recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| ***Neliečiamieji*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Intouchables |
| Kilmės šalis | Prancūzija |
| Režisierius | Eric Toledano, Olivier Nakache |
| Prodiuseris (-iai) | Yann Zenou, Laurent Zeitoun |
| Scenaristas (-ai) | Eric Toledano, Olivier Nakache |
| Kompozitorius | Ludovico Einaudi |
| Vaidina | Francois CluzetOmar SyAudrey FleurotAnne Le NyClotilde MolletAlba-Gaia Kraghede Bellugi |
| Metai | 2011 09 23 |
| Trukmė | 109 minutės |
| Kalba | prancūzų |
| Platintojas | Cascade Films / Gaumont |
| Montažas | Dorian Rigal-Ansous |
| Kinematografija | Mathieu Vadepied |
| **IMDb įrašas** |

**Neliečiamieji** (pranc. *Intouchables*) – režisierių Eric Toledano ir Olivier Nakache meninis filmas, komedija. Sukurtas remiantis tikra istorija. Filmo premjera įvyko 2011 m. rugsėjo 23 d. Sab Sebastiano tarptautiniame filmų festivalyje, kur jis buvo uždarymo filmas. Apdovanotas publikos simpatijų prizu tarptautiniame Tokijo festivalyje. Per tris mėnesius „Neliečiamieji" tapo žiūrimiausiu filmu Prancūzijos kino teatruose. Iš viso filmas uždirbo apie 281 mln. dolerių.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Milijonierius Filipas yra paralyžuotas iki kaklo ir gali tik kalbėti, matyti, girdėti ir sukioti galvą. Jaunas emigrantas Drisas neseniai atsėdėjęs kalėjime už vagystę gana netikėtai sau pačiam gauna Filipo slaugytojo darbą. Dviejų visiškai skirtingų vyrų gyvenimai susipina visam laikui. Driso jaunatviška energija, neapsimestinis nuoširdumas ir net tiesmukiškumas bendraujant su Filipu tarsi įneša naują įkvėpimą paralyžuotojo gyveniman. Netikėti atradimai, skirtingi požiūriai vyrus suartina ir pakeičia jų pačių gyvenimus. Filmas remiasi realia istorija, personažų prototipai dar tebegyvena šiandien ir išliko artimais bičiuliais.

Aktoriai
--------

Režisieiai Eric Toledano (kairėje) ir Olivier Nakache (dešinėje) su filmo žvaigžde Omar Sy.
Filme vaidinę aktoriai ir jų atliekami personažai:

* Francois Cluzet – Filipas
* Omar Sy – Drisas
* Audrey Fleurot – Magali
* Anne Le Ny – Ivona
* Clotilde Mollet – Marcelė
* Alba-Gaia Kraghede Bellugi – Elisa
* Cyril Mendy – Adamas
* Christian Ameri – Albertas

Išnašos
-------

1. ↑  Kinopavasaris.lt | Neliečiamieji. Tikrinta 2012 03 26 Archyvuota kopija 2012-03-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Box Office Mojo | The Intouchables. Tikrinta 2012 03 26
| ***Purple Violets*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Purple Violets |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Edvardas Bernsas |
| Prodiuseris (-iai) | Margo Bridžet (Margot Bridger)Edvardas Bernsas |
| Scenaristas (-ai) | Edvardas Bernsas |
| Vaidina | Selma BlerPatrikas VilsonasEdvardas BernsasDebra Mesing |
| Metai | 2007 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 103 min. |
| Kalba | Anglų |
| Platintojas | Wild Ocean Films |
| Biudžetas | 4 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Purple Violets** (angl. *Purple Violets*) – 2007 m. JAV režisieriaus Edvardo Bernso romantinė drama. Filmas nebuvo rodomas kino teatruose, skirtas namų kino žiūrovams. Išskirtinis filmo platintojas internetu – kompanija Apple Inc.

Filmo premjera įvyko 2007 m. balandžio 30 d. Traibeko filmų festivalyje (*Tribeca Film Festival*).

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pati, anksčiau perspektyvi jauna rašytoja, palaidojo savo svajonę, ištekėjo ir dabar dirba nekilnojamo turto agente. Kasdieninė rutina būtų tęsėsi tol, kol kartą ji sutiko savo mokyklos laikų pirmąją meilę – Brainą, kuris ją vėl įkvėpė rašyti ir mylėti. 

Keitė, geriausia Pati draugė, taip pat sutinka savo pirmąją meilę – Maiklą, bet jų susitikimas nėra linksmas. Keitė vis dar pyksta ant savo senojo draugo už jo principingą požiūrį į gyvenimą, o Maiklas priešingai, visomis jėgomis stengiasi susigrąžinti Keitę.

Aktoriai
--------

* Selma Bler – Pati Petalson
* Patrikas Vilsonas – Brianas Kalahanas
* Edvardas Bernsas – Maiklas Miorfis
* Debra Mesing – Keitė Skot
* Denis Farina – Gilmoras
* Maksas Beikeris – Markas

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  Traibeko filmų festivalis 2007[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Filmo garso takelis
* Apdovanojimai ir nominacijos
**Naktipiečiai** – vėlai patiekiamas užkandis (pvz. vaikų stovyklose); talkininkų, svečių vaišinimas.

Lietuva
-------

Lietuvių liaudyje buvo paplitęs talkininkų vaišinimas per ilgai užtrunkančias talkas. Lietuvoje šeimininkai talkininkus vaišindavo per linamušio, linamynio, linabrukčio, kūlimo talkas, kurios prasidėdavo 18-18 val. ir baigdavosi dažnai po vidurnakčio. Vakarų Lietuvoje apie 22 val. būdavo duodami vadinamieji pirmieji naktipiečiai.

Dažniausiai be įprastinių tos vietovės patiekalų būdavo ruošiama tradicinių talkų valgių: Dzūkijoje buvo patiekiamos ant kopūstlapio krosnyje keptų tarkuotų bulvių bandos, troškintos su su grietine ir spirgais, Suvalkijoje, kai kur Žemaitijoje – bulviniai blynai (tarkainiai), tarkuotų bulvių plokštainis (kugelis), kukuliai arba bandelės su grietine, Klaipėdos krašte – šviežia kiauliena, miežių kruopos, bulvių ir žirnių arba pupelių šutinys, Vidurio Lietuvoje – virtiniai su varške arba lašiniais. Be to, tradiciniai naktipiečių valgiai buvo skilandis, varškė su grietine, aguonpienis, sūris, pyragas, medus, sviestas, Žemaitijoje – kastinys, duonos gira, Suvalkijoje – degtinė.

Dažniausiai naktipiečius talkininkai valgydavo darbo vietoje (jauja, pirtis, klojimas), kartais - troboje. 

Naktipiečių tradicijos ėmė nykti XX a. pradžioje kartu su naktinėmis talkomis, kai daugelį darbų pradėta atlikti mašinomis dieną ir išnyko XX a. viduryje.

Literatūra
----------

* Angelė Vyšniauskaitė. Lietuvių linininkystės papročiai // Iš lietuvių kultūros istorijos. t. 12, 1983 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  '**. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 17 psl.**
**Pasaulio gamtos chartija** – 1982 metų spalį Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje priimtas dokumentas, nurodantis aplinkos apsaugos principus, kuriais reikia remtis vykdant bet kokią aplinkai poveikį darančią veiklą. Dokumentas susideda iš trijų skyrių ir yra valstybes teisiškai neįpareigojančio pobūdžio.

Chartijos turinys išsiskiria savo ekologine pakraipa, jame gamtos apsauga įvardinama kaip tikslas pats savaime, o ne kaip priemonė siekti žmonijos gerovės. Pirmame skyriuje kviečiama saugoti gamtą, visas gyvybės rūšis, skirti ypatingą dėmesį unikalioms ekosistemoms, nykstančioms rūšims. Antrajame skyriuje kalbama apie būtinybę atsižvelgti į gamtos išsaugojimą valstybėms vystantis ekonomiškai, įvardinamos darniojo vystymosi taisyklės. Paskutinis trečiasis skyrius mini aplinkos tyrimų svarbą, poveikio aplinkai vertinimų būtinybę, leidimą visuomenei išsakyti savo nuomonę dėl aplinkos išsaugojimo. Jame taip pat raginama valstybes aktyviau bendradarbiauti, kurti ir taikyti tarptautines aplinkosaugos normas.

Nuorodos
--------

* Chartijos tekstas (anglų k.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Philippe Sands. Principles of international environmental law. Cambridge University Press, 2003, p. 45
2. ↑  Philippe Sands. Principles of international environmental law. Cambridge University Press, 2003, p. 45-46
| **Ardea purpurea** |
| --- |
| Purpurinis garnys (Ardea purpurea)Purpurinis garnys (*Ardea purpurea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gandriniai paukščiai  *( Ciconiiformes)* |
| Šeima: | Garniniai  *( Ardeidae)* |
| Gentis: | Tikrieji garniai  *( Ardea)* |
| Rūšis: | Purpurinis garnys  *( Ardea purpurea)* |

 |
| Binomas |
| ***Ardea purpurea***Linnaeus, 1766 |

**Purpurinis garnys** (*Ardea purpurea*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Purpurinis garnys truputį mažesnis ir tamsesnis už pilkąjį.

Patino ir patelės nugarinė pusė tamsiai pilka, rusvo atspalvio. Viršugalvis, kuodukas, juostos ir dėmės ant kaklo, pagurklio bei krūtinės – juodi. Smakras ir gerklė balti. Juostelė virš akių, kaklo priekinė dalis ir pagurklis – ryškiai rudi. Krūtinė ir pilvo šonai – kaštoninės spalvos. Plasnojamosios ir vairuojamosios plunksnos juodos, pilko atspalvio. Antsnapis tamsiai rudas, posnapis – rusvai geltonas. Kojos juosvai rusvos. Rainelė geltona. Jauniklių viršugalvis tamsiai rudas, kaklas be juodų juostelių. Nugarinė dalis tamsiai ruda.

Paplitimas
----------

Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Belgiją, Lenkiją, Charkovo, Voronežo sritis, Turgajaus, Ču, Ilio upių žemupius, pietinę Himalajų papėdę, šiaurės rytų Kiniją, Amūro baseiną. Į pietus paplitęs iki Mažosios Azijos, Viduržemio jūros, Afrikos.

Žiemoja Afrikoje, Pietų ir Pietryčių Azijoje.

Pietinių kraštų rūšis, todėl į Lietuvą užklysta retai.

Biologija
---------

Peri apsemtuose, sunkiai prieinamuose nendrių, švendrų, karklų sąžalynuose. Vengia atvirų vandens plotų net ieškodamas maisto. Baikštus, veisimosi ir klajonių laikotarpiu laikosi tarp augalijos. Pabaidytas kyla nenoriai. Staiga užkluptas, panašiai kaip ir didysis baublys, pakelia snapą aukštyn, sustingsta ir tampa panašus į stulpelį. Žmogų prisileidžia arti, bet po to staigiai kyla, sunkiai mojuodamas sparnais. Turi ilgus kojų pirštus, todėl gali vaikščioti per minkštą gruntą ar nendrių stiebais. 

Nemėgsta kitų gandrinių paukščių kaimynystės, todėl aptinkamos atskiros purpurinių garnių kolonijos. Dažnai įsikuria šalia kitų garnių. Lizdus sukrauna ant nulinkusių ar nulūžusių nendrių, kartais – medžiuose. Dėtyje paprastai būna 3–5 kiaušiniai, perimi apie 26 dienas. Mėnesio amžiaus jaunikliai jau palieka lizdą ir pradeda savarankiškai ieškoti maisto.

Maitinasi žuvimis, varliagyviais, ropliais, vabzdžiais ir jų lervomis, augalais, kitų paukščių jaunikliais.

Šaltiniai
---------

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga.* Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1990.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Purpurinis garnys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Sekeetamys** |
| --- |
| Puriauodegė smiltpelė (*Sekeetamys calurus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai  *( Muridae)* |
| Pošeimis: | Smiltpelės  *( Gerbillinae)* |
| Gentis: | Puriauodegės smiltpelės  *( Sekeetamys)* |

 |

**Puriauodegės smiltpelės** (*Sekeetamys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis, kurioje vienintelė rūšis – **puriauodegė smiltpelė** (*Sekeetamys calurus*). Nugara gelsva ar rausva su tamsiu atspalviu. Pilvas ir galūnės balti. Kūno ilgis 10-12,5 cm, uodegos – 11-16 cm. Uodega ilga, ruda, apaugusi gana ilgais plaukais, gale sudarančiais baltą šepetėlį. Užpakalinių kojų pagalvėlės plikos.

Rūšis paplitusi Palestinoje ir Sinajų pusiasalyje. Gyvena dykumose ir akmenuotose kalnų papėdėse. Labai vikriai lando tarp akmenų. Urvus išsirausia po akmenimis. Dauginasi ištisus metus. Vadoje būna vidutiniškai 3 jaunikliai.

Nuorodos
--------

* , puriauodegė smiltpelė (iliustracijos, tekstas – anglų k.).
Žemaičio gamybos gitara „*Pearl Front*".
**Zemaitis Guitars** – gitarų gamybos kompanija, įsikūrusi Tokijuje (Japonija). Kompanija gitaras gamina pagal 2002 m. mirusio lietuvių kilmės anglų gitarų meistro Tonio Žemaičio (*Tony Zemaitis*) projektus. Kompanijai vadovauja jo sūnus Tonis Žemaitis Jaunesnysis (*Tony Zemaitis, Jr.*). Kompanija gamina tiek elektrines, tiek akustines gitaras.

Zemaičio gitaros yra visame pasaulyje vertinamos rankų darbo aukščiausios kokybės gitaros. Kai kurie modeliai vertinami kaip kolekciniai, jų kainos labai didelės. Gitaros išsiskiria ir tuo, kad puošiamos *Danny O’Brien* graviruotėmis.

Istorija
--------

Tonis Žemaitis gitaras ėmė daryti XX a. 6-tą dešimtmetį, o 1965 m. ėmė gaminti gitaras kaip profesionalus meistras, užsiimantis tik tuo. 8-tą dešimtmetį jis eksperimentavo dėdamas metalo ekraną ant gitaros korpuso viršaus, kad išnyktų foniniai triukšmai, kuriuos pagauna įprastų elektrinių gitarų garso ėmikliai (*pickups*).

Siekdamas pagerinti gitarų išvaizdą Žemaitis pritraukė ginklų graverį *Danny O’Brien*. Gitarų modeliai puošiami sudėtingomis perlamutrinėmis inkrustacijomis, tokiomis figūromis kaip drakonai ir kaukolės, visas gitaros viršus gali būti mozaika.

2000 m. Žemaitis Vyresnysis iš verslo pasitraukė, tad originalios Žemaičio gitaros pasidarė labai vertingi kolekciniai daiktai, jų kainos labai pašoko.
  
2002 m. mirus vyresniajam Žemaičiui jo šeima toliau verčiasi gitarų gamybos verslu Tokijuje, prekiaudama tiek aukštos kokybės rankų gamybos gitaromis, tiek labiau prieinamos *Greco Zemaitis* gitarų linijos instrumentais.
Dabar gaminami gitarų modeliai pagrįsti originaliais Tonio Žemaičio Vyresniojo piešiniais.

Žemaičio gamybos gitaros eksponuojamos viename iš Tokijaus muziejų.

Gitaristai, grojantys Žemaičio gitaromis
----------------------------------------

* Joe Walsh
* Marc Bolan
* Eric Clapton
* Dave Edmunds
* Gilby Clarke
* Peter Frampton
* David Gilmour
* Steve Hackett
* George Harrison
* Nuno Bettencourt
* Jimi Hendrix
* James Hetfield
* James Honeyman-Scott
* Greg Lake
* Ronnie Lane
* Andy McCoy
* Nils Lofgren
* Alvin Lee
* Micky Moody
* Mike Oldfield
* Carl Perkins
* Keith Richards
* Rich Robinson
* Mike Rutherford
* Ronnie Wood
* Zakk Wylde
* Tsvetan Nedialkov
* Tony (TS) McPhee

Nuorodos
--------

* Oficial Zemaitis Guitars website Archyvuota kopija 2010-11-21 iš Wayback Machine projekto. (Oficiali kompanijos Zemaitis Guitars svetainė)
* Official Zemaitis Guitar Owners Club website Archyvuota kopija 2011-03-03 iš Wayback Machine projekto. (Oficiali Žemaičio gitarų savininkų klubo svetainė)
* Interview with Tony Zemaitis, Jr. Archyvuota kopija 2006-11-14 iš Wayback Machine projekto. (interviu su Toniu Žemaičiu Jaunesniuoju)
| **Ramzis IX** |
| --- |
| Egipto faraonas |
|  |
| Ramzio IX reljefas Karnake |
| Dvidešimtoji Egipto dinastija |
| Gimė | Nežinoma |
| Tautybė | Egiptietis |
| Egipto faraonas |
| Valdė | ~1126−1108 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Ramzis VIII |
| Įpėdinis | Ramzis X |
|  |
|  **Vikiteka** | Ramzis IX |

**Ramzis IX** (valdė apie 1126−1108 m. pr. m. e.) – aštuntasis 20-osios dinastijos Senovės Egipto valdovas. 

Ramzis IX tikriausiai buvo Ramzio III anūkas. Jis įžengė į sostą po bevaikio dėdės Ramzio VIII valdymo. Įrašais patvirtinti 19 Ramzio IX valdymo metų. Šiuo metu Egipte toliau gilėjo politinė, ekonominė ir socialinė krizės. Aukščiausieji Amono žyniai Tėbuose tapo vis mažiau besuvaldomi, Egiptui grasino priešiškai nusiteikusios Libijos gentys ir samdiniai iš Vakarų dykumos, sparčiai augo grūdų kaina. Kainų augimas tikriausiai iššaukė plėšikavimus karališkajame Tėbų nekropolyje. Dėl pašlijusių valstybės finansų šiuo laikotarpiu statyta mažai. Tikėtina, kad šiuo metu Egipto kariuomenės garnizonai galutinai paliko Levantą, tačiau dar išsilaikė Nubijoje. Sėkmingai veikė aukso kasyklos Rytų dykumoje, išgaunamas galenitas ir buvo bandymų suvaldyti Vakarų dykumos gentis. Ramzis IX buvo palaidotas skubotai įrengtame kape (KV6) Karalių slėnyje. Jis tikriausiai buvo paskutinis faraonas, pastatęs laidojimo šventyklą Tėbų nekropolyje.

Šaltiniai
---------

* *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt*. Tomas III. Red. Donald B. Redford. Oxford University Press, − 2001, p. 121
* Encyclopaedia Britannica

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Naujoji karalystė**
**Dvidešimtoji dinastija**
Setnachtas → Ramzis III → Ramzis IV → Ramzis V → Ramzis VI → Ramzis VII → Ramzis VIII → Ramzis IX → Ramzis X → Ramzis XI |

 |
**Zalės valda**|  |
| **Autorius** | Stephen King |
| **Šalis** | JAV |
| **Žanras** | siaubo romanas |
| **UDK:** | 820(73)-31 |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | 'Salem's Lot |
| **Šalis** | JAV |
| **Kalba** | anglų |
| **Leidykla** | Doubleday |
| **Išleista** | 1975 m. |
| **Formatas** | kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 439 |
| **ISBN:** | 0965772411 |
| **ISBN-13:** | 978-0965772419 |
| **OCLC:** | 469921777 |
| **Pirmasis lietuviškas leidimas** |
| **Pavadinimas** | Zalės valda |
| **Leidykla** | Eridanas |
| **Serija** | Stephen King Rinktiniai raštai |
| **Išleista** | 1996 m. |
| **Vertėjas** | Jonas Bulovas |
| **Formatas** | Minkštais viršeliais |
| **Puslapių** | 366 |
| **ISBN:** | 9986-36-011-0 |

**Zalės valda** (angl. *'Salem's Lot*) – 1975 m. išleistas antrasis Stiveno Kingo siaubo romanas. Jame pasakojame apie nedidelį miestelį Naujojoje Anglijoje – Jeruzalės valdą, trumpiau – Zalės valdą, kurios gyventojai virsta vampyrais. Romanas susilaukė didelės sėkmės, buvo nominuotas Pasaulio fantastikos premijai geriausio romano kategorijoje. Pagal jį pastatyti du televizijos serialai (1979 ir 2004 m.), o BBC 1995 m. sukūrė septynių dalių radijo spektaklį. Dvejuose interviu rašytojas teigė, kad tai yra jo mėgstamiausia parašyta knyga.

Yra ir kitas Stiveno Kingo kūrinys panašiu pavadinimu – apsakymas „Jeruzalės valda" (1978 m.) iš jo rinkinio „Naktinė pamaina". Kaip ir kitas to paties rinkinio apsakymas „Vieną už kelią", jis yra „Zalės valdos" tolima priešistorė.

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* worlds without end: knygos ištraukos

### Išnašos

1. ↑
2. ↑
| **Zacharijas Blotnas (vyresnysis)** |
| --- |
| Gimė | 1556 m.Klaipėda |
| Mirė | 1602 m. spalio mėn. (~46 metai)Tilžė |
| Tėvas | Mikalojus Blotnas |
| Vaikai | Zacharijas Blotnas (jaunesnysis) |
|  |
| Veikla | lietuvių raštijos darbuotojas, Mažosios Lietuvos evangelikų liuteronų kunigas. |
|  |
| Alma mater | Karaliaučiaus universitetas |

**Zacharijas Blotnas (vyresnysis)** (apie 1556 m. Klaipėdoje – 1602 m. spalio mėn. Tilžėje) – lietuvių raštijos darbuotojas, Mažosios Lietuvos evangelikų liuteronų kunigas.

Biografija
----------

Tėvas Mikalojus Blotnas, sūnus Zacharijas Blotnas (jaunesnysis). Mokėsi Pilupėnuose, 1573–1576 m. studijavo Karaliaučiaus universitete, nuo 1576 m. Tilžės lietuvių parapijos kunigas ir vokiečių diakonas.
Buvo komisijų narys Jono Bretkūno „Postilės" rankraščiui parengti ir Biblijos vertimui koreguoti. 1600 m. Simono Vaišnoro išverstai Adomo Pranciškiečio (lot. *Adamus Francisci*) knygai „Žemčiūgai teologiškai" parašė pratarmę lietuvių kalba „Skaitytojop", reikšdamas viltį, kad „mūsų lietuviškasis liežuvis lig kitais liežuviais šlovnu stosisi". Joje yra lietuvių literatūros kritikos užuomazgų, raginama tobulinti lietuvių rašomąją kalbą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvių literatūros enciklopedija Archyvuota kopija 2007-01-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Zacharijas Blotnas (vyresnysis)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 296 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Vibo Valentijait. *Vibo Valentia* |
| --- |
| *Vibo Valentijos panorama* |
|  |
| 

Vibo ValentijaVibo Valentija

38°40′30″ š. pl. 16°05′50″ r. ilg.﻿ / ﻿38.67500°š. pl. 16.09722°r. ilg.﻿ / 38.67500; 16.09722﻿ (Vibo Valentija)Koordinatės: 38°40′30″ š. pl. 16°05′50″ r. ilg.﻿ / ﻿38.67500°š. pl. 16.09722°r. ilg.﻿ / 38.67500; 16.09722﻿ (Vibo Valentija) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Kalabrija Kalabrija |
| **Provincija** | Vibo Valentijos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 33 819  |
| **Plotas** | 46,2 km² |
| **Tankumas** (2010) | 732 žm./km² |
|  |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šventasis Leoluka |

**Vibo Valentija** (it. *Vibo Valentia*) – miestas pietų Italijoje, Kalabrijoje, prie Tirėnų jūros. Tai Vibo Valentijos provincijos sostinė, žemės ūkio, verslo ir turizmo centas (greta esančios žymiausios vietos yra Tropėja, Rikadis ir Pizo). Čia yra keletas gamybos šakų, įskaitant Maierato tunų rajoną. Vietinei ekonomikai ypač svarbus Vibo Marina uostas.

Istorija
--------

Miestas įkurtas kaip graikų kolonija **Hiponijonas**. Jį tikriausiai VII a. pr. m. e. pabaigoje įkūrė Lokrio, svarbiausio Didžiosios Graikijos miesto, buvusio į pietus nuo Vibo Valentijos prie Jonijos jūros, gyventojai. Diodoras Sikulas teigia, kad 388 m. pr. m. e. miestą užėmė Sirakūzų tironas Dionyzijus Vyresnysis, kuris ištrėmė visus gyventojus. 378 m. pr. m. e. gyventojai grįžo su Kartaginos pagalba. Po to kaip ir visą Kalabriją, miestą valdė brutijai. Atitekus Romai miesto pavadinimas buvo lotynizuotas į **Hiponiją**. 194 m. pr. m. e. miestas tapo Romos kolonija ir buvo pavadintas Vibo Valentija. Po klestėjimo Romos respublikos ir imperijos laikais miestas buvo praktiškai apleistas po Vakarų Romos imperijos žlugimo.

1070 m. normanai pastatė pilį senoje akropolio vietoje ir 1235 m. Frydrichas II, Šventosios Romos imperatorius ir Sicilijos karalius, įkūrė ten miestą ir pavadino **Monteleone**. Miestas aygavo savo senąjį pavadinimą tik 1928 m.
Aliaksejus Dudaravas
**Aliaksejus Dudaravas** (blrs. *Аляксей Дудараў*, 1950 m. birželio 6 d. – 2023 m. vasario 27 d. Klianai, Dubrovensko rajonas, Vitebsko sritis), baltarusių rašytojas, dramaturgas.

Biografija
----------

1976 m. baigė Baltarusijos teatro ir meno institutą. Dirbo aktoriumi. Nuo 1991 m. žurnalo „Mastactvo" redaktorius. Baltarusijos teatro veikėjų sąjungos seniūnas. Nusipelnęs Baltarusijos Respublikos meno veikėjas.

Kūryba
------

Apsakymų rinkinyje „Šventas paukštelis" (*Святая птушка*, 1979 m.) ir pjesėse „Pasirinkimas" (*Выбар*, pastatyta 1979 m. „Slenkstis" (*Парог*, pastatyta 1981 m.), „Įsilaužimas" (*Злом*, pastatyta 1989 m.) gvildenamos etinės problemos, atskleidžiami psichologiniai veikėjų poelgių motyvai. Istorinėje tragedijoje „Kupala" (1994 m.) vaizduojama XIV a. Lietuva Krėvos unijos išvakarėse. Parašė pjesę „Giesmė apie stumbrą" (1994 m. pagal M. Husovianą).

Šaltiniai
---------

1. ↑   Visuotinė lietuvių enciklopedija, V t. 179 psl.
|  Bart Swings  |
| --- |
|  |
| Pilnas vardas | Bart Swings |
| Gimė | 1991 m. vasario 12 d. (32 metai)  Herentas, Belgija |
| Disciplina | Greitasis čiuožimas |
| Partneris | {{{partneris}}} |
| Partnerė | {{{partnerė}}} |
| Atstovauja |  Belgija |
| Buvę partneriai | {{{buvę partneriai}}} |
| Buvusios partnerės | {{{buvusios partnerės}}} |
| Atstovavo | {{{atstovavo}}} |
| Treneriai |  |
| Choreografai | {{{choreografai}}} |
| Klubas | Team IKO |
| Aktyvumo metai |  |
| Geriausi rezultatai |
| TP  LP  Iš viso | {{{TP}}}  {{{LP}}}  {{{viso}}} |
| PŠ  LŠ  Iš viso | {{{PŠ}}}  {{{LŠ}}}  {{{visoŠ}}} |
| Geriausi rezultatai |
| 500 m  1000 m 1500 m  3000 m  5000 m 10000 m | 36.46  1.09.28  1:42.48  3:36.98 6:08.76 12:57.31 |
| Geriausi rezultatai |
| 500 m  1000 m 1500 m | {{{500mš}}}  {{{1000mš}}}  {{{1500mš}}} |
| Apdovanojimai |
|  |

| Medaliai |
| --- |
|
| **Atstovaujant:  Belgija**  |
| Vyrų greitasis čiuožimas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2022 Pekinas | Masinis startas |
| **Sidabras** | 2018 Pjongčangas | Masinis startas |

**Bartas Svingsas** (*Bart Swings*, g. 1991 m. vasario 12 d. Herente) – Belgijos greitojo čiuožimo sportininkas, olimpinis čempionas. Pasaulio riedučių sporto 15-ą kartų pasaulio čempionas, 31-a kartą Europos čempionas ir 8-ių Pasaulio žaidynių aukso medalių laimėtojas.

Biografija
----------

2013 m. belgas iškovojo bronzą pasaulio daugiakovės greitojo čiuožimo čempionate. Tai buvo pirmasis sportininko medalis pasaulio čempionatuose.

Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Swings užėmė 4-ą vietą vyrų 5000 m čiuožimo rungtyje.

2016 m. Europos greitojo čiuožimo čempionate sportininkas laimėjo pirmąjį Europos čempionatų medalį – sidabrą daugiakovėje.

2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse pirmą kartą pelnė olimpinį medalį. Swings laimėjo sidabro masinio starto rungtyje. 2022 m. belgas laimėjo aukso medalį Europos čempionate. Iš viso sportininkas yra laimėjęs du aukso, viena sidabro ir du bronzos medalius Europos čempionatuose.

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse belgas aplenkė visus varžovus masinio starto rungtyje ir pirmą kartą tapo olimpiniu čempionu. 2023 m. pasaulio greitojo čiuožimo čempionate pirmą kartą iškovojo aukso medalį masinio starto rungtyje. Iš viso sportininkas yra laimėjęs vieną aukso ir keturis bronzos medalius pasaulio čempionatuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2023 m. kovo 5 d.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGreitojo čiuožimo olimpiniai čempionai vyrų masinio starto rungtyje |
| --- |
|  |
| 

* 2018:  Lee Seung-hoon (KOR)
* 2022:  Bart Swings (BEL)
 |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Braschatas*Brasschaat* |
| --- |
|        |
| *Miesto rotušė* |
|  |
| 

BraschatasBraschatas

51°18′00″ š. pl. 4°30′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.30000°š. pl. 4.50000°r. ilg.﻿ / 51.30000; 4.50000﻿ (Braschatas)Koordinatės: 51°18′00″ š. pl. 4°30′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.30000°š. pl. 4.50000°r. ilg.﻿ / 51.30000; 4.50000﻿ (Braschatas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Belgijos vėliava Belgija |
| **Regionas** | Flandrijos regionas Flandrijos regionas |
| **Provincija** | Antverpeno provincija Antverpeno provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 37 301  |
| **Plotas** | 38,5 km² |
| **Tankumas** (2013) | 969 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Braschatas |

**Braschatas** (ol. *Brasschaat*) – miestas šiaurės Belgijoje, Flandrijoje, Antverpreno provincijoje, į šiaurę nuo Antverpeno. Praeina sanasis Antverpeno–Eindhoveno kelias. Yra miesto parkas su išlikusiais kariniais įtvirtinimais (prieštankinis griovys, bunkeriai, šaudyklos), XIX a. rezidencinė pilis, bažnyčia, artilerijos muziejus.

Istorija
--------

Gyvenvietė pavadinimu *Breesgata* rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1269 m. Braschate 1482 m. įkurtas moterų vienuolynas. XVI a. smarkiai nukentėjo per protestantų–katalikų kovas ir maro epidemiją. 1823 m. sudaryta Braschato savivaldybė. Per I pasaulinį karą čia ėjo svarbi Antverpeno uosto gynybinė linija, kuri dar labiau išplėsta per II pasaulinį karą.

Braschato pilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Bartholomäus Ziegenbalg** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1682 m. liepos 10 d.Pulsnicas, Saksonija |
| Mirė | 1719 m. vasario 23 d. (36 metai)Trankebaras, Tamilnadas |
| Tautybė | vokietis |
| Tėvas | Bartholomäus Ziegenbalg Sr. |
| Motina | Maria née Brückner |
|  |
| Veikla | lietronų misionierius, vertėjas |
|  |
| Alma mater | Halės universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Bartholomäus Ziegenbalg |

**Bartolomėjus Cygenbalgas** (*Bartholomäus Ziegenbalg*; g. 1682 m. liepos 10 d. – m. 1719 m. vasario 23 d.) – vokiečių liuteronų misionerius, prisidėjęs prie Pietų Indijos evangelizacijos.

Biografija
----------

Gimė Saksonijos mieste Pulsnice. Studijavo Halės universitete, vėliau – pietistinės liuteronybės centre. Padedant Danijos karaliui Frederikui IV, Bartolomėjus Cygenbalgas ir Hainrichas Pliutšau išvyko į pietų Indiją ir ten įsteigė pirmąją protestantišką misiją. Savo darbą pradėjo 1706 m. danų kolonijoje Trankebare. Ten jie pradėjo evangelizaciją, susidurdami tiek su indų, tiek su danų kolonizatorių pasipriešinimu. Įsivėlė į katalikų-protestantų konfliktą.

Bartolomėjus Cygenbalgas ieškojo bendrareliginių pradų indų tikėjime, domėjosi indų mitologija. 1713 m. jis sukūrė *Genealogie der malabarischen Götter* („Malabarijos dievų geneologijos"), tačiau veikalas publikuotas tik 1926 m. Cygenbalgas 1715 m. išvertė Naująjį Testamentą į tamilų kalbą. Be Biblijos vertimų, Cygenbalgas taip pat parengė tamilų kalbos gramatiką ir žodyną, įvairių brošiūrų.

Bibliografija
-------------

* (de) Werner Raupp: *ZIEGENBALG, Bartholomäus, in:* *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL), Vol. 14, Herzberg: Bautz 1998 (ISBN 3-88309-073-5), col. 452–461.
Didžiosios Britanijos vėliava kartu su Prancūzijos „mandagumo" vėliava 
**Laivo vėliava** – nacionalinė vėliava, iškeliama laivuose, parodanti laivo priklausomumą valstybei pagal jo registravimo uostą ir šalį bei nacionalinės teisės taikomą jurisdikciją. Ji gali nurodyti ir laivo paskirtį (pvz. karo vėliava ar karinių jūrų pajėgų vėliava), rangą. Vandenynuose ir jūrose plaukiojančio laivo vėliava (angl. *maritime flag*) formuoja tos valstybės įvaizdį. 

Laive vėliava pakeliama saulei tekant ir nuleidžiama saulei leidžiantis. Laivui stovint uoste, ženklą vėliavos pakėlimui gali duoti atitinkamas signalas patrankos šūviu visiems laivams. Jūroje laivas be vėliavos laikomas pirataujančiu, niekieno, patyrusiu nelaimę arba maišto apimtu. Apversta atvirkščiai vėliava bei vėliava, iškeliama su papildoma dienos figūra „skrituliu" arba panašiu į ją daiktu, yra laikoma pagalbos prašančiu ir nelaimę patyrusiu laivu.

Valstybės gali turėti atskiras vėliavas, naudojamas „sausumoje", prekybiniuose ar kituose civiliniuose laivuose (*merchant flag, civil ensign*) ir kariniuose laivuose (*battle ensign, naval jack*), kai kur jos gali skirtis arba būti beveik vienodos (pridėtas ženklas, išmatavimų skirtumas ir pan.). JAV, Prancūzija naudoja įvairiems tikslams tokias pačias vėliavas, Jungtinėje Karalystėje ir jos užjūrio valdose, taip pat Maltoje, Izraelyje, Albanijoje, Liuksemburge susiformavusi skirtingų vėliavų tradicija. 



Izraelio valstybinė ir laivų vėliava
Laivo vėliava gali neturėti jokio ryšio su laivo savininko pilietybe. Vykstanti globalizacija ir auganti konkurencija laivybos kompanijas skatina laivus registruoti patraukliose laivybai šalyse, kuriose yra sukurta palankesnė jūriniam verslui aplinka, paprastesnė ir greitesnė registracija. Malta ar Kipras yra tapę pasauliniais jūriniais centrais. Šių valstybių prekybiniai laivynai yra labai dideli, o pačios valstybės įvairių mokesčių pavidalu surenka dideles lėšas. Tokių šalių laivų vėliavos pramintos „patogiomis vėliavomis" (*flag of convenience*). Kai kurios patogių vėliavų šalys gali net neturėti priėjimo prie jūros (Mongolija, Bolivija). Nacionalinių registrų laivybos kompanijoms sunku konkuruoti su patogių vėliavų laivų savininkais, todėl neretai nacionalines vėliavas pakeičia pigiomis. Pastarosios minimaliai investuoja į laivų techninės būklės palaikymą ar paiso MARPOL konvencijos reikalavimų, jose retai patikrinamos įgulų darbo sąlygos.

Analizuojant kitų Europos Sąjungos valstybių patirtį galima manyti, jog patogiomis vėliavomis gali naudotis apie 20-30 % prekybos laivų, kurių savininkai yra Lietuvos piliečiai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Signalinės jūrų vėliavos
* Laivo vimpelas

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-01-23 iš Wayback Machine projekto. Valstybės įvaizdį laive kuria vėliava

Nuorodos
--------

* Laivo vėliava kaip prestižo reikalas
* Laivo vėliavos keitimas Archyvuota kopija 2016-03-22 iš Wayback Machine projekto.
* Laivų vėliavos
* Laivo vėliavos
Koordinatės: 54°54′43″š. pl. 23°47′08″r. ilg.﻿ / ﻿54.911996°š. pl. 23.7855°r. ilg.﻿ / 54.911996; 23.7855

Santakos gluosnis|  
Santakos gluosnis 2019 m. gegužės mėn. |
| Vieta | Kaunas |
| Rūšis | baltasis gluosnis |
| Aukštis | 21,2 m |
| Amžius | ~ 100 m. |
| Apimtis (1,3 m aukštyje) | 6,99 m |

**Santakos gluosnis** – valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, išskirtinės išvaizdos ir amžiaus gluosnis, augantis Kauno senamiestyje, Santakoje, netoli Neries kranto, 0,5 km į vakarus nuo Kauno pilies. Šalia praeina Santakos parko pėsčiųjų ir dviračių takas, įrengta atokvėpio vieta.

2016 m. kovo mėn.
Medis paskelbtas saugomu Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2016 m. vasario 8 d. įsakymu Nr. D1-88.

Istorija
--------

Įspūdingas medis prie Neries ir Nemuno santakos patraukė specialistų iš bendrovės „Akademijos arboristai" dėmesį 2014 m. sausį. Jį su šeima vaikštinėdamas po kauniečių pamėgtą vietą pastebėjo gamtininkas ir arboristas Leonardas Mekionis. Jo duomenimis, tai ne paprastas, o baltasis *vitellina* formos gluosnis. Beje, tik šios formos gluosnių šakos yra geltonos spalvos ir smarkiai skiriasi nuo kitų gluosnių šakų. Atlikus matavimus paaiškėjo, kad kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – matuojama būtent tokiame aukštyje – siekė 6,99 m, medžio aukštis – 21,2 m. Kamienas, kuriame yra dvi nedidelės drevės, dviejų metrų aukštyje išsišakojęs į tris. Šiam medžiui galėtų būti mažiausiai 100 metų.

Duomenys
--------

* Medžio rūšis – baltasis gluosnis (lot. *Salix alba* subsp. *vitellina*; angl. *golden willow*)
* Amžius – apie 100 metų
* Kamieno apimtis – 6,99 m (1,3 m aukštyje)
* Kamienas – šakojasi į tris 2 m aukštyje
* Aukštis – 21,2 m

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kauniečiai pakvies į negirdėtą išvyką
2. ↑  Kauno miestas. Santakos gluosnis (*akademijosarboristai.lt*)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Santakos gluosnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
* Santakos parke – įspūdingas Olivios gluosnis

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RKauno miesto saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Kauno marių regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Jiesios kraštovaizdžio • Kauno teriologinis • Nevėžio kraštovaizdžio draustinis |
|  |
| Savivaldybės draustiniai | 
Kauno ornitologinis • Kauno teriologiniai • Nemuno ir Nevėžio santakos kraštovaizdžio • Veršvos kraštovaizdžio |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Lampėdžių liepa Gražuolė |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Rokų atodanga • Santakos gluosnis • Senoji Kauno obelis • Vytauto parko liepa |
|  |
| Savivaldybės gamtos paveldo objektai | 
Ąžuolo ir pušies draugystė • Pušys Sesės • Taikos kalno ąžuolas |

 |
Koordinatės: 54°53′53″ š. pl. 23°52′45″ r. ilg.﻿ / ﻿54.89806°š. pl. 23.87917°r. ilg.﻿ / 54.89806; 23.87917

Santakos parkas
Kelias link Neries upės deltos Santakos parke
**Santakos parkas** – 12,69 ha teritoriją užimantis parkas Nemuno ir Neries upių santakoje Kauno senamiestyje. Parko ribos patvirtintos 1993 m. gegužės 11 d.

Parko rytinėje dalyje stovi Kauno pilis ir Šv. Jurgio bažnyčia su Bernardinų vienuolyno ansambliu, Kauno kunigų seminarija, „Santakos" stadionas, Popiežiaus kalnelis ir aikštė, kurioje 1993 m. lankėsi ir Šv. Mišias laikė popiežius Jonas Paulius II. Ant dešiniojo Nemuno šlaito 2008 m. įrengtas tūkstančio vietų amfiteatras su kilnojama scena. 2017 m. pagal įmonės „Kauno planas" techninį projektą, įrengtas 1100 sėdimų vietų amfiteatras Papilio gatvės šlaite, netoli Šv. Jurgio Kankinio bažnyčios. Santakos parko pabaigoje atidarytas naujas riedučių, riedlenčių ir BMX dviračių parkas. 2018 m. rugsėjo 23 d. Šv. Mišias santakos parke laikė popiežius Pranciškus.

Pilyje ir jos prieigose kasmet rengiamas „Kauno operetės" festivalis, Mindaugo karūnavimo proga statomi istoriniai spektakliai, vyksta miesto šventės, į kurias susirenka ne tik kauniečiai, bet ir miesto svečiai. 2011 m. birželio 4 d. parke atidengta popiežiaus Jono Pauliaus II statula. 2016 m. paskelbtas saugomu Santakos gluosnis.

Parko želdiniuose vyrauja lapuočių medžių rūšys, gausu įvairių rūšių paukščių, pvz. varnėnų, kurapkų, keršulių, šarkų, kėkštų ir vabalų, neretai galima išvysti smulkių gyvūnų – kiškių ar ežių. Visgi dėl didėjančios urbanizacijos bei Kauno miesto savivaldybės atlaidumo santakos parko gyvūnija vis labiau išstumiama iš teritorijos. 

Parke atsiveria vaizdai į Aleksotą ir Vilijampolę bei Neries deltą. Pasak legendos, būtent šioje vietoje kunigaikštis Kunas įkūrė Kauno miestą bei pastatė pilį. Taigi, santaka gali būti laikoma viso Kauno miesto įkūrimo vieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2017-03-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Popiežiaus Pranciškaus vizito Lietuvoje programa
|  |
| --- |
| Santakos garbės ženklas |
| Įteikiamas už | už nuopelnus Kaunui ir Lietuvai |
| Vieta | Kaunas |
| Šalis | Lietuva |
| Pirmasis apdovanojimas | 2005 m. |

**Santakos garbės ženklas** – Kauno miesto savivaldybės 2005 m. įsteigtas apdovanojimas, padėkos ir pagarbos ženklas už nuopelnus Kaunui ir Lietuvos Respublikai, Kauno vardo garsinimą. Santaka vadinama Kauno senamiesčio teritorija prie Nemuno ir Neries upių santakos.

Savivaldybės mero potvarkiu 1-ojo, 2-ojo ir 3-iojo laipsnių Santakos garbės ženklais gali būti apdovanojami kauniečiai ir kiti asmenys, taip pat ir užsienio valstybių vadovai. Kandidatus apdovanojimui siūlo savivaldybės taryba, visuomeninės organizacijos, įstaigos, iniciatyvinės piliečių grupės. Tai – vieni iš aukščiausių Kauno miesto savivaldybės teikiamų apdovanojimų (aukščiausias – Kauno Garbės piliečio vardas).

Dailininko Aloyzo Jonušausko sukurti Santakos garbės ženklai papuošti oficialia Kauno miesto simbolika, priklausomai nuo lygmens, yra skirtingi. Pirmojo ir antrojo laipsnio ženklai savo dizainu primena po kaklu nešiojamą ordiną, trečiojo – segimą medalį.

Apdovanojimo sąlygos
--------------------

Santakos garbės ženklai įteikiami kartu su jų pakaitais – miniatiūra ir juostele. Pakaitus galima segėti vietoj apdovanojimo ženklų. Miniatiūros segamos tik prie dėvimų vakarinių drabužių. Garbės ženklų lygmenys ir apdovanojimo sąlygos:

* 1-ojo laipsnio Santakos garbės ženklu apdovanojami Lietuvos ir užsienio valstybių vadovai bei kiti asmenys už ypatingus nuopelnus Kaunui ir Lietuvai.
* 2-ojo laipsnio Santakos garbės ženklu apdovanojami asmenys, savo uoliu ir sąžiningu darbu bei visuomenine veikla nusipelnę Kaunui.
* 3-iojo laipsnio Santakos garbės ženklu apdovanojami asmenys už nuopelnus įvairiose gyvenimo srityse: kultūros, mokslo, verslo, sveikatos, sporto ir kt.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Santakos garbės ženklai Archyvuota kopija 2019-09-14 iš Wayback Machine projekto. *kaunas.lt*
2. ↑  Santakos ženklas *kamane.lt*
3. ↑  Andrius Kupčinskas dėl aukcione parduodamų Santakos garbės ženklų kreipėsi į teisėsaugą *15min.lt*
4. ↑  Pagarba už gerumą ir nuopelnus miestui *kauno.diena.lt* 2005-10-26
**Jonas Aviža** (1913 m. lapkričio 8 d. Žemaitkiemis, Ukmergės valsčius – 1983 m. spalio 17 d. Miunchenas) – lietuvių kunigas, Vokietijos lietuvių veikėjas, krikščioniškosios archeologijos daktaras.

Biografija
----------

1938 m. baigė Kauno kunigų seminariją, 1951 m. baigė Popiežiškąjį krikščioniškosios archeologijos institutą Romoje, krikščioniškosios archeologijos daktaras.

Nuo 1938 m. Kauno arkivyskupijos kurijos archyvaro padėjėjas, vėliau notaras. 1948 m. Tautinės delegatūros Vokietijoje kancleris. 1953 m. Miuncheno apylinkių lietuvių kapelionas. Nuo 1955 m. Vokietijos lietuvių bendruomenės veikėjas, 1963–1965 m. valdybos pirmininkas. 1960–1961 m. Šv. Kazimiero kolegijos Romoje vicerektorius. 1965–1969 m. vadovavo lietuvių katalikų sielovadai Vokietijoje. Nuo 1967 m. prelatas. Bendradarbiavo lietuvių katalikų spaudoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Aviža*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 350 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Mandrillus sphinx** |
| --- |
| Mandrilas (Mandrillus sphinx)Mandrilas (*Mandrillus sphinx*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Primatai  *( Primates)* |
| Šeima: | Šunbeždžionės  *( Cercopithecidae)* |
| Pošeimis: | Markatos  *( Cercopithecinae)* |
| Gentis: | Mandrilai  *( Mandrillus)* |
| Rūšis: | Mandrilas  *( Mandrillus sphinx)* |

 |
| Binomas |
| ***Mandrillus sphinx***Linnaeus, 1758 |

 Mandrilas kaukolė, vyrai.
**Mandrilas** (*Mandrillus sphinx*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui. Stambi, stiprios sandaros beždžionė. Turi didelę galvą ir trumputę uodegą. Patino nosis skaisčiai raudona su iškiliais kauliniais rumbais iš abiejų pusių, barzda geltona, pasturgalis mėlyno ir rausvai violetinio atspalvio. Patelės veido spalva daug blankesnė. Be to, ji maždaug tris kartus mažesnė už patiną.

Gyvena grupėmis tankiuose drėgnuose Afrikos miškuose. Minta vaisiais, sėklomis, kiaušiniais ir smulkiais gyvūnais. Nakčiai sulipa į medžius. Klajokliai. Savo teritoriją žymi kvapu ir gina nuo varžovų. Susidūręs su grobuonimi ar artinantis varžovams, patinas plačiai išsižioja rodydamas grėsmingus dantis, kurie būna iki 6,5 cm ilgio.

Rūšiai gresia išnykimas, nes medžiojama mėsai, o buveinės nyksta dėl miškų kirtimo.
| **Jonas Apuokas-Maksimavičius** |
| --- |
| Gimė | 1911 m. balandžio 30 d.Rygoje |
| Mirė | 1975 m. gegužės 15 d. (64 metai)Kaune |
|  |
| Veikla | Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas |
| Partija | 1931 m. LKP1938 m. TSKP |

**Jonas Apuokas-Maksimavičius** (1911 m. balandžio 30 d. Rygoje – 1975 m. gegužės 15 d. Kaune) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.

Biografija
----------

1928–1930 m. LKJS Kauno miesto ir rajono komitetų narys. 1930–1931 m. kalintas. 1931–1933 m. LKP atstovybės prie Komunistų Internacionalo Vykdomojo komiteto techninis sekretorius, vėliau mokėsi partinėje mokykloje. 1934–1938 m. vykdė komunistinę veiklą. 1935–1936 m. LKP Kauno miesto Šančių parajonio komiteto sekretorius. 1938 m. apsigyveno TSRS. 1946–1964 m. Kauno istorijos muziejaus direktorius.

Įvertinimas
-----------

* 1965 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Apuokas-Maksimavičius*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 92
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Victor "Vic" Vance
**Victor "Vic" Vance** yra žaidimo Grand Theft Auto: Vice City Stories pagrindinis veikėjas ir žaidimo Grand Theft Auto: Vice City antraeilis veikėjas. Žinoma, kad Victor yra vyresnysis Lance Vance brolis, jo motina baltaodė ir Victor tėvas gimė Dominikos respublikoje. Dar žinoma, kad Victor yra vienas iš Lance šeimos mafijos lyderių.

Victor "Vic" Vance žaidimuose Grand Theft Auto: Vice City Stories ir Grand Theft Auto: Vice City įgarsina Dorian Missick.

Vaidmuo
-------

### Grand Theft Auto: Vice City Stories

Victor Vance mainuose su Tommy Vercetti
Veiksmas vyksta 1984 m. Vice City mieste. Victor Vance tarnauja *Marines* karinėje bazėje, bet yra išmetamas dėl to, kad buvo apkaltintas narkotikų importu į karinę bazę. Tada Victor pradeda kariauti su kolumbiečių ir meksikiečių gaujomis *Little Havana* rajone. Kariaudamas su gaujomis jis suranda savo priešus, kurie apkaltino jį neteisybe ir atkeršija jiems. Po šių įvykių Lance šeimos mafija tampa pati įtakingiausia mafija visame Vice City mieste.

### Grand Theft Auto: Vice City

Veiksmas jau vyksta 1986 m. tame pačiame Vice City mieste. Atvažiavęs į kokaino mainus su Tommy Vercetti, Victor yra nužudomas įtakingo nusikaltėlio Diaz žmonių. Tada Lance šeimos mafija suyra ir Vice City pradeda valdyti naujos mafijos.

Žymios Vice City Stories Gaujos
-------------------------------

*Cholo* gangsteriai buvo valdę visą Little Havana ir kelias Little Haiti vietas.

*Marty's Gang* yra irgi gan pavojinga. Valdo Little Haiti ir dalį prie oro uosto.

*Victor Vance's Gang* yra jūsu pačių valdoma gauja. Perėję visus lygius jūs galėsite užimti visus 30 gangsterių buveinių.

*Kolumbiečių kartelis* irgi pavojinga gauja. Valdo visą Little Haiti ir pusę Little Havana.

  

  


v • a • r **Grand Theft Auto** 

|  |  |
| --- | --- |
| Žaidimai | GTA 1 • London 1969 • London 1961 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Advance • San Andreas • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV • The Lost and Damned • The Ballad of Gay Tony • Chinatown Wars • GTA V • Online |
| Pagrindiniai veikėjai | Claude • Tommy Vercetti • Mike • Carl Johnson • Toni Cipriani • Victor Vance • Niko Bellic |
| Vietovės | Liberty City • Vice City • San Andreas |
| Muzika | GTA 1 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV |
| **Maharšis Mahešas Jogis** |
| --- |
|  |
| Maharšis Mahešas Jogis 1967 m. (Nyderlandai) |
| Gimimo vardas | Mahešas Prasadas Varma |
| Gimė | 1918 m. sausio 12 d.Džabalpuras, Britų Indija |
| Mirė | 2008 m. vasario 5 d. (90 metų)Vlodropas, Nyderlandai |
|  |
| Veikla | dvasinis mokytojas |
| Sritis | Transcendentinė meditacija |
|  |
|  **Vikiteka** | Maharšis Mahešas Jogis |

**Maharšis Mahešas Jogis** (hind. महर्षि महेश योगी, IAST: *Mahar̥ṣi Maheś Yogī*, angl. *Maharishi Mahesh Yogi*; 1918 m. sausio 12 d. – 2008 m. vasario 5 d.) – Indijos dvasinis mokytojas (guru), Transcendentinės meditacijos technikos mokytojas.

Gimė kaip Mahešas Prasadas Varma. Tiksli gimimo data ir jaunystės biografija nėra žinomos. 1942 m. Alahabado universitete baigė fizikos studijas. Tapo guru Brahmanandos Sarasvatės (Gurudevo) mokiniu. Palaipsniui Maharšis Mahešas Jogis tapo svarbiausiu Gurudevo patikėtiniu, bet šiam mirus negalėjo perimti guru įpėdinystės, nes nebuvo brahmanas.

Kurį laiką Mahešas Jogis praleido Utarakašyje, Himalajų papėdėje, kur gyveno atsiskyrėliškai. Nuo 1955 m. pradėjo keliauti po Indiją, kur skelbė savo mokymą, pavadintą „transcendentine meditacija". Nuo 1959 m. pradėjo savo mokymą skelbti svetur (Pietryčių Azijoje, JAV, Australijoje, Afrikoje). Jis subūrė kelis milijonus pasekėjų, tarp kurių buvo populiarios muzikos grupės „The Beatles" nariai. Vėliau įsikūrė Šveicarijoje (Zelisberge), o 1974 m. Ajovoje įkūrė Maharšio tarptautinį universitetą. Vėliau jo Transcendentinės meditacijos organizacija išaugo į stambią korporaciją, o pats Maharšis buvo persekiojamas pareigūnų dėl mokesčių vengimo.

1990 m. persikėlė į Nyderlandus, Vlodrope įkūrė Maharšio Europos tyrimų universitetą. 1992 m. jo pasekėjai įkūrė tarptautinę „Gamtos dėsnių partiją" (*Natural Law Party*). 2000 m. įsteigė „Visuotinę pasaulio taikos valstybę", kurios „sostinė" tapo pagal Maharšio Mahešo Jogio „vedinės architektūros" principus pastatytas Maharšio Vedinis miestas (*Maharishi Vedic City*) Ajovoje.

2008 m. mirė savo rezidencijoje Vlodrope. Pelenai išbarstyti trijų upių santakoje Alahabade.

Parašė daug knygų, kuriose skelbė savo mokymą, dėstė „Bhagavadgytos" komentarus. Maharšis Mahešas Jogis propagavo jogą ir meditaciją kaip visuotines praktikas, vedų žiniją laikė universaliu mokslu, propagavo pasaulinę taiką, pasaulinės valstybės idėją.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Maharishi Mahesh Yogi, Spiritual Leader, Dies". *The New York Times*.
2. ↑  „Maharishi Mahesh Yogi". *Encyclopedia Britannica*. Nuoroda tikrinta 2020-06-27.
3. ↑  *Maharishi Mahesh Yogi*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 129
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Caladium** |
| --- |
| *Caladium bicolor* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Arekažiedžiai  *( Arecidae)* |
| Eilė: | Aroniečiai  *( Arales)* |
| Šeima: | Aroniniai  *( Araceae)* |
| Pošeimis: | *Aroideae*  *( Aroideae)* |
| Gentis: | Kaladis  *( Caladium)* |

 |

**Kaladis** (*Caladium*) – aroninių (*Araceae*) šeimos *Aroideae* pošeimio augalų gentis.

Natūraliai auga Brazilijoje ir besiribojančiose Pietų Amerikos šalyse.

Augalų morfologija
------------------

Lapai ant 30-50 cm ilgio lapastiebių želia tiesiai iš dirvožemio. Jie yra didžiuliai ir plonyčiai kaip popierius, širdies formos, įvairių spalvų: nuo baltų ir blyškiai kreminių iki rožinių ir sodriai raudonų su visais įmanomais tarpinių atspalvių marginiais.

Rūšys
-----

Gentyje yra 7 rūšys:

* *Caladium bicolor*
* *Caladium humboldtii*
* *Caladium lindenii*
* *Caladium schomburgkii*

Auginimas
---------

Dekoratyviniai augalai su subtilios išvaizdos lapais. Gamtoje nedaug augalų, galinčių varžytis su kaladžių lapų spalva.

Šie augalai veši šviesioje vietoje, bet ne tiesioginėje saulės šviesoje. Paprastai parduodami pavasarį ir vasaros pradžioje 13 cm skersmens vazonuose, kuriuose galima ir palikti, jei bus reguliariai tręšiami kas savaitę. Baigiantis vasarai, augalai natūraliai apmiršta. Juos reikia palikti nelaistomus, kol dirvožemis visiškai išdžiūs.

* Caladium bicolor*Caladium bicolor*
* Caladium bicolor*Caladium bicolor*