recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Šablonas:Aukštaitijos RP

| Liminas |
| --- |
|  |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,162 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,77 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | bevardis upelis |
| Išteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Liminas

  |
| **Koordinatės** |  55°18′53.85″ š. pl. 25°56′7.5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3149583°š. pl. 25.935417°r. ilg.﻿ / 55.3149583; 25.935417Koordinatės: 55°18′53.85″ š. pl. 25°56′7.5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3149583°š. pl. 25.935417°r. ilg.﻿ / 55.3149583; 25.935417 |

**Liminas** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 1 km į pietvakarius nuo Linkmenų, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Ilgis rytų-vakarų kryptimi 0,65 km, plotis iki 0,36 km. Altitudė 148,7 m. Krantai daugiausia aukštoki, vietomis – žemi, supelkėję (šiaurės vakaruose plyti Limino pelkė), apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplinkui plyti pievos, dirbami laukai, o pietvakariuose stūkso Pakiaunio miškas.

Iš vakarų į rytus prateka upelis iš Pakalo į Ūsių ežerą (Žeimenos upės baseinas).

Greta Limino ežero yra Limino ir Naujasodžio kaimai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos.

Ežerėvardis *Lìminas* greičiausiai yra senas indoeuropietiškas žodis, gretinamas su sen. gr. λιμἡυ „ežeras", toch. *lyam, lyäm* „ežeras". Nors kita vertus gali būti iš *limti* („linkti, svirti").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Liminas (Ignalinos r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 611
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 191
Dvejetainis pasiskirstymas bei jo normalinė aproksimacija
**Binominis skirstinys** (angl. *binomial distribution*) – tai dichotomine matavimų skale matuojamų požymių reikšmių skirstinys (pasiskirstymo dėsnis). Šis skirstinys yra diskretus, jis apibūdinamas parametrais *n* ir *p*. Parametras *n* ≥ 0 reiškia bandymų skaičių, o *p* – požymio tikimybę įgyti vieną iš dviejų galimų reikšmių (požymio tikimybė įgauti antrąją reikšmę yra lygi 1 – p). Binominio skirstinio pasiskirstymo tankio funkcija yra:

{\displaystyle f(k;n,p)={\frac {n!}{k!(n-k)!}}p^{k}(1-p)^{n-k}\,} (čia {\displaystyle k=0,1,2,\dots ,n}).
Binominis skirstinys gaunamas atliekant taip vadinamus **Bernulio eksperimentus** kaip Bernulio skirstinių suma.

Įprastinis pavyzdys duomenų, pasiskirsčiusių pagal šį skirstinį, – sėklų skaičius vaisiuje. Paprastai vaisius turi fiksuotą sėklapradžių skaičių *n*, tačiau ne kiekvienas sėklapradis išsivysto į sėklą. Jei sėklos išsivystymo tikimybė *p* yra vienoda bet kuriam sėklapradžiui, sėklų skaičius vaisiuje būna binomiškai pasiskirstęs dydis. Uogų skaičius kekėje turi mažiau šansų būti binomiškai pasiskirstęs, nes: (a) žiedų skaičius žiedyne paprastai nėra fiksuotas skaičius, (b) uogos išsivystymo tikimybės paprastai labiau varijuoja.

Kai n pakankamai didelis, binominis skirstinys yra aproksimuojamas normaliuoju arba Puasono skirstiniu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  binominis skirstinys. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2024-01-30).
| **Kazys Lukšys** |
| --- |
| Gimė | 1892 m. kovo 4 d.Vazgirdonys, Varėnos valsčius |
| Mirė | 1963 m. lapkričio 12 d. (71 metai)Santa Monika, Kalifornijos valstija |
|  |
| Veikla | Lietuvos kino operatorius, vienas pirmųjų lietuviškos kino kronikos kūrėjų. |

**Kazys Lukšys** (1892 m. kovo 4 d. Vazgirdonys, Varėnos valsčius – 1963 m. lapkričio 12 d. Santa Monika, Kalifornijos valstija) – Lietuvos kino operatorius, vienas pirmųjų lietuviškos kino kronikos kūrėjų.

Biografija
----------

1910 m. visiškas našlaitis emigravo į JAV. Mokėsi elektros mechaniko specialybės. 1917-1918 m. tarnaudamas JAV kariuomenėje lankė filmuotojų kursus, išmoko filmuoti. 1920 m. nusipirko filmą apie Genovaitę ir, padaręs lietuviškus titrus (pirmasis filmas su lietuviškais titrais), rodė visose lietuvių kolonijose. 1921 m. aplankęs Lietuvą, parengė 3 val. filmą. Jį demonstravo daugiau kaip 100 JAV lietuvių kolonijų. Dalį Lietuvos vaizdų pardavė „Fox News" agentūrai. Vėliau kasmet lankydavosi Lietuvoje. Teikė kronikinius filmus Lietuvos kino teatrams apie Lietuvą ir iš JAV lietuvių gyvenimo. JAV lietuviams rodė filmus apie Lietuvos gyvenimą. 

1922-1935 m. dažnai filmavo Lietuvoje. Nuo 1924 m. JAV kino bendrovės „Fox News" operatorius Europoje. 1933 m. įsteigė kino bendrovę „Lukšys ir Ko". Sukūrė garsinių kino apybraižų („Dariaus ir Girėno išleistuvės Čikagoje", „Muilo gaminimas Lietuvoje", „Gegužinė Dotnuvoje", visos 1934 m.), nufilmavo (su operatoriais S. Vainalavičiumi ir A. Žibu) kino kronikos („Lietuva vaizduos", apie 90 filmų, „Lietuvos savaitinė apžvalga", apie 70 filmų). Lietuvos ir JAV lietuvių gyvenimo vaizdus rodė Lietuvos ir JAV kino teatruose. 1936-1941 m. gyveno Raseiniuose, pastatė geriausią mieste mūrinį namą, jame įrengė viešbutį bei kino teatrą „Romuva", turintį 318 vietų salę.

1941 m. vėl emigravo į JAV ir vertėsi nekilnojamjo turto prekyba Los Andžele. Dalyvavo Amerikos lietuvių tarybos, Bendrojo Amerikos lietuvių fondo Los Andželo skyriaus veikloje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 306 psl.
2. ↑  Antanas Balašaitis. *Kazys Lukšys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 691 psl.
Koordinatės: 55°17′0″ š. pl. 26°7′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.28333°š. pl. 26.12778°r. ilg.﻿ / 55.28333; 26.12778

| Vajuonis |
| --- |
| Vajuonio ežeras nuo Rėkučių kaimoVajuonio ežeras nuo Rėkučių kaimoVajuonio ežeras nuo Rėkučių kaimo |
| Vieta | Švenčionių raj. Lietuva |
| Plotas | 2,357 km² |
| Kranto linijos ilgis | 10,28 km |
| Vidutinis gylis | 8,1 m |
| Didžiausias gylis | 20,0 m |
| Įteka | Raudonupis, Tuola, 10 bevardžių upelių |
| Išteka | Vajuonėlė |

**Vajuonis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 14,5 km į šiaurės rytus nuo Švenčionėlių. Ilgis pietvakarių-šiaurės-rytų kryptimi 3,67 km, plotis iki 1,41 km. Altitudė 146,6 m. Giliausia vieta (20 m) yra ežero vakarinėje dalyje. Pietvakariuose yra ilga įlanka. Krantai daugiausia aukšti, apaugę medžiais, rytinis krantas žemas ir pelkėtas. Aplink ežerą auga Pakretuonės, Pavajuonio miškai, vietomis plyti pievos ir dirbami laukai. Ežeras matomas nuo Lygumų apžvalgos bokšto.

Į Vajuonį įteka Raudonupis ir Tuola (iš Tuolo ežero), pietvakariuose išteka Vajuonėlė (į Kretuoną, Žeimenos baseinas). Ežero pratakumas 58 % per metus.

Kaimai prie Vajuonio: Rėkučiai, Kamša, Pavajuonis, Papravalė, Lygumai. Vakarine pakrante eina kelias  **4407**  Švenčionys–Reškutėnai–Rėkučiai . Šiauriniu ir rytiniu ežero krantu eina riba su Ignalinos rajonu. Šiaurinėje pakrantėje stūkso Papravalės piliakalnis.

Vandenvardis galbūt sietinas su žodžiu *veja* ('jauna žolė, pievelė, ganykla').

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vajuonis (Švenčionių r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 430
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 370
Koordinatės: 54°34′7.06″ š. pl. 24°41′34.09″ r. ilg.﻿ / ﻿54.5686278°š. pl. 24.6928028°r. ilg.﻿ / 54.5686278; 24.6928028


| Spindžius |
| --- |
| Ežeras 2023 m. gegužęEžeras 2023 m. gegužęEžeras 2023 m. gegužę |
| Vieta | Trakų raj. Lietuva |
| Plotas | 1,129 km² |
| Kranto linijos ilgis | 7,12 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 10,0 m |
| Didžiausias gylis | 24 m |
| Įteka | Strėva, bevardis upelis |
| Išteka | Strėva |

**Spindžius** – ežeras pietryčių Lietuvoje, Trakų rajone, apie 9 km į rytus nuo Aukštadvario, Aukštadvario regioninio parko teritorijoje. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 2,73 km, plotis iki 0,77 km. Altitudė 127,3 m. Giliausia ežero vieta (24 m) yra rytuose. Spindžius – tai vienas iš žaliųjų ežerų, dėl jame gyvenančių dumblių saulės šviesoje vanduo įgauna ryškiai žalią atspalvį, nors kartais būna visiškai skaidrus. Ežeras apsuptas Spindžiaus miško, krantai statūs, kai kur šaltiniuoti, vietomis pelkėti. Dugno reljefas gana monotoniškas. Kranto linija labai vingiuota. Yra du siauri ilgi pusiasaliai ir salelė (0,03 ha). Atabradas labai siauras, jame vyrauja nendrės ir meldai.

Spindžiaus ežere gyvena kuojos, raudės, karšiai, plakiai, gružliai, saulažuvės, aukšlės, lydekos, ešeriai, pūgžliai, šamai, seliavos bei ežeriniai sykai.

Iš Spindžiuko ežero į Spindžių įteka ir iš jo išteka Strėvos upė. Ežero rytinėje pakrantėje įsikūręs bendravardis Spindžiaus kaimas, kuriame augo saugoma Špokų vinkšna. Šalia Spindžiaus yra Spindžiuko bei Drabužaičio ežerai. Vakarine pakrante eina kelias Nr.4740 (Drabužninkai – Karaliūnai – Bičiūnai).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Spindžius*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 79
| Baltas |
| --- |
| Vaizdas nuo pietryčių pakrantėsVaizdas nuo pietryčių pakrantėsVaizdas nuo pietryčių pakrantės |
| Vieta | Švenčionių raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,664 km² |
| Kranto linijos ilgis | 7,59 km |
| Kilmė | ledyninė |
| Vidutinis gylis | 6,1 m |
| Didžiausias gylis | 15,4 m |
| Išteka | Luknelė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Baltas

  |
| **Koordinatės** |  55°15′30″ š. pl. 25°51′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.25833°š. pl. 25.85833°r. ilg.﻿ / 55.25833; 25.85833Koordinatės: 55°15′30″ š. pl. 25°51′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.25833°š. pl. 25.85833°r. ilg.﻿ / 55.25833; 25.85833 |
|  |
|  Vikiteka | Baltas |

**Baltas** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4 km į rytus nuo Labanoro, Labanoro regioniniame parke. Ilgis rytų – vakarų kryptimi 3,38 km, plotis iki 0,29 km. Altitudė 147,6 m. Giliausia ežero vieta yra centre ir siekia 15,4 m. Ežeras rininės kilmės, kranto linijos ilgis 7,6 km. Krantai statūs, aukšti, apaugę Labanoro girios pušynais. Kranto linija vingiuota, rytinis ežero galas jungiasi Vartų sąsiauriu. Dugnas padengtas dumblingu sapropeliu ir dumblingomis gėlavandenėmis klintimis, yra daubų. Atabradas smėlingas. Pietvakariuose išteka Žeimenos intakas Luknelė. Ežero pratakumas 41 % per metus.

Į pietus nuo Balto ežero įsikūręs Pažemio kaimas. Rytinėje ežero pakrantėje įrengta stovyklavietė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Vasiliauskienė. *Baltas (Švenčionių r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 184
| Verniejus |
| --- |
| Vieta | Trakų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 1,1 km² |
| Kranto linijos ilgis | 9,08 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 12,5 m |
| Didžiausias gylis | 52,2 m |
| Įteka | 2 bevardžiai upeliai |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Verniejus

  |
| **Koordinatės** |  54°32′46.61″ š. pl. 24°34′55.03″ r. ilg.﻿ / ﻿54.5462806°š. pl. 24.5819528°r. ilg.﻿ / 54.5462806; 24.5819528Koordinatės: 54°32′46.61″ š. pl. 24°34′55.03″ r. ilg.﻿ / ﻿54.5462806°š. pl. 24.5819528°r. ilg.﻿ / 54.5462806; 24.5819528 |

**Verniejus** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, apie 4,5 km į pietryčius nuo Aukštadvario miestelio, Aukštadvario regioniniame parke. Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 1,96 km, plotis iki 1,06 km. Altitudė 133 m. Vidutinis gylis – 12,4 m, giliausia vieta – 52,2 m, kranto linijos ilgis – 9,08 km. Kranto linija labai vingiuota. Verniejus yra giliausias Trakų rajone ežeras. Ežeras nepratakus, priklauso Verknės intako Strūzdos baseinui. Pietiniame krante įteka du nedideli upeliai, požeminis upelis išteka į Sienio ežerą. Verniejus apjuostas mišku (Babrauninkų miškas šiaurėje ir vakaruose, Gredaičių miškas rytuose), jo krantai aukšti ir statūs, tik rytinis krantas žemas ir pelkėtas. Ežero vakarinėje dalyje 2 miškingos salos: 1,53 ha ploto sala (saloje rasta senovės gyvenvietės liekanų) ir 0,51 ha ploto priekrantės sala. Verniejaus dugnas dumblėtas, atabraduose smėlis maišosi su dumblu.

Ežere gyvena lydekos, ešeriai, karšiai, plakiai, kuojos, karosai, lynai ir šamai. Pastarieji ypač vilioja žūklautojus. Be to, pasitaiko stintų.

Prie ežero įsikūrę Verniejaus, Gudašių, Babrauninkų kaimai.

Ežerėvardžio kilmė neaiški. Jis gali būti determinanto *-n-* vedinys nuo šaknies *ver-*. Pastaroji siejama su žodžiu *virti* (*verda, virė*) („kunkuliuoti, verstis").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Verniejus*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 489
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 374
Koordinatės: 55°12′50″ š. pl. 26°02′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.21389°š. pl. 26.03750°r. ilg.﻿ / 55.21389; 26.03750

| Šventas |
| --- |
| Vieta | Švenčionių raj. Lietuva |
| Plotas | 0,623 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,92 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 3,8 m |
| Didžiausias gylis | 6,7 m |
| Įteka | Šventelė-Dėmė, bevardis upelis |
| Išteka | Šventelė-Dėmė |

**Šventas** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, Švenčionėlių seniūnijoje, 6 km į šiaurę nuo Švenčionėlių. Ežeras išsidriekęs iš rytų į vakarus 1,53 km, plotis iki 0,58 km. Altitudė 147,3 m. Ežero gylis siekia 6,7 m.

Telkšo rininės sanklodos duburyje. Krantai žemi, pelkėti, pietinis – aukštas. Švento atabradas smėlingas, siauras, giliau slūgso dumblingas ir karbonatingas molis. Iš vakarų prieina Šventelės miškas, iš pietvakarių - Veikūnų miškas.

Į Šventą šiaurės rytuose įteka Šventelė-Dėmė ir dar vienas upelis, vakaruose išteka Šventelė-Dėmė (į Telio ežerą, Žeimenos baseinas). Ežero pratakumas 835 % per metus

Greta Švento įsikūrę kaimai: Sena Pašaminė, Pašventys. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šventas (Švenčionių r. Švenčionėlių sen.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 237
| Gaidė |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,155 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,81 km |
| Įteka | Apvardas, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Apvardas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gaidė

  |
| **Koordinatės** |  55°33′20″ š. pl. 26°32′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.55556°š. pl. 26.54444°r. ilg.﻿ / 55.55556; 26.54444Koordinatės: 55°33′20″ š. pl. 26°32′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.55556°š. pl. 26.54444°r. ilg.﻿ / 55.55556; 26.54444 |

**Gaidė** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 7 km į šiaurės rytus nuo Rimšės, 2,5 km į vakarus nuo sienos su Baltarusija. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 0,64 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 143,9 m. Krantai daugiausia žemi, vietomis vakaruose ir pietuose supelkėję (Gaidės pelkė). Pietinė pakrantė miškinga, į šiaurę plyti pievos, dirbamos žemės ploteliai. Įteka 3 upeliai, iš vakarų į pietus ežerą prateka Apvardas į Apvardų ežerą (Drūkšių ežero baseinas).

Ežero šiaurės rytiniame krante įsikūręs Gaidės kaimas.

Ežerėvardis *Gaidė̃* gali būti kilęs nuo paukščio pavadinimo *gaidys*, nors kita vertus, tai gali būti senas vardas iš ide. *gʷhəi-, gʷhəid-* „šviesus, spindintis" (plg. *giedras, gaidrus* „šviesus, aiškus", *gaisas* „oras, žara").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Vasiliauskienė. *Gaidė (ežeras)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 560
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 102–103
Frenkas Kelogas
Aristidas Brianas
**Kelogo-Briano paktas** arba **Paryžiaus paktas**, (pranc. *Pacte Briand-Kellogg*, angl. *Kellogg-Briand Pact*) – daugiašalis susitarimas atsisakyti karo kaip nacionalinės politikos įrankio. Sudarytas JAV ir Prancūzijos iniciatyva.

Paktas įsigaliojo 1929 m. liepos 24 d.

Istorija
--------

Pavadintas pakto iniciatorių, JAV valstybės sekretoriaus Frenko B. Kelogo ir Prancūzijos užsienio reikalų ministro Aristido Briano vardu. Pasirašiusios paktą valstybės įsipareigojo tarpusavio ginčus spręsti taikiai. 1928 m. rugpjūčio 27 d. paktą Paryžiuje pasirašė 15 valstybių: Australija, Belgija, Didžioji Britanija, Čekoslovakija, Indija, Italija, Japonija, JAV, Kanada, Lenkija, Naujoji Zelandija, Pietų Afrikos Respublika, Prancūzija, Vokietija ir Airijos laisvieji miestai.

Vėliau prie pakto prisidėjo dar 48 valstybės, tarp jų ir Lietuva. Šiuo paktu grindžiama 1933 metų sutartis tarp Lietuvos bei Sovietų Sąjungos, kurioje buvo įtvirtintas agresijos apibrėžimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kelloggo–Briand’o paktas (Kelogo–Briano paktas), Paryžiaus paktas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 713 psl.
2. ↑  Kas svarbiau – teisingumas ar gera nuotaika Kremliuje? (I) (Dainius Žalimas, Bernardinai.lt)
**Klaipėdos žvejybos uostas** – Baltijos jūros jūrų žvejybos uostas Klaipėdoje, veikęs iki 1993 m.

Istorija
--------

Klaipėdos žvejybos uostas įkurtas 1893 m. Žvejonės (Švijanės) upelio žiotyse vietoje čia nuo seno buvusio Bomelio Vitės (Bumbulvietės) žvejų uosto. 1897 m. pradėtame plėsti uoste galėjo švartuotis apie 200 žvejų laivų, 1899–1900 m. iškastas tuo metu erdvus apie 0,7 ha ploto uosto baseinas, apie 150 m ilgio krantinės sutvirtintos mediniais įlaidais, akmenimis. XX a. pirmoje pusėje Klaipėdoje žvejyba vertėsi apie 40 šeimų. 

1945 m. TSRS Ministrų Taryba nutarė Klaipėdoje įkurti jūrų žvejybos uostą, jį statyti pradėta 1950 m. Ypač sparčiai uostas plėtotas nuo 1955 m.: įrengtos gelžbetonio krantinės, komunikacijos. XX a. aštuntame dešimtmetyje Klaipėdos žvejybos uostas tapo vienu didžiausių žvejybos uostų Baltijos jūroje ir TSRS, čia buvo registruoti TSRS Okeaninės žvejybos (100 laivų), Tralerių žvejybos, Baltijos žvejybos ir Refrižeratorių laivynų laivai, dirbo apie 15 000 žmonių. 

1990 m. Lietuvai atkūrus nepriklausomybę žvejybos labai sumažėjo apimtys, žvejybos laivynas privatizuotas. 1995 m. Klaipėdos žvejybos uosto bazėje įkurta laivų krovos bendrovė „Klaipėdos Smeltė".  Buvusį uostą primena Klaipėdos mikrorajonas Žvejybos uostas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Klaipėdos žvejybos uostas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 225 psl.

Koordinatės: 55°40′02″š. pl. 21°08′57″r. ilg.﻿ / ﻿55.66714°š. pl. 21.14922°r. ilg.﻿ / 55.66714; 21.14922
| Samis |
| --- |
| Vieta | Trakų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,615 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,41 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 1,0 m |
| Didžiausias gylis | 1,9 m |
| Išteka | Samė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Samis

  |
| **Koordinatės** |  54°28′31″ š. pl. 24°41′9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.47528°š. pl. 24.68583°r. ilg.﻿ / 54.47528; 24.68583Koordinatės: 54°28′31″ š. pl. 24°41′9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.47528°š. pl. 24.68583°r. ilg.﻿ / 54.47528; 24.68583 |

**Samis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 5,5 km į rytus nuo Onuškio, 2 km į pietus nuo Grendavės ir 2,5 km nuo Vilkokšnio ežero. Pavidalas ovalus: ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,16 km, plotis iki 0,76 km. Altitudė 140,6 m. Ežero gylis siekia 1,9 m, dugne susikaupęs storas sapropelio sluoksnis. Krantai žemi, pelkėti. Iš rytų ir pietų juosia Samninkėlių miškas.

Šiaurėje iš Samio į Vilkokšnį išteka Samė (Verknės baseinas).

Vakarinėje pakrantėje įsikūrę Samninkai ir Samninkėliai.

Spėjama, kad vandenvardis išlaikė žodžio *sãmana* formą *sam-*, plg. *samė́ti: ap-samė́ti ‘apsamanoti’*. Kita vertus, gali būti su šaknies balsių kaita kilęs iš liet. *sémti* (*sẽmia*) ‘imti, pilti skysčių, kabinti biralų; užlieti, tvindyti’, plg. *samùs* ‘kuriuo galima daug pasemti; kuriuo patogu semti’.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Samis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 31
2. ↑  Vanagas A. *Lietuvos hidronimų etimologinis žodynas,* Vilnius, 1981, p. 289.
| Kenošaangl. *Kenosha* |
| --- |
| *Kenoša* |
|  |
| 

KenošaKenoša

42°34′56″ š. pl. 87°50′44″ v. ilg.﻿ / ﻿42.58222°š. pl. 87.84556°r. ilg.﻿ / 42.58222; 87.84556﻿ (Kenoša)Koordinatės: 42°34′56″ š. pl. 87°50′44″ v. ilg.﻿ / ﻿42.58222°š. pl. 87.84556°r. ilg.﻿ / 42.58222; 87.84556﻿ (Kenoša) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Viskonsinas Viskonsinas |
| **Apygarda** | Kenosha apygarda |
|  |
| **Meras** | Keith G. Bosman |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 99 218  |
| **Plotas** | 62,1 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 598 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Kenoša |

**Kenoša** (angl. *Kenosha*) – miestas JAV, Viskonsino valstijos pietryčiuose, prie Mičigano ežero. 2010 m. jame gyveno 99 218 žmonės. Miestas priklauso Čikagos–Gario aglomeracijai. Svarbus metalo apdirbimo, baldų, trikotažo, automobilių gamybos centras. Reikšmingas transporto centras. Veikia istorijos ir meno muziejai, Viskonsino-Parkside universitetas. Plėtojamas turizmas. Nuo 1927 m. veikia seniausias JAV velodromas.

Istorija
--------

Kenoša miestas buvo įkurtas 1835 m. Netrukus tapo uostu prie Mičigano ežero ir Šv. Lauryno vandens kelio. Nuo 1902 m. iki 1988 m. buvo labai svarbiu JAV automobilių gamybos centru, kuriame kūrėsi įvairios šio verslo kompanijos, tarp jų American Motors, Hudson Commodore. Šiuo metu Kenošoje plėtojamos aukštosios technologijos, daug vietos gyventojų dirba Čikagoje.

Lietuviai
---------

Kenošoje pirmieji lietuviai įsikūrė 1896 m. Po penkerių metų įkurta šv. Petro lietuvių parapija. Iki Pirmojo pasaulinio karo Kenošoje gyveno apie 300 lietuvių šeimų. Nuo 1927 m. parapijai vadovavo marijonai, joje veikė choras. Po Antrojo pasaulinio karo, 1949 m. į miestą atvyko nauja lietuvių pabėgėlių banga. 1960 m. mieste ir apylinkėse gyveno apie 1000 lietuvių šeimų, aktyviai veikė Amerikos lietuvių tarybos nariai, ateitininkai, lituanistinė mokykla. XX a. pabaigoje Kenošoje liko mažai lietuvių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kenosha (Kenoša)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 737 psl.
| **Klemensas Ruginis** |
| --- |
| Gimė | 1893 m. vasario 6 d.Pikeliai, Mažeikių apskritis |
| Mirė | 1989 m. rugpjūčio 14 d. (96 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | pedagogas, spaudos darbuotojas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | Fribūro universitetas |

**Klemensas Ruginis** (1893 m. vasario 6 d. Pikeliai, Mažeikių apskritis – 1989 m. rugpjūčio 14 d. Kaunas) – Lietuvos pedagogas, spaudos darbuotojas, redaktorius.

Biografija
----------

1912–1915 m. mokėsi Veiverių mokytojų seminarijoje, 1919–1920 m. studijavo Fribūro universitete, kur gavo pedagogikos daktaro laipsnį.

1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. 1926–1932 m. S. Daukanto mokytojų seminarijos direktorius, 1933–1935 m. – Kauno Marijos Pečkauskaitės gimnazijos direktorius, Kauno konservatorijos dėstytojas, 1935–1941 m. – Pedagoginio instituto dėstytojas, bibliotekos direktorius, 1936–1940 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas.

Lietuvių katalikų mokytojų sąjungos pirmininkas.

Nuo 1924 m. bendradarbiavo spaudoje, daugiausia pedagogikos žurnaluose. 1925–1935 m. redagavo žurnalą „Lietuvos mokykla". 1941 m. ištremtas į Rusijos Ust-Janos rajoną. 1957 m. grįžo į Lietuvą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 433 psl.
| Katišius |
| --- |
| Vieta | Trakų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,194 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,55 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Didžiausias gylis | 8 m |
| Įteka | Margis |
| Išteka | Margis (Katišius) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Katišius

  |
| **Koordinatės** |  54°36′29″ š. pl. 24°46′11″ r. ilg.﻿ / ﻿54.60806°š. pl. 24.76972°r. ilg.﻿ / 54.60806; 24.76972Koordinatės: 54°36′29″ š. pl. 24°46′11″ r. ilg.﻿ / ﻿54.60806°š. pl. 24.76972°r. ilg.﻿ / 54.60806; 24.76972 |

**Katišius** – ežeras pietryčių Lietuvoje, Trakų rajone, 11 km į pietvakarius nuo Trakų. Ilgis iš vakarų į rytus iki 0,71 km, plotis iki 0,61 km. Altitudė 145,3 m. Gylis siekia 8 m. Ežeras ledyninės kilmės, rininis, telkšo ežeringame duburyje.
Kranto linija smarkiai vingiuota, ežero forma primena netaisyklingą T raidę. Šiauriniai ir pietrytiniai krantai žemi, pelkėti (įlankos užpelkėjusios), o kiti – aukšti. Pakrantėse daugiausia auga miškeliai. Iš rytų į pietvakarius ežeru prateka upelis: įteka kaip Margis, išteka kaip Katišius (teka iš Margio ežero į Ungurį) (Strėvos baseinas).

Prie Katišiaus ežero įsikūrę Katišių ir Malūnių kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Katišius (Trakų r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 239
| Siesikų ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Ukmergės raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 1,221 km² |
| Kranto linijos ilgis | 11,24 km |
| Vidutinis gylis | 2,16 m |
| Didžiausias gylis | 4,1 m |
| Įteka | Armona, Sliekinė, 7 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Armona |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Siesikų ežeras

  |
| **Koordinatės** |  55°17′27.24″ š. pl. 24°32′8.52″ r. ilg.﻿ / ﻿55.2909000°š. pl. 24.5357000°r. ilg.﻿ / 55.2909000; 24.5357000Koordinatės: 55°17′27.24″ š. pl. 24°32′8.52″ r. ilg.﻿ / ﻿55.2909000°š. pl. 24.5357000°r. ilg.﻿ / 55.2909000; 24.5357000 |

**Siesikų ežeras** – ežeras vidurio Lietuvoje, Ukmergės rajone, į rytus nuo Siesikų miestelio. Ežero ilgis iš vakarų į šiaurės rytus – 3,44 km, plotis – iki 0,74 km. Kranto linija labai vingiuota. Ežero šiaurrytinė dalis yra išplatėjusi, joje yra 2 užpelkėjusios salos (4,4 ha ir 0,51 ha). Krantai žemi, daugiausia pelkėti, vietomis apaugę miškeliais. Aplink ežerą daugiausia plyti dirbami laukai. Paviršiaus altitudė 75,7 m. Iš vakarų į šiaurės rytus ežerą prateka Armonos upė. Ežere susikaupęs storas dumblo sluoksnis (vidutinis 4,9 m, storiausias 8,3). Vandens apykaita ežere 0,66 metų.

Siesikų pilis šalia ežero XIX a.  
 Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Klišių kaimas, pietinėje – Daugalių ir Toliūnų kaimai. Pietiniame krante yra Siesikų pilis su parku, įrengtas paplūdimys.

Nuorodos
--------

* Siesikų, ežeras
**Upeluris** arba **Ubeluris** (*Upelluri*, *Ubelluri*) – pirmapradis milžinas huritų mitologijoje.

*Ulikumio giesmė* – vienintelis tekstas, kur jis minimas; tai vienas iš nedaugelio huritų tekstų, suteikiančių žinių apie šios tautos kosmologinį pasaulėvaizdį. Tikėta, kad Upeluris jau egzistavęs, kai buvo atskirti dangus ir žemė (padėti ant jo nugaros), ir kad gyvenęs „Tamsiojoje Žemėje" (huritų požemio pasaulis). Vardas baigiasi huritų k. priesaga -*luri*, kaip ir kalnų deivės Leluri bei Impaluri, jūrų dievo Kiašės *sukkal* (patarnaujančios dievybės), taip pat kai kurių huritų kalnų ir akmenų pavadinimų.

*Ulikumio giesmė* dabartinius laikus pasiekė prastai išlikusių fragmentų huritų kalba ir išsamesnio vertimo į hetitų kalbą pavidalais. Pasak jos, pabaisa Ulikumis įtaisomas ant dešiniojo Upelurio peties, tai padaro *Irširra* (galbūt laikytinos gimdymo ir pribuvėjystės deivėmis), Kumarbio tarnaitės, kad pabaisa galėtų augti nepastebėta Kumarbio priešo Tešubo sąjungininkų, pvz. Šimigio. Vėliau, norėdamas sužinoti, kaip įveikti Ulikumį, Upelurį susiranda dievas Ea, ir paklausia, ar šis žinąs, kas per pabaisa auga ant jo nugaros. Paaiškėja, kad Upeluris iš pradžių nieko nepajutęs, bet ilgainiui ėmęs jausti nepatogumą (to nebuvę net atskiriant dangų ir žemę). Tolesnė lentelės dalis pažeista, o kitoje išlikusioje teksto dalyje Upeluris nebeminimas.

Teigiama, kad graikų Atlantas kosmologijoje atlieka panašu vaidmenį kaip Upeluris.

Išnašos
-------

1. 1 2  Haas, 2015, p. 136
2. 1 2  Bachvarova, 2013, p. 175
3. 1 2  Wilhelm, 2014, p. 307
4. ↑  Haas, 2015, p. 409
5. ↑  Haas, 2015, p. 309

Šaltiniai
---------

* Bachvarova, Mary R. (2013). „The Hurro-Hittite Kumarbi Cycle". *Gods, heroes, and monsters: a sourcebook of Greek, Roman, and Near Eastern myths*. New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-064481-9. OCLC 967417697.
* Haas, Volkert (2015). *Geschichte der hethitischen Religion*. Handbook of Oriental Studies. Section 1: The Near and Middle East (vokiečių). Brill. ISBN 978-90-04-29394-6. Nuoroda tikrinta 2022-03-14.
* Wilhelm, Gernot (2014)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Kvadratas (reikšmės).*
 {\displaystyle 5\cdot 5} arba {\displaystyle 5^{2}} (5 kvadratu), gali būti grafiškai pavaizduotas kaip kvadratas, kuris yra sudarytas iš mažesnių kvadratų, kurių plotas {\displaystyle 1\cdot 1}, tada didžiojo kvadrato plotas yra {\displaystyle 5\cdot 5}.
**Skaičiaus kvadratas** – skaičiaus sandauga iš jo paties. Skaičiaus *a* kvadratas žymimas *a*².
Skaičiaus kvadratas geometrine prasme reiškia kvadrato plotą.

Dauguma ploto matavimo vienetų yra kvadratai. Pavyzdžiui, kvadratinis metras yra stačiakampio plotas, kurio ilgis ir plotis yra vienas metras.

Kvadratiniai skaičiai
---------------------

*Kvadratinis skaičius* yra skaičius, kuris yra kito natūraliojo skaičiaus kvadratas, pvz. pirmieji penki kvadratiniai skaičiai yra:

{\displaystyle 1^{2}=1;\;2^{2}=4;\;3^{2}=9;\;4^{2}=16;\;5^{2}=25;}
Kvadratinius skaičius taip pat galima sudaryti iš bet kokių realiųjų ar net kompleksinių skaičių. Apskritai kvadrato sąvoka gali būti taikoma visoms vidinėms dviejų skaitmenų operacijoms, parašytoms daugybos būdu, pavyzdžiui, matricų daugyboje.

Savybės
-------

* realiojo skaičiaus kvadratas visada yra didesnis arba lygus nuliui, nes reikšmių sandauga su tuo pačiu ženklu visada yra teigiama:

{\displaystyle x^{2}\geq 0\qquad \forall x\in \mathbb {R} .}
* dėl tos pačios priežasties galioja:

{\displaystyle x^{2}=\left(-x\right)^{2}.}
* menamojo skaičiaus kvadratas yra visada yra mažesnis už nulį, nes menamąjį vienetą keliant kvadratu gaunamas neigiamas skaičius, kuris tada padauginamas iš koeficiento kvadrato (kuris yra teigiamas).
* nelyginių skaičių suma eilės tvarka sudaro tobulą lyginio arba nelyginio skaičiaus kvadratą (šią ypatybę žinojo graikų matematikas Euklidas):

{\displaystyle 1=1^{2}}
{\displaystyle 1+3=2^{2}}
{\displaystyle 1+3+5=3^{2}}
{\displaystyle 1+3+5+7=4^{2}}
{\displaystyle 1+3+5+7+9=5^{2}}

Kvadratų lentelė
----------------

Natūraliųjų skaičių nuo 1 iki 50 kvadratai| 1² = 1 | 11² = 121 | 21² = 441 | 31² = 961 | 41² = 1681 |
| 2² = 4 | 12² = 144 | 22² = 484 | 32² = 1024 | 42² = 1764 |
| 3² = 9 | 13² = 169 | 23² = 529 | 33² = 1089 | 43² = 1849 |
| 4² = 16 | 14² = 196 | 24² = 576 | 34² = 1156 | 44² = 1936 |
| 5² = 25 | 15² = 225 | 25² = 625 | 35² = 1225 | 45² = 2025 |
| 6² = 36 | 16² = 256 | 26² = 676 | 36² = 1296 | 46² = 2116 |
| 7² = 49 | 17² = 289 | 27² = 729 | 37² = 1369 | 47² = 2209 |
| 8² = 64 | 18² = 324 | 28² = 784 | 38² = 1444 | 48² = 2304 |
| 9² = 81 | 19² = 361 | 29² = 841 | 39² = 1521 | 49² = 2401 |
| 10² = 100 | 20² = 400 | 30² = 900 | 40² = 1600 | 50² = 2500 |
| **Vincas Urbutis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1929 m. vasario 26 d.Petraičiai, Židikų valsčius, Mažeikių apskritis, Lietuva |
| Mirė | 2015 m. liepos 12 d. (86 metai)Vilnius, Lietuva |
| Palaidotas (-a) | Židikų kapinės |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
| Sritis | lietuvių k. morfologija, etimologija |
| Organizacijos | Vilniaus universitetas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | hab. hum. mokslų daktaras |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| LTSR valstybinė premija |

**Vincas Urbutis** (1929 m. vasario 26 d. – 2015 m. liepos 12 d.) – Lietuvos kalbininkas, profesorius.

Biografija
----------

Iki 1944 m. mokėsi Mažeikių gimnazijoje, o 1946 m. baigė Viekšnių gimnaziją.[reikalingas šaltinis]

1951 m. Vilniaus universitete baigė lituanistikos studijas, 1956 m. įgijo daktaro, 1971 m. – habilituoto mokslų daktaro laipsnį. Ilgametis šio universiteto dėstytojas (1954–1994 m.), profesorius (nuo 1974 m.).

Darbai
------

Vincas Urbutis tyrinėjo lietuvių žodžių darybą ir etimologiją, lietuvių ir latvių leksikografijos istoriją, Martyno Mažvydo slavizmus, suklasifikavo senuosius lietuvių kalbos slavizmus. Paskelbė straipsnių kalbos kultūros, terminologijos, bibliografijos klausimais. Pasinaudodamas M. Svadešo glotochronologiniu metodu, V. Urbutis apskaičiavo lietuvių ir latvių kalbų atsiskyrimo laikmetį (maždaug prieš 1300 metų).

Bibliografija
-------------

* *Žodžių darybos teorija* (1978 m.)
* *Baltų etimologijos etiudai* (1985 m.)
* *Lietuvių kalbos išdavystė* (2006 m.)
* *Knygos apie žodžius* (2010 m.)
* *Pavardžių pradžiamokslis* (2010 m.)

Parengė skyrius leidiniuose *Dabartinė lietuvių kalba* (1961 m.), *Lietuvių kalbos gramatika* (I t. 1965 m.), *Dabartinėje lietuvių kalbos gramatika* (1994 m.).

Apdovanojimai
-------------

* LTSR valstybinė premija (su kitais, 1977 m.)
* Lietuvos mokslo premija (su kitais, 1997 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Sabaliauskas. *Urbutis, Vincas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
| **Audronė Kaukienė** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. birželio 23 d.Kaunas, Lietuva |
| Mirė | 2017 m. spalio 3 d. (76 metai)Klaipėda, Lietuva |
|  |
| Veikla | kalbininkė |
| Pareigos | profesorė |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Jono Kazlausko premija (2005 m.) |

**Audronė Kaukienė-Jakulienė-Žiurlytė** (1941 m. birželio 23 d. Kaune – 2017 m. spalio 3 d. Klaipėdoje, palaidota Vilniuje) – lietuvių kalbininkė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė, Klaipėdos krašto visuomenės veikėja, profesorė. A. Žiurlio duktė. 2005 m. apdovanota Jono Kazlausko premija.

Biografija
----------

1963 m. Vilniaus universiteto (VU) Filologijos fakultete baigė lietuvių filologiją. 1969 m. VVU apgynė disertaciją tema „Lietuvių ir kitų baltų kalbų sangrąžinių veiksmažodžių istorija", filologijos mokslų kandidatė. 1991 metais VU apgynė habilitaciją tema „Lietuvių kalbos šakninių a-kamienių veiksmažodžių istorija (tipai CeC, Cėc, CaC, Coc, Cuoc)"

Nuo 1963 m. dirbo mokytoja. 1965–1966 m. dėstė Vilniaus universitete, 1969–1991 m. Šiaulių pedagoginiame institute ir Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetuose. 1971–1998 m. vadovavo folkloro ansambliui „Vorusnė". Nuo 1991 m. dirbo Klaipėdos universitete, įkūrė ir iki 1993 m. vadovavo Baltų kalbotyros ir etnologijos katedrai, nuo 1993 m. profesorė. Nuo 1993 m. Baltistikos centro direktorė. 1997–1999 m. Klaipėdos universiteto Senato pirmininkė.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrinėjo lietuvių ir kitų baltų kalbų veiksmažodžių istoriją, Klaipėdos krašto vakarų aukštaičių tarmę, prūsistikos problemas, Mažosios Lietuvos istoriją, etnografiją. Prisidėjo prie lietuvininkų veiklos. Dėstė klasikines kalbas ir prūsų kalbą, lietuvių kalbos istoriją, baltų kalbų lyginamąją gramatiką, etimologijos, indoeuropeistikos pagrindus. Įkūrė savo lingvistinę mokyklą, lietuvių filologijos ir etnologijos specialybės pradininkė, viena iš evangeliškosios teologijos specialybės įsteigimo iniciatorių.

Bibliografija
-------------

* Vakarų baltų kalbos ir kultūros reliktai, su kitais, 1996 m.
* Klaipėdos krašto vakarų aukštaičių tarmė: Brolių Viliaus ir Makso Gaigalaičių raštų kalbos pagrindu, 1997 m.
* Lietuvių kalbos veiksmažodžio istorija t. l 1994 m. t. 2 2002 m.
* Vilius Gaigalaitis. Atsiminimai, parengė, 1998 m.
* Po Mažosios Lietuvos dangumi, 2000 m.
* Prūsų kalba, 2000 m. 2 leid. 2002 m.
* Prūsų kalbos tyrinėjimai, 2004 m. II tomas 2011 m.
* Sąngrąžinių veiksmažodžių istorija, 2006 m.
* Bendrieji baltų kalbų veiksmažodžiai / Audronė Kaukienė, Erdvilas Jakulis, 2009 m.
* Prūsų kalba: vadovėlis / Audronė Kaukienė, Dalia Pakalniškienė, 2011 m.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Algirdas Sabaliauskas (2006-01-17 (red. 2019-10-08)). „Audronė Kaukienė". VLE. Nuoroda tikrinta 2021-09-02.
2. ↑  Teresė Paulauskytė (2019-12-09 (red. 2020-01-14)). „Jono Kazlausko premija". VLE. Nuoroda tikrinta 2021-09-02.
3. ↑  Lietuvos mokslininkų (registruojamų pagal išduotus mokslo laipsnių diplomus) sąrašas Archyvuota kopija 2014-01-06 iš Wayback Machine projekto.

Literatūra
----------

* Profesorė Audronė Kaukienė. Klaipėda, 2001 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Geometrinis vidurkis** – vidurkis, skaičiuojamas sudauginant visas reikšmes ir ištraukiant n-tojo laipsnio šaknį (n - reikšmių skaičius). {\displaystyle {\sqrt[{n}]{a\_{1}\cdot a\_{2}\cdot ...\cdot a\_{n}}}}.

Didesni skaičiai skaičiuojant geometrinį vidurkį yra mažiau svarūs negu lyginant su aritmetiniu vidurkiu. Pavyzdžiui, du skaičiai 1 ir 2 turi geometrinį vidurkį, kuris yra lygus {\displaystyle {\sqrt[{2}]{1\cdot 2}}\approx 1,41\ ,} o jų aritmetinis vidurkis yra didesnis - 1,5.

Apibrėžimas
-----------

Skaičių {\displaystyle x\_{1},x\_{2},\dotsc ,x\_{n}} (kai {\displaystyle x\_{i}>0}, kur {\displaystyle i=1,\ldots ,n}), geometrinis vidurkis yra {\displaystyle n}-toji šaknis iš jų visų bendros sandaugos:

{\displaystyle {\bar {x}}\_{\mathrm {geom} }={\sqrt[{n}]{\prod \_{i=1}^{n}{x\_{i}}}}={\sqrt[{n}]{x\_{1}\cdot x\_{2}\dotsm x\_{n}}}}
**Raimondas Kuodis** (g. 1971 m. rugpjūčio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistas, makroekonominės politikos ir viešosios ekonomikos ekspertas, socialinių mokslų daktaras, dėstytojas.

Biografija
----------

1989 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą. 1994 m. Vilniaus universitete baigė ekonominės kibernetikos bei tarptautinių santykių ir politologijos specialybių studijas.

1995–1996 m. dirbo Ekonomikos ministerijoje, nuo 1996 m. dirbo Lietuvos banke: 1998–1999 m. Makroekonomikos ir prognozavimo skyriaus viršininkas, 1999–2000 m. Pinigų politikos departamento direktoriaus pavaduotojas ir Ekonominių tyrimų centro viršininkas, 2000–2011 m. Pinigų politikos (nuo 2005 m. Ekonomikos) departamento direktorius, 2001–2004 m. Lietuvos banko valdybos narys, 2011–2023 m. – banko pirmininko pavaduotojas.

1996–2008 m. ir Ekonomikos instituto mokslo darbuotojas. Nuo 1998 m. dėsto Vilniaus universitete. Šiuo metu dirba Ministrės Pirmininkės I. Šimonytės patarėju sistemų analizės klausimais.

Nuo 2023 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų narys.

Europos centrinio banko Pinigų politikos komiteto, nuo 2003 m. jaunimo verslo ir švietimo įstaigos Lietuvos „Junior Achievement" valdybos, nuo 2005 m. Socialinių mokslų tyrimų ir plėtros organizacijos „Euro Baltic Centres of Excellence" valdybos narys. 2001–2005 m. žurnalo „Pinigų studijos" vyr. redaktorius. 2002 m. dalyvavo kuriant ilgalaikę Lietuvos ūkio (ekonomikos) plėtotės iki 2015 m. strategiją, dalies apie valstybės finansų strategiją autorius.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių darbų pagrindinės sritys: pinigų politika, ekonominės ir pinigų sąjungos, euro įvedimo Lietuvoje teigiami ir neigiami aspektai, valiutų krizių prognozės. Paskelbė daugiau kaip 10 straipsnių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Raimondas Kuodis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 273 psl.

Nuorodos
--------

* ekonomika.org Archyvuota kopija 2010-07-15 iš Wayback Machine projekto. Dr. Raimondo Kuodžio tinklalapis studentams
Koordinatės: 55°31′35″ š. pl. 25°55′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.52639°š. pl. 25.92083°r. ilg.﻿ / 55.52639; 25.92083

| Ilgys |
| --- |
| Ilgys nuo šiaurinio krantoIlgys nuo šiaurinio krantoIlgys nuo šiaurinio kranto |
| Vieta | Utenos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,62 km² |
| Kranto linijos ilgis | 7,22 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 7,3 m |
| Didžiausias gylis | 25,3 m |
| Tūris | 0,0045 km³ |
| Įteka | Ligaja, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Ligaja |

**Ilgys** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 8,5 km į pietryčius nuo Daugailių. Ežero ilgis (šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi) – 3,26 km, vidutinis plotis – 0,2 km, didžiausias – 0,34 km. Altitudė 158,9 m. Ežeras siauras ir vingiuotas, gilus. Didžiausias gylis – 25,3 m. Dugnas duobėtas, padengtas dumblingu ir sapropelingu moliu. Krantai stačiašlaičiai, aukšti, apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Ežero kilmė ledyninė, rininė. Pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai, o pietinės ežero dalies pakrantės apaugusios mišku. Rytuose į Ilgį įteka upelis iš Brinkliškių ežero, taip pat iš Sylio vakaruose į Alksno ežerą rytuose prateka Ligaja, dar vadinama Ilge (Šventosios baseinas).

Prie Ilgio įsikūrę kaimai: Antilgė, Lukošiūnai, Narutiškis. Rytine pakrante eina kelias Nr.4915 (Lukošiūnai – Paberžė – Šlepečiai).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ilgys (Utenos r. Daugailių sen.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 48
| Balčių ežeras |
| --- |
| Balčių ežeras nuo Balčių kaimoBalčių ežeras nuo Balčių kaimoBalčių ežeras nuo Balčių kaimo |
| Vieta | Utenos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,411 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,01 km |
| Kilmė | Ledyninė |
| Vidutinis gylis | 8,1 m |
| Didžiausias gylis | 22,5 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Balčių ežeras

  |
| **Koordinatės** |  55°29′40.42″ š. pl. 25°55′16.21″ r. ilg.﻿ / ﻿55.4945611°š. pl. 25.9211694°r. ilg.﻿ / 55.4945611; 25.9211694Koordinatės: 55°29′40.42″ š. pl. 25°55′16.21″ r. ilg.﻿ / ﻿55.4945611°š. pl. 25.9211694°r. ilg.﻿ / 55.4945611; 25.9211694 |

**Balčių ežeras, Baltys** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, 8,5 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,67 km, plotis iki 0,46 km. Altitudė 161,9 m. Vidutinis gylis siekia 8,1 m, giliausia vieta – 22,5 m. Kranto linija vingiuota, 4 km ilgio; krantai sausi, gan statūs. Ežerą supa dirbamos kalvos, o pietuose ir rytuose dunkso Balčių ir Minčios miškai ir telkšo pelkė. Balčių ežeras nenutekantis, priklauso Minčios upelio baseinui (Žeimenos baseinas).

Prie ežero įsikūrę Antabaltės, Liūniškių bei Balčių kaimai. Šiaurės vakarinėje pakrantėje stūkso Antabaltės piliakalnis. Vakarine pakrante eina kelias  **4907**  Jotaučiai–Sirvydžiai–Minčia–Jakėnai .

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valdas Šimčikas. *Balčių ežeras*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 170
Koordinatės: 55°31′16.4″ š. pl. 25°25′35.8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.521222°š. pl. 25.426611°r. ilg.﻿ / 55.521222; 25.426611

| Aknystėlis |
| --- |
| Aknystėlis nuo pietinio krantoAknystėlis nuo pietinio krantoAknystėlis nuo pietinio kranto |
| Vieta | Utenos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,291 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,65 km |
| Kilmė | ledyninė |
| Įteka | 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Aknysta |

**Aknystėlis** – ežeras Utenos rajono vakaruose, 10,5 km į vakarus nuo Utenos, netoli Anykščių rajono ribos. Plotas 29,1 ha. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,54 km, didžiausias plotis 0,3 km. Altitudė 168,6 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti žemesni, sausi, beveik ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pietinė pakrantė apaugusi mišku, stūkso Aknystėlių piliakalnis, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos, dirbami laukai, vietomis auga miškeliai. Ežeras rininis, krantai vingiuoti. Šiaurės vakaruose išteka Šventosios intakas Aknysta. Aknystėlio ežero krante yra Aknystėlių  ir Stabulankių kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksas Garunkštis. *Aknystėlis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 31
| Karačiunka |
| --- |
| Karačiunkos ežeras nuo vakarinio krantoKaračiunkos ežeras nuo vakarinio krantoKaračiunkos ežeras nuo vakarinio kranto |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,134 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,02 km |
| Įteka | bevardis upelis |
| Išteka | Karačiunka |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Karačiunka

  |
| **Koordinatės** |  55°34′38″ š. pl. 26°22′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.57722°š. pl. 26.38278°r. ilg.﻿ / 55.57722; 26.38278Koordinatės: 55°34′38″ š. pl. 26°22′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.57722°š. pl. 26.38278°r. ilg.﻿ / 55.57722; 26.38278 |

**Karačiunka** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 7 km į šiaurės rytus nuo Dūkšto. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,8 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 150,2 m. Krantai neaukšti, sausi, ištisai apaugę medžiais. Kranto linija vingiuota, pietinę ežero dalį nuo pagrindinės skiria 33 m pločio sąsiauris. Ežerą supa Sausašilio miškas. Šiaurėje išteka Karačiunkos upelis link Smalvykščio ežero (Smalvos upės baseinas).

Pietinėje pakrantėje įsikūręs nebegyvenamas Karačiūnos kaimas. Šiaurvakarine pakrante eina geležinkelis Vilnius-Daugpilis.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Acintas |
| --- |
| Vieta | Švenčionių raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,312 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,45 km |
| Vidutinis gylis | 1,6 m |
| Didžiausias gylis | 2,6 m |
| Išteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Acintas

  |
| **Koordinatės** |  55°0′5″ š. pl. 25°59′6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.00139°š. pl. 25.98500°r. ilg.﻿ / 55.00139; 25.98500Koordinatės: 55°0′5″ š. pl. 25°59′6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.00139°š. pl. 25.98500°r. ilg.﻿ / 55.00139; 25.98500 |

**Acintas** – ežeras Švenčionių rajone, 14 km į šiaurės rytus nuo Pabradės, 1 km į šiaurės vakarus nuo  **102**  Vilnius–Švenčionys–Zarasai . Įeina į Perūno telmologinį draustinį. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 0,95 km, didžiausias plotis 0,41 km. Altitudė 146,6 m. Didžiausias gylis 2,6 m, vidutinis gylis 1,6 km. Kranto linijos ilgis 2,45 km. Krantai žemi, šiaurvakarinis ir pietrytinis pelkėti. Ežerą supa Ašvaraisčio ir Pabradės miškai. Pietryčiuose išteka bevardis upelis link Santakos upelio intako (Žeimenos upės baseinas).

Vandenvardis *Aci̇̀ntas* (*Aciuntas*) gali būti pakeistas iš \**Asintas*, kuris – iš \**Uosintas* (nuo medžio pavadinimo *uosis*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valdas Šimčikas. *Acintas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 12
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 35
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ermito polinomas** matematikoje – polinomas, priklausantis ortogonalių polinomų sekai, kurį atsiranda tikimybių teorijos problemose, kombinatorikoje bei fizikoje.

Apibrėžimas
-----------

Ermito polinomai yra apibrėžiami arba sąryšiu

{\displaystyle H\_{n}(x)=(-1)^{n}e^{x^{2}/2}{\frac {d^{n}}{dx^{n}}}e^{-x^{2}/2}\,\!}
(**"tikimybiniai Ermito polinomai"**), arba kartais kitu sąryšiu

{\displaystyle H\_{n}(x)=(-1)^{n}e^{x^{2}}{\frac {d^{n}}{dx^{n}}}e^{-x^{2}}\,\!}
(**"fizikiniai Ermito polinomai"**). Šie du apibrėžimai nėra tiksliai vienodi, vienas yra kito mastelio keitimas

{\displaystyle H\_{n}^{\mathrm {fiz} }(x)=2^{n/2}H\_{n}^{\mathrm {tik} }({\sqrt {2}}\,x).\,\!}
Tradiciškai matematikoje naudojamas pirmas apibrėžimas, kadangi

{\displaystyle {\frac {1}{\sqrt {2\pi }}}e^{-x^{2}/2}}
yra tikimybės tankio funkcija normaliam skirstiniui su tikėtina vertė 0 ir standartiniu nuokrypiu 1.

Pirmi penki Ermito polinomai.
Pirmi vienuolika Ermito polinomu, apibrėžtų pagal tikimybių teorijoje naudojamą apibrėžimą:

{\displaystyle H\_{0}(x)=1\,}
{\displaystyle H\_{1}(x)=x\,}
{\displaystyle H\_{2}(x)=x^{2}-1\,}
{\displaystyle H\_{3}(x)=x^{3}-3x\,}
{\displaystyle H\_{4}(x)=x^{4}-6x^{2}+3\,}
{\displaystyle H\_{5}(x)=x^{5}-10x^{3}+15x\,}
{\displaystyle H\_{6}(x)=x^{6}-15x^{4}+45x^{2}-15\,}
{\displaystyle H\_{7}(x)=x^{7}-21x^{5}+105x^{3}-105x\,}
{\displaystyle H\_{8}(x)=x^{8}-28x^{6}+210x^{4}-420x^{2}+105\,}
{\displaystyle H\_{9}(x)=x^{9}-36x^{7}+378x^{5}-1260x^{3}+945x\,}
{\displaystyle H\_{10}(x)=x^{10}-45x^{8}+630x^{6}-3150x^{4}+4725x^{2}-945\,}
ir pirmi vienuolika Ermito polinomu, apibrėžtų pagal fizikoje (kvantinėje mechanikoje) naudojamą apibrėžimą:

{\displaystyle H\_{0}(x)=1\,}
{\displaystyle H\_{1}(x)=2x\,}
{\displaystyle H\_{2}(x)=4x^{2}-2\,}
{\displaystyle H\_{3}(x)=8x^{3}-12x\,}
{\displaystyle H\_{4}(x)=16x^{4}-48x^{2}+12\,}
{\displaystyle H\_{5}(x)=32x^{5}-160x^{3}+120x\,}
{\displaystyle H\_{6}(x)=64x^{6}-480x^{4}+720x^{2}-120\,}
{\displaystyle H\_{7}(x)=128x^{7}-1344x^{5}+3360x^{3}-1680x\,}
{\displaystyle H\_{8}(x)=256x^{8}-3584x^{6}+13440x^{4}-13440x^{2}+1680\,}
{\displaystyle H\_{9}(x)=512x^{9}-9216x^{7}+48384x^{5}-80640x^{3}+30240x\,}
{\displaystyle H\_{10}(x)=1024x^{10}-23040x^{8}+161280x^{6}-403200x^{4}+302400x^{2}-30240\,}

Taip pat skaitykite
-------------------

* Gauso pluoštas
* Ermito ir Gauso pluoštas