recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Stegosaurus** |
| --- |
| Stegozauras (Stegosaurus)Stegozauras (*Stegosaurus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Sauropsida)* |
| Būrys: | Paukščiadubeniai dinozaurai  *( Ornithischia)* |
| Šeima: | Stegozaurai  *( Stegosauridae)* |
| Gentis: | Stegozauras  *( Stegosaurus)* |

 |
| **Rūšys** |
| * *Stegosaurus armatus*
* *Stegosaurus stenops Marsh* (1887)
* *Stegosaurus longispinus Gilmore* (1914)
 |

**Stegozauras** (*Stegosaurus*, pažodžiui – ’stogadriežis’) – augalėdis, *stegosauridae* šeimos, paukščiadubenis dinozauras(*Ornithischia*). Vienas didžiausių ir žinomiausių stegozaurų. Gyveno vėlyvosios juros laikotarpiu ir gali būti, kad gyveno kaimenėmis. Liekanų rasta šiaurės Amerikoje.

Išvaizda
--------

Ilgis apie 9 m, aukštis apie 4 m. Stegozauro sudėjimas neproporcingas – stambus kūnas ir maža galva. Smegenys – tik 3 cm. Į žemę rėmėsi visomis keturiomis kojomis, o kadangi užpakalinės kojos buvo ilgesnės už priekines, ėjo smarkiai palinkęs į priekį, tikriausiai buvo nerangus, nors prireikus gintis ar kautis galėjo vikriai judėti. Ėsdamas lapus galėjo stovėti stačias. Sunki uodega, apginkluota iki 1 m ilgio spygliais, stegozaurui teikė puikią apsaugą. Išilgai nugaros, nuo kaklo iki uodegos, augo dviguba eilė šarvuotų plokštelių, kurių paskirtis nėra tiksliai žinoma. Tikriausiai jos padėdavo reguliuoti kūno temperatūrą. Kojos panašios į dabartinių dramblių.

  

* Žmogaus ir stegozauro palyginimasŽmogaus ir stegozauro palyginimas
* Stegozauro skeletasStegozauro skeletas
* Stegozauro modelisStegozauro modelis

Filogenetinis medis
-------------------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Stegosauridae | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Kentrosaurus* |
|  |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Loricatosaurus* |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Dacentrurus* |
|  |
|  | *Miragaia* |
|  |

 |
|  |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Stegosaurus*** |
|  |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Wuerhosaurus* |
|  |
|  | *Hesperosaurus* |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Stegozauras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Ikitosas*Iquitos* |
| --- |
| *Ginklų aikštė ir bažnyčia* |
|  |
| 

IkitosasIkitosas

3°44′0″ p. pl. 73°15′0″ v. ilg.﻿ / ﻿3.73333°š. pl. 73.25000°r. ilg.﻿ / 3.73333; 73.25000﻿ (Ikitosas)Koordinatės: 3°44′0″ p. pl. 73°15′0″ v. ilg.﻿ / ﻿3.73333°š. pl. 73.25000°r. ilg.﻿ / 3.73333; 73.25000﻿ (Ikitosas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Peru vėliava Peru |
| **Departamentas** | Loreto departamentas |
| **Provincija** | Mainaso provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 422 900  |
| **Altitudė** | 106 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Ikitosas |

**Ikitosas** (isp. *Iquitos*, keč. *Ikitus*) – miestas šiaurės rytų Peru, prie Amazonės upės, 106 m virš jūros lygio aukštyje. Loreto departamento centras ir didžiausias Peru Selvos miestas.

Ikitosas yra didžiausias pasaulio miestas, kurio negalima pasiekti sausumos keliais. Į miestą galima patekti tik oro arba vandens transportu.

Istorija
--------

Miestą įkūrė jėzuitų misija 1750 metais. 1864 m. Ikitosas tapo departamento centru. XX a. pirmojoje pusėje Ikitosas buvo vienas svarbiausių pasaulyje kaučiuko apdirbimo centrų.

Ekonomika
---------

Ikitosas – uostas prie Amazonės upės (pasiekiamas ir jūrų laivais). Naftos perdirbimo, medienos apdirbimo pramonė. Apylinkėse auginama medvilnė, ryžiai, tabakas. Kaučiuko gamyba. Vertingos medienos kirtimas. Yra universitetas.

Šaltiniai
---------

1. PERU: Regions & Cities
2. ↑  PERU: Regions & Cities
3. ↑  Lonely Planet svetainė
4. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 163

Nuorodos
--------

* Turizmas Ikitose
Koordinatės: 54°27′45″š. pl. 25°30′06″r. ilg.﻿ / ﻿54.462392°š. pl. 25.501588°r. ilg.﻿ / 54.462392; 25.501588


|  |
| --- |
| **Turgelių „Aistuvos" gimnazija** |
| Turgelių „Aistuvos" gimnazija herbasTurgelių „Aistuvos" gimnazija herbas |
| Turgelių „Aistuvos" gimnazija |
| **Adresas** | Mokyklos g. 1, Jezavitiškės |
| **Direktorius(-ė)** | Aušra Voverienė |
| **Mokinių skaičius** | 185 (2015 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1992 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 16 |

**Šalčininkų rajono Turgelių „Aistuvos" gimnazija** – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla šalia Turgelių (Šalčininkų raj.), vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191413020. Steigėjas Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija.

Aistuvos gimnazija
Filialai:

* Turgelių mokyklos Rakonių pradinis skyrius
* Turgelių mokyklos Tabariškių ikimokyklinio ugdymo skyrius
* Turgelių mokyklos Akmenynės pagrindinio ugdymo skyrius

Istorija
--------

1992 m. Vyriausybės atstovas Arūnas Eigirdas įsteigė Turgelių pradinę mokyklą. Į mokyklą priimti 8 mokiniai. 1996–2002 m. Turgelių pagrindinė mokykla. 2002 m. liepos 29 d. reorganizuota į vidurinę mokyklą. Mokyklą lankė 18 mokinių. 2004 m. atidaryti Turgelių vidurinės mokyklos skyriai Akmenynėje, Tabariškėse, Rakonyse. 2006 m. rugsėjo 1 d. atidarytas naujas mokyklos priestatas. Nuo 2015 m. Turgelių „Aistuvos" gimnazija.

Direktoriai
-----------

* 2001 m. Asta Voverytė-Paliuškevičienė
* 2005 m. Stanislovas Budraitis
* Aušra Voverienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
Įvairių gamintojų sultinio kubeliai
**Sultinio kubelis** (JAV angl. *bouillon cube*; D. Britanija ir Australija angl. *stock cube*) - kubelio pavidalo maisto pusfabrikatis, pagamintas iš dehidratuoto ir apie 15 mm kraštinės kubeliu suformuoto sultinio. Jį darant iš sultinio pašalinamas vanduo, pridedama šiek tiek kietų riebalų (hidrogenizuoto aliejaus), druskos (dažnai virš 50 %) ir prieskonių (juos paprastai būna natrio glutamato). Dehidratuoti sultiniai pardavinėjami ir suformuoti granulėmis. 

Sultinys, padarytas iš karštame vandenyje ištirpinto kubelio, būna kitokio skonio negu šviežias sultinys, kadangi turi daugiau druskos ir keičiasi verdamų gardiklių skonis. Sultinių kubeliai yra patogūs ir pigūs. Juos dažnai naudoja kitiems patiekalams gardinti. 

Sultinio kubelius 1908 m. komerciškai ėmė gaminti *Maggi* kompanija, o 1910 m. - *Oxo*. tai buvo pigesnis mėsos ekstrakto variantas. 1913 m. sultinių kubelius gamino bent 10 kompanijų. Tokiuose kubeliuose druskos koncentracija buvo nuo 59 iki 72 %.
  
Teigiama, kad sultinio kubelius 1831 m. išrado *Nicolas Appert*, nors principas buvo žinomas gerokai seniau. 

Žinomi sultinių kubelių prekiniai ženklai yra *Oxo*, *Knorr*, *Gallina Blanca*, *Maggi*, *Herb-Ox*, *Wyler's*, *Goya* ir *Kallo*.

Išnašos
-------

1. ↑  pubs.acs.org.proxy.bc.edu
2. ↑  Canning food - todayinsci.com
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **José Luis Rodríguez Zapatero** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. rugpjūčio 4 d. (62 metai)Valjadolide |
| Sutuoktinis (-ė) | Sonsoles Espinoza Dias |
| Vaikai | Laura (g. 1993 m.)Alba (g. 1995 m.) |
|  |
| Veikla | teisininkas, Ispanijos politinis veikėjas. |
| Partija | 1979 m. Ispanijos socialistinė darbo partija |
|  |
| Alma mater | Leonės universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino Didysis kryžius, Trijų žvaigždžių ordinas |
|  |
|  **Vikiteka** | José Luis Rodríguez Zapatero |
| Parašas |
|  |

**Chosė Luisas Rodrigesas Sapateras** (*José Luis Rodríguez Zapatero*, g. 1960 m. rugpjūčio 4 d. Valjadolide) – teisininkas, Ispanijos politinis veikėjas.

Senelis Chuanas Rodrigesas Lozanas, respublikonų armijos kapitonas, 1936 m. žuvo kovose su frankistais.

Biografija
----------

Studijavo teisę Leonės kolegijoje ir universitete, 1982 m. licenziatas, 1986 m. Leonės universiteto politinių teisių profesorius.

Nuo 1982 m. Ispanijos jaunųjų socialistų organizacijos narys, nuo 1979 m. Ispanijos socialistinės darbo partijos, (PSOE) narys, 1988 m. Leono provincijos PSOE partijos lyderis, 1997 m. PSOE federalinio vykdomojo komiteto narys, nuo 2000 m. birželio 25 d. PSOE generalinis sekretorius, nuo 2003 m. Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas.

Nuo 1996 m. Ispanijos parlamento – Kortesų rūmų narys, 2000 – 2004 m. opozicijos lyderis. Nuo 2004 m. balandžio 17 d. Ispanijos ministras pirmininkas.

Pagal įsitikinimus moderatas. 1990 m. sausio 27 d. vedė Sonsoles Espinoza Dias, turi dukras Laurą (g. 1993 m.) ir Albą (g. 1995 m.).

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Chosė Marija Aznaras** | **Ispanijos ministras pirmininkas**2004 m. balandžio 17 d. - 2011 m. gruodžio 21 d. | Po to:**Marianas Rachojus** |
Koordinatės: 54°27′13″š. pl. 25°30′40″r. ilg.﻿ / ﻿54.4535°š. pl. 25.5110°r. ilg.﻿ / 54.4535; 25.5110

|  Turgelių šv. Felikso Valua koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Šalčininkų |
| **Savivaldybė** | Šalčininkų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Turgeliai |
| **Adresas** | Tylioji g. |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1850 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

Įrašas epitafijoje: *Tadeusz Dobrostanski Wierzbowicz 1763+1839*
**Turgelių šv. Felikso Valua koplyčia** – mauzoliejinė Kobylinskių šeimos koplyčia, stovinti Turgelių kaimo veikiančiose kapinėse, Šalčininkų rajone, 18 km į šiaurę nuo Šalčininkų, prie kelio į Mikniškes.

Šoninis fasadas su epitafija (į plento pusę)
Prie įėjimo iš abiejų pusių – antkapiniai Kobylinskių paminklai
Pavadinta trinitorių ordino įkūrėjo Felikso de Valua (pranc. *Félix de Valois*) vardu. Netoli koplyčios yra Vilniaus universiteto rektoriaus teisininko, ekonomisto Simono Malevskio (1760-1832) kapas.

Koplyčia yra architektūros paminklas, įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 1788).

Istorija
--------

Dvarininkų Jozefo ir Kotrynos Kobylinskių šeimos memorialinė koplyčia pastatyta 1850 m. Kobilinskiai į šias vietas atkeliavo 1834 m. įsigiję Merkinės dvarą. Koplyčia stūkso Turgelių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijos kapinių kalnelyje gausių palaidojimų apsuptyje.

Turgelių bažnyčios statybos metais XX a. pradžioje koplyčioje buvo laikomos pamaldos.

Architektūra
------------

Koplyčios statinys yra rotondinio tūrio, su kupolu, darnių formų, vėlyvojo klasicistinio stiliaus pastatas su priestatais. Rotondinę koplyčią gaubiantis kupolas užbaigtas kvadratiniu bokšteliu, o du žemesni stačiakampiai priestatai dengti dvišlaičiais stogeliais. Vietinė statybinė medžiaga – lauko akmenys klasicistinį statinį papildo liaudiška išraiška.

Kitos panašios, apvalaus plano koplyčios:

* Didžiokų koplyčia (Molėtų raj.)
* Nariūnų koplyčia (Zarasų raj.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Cmentarze, indeksacja polskich grobów i epitafiów. Turgiele
2. ↑  „Koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2016-05-15.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Turgelių šv. Felikso Valua koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Turgelių seniūnija Archyvuota kopija 2018-09-09 iš Wayback Machine projekto.
* Kaplica grobowa Kobylińskich (nuotraukos)
| **Trametes versicolor** |
| --- |
| Įvairiaspalvė kempė (*Trametes Versicolor*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Kempiniečiai  *( Polyporales)* |
| Šeima: | Kempininiai  *( Polyporaceae)* |
| Gentis: | Kempė  *( Trametes)* |
| Rūšis: | Įvairiaspalvė kempė  *( Trametes versicolor)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Įvairiaspalvė kempė** (*Trametes versicolor*) - kempininių (*Polyporaceae*) šeimos grybas.

Vaisiakūniai vienmečiai, iki 12 cm skersmens, apskritų, vėduokliškų, dažniausiai čerpiškai suaugusių kepurėlių skrotelė. Kepurėlių paviršius aksomiškas, plaukuotas, su koncentrinėmis gelsvomis, rusvomis, rudomis, rausvai rudomis, melsvomis, pilkai juodomis rievėmis. Vamzdeliai balti, iki 2 μm ilgio.
Trama balta, plona, odiška. Sporos 5-6,5x2-2,5 μm.

Auga miškuose, parkuose, kartais soduose ant negyvos lapuočių medienos.

Sukelia baltą medienos puvinį. Labai dažna. Kartais kepurėlių skrotelės susiliečia ar net suauga apklodamos visą kelmą. Auga nuo pavasario iki pat žiemos.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 427

Įvairiaspalvė kempė  
Rasta Nemenčinėje, Vilniaus r.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Įvairiaspalvė kempė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Chosė Muchika** |
| --- |
|  |
| José Mujica |
| Visas vardas | José Alberto Mujica Cordano |
| Gimė | 1935 m. gegužės 10 d. (87 metai)Montevidėjas, Urugvajus |
| Pilietybė | Urugvajaus |
| Tėvai | Demetrio Mujica Terra, Lucy Cordano |
| Sutuoktinis (-ė) | Lucía Topolansky |
| Religija | nėra |
| Buvęs Urugvajaus prezidentas |
| Ėjo pareigas | 2010 – 2015 |
| Ankstesnis | Tabaré Vázquez |
| Vėlesnis | Tabaré Vázquez |
|  |
|  **Vikiteka** | José Mujica |
| Parašas |
|  |

**Chosė Albertas Muchika Kordanas** (*José Alberto Mujica Cordano*, dar žinomas kaip ***El Pepe***, g. 1935 m. gegužės 10 d.) – Urugvajaus politikas, buvęs kovotojas, žemdirbys, buvęs šalies prezidentas (2010–2015 m.).

Gimė 1935 m. baskų kilmės Demetrijo Muchikos ir italų kilmės Liusi Kordano šeimoje. Apie 1960-uosius Chosė Muchika tapo komunistinio judėjimo „Tupamaros" kovotoju, dalyvavo 1969 m. Pando miesto užėmime. Vėliau buvo suimtas, įkalintas. 1971 m. kartu su kitais politiniais kaliniais pabėgo iš *Punta Carretas* kalėjimo. 1972 m. apšaudytas policijos. Po 1973 m. JAV inspiruoto karinio perversmo į valdžią atėjęs režimas nuteisė Muchiką 14-ai metų nelaisvės.

1985 m. grįžus demokratiniam valdymui, Muchika buvo amnestuotas, kartu su kitais „Tupamaros" nariais įkūrė partiją „Judėjimas už liaudies dalyvavimą" (*Movimiento de Participación Popular*). 1994 m. rinkimuose Muchika išrinktas deputatu, o 1999 m. – senatoriumi. Palaipsniui jis tapo vienu pagrindinių „Plačiojo Fronto" (Urugvajaus kairiųjų partijų koalicijos) lyderių. 2004 m. jis perrinktas į Senatą, o prezidentu tapus kairiųjų kandidatui Tabarei Vaskesui – paskirtas Žemės ūkio ministru.

2010 m. Chosė Muchika laimėjo „Plačiojo Fronto" rinkimus tapti koalicijos atstovu prezidento rinkimuose. Muchika laimėjo pirmąjį prezidento rinkimų turą, tačiau daugumos balsų surinkti nepavyko (47,96 %). Antrajame ture jis 9 % balsų persvara nugalėjo (surinko 52,39 % balsų) Nacionalinės partijos kandidatą Luisą Albertą Lakalję.

Nors jaunystėje Muchika buvo nuožmus socializmo šalininkas, dabartinė jo politika nuosaikesnė, artimesnė Čilės ir Brazilijos, o ne Bolivijos ar Venesuelos valdymo modeliui.

2005 m. Chosė Muchika vedė buvusią „Tupamaros" narę, vėliau senatorę Liusiją Topolanski. Jie vaikų neturi, gyvena paprastame užmiesčio ūkyje. Muchika praktikuoja paprastą, kuklų gyvenimo būdą, ūkyje verčiasi gėlininkyste, vairuoja seną „Volkswagen Beetle", yra vegetaras, ir ~90 % savo prezidento atlyginimo skyrė labdarai.

Išnašos
-------

1. ↑  Hernandez, Vladimir (2012-11-14). „Jose Mujica: The World's 'Poorest' President". *BBC News Magazine*.
| ***Įstatymo sergėtojas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Lawman |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Michael Winner |
| Scenaristas (-ai) | Gerald Wilon |
| Vaidina | Burt Lancaster  Robert Duvall |
| Metai | 1971 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 99 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Įstatymo sergėtojas** (angl.  *Lawman*) – 1971 m. JAV sukurtas vesternas, pasakojantis apie įstatymo sergėtoją, atvykusį į svetimą miestą, kad pristatytų į teismą kelis nusikaltėlius, prieš kurį laiką įvykdžiusius nusikaltimą jo mieste.

Filmas iš kitų vesternų išsiskiria neaiškiai apibrėžta „gero" ir „blogo" personažo linija: pagrindinis neigiamas herojus Bronsonas iš paskutiniųjų stengiasi išvengti kraujo praliejimo, tuo tarpu įstatymą saugantis Medoksas nedvejodamas šauna į nugarą bėgančiam nusikaltėliui.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Burt Lancaster – Džaredas Medoksas
* Robert Ryan – Kotonas Rajanas
* Lee J. Cobb – Vincentas Bronsonas
* Robert Duvall – Vernonas Adamsas
* Sheree North – Laura Šelbė

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džaredas Medoksas – vienišas įstatymo sergėtojas iš Sabato, atvyksta į Banoko miestelį, ketindamas suimti ir pristatyti į teismą vietinį žemvaldį Vincentą Bronsoną ir jo vyrus už žmogžudystę ir apiplėšimą, kurį jie įvykdė prieš metus Sabate. Vietinis šerifas Kotonas Rajanas mėgina jį atkalbėti, tačiau Džaredas liepia jam perduoti Bronsonui, kad lšie turi per 24 valandas geranoriškai pasiduoti, kitaip jis pats juos suims.

Rajanas perspėja Bronsoną ir šio vyrai nori nužudyti Džaredą, tačiau jis nesutinka ir liepia šerifui derėtis dėl kompensacijos, kurią jis pasiruošęs sumokėti už įvykdytą nusikaltimą.

Tuo metu Džaredas susitinka Laurą, su kuria juos anksčiau siejo artimi ryšiai ir kuri dabar gyvena su vienu iš užpuolikų, Vernonu. Laura bando įkalbėti Džaredą pakilti jos vyrą ramybėje, nes pastarasis nieko blogo nepadarė, tačiau jai nepavyksta. Netrukus jis atmeta ir Rajano perduotą pasiūlymą tartis, o miesto gatvėje išprovokuotas dvikovoje nušauna vieną iš geriausių Bronsono vyrų. Likę jo bendrai leidžiasi į Džaredo medžioklę, nors Bronsonas iki paskutinės akimirkos tikisi viską išspręsti taikiai ir išvengti žudynių.
| Lavoriškių piliakalnis |
| --- |
| Lavoriškių piliakalnio vaizdas iš pietvakarių |
| 

Lavoriškių piliakalnisLavoriškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°42′30″ š. pl. 25°38′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.70833°š. pl. 25.63889°r. ilg.﻿ / 54.70833; 25.63889Koordinatės: 54°42′30″ š. pl. 25°38′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.70833°š. pl. 25.63889°r. ilg.﻿ / 54.70833; 25.63889 |

 |
| Vieta | Vilniaus rajonas |
| Seniūnija | Lavoriškių seniūnija |
| Aukštis | 5-6 m |
| Plotas | 100x40 |
| Priešpilis | gyvenvietė |
| Naudotas | I tūkstantmečio I p. - XVII a. |
| Žvalgytas | 1965, 1978 |

**Lavoriškių piliakalnis** – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Lavoriškių pietvakarinėje dalyje, Vilnios dešiniajame krante, greta jos santakos su bevardžiu upeliu.

Piliakalnis
-----------

Išliko piliakalnio pietrytinio šlaito dalis ir papėdės gyvenvietė. Piliakalnio šiaurės rytinė dalis buvo sunaikinta 1904–1905 m. statant bažnyčią, kita dalis – 1934–1936 m. kasant žvyrą. Pietrytinis šlaitas iki 4 m aukščio, 37 m pločio. Į šiaurę nuo piliakalnio, Vilnios dešiniajame ir kairiajame krantuose buvusi papėdės gyvenvietė apima apie 1 ha plotą.

Tyrimai
-------

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1965 m. ir 1978 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, tyrimų vadovai Vytautas Daugudis ir Jonas Stankus.

Vilnios dešiniajame krante aptikta 0,3-0,8 m storio III a. – VII a. kultūrinis sluoksnis, kuriame buvo pastatų liekanų, židinių, lipdytos lygiu, grublėtu ir brūkšniuotu paviršiumi keramikos, geležies lydymo krosnelių liekanų, šlako. Vilnios kairiajame krante rasta XVI a. – XVII a. geležies lydymo žymių, šlako, žiestos keramikos. Manoma, kad piliakalnis naudotas nuo pirmojo tūkstantmečio iki m.e. pabaigos iki pirmojo tūkstantmečio vidurio, iš pradžių papėdės gyvenvietė įsikūrė Vilnios dešiniajame krante, vėliau – kairiajame krante.

Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  |  | Sužionių piliakalnis 34 km |  |  |
| Gedimino pilis 24 km |  |  |
| Papiškių piliakalnis 22 km | Leoniškių piliakalnis 10 km  Didžiosios Kuosinės piliakalnis 14 km |  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lavoriškių piliakalnis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 632 psl.

Nuorodos
--------

* Lavoriškių piliakalnis
Indukcinis jutiklis
**Indukcinis jutiklis** yra bekontaktis metaliniams objektams aptikti ar matuoti skirtas prietaisas, kuriame panaudojami elektromagnetinės indukcijos fizikiniai dėsniai.

Veikimo principas
-----------------

Įjungus jutiklio maitinimą, ritėje generuojami virpesiai ir sukuriamas aukšto dažnio elektromagnetinis laukas. Tai ir yra aktyvioji jungimo zona. Jei ši zona nukreipta į metalinį objektą, objektas tampa sūkurinių srovių sukurtos energijos vartotoju. Tai slopina virpesių amplitudę, ir jutiklio loginė grandinė, reaguodama į tai, persijungia.
Induktyviniai priartėjimo jungikliai reaguoja tik į laidininkus.

Į išorę nukreiptas magnetinis laukas generuojamas naudojant pusiau atvirą feritinę virpesių kontūro ritės šerdį ir papildomą ekraną. Taip šalia priartėjimo jutiklio aktyvaus paviršiaus sukuriama tam tikra sritis, vadinama aktyviąja poveikio zona.
Prijungus maitinimo įtampą, įsijungia virpesių generatorius ir grandine teka nustatyta rimties būsenos srovė. Jei elektriškai laidus objektas patenka į aktyviąją poveikio zoną, tai jo paviršiuje sukuriamos sūkurinės srovės, kurios papildomai naudoja virpesių kontūro energiją. Generatoriaus virpesiai slopsta, jutiklis ima vartoti stipresnę srovę. Šios dvi jutiklio būsenos, kai generatoriaus virpesiai slopinami ir kai neslopinami, fiksuojamos elektroninėmis priemonėmis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Inductive sensors". September 1, 2001. Nuoroda tikrinta December 29, 2015.
2. ↑  
Jörg Böttcher. „Online-Kompendium Messtechnik und Sensorik: Kapazitive und induktive Abstandssensoren".
| **Kakas*Kakko*, *Gacco*** |
| --- |
| Friulio hercogas |
| Mirė | 617 m.Oderce, *Oderze* |
| Tėvas | Gisulfas II |
| Friulio hercogas |
| Valdė | 611–617 m.kartu su Tasu |
| Pirmtakas | Gisulfas II |
| Įpėdinis | Grasulfas II |

**Kakas** (*Kakko*, *Gacco*; m. 617 m. Oderce, *Oderze*) – vienas iš dviejų brolių bendravaldžių, kartu valdžiusių Friulio hercogiją.

Antrasis bendravaldis buvo vyresnis brolis Tasas (*Tasso*).

Broliai Tasas ir Kakas valdė nuo jų tėvo Gisulfo II mirties 611 m. iki savo mirties. Apie 611 m. jų tėvas žuvo atremdamas avarų puolimą.

Tėvui žuvus Tasas ir Kakas bei jauniausieji broliai Radoaldas ir Grimoaldas išsigelbėjo nuo avarų ir sėkmingai perėmė tėvo sostą. Valdydami jie privertė Gailo (*Gail*) upės slėnio iki *Matrei* slavus mokėti duoklę.

Abu brolius klastingai nužudė Ravenos egzarchas Gregorijus (*Gregory*). Egzarchas pakvietė Tasą į Odercą (*Oderzo*) į barzdos kirpimo ceremoniją, kur nužudė abu brolius. Jaunesnieji broliai Radoaldas ir Grimoaldas pabėgo į Benevento hercogiją, kur hercogu buvo jų giminaitis Arechis I.

Friulio hercogu tapo jų dėdė Grasulfas II.

Nuorodos
--------

1. ↑  De Rubeis (Appendix, p. 63) rašoma, kad tai įvyko 616 m.
2. ↑  Galbūt 602 m.

* Paul the Deacon. *Historia Langobardorum* Archyvuota kopija 2007-02-12 iš Wayback Machine projekto..

|  |
| --- |
| Kakas (hercogas) **Audoino palikuonys****Gimė:** ?  **Mirė:** 617  |
| Karališkieji titulai |
| Prieš tai:**Gisulfas II** | **Friulio hercogas**611–617kartu su Tasuirgi 611–617 | Po to:**Grasulfas II** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Indulis Emsis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1952 m. sausio 2 d. (71 metai)Salacoje, Latvijoje |
|  |
| Veikla | habilituotas biologijos mokslų daktaras, politikas, buvęs Latvijos Ministras pirmininkas ir Saeimos pirmininkas |
| Partija | 1990 m. Latvijos žaliųjų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Indulis Emsis |

**Indulis Emsis** (g. 1952 m. sausio 2 d. Salacoje, Latvijoje) – biologas ir Latvijos politikas, habilituotas biologijos mokslų daktaras, buvęs Latvijos Ministras pirmininkas ir Saeimos pirmininkas.

1990 m. buvo vienas iš Latvijos žaliųjų partijos įkūrėjų. Buvęs Latvijos TSR (vėliau Latvijos Respublikos) Aukščiausiosios Tarybos, 6-tos, 8-tos ir 9-tos Saeimos deputatas.

* Valdžio Birkavo ministrų kabinete – Aplinkos apsaugos ministras;
* Mario Gailio ministrų kabinete – Aplinkos apsaugos ministras;
* Andrio Škėlės pirmajame ministrų kabinete – Aplinkos ministras;
* Andrio Škėlės antrajame ministrų kabinete – Aplinkos ministras;
* Guntaro Krasto ministrų kabinete – Aplinkos ministras.

2004 m. kovo 9 d. tapo Latvijos Ministru pirmininku. Vadovavo centro dešinės mažumos vyriausybei, kurią sudarė Žaliųjų ir valstiečių sąjunga, Latvijos Pirmoji partija ir Tautos partija. Vyriausybę parėmė ir kairioji Tautos santarvės partija.

2004 m. spalio 28 d. Emsio vyriausybė žlugo, kai Saeima 39 balsais „už" ir 53 – „prieš" atmetė Vyriausybės 2005 m. biudžeto projektą. Jis paliko savo postą 2004 m. gruodžio 2 d. kai jo pareigas perėmė Aigaras Kalvytis.

2006 m. rudenį Emsis pagal Žaliųjų ir valstiečių sąjungos sąrašą buvo išrinktas į 9-tą Saeimą. Lapkričio 7 d. buvo išrinktas Saeimos pirmininku. 2007 m. rugsėjo 21 d. atsistatydino iš Saeimos pirmininko posto ir atsisakė parlamentaro mandato.

Šiuo metu (2007) yra vienas iš trijų Latvijos žaliųjų partijos, kuri priklauso Žaliųjų ir valstiečių sąjungos, vadovų.

Nuorodos
--------

* Asmeniniai duomenys Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto. Latvijos žaliųjų partijos svetainėje.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Einaras Repšė** | **Latvijos ministras pirmininkas**2004 m. kovo 9 d. – 2004 m. gruodžio 2 d. | Po to:**Aigaras Kalvytis** |
Septintojo leidimo viršelis
**Raganų kūjis** (lot. *Malleus Maleficarum*) – vienas svarbiausių žinomų dokumentų, kuriame skatinamas raganų persekiojimas, žinomiausias demonologijos veikalas. Ši knyga yra išsamus inkvizitoriaus vadovėlis, pirmąkart išspausdintas 1487 metais, vėliau laikotarpiu iki 1520 m. buvo išleista ne mažiau kaip 13 kartų ir 1574–1669 m. laikotarpiu – ne mažiau kaip 16 leidimų (ankstesnės publikacijos daugsyk buvo leidžiamos be vietos ir datos nuorodų).

„Raganų kūjis" skatino inkvizicijos isteriją ir daug prisidėjo prie daugiau kaip 200 metų trukusių raganų persekiojimų.

Istorija
--------

„Raganų kūjį" parašė du dominikonų vienuoliai-inkvizitoriai: Kelno universiteto dekanas ir prioras Hainrichas Krameris (Heinrich Kramer, lotynizuota pavardė *Institoris*, ~1430-1505) ir Jakobas Šprengeris (Jacob Sprenger, 1436–1495).

Parašyti „Raganų kūjį" paskatino 1484 m. išleista popiežiaus Inocento VIII bulė *Summis desiderantes*, nukreipta prieš kovos su raganavimu opoziciją.  Autoriai 1487 m gegužės 9 d. pristatė knygą Kelno universiteto Teologijos fakultete, tikėdamiesi paramos ir pritarimo, tačiau universitetas knygą atmetė kaip neetišką. Nepaisant to, į knygą vis viena buvo įtrauktas Kelno universiteto „aprobuojantis raštas", kuris, kaip dabar neretai manoma, yra suklastotas.

1490 metais pati Inkvizicija pasmerkė šią knygą, paskelbdama ją eretiška ir draudžiama. H. Krameris tapo inkvizijos auka. Tačiau po to knyga dar ilgai buvo spausdinama ir skaitoma. Ja rėmėsi ne tik Romos katalikai, bet ir protestantai.

Turinys
-------

„Malleus maleficarum", Lionas. 1669 m.
Originalios medžiagos knygoje palyginus nedaug; ji pirmiausia yra sukauptas ir apibendrintas to meto nuostatų ir praktikų rinkinys; daug medžiagos paimta iš dominikonų prioro Niderio veikalų „Formicarium" (1435) ir „Praeceplorium".

„Raganų kūjis" susideda iš trijų dalių. Pirmoji dalis skirta atkreipti valdžios dėmesį į raganų daromą žalą, į tai, kad jos Šėtonui aukoja nekrikštytus vaikus bei kūniškai santykiauja su inkubais ir sukubais. Čia aiškinama, kodėl moterys, būdamos silpnesnės prigimties, dažniau pasuka raganavimo keliu (vyrai sudarė tik penktadalį raganų procesų aukų).

Antroji dalis smulkiai aprašo įvairius raganavimo burtus bei apeigas (sutartis su Šėtonu, pasivertimai, derliaus ir galvijų naikinimas ir t. t.) ir siūlo įvairius saugojimosi būdus.

Trečioji dalis (manoma, kad jos autorius yra H. Krameris) aprašo raganų procesų organizavimą, civilinių ir inkvizicijos teismų jurisdikciją raganų teismų klausimais. Daug vietos skirta raganų aptikimo, raganavimo įrodymo, liudytojų apklausos metodikai (pavyzdžiui, nurodoma kad kaltinamoji (kaltinamasis) neturi žinoti liudytojo vardo).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gry Anita Hemsing, UiO, Ariadne, Kulturhistorie: Heksehammeren
**Turistinis Kemgangsano regionas** (kor. 금강산 관광 지구, 金剛山觀光地區) – specialus Šiaurės Korėjos administracinis rajonas. Jis buvo įkurtas 2002 m. lankyti turistams iš Pietų Korėjos. Jame yra Kemgangsano kalnai, dar vadinami Deimantiniais kalnais.

Nuo 1998 m. turistams iš Pietų Korėjos buvo leista lankyti Kemgangsaną. Nuo to laiko pradėtos organizuoti turistinės kelionės. 2002 m. rajonas aplink kalnus buvo atskirtas nuo Kangvono provincijos ir sudaro atskirą administracinį vienetą.
Regionas buvo uždarytas 2008 m. kai Š. Korėjos kareivis nušovė turistę iš pietų, peržengusią zonos, už kurios draudžiama išeiti, ribą.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Turizmas Šiaurės Korėjoje

Nuorodos
--------

* „Hyundai Asan" – Pietų Korėjos turistinė kompanija, turų organizuotoja.

Išnašos
-------

1. ↑



|  |  |
| --- | --- |
| Šiaurės Korėjos administraciniai vienetai |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **Tiesioginio valdymo miestai:** | Pchenjanas | Rasonas |
| **Specialieji administraciniai regionai:** | Pramoninis Kesongo regionas | Turistinis Kemgangsano regionas | Ypatingasis Sineidžu administracinis regionas |
| **Provincijos:** | Čagangas | Šiaurės Hamgiongas | Pietų Hamgiongas | Pietų Hvanghė | Šiaurės Hvanghė | Kangvonas | Pietų Pchenjanas | Šiaurės Pchenjanas | Jangangas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kajol |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Kājol |
|  |
| Gimė | 1974 m. rugpjūčio 5 d. (48 metai), Mumbajus, Indija |
|  |
| Šalis | Indijos vėliava Indija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| Sutuoktinis | Ajay Devgan |
|  |  |
|  |
| Aktyvumo metai | 1992–2012 |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| „Kabhi Khushi Kabhi Gam" (liet. „Būna laimės, būna skausmo", 2001), „Kuch Kuch Hota Hai" (liet. *Kažkas vyksta*, 1998), „My Name is Khan" (liet. *Mano vardas Khanas*, 2010), |
| Apdovanojimai |
| Filmfaire geriausia aktorė (1996, 1999, 2002, 2007, 2011 m.) |

**Kadžol Devgan** (hind. काजोल देवगन, IAST: *Kājol Devgan*; g. 1974 m. rugpjūčio 5 d.) – Indijos aktorė, daugiausia vaidinanti Bolivudo filmuose.

Gimė bengalų-marathų šeimoje Mumbajuje, tėvai – aktorė Tanudža ir režisierius Šomu Mukherdži. Jos šeima buvo aktorių dinastijos dalis: žymi aktorė Rani Mukherdži yra Kadžol pusseserė. Aktorė karjerą pradėjo būdama šešiolikos – 1992 m. debiutavo filme *Bekhudi*, kuris didelės sėkmės nesulaukė. 1993 m. vaidino populiariame filme *Baazigar*. Ši juosta žymi Kadžol ir Šahrukh Khano dueto Bolivude pradžią.

Kadžol pasižymėjo vaidindama filmuose *Karan Arjun* ir *Dilwale Dulhania Le Jayenge*. Pastarasis filmas – vienas sėkmingiausių Bolivudo istorijoje. Tačiau sėkmingiausios Kadžol juostos – Karano Džoharo režisuotos *Kuch Kuch Hota Hai, Kabhi Khushi Kabhi Gam* ir *My Name is Khan*. Visuose šiuose filmuose Kadžol vaidino Šahrukho Khano partnerę.

Apdovanojimai
-------------

* Filmfair geriausia aktorė:
	+ 1996 m. (*Dilwale Dulhania Le Jayenge*)
	+ 1999 m. (*Kuch Kuch Hota Hai*)
	+ 2002 m. (*Kabhi Khushi Kabhi Gam*)
	+ 2007 m. (*Fanaa*)
	+ 2011 m. (*My Name is Khan*)
| **Eduardas Kalninislatv. *Eduards Kalninš*** |
| --- |
| Gimė | 1904 m. spalio 25 d.Ryga |
| Mirė | 1988 m. sausio 1 d. (83 metai)Ryga |
|  |
| Veikla | latvių tapytojas marinistas |
| Organizacijos | Latvijos dailės akademija |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Latvijos dailės akademija |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1958 m. Briuselis „EXPO-1958" bronzos medalis |
|  |
|  **Vikiteka** | Eduardas Kalninis |

**Eduardas Kalninis** (latv. *Eduards Kalninš*, Kalninis 1904 m. spalio 25 d. Ryga – 1988 m. sausio 1 d.) – latvių tapytojas marinistas.

Biografija
----------

Tapybos mokslu pradėjo su tėvais 1914–1917 m. gyvendamas Tomske pas J. Moškevičių.1923–1932 m. studijavo Latvijos dailės akademijoje pas V. Purvytį, nuo 1945 m. joje dėstė, nuo 1955 m. profesorius. 1970 m. TSRS dailės akademijos narys.

Kūryba
------

Nutapė didingą, rūstų jūros grožį perteikiančių peizažų, žanrinių kompozicijų, vaizduojančių žvejų gyvenimą („Sielininkai" 1935 m. „Naujos burės" 1945 m. „Permainos" 1949 m. „Septintoji Baltijos regata" 1952–1954 m. „Latvijos žvejai Atlante" 1957 m. „Distancija" 1967 m. „Baltijos jūros audra" 1972 m.). Paveikslai realistiniai, būdinga virtuoziškai ištobulinta toninė modeliuotė, apibendrinimas, romantinė nuotaika, vėlesniems paveikslams – ekspresija, patosas. Nuo 1927 m. dalyvavo parodose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Eduards Kalninš Archyvuota kopija 2008-05-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Eduardas Kalninis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 222 psl.

Nuorodos
--------

* Eduards Kalninš. Galerija Archyvuota kopija 2007-12-25 iš Wayback Machine projekto.
| **Indrė Pociūtė-Levickienė** |
| --- |
| Gimė | 1979 m. lapkričio 16 d. (43 metai)Šiauliuose |
|  |
| Veikla | teisininkė, konservatorių lygos bei Lietuvos politinė veikėja, LR krašto apsaugos viceministrė |
| Partija | 2009 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 2003 m. Mykolo Romerio universitetas |

**Indrė Pociūtė-Levickienė** (g. 1979 m. lapkričio 16 d. Šiauliuose) – teisininkė, konservatorių lygos bei Lietuvos politinė veikėja, buvusi LR krašto apsaugos viceministrė.

Biografija
----------

1998 m. baigė Šiaulių Juliaus Janonio gimnaziją, 2003 m. – Mykolo Romerio universiteto (MRU) Teisės fakultete – teisę, teisės bakalauras, 2005 m. MRU TF – podiplomines studijas, teisės magistras.

1998–1999 m. Šiaulių apygardos teismo posėdžių sekretorė
2006–2008 m. Seimo Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos atstovė spaudai, frakcijos referentė
2008–2010 m. LR Krašto apsaugos ministro patarėja.

Nuo 2004 m. Jaunųjų konservatorių lygos narė, nuo 2005 m. Atlanto sutarties Lietuvos Bendrijos narė, nuo 2009 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų narė, nuo 2009 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų Tarybos narė, nuo 2009 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų Krašto saugumo komiteto narė, nuo 2009 m. Jaunimo reikalų tarybos narė prie Jaunimo reikalų departamento prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos.

Ištekėjusi..

Šaltiniai
---------

1. ↑  Indrė Pociūtė-Levickienė Archyvuota kopija 2011-02-21 iš Wayback Machine projekto. (CV, LR KAM inf.)
| ***Ragana*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Baba Yaga |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Corrado Farina |
| Scenaristas (-ai) | Corrado Farina |
| Metai | 1973 |
| Žanras | siaubo |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Ragana** (it.  *Baba Yaga*) – 1973 m. sukurtas siaubo filmas pagal tuo laiku populiarių Europoje komiksų seriją „Valentina".

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Mados fotografė Valentina keistomis aplinkybėmis susipažįsta su pagyvenusia moterimi, prisistatančia kaip Baba Yaga (liet. Ragana). Vėliau apsilankiusi jos namuose, moteris paliečia Valentinos fotoaparatą – ir visi žmonės, kuriuos ši vėliau nufotografuoja, miršta. Be to, ji padovanoja keistą lėlę, kuri kiekvieną dieną darosi vis labiau panaši į žmogų, kol galiausiai atgyja. Ilgainiui Valentina tampa visiškai priklausoma nuo paslaptingosios moters, kontroliuojančios ją per dovanotąją lėlę, ir vienintelis, galintis padėti jai ištrūkti iš šių pinklių yra artimas draugas Arno...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Carroll Baker – Ragana (Baba Yaga)
* George Eastman – Arno
* Isabelle De Funes – Valentina
* Ely Galleani – Anetė, lėlė
* Daniela Balzaretti – Romina
* Sergio Masieri – Sandro
* Angela Covello – Toni
* Carla Mancini
**Julija Braždžionytė** (g. 1954 m. vasario 27 d. Kaune – 2007 m. gegužės 13 d. ten pat, palaidota Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos gydytoja kardiologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1977 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1996 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė, vienintelė Lietuvoje apsigynė habilituoto daktaro disertaciją reanimacijos srityje.

Nuo 1998 m. Kauno medicinos universiteto (KMU) ikidiplominių studijų skyriaus, 2003–2004 m. Studijų centro vedėja, nuo 1999 m. KMU klinikų Kardiologijos intensyviosios terapijos skyriaus vadovė; nuo 1999 m. profesorė. Kauno medicinos universiteto studijų reikalų prorektorė.

Lietuvos ir tarptautinėje spaudoje paskelbė daugiau, kaip 100 mokslinių straipsnių. Nuo 1996 m. Tarptautinės kardiologų draugijos ir federacijos narė. Mirė skaitydama paskaitą kolegoms medikams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Julija Braždžionytė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 461 psl.
| **Julija Juodienė-Čereškaitė** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. vasario 2 d. (82 metai)Zapaškos k. Molėtų r. |
|  |
| Veikla | muzikos mokytoja, kanklininkė, chorvedė. |

**Julija Juodienė-Čereškaitė** (1941 m. vasario 2 d. Zapaškos k. Molėtų r.) – muzikos mokytoja, kanklininkė, chorvedė.

Biografija
----------

Lankė Balninkų vidurinę mokyklą, o 1956–1960 kankliuoti ir diriguoti mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos technikume (dėst. J. Strimaitis, I. Mintaučkienė, V. Balčiūnas).

1960–1962 Viktarino (Lazdijų r.) aštuonmetės mokyklos mokytoja ir kultūros namų meno vadovė. 1962–1972 Kurklių (Anykščių r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja bei chorų vadovė. 1972–1994 Ukmergės 4-osios (Užupio) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovė. Jaunučių, jaunių ir mišrųjį chorus lankė po 50-70 moksleivių, kurie dalyvavo koncertuose, Ukmergės rajono dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose. Jaunių chorą parengė 1975, 1977, 1980, 1985 ir 1987 respublikinėms dainų šventėms bei 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei Vilniuje, konkursuose pelnė prizinių vietų. Jaunuosius dainininkus paruošdavo „Dainų dainelės" konkursams. Mokykloje įrengė pavyzdingą muzikos kabinetą.

Nuo 1995 Ukmergės politinių kalinių ir tremtinių mišriojo choro (30 dalyvių) vadovė.

Kolektyvas dalyvauja koncertuose ir kituose rajono kultūros renginiuose, parengtas 1995 ir 1997 politinių kalinių ir tremtinių dainų šventėms „Leiskit į Tėvynę" Panevėžyje ir Klaipėdoje bei 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. J. Juodienė – Ukmergės rajono dainų švenčių dirigentė.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Hong Jin-Ho - YellOw
**Hong Jin-Ho** (kor. 홍진호, g. 1982 m.) – buvęs profesionalus StarCraft: Brood War žaidėjas iš Pietų Korėjos. Žaidė pseudonimu **[NC]… YellOw** ar trumpiau tiesiog **YellOw**. Pagrindinė jo komanda buvo "KTF MagicNs", o 2008 m. tarnybos kariuomenėje metu buvo oficialios Pietų Korėjos kariuomenės StarCraft komandos "Air Force ACE" kapitonu. Dėl savo agresyvaus žaidimo stiliaus YellOw yra pramintas "Storm Zerg" (*Audros Zergu*). Taip pat dažnai vadinamas "Sidabro karaliumi" ar "Antrosios vietos karaliumi" dėl nuolatinio antros vietos užėmimo turnyruose. Finaluose jis dažniausiai pralaimėdavo prieš Lim Yo-Hwan (*Boxer*).

Nors Hong Jin-Ho niekada nepavykę laimėti nei vienos iš pagrindinių Pietų Korėjos Brood War lygų (Starleague ir MSL), jis yra ne sykį laimėjęs pirmąją vietą nereguliariuose StarCraft turnyruose. Pagal sužaistų oficialių Brood War partijų skaičių YellOw yra trečias po Lim Yo-Hwan ir Lee Yoon Yeol

2011 m. Hong Jin-Ho oficialiai paskelbė apie savo pasitraukimą iš elektroninio sporto. Jo garbei buvo surengta atsisveikinimo šventė, kurioje tarp kitų dalyvavo žinomos StarCraft žvaigždės Lim Yo-Hwan ir Lee Yoon Yeol, o Pietų Korėjos dainininkas Park Wan Gyu atliko dainą, fone ekrane rodant įsimintiniausių YellOw karjeros epizodų montažą.

Karjera po Brood War
--------------------

Nuo 2011 m. rugpjūčio 12 d. GOM TV pradėjo rodyti realybės šou "Project A", kuriame trijų mokytojų padedamas, YellOw sieks patekti į Pietų Korėjos StarCraft II GSL *Code A* lygą (antroji pagal stiprumą lyga) ir taip pradėti savo profesionalią StarCraft II karjerą.

2012 m. Hong Jin-Ho tapo naujai įkurtos League of Legends komandos „Xenics Storm" treneriu.

2013 m. dalyvavo televizijos žaidimo The Genius pirmajame sezone, kurį ir laimėjo. Vėliau taip pat dalyvavo antrame (kartu su kitu žaidėjiu Lim Yo-Hwan) ir ketvirtame sezonuose.

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* The Storm Zerg - Team Liquid straipsnis apie YellOw
* TL PD žaidėjo profilis

### Išnašos

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2011-08-17 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  thisisgame.com[neveikianti nuoroda]
| ***Raganos*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Le streghe |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Mauro BologniniPier Paolo PasoliniVittorio De SicaLuchino ViscontiFranco Rossi |
| Kompozitorius | Ennio MorriconePiero Piccioni |
| Metai | 1967 |
| Žanras | drama, komedija |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Raganos** (it.  *Le streghe*) – 1965 m. nufilmuota ir 1967 m. išleistas prodiuserio Dino De Laurentiis filmas, sudarytas iš 5 atskirų epizodų, kuriuose pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Silvana Mangano.

Juosta nebuvo demonstruota už Europos ribų, nors kino kompanija United Artists įsigijo teises, kuomet ėmė augti juostoje vaidinusio Clint Eastwood populiarumas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

* Silvana Mangano
* Annie Girardot
* Alberto Sordi
* Clint Eastwood
* Marilu Tolo
* Helmut Berger
* Veronique Vendell

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

„Gyva sudeginta ragana" – istorija apie populiarią aktorę, inkognito atvykusią į kurortą Alpėse susitikti su savo draugais. Sulaukusi apkalbų dėl savo „prastos" kilmės ir profesijos, ji netrukus sužino esanti nėščia, prodiuseris ją spaudžia atsikratyti „problemos", o į kurortą netrukus atvyksta daugybė žurnalistų.

„Pilietinės pareigos jausmas" – skubanti moteris automobiliu sutinka pavežti avarijoje nukentėjusį vyrą, tačiau juo pasinaudoja kaip priedanga, kad kuo greičiau nuvyktų į susitikimą.

„Žemė, matoma iš Mėnulio" – netekęs žmonos, vyras su sūnumi nusprendžia rasti kitą moterį, kuri atstotų ir žmoną, ir motiną. Po metus trukusių nesėkmių galiausiai jie sutinka nebylę, kuri sutinka tekėti už tėvo.

„Sicilietė" – mergina prisipažįsta tėvui, kad į ją dėmesį atkreipė kitas vyras, kas išprovokuoja žudynes tarp abiejų šeimų.

„Įprastas vakaras" – pavargusi nuo nuobodaus vyro, žmona susikuria savo fantazijų pasaulį, kuriame šis galėtų būti jos didvyris.

Apdovanojimai
-------------

| Apdovanojimas | Apdovanojimų kategorija | Asmuo | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- |
| David di Donatello | geriausia aktorė | Silvana Mangano | Laimėjo |
| Golden Goblets | Laimėjo |
|
|  |
| --- |
| Honkongo kiniškasis universitetas  香港中文大學 |
|  |
| Įkurtas | 1963 m. |
| Tipas | valstybinis |
| Darbuotojų | ~7300 |
| Studentų | ~14 400 |
| Vieta | Honkongas, Kinija |
| Svetainė | cuhk.edu.hk |

**Honkongo kiniškasis universitetas** (kin. 香港中文大學; sutrumpintai: **CUHK**) – antras pagal senumą universitetas Honkonge, įkurtas 1963 m. Šia Tino rajone. Tai vienas iš geriausiai vertinamų universitetų Azijoje, turintis 8 fakultetus, kuriuose mokosi virš 14 000 studentų. CUHK garsėja tyrimais gamtos mokslų ir matematikos srityse, universitete dėsto keturi profesoriai, laimėję Nobelio premijas.

Istorija
--------

Universitetas buvo įsteigtas 1963 m. spalio 17 d. sujungus Naująjį Azijos, Čungči ir Jungtinį koledžus (vėliau prie jų prisijungė Šo, Morningsaido, S. H. Ho, Ly Vū Sing, Vu Ie Sun, C. W. Ču koledžai). Po trejų metų pradėtos magistrantūros, o 1980 m. ir doktorantūros studijos. 1972 m. įkurtas universitetinis miestelis Šia Tino rajone.

Struktūra
---------

CUHK sudaro devyni koledžai, išlaikantys nemažą autonomiją nuo centrinės universiteto vadovybės. Juose yra aštuoni fakultetai: menų, vadybos, edukologijos, inžinerijos, medicinos, teisės, socialinių mokslų, gamtos mokslų.

Absolventai
-----------

Tarp žinomų žmonių, baigusiųjų Honkongo kiniškąjį universitetą, yra režisierius Wong Jing, kompozitorius Chan Wing-wah, matematikas Shing-Tung Yau, aktorius Chung King-fai ir kiti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Facts and Figures, CUKH
2. ↑  Facts and Figures, CUKH
3. ↑  Top Asian Universities 2011–2012 Archyvuota kopija 2012-05-24 iš Wayback Machine projekto. Times Higher Education
4. ↑  QS Asian University Rankings 2012, QS Top Universities
5. ↑  Facts and Figures, CUKH
6. ↑  Milestones Archyvuota kopija 2013-09-30 iš Wayback Machine projekto. CUHK
**Genovaitė Jacėnaitė** (1933 m. birželio 1 d. Kuršėnuose – 2016 m. liepos 21 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė keramikė.

Biografija
----------

1957 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai – Liudvikas Strolis, Juozas Mikėnas. 1957–1999 m. Lietuvos dailės instituto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) dėstytoja, nuo 1996 m. docentė. Nuo 1994 m. ir Pedagogų profesinės raidos centro dėstytoja.

Lietuvos dailininkų sąjungos, Žemaičių bendrijos Vilniuje narė, 2008 m. gyventojų išrinkta Kuršėnų miesto garbės piliete.

Palaidota Rokantiškių kapinėse, Vilniuje.

Kūryba
------

Sukūrė keraminių skulptūrėlių ir jų kompozicijų („Piemenaitės" 1970 m. „Žemaičių karys" 1971 m. „Kerdžius" 1980 m. ciklai „Cirkas" 1973–1974 m. „Iš kareiviško gyvenimo" 1977 m. „Sodininkai" 1980 m. „Poliklinikoje" 1982 m. „Neišaiškinti gamtos reiškiniai" 1983 m. pano (Marijampolio, Alytaus ir kt. mokyklose). Kūriniai dažniausiai iš šamoto, raiškių formų, ekspresyvios lipdybos, įvairių faktūrų, matinių glazūrų, humoristiniai, vėlesni – istorinės mitologinės tematikos.

Nuo 1957 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje. Surengė 28 individualias parodas: Vilniuje 1973 m. 1974 m. 1983 m. 1995 m. 1998 m. 2000 m. 2002 m. 2005 m. ir kitur. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Anapilin iškeliavo žymi keramikė Genovaitė Jacėnaitė (1933-2016) *bns.lt*
2. ↑  Nijolė Žilinskienė. *Genovaitė Jacėnaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 459 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Njeris*Nyeri* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

NjerisNjeris

0°25′0″ p. pl. 36°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.41667°š. pl. 36.95000°r. ilg.﻿ / 0.41667; 36.95000﻿ (Njeris)Koordinatės: 0°25′0″ p. pl. 36°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.41667°š. pl. 36.95000°r. ilg.﻿ / 0.41667; 36.95000﻿ (Njeris) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Kenijos vėliava Kenija |
| **Apskritis** | Njerio apskritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1902 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 130 562  |
|  |
|  **Vikiteka** | Njeris |

**Njeris** (suah. *Nyeri*) – miestas vidurio Kenijoje, Rytų Afrikos plokščiakalnyje, Aberdero kalnagūbrio papėdėje, 150 km į šiaurę nuo Nairobio. Apskrities centras. Praeina Nairobio–Nanjukio geležinkelis, keliai į Nairobį, Nakuru, Nanjukį, Othają. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (arbata, kava, kukurūzai, pupos, naminiai gyvuliai). Maisto pramonė (gaiviųjų gėrimų gamyba, vandens, pieno, arbatos fasavimas, kukurūzų miltų gamyba). Veikia 2 universitetai ir keli filialai. Njerio apylinkėse yra Aberdero nacionalinis parkas.

Istorija
--------

Njeris įkurtas 1902 m. kaip britų karinis postas kikujų žemėse.