaciją „Kvėpavimo organų sarkoidozės diagnostika ir gydymas tuberkuliozės endemijos sumažėjimo sąlygomis", medicinos mokslų daktarė.

Nuo 1966 m. dirba Respublikinėje tuberkuliozės ir infekcinių ligų ligoninėje (iki 2003 m. veikė kitais pavadinimais), nuo 1974 m. klinikinio skyriaus vedėja, nuo 1989 m. direktorė. Nuo 1990 m. profesorė. Medicinos diagnostikos centro gydytoja.

Nuo 1989 m. Lietuvos tuberkuliozės asociacijos prezidentė. 1992–1996 m. Europos respirologų asociacijos Lietuvos skyriaus pirmininkė.

Mokslinė veikla
---------------

1970 m. pirmoji Lietuvoje pradėjo tirti sarkoidozės epidemiologiją, pritaikė kepenų punkciją sarkoidozei diagnozuoti. Mokslinio darbo sritis – plaučių ligų, ypač intersticinių (difuzinių), tuberkuliozės diagnostika ir gydymas. Parengė (su kitais) Nacionalinę tuberkuliozės profilaktikos ir kontrolės programą.

Bibliografija
-------------

* Sarkoidozė, su kitais, 1982 m. rusų k.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Dalija Salomėja Gaidamonienė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. - 560
3. ↑  *Dalija Salomėja Gaidamonienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. - 322 psl.
**Socialiniai mokslai**, kartais dar *visuomenės mokslai* (angl. *social sciences*) – visi mokslai, kurie teoriškai ir empiriškai tiria žmonių tarpusavio santykius visuomenėje. Nagrinėjama socialinių sistemų struktūra ir funkcijos, taip pat šių sistemų sąveika su atskirais individais.

*Socialinių mokslų* sąvoka atsirado siekiant juos atriboti nuo *gamtos mokslų*, nors kai kurios socialinių mokslų šakos naudoja ir pozityvistinius bei empirinius gamtos mokslų metodus. Esminis skirtumas tarp gamtos ir socialinių mokslų yra tame, kad gamtos mokslo objektai nėra veikiami gamtos mokslų išvadų ir prognozių. Tuo tarpu socialinių mokslų subjektai gali atsižvelgti į socialinių mokslų prognozes (pvz. rinkimų prognozės) ir į jas atsižvelgti („savaime išsipildančios pranašystės").

Socialiniai mokslai glaudžiai susiję su humanitariniais mokslais. Nuo humanitarinių mokslų socialiniai skiriasi tuo, kad pabrėžia mokslinius metodus ir kitus griežtus žinių rinkimo standartus, be to daugelis jų plačiai naudoja kokybinius metodus. Be to, humanitariniai mokslai orientuojasi į praeitį, o socialiniai į dabartį.

Socialiniams mokslams priskiriama:

* psichologija – tiria žmogaus elgesį ir sąmonę;
* sociologija – tiria visuomenę ir žmonių santykius joje;
* socialinė antropologija – tiria socialinio elgesio apraiškas bei socialinę struktūrą;
* politologija – tiria grupių ir valstybių valdymą;
* ekonomika – tiria gamybą ir turto paskirstymą visuomenėje;
* teisė – tiria teisės sistemos ypatumus;
* vadyba – tiria organizacijos valdymą ir kontrolę;
* komunikacijų mokslas – tiria socialinę komunikaciją (pranešimų srautus visuomenėje).

Išnašos
-------

1. ↑  *Socialiniai mokslai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXII (Sko–Šala). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK192 |
| --- |
| **Skapiškis-Pandėlys** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 18,47 km |
| Pradžia | Skapiškis |
| Pabaiga | Pandėlys |
| Apskritys | Panevėžio |

**KK192** – krašto kelias, jungiantis Skapiškį ir Pandėlį. Kelio ilgis – 18,47 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių" nėra.

Maršrutas
---------

Kelias prasideda Skapiškyje, trišalėje sankryžoje su  **122**  Daugpilis–Kupiškis–Panevėžys . Eina Kupiškio ir Rokiškio rajonuose. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Skapiškis, Tvirai, Sriubiškiai, Kilpiškiai. Baigiasi Pandėlyje, sankryžoje su  **123**  Biržai–Pandėlys–Rokiškis . Pačioje pradžioje kelią kerta geležinkelis Panevėžys – Rokiškis, Skapiškyje kelias kerta Mituvos upę, ties Sriubiškiais kerta Lėvenį.

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
**Socialinis teisingumas** – principas, kuriuo remiantis, gėrybės tam tikroje visuomenėje, bendruomenėje (pa)skirstomos, (pa)dalijamos „teisingai", t. y. laikantis teisingumo. Kaip reikalavimas žinomas nuo pat Antikos (Aristotelis etc.). Ypač svarbiu tapo industrializacijos metais, XIX a. Popiežius Pijus XI savo enciklikoje „Apie visuomenės tvarką" („Quadragesimo anno") svarstė socialinio teisingumo klausimus. Pasak Hajeko, socialinis teisingumas yra tuščias politinis terminas (Friedrich August von Hayek, Socialinio teisingumo miražas // *The Mirage of Social Justice*, London 1976 m.). Kaip teisės principas kai kuriose valstybėse yra sudėtinė socialinės valstybės (principo) dalis.

Literatūra
----------

* John Rawls, *Teisingumo teorijos* (Original: *A Theory of Justice*), 1971, ISBN 3-518-06737-0
* Bernd Rüthers, Das Ungerechte an der Gerechtigkeit, 3. Auflage, Tübingen 2009
* Sinn, Hans-Werner, *The selection principle and market failure in systems competition*, in: *Journal of Public Economics* 66 (1997), S. 247–274 doi:10.1016/S0047-2727(97)00043-1
* Hans-Werner Sinn, *The New Systems Competition*, CESifo, 2002 (online[neveikianti nuoroda])

Šaltiniai
---------

1. ↑  online Archyvuota kopija 2010-07-01 iš Wayback Machine projekto.
| **Aliona Savastova** |
| --- |
| Gimimo vardas | Aliona savastova  Алёна Савастова |
| Visas vardas | Aliona savastova |
| Gimė | 1991 m. liepos 15 d. (31 metai)Omskas |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Aliona Savastova** (rus. *Алёна Савастова*, g. 1991 m. birželio 15 d.) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

2014 m. baigė akademiją ir, gavusi teatro ir kino aktorės diplomą, buvo priimta į Arkadijaus Raikino vardo teatro trupę. Tapo viena iš pagrindinių aktorių, įkūnijo eilę personažų populiarumo susilaukusiuose spektakliuose.

Savastova filmuose vaidina nuo 2015 m. Pirmieji vaidmenys buvo maži epizodai seriale „Baltoji strėlė. Atpildas", „Būrys" ir „Jūros velniai. Tornadas. Likimas-2".

2016 m. atliko Lenos vaidmenį pilnametražiame mistiniame trileryje „Digeriai", kurį režisavo Tichonas Kornejevas. Anot siužeto, jos herojė nuo vaikystės būdavo draugės Dašos šešėlyje ir net subrendusi patiria kompleksų, negali pasitikėti savo vaikinu.

Kitas didelis Savastovos darbas buvo Mašos vaidmuo linksmoje ir juokingoje Naujųjų metų juostoje „Kiaulės metai". Šioje juostoje pasireiškė aktorės komiškas talentas, į kurį atkreipė dėmesį komedijos „Patriotas" kūrėjai. Netrukus buvo patvirtinta Katios vaidmeniui komedijniame seriale „Patriotas", merginos, kuri įsimylėjusi pagrindinį veikėją. Vėliau buvo filmuojami serialo tęsiniai.

Lygiagrečiai aktorė dalyvavo ir kituose projektuose. Reinkarnavosi kaip poetė Julija Drunina biografiniame filme „Svetlana", vaidino Gemą politiniame trileryje „Aš gyvas...", atliko vieną pagrindinių vaidmenų psichologiniame detektyviniame pasakojime „Ugnies angelas".

2021 m. pasirodė antrasis komedijos serialo „Patriotas" sezonas. Vaidino dar keliuose filmuose: seriale „Skyrybos", šnipų sagoje „Netikra vėliava" ir detektyviniame seriale „Svetimas".

Savastova noriai dalyvauja reklaminėse fotosesijose, nevengia vaidinti scenose, kuriose apsinuoginama, o 2016 m. pasirodė žurnale MAXIM.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK201 |
| --- |
| **Marijampolė-Kalvarija** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 21,25 km |
| Pradžia | Marijampolė |
| Pabaiga | Kalvarija |
| Apskritys | Marijampolės |
|  |
| Sankirta su keliu  **5122**  Ožkabaliai–Turgalaukis–Liudvinavas  |

**KK201** – krašto kelias, jungiantis Marijampolę ir Kalvariją. Kelio ilgis – 21,25 kilometro. Šiame krašto kelyje yra dvi „juodosios dėmės".

Kelias prasideda Marijampolėje, piečiau Šešupės. Eina Marijampolės rajone ir Kalvarijos savivaldybėje. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Kumelionys, Meškučiai, Gulbiniškiai, Jungėnai. Baigiasi Kalvarijoje, sankryžoje su  **131**  Alytus–Simnas–Kalvarija . Kelią du kartus kerta geležinkelis Marijampolė – Šeštokai.

Istorija
--------

Tai senasis kelias, jungęs Marijampolę su Lenkija. Iki kol nebuvo atidarytas Marijampolės ir Kalvarijos aplinkkelis, kelias tarnavo kaip svarbi tranzitinė magistralė, kuriuo važiavo transportas iš visų trijų Baltijos valstybių. Atidarius svarbius aplinkkelius, kelio reikšmė sumažėjo, tapo krašto keliu. Jis išliko kaip kelias, jungiantis Marijampolę su Kalvarija.

  

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
Koordinatės: 55°01′26″š. pl. 25°06′25″r. ilg.﻿ / ﻿55.0239°š. pl. 25.10683°r. ilg.﻿ / 55.0239; 25.10683


|  Alionių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Kalvarijų |
| **Savivaldybė** | Širvintų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Alionys |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1932 m. |

**Alionių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Alionių gyvenvietėje, 10 km į rytus nuo Širvintų, 4,5 km į pietus nuo Šešuolėlių. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Galinis fasadas
Varpinė

Istorija
--------

Alionyse XVIII a. buvo koplyčia. 1794 m. joje leista laikyti pamaldas. 1926 m. įkurta parapija. 1932 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė. Apsidė su bokšteliu. Abipus jos – žemos zakristijos.

Nuorodos
--------

* Alionių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo parapija Archyvuota kopija 2010-06-02 iš Wayback Machine projekto.
| ***Alisa arba Paskutinis pabėgimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Alice ou la dernière fugue |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Claude Chabrol |
| Scenaristas (-ai) | Claude Chabrol |
| Vaidina | Sylvia Kristel |
| Metai | 1977 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Alisa arba Paskutinis pabėgimas** (pranc.  *Alice ou la dernière fugue*) – 1977 m. režisieriaus Claude Chabrol sukurta mistinė drama, Lewis Carroll pasakos „Alisa stebuklų šalyje" interpretacija. Pagrindinės veikėjos vardas ir pavardė Alisa Kerol yra pasakos herojės ir rašytojo vardų kombinacija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sylvia Kristel – Alisa Kerol
* Charles Vnel – Henris
* Fernand Ledoux
* Francois Perrot
* Bernard Rousselet
* Thomas Chabrol
* Katia Romanoff

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jauna moteris Alisa Kerol vieną vakarą apsisprendžia palikti savo vyrą. Sėdusi į automobilį, ji išvyksta be jokio konkretaus tikslo. Pakeliui sudūžda priekinis mašinos stiklas ir Alisa, nešina lagaminu, toliau patraukia pėsčiomis. Radusi namą, ji pasibeldžia prašydama nakvynės. Šeimininkas, pagyvenęs malonus ponas Henris priima ją, pamaitina ir duoda kambarį.

Ryte Alisa nubunda tuščiame name, ant stalo jos laukia paruošti pusryčiai, o kieme – sutaisytas automobilis. Palikusi padėkos raštelį, Alisa bando išvažiuoti, tačiau vartai, pro kuriuos pateko vakar, dingo, o namą supa aklina tvora. Netrukus pasirodo nepažįstamas jaunas vyras, kuris įspėja, kad ieškoti išėjimo nėra prasmės. Alisa grįžta į namą, kur praleidžia dar vieną naktį, o ryte vėl bando automobiliu ištrūkti į laisvę.