recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Torensas |
| --- |
| Palydovinė nuotraukaPalydovinė nuotraukaPalydovinė nuotrauka |
| Vieta | Australijos vėliava Australija(Pietų Australijos vėliava Pietų Australija) |
| Plotas | iki 5700 km² |
| Kilmė | tektoninis |
| Didžiausias gylis | 8 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Torensas

  |
| **Koordinatės** |  31°02′0″ p. pl. 137°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.03333°š. pl. 137.85000°r. ilg.﻿ / 31.03333; 137.85000Koordinatės: 31°02′0″ p. pl. 137°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.03333°š. pl. 137.85000°r. ilg.﻿ / 31.03333; 137.85000 |

**Torensas** (angl. *Lake Torrens*) – nenuotakus ežeras Australijoje, Pietų Australijos valstijoje, 345 km į šiaurę nuo Adelaidės. Telkšo tektoninės kilmės duburyje. Duburio ilgis 240 km, plotis 65 km. Plotas kinta priklausomai nuo sezono: žiemą (lietinguoju laikotarpiu) plotas pasiekia iki 5700 km², o vasarą beveik visas išdžiūsta, dubuo pasidengia druskos sluoksniu. Tačiau per paskutiniuosius 150 metų ežeras visą duburį užpildęs tebuvo vieną kartą.

1991 m. ežero dubuo įtrauktas į Torenso nacionalinį parką. Jo plotas 5677 km².

Ežerą 1839 m. atrado Edvardas Eiras. Pradžioje manyta, kad tai milžiniškas pasagos formos ežeras, užblokuojantis kelią į dykumą, tačiau 1858 m. A. Gregoris įrodė, kad tai keleto druskingų ežerų grandinė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 431
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| Farso provincijaاستان فارس |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Irano vėliava Iranas |
| **Administracinis centras** | Širazas |
| **Šahristanų skaičius** | 23 |
|  |
| **Gyventojų** (2023) | 5 171 000 |
| **Plotas** | 122 608 km² |
| **Tankumas** (2023) | 42 žm./km² |

**Farso provincija** (pers. استان فارس) – provincija ir istorinis regionas pietų Irane. Administracinis centras – Širazas.

Geografija
----------

Provincija ribojasi vakaruose su Bušehro, pietuose su Hormozgano, rytuose su Kermano ir Jezdo, šiaurėje su Isfahano ir šiaurės vakaruose su Kohgilujės ir Bojerahmedo provincijomis.

Didžiąją provincijos dalį užima Zagroso kalnai. Vietomis yra derlingų tarpukalnių oazių. Centrinėje dalyje telkšo keletas druskingų ežerų – Maharlu, Taškas, Bachteganas ir kt. Klimatas sausringas, žiemos vėsios, vasaros karštos. Įkurti keli nacionaliniai parkai ir draustiniai.

Istorija
--------

*Pagrindinis straipsnis – Persija (regionas)*.
Farsas yra istorinė persų tautos tėvynė. Iš šio regiono kilusi Achemenidų dinastija įkūrė galingą Persijos imperiją, o Farse pastatė karališkuosius miestus – Persepolį ir Pasargadus. Vėliau, kaip ir visa Persija, Farsas buvo valdomas vis naujų dinastijų.

Gyventojai
----------

Dauguma provincijos gyventojų yra persai. Yra kaškajų, lurų ir kt. 61,2 % žmonių gyvena miestuose, 38,1 % kaimuose, 0,7 % yra klajokliai.

Didžiausi miestai:

* Širazas
* Marvdaštas
* Džehromas
* Fasa
* Kazerunas
* Firuzabadas
* Darabas
* Abadė
* Laras

Šaltiniai
---------

1. ↑  IRAN: Provincial Division, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Irano provincijos** |  |
| Ardebilis | Bušehras | Chuzestanas | Čeharmehalis ir Bachtiarija | Elbrusas | Farsas | Gilanas | Golestanas | Hamadanas | Hormozganas | Ilamas | Isfahanas | Jezdas | Kazvinas | Kermanas | Kermanšahas | Kohgilujė ir Bojerahmedas | Kumas | Kurdistanas | Lurestanas | Mazenderanas | Merkezis (Vidurinė) | Pietų Chorasanas | Rezavio Chorasanas | Rytų Azerbaidžanas | Semnanas | Sistanas ir Beludžistanas | Šiaurės Chorasanas | Teheranas | Vakarų Azerbaidžanas | Zendžanas |
*Kitos reikšmės – Korona (reikšmės).*

| Koronaangl. *Corona* |
| --- |
|        |
| *Miesto vaizdas* |
|  |
| 

KoronaKorona

33°52′0″ š. pl. 117°34′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.86667°š. pl. 117.56667°r. ilg.﻿ / 33.86667; 117.56667﻿ (Korona)Koordinatės: 33°52′0″ š. pl. 117°34′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.86667°š. pl. 117.56667°r. ilg.﻿ / 33.86667; 117.56667﻿ (Korona) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-8)------ vasaros: (UTC-7) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Kalifornija Kalifornija |
| **Apygarda** | Riversaido apygarda |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 124 966  |
| **Plotas** | 100,829 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 239 žm./km² |
| **Altitudė** | 206 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ci.corona.ca.us |
|  **Vikiteka** | Korona |

**Korona** (angl. *Corona*) – miestas JAV, Kalifornijos valstijos pietuose, apie 70 km į pietryčius nuo Los Andželo. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 124 tūkst. žmonių. Korona išsidėsčiusi rytiniame Santa Anos kanjono pakraštyje, iš pietvakarinės pusės miestą supa Klivlando nacionalinis miškas ir Santa Anos kalnai. Apylinkėmis teka Santa Anos upė.

Miestas labiausiai žinomas dėl čia užaugintos žemės ūkio produkcijos (citrusai, liucerna, cukriniai runkeliai, pomidorai ir graikiniai riešutai).

Istorija
--------

Čia gyventa luisenjų. Korona įkurta 1886 m. citrusų auginimo Pietinėje Kalifornijoje bumo metu. Miesto pavadinimas kilo nuo neįprasto gatvių tinklo išdėstymo – gatvės išdėstytos standartiškai kvadratiniu tinklu ir vienos mylios skersmens atstumu viena nuo kitos supa miesto viduryje esantį žiedinį *Grand Boulevard* prospektą. Tokį gatvių tinklą suprojektavo iš Anaheimo kilęs statybos inžinierius Hiram Clay Kellogg.

Pradžioje gyvenvietė vadinosi ***Pietų Riversaidu***. Pavadinimas pakeistas į Koroną 1896 m. 1913, 1914 ir 1916 m. centrine miesto dalimi vyko 3 mylių tarptautinės automobilių lenktynės.

1915 m. mieste atidaryta pirmoji šalyje citrusų perdirbimo gamykla, miestas tapo citrusinių vaisių perdirbimo centru.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *Corona*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2021-05-15.
2. ↑  Hoover, Mildred B.; Hero & Ethel Rensch, and William N. Abeloe (1966). *Historic Spots in California*. Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-4482-9.
| Taupo ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Naujosios Zelandijos vėliava Naujoji Zelandija |
| Plotas | 616 km² |
| Kranto linijos ilgis | 193 km |
| Kilmė | vulkaninė |
| Vidutinis gylis | 110 m |
| Didžiausias gylis | 186 m |
| Tūris | 59 km³ |
| Įteka | Tongariras, Tuaranga, Vaitahanujis |
| Išteka | Vaikatas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Taupo ežeras

  |
| **Koordinatės** |  38°49′0″ p. pl. 175°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿38.81667°š. pl. 175.91667°r. ilg.﻿ / 38.81667; 175.91667Koordinatės: 38°49′0″ p. pl. 175°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿38.81667°š. pl. 175.91667°r. ilg.﻿ / 38.81667; 175.91667 |

**Taupo ežeras** (angl. *Lake Taupo*) – ežeras, esantis Naujojoje Zelandijoje (didžiausias šalyje), Šiaurės salos centrinėje dalyje, Vulkaninėje plynaukštėje. Ilgis 46 km, plotis 33 km. Į Taupą įteka Vaitahanujo, Tongariro, Taurangos upės, o išteka Vaikatas, įtekantis į vandenyną. Taupe veisiasi unguriai ir upėtakiai. Ežeras apsuptas kalnų ir ugnikalnių; populiarus turistinis centras.

Taupo kaldera
-------------

Taupo ežeras susidarė galingo ugnikalnio (supervulkano) kalderoje, maždaug prieš 26,5 tūkst. metų įvykus galingam išsiveržimui. Šios išsiveržimo metu į orą išmesta 1170 km³ kietųjų medžiagų ir dūmų, o didelės teritorijos aplink ugnikalnį susmego ir virto kaldera. Per savo istoriją Taupo ugnikalnis yra išsiveržęs 28 kartus. Paskutinis galingas išsiveržimas įvyko apie 180 metus. Manoma, kad šio išsiveržimo metu išmesta 100 km³ medžiagų, kurios sudarė net 50 km aukščio stulpą. Paskutinis išsiveržimas įvyko 210 m. Taupas – vienas galingiausių pasaulio ugnikalnių, jo išsiveržimas galėtų sukelti tragiškas pasekmes ne tik regionui, bet ir visai planetai.

Nuorodos
--------

* Ugnikalnių duomenų bazė Archyvuota kopija 2007-04-28 iš Wayback Machine projekto.
Belfegoras
**Belfegoro skaičius** 1000000000000066600000000000001 – neįprastas pirminis skaičius, turintis daug „šėtoniškų" elementų. 666 yra Naujajame testamente minimas „pabaisos skaičius". Iš abiejų pusių šešetus supa po 13 nulių (13 – „nelaimingas skaičius"). Pagaliau skaičius susideda iš 31 skaitmens – 13 atvirkščiai. Šis skaičius dar ir simetriškas (palindromas).

Belfegoras yra vienas iš „septynių pragaro princų",  padedantis mokslininkams bei tyrinėtojams visokiuose „velniškuose atradimuose", kurių geriau ir nebūtų. Skaičių taip pavadino Clifford A. Pickover. Skaičius gali būti žymimas „apversta 𝜋" (viršumi į apačią).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Skaidymas dalikliais Wolfram Alpha tinklalapyje
2. ↑  Beale 1999, p. 718
3. ↑  Singh, Simon (2016-03-19). „Homer Simpson's scary maths problems". BBC News. Nuoroda tikrinta 2013-10-31.
4. ↑  Singh, Simon (2013-10-31). „Homer Simpson's scary maths problems". BBC News. Nuoroda tikrinta 2013-10-31.
5. 1 2  „Belphegor's Prime: 1000000000000066600000000000001".
| **Egretta gularis** |
| --- |
| Krantinis garnys (Egretta gularis)Krantinis garnys (*Egretta gularis* )  pilka forma |
| Krantinis garnys (Egretta gularis)Krantinis garnys (*Egretta gularis* )balta forma |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gandriniai paukščiai  *( Ciconiiformes)* |
| Šeima: | Garniniai  *( Ardeidae)* |
| Gentis: | Tikrieji garniai  *( Egretta)* |
| Rūšis: | Krantinis garnys  *( Egretta gularis)* |

 |
| Binomas |
| ***Egretta gularis***Bosc, 1792 |

**Krantinis garnys** arba **vakarinis rifinis garnys** (*Egretta gularis*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Yra du porūšiai:

* *Egretta gularis gularis* (Bosc, 1792), aptinkamas Vakarų Afrikos pakrantėse nuo Mauritanijos iki Gabono.
* *Egretta gularis schistacea* (Hemprich & Ehrenberg, 1828), aptinkamas Rytų Afrikos pakrantėse, prie Raudonosios jūros, Persijos įlankos ir Indijoje.

Išvaizda
--------

Vidutinio dydžio garninis paukštis. Kūno ilgis 65 cm, atstumas tarp sparnugalių 86 – 104 cm, svoris 280–710 g. Būdingas spalvinis dimorfizmas. Yra dvi formos: kūnas tamsiai melsvai pilkas, tik gerklė balta ir kūnas baltas. Kojos tamsios, letenos ryškiai geltonos. Paukščių tuoktuvių metu plikos odos plotas tarp snapo ir akių paraudonuoja, o letenos tampa rausvai raudonomis.

Biologija
---------

Biotopas – uolėtos ar smėlėtos pakrantės, rifai. Taip pat aptinkamas estuarijose, lankose, mangrovėse, lagūnose.
Sėslus, dieninis paukštis.

Minta vėžiagyviais, moliuskais ir žuvimi. Grobio ieško nedidelėmis grupėmis. Naktį ilsisi didelėse virš 1000 individų grupėse.

Peri nedidelėse, 100 porų, kolonijose arba pavieniai. Lizdus krauna iš šakų ir dumblių, nendrynuose, mangrovėse ar ant uolų. Dėtyje 3 – 4 šviesiai žydri kiaušiniai. Peri abu tėvai, 23 – 24 dienas. Tėvai jauniklius maitina į lizdą atrytomis, pusiau apvirškintomis, žuvimis. Karštomis dienomis tėvai jauniklius saugo nuo karščio. Dažnai jaunikliai žūva iškritę iš lizdo. Žiurkės,  katės, varnos minta krantinio garnio kiaušiniais ir jaunikliais. Po mėnesio jaunikliai palieka lizdą.

Šaltiniai
---------

1. ↑   „Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos raudonasis sąrašas -Egretta gularis". Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija. anglų k.
2. ↑   „ITIS Report - Egretta gularis". ITIS. anglų k.
3. ↑  „Egretta gularis". Wildscreen Arkive. anglų k. Suarchyvuotas originalas 2017-12-28. Nuoroda tikrinta 2017-12-28.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Krantinis garnys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Romain Gary (1961)
**Romain Gary** (1914 m. gegužės 8 d. Vilniuje – 1980 m. gruodžio 2 d. Paryžiuje) – prancūzų rašytojas, diplomatas.

Biografija
----------

Atminimo lenta ant namo Vilniuje, Basanavičiaus g. 18
Tikrasis rašytojo vardas – Romanas Kacevas. Vilniuje privačiai mokėsi kalbų, dainavimo. 1923 m. persikėlė į Varšuvą, vėliau į Prancūziją. 1933 m. įstojo į Eks an Provanso universiteto teisės fakultetą. Paryžiuje pasirodė pirmosios spaudos publikacijos. Dirbo padavėju, statistu kine, piešėju žaislų fabrike. Studijavo Paryžiaus universitete, dukart savaitėje lankė užsiėmimus Aukštojoje karinio parengimo mokykloje. 1938 m. paskatintas jausmingos savo motinos Ninos Kacew, ruošėsi pasikėsinimui prieš Adolfą Hitlerį ir jau įsigijo bilietą į Berlyno ekspresą, tačiau motina jį sustabdė. 1938–1940 m. mokėsi karo lakūnų mokykloje Salon de Provanse. Prasidėjus karui dalyvavo oro mūšiuose, apdovanotas „Garbės legiono" ordinu.

Po karo dirbo diplomatu Sofijoje, Berne, Sukrėje (Bolivija). 1962 m. gyvenimą paskyrė literatūrinei veiklai. Sukūrė daugiau nei 30 literatūros kūrinių, tapo vienu turtingiausių Prancūzijos žmonių.

Romanuose pasakoja apie savo gyvenimą Vilniuje, apie karo kovas. Parašė scenarijų kino filmams. Dukart laimėjo Gonkūrų premiją.

1980 m. gruodžio 2 d. nusižudė (nusišovė).

2007 m. Romain Gary pastatytas paminklas Vilniuje, J. Basanavičiaus gatvėje. Veikia Vilniaus Romain Gary klubas, vienijantis rašytojo kūrybos bendraminčius.

Šaltiniai
---------

* "XX a. Lietuvos žydų enciklopedinis žinynas", 2007 m. Vilnius

Nuorodos
--------

* Vilniaus Romain Gary klubas Archyvuota kopija 2009-03-26 iš Wayback Machine projekto.
* Gediminas Zemlickas "Mažas berniukas su dideliu batu rankose" Archyvuota kopija 2009-04-08 iš Wayback Machine projekto.
* Dokumentinis filmas apie Romano Gary vaikystę Vilniuje[neveikianti nuoroda]


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Romain Gary** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Audrys Šimas** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. gegužės 16 d. (62 metai)Lietuva Klausučiai, Biržų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Lina |
| Vaikai | Armina, Vilija |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga |

**Audrys Šimas** (g. 1961 m. gegužės 16 d. Klausučiuose, Biržų rajonas) – Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Biržų 1-ojoje vidurinėje mokykloje, ją baigė 1979 m. 1999 m. baigė Buivydiškių technikumą (dabartinis Vilniaus kolegijos Agrotechnologijų fakultetas), kur įgijo agronomo specialybę. 2016 m. baigęs Lietuvos edukologijos universitetą, įgijo bakalauro laipsnį (verslo vadyba, administravimas).

2000–2016 m. UAB „Šalva" direktorius. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys, laimėjęs 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose (iškeltas Biržų-Kupiškio vienmandatėje apygardoje). Priklausė Seimo Nacionalinio saugumo komitetui ir Priklausomybių prevencijos komisijai. 2020 m. kandidatavo Sėlos vakarinėje vienmandatėje apygardoje, tačiau į antrą turą nepateko – surinkęs 13,47 % balsų liko ketvirtas.

2009–2016 m. Biržų rajono Kirdonių kaimo bendruomenės pirmininkas, 2010–2016 m. šio kaimo seniūnaitis, nuo 2016 m. Biržų rajono kaimo bendruomenių sąjungos pirmininkas. Nuo 2011 m. iki išrinkimo į Seimą – Biržų rajono savivaldybės tarybos narys, vadovavo Kontrolės komitetui.

2020 m. Seimo Etikos ir procedūrų komisija nutarė, kad A. Šimas pažeidė Valstybės politikų elgesio kodekse įtvirtintą pagarbos žmogui ir valstybei principą, kuomet 2020 m. gegužės 20 d. balsavo nacistinį saliutavimą primenančiu būdu.

Laisvalaikiu sportuoja, priklauso Biržų tinklinio klubui ir Biržų Rotary klubui. Su žmona Lina užaugino dvi dukras Arminą ir Viliją.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Seimo narys Audrys Šimas apgailestauja dėl į saliutavimą panašaus rankos mosto". 2020 m. gegužės 28 d.
2. 1 2 3 4  *Audrys Šimas* Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 2018. Nuoroda tikrinta 2021-11-21.
3. ↑  „Kupiškis Valkiūno neįveikė, bet nokautavo Vaiginą". Birzietis.lt. Nuoroda tikrinta 2021-11-21.
4. ↑  *Etikos sargai: A. Šimo balsavimo būdas pažeidė Valstybės politikų elgesio kodeksą*. Lrytas.lt, 2020-09-30. Nuoroda tikrinta 2021-11-21.
| **Janina Buzūnaitė-Žukaitienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1955 m. liepos 17 d. (68 metai)Daugai, Lietuvos TSR |
|  |
| Veikla | dailininkė, poetė, skulptorė. |

**Janina Buzūnaitė-Žukaitienė** (g. 1955 m. liepos 17 d. Dauguose) – Lietuvos dailininkė, poetė, skulptorė ir papuošalų kūrėja. Menininkės kūryboje dominuoja abstrakti tematika, o daugelyje paveikslų vyrauja ekspresionizmas. Nuo 2000 m. yra Kanados menininkų federacijos narė.

Biografija
----------

Gimė 1955 m. liepos 17 d. Dauguose. Baigė bibliotekininkystę Kapsuko kultūros mokykloje. 1978 m. pradėjo dirbti *Medvilnės* kultūros namuose Alytuje, kur dirbdama tuo pačiu metu rašė įvairias poemas, kurios buvo spausdinamos įvairiuose laikraščiuose bei skaitomos įvairiuose renginiuose. Nuo 1999 m. menininkė surengė apie 30 individualių ekspozicijų Alytuje, Druskininkuose, Kaune ir Vilniuje. 

Žymiausi darbai yra paveikslų ciklai „Kaktusai", „Žuvys", „Aš myliu arklius", „Laikas", „Svajonių laivas", „Pasivaikščiojimo linksmybės", „Pasigailėkit manęs", „Vilties skrydis" ir „Kita diena ir kitas gyvenimas". Lietuvos dailės kritikai teigė, kad dailininkės darbai yra panašaus braižo kaip ir JAV dailininkės Georgia O'Keeffe darbai. Dailės kritikas Romualdas Alekna pastebėjo, kad dailininkės paveiksluose niekada nėra pasikartojančių motyvų. Menininkės darbai saugomi: Lietuvos, Latvijos ir Rusijos (Maskvoje) galerijose bei privačiose kolekcijose įvairiose pasaulio šalyse.

Nuorodos
--------

* Biografija;
* Verslininkė daug laiko skiria tapybai Archyvuota kopija 2012-03-22 iš Wayback Machine projekto.;
Kvakerių patrankos (rąstai, imituojantys patrankas), buvusiuose konfederatų įtvirtinimuose ties *Manassas Junction* (1862 m. kovas).
Kvakerių patranka ties *Centreville* (Virdžinija).
**Kvakerių patranka** (angl. *Quaker gun*) – natūralaus dydžio medinis patrankos maketas, naudotas priešui dezinformuoti. Kvakerių patrankos būdavo rąstai, dažniausiai nudažyti juodai. Reikiamose vietose sustatytos kvakerių patrankos sudarydavo stiprių pajėgų vaizdą, todėl priversdavo priešą atidėti puolimą. Naudotos XVIII–XIX a.

Tokie įtaisai pavadinti pagal *Religinę draugų bendriją* (angl. *Religious Society of Friends*), dar vadintą *Kvakeriais* angl. *Quakers*). Kvakeriai tradiciškai sudaro opoziciją karui ir prievartai.

Pirmasis kvakerių patrankos panaudojimas
----------------------------------------

JAV nepriklausomybės karo metu, praėjus beveik metams po konflikto tarp amerikiečių pulkininko Viljamo Vašingtono (*William Washington*) ir britų vado pulkininko leitenanto Banastro Tarletono (*Banastre Tarleton*), pulkininkas Vašingtonas 1780 m. spalį pasitraukė į Šiaurės Karoliną. Pulkininko Vašingtono daliniui trūko artilerijos. Gruodžio 4 d. Vašingtono dalinys apsupo lojalistų pulkininką *Rowland Rugeley* ir jo 125 žmonių kuopą *Rugeley* sodyboje netoli *Camden* (P. Karolina). Vašingtono kavaleristai nulipę nuo žirgų apsupo sodybą. Tada, suradę iš sodybos nematomą vietą, iš pušinio rąsto padarė patrankos maketą. Pulkininko Vašingtono kareiviai išstūmė link sodybos, kur buvo įsitvirtinę lojalistai, ir pagrasino apšaudyti. Netrukus *Rugeley* pajėgos pasidavė neiššovus nė šūvio.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „December of 1780". National Park Service. Suarchyvuotas originalas 2013-11-05. Nuoroda tikrinta January 7, 2009.
Achmato Kadyrovo ordino (Čečėnija) ženklas
**Achmato Kadyrovo ordinas** (rus. *орден имени Ахмата Кадырова*) – aukščiausias Čečėnijos respublikos apdovanojimas. Ordinas įsteigtas 2004 m. rugpjūčio 23 d. ir skirtas Čečėnijos respublikos prezidento Achmato Kadyrovo, žuvusio teroristinio akto metu, atminimui įamžinti.

Ordinas įteikiamas už ypatingus nuopelnus Čečėnijos respublikai.

Ordino ženklas gaminamas iš gryno aukso. Aukso grynumas nurodytas ant medalio auselės apačios. Ženklas yra skritulio formos medalionas, kuriame yra reljefinis Achmato Kadyrovo su papacha atvaizdas. Ties apatiniu medaliono kraštu – užrašas *А. Кадыров* ('A. Kadyrovas'). Ordino ženklas ausele ir grandele prisegtas prie stačiakampės plokštelės, kuri tankiai nusegiota smulkiais šlifuotais brangakmeniais (briliantais, safyrais ir rubinais), kurių spalvos sudaro Rusijos trispalvę.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Указ Главы Чеченской республики от 24 ноября 2015 года № 212 «Об ордене Кадырова»". Suarchyvuota iš originalo 2021-02-26. Nuoroda tikrinta 2022-10-15.
2. ↑  „Триколор выложили бриллиантами, сапфирами и рубинами (Главный нумизматический портал)". Suarchyvuota iš originalo 2016-01-27. Nuoroda tikrinta 2016-01-22.
| 1831 m. Jonavos krašto sukilimas |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1831 m. balandžio 2 d. |
| Vieta | Jonava, Rusijos imperija |
| Rezultatas | Masiniai trėmimaiEtninis valymas |
| Priežastis | Sukilėliai užėmė miestą |

 |
| Konflikto šalys |
|  Nereguliarios lenkų-lietuvių pajėgos |  Rusijos imperija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Mauricijus ProzorasAntanas GelgaudasK. Petrauskas |  |

**1831 m. Jonavos krašto sukilimas** – karinė akcija, kuri vyko Jonavoje, 1830–1831 m. sukilimo prieš Rusijos imperiją dalis.

Eiga
----

1831 m. balandžio 2 d. sukilimo metu maištautojai užėmė Jonavą. Miestelį bei jo apylinkes kontroliavo daugiau kaip tris mėnesius. Sukilėliams vadovavo bajoras Mauricijus Prozoras, kuris į Jonavą atsitraukė po pralaimėjimo Turžėnuose. Tuo pačiu metu Jonavos miškuose buvo susibūrę generolo Antano Gelgaudo sukilėlių būriai.

1831 m. birželio 11 d. Jonavoje pradėjo veikti laikinoji sukilėlių vyriausybė, kuri surašė ir paskelbė konfederacijos aktą ir sustiprino ginkluotas pajėgas. Tuo pačiu metu sukilėlius Lietuvoje pradėjo pulti sustiprinti caro kariuomenės daliniai.

Birželio 15 d. iš Jonavos į Vilnių išžygiavo Antano Gelgaudo vadovaujami kariniai daliniai: 12,6 tūkst. karių su 28 patrankomis.

1831 m. liepos 2 d. Rusijos imperijos kariuomenė užėmė Jonavą ir numalšino sukilimą.

Pasekmės
--------

Numalšinus sukilimą, Jonavoje įkurdinama Rusijos kareivių įgula, nemažai jonaviečių buvo įkalinti arba ištremti, o į jų vietą atkelti stačiatikiai iš Rusijos gilumos gubernijų.

1832 m. po sukilimo uždarytas Jonavos trinitorių vienuolynas, čia įsikūrė carinės Rusijos raitosios artilerijos kuopa, vėliau - bataliono štabas ir karinė ligoninė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  „Jonavos krašto istorijos apžvalga". *jonbiblioteka.lt*. Jonavos biblioteka. Nuoroda tikrinta 2023 m. liepos 28 d..
2. ↑  „Jonavos krašto istorijos apžvalga". *atraskraseinius.lt*. 2021 m. gruodžio 20 d. Nuoroda tikrinta 2023 m. liepos 30 d..
3. ↑  Pugačiauskas, Virgilijus, XIX a. Lietuvos karinių dalinių istorija, p.66
4. 1 2  „JONAVOS MIESTO ISTORIJA (Istorinės datos)". *jonava.lt*. Jonavos rajono savivaldybė. 2021 m. gruodžio 20 d. Nuoroda tikrinta 2023 m. liepos 30 d..
| **Bothrops ammodytoides** |
| --- |
| Patagoninė kaisaka (*Bothrops ammodytoides*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Pobūris: | Gyvatės  *( Serpentes)* |
| Šeima: | Angys  *( Viperidae)* |
| Gentis: | Kaisakos  *( Bothrops)* |
| Rūšis: | Patagoninė kaisaka  *( Bothrops ammodytoides)* |

 |

**Patagoninė kaisaka** (*Bothrops ammodytoides*) – angių šeimai ( *Viperidae*) priklausanti gyvačių rūšis. Paplitusi beveik visoje Argentinoje: nuo šalies šiaurės iki Patagonijos. Dažniausia šiaurės vakarų Argentinoje. Kadangi arealas siekia Čubuto provinciją (pastebėta ir Santa Kruse), tai toliausiai pietuose gyvenanti pasaulio gyvatė.

Kūnas 45–75 cm ilgio, bet gali pasiekti ir 1 m. Nugara blyškiai ruda, su dideliais kvadratiškais tamsiai rudais raštais arba skersėmis su juodais kraštais. Kai kurių individų nugaros raštas zigzaginis. Už akies – juodas dryžis. Pilvas gelsvas, su rudomis dėmėmis.

Gyvena vidutinių platumų ir subtropinėse savanose, stepėse. Įsikuria daugiausia smėlingose, akmeningose vietose, pakrančių kopose, stačiuose upių krantuose, druskožemiuose. Kartais sutinkama ir visžalių medžių miškuose.

Įgėlimas nuodingas, bet retai mirtinas. Nuodai gerokai silpnesni, nei *Bothrops alternatus* (urutu). Po įgėlimo prasideda skausmai, hematomos, deginimas, nekrozė įgėlimo vietoje, galvos skausmas, pykinimas, vėmimas, pilvo skausmas, diarėja, sąmonės sutrikimas, konvulsijos, apalpimas. Nesuteikus medicininės pagalbos, mirtis gali ištikti per 72 valandas.

Vietiniai pavadinimai: isp. *yarará ñata, yarará patagónica, víbora de foseta de la Patagonia, cenicienta*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. *Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference*, Volume 1. Herpetologists' League. 511 pp.
2. ↑  Bothrops ammodytoides LEYBOLD, 1873, *The Reptile Database*
3. ↑  Campbell JA, Lamar WW. 2004. *The Venomous Reptiles of the Western Hemisphere*. Comstock Publishing Associates, Ithaca and London. 870 pp.
4. ↑  «Yarará Ñata (Bothrops ammodytoides)». *Fauna de La Rioja*.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Patagoninė kaisaka** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Kodrų vyno regionas** – Moldavijos vyno regionas, kurios centrinė dalis yra labiausiai pramoninė Moldavijos dalis. Šiame regione yra dauguma (60 %) Moldavijos vynuogynų bei pirminės vyno gamybos bei pilstymo į butelius įmonių.

Regionui būdingi miškai, kalvos ir banguotas kraštovaizdis apsaugo vynuogynus nuo žiemos šalčių ir sausų vasaros vėjų. Tai geriausia teritorija *Feteasca*, *Sauvignon*, *Riesling*, *Traminer* rožinio ir *Cabernet* gamybai. Regione yra ir garsi mikroklimatu *Romenešti* vietovė, kurioje seniau buvo Romanovų dinastijos vyndarystės kolonija. Tai vietovė, kur gaunami geriausi baltieji ir putojantys vynai, spirituoti vynai ir cheresai.

Kodrų regione Krikovos (mold. *Cricova*) mieste, Milestii Mičio (mold. *Milestii Mici*) ir Breneščio (mold. *Brăneşti*) miesteliuose yra žinomiausi Moldavijos vynų vyno rūsiai. Juose telpa milijonai dekalitrų vyno ir brendžio, kurie laikomi vyno laikymui ir išlaikymui tinkamiausiomis sąlygomis – 12–14 °C ir 80 % drėgnyje. Rūsiai įrengti giliai po žeme katakombose, susidariusiose laužiant kriauklainį, iš kurio pastatytas Kišiniovas.

Vybo fabrikai
-------------

Kodrų regione yra šie vyno fabrikai:

* Romeneščio vyno fabrikas
* Krikovos vyno fabrikas
* Milestii Mičio vyno fabrikas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Moldova Wine Regions". www.guideto.com. Suarchyvuotas originalas 2013-10-17. Nuoroda tikrinta 8 September 2012.
2. 1 2  www.vinmoldova.md – Basic Moldovan zones for growing grapes
**Leon Osman**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Leon Osman |
| Gimimo data | 1981 m. gegužės 17 d. (42 metai) |
| Gimimo vieta | Didysis Mančesteris, Anglija |
| Ūgis | 1,73 m |
| Svoris | 67 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Numeris** | 21 |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
| 1997–2000 | Everton FC |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2000–20162002–20032004 | Everton FC → Carlisle United FC *(skol.)*→ Derby County FC *(skol.)* | 352 (43)12 (1)17 (3) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2012-2013 | Anglija Anglija | 2 (0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2016 m. rugpjūčio 11 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2016 m. rugpjūčio 11 d.. |

**Leonas Osmanas** (*Leon Osman*; g. 1981 m. gegužės 17 d.) – karjerą baigęs anglų futbolininkas, rungtyniavęs saugo pozicijoje.

Biografija
----------

Osmanas gimė Didžiajame Mančesteryje, jo tėvas kilęs iš Kipro, o senelis – iš Somalio.

Karjera
-------

### Klubinė karjera

Osmanas 1998 m. pradėjo lankyti futbolo treniruotes Everton FC jaunimo akademijoje, su kurios komanda pelnė FA Cup jaunimo turnyro taurę, tačiau tame pat sezone patyrė traumą ir turėjo be futbolo praleisti visus metus.

2002 m. jis buvo paskolintas Carlisle United FC klubui, rungtyniaujančiam žemesnėje lygoje, ir sezono pabaigoje buvo pripažintas geriausiu komandos žaidėju. 2003 m. nepavykus patekti į pagrindinę Evertono sudėtį, jis vėl buvo paskolintas, šį kartą Derby County FC komandai. Čia sezonas jam tai pat susiklostė sėkmingai ir „Derby" domėjosi galimybe įsigyti futbolininką, tačiau sandėris neįvyko. Likus 3 rungtynėms iki sezono pabaigos, Osmanas grįžo į Evertoną, kuriame debiutavo rungtynėse su Wolverhampton Wanderers FC ir per kelias žaidimo minutes sugebėjo pelnyti įvartį.

Nuo 2004–05 m. sezono Osmanas tapo pagrindinės sudėties žaidėju, o 2013 m. kovo 16 d. rungtynės su Manchester City FC jam buvo 300-osios komandos sudėtyje.

Tarptautinė karjera
-------------------

Dėl savo kilmės Osmanas galėjo atstovauti Turkijos nacionalinei rinktinei, tačiau pasirinko Angliją. Šios šalies U-16 rinktinėje jis sužaidė 5 rungtynes, o 2012 m. lapkričio 14 d. būdamas 31, debiutavo nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse su Švedija.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  „LEON OSMAN: What makes an Everton player? Desire, heart, quality and character...". Daily Mail. 8 February 2013. Nuoroda tikrinta 16 February 2013. „I've got a Somalian grandfather."
3. ↑  „Turkish Cypriot to play football for England squad". LGC News. 9 November 2012. Suarchyvuotas originalas 2020-10-01. Nuoroda tikrinta 2014-01-17.
|  |
| --- |
| Anatolijos plokštė |
|  
Anatolijos plokštė |
| Tipas | Mažoji |
| Judėjimas1 | į pietvakarius |
| Greitis1 | 21 mm per metus |
| Dalis | Mažosios Azijos |
| 1Afrikos plokštės atžvilgiu |

**Anatolijos plokštė** – kontinentinė tektoninė plokštė, kurią daugiausiai sudaro Mažosios Azijos pusiasalis.

Rytuose Rytų Anatolijos lūžis sudaro ribą su Arabijos plokšte. Iš pietų ir pietvakarių pusės Anatolijos plokštė susikerta su Afrikos plokšte. Ši konvergencinė riba atsirado dėl to, kad vandenyno pluta, esanti po Viduržemio jūra, ir žemyninė Anatolijos pluta suspaudžia. Taip pat ji sudarė tai, kas paprastai laikoma subdukcijos zonomis Graikijos ir Kipro lankuose.

Šiaurinėje pusėje plokštė ribojasi su Eurazijos plokšte, taip sudarydamos Šiaurės Anatolijos lūžio zoną.

Tyrimai rodo, kad Anatolijos plokštė sukasi prieš laikrodžio rodyklę, nes ją į vakarus stumia Arabijos plokštė, o judėti į šiaurę trukdo Eurazijos plokštė. Kai kuriose nuorodose Anatolijos plokštė vadinama žemyninės plutos „bloku", vis dar sujungtu su Eurazijos plokšte. Tačiau Šiaurės Anatolijos lūžio tyrimai rodo, kad Anatolija yra atsieta nuo Eurazijos plokštės. Dabar ją iš rytų spaudžia Arabijos plokštė ir stumia į vakarus, nes šiauriau esanti Eurazijos plokštė blokuoja judėjimą ta kryptimi. Afrikos plokštė subdukuojasi po Anatolijos plokšte išilgai Kipro ir Graikijos lankų, esančių Viduržemio jūros šelfe.

Išnašos
-------

1. ↑  Dwivedi, S.K.; Hayashi, D. (2010 m. rugpjūčio mėn.). „Modeling the contemporary stress field and deformation pattern of eastern Mediterranean". *Journal of Earth Science*. **21** (4): 365–381. doi:10.1007/s12583-010-0100-6. S2CID 128589145.
2. ↑  *Anatolian-Fault North Anatolian Fault, Turkey*. The Geological Society of London. Nuoroda tikrinta 2022-05-01.
3. 1 2  Reilinger, R.E.; McClusky, S.C.; Oral, M.B.; King, R.W.; Toksoz, M.N.; Barka, A.A.; Kinik, I.; Lenk, O.; Sanli, I. (1997 m. gegužės 10 d.). „Global Positioning System measurements of present-day crustal movements in the Arabia-Africa-Eurasia plate collision zone". *Journal of Geophysical Research: Solid Earth*. **102** (B5): 9983–9999. Bibcode:1997JGR...102.9983R. doi:10.1029/96JB03736.
| Magdalenos salos nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Magdalenos salos pakrantės Magdalenos salos pakrantės |
| **Vieta:** | Čilės vėliava Čilė Aiseno regiono vėliava Aiseno regionas |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Puerto Sisnesas |
| 

Žemėlapis rodantis Magdalenos salos nacionalinis parkas vietą.Magdalenos salos nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 44°40′0″ p. pl. 73°08′0″ v. ilg.﻿ / ﻿44.66667°š. pl. 73.13333°r. ilg.﻿ / 44.66667; 73.13333Koordinatės: 44°40′0″ p. pl. 73°08′0″ v. ilg.﻿ / ﻿44.66667°š. pl. 73.13333°r. ilg.﻿ / 44.66667; 73.13333 |
| **Plotas:** | 2497,1 km² |
| **Įkurtas:** | 1983 m. |
| **Valdymas:** | Nacionalinė miškų korporacija |
|  **Vikiteka:** | Magdalenos salos nacionalinis parkas |

**Magdalenos salos nacionalinis parkas** (isp. *Parque Nacional Isla Magdalena*) – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Patagonijoje, Aiseno regione ir provincijoje. Apima didelę dalį Magdalenos salos, esančios į vakarus nuo Puerto Sisneso, taip pat keletą mažesnių aplinkinių salų (Atilijo, Enrikės, Manuelio). Įsteigtas 1983 m. (vietoje nuo 1960 m. čia buvusio miškų rezervato.

Parkas apima kalnuotą Magdalenos salą, kurios aukščiausias taškas yra Mentolato ugnikalnis (1660 m). Teritoriją dengia drėgnieji miškai (veši notofagai, čilkadagiai, *Drimys winteri*, žaizdriai, lumos, *Tepualia stipularis*, įvairūs paparčiai, fuksijos, krūmai, bruknuolės). Pagrindinis parko saugomas objektas – įvairių jūrinių gyvūnų buveinės. Čia gausu jūrinių paukščių (pingvinų, kormoranų, petrelių, kirų), taip pat pietinių upinių ūdrų, nutrijų, katinių ūdrų (*Lontra felina*), Pietų Amerikos jūrų lokių, šalia plaukioja delfinai.

Beveik visa parko teritorija negyvenama. Salos pietuose yra vienintelė Puerto Gaviotos gyvenvietė, per kurią patenkama į parką.

Pelikanai prie Magdalenos salos
Magelaninis pingvinas saloje

Šaltiniai
---------

1. 1 2  ISLA MAGDALENA NATIONAL PARK, *rutadelosparques.org*
2. ↑  Parque Nacional Isla Magdalena, *conaf.cl*
***Tony Tebby*** – Jungtinės Karalystės programuotojas, labiausiai žinomas dėl suprojektuotos Qdos operacinės sistemos, kuri buvo diegiama į Sinclair QL asmeninius kompiuterius. Tuo metu, devinto dešimtmečio pradžioje, jis dirbo inžinieriumi „Sinclair Research" kompanijoje. Jis paliko „Sinclair Research" kompaniją 1984 metais, protestuodamas dėl skuboto QL kompiuterio išleidimo, ir suformavo „QJUMP" kompaniją, kuri specializavosi programinės įrangos ir įrankių kūrime QL kompiuteriui.

Prieš įsidarbindamas „Sinclair Research" kompanijoje, jis dirbo „Philips" tyrimų centre Redhilo mieste Sario grafystėje su realaus laiko vaizdo apdorojimu, naudojant elektroninę aparatinę įrangą.

Tarp programinės įrangos, sukurtos „QJUMP" kompanijos, buvo *SuperToolkit II*, rinkinys praplėtimų Qdos operacinei sistemai ir SuperBASIC programavimo kalbai, Qdos standžiojo diskelio tvarkyklė, kuri tapo *de facto* standartu įvairioms QL skirtoms trečių šalių standžiojo diskelio sąsajoms, ir *QJUMP Pointer Environment*, kuri praplėtė primityvią langų valdymo sistemą į artimesnę grafinei vartotojo sąsajai. *Tebby* taip pat gavo užsakymą parašyti Qdos tipo operacinę sistemą Atari ST kompiuteriui, kuri buvo pavadinta SMS2 (*Small Multitasking System 2*).

*Tebby* vėliau persikėlė į *Le Grand-Pressingy* Prancūzijoje ir toliau dalyvavo QL vartotojų bendruomenėje. Dešimto dešimtmečio pradžioje jis sukūrė su Qdos suderinamą ir SMS2 paremta **SMSQ** operacinę sistemą, kuri buvo skirta „Miracle Systems" kompanijos QXL praplėtimo plokštei, emuliavusiai QL aparatinę įrangą su IBM PC suderinamuose kompiuteriuose. Patobulinta SMSQ versija buvo pervadinta į SMSQ/E ir pritaikyta Atari ST, įvairiai su QL suderinamai aparatinei įrangai bei QL emuliatoriams. 2002 metais, išleidęs sistemos kodą, jis pasitraukė iš jos vystymo ir QL bendruomenės.

Nuo tada jis dar sukūrė *Stella* operacinę sistemą, skirtą įterptinėms sistemos, paremtomis Motorola 68000 ir ColdFire šeimos procesoriais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ian Adamson; Richard Kennedy. „The Quantum Leap - to where?". *Sinclair and the 'Sunrise' Technology*. Nuoroda tikrinta 2010-09-06.
2. ↑  Heller, Leon (1984 m. spalio mėn.). „QL Affairs". *Your Spectrum* (8). Nuoroda tikrinta 6 September 2010.
3. ↑  Tebby, Tony. „A Brief History of SMSQ/E". Suarchyvuota iš originalo 2011-07-13. Nuoroda tikrinta 2019-09-01.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
4. ↑  „What is Stella?". Suarchyvuota iš originalo 2005-11-10. Nuoroda tikrinta 2012-12-29.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
| **Oryx leucoryx** |
| --- |
| Baltasis oriksas (Oryx leucoryx)Baltasis oriksas (*Oryx leucoryx*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Arklinės antilopės  *( Hippotraginae)* |
| Gentis: | Oriksai  *( Oryx)* |
| Rūšis: | Baltasis oriksas  *( Oryx leucoryx)* |

 |
| Binomas |
| ***Oryx leucoryx***Pallas, 1777 |

**Baltasis oriksas** (*Oryx leucoryx*) – arklinių antilopių (*Hippotraginae*) pošeimio dykaraginis žinduolis. Kilęs iš dykumų ir stepių vietovių Arabijos pusiasalyje.

Aprašymas
---------

Baltasis oriksas sveria apie 70 kg, pečių aukštis siekia 80-100 cm. Kailis dažniausiai yra labai šviesus, beveik baltas, kojos tamsios. Abi lytys turi ilgus, tiesius, šiek tiek išlenktus žieduotus ragus, kurie būna nuo 50 iki 75 cm ilgio. Bandos yra mišrios, paprastai būna nuo 2 iki 15 gyvūnų, nors buvo atveju, kai bandą sudarė ir iki 100 individų. Baltieji oriksai nėra agresyvūs vieni kitiems, todėl bandos egzistuoja ilgai.

Išnykimo pavojus
----------------

Vadinamasis Arabijos oriksas laukinėje gamtoje buvo išnykęs 1970-aisiais, tačiau buvo išsaugotas zoologijos soduose ir privačiuose draustiniuose, o laisvėje vėl įvestas nuo 1980 m. Arabijos oriksų rezervatas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, tačiau 2007 m. šį statusą prarado, Omano vyriausybei 90 % sumažinus saugomą teritoriją bei dėl brakonieriavimo ir buveinių praradimo čia likus vos kelioms veisimui tinkamų gyvūnų poroms.

Galerija
--------

* 
* Abu DabyjeAbu Dabyje
* ČekijojeČekijoje
* IzraelyjeIzraelyje

Šaltiniai
---------

1. ↑  Paul Massicot (2007-02-13). „Arabian Oryx". *Animal Info*. Suarchyvuota iš originalo 2008-01-25. Nuoroda tikrinta 2008-01-11.
2. ↑  UNESCO World Heritage Centre – Oman’s Arabian Oryx Sanctuary: first site ever to be deleted from UNESCO’s World Heritage List
| **Hedda Hopper** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1885 m. gegužės 2 d.Holideisbergas, Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
| Mirė | 1966 m. vasario 1 d. (80 metų)Los Andželas, Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
|  |
| Veikla | aktorė, paskalų apžvalgininkė |

**Heda Hoper** (angl. *Hedda Hopper*, tikrasis vardas *Elda Furry*, 1885 m. gegužės 2 d. Holideisbergas, JAV – 1966 m. vasario 1 d. Los Andželas, JAV) – amerikiečių aktorė ir aukštuomenės gyvenimo paskalų apžvalgininkė.

Biografija
----------

1916 m. Heda Hoper debiutavo nebyliajame filme „Širdžių mūšis" („The Battle of Hearts"). Per ateinančius 12 metų ji pasirodė daugiau kaip 120-yje filmų, daugiausia atlikdama aukštuomenės damų vaidmenis. XX a. 4-ojo dešimtmečio viduryje jos kino karjerai pradėjus smukti, H. Hoper nusprendė ieškoti naujų pajamų šaltinių, nes tuo metu ji jau buvo išsiskyrusi su vyru. H. Hoper gavo puikią galimybę, kai „Los Angeles Times" jai pasiūlė vadovauti paskalų skilčiai „Hedos Hoper Holivudas", kuri pradėta spausdinti 1938 m. vasarį. Kitais metais Dž. Kjukoro filme „Moterys" („The Women") ji vaidino paskalų apžvalgininkę. H. Hoper darė paskalų apžvalgininkės karjerą, dažnai susiremdama su kitu šios srities autoritetu – paskalų apžvalgininke Luela Parsons.

H. Hoper palaikė ryšius su politikais Dž. Makarčiu, H. Hjusu, R. Reiganu, Dž. E. Huveriu, V. R. Herstu. Norėdama įtikti V. R. Herstui, 1941 m. ji bandė užkirsti kelią O. Velso filmo „ Pilietis Keinas" pasirodymui. H. Hoper aktyviai bendradarbiavo su Dž. Makarčiu ir R. Reiganu.

1939–1942 m. CBS, o 1950 m. – NBC kanalu H. Hoper vedė radijo laidą „Hedos Hoper šou". 1960 m. specialiojoje H. Hoper vadovaujamoje televizijos laidoje „Hedos Hoper Holivudas", kurią transliavo NBC, ji subūrė daug įžymybių; laidoje dalyvavo: L. Bol (sena H. Hoper draugė), F. Bušmenas, L. Mineli, Dž. Kasavetis, R. Kamingsas, M. Deivis (tai buvo paskutinis jos pasirodymas viešumoje), V. Disnėjus, Dž. Geinor, B. Houpas, H. Leng, E. Perkinsonas, D. Reinolds, Dž. Stiuartas ir G. Svenson.

H. Hoper mirė tą pačią dieną kaip ir Basteris Kytonas, su kuriuo ji vaidino filmuose „Pavogti brangakmeniai" („The Stolen Jools", 1931), „Kalbėk paprasčiau" („Speak Easily", 1932) ir garsiajame B. Vailderio filme „Saulėlydžio bulvaras" („Sunset Boulevard", 1950), kur ji vaidino save pačią.

Filmografija
------------

* H. Hoper filmografija

Išnašos
-------

1. ↑  Houseman, Victoria (1991). *Made in Heaven: The Marriages and Children of Hollywood Stars* (anglų). Bonus Books. pp. 150. ISBN 0-929-38724-4.
2. ↑  Collins, Amy Fine (1997 m. balandžio mėn.). „The Powerful Rivalry of Hedda Hopper and Louella Parsons". *vanityfair.com*. Nuoroda tikrinta 2023-02-15.
3. ↑  Leaming, Barbara (2001). *Orson Welles, A Biography*. New York: Viking Press. ISBN 978-0-618-15446-3.
4. ↑  „Hedda Hopper's Hollywood (1960)". pinterest.com..*(laidos įrašas)*
Sausi stikliniai makaronai iš pupuolių krakmolo
Virti stikliniai makaronai ant sietelio
**Fensi** arba **stikliniai makaronai** (kin. 粉丝, 粉絲, pinyin: *fěnsī*, 'miltų siūlai') – skaidrūs permatomi makaronai, gaminami iš įvairių rūšių krakmolo: pupuolių, bulvių, batatų, tapiokų, kanų, dioskorėjos. Savo išvaizda panašūs į perregimus, tarsi „stiklinius", yra šviesiai pilkšvos spalvos. Parduodami išdžiovinti makaronai, o naudojimui paruošiami užpylus karštu vandeniu ir perkošus per sietelį. Dedami į sriubas, kepinius, salotas. Stikliniai makaronai neturėtų būti painiojami su ryžių vermišeliais, kurie yra pagaminti iš ryžių ir po virimo vandenyje yra baltos spalvos, o ne skaidrūs.

Regioninė įvairovė
------------------

Sikliniai makaronai kilę iš Kinijos. Jie čia gaminami iš pupuolių krakmolo ir vadinami „kiniškais vermišeliais", „kiniškais pupuolių siūlais". Nuo seno Kinijoje šie makaronai buvo eksportuojami per Longkou uostą, todėl dar vadinami Longkou *fensi*.

Korėjiečių stikliniai makaronai kiek storesni, gaminami iš saldžiųjų bulvių krakmolo, dar vadinami *dangmyeon*. Stikliniai makaronai būna įvairaus storio ir formos. Platūs ir plokšti, skiaučių pavidalo makaronai iš pupuolių taip pat gaminami Kinijoje. Korėjos *napjak-dangmyeon*, arba „plokšti stikliniai makaronai" yra iš saldžiųjų bulvių krakmolo. 

Tibetietiškoje virtuvėje šie makaronai vadinami *phing* ar *fing*, naudojami ruošiant sriubas, kiaulienos karį, tinka su grybais.

Indijoje, Pakistane iš tropinių šakniagumbių krakmolo gaminamas desertinis patiekalas *falooda*, patiekiamas ant tradicinių ledų *kulfi*, pardavinėjamas gatvės kioskuose. Tokie makaronai yra beskoniai, kontrastuojantys su saldžiu *kulfi*. 

Japoniškoje virtuvėje vadinami *harusame* (pažodžiui „pavasario lietus"). Priešingai nei kinų stikliniai makaronai, gaminami iš bulvių krakmolo. Dažniausiai su jais ruošiamos salotos ar kaip vienas iš ingredientų karštuose troškiniuose. Taip pat dedami gaminant japoniškas kinų ir korėjiečių patiekalų versijas. Tradiciniai japoniški *shirataki* makaronai yra skaidrūs, gaminami iš krakmolingos amorfofalo šaknies, kartais iš tofu.

* Makaronų pakuotėMakaronų pakuotė
* Makaronų produkcija (Vietnamas)Makaronų produkcija (Vietnamas)
* Kiniški stikliniai makaronaiKiniški stikliniai makaronai
* Plokščių makaronų patiekalas (Kinija)Plokščių makaronų patiekalas (Kinija)
* Tailandietiškos salotos su makaronais ir krevetėmisTailandietiškos salotos su makaronais ir krevetėmis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Hulin, Belinda (2009 m. lapkričio 10 d). *Knack Chinese Cooking*. Globe Pequot Press. p. 150. ISBN 9780762758463.
2. ↑  „China Vermicelli Manufacturer - Yantai Yinsida Longkou Vermicelli Co. Ltd". made-in-china.com. Suarchyvuota iš originalo 2007-09-27.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fensi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Cook's Thesaurus: Other Asian Noodles
**Hepatito A vakcina** – tai skiepas, skirtas apsaugoti nuo susirgimo hepatitu A. Jis veiksmingas maždaug 95 % atvejų ir veiksmingumas išlieka ne mažiau nei penkiolika metų, o galbūt visą paskiepytojo gyvenimą. Skiepijant nuo hepatito A, rekomenduojama skirti dvi dozes ir imunizaciją pradėti, kai asmeniui daugiau nei vieneri metai. Vakcina leidžiama į raumenis.

Pasaulio sveikatos organizacija (PSO) rekomenduoja masiškai skiepyti šia vakcina srityse, kuriose liga pasitaiko vidutiniškai dažnai. Kur liga labai dažna, skiepyti nepatariama, nes žmonės dažnai jau turi imunitetą, nes buvo užsikrėtę ja vaikystėje. Ligų kontrolės ir prevencijos centras (CDC) rekomenduoja skiepyti suaugusiuosius, patenkančius į didelės rizikos grupę, bei visus vaikus.

Šalutinis poveikis labai retas. Skausmas injekcijos vietoje kyla maždaug 15 % vaikų ir pusei suaugusiųjų. Dauguma hepatito A vakcinų turi išaktyvintų virusų, o keliose yra susilpnintų virusų. Vakcinų su nusilpnintais virusais nepatariama skirti nėštumo laikotarpiu ir asmenims, kurių nusilpusi imuniteto funkcija. Yra kelios sudėtinės vakcinos, į kurių sudėtį įeina hepatito A skiepas su hepatito B arba vidurių šiltinės skiepais.

Pirmoji hepatito A vakcina Europoje įregistruota 1991 m. o JAV – 1995 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. Jungtinėse Amerikos Valstijose šiai vakcinai kasmet išleidžiama apie 50–100 JAV dolerių.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „WHO position paper on hepatitis A vaccines – June 2012" (PDF). *Wkly Epidemiol Rec*. **87** (28/29): 261-76. 2012-07-13. PMID 22905367.
2. ↑  Ott JJ, Irving G, Wiersma ST (2012 m. gruodžio mėn.). „Long-term protective effects of hepatitis A vaccines. A systematic review". *Vaccine*. **31** (1): 3–11. doi:10.1016/j.vaccine.2012.04.104. PMID 22609026.`{{cite journal}}`: CS1 priežiūra: multiple names: authors list (link)
3. ↑  „Hepatitis A In-Short". *CDC*. 2014-07-25. Nuoroda tikrinta 2015-12-07.
4. ↑  Patravale, Vandana; Dandekar, Prajakta; Jain, Ratnesh (2012). *Nanoparticulate drug delivery perspectives on the transition from laboratory to market* (1. publ. leid.). Oxford: Woodhead Pub. p. 212. ISBN 9781908818195.
5. ↑  „19th WHO Model List of Essential Medicines (April 2015)" (PDF). WHO. 2015 m. balandžio mėn. Nuoroda tikrinta 2015-05-10.
6. ↑  Hamilton, Richart (2015). *Tarascon Pocket Pharmacopoeia 2015 Deluxe Lab-Coat Edition*. Jones & Bartlett Learning. p. 314. ISBN 9781284057560.
Baidyklė, davusi šiai klaidai pavadinimą
**Šiaudine baidykle**, arba tezės pakeitimu (lot. *ignoratio elenchi*) vadinama argumentacijos klaida arba dezinformacija diskusijoje, kai oponentas klaidingai interpretuoja ar perfrazuoja (dažnai – sukarikatūrina) kritikuojamą poziciją, siekdamas padaryti ją mažiau atsparią kritikai. Tada kritikuojama ta klaidinga interpretacija, užuot kritikavus tikrą poziciją. Rašoma, jog šiaudinė baidyklė stovi netvirtai ir ją nuversti nesunku.

Pavyzdys
--------

Buvo svarstoma, ar verta studentams sudaryti galimybę vertinti dėstymo kokybę. Posėdžio metu vienas oponentų pasakė: „Jūs klausiate, ar verta atsižvelgti į studentų nuomonę sprendžiant, kurie dėstytojai labiau verti paaukštinimo pareigose. Manau jog studentai neturi spręsti, kurie dėstytojai labiau nusipelnę." Šiuo atveju „baidyklė" yra teiginys „studentai turėtų spręsti" kuomet siūloma buvo tik atsižvelgti jų nuomonę.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Privedimas iki absurdo (lot. *reductio ad absurdum, argumentum ad absurdum*) – teisingas argumentacijos metodas, kartais painiojamas su *šiaudine baidykle*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „«Соломенное чучело». Словарь скептика". Suarchyvuotas originalas 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2015-06-15.
2. ↑  Downes, Stephen. „The Logical Fallacies". Suarchyvuotas originalas 3 March 2016. Nuoroda tikrinta 25 February 2016.
3. 1 2  Дайана Халперн. ПСИХОЛОГИЯ КРИТИЧЕСКОГО МЫШЛЕНИЯ, 11 skirsnis. rus. *Соломенное чучело неустойчиво, и его легко опрокинуть. Так называется метод, когда умозаключение оппонента представляют в самой слабой форме, а затем легкоего опровергают.*