recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 54°1′20″ š. pl. 23°32′45″ r. ilg.﻿ / ﻿54.02222°š. pl. 23.54583°r. ilg.﻿ / 54.02222; 23.54583

| Juodas Kauknoris |
| --- |
| Vieta | Lazdijų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,618 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,58 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 4,33 m |
| Didžiausias gylis | 13,9 m |
| Įteka | J.K.-1 |
| Išteka | Brasta |

**Juodas Kauknoris** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio, Kapčiamiesčio girioje (Juodo Kauknorio ir Ustronijos miškuose), netoli Lenkijos sienos. Ežeras vingiuotos formos, driekiasi puslankiu. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 2,3 km, plotis iki 0,73 km. Altitudė 111,1 m. Gylis iki 13,9 m. Telkšo rininės kilmės duburyje. Krantai galuose neaukšti, pelkėti, šiaurinis ir pietinis krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Šiaurės vakaruose įteka J.K.-1 upelis iš Balto Kauknorio ežero, pietryčiuose išteka Brasta į Kauknorėlio ežerą (Niedos upės baseinas).

Šiaurės vakariniame ežero pakraštyje įsikūręs Kauknorio kaimas, pietrytinėje pakrantėje – Subačių kaimas. Rytine pakrante eina kelias  **2505**  Leipalingis–Kapčiamiestis–Kauknoris .

Vandenvardis *Kaũknoris* aiškinamas esąs sudarytas iš žodžio *kaukas* ir *nerti, narinti*. Galimas aiškinimas iš *kaukti* ir *norėti* mažiau įtikinamas.

Nuorodos
--------

* Kokner Czarny Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom IV, psl. 254 (lenk.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juodas Kauknoris*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 145
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 150
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kuršo vyskupija** (lot. *Episcopatus Curoniensis*, latv. *Kurzemes bīskapija*) – bažnytinė valstybė, gyvavusi 1234–1585 m. dabartinėje vakarų Latvijoje. Nuo 1435 m. iki 1561 m. buvo Livonijos konfederacijos dalis, 1560–1585 m. priklausė Danijai (tuo metu vadinta dan. *Stift Kurland*).

Istorija
--------

Vyskupija įkurta 1234 m. po to, kai kuršių kunigaikštis Lamechinas 1230 m. pasirašė sutartį su Popiežiaus vice-legatu dėl krikščionybės priėmimo. Tada buvo skirtas pirmasis vyskupas, dominikonų vienuolis Engelbertas. Formaliai vyskupijai iš pradžių priklausė visos kuršių žemės. Tačiau nuo 1242 m. kuršių krašte įsigalėjo Teutonų Livonijos ordinas. 1253 m. kuršių žemės perdalintos tarp vyskupo ir Livonijos ordino, vyskupijai paliekant tris tarpusavyje nesusisiekiančias valdas pajūryje.

1260 m. ordinui pralaimėjus Durbės mūšį, kuršių krašte kilo dideli neramumai, ir 1263 m. vyskupas išvyko iš krašto. Vyskupai grįžo reziduoti tik 1290 m. kai visi neramumai buvo numalšinti. 1435 m. vyskupija įsijungė į Livonijos konfederaciją.

1560 m. vykstant Livonijos karui ir Livonijai pralaimint, vyskupas Jonas II Miunhauzenas (tuo metu jis valdė ir Ozelio-Vikos vyskupiją) nutarė parduoti vyskupijas Danijos karalystei. Teritorijas Danijos karalius perleido teritorijas Magnusui Holšteiniečiui. Nuo 1570 m. šis susidėjo su Rusija ir net buvo nominaliai tituluojamas Livonijos karaliumi, ketindamas prisijungti visą Livoniją, tačiau 1577 m. atsisakė savo planų.

1578 m. jis pasiprašė ATR globos, tačiau to nepripažino nei Seimas, nei Danija. 1583 m. po Magnuso mirties ATR kariuomenė įsiveržė į vyskupiją. 1585 m. Kronebergo sutartimi vyskupijos teritorijos parduotos ATR. Jos buvo inkorporuotos į Infliantus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Edvardas Gudavičius. Kuršo vyskupija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 330 psl.
Koordinatės: 54°35′11″ š. pl. 25°03′22″ r. ilg.﻿ / ﻿54.58639°š. pl. 25.05611°r. ilg.﻿ / 54.58639; 25.05611

| Šventininkų ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Trakų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,17 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,54 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | bevardis upelis |

**Šventininkų ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 9 km į pietryčius nuo Trakų. Pusapvalio pavidalo, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,56 km, plotis 0,41 km. Altitudė 148,2 m. Krantai pietuose ir šiaurės vakaruose žemi ir pelkėti, kitur – aukštesni. Šiaurvakarinė ir pietinė pakrantės apaugusios krūmynais ir medžiais, kitur plyti dirbami laukai. Įteka upelis. Aplink ežerą slūgso keletas užakusių raistų. Ežeras nenutekantis, priklauso Vokės upės intako Asdrės baseinui.

Šventininkų ežerą supa Šventininkų kaimas, netoliese į rytus praeina kelias  **A4**  Vilnius–Varėna–Gardinas . 1960 m. ežeras ir jo apylinkės buvo paskelbti botaniniu draustiniu. Šiuo metu šio draustinio nebėra.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šventininkų ežeras*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 239
*Kitos reikšmės – Uosis (reikšmės).*

| Uosis |
| --- |
| Vieta | Lazdijų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,466 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,68 km |
| Įteka | Bradelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Uosis

  |
| **Koordinatės** |  54°01′52.32″ š. pl. 23°36′36.72″ r. ilg.﻿ / ﻿54.0312000°š. pl. 23.6102000°r. ilg.﻿ / 54.0312000; 23.6102000Koordinatės: 54°01′52.32″ š. pl. 23°36′36.72″ r. ilg.﻿ / ﻿54.0312000°š. pl. 23.6102000°r. ilg.﻿ / 54.0312000; 23.6102000 |

**Uosis** – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,5 km, plotis – iki 0,63 km. Altitudė 111 m. Krantai daugiausia aukšti. Vakarine dalimi susijungia su Veisiejiumi. Pietrytinėje dalyje yra 0,63 ha dydžio sala. Ežerą supa Nasūtų miškas. Šalia įsikūrę Burbų ir Nasūtų kaimai. Priklauso Niedos upės baseinui.

1956 metais pastačius Kapčiamiesčio hidroelektrinę, vandens lygis ties užtvanka sukeltas apie 4 metrus ir dėl to aukščiau esančiuose Niedaus, Veisiejo, Dumblio, Uosio ir Naudorio ežeruose vandens lygis pakilo 2,5 – 3 m ir sąsiauriais susijungė į didžiulį tvenkinį, kurio plotas siekia apie 8,22 km², kranto linija 68,8 km.

Vandenvardis kilęs iš medžio pavadinimo *uosis*.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 353–354
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| Islamas |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai
* + Alachas · Dievo vienovė · Mahometas · Kiti pranašai · Ahl al-Bayt · Sahaba · Rašidų kalifatas · Kalifas · Imamatas · Imamai

 |
| 
Musulmonų praktikos
* + Šahada · Salatas · Zakiatas · Saumas · Chadžas

 |
| 
Islamiškosios šventės
* + Id al Fitras · Id al Adcha · Maulidas · Miradžas · Didybės naktis

 |
| 
Islamo atšakos
* + Sunizmas · Šiizmas · Sufizmas

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai
* + Koranas · Suna · Hadisai · Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam

 |
| 
Kultūra ir visuomenė
* + Mečetė · Menas · Islamizmas · Džihadizmas · Islamo fundamentalizmas · Islamofobija

 |
| Islamo terminų žodynas |
| Ž • A • R |

**Ramadanas** (arab. رمضان) — musulmonų pasninko mėnuo. Tai yra *IX* mėnuo pagal islamiškąjį kalendorių. Per ramadaną Mahometui buvo pradėtas apreikšti Koranas. Daug laiko tikintieji praleidžia mečetėse, kiekvieną dieną viso pasaulio musulmonai keliasi prieš aušrą, kad pavalgytų ir atliktų *fajr* maldą. Šį mėnesį šviesiu paros laiku musulmonai turi susilaikyti nuo valgymo, gėrimo, rūkymo, lytinių santykių. Valgymas šį mėnesį be priežasčių dienos metu islame yra laikomas nuodėme. Vaikams, seniems žmonėms pasninkas neprivalomas, nėščiosios, maitinančios motinos, ligoniai gali jį nukelti.

Masinės maldos ramadano metu Mazari Šarifo mieste, Afganistane.
Ramadano pabaigos dieną lemia mėnulio fazių kaita – ramadanas baigiasi danguje pasirodžius jaunam mėnuliui, t. y. prasidėjus naujam mėnulio mėnesiui. Tą dieną prasideda trijų dienų šventė, vadinama Id al Fitras. Šios šventės metu aukojami gyvuliai, dovanojamos dovanos, lankomi draugai ir kaimynai.

Daugumoje islamo religiją išpažįstančiųjų valstybių būna sutrumpintas darbo laikas arba dėl negalėjimo pasistiprinti darbo metu sumažėja žmonių darbo našumas, dėl to kitų šalių prekybininkams ir investuotojams dėl sulėtėjusios gamybos tenka koreguoti veiklos planus.

Išnašos
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ramadanas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Ramadanas". *VLE*. Nuoroda tikrinta 2019-02-18.
| Spartas |
| --- |
| Ežeras nuo pietinio krantoEžeras nuo pietinio krantoEžeras nuo pietinio kranto |
| Vieta | Lazdijų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,218 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,81 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | S-1, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Spartas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Spartas

  |
| **Koordinatės** |  54°10′25″ š. pl. 23°39′45″ r. ilg.﻿ / ﻿54.17361°š. pl. 23.66250°r. ilg.﻿ / 54.17361; 23.66250Koordinatės: 54°10′25″ š. pl. 23°39′45″ r. ilg.﻿ / ﻿54.17361°š. pl. 23.66250°r. ilg.﻿ / 54.17361; 23.66250 |

**Spartas** – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų, Veisiejų regioniniame parke. Iš šiaurės į pietus nusitęsęs 1,1 km, plotis iki 0,25 km. Altitudė 125,2 m. Telkšo rininiame duburyje. Krantai aukšti ir statūs, vietomis miškingi – iš šiaurės prieina Mikelionio miškas, iš pietvakarių – Šlavantų miškas. Pakrantėse daugiausia plyti dirbami laukai. Šiaurėje įteka S-1 upelis iš Prapunto ežero (per Veliuonį), pietuose išteka Sparto upelis į Šlavanto ežerą (Baltosios Ančios baseinas).

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Spartų kaimas, šiaurėje yra Bajoriškė. Vakarine ir pietine pakrante eina kelias  **2509**  Rūda–Šventežeris–Teizai–Kavalčiukai .

Vandenvardis verdamas iš žodžio *spartus* („greitas, vikrus").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Spartas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 75
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 311

Spartas nuo pietvakarinio kranto
**Mamoničių spaustuvė** – spaustuvė, 1574–1624 m. su 1577–1582 m. pertrauka veikusi Vilniuje.

1618 m. spaustuvėje išspausdinta *Slavų gramatika*

Veikla
------

Buvo įsikūrusi pirklių Lukos (m. 1606 m. spalio 19 d.), Kuzmos (m. 1607 m.) ir jo sūnaus Leono Mamoničių namuose ir išlaikoma jų lėšomis. 1582–1601 m. spaustuvei vadovavo Luka ir Kuzma, nuo 1601 m. – Leonas Mamoničius. Spaustuvininkais 1574–1576 m. dirbo iš Maskvos atvykę Piotras Mstislavecas, 1582 m. – Vasilijus Haraburda, 1582–1583 m. – Grinius Ivanovičius. Jie nuliejo šriftus. 1580 m. pradėjo naudoti kursyvines ir lotynų raides. 

Pirmasis leidinys – Evangelijos (*Četveroevangeli*) išėjo 1575 m. 1586 m. spaustuvė gavo Stepono Batoro privilegiją bažnytine slavų, graikų, rusų kalbomis spausdinti religijos ir teisės knygas, platinti jas Abiejų Tautų Respublikoje be muito. Spausdino knygas Stačiatikių bažnyčiai ir mokyklai. Jos paplito Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje, Rusijoje, pietinių slavų žemėse. Spausdino Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės teisės leidinius – 1588 m. 1592 m. 1594 m. 1614 m. 1619 m. Lietuvos Statutą, 1586 m. 1616 m. 1619 m. 1623 m. Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo nuostatus, valdovų įsakus. Po 1596 m. Brastos bažnytinės unijos spausdino ir unitų literatūrą.

XVII a. pradžioje pirmąkart atskiromis knygomis pradėti leisti kalendoriai Stačiatikių bažnyčiai. XVII a. daugiausia spausdino knygų lenkų kalba. Iš viso Mamoničių spaustuvė išspausdino – 115 leidinių, iš jų 55 kirilika, 60 – lotynų rašmenimis. 1628 m. spaustuvės įrenginius perėmė unitų Bazilijonų spaustuvė.

Literatūra
----------

* T. Iljaszewicz. Drukarnia domu Mamonowiczow w Wilnie (1575–1622 m.) Wilno, 1938.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 311 psl.
2. ↑  Ingė Lukšaitė. *Mamoničių spaustuvė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 185 psl.
Koordinatės: 55°32′51″š. pl. 26°19′39″r. ilg.﻿ / ﻿55.5475°š. pl. 26.3275°r. ilg.﻿ / 55.5475; 26.3275

| Parsvėtaitis |
| --- |
| Parsvėtaičio ežerasParsvėtaičio ežerasParsvėtaičio ežeras |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,274 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,49 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | bevardis upelis |
| Išteka | bevardis upelis |

**Parsvėtaitis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 3 km į šiaurę nuo Dūkšto, 0,3 km į šiaurę nuo Parsvėto ežero, 0,6 km į rytus nuo Samanio. Ilgis vakarų–rytų kryptimi 0,94 km, plotis iki 0,41 km. Altitudė 166 m. Krantai aukštoki, tik šiaurinis žemas, vietomis pelkėtas. Krantai apaugę siauru medžių ruožu. Pietryčiuose išteka upelis link Parsvėto ežero (Dysnų ežero intako Parsvytės baseinas). Apyežerėje – dirbami laukai, sodai.

Vaizdas nuo Dūkštelių pusės
Aplink ežerą įsikūrę Dūkšteliai, Bažnytkaimis, Silvestriškė, Pažemiškis. Pietvakarinėje pakrantėje yra buvusio Dūkšto dvaro sodyba. Parsvėtaičio pietine pakrante eina plentas  **179**  Dusetos–Degučiai–Dūkštas , rytine –  **102**  Vilnius–Švenčionys–Zarasai .

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Parsvėtaitis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 307
Koordinatės: 54°12′51″ š. pl. 23°54′32″ r. ilg.﻿ / ﻿54.21417°š. pl. 23.90889°r. ilg.﻿ / 54.21417; 23.90889

| Dunojus |
| --- |
| Vieta | Lazdijų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,177 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,12 km |
| Didžiausias gylis | 10 m |
| Įteka | bevardis upelis |

Ežero aeronuotrauka tarpukariu
**Dunojus** arba **Gudonių ežeras** – nenuotakus ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, 6 km į rytus nuo Seirijų, 1 km į vakarus nuo Krikštonių. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 0,74 km, plotis iki 0,36 km. Altitudė 121,6 m. Šiaurinėje dalyje yra medžiais apaugusi 0,1 ha sala. Giliausia vieta siekia 10 m. Būdingi sausi, statūs, aukšti krantai. Aplink ežerą daugiausia plyti pievos, tik pietinėje pakrantėje stūkso miškas. Atabradas pakraštyje padengtas smėliu, siauras. Dugnas padengtas dumblu. Dunojuje sugaunama 11 žuvų rūšių, įveista peledžių. Ežeras nenutekantis, priklauso Nemuno intako Margotės upelio baseinui.

Vakarinėje ežero pakrantėje įsikūręs Gudonių kaimas.

Vandenvardis kilęs iš žodžio *dunojus, dunajus, dūnojus* („platūs, dideli vandenys"), kuris per slavus patekęs nuo Dunojaus upės vardo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Dunojus (ežeras)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 469
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 96
| Baltajis |
| --- |
| Vieta | Lazdijų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,323 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,54 km |
| Įteka | Kalciškė, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Raišupis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Baltajis

  |
| **Koordinatės** |  54°12′40.6″ š. pl. 23°30′12.9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.211278°š. pl. 23.503583°r. ilg.﻿ / 54.211278; 23.503583Koordinatės: 54°12′40.6″ š. pl. 23°30′12.9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.211278°š. pl. 23.503583°r. ilg.﻿ / 54.211278; 23.503583 |

**Baltajis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 2 km į pietus nuo Lazdijų miesto centro, miesto pietinėje dalyje. Ilgis iš šiaurės į pietus – 1,29 km, plotis iki 0,46 km. Altitudė 129,7 m. Yra 0,25 ha sala. Vakarinis ir rytinis krantai aukšti, pietinis ir šiaurinis krantai žemi ir pelkėti. Šiaurinė ir pietinė pakrantės apaugę mišku. Ežero kilmė rininė. Įteka Kalciškės upelis, šiaurėje išteka Raišupis (į Rimiečio ežerą).

Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Lazdijų kaimas, pietrytinėje – Papalazdijų II kaimas. Šiaurrytinėje pakrantėje įrengtas paplūdimys, pietrytinėje pakrantėje stūkso Papalazdijų piliakalnis. Vakarine pakrante eina kelias  **135**  Lazdijai–Akmeniai , rytine pakrante –  **2510**  Lazdijai–Kučiūnai–Veisiejai .

Baltajo ežeras 1967 m. paskelbtas ornitologiniu draustiniu Apie 2010 m. atlikti ežero dumblo valymo darbai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksas Garunkštis. *Baltajis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 179
Koordinatės: 54°0′5″ š. pl. 23°36′40″ r. ilg.﻿ / ﻿54.00139°š. pl. 23.61111°r. ilg.﻿ / 54.00139; 23.61111

| Ilgis |
| --- |
| Vieta | Lazdijų raj. Kapčiamiesčio sen. Lietuva |
| Plotas | 0,204 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,45 km |
| Kilmė | ledyninis |

**Ilgis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, Kapčiamiesčio seniūnijoje, apie 2,5 km į vakarus nuo Kapčiamiesčio. Ilgis rytų-vakarų kryptimi 0,96 km, plotis iki 0,28 km. Altitudė 113,1 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje, apsuptas Kareivonių miško (pušyno). Kranto linija nedaug vingiuota. Krantai aukšti, sausi. Tolėliau į rytus telkšo Linamarkos ežeras. Ežeras nenutekantis, priklauso Baltosios Ančios intako Niedos baseinui.

Nuorodos
--------

* Iłgis Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom III, psl. 266 (lenk.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ilgis (Lazdijų r. Kapčiamiesčio sen.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 47
| **Margarita Butkienė** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. vasario 22 d. (64 metai)Ryliškiai, Alytaus rajonas |
|  |
| Veikla | žurnalistė, redaktorė |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Margarita Butkienė** (g. 1959 m. vasario 22 d. Ryliškiuose, Alytaus rajonas) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

Biografija
----------

1977 m. baigė Alytaus 5–ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultete žurnalistikos specialybę.

1982 m. pradėjo dirbti Lietuvos televizijos laidoje „Sveikata", 1989 m. perėjo į Lietuvos televizijos ir radijo Reklamos skyrių. Nuo 1991 m. rengė laidą namų šeimininkėms „Kviečia šeimininkė Darata", radijo laidą moterims „Ievos sodai". 1993–1994 m. žurnalo „Pagrandukas" redaktorė, kartu su kitais įsteigė žurnalą „Mano namai". Rengė reportažus, interviu, pokalbius, rašė daugiausia socialinėmis, psichologinėmis, buitinėmis, dorovinėmis temomis. Nuo 1996 m. – leidybinės UAB „Moteris" direktorė,  koncerno „MG Baltic" žurnalų leidybos įmonės „Neo-Press" direktorė. 2010–2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sekretorė, vėliau Seimo nario A. Ažubalio padėjėja-sekretorė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 80 psl.
| Prūdas |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,28 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,07 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Didžiausias gylis | 5,3 m |
| Įteka | Baltelė, bevardis upelis |
| Išteka | Jaurupė (Baltelė) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Prūdas

  |
| **Koordinatės** |  55°18′5″ š. pl. 26°0′8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.30139°š. pl. 26.00222°r. ilg.﻿ / 55.30139; 26.00222Koordinatės: 55°18′5″ š. pl. 26°0′8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.30139°š. pl. 26.00222°r. ilg.﻿ / 55.30139; 26.00222 |

**Prūdas** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 5 km į šiaurę nuo Kaltanėnų, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Netaisyklingo pavidalo, kranto juosta vinguriuota, yra 2 įlankos. Ilgis pietvakarių-šiaurės kryptimi 1,11 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 145,3 m. Giliausia ežero vieta (5,3 m) yra vakaruose. Krantai aukštoki, pažemėjimai tik ties upelių įtakomis, jie pelkėti. Iš vakarų ir pietų Prūdą juosia pušynai (Antaprūdės miškas).

Įteka upeliai iš Ūsių (Baltelė) ir Labakaršio ežerų. Į Žeimenį rytuose įteka Jaurupė (Baltelė).

Prie Prūdo įsikūrę Mikališkio, Maksiūnų, Simoniškio I kaimai. Pietvakarine pakrante eina kelias  **111**  Utena–Kaltanėnai–Švenčionys .

Ežerėvardis *Prū̃das* kildinamas nuo žodžio *prūdas* („tvenkinys, kūdra").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Prūdas (ežeras)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 457
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 266
Simono algoritmas - tai kvantinis algoritmas, kuris tam tikrą užduotį išsprendžia eksponentiškai greičiau nei klasikinis kompiuteris. Klasikiniam kompiuteriui reikia {\displaystyle 2^{n/2}} laiko, o kvantiniam kompiuteriui {\displaystyle n^{2}} kubitų ir O(n) arba {\displaystyle O(n^{2.376})} laiko. Šis algoritmas padėjo pagrindą Šoro algoritmui.

Algoritmo veikimas
------------------

Turime įėjime du "srautus" kubitų *n*:
{\displaystyle |\psi \_{0}\rangle =|0\rangle ^{\otimes n}|0\rangle ^{\otimes n}.}
Toliau praleidžiame pro Hadamardo vartus pirmus *n* kubitų:
{\displaystyle |\psi \_{1}\rangle ={1 \over {\sqrt {2^{n}}}}\sum \_{x\_{1}}^{2^{n}}|x\rangle ^{\otimes n}|0\rangle ^{\otimes n}.}
Toliau praleidžiame visus 2*n* kubitus pro funkciją:
{\displaystyle |\psi \_{2}\rangle ={1 \over {\sqrt {2^{n}}}}\sum \_{x\_{1}}^{2^{n}}|x\rangle ^{\otimes n}|f(x)\rangle .}

Šaltiniai
---------

1. ↑  Shor, Peter W. (1999-01-01). „Polynomial-Time Algorithms for Prime Factorization and Discrete Logarithms on a Quantum Computer". *SIAM Review* **41** (2): 303–332. ISSN 0036-1445. arXiv:quant-ph/9508027. doi:10.1137/S0036144598347011.

Nuorodos
--------

* 
* 
*
| Gruodiškis |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,231 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,77 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 5,2 m |
| Didžiausias gylis | 10,4 m |
| Išteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gruodiškis

  |
| **Koordinatės** |  55°23′10″ š. pl. 26°2′5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.38611°š. pl. 26.03472°r. ilg.﻿ / 55.38611; 26.03472Koordinatės: 55°23′10″ š. pl. 26°2′5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.38611°š. pl. 26.03472°r. ilg.﻿ / 55.38611; 26.03472 |

**Gruodiškis** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje, 9,5 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos. Įeina į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,84 km, plotis iki 0,67 km. Altitudė 143,7 m. Giliausia vieta siekia 10,4 m. Ežeras ledyninės kilmės, susidaręs termokarstiniame duburyje. Krantai daugiausia aukšti, tik pietinis žemas. Kranto linija labai vingiuota. Ežerą supa Linkmenų miškas. Dugnas padengtas dumblu, sapropeliu. Atabradas apžėlęs nendrėmis. Vakaruose išteka upelis į Baluošykščio ežerą (Srovės upelio baseinas). Vasarą vandens skaidrumas siekia 4,7 m.

Prie Gruodiškio šiaurės rytinės įlankos įsikūręs Trainiškio kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias  **1423**  Aza–Vaišniūnai–Ginučiai–Kirdeikiai .

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gruodiškis (Ignalinos r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 7
| Klykolių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Akmenės rajonas) |
| Plotas | 0,883 km² |
| Kranto linijos ilgis | 15,97 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,0 m |
| Didžiausias gylis | 6,6 m |
| Tūris | 0,002009 km³ |
| Įteka | Vadakstis, Klykolis, Benkavas gravis (Latvija), bevardis upelis |
| Išteka | Vadakstis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Klykolių tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  56°22′1.15″ š. pl. 22°46′9.07″ r. ilg.﻿ / ﻿56.3669861°š. pl. 22.7691861°r. ilg.﻿ / 56.3669861; 22.7691861Koordinatės: 56°22′1.15″ š. pl. 22°46′9.07″ r. ilg.﻿ / ﻿56.3669861°š. pl. 22.7691861°r. ilg.﻿ / 56.3669861; 22.7691861 |

**Klykolių tvenkinys** (latv. *Vadakstes ūdenskrātuve*) – tvenkinys šiaurės Lietuvoje, Akmenės rajone, ties Latvijos siena, į šiaurės vakarus nuo Klykolių. Susidaręs patvenkus Vadaksties upę (Ventos baseinas) 44,7 km nuo jos žiočių. Ilgis iš rytų į vakarus 6,2 km, plotis iki 0,36 km. Altitudė 74,8 m. Tvenkinio rytinis galas užpelkėjęs, yra 0,78 ha sala. Dar viena sala (0,26 ha) yra prie Klykolio įtekėjimo. Krantai žemi. Pakrantės daugelyje vietų apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Išilgai tvenkinio viduriu eina siena su Latvija. Lietuvos teritorijoje yra ~ 39,2 ha tvenkinio. Rytinį tvenkinio galą kerta kelias  **1015**  Akmenė–Pakempiniai–Klykoliai-Priedula .

Debitas:

* Upės: 1,8 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 78 m³/s

Užtvanka 345 m ilgio, 8 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1981 m. Latvijos pusėje 1999 m. pastatyta Vadakstės mažoji hidroelektrinė.

Prie tvenkinio esantys kaimai: Klykoliai, Pavadakščiai (Lietuva), Vadakstė, Priedula (Latvija).

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Koordinatės: 56°07′08″ š. pl. 22°09′51″ r. ilg.﻿ / ﻿56.11889°š. pl. 22.16417°r. ilg.﻿ / 56.11889; 22.16417

| Plinkšių ežeras |
| --- |
| Plinkšių ežerasPlinkšių ežerasPlinkšių ežeras |
| Vieta | Mažeikių rajonas, Lietuva |
| Plotas | 4,00 km² |
| Kranto linijos ilgis | 15,1 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 3,6 m |
| Didžiausias gylis | 11,7 m |
| Įteka | Juodė, Markija, Domija, Šilupis, Tarpija |
| Išteka | Šerkšnė |

**Plinkšių ežeras** – ežeras Mažeikių rajone, Šerkšnėnų ir Sedos seniūnijose, 5 km į pietryčius nuo Sedos. Ežeras priklauso Plinkšių kraštovaizdžio draustiniui. Ilgis iš šiaurės į pietus 5,5 km, plotis iki 1,6 km. Altitudė 110,7 m. Giliausia ežero vieta (11,7 m) yra pietinėje dalyje. Ežeras rininis, apima 3 rinos dalis. Kranto linija stambiai vingiuota, jos ilgis – 15,1 km. Krantus sudaro žema, pelkėta terasa, iš šiaurės vakarų, pietvakarių ir rytų supa pelkėti miškai (Uikių, Pamarkijos, Žalgirio). Pietiniu krantu eina riba su Telšių rajonu.

Į Plinkšių ežerą suteka Juodė, Markija, Domija, Šilupis, Šaltininis upelis, Tuštupis (Tarpija) (iš Gudono ežero), šiaurėje išteka Ventos intakas Šerkšnė. Ežero pratakumas 361 % per metus. 1997 m. įrengtas ežero vandens lygio reguliatorius.

Ežero dugną dengia molingas sapropelis, dumblingas smėlis. Krantus juosia 20–60 m pločio nendrynų juosta.

Šiauriniame ežero krante yra turistinis kaimelis – Plinkšės ir buvusio Plinkšių dvaro sodyba, taip pat prie ežero įsikūrę Uikiai, Užpelkiai, Užmarkija, Paplinkšė. Vakarinėje pakrantėje įrengta poilsiavietė. Pietvakarine pakrante eina kelias  **161**  Telšiai–Seda , šiaurine –  **2717**  Paežerė–Plinkšės .

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Plinkšių ežeras*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 398

Nuorodos
--------

* Plinkšių ežeras[neveikianti nuoroda]
| Gaižėnų tvenkinys |
| --- |
|  |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Kauno rajonas) |
| Plotas | 0,39 km² |
| Kranto linijos ilgis | 11,5 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 4,3 m |
| Didžiausias gylis | 13,2 m |
| Tūris | 0,0017 km³ |
| Įteka | Dievogala, Viekšnupis, Kačupis, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Dievogala |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gaižėnų tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°54′15″ š. pl. 23°44′10″ r. ilg.﻿ / ﻿54.90417°š. pl. 23.73611°r. ilg.﻿ / 54.90417; 23.73611Koordinatės: 54°54′15″ š. pl. 23°44′10″ r. ilg.﻿ / ﻿54.90417°š. pl. 23.73611°r. ilg.﻿ / 54.90417; 23.73611 |

**Gaižėnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 3 km į vakarus nuo Ringaudų. Įrengtas ant Nemuno kairiojo intako Dievogalos, 5,9 km nuo jos žiočių. Taip pat apsemia Dievogalos intako Viekšnupio žiotis. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 2,7 km, plotis – iki 0,35 km. Altitudė 69 m. Aukštutinės tvenkinio dalies krantai aukštoki, kitur – žemi, daug kur apaugę medžiais. Į rytus nusitęsia beveik 1 km ilgio įlanka (įteka Viekšnupis). Kranto linija labai vingiuota. Pietinis tvenkinio galas siekia Zapyškio mišką. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai ir pievos. Gylis siekia 13,2 m. Tvenkinys įrengtas 1977 m. skirtas laukų drėkinimui.

Prie Gaižėnų tvenkinio įsikūrę Gaižėnų, Virbališkių, Luobinės, Mitkūnų kaimai.

* Tvenkinys pavasarįTvenkinys pavasarį
* Tvenkinio užtvankaTvenkinio užtvanka
* Ištekanti DievogalaIštekanti Dievogala

Šaltiniai
---------

1. ↑  Antanina Breivienė. *Gaižėnų tvenkinys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 563

Lietuvos Respublikos upių, ežerų ir tvenkinių kadastras[neveikianti nuoroda]

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Arinas |
| --- |
|  |
| Vieta | Molėtų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 4,413 km² |
| Kranto linijos ilgis | 17,89 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 6,8 m |
| Didžiausias gylis | 18,3 m |
| Įteka | Nikajė, Drigunka, bevardis upelis |
| Išteka | Arina (Spengla), kanalas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Arinas

  |
| **Koordinatės** |  55°03′36.84″ š. pl. 25°40′5.46″ r. ilg.﻿ / ﻿55.0602333°š. pl. 25.6681833°r. ilg.﻿ / 55.0602333; 25.6681833Koordinatės: 55°03′36.84″ š. pl. 25°40′5.46″ r. ilg.﻿ / ﻿55.0602333°š. pl. 25.6681833°r. ilg.﻿ / 55.0602333; 25.6681833 |

**Arinas** – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajono pietryčiuose, Švenčionių rajono paribyje, Joniškio miestelio pietrytiniame pakraštyje.

Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 5,81 km, plotis iki 1,56 km. Altitudė 141,2 m. Ežero duburio kilmė ledyninė, rininė. Ežere yra 2 miškingos salos (1,54 ha ir 1,34 ha). Krantai sausi, aukštoki, pietinėje dalyje apaugę spygliuočių mišku (Varnėnų miškas), vietomis pelkėti (Arino pelkė), kitur apsupti dirbamų laukų, pievų, miškelių (rytuose Šlapelių miškas). Atabradas smėlingas, apaugęs 20–30 m pločio nendrių, meldų, plūdžių juosta. Dugnas padengtas dumblu.

Vakaruose įteka Nikajė, šiaurėje – Drigunka, pietryčiuose išteka Spenglos aukštupys Arina (Žeimenos baseinas). Ežero vanduo tiekiamas Arnionių žuvininkystės tvenkiniams. Vandens skaidrumas vasarą 3,7-4,4 m. Ežeras yra patvenktas.

Prie ežero įsikūrę Malūnėlio, Stebulių, Skardžių kaimai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos. Pietinėje ir pietvakarinėje pakrantėse yra stovyklavietės. Šiaurine pakrante eina kelias  **173**  Molėtai–Pabradė .

Arinas nuo Joniškio
Ežere sugaunama 13 žuvų rūšių: lydekos, kuojos, karšiai, ešeriai, lynai, raudės, karpiai, plakiai, šapalai, vėgėlės, karosai, unguriai, seliavos, be to, dar įveista sidabrinių karosų, sazanų, ripusų.

Ežerėvardis *Arìnas* neaiškios kilmės – jį bandoma kildinti iš šaknies ide. *\*er-/\*or-*, reiškiančios „judėti" (plg. skr. अर्ण = IAST: *árṇa* „banguotas, srovė, srautas, potvynis", sen. gr. ὄρνῡμι „judu, krutu").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Grigelytė. *Arinas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 102
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 47
Koordinatės: 55°07′13″š. pl. 24°45′07″r. ilg.﻿ / ﻿55.1203°š. pl. 24.7519°r. ilg.﻿ / 55.1203; 24.7519

| Žirnajai |
| --- |
| Vieta | Ukmergės raj. Lietuva |
| Plotas | 2,003 km² |
| Kranto linijos ilgis | 8,13 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 9,8 m |
| Didžiausias gylis | 26 m |
| Įteka | Gelvė, Vorupė, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Žirnaja |

**Žirnajai** – ežeras vidurio Lietuvoje, Ukmergės rajone, apie 3,5 km į pietus nuo Pabaisko. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 3,3 km, plotis iki 0,94 km. Altitudė 110,5 m. Pietinė ežero dalis platesnė, įlinkusi į pietvakarius. Giliausia ežero vieta (26 m) yra pietuose. Ežeras ledyninės kilmės, rininis. Krantai (jų bendras ilgis 8,13 km) aukšti, aplink ežerą plyti dirbami laukai, tik pietryčiuose auga miškas. Pietiniu krantu eina riba su Širvintų rajonu. Pietuose iš Gelvės ežero į Žirnajus įteka Gelvė (šalia žiočių patvenkta vandens malūno užtvanka), taip pat suteka dar 3 upeliai; šiaurėje išteka Šventosios intakas Žirnaja.

Prie ežero įsikūrę Totoriškio, Jurdonių, Žuklių, Špokiškio, Raguvos kaimai, netoli pietinio kranto stūkso Totoriškio piliakalnis. Vakarinėje pakrantėje veikia kaimo turizmo sodyba, buvo Žirnajų dvaras.

Etimologija
-----------

Pasakojama, kad kartą jauna mergina, po darbo dvare eidama namo, stabtelėjo prie upelio. Jis almėjo taip, tarsi žirniai byrėtų. Mergina susižavėjusi šūktelėjo – „Tai būtų graži žirnaja!" Vos spėjo ištarti šiuos žodžius, visas vanduo iš upelio išsipylė į lankas ir pavirto dabartiniu ežeru.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Žirnajai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 682
| Aunuvėnų tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Kelmės rajonas) |
| Plotas | 0,361 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,72 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,6 m |
| Didžiausias gylis | 4,6 m |
| Tūris | 0,0005989 km³ |
| Įteka | Aunuva, 5 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Aunuva |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Aunuvėnų tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°51′50″ š. pl. 22°44′52″ r. ilg.﻿ / ﻿55.86389°š. pl. 22.74778°r. ilg.﻿ / 55.86389; 22.74778Koordinatės: 55°51′50″ š. pl. 22°44′52″ r. ilg.﻿ / ﻿55.86389°š. pl. 22.74778°r. ilg.﻿ / 55.86389; 22.74778 |

**Aunuvėnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kelmės rajone, 10 km į šiaurės vakarus nuo Šaukėnų, 1 km į šiaurę nuo Aunuvėnų. Sudarytas užtvenkus Aunuvos upę (Ventos intakas) 8,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 1,63 km, plotis – iki 0,9 km. Altitudė 110 m. Krantai žemi, apaugę krūmais, šiaurinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Yra 0,24 ha sala. Tvenkinį supa dirbami laukai, vakaruose prieina Aunuvėnų miškas.

Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 111,8 m, ilgis 350 m, plotis 6,5 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 27,1 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1995 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Balsupių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Marijampolės savivaldybė) |
| Plotas | 0,338 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,64 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,3 m |
| Didžiausias gylis | 4,5 m |
| Įteka | Rausvė |
| Išteka | Rausvė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Balsupių tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°33′26″ š. pl. 23°11′7″ r. ilg.﻿ / ﻿54.55722°š. pl. 23.18528°r. ilg.﻿ / 54.55722; 23.18528Koordinatės: 54°33′26″ š. pl. 23°11′7″ r. ilg.﻿ / ﻿54.55722°š. pl. 23.18528°r. ilg.﻿ / 54.55722; 23.18528 |

**Balsupių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 11 km į vakarus nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus Rausvės upę (Šešupės intakas) 29,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 1,1 km, plotis – iki 0,6 km. Altitudė 78 m. Krantai žemi. Vakarinė tvenkinio pusė yra Vilkaviškio rajone. Pietvakarinėje pakrantėje įkurtas Keturvalakių miestelio parkas (pusiasalyje) ir įsikūręs Keturvalakių miestelis. Į pietus plyti dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje žemiau užtvankos įsikūrusi Balsupių sodų bendrija ir kiek labiau į rytus – Balsupių gyvenvietė. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias  **2609**  Marijampolė–Balsupiai .

Tvenkinys įrengtas 1977 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Koordinatės: 55°20′18″ š. pl. 23°11′53″ r. ilg.﻿ / ﻿55.33833°š. pl. 23.19806°r. ilg.﻿ / 55.33833; 23.19806

| Anulyno tvenkinys |
| --- |
| Anulyno tvenkinysAnulyno tvenkinysAnulyno tvenkinys |
| Vieta | Lietuva (Raseinių rajonas) |
| Plotas | 0,357 km² |
| Kranto linijos ilgis | 9,95 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 3,3 m |
| Didžiausias gylis | 8,0 m |
| Tūris | 0,0118 km³ |
| Įteka | Šaltuona, Beržtupis, Kerupė, Š-2, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Šaltuona |

**Anulyno tvenkinys** – tvenkinys Raseinių rajone, į pietryčius nuo Raseinių, netoli Anulyno kaimo. Susidaręs patvenkus Šaltuonos upę (Šešuvies baseinas) 73,6 km nuo jos žiočių. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 3 km, plotis iki 0,36 km. Altitudė 93,5 m. Krantai aukštoki. Kranto linija labai vingiuota, į pietus yra 1,1 km ilgio įlanka, į kurią įteka Kerupė. Vakarinėje pakrantėje stūkso miškelis. Šiaurinis tvenkinio galas užpelkėjęs, apaugęs krūmynais. Aplinkui tvenkinį plyti dirbami laukai. Į pietus įsikūręs Kiečių kaimas. Pietvakarine pakrante eina kelias  **196**  Ariogala–Raseiniai–Kryžkalnis .

Debitas:

* Upės: 0,27 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 23,4 m³/s

Užtvanka 150 m ilgio, 4 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1978 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Baisogalos I tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Radviliškio rajonas) |
| Plotas | 0,362 km² |
| Kranto linijos ilgis | 7,4 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,8 m |
| Didžiausias gylis | 3 m |
| Įteka | Kiršinas, Serbentynėlis, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Kiršinas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Baisogalos I tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°38′7″ š. pl. 23°41′44″ r. ilg.﻿ / ﻿55.63528°š. pl. 23.69556°r. ilg.﻿ / 55.63528; 23.69556Koordinatės: 55°38′7″ š. pl. 23°41′44″ r. ilg.﻿ / ﻿55.63528°š. pl. 23.69556°r. ilg.﻿ / 55.63528; 23.69556 |

**Baisogalos I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Radviliškio rajone, vakariniame Baisogalos pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Kiršino upę (Nevėžio intakas) 41,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 2,03 km, plotis – iki 0,35 km. Altitudė 99,3 m. Krantai aukšti, apaugę medžiais ir krūmais. Kranto linija labai vingiuota ir sudaro keletą gilių įlankų ir pusiasalių. Yra 0,16 ha sala. Žemiau tvenkinio iškart prasideda mažesnis Baisogalos II tvenkinys. Vakarinis krantas apaugęs miškeliu, stūkso Diauderių piliakalnis. Aplinkui plyti dirbami laukai. Pietiniame tvenkinio gale įsikūręs Dauderių kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1969 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Koordinatės: 55°29′28″ š. pl. 24°56′51″ r. ilg.﻿ / ﻿55.49111°š. pl. 24.94750°r. ilg.﻿ / 55.49111; 24.94750

| Dabužių tvenkinys |
| --- |
| Vaizdas nuo užtvankosVaizdas nuo užtvankosVaizdas nuo užtvankos |
| Vieta | Lietuva (Anykščių rajonas) |
| Plotas | 0,326 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,61 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,0 m |
| Didžiausias gylis | 6,0 m |
| Tūris | 0,000713 km³ |
| Įteka | Susiena |
| Išteka | Susiena |

**Dabužių tvenkinys** – tvenkinys Anykščių rajone, 6,5 km į šiaurę nuo Kavarsko, 1 km į pietus nuo Dabužių. Sudarytas užtvenkus Susienos upę (Šventosios intakas) 5,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 1,44 km, plotis – iki 0,38 km. Šiaurinėje dalyje yra 5 salos (8 a, 8 a, 6 a, 3 a ir 2 a). Altitudė 82,3 m. Krantai aukštoki, daugiausia apaugę (ypač šiaurinės tvenkinio dalies krantai) krūmynais ir medžiais. Šiaurinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Aplinkui plyti dirbami laukai. Tvenkinio užtvanka ir rytine pakrante eina kelias  **1215**  Janušava–Dabužiai–Troškūnai .

Užtvankos ketera yra 84,5 m aukštyje virš jūros lygio, jos ilgis 460 m, plotis 8,7 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 6,3 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1980 m.

Šalia Dabužių tvenkinio įsikūrę kaimai: Margiai, Dabužiai II, Deveniai, Sirvydai, Vyšniakalnis.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Renavo HE tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Mažeikių rajonas) |
| Plotas | 0,306 km² |
| Kranto linijos ilgis | 6,55 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 3,2 m |
| Didžiausias gylis | 5,9 m |
| Tūris | 0,000704 km³ |
| Įteka | Varduva, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Varduva |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Renavo HE tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  56°13′58″ š. pl. 22°4′38″ r. ilg.﻿ / ﻿56.23278°š. pl. 22.07722°r. ilg.﻿ / 56.23278; 22.07722Koordinatės: 56°13′58″ š. pl. 22°4′38″ r. ilg.﻿ / ﻿56.23278°š. pl. 22.07722°r. ilg.﻿ / 56.23278; 22.07722 |

**Renavo hidroelektrinės tvenkinys** (kitur klaidingai užrašomas kaip ***Renavos HE tvenkinys***) – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 7 km į šiaurę nuo Sedos, į rytus nuo Renavo. Sudarytas užtvenkus Varduvos upę (Ventos intakas) 44,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 2,4 km, plotis – iki 0,28 km. Pietiniame gale yra 0,73 ha sala. Altitudė 88,9 m. Vakarinis krantas aukštas ir status. Krantai daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais. Vakarinėje pakrantėje auga sodai, eina kelias  **207**  Seda–Židikai . Tvenkinio rytinę pakrantę supa daugiausia dirbami laukai, įsikūręs Dingailų kaimas.

Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 90,7 m, ilgis 192 m, plotis 6 m. Vandens pralaida – slenkstinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 72,4 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1955 m. veikia 300 kW galios mažoji vandens jėgainė (nuo 1995 m.).

Tvenkinys juosia ir ardo Renavo piliakalnio šlaitus.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998. p. 42.
| Linkaičių II tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Joniškio rajonas) |
| Plotas | 0,281 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,4 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,8 m |
| Didžiausias gylis | 5,0 m |
| Tūris | 0,0005073 km³ |
| Įteka | Sidabra |
| Išteka | Sidabra |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Linkaičių II tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  56°11′20″ š. pl. 23°28′18″ r. ilg.﻿ / ﻿56.18889°š. pl. 23.47167°r. ilg.﻿ / 56.18889; 23.47167Koordinatės: 56°11′20″ š. pl. 23°28′18″ r. ilg.﻿ / ﻿56.18889°š. pl. 23.47167°r. ilg.﻿ / 56.18889; 23.47167 |

**Linkaičių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Joniškio rajone, 10 km į pietvakarius nuo Joniškio, ties Linkaičių pietiniu pakraščiu. Sudarytas užtvenkus Sidabros upę (Platonio intakas) 43,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,6 km, plotis – iki 0,3 km. Altitudė 73 m. Krantai žemi. Pietinės tvenkinio pusės krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplink plyti dirbami laukai. Už poros kilometrų pasroviui yra mažesnis (19,7 ha) Linkaičių I (Jauneikių) tvenkinys. Į vakarus įsikūręs Šimkūnų kaimas.

Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 75 m, ilgis 440 m, plotis 8 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 9,5 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1977 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
*Kitos reikšmės – Beržinis.*

| Beržinis |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,209 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,84 km |
| Įteka | bevardis upelis |
| Išteka | Dk-1 |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Beržinis

  |
| **Koordinatės** |  55°34′13″ š. pl. 26°20′41″ r. ilg.﻿ / ﻿55.57028°š. pl. 26.34472°r. ilg.﻿ / 55.57028; 26.34472Koordinatės: 55°34′13″ š. pl. 26°20′41″ r. ilg.﻿ / ﻿55.57028°š. pl. 26.34472°r. ilg.﻿ / 55.57028; 26.34472 |

**Beržinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 5,5 km į šiaurę nuo Dūkšto miesto ir į rytus nuo Dūkšto ežero. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,59 km, plotis 0,47 km. Altitudė 153,8 m. Ežerą supa Beržonių pelkė ir Dūkšto miškas. Krantai pelkėti, žemi, rytiniame ir vakariniame pakraščiuose aukštesni. Šiaurės vakaruose išteka Dk-1 upokšnis į Dūkšto ežerą. Beržinis priklauso Šventosios baseinui. Įeina į Gražutės regioninį parką.

Istorija
--------

1932 m. lenkų išleistame okupuotos Lietuvos žemėlapyje ežeras vadinamas Beržona.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Vasiliauskienė. *Beržinis (Ignalinos r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 240
*Kitos reikšmės – Ilgis.*

| Ilgis |
| --- |
|  |
| Vieta | Anykščių raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,1 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,45 km |
| Įteka | Tekmė, bevardis upelis |
| Išteka | Tekmė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Ilgis

  |
| **Koordinatės** |  55°29′59″ š. pl. 25°02′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.49972°š. pl. 25.04167°r. ilg.﻿ / 55.49972; 25.04167Koordinatės: 55°29′59″ š. pl. 25°02′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.49972°š. pl. 25.04167°r. ilg.﻿ / 55.49972; 25.04167 |
|  |
|  Vikiteka | Ilgis |

**Ilgis** – ežeras rytų Lietuvoje, Anykščių rajone, Anykščių seniūnijoje, apie 4 km į pietvakarius nuo Anykščių, apie 1 km nuo Anykščių–Kavarsko plento, kairėje pusėje. Ežeras telkšo siaurame slėnyje, ištisęs šiaurės – pietų kryptimi 0,59 km, didžiausias plotis iki 0,27 km, pietrytiniai krantai apaugę mišku, didesnė dalis kranto pelkėta, dugnas dumblingas. Altitudė 72,3 m. Rytinis krantas aukštas. Iš šiaurės į pietus ežerą prateka Tekmės upelis link Limenės upės (Šventosios upės intakas).

Prie Ilgio esantys kaimai: Ažuožeriai, Šeimyniškiai.

Dėl Ilgio ežero, telkšančio prie Ažuožerių, manoma, kilęs ir šio kaimo pavadinimas („už ežero").

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  Ažuožeriai *anykstenai.lt*
| Trilypis |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,152 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,98 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | Karačiunka, bevardis upelis |
| Išteka | Karačiunka |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Trilypis

  |
| **Koordinatės** |  55°35′42.16″ š. pl. 26°22′12.92″ r. ilg.﻿ / ﻿55.5950444°š. pl. 26.3702556°r. ilg.﻿ / 55.5950444; 26.3702556Koordinatės: 55°35′42.16″ š. pl. 26°22′12.92″ r. ilg.﻿ / ﻿55.5950444°š. pl. 26.3702556°r. ilg.﻿ / 55.5950444; 26.3702556 |

**Trilypis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 8,5 km į šiaurės rytus nuo Dūkšto, 3,5 km į vakarus nuo Visagino. Kranto linija labai vingiuota, ežero forma netaisyklinga: 2 sąsiauriai ežerą dalija į 3 dalis. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,04 km, plotis iki 0,34 km. Altitudė 148,6 m. Ežeras yra termokarstinės kilmės, jo dubens kraštai ir krantai yra aukšti ir statūs. Atabradas apaugęs žolėmis, o įlankos užpelkėjusios. Ežerą supa pušynai (Sausašilio, Taboro miškai). Trilypiu prateka Dulvas (Karačiunka) – iš Karačiunkos ežero į Smalvykštį.

Ežeras įeina į Gražutės regioninį parką, Smalvo-Smalvykščio draustinį. Į vakarus nuo Trilypio eina plentas  **102**  Vilnius–Švenčionys–Zarasai , šiaurėje seniau buvo Karačiūnos kaimas. Vakarinėje pakrantėje yra įrengta poilsiavietė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Trilypis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 342
**Zac Jones**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Zac Maxwell Jones |
| Gimimo data | 2000 m. lapkričio 27 d. (23 metai) |
| Gimimo vieta | Velingtonas, Naujoji Zelandija |
| Ūgis | 1,85 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Haverfordwest County AFC |
| **Numeris** | 1 |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2017–20202019–20202020–20212021– | Wellington Phoenix IIWellington PhoenixTeam WellingtonHaverfordwest County AFC | 25 0(0)00 0(0)05 0(0)44 0(0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
|  | Naujoji Zelandija N. Zelandijos U-17 Naujoji Zelandija N. Zelandijos U-19 |  |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023.
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023. |

**Zekas Maksvelas Džounsas** (*Zac Maxwell Jones*; 2000 m. lapkričio 27 d.) – Naujosios Zelandijos futbolininkas, vartininkas.

Karjera
-------

Wellington Phoenix sistemos auklėtinis. Atstovavo šio klubo jaunimo ekipoms, nuo 2017 m. žaidė dublerių ekipoje. Naujosios Zelandijos Premiership sužaidė dvidešimt penkerias rungtynes. Pagrindinėje ekipoje oficialių rungtynių nežaidė.

2020–2021 m. sezone atstovavo Team Wellington, Premiership sužaidė penkerias rungtynes. Po keturiolikos turų ekipa buvo antroje vietoje. Finaliniame etape komanda iš pradžių pusfinalyje nugalėjo Hamilton Wanderers FC (4:1), o finalo rungtynėse 4:2 palaužė Auckland City ir tapo čempionais. Pusfinalyje vartus gynė Zekis Džounsas. Finalo rungtynėse dėl čempionų titulo ir vėl vartus gynė Džounsas.

Nuo 2021 m. vasaros atstovavo Haverfordwest County AFC (Velsas). 2022–2023 m. sezone klubas liko septintoje vietoje, tačiau laimėjo atkrintamąsias dėl vietos Europoje. Pateko į 2023–2024 m. Konferencijų lygos atrankos turnyrą. Burtai lėmė, kad „Shkendija" iš Šiaurės Makedonijos tapo varžovais. Pirmosios rungtynės išvykoje baigėsi varžovų pergale 1-0. Atsakomosios rungtynės įvyko 2023 m. liepos 20 d. Kardife. Po pagrindinio laiko pirmavo velsiečiai (1-0), tad buvo žaidžiamas pratęsimas. Rezultatas nepakito ir rungtynių baigtis sprendėsi baudinių serijos metu. „Mėlynieji paukštukai" baudinius mušė pirmieji. Seriją pradėjo Denas Hokinsas ir nepataikė, tačiau dramatiškoje ir permainingoje serijoje Velso klubui pavyko palaužti varžovus. Rungtynių didvyriu tapęs vartininkas atmušė net tris varžovų smūgius.

Laimėjimai
----------

su Team Wellingtom
Naujoji Zelandija **Premiership čempionas (1x)**: 2020–2021 m.
**Asmeniniai**

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2020–2021 m. Premiership finalinis etapas
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Haverfordwest County announce signing of Welsh forward Dan Hawkins
6. ↑  Haverfordwest County sign former Hull City and Swansea City forward – last at Shelbourne
7. ↑  2023-07-13 Shkendija 1-0 Haverfordwest County
8. ↑  2023-07-20 Haverfordwest County v. Shkendija

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* soccerpunter