|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| Baltų religija |
|  |
| 
Pagrindai
* Baltų religija
Baltų mitologija:
Prūsų · Lietuvių · Latvių
Indoeuropiečių mitologija

 |
| 
Dievybės
* **Bendrabaltiškos**
Perkūnas · Velnias · Dievas · Saulė · Mėnulis
**Prūsų**
Patulas · Pikuolis · Patrimpas · Svaikstikas · Autrimpas · Aušlavis · Bardaitis · Kurka · Pilnytis · Puškaitis · 
**Latvių**
Ūsinis · Ceruoklis · Jumis · Auseklis · Laima · Dekla · Laumė · Mara · Miško motė · Jūros motė · Vėjų motė · Vėlių motė · Žemės motė
**Lietuvių**
Gabija · Žemyna Laima · Medeina/Žvorūna · Laumė/Ragana · Aušrinė · Bangpūtys/Vėjopatis · Rūgutis · J. Lasickio spėjamų dievų sąrašas · ankstyvųjų šaltinių: Andajas · Nunadievis · Junda?
**Kitos būtybės**
Aitvaras · Kaukai · Barstukai · Lauksargiai/Žemėpačiai

 |
| 
Šventės
* Užgavėnės · Jurginės (Jorė)
Velykos · Rasos/Lyguo
Žolinė · Ilgės (Vėlinės)
Kūčios · Kalėdos

 |
| 
Kitos sąvokos
* Dausos · Vėlė · Alka · Šventoji giraitė
Romovė · Krivis · Vaidila · Krivulė

 |
| 
Šiuolaikinė tradicija
* Romuva
Vydūnas · Jonas Trinkūnas · Inija Trinkūnienė
Dievturyba
Ernestas Brastinis · Valdis Celmas
Druwi

 |
| Ž • A • R |

**Bangpūtys** (dar atstatomas kaip *Bangputis, Bangputys*, prūs. *Bangputtis*) – vakarų lietuvių ir senųjų prūsų jūros dievas. Laikytas piktąja vandenų dvasia.

Šaltiniai
---------

Matas Pretorijus (apie 1690 m.) pirmą kartą minėjo *bangputtys – ein Gott des Sturms* („audros dievas"). Vėliau keletas žodynų – 1747 m. Ruigio, 1800 m. Mylkės – kartojo ir įvairino ši teiginį. Pretorijus, remdamasis Jonu Bretkūnu, teigė, esą žvejai Bangpūčio garbei tam tikru metu maudydavosi, o pavasarį žvejodami mariose, kepa pirmąją lydeką, taip pat jo garbei esą laikė kelis vaidilučius, vadinamus naručiais (*naruttes*), kurie nerdavę į vandenį ir bendraudavę su vandeniais. Bangpūčiui tai pat būdavo aukojamas šaukštas.

Minimas 1825 m. Liudviko Rėzos 32-oje dainoje nuo Klaipėdos. L. Rėza prilygino Bangpūtį Neptūnui. Dainoje, prasidedančioje *Išbėg’ išbėgo / Iš Rusnės kiemo* yra tokios eilutės, nusakančios Bangpūčio rūstybę už tai, kad žvejai sugavo jo „jūrų veršius":

*O ir supyko  

Bangų dievatis –  

Pakilo šiaurys vėjatis.  

  

– Ai drauge, drauge,  

Tavorščiau mano,  

Mesk aukso inkarėlį!  

  

Tegul terita  

Bangputys valtį  

Ant aukso inkarėlio!  

  

– Ai drauge, drauge,  

Tavorščiau mano,  

Lipk masto viršūnėlėn!*XIX a. viduryje šis vardas iš žmonių atminties jau buvo išblėsęs. Vilius Kalvaitis 1888–1894 m. Klaipėdos krašte dar užfiksavo Rėzos užrašytos dainos variantą su minimu Bangpūčiu.

Tyrimai
-------

Tyrinėtojai nesutaria, ar Bangpūtys tapatus kitiems žinomiems pajūrio vėjų dievams – Vėjopačiui bei Bardaičiui ar Gardaičiui. Hermanas Useneris, Jonas Basanavičius, Jonas Šliūpas ir kiti Vėjopatį skiria nuo Bangpūčio ir laiko pirmąjį vėjo dievu. Kiti Pranė Dundulienė, Gintaras Beresnevičius, Libertas Klimka Vėjopatį tapatina su Bangpūčiu. Algirdas Julius Greimas svarsto, kad Bangpūtys nebūtinai tik pajūrio dievas, žinomas Lietuvos vakaruose, o gaivališka dievybė, lengvai supykinama, bangiai (t. y. „smarkiai, stipriai, baisiai") pasireiškianti audromis ir vėtromis, ant vandens ir ant žemės, lietumis ir sniegu, tačiau šaltiniai byloja, kad Bangpūtys buvo žinomas tik Pamario žvejams. Dainius Razauskas pastebi, jog patikimiau būtų Bangpūtį laikyti viena Vėjopačio, kaip visų vėjų Viešpačio, apraiškos ar funkcijų personifikacija, „taip pripažįstant dalinę, arba sąlygišką, tapatybę". Anot Rimanto Balsio, hipotetiškai galima teigti, jog Bardaitis ir Vėjopatis (Bangpūtys) – tas
pats dievas, tik prūsų ir vakarinių lietuvių skirtingai vadintas.

Kasmetinėje šventėje „Palangos stinta" prie jūros sutinkamas jūrų dievas Bangpūtys.

Literatūra
----------

1. ↑  *Bangpūtys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
2. ↑  BRMŠ, III, 262
3. ↑  Lietuvių liaudies dainos
4. ↑  Dainius Razauskas 2004. *Vėjukas*. Vilnius: LLTI. ISBN 9955-475-63-3, p. 120–138.
5. ↑  Rimantas Balsys, „Prūsų ir lietuvių vandens dievai bei dvasios: nuo Natrimpo iki žuvų piemens", *Senovės baltų kultūra*, 2005, 7, p. 130–163