recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 14°23′35″ š. pl. 104°40′49″ r. ilg.﻿ / ﻿14.39306°š. pl. 104.68028°r. ilg.﻿ / 14.39306; 104.68028

| Preah Vihėjos šventykla |
| --- |
| Pasaulio paveldo sąrašas |
| 

---

 |
| **Vieta** | Kambodžos vėliava Kambodža |
| **Tipas** | Kultūrinis |
| **Kriterijus** | i |
| Pasaulio paveldo emblema **Nuoroda** | (angl.) (pranc.): 1224 |
| **Regionas**\*\* | Azija–Ramusis vandenynas |
| **Įrašymo istorija** |
| **Įrašas** | 2008  (32 sesija) |
| 

Preah Vihėjos šventykla šalies/regiono žemėlapyje

 |
|  **Vikiteka:** | Preah Vihėjos šventykla |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše.\*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą. |

**Preah Vihėjos šventykla** (khmer. ប្រាសាទព្រះវិហារ) – senovinė hinduistų šventykla šiaurės Kambodžoje, Preah Vihėjos provincijoje, Dangreko kalnuose. Pastatyta XI–XII a. Khmerų imperijos klestėjimo laikotarpiu, pasižymi architektūrinių stilių įvairove, neįprastu išplanavimu. Šventyklos pavadinimas kilo vietinėmis kalbomis pakeitus sanskrito žodžius *prāsād vihāra*, reiškiančius „šventa šventykla".

Šventykla, skirta dievui Šivai, pradėta statyti IX a. pr. tačiau iki šių dienų išliko tik dalys iš X a. pr. kuomet netoliese klestėjo Koh Kero miestas. Didžiausios statybos vyko valdant Surjavarmanui I (1002–1050 m.) bei Surjavarmanui II (1113–1150 m.). Vėliau nuslopus hinduizmui, Preah Vihėja buvo perimta budistų.

Šventyklos kompleksas išsidriekęs per 800 m šiaurės pietų kryptimi, sudarytas iš laiptų, kylančių į ant gūbrio viršūnės (525 m aukštyje) pastatytą šventovę. Tokia sandara simboliškai perteikia šventąjį Meru kalną. Prie įėjimo į šventyklą stūkso 5 gopuros (bokštai), kurios užstoja vaizdą gilyn į šventyklą. Praėjus du kiemus patenkama į patį šventyklos vidų.

Dėl Preah Vihėjos šventyklos vyksta nuožmūs ginčai tarp Kambodžos ir Tailando, kadangi šventykla stovi tiesiai ant tarpvalstybinės sienos. Ši šventykla buvo vėliausiai užimta Raudonųjų khmerų vieta. Vėliau čia vis kildavo ginkluoti susirėmimai, kurie kartais vyksta ir iki šių dienų. Tą dar paaštrino tai, kad 2008 m. Preah Vihėjos šventykla įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Gopuros
| **Batoidea** |
| --- |
| *Raja clavata* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Kremzlinės žuvys  *( Chondrichthyes)* |
| Antbūris: | Rajos  *( Batoidea)* |

 |

**Rajos** – kremzlinių žuvų (*Chondrichthyes*) klasės žuvų grupė. Artimai giminingos rykliams. Pasižymi plokščiu kūnu, ilga uodega, dalis turi nuodingą dyglį.

Paplitimas
----------

Rajos paplitusios visuose vandenynuose ir jūrose, ypač tropinio ir subtropinio klimato juostose, rečiau upėse. Daugelis rajų gyvena sekliuose priekrančių vandenyse, nors yra gyvenančių ir vandenynų gelmėse (iki 2500 m). Tik keletas rūšių (pvz. mantos) gali gyventi atviroje jūroje.

Rajos griaučiai

Morfologija
-----------

Rajų kūnas platus, plokščias, dažniausiai disko formos, nuo 5 cm iki 6–7 m ilgio, masė iki 1,5 t. Daugumos rajų spalva susilieja su dugnu. Rajos žvynų neturi arba jų žvynai dideli dygliuoti. Žiauniniai plyšiai (5 poros) yra pilvinėje kūno dalyje. Akių obuoliai priaugę prie orbitų. Dantys išsidėstę šalia vienas kito, buki, pritaikyti kietam maistui trinti. Krūtinės pelekų kraštai suaugę su galvos ir kūno šonais. Neturi pauodegio peleko. Nugaros pelekas ant uodegos arba jo visai nėra. Dygliauodegių rajožuvių būrio rajų uodegoje yra aštrių nuodingų dyglių. Elektrinės rajos leidžia elektros išlydį, kuriuo medžioja ir ginasi nuo priešų.

Mityba
------

Rajos maitinasi daugiausia moliuskais, vėžiagyviais, kitais bestuburiais, žuvimis, planktonu. Medžioja užsikasusios į dumblą arba lėtai plaukdamos virš dugno.

Dauginamasis
------------

Vienos rajų rūšys gyvavedės, kitos neršia raginėmis kapsulėmis. Apvaisinimas vidinis.

Santykis su žmogumi
-------------------

Dalis rajų rūšių žvejojamos, jų mėsa valgoma (pvz. korėjiečių, portugalų virtuvėse), iš kepenų gaminami techniniai riebalai, iš odos – piniginės, diržai, rankinės, portfeliai, kiti odos dirbiniai.

Daug rajų rūšių žmogui pavojingos – elektrinių rajų generuojamas elektros išlydis gali smarkiai nutrenkti, o ant rajų, turinčių nuodingus dyglius, nesunku užminti braidant sekliuose vandenyse. Jų įdūrimas skausmingas, kartais gali būti mirtinas.

Klasifikacija
-------------

Rajos skirstomos į 4 būrius, kuriems priklauso >500 rūšių.

| Būrys | Iliustracija | Liet. pavadinimas | Šeimos | Gentys | Rūšys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Iš viso |  |  |  |
| *Myliobatiformes* |  | Dygliauodegės rajožuvės | 10 | 29 | 223 | 1 | 16 | 33 |
| *Rajiformes* |  | Rombinės rajožuvės | 5 | 36 | 270 | 4 | 12 | 26 |
| *Torpediniformes* |  | Elektrinės rajožuvės | 4 | 12 | 69 | 2 |  | 9 |
| *Rhinopristiformes* |  | Rykliauodegės rajožuvės | 1 | 2 | 5-7 | 3-5 | 2 |  |

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Rajos*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
2. ↑  *Ray*. Encyclopædia Britannica Online. – www.britannica.com.
| Timex Sinclair 2068 |
| --- |
|  |
| **Tipas** | asmeninis kompiuteris |
| **Išleidimo data** | 1983 m. rugpjūtis |
| **Nutraukimo data** | 1989 m. |
| **Procesorius** | Zilog Z80A, 3,5 MHz |
| **Operatyvioji atmintis** | 48KB |
| **Operacinė sistema** | Sinclair BASIC |

**Timex Sinclair 2068** (**TS2068**) – ketvirtas ir paskutinis Timex Sinclair JAV rinkai išleistas kompiuteris, kurio projektavimas buvo paremtas Sinclair ZX Spectrum modeliu. Kompiuteris rinkoje pasirodė 1983 metų lapkričio mėnesį. Portugalijoje buvo parduodamas **Timex Computer 2068** vardu, Lenkijoje buvo gaminamas ir parduodamas **Unipolbrit Komputer 2086** vardu.

Timex Sinclair 2068 platinimas JAV buvo sustabdytas likvidavus Timex Sinclair kompaniją 1983 metais. Portugalijoje ir Lenkijoje jis ir toliau buvo gaminamas ir parduodamas iki 1989 metų.

Techninės specifikacijos
------------------------

TS2068 buvo paremtas ZX Spectrum kompiuteriu ir buvo skirtas pakeisti ZX81 paremtus TS1000 ir TS1500 modelius.

TS2068 buvo sudėtingesnis ir gerokai patobulintas ZX Spectrum variantas. Jis turėjo 48 KB operatyviosios atminties ir 24 KB pastoviosios atminties. Buvo padaryti šie patobulinimai palyginus su pradiniu ZX Spectrum modeliu:

* AY-3-8912 garso procesorius, vėliau naudotas ir Sinclair Research ZX Spectrum+ 128K variante (tačiau turėjo kitus portų adresus, tad nesuderinamas).
* dviejų vairalazdžių jungtys
* kiek geresnė guminė klaviatūra su plastikiniais mygtukų apvalkalais
* kartridžų jungtis dešiniajame kompiuterio šone (pastovi keičiama atmintis)
* Video režimai:
	+ Standartinis 256x192
	+ Aparatinis spalvotas režimas
	+ Vienspalvis, aukštos 512x192 rezoliucijos

Sinclair BASIC buvo išplėstas naujais raktažodžiais (`STICK, SOUND, ON ERR, FREE, DELETE, RESET`), kurie atspindėjo aparatinius pakeitimus.

Aparatiniai pakeitimai sąlygojo nesuderinamumą su beveik visa Spectrum programine įranga, mažiau nei 10% visų komercinių programų buvo galima paleisti TS2068 kompiuteryje. Šios problemos sprendimui atsirado specialūs kartridžai su originalaus ZX Spectrum emuliacija, kuri padėjo paleisti didžiąją dalį Spectrum programinės įrangos.

Skirtumai tarp TS2068, TC2068 ir UK2068
---------------------------------------

Unipolbrit Komputer 2086 – lenkiškas TS2068 variantas
Kadangi TS2068 aparatinė įranga buvo nesuderinama su ZX Spectrum kompiuteriu, *Timex of Portugal* padarė šiuos pakeitimus TC2068 modeliui:

* Pakeitė magistralės buferius rezistoriais, kurie naudojami ZX Spectrum kompiuteryje.
* Pakeitė įvedimo/išvedimo (I/O) jungtį su ZX Spectrum suderinama jungtimi.
* Pakeitė kartridžų lizdo korpusą didesnių kartridžų priėmimui (specialiam automatiškai pasikraunančiam ZX Spectrum emuliavimo kartridžui įdėti).
* Vietoje 15 V naudojo 9 V.

UniPolbrit taip pat padarė šiek tiek pakeitimų TC2068 kompiuteriui:

* Modifikavo ROM.
* Pakeitė vairalazdės jungtį lygiagrečia spausdintuvo sąsaja.

Nuorodos
--------

* Neoficialus Timex Sinclair 2068 tinklalapis Archyvuota kopija 2004-03-29 iš Wayback Machine projekto.
| **Ilgažandis bembiksas**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Ilgažandis bembiksas (*Bembix rostrata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Pobūris: | Smaugtapilviai  *( Apocrita)* |
| Antšeimis: | Bitiniai  *( Apoidea)* |
| Šeima: | Žiedvapsvės  *( Crabronidae)* |
| Gentis: | Bembiksai  *( Bembix)* |
| Rūšis: | Ilgažandis bembiksas  *( Bembix rostrata)* |

 |
| Binomas |
| ***Bembix rostrata***Linnaeus, 1758 |

**Ilgažandis bembiksas** (*Bembix rostrata*) – žiedvapsvių (*Crabronidae*) šeimos vabzdys.

Aprašymas
---------

Būdinga nesusivėrusių smiltpievių ir smėlynų pievų buveinėmis. Suaugėliai būna nuo 15 iki 24 mm ilgio, aptinkami lizdų kolonijose ir ant žiedų. Turi ilgą straubliuką, todėl gali misti ir augalų su giliu vainikėliu – lūpažiedžių, ankštinių, gvazdikinių – nektaru. Lizdų kolonijas įkuria miškų gaisravietėse, smėlingose ganyklose ar nestačiuose šlaituose, kur dėl erozijos ar periodiško gyvulių trempimo iš dalies suardoma žolės danga. Patelė išrausia iki 20 cm gylio lizdą – urvelį, į jį atneša įgėlimu paralyžuotą musę ir padeda kiaušinį. Kai išsiritusi lerva musę suėdą, patelė atneša kitą, ir taip maitina, kol lerva užauga. Baigusi vystytis lerva pina kokoną, kuriame žiemoja. Pavasarį virsta lėliuke, iš kurios birželio pabaigoje – liepos pradžioje išsirita suaugėlis. Kadangi kiekvieną lervą patelė maitina palaipsniui, retai kada užaugina daugiau nei 10 palikuonių. Dėl tokio mažo vislumo išnykusios bembiksų populiacijos sunkiai atsikuria.

Paplitimas
----------

Smiltpievės – tipiška ilgažandžio bembikso buveinė.
Nuo Vakarų Europos iki Rusijos Irkutsko srities, Altajaus ir Mongolijos.

Šiaurės Europoje rūšis reta ir lokali, aptinkama iki Suomijos. Gausesnė Vidurio ir Pietų Europoje. 

Lietuvoje pajūryje ir pietinėje dalyje aptiktos lokalios populiacijos. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Šaltiniai
---------

Rašomavičius Valerijus, Lietuvos raudonoji knyga, Kaunas: „Lututė", 2007. psl. 152. ISBN 978-9955-692-71-3
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Rallus aquaticus** |
| --- |
| Ilgasnapė vištelė (Rallus aquaticus)Ilgasnapė vištelė (*Rallus aquaticus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gerviniai paukščiai  *( Gruiformes)* |
| Šeima: | Višteliniai  *( Rallidae)* |
| Gentis: | Vandeninės vištelės  *( Rallus)* |
| Rūšis: | Ilgasnapė vištelė  *( Rallus aquaticus)* |

 |
| Binomas |
| ***Rallus aquaticus***Linnaeus, 1758 |

**Ilgasnapė vištelė** (*Rallus aquaticus*) – vištelinių (*Rallidae*) šeimos paukštis.

Išvaizda ir elgesys
-------------------

Kūno viršutinė pusė rusva su tamsiomis dėmėmis. Gerklė šviesiai pilka, skruostai, antakis, kaklas ir krūtinė tamsiai pilki. Pilvas, pauodegys rusvos spalvos. Kūno šonuose juodos ir baltos juostos. Snapas ilgas, tamsiai rudas, raudonu pamatu. Kojos rausvai rusvos. Jaunikliai rusvesni už suaugusius, apatinėje kūno dalyje juodai rusvos skersinės juostos. Greitai bėgioja, gerai plaukioja. Slapstosi žolių sąžalynuose. Balsas primena paršiuko žviegimą „kruu kruu kruu", kartais karkia, be to girdimas trumpas pasikartojantis „pit".

Aptinkama balandžio – spalio mėn. Gyvena smarkiai užpelkėjusiuose vandenyse. Lizdą krauna ant žemės tarp tankių augalų. Deda 6-11 kiaušinių, kurie šviesiai rausvi, blizgantys, kartais su pilkomis dėmėmis. Peri 19-20 dienų. Lietuvoje reta.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ilgasnapė vištelė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Šis straipsnis apie titulą. Apie upę skaitykite straipsnyje Paša (upė).*
Pašos valdžios ženklas
**Paša** (*turk. paşa*) – aukštas Osmanų imperijos garbės titulas, dažniausiai suteikiamas gubernatoriams ir karvedžiams. Sąlyginai jį galima prilyginti anglų *lordui*. Pašos titulas būdavo aukštesnis, nei *aghos* ar bėjaus*, tačiau žemesnis, nei* khedive *ar vizirio.*

Suteikti pašos titulą turėjo teisę tik sultonas bei Egipto gubernatorius (*khedive*). Iš pradžių jis būdavo suteikiamas tik karvedžiams, vėliau praktiškai bet kokiems aukšto rango valdininkams. Paša galėdavo tapti tiek krikščionys, tiek musulmonai. Kartais kaip garbės titulas jis būdavo suteikiamas ir kažkuo imperijai labai nusipelniusiems užsieniečiams. Jis paprastai būdavo naudojamas iškart po pavardės ir neatsiejamai nuo jos, tarsi būtų vardo dalis, pavyzdžiui, Mehmetas Eminas Paša.

Titulas skirstomas į tris laipsnius, jie būdavo atskiriami pagal tris, dvi arba vieną papuošimus, padarytus iš arklio (povo, jako) uodegos. Keturis šiuos papuošimus turėjo teisę nešioti tik pats sultonas.

Pašų sūnūs turėdavo titulą **Pašazada** (pažodžiui ir reiškia „Pašos sūnus").
| Urka |
| --- |
|  Urka netoli Labūnavos |
| **Ilgis** | 22 km |
| **Baseino plotas** | 77 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,39 m³/s |
| **Ištakos** | Kauno rajonas |
| **Žiotys** | Barupė |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Urka |

**Urka** – upė Vidurio Lietuvoje; Barupės kairysis intakas. Prasideda Kauno rajone, į pietryčius nuo Vandžiogalos, Bivano miške. Teka daugiausia į šiaurės vakarus. Įteka į Barupę 4 km nuo jos žiočių, ties Labūnava (Kėdainių rajonas).

Intakai:

* kairieji – Taurupė, Tiltinis, Vinkšnupys;
* dešinysis – Statupis.

Ties žiotimis yra nedidelis Urkos tvenkinys. Prie Urkos esančios gyvenvietės: Karaliūnai, Vandžiogala, Butkūnai, Užumiškiai, Kačergiai, Pakapiai (Kauno raj.), Labūnava (Kėdainių raj.).

Upėvardis neaiškios kilmės, sietinas su *urkioti* („barti, ūryti"), nors gali būti finougriškos kilmės (plg. est. *urg* – „upelis"), taip pat su latv. *urdze, urga* – „upelis".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Urka*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 386
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.

* Urka Vandžiogaloje
* Užtvankos elementas
* Urka tuoj už tvenkinio
* Urka netoli Labūnavos
| Chonisხონი |
| --- |
| 

ChonisChonis

42°19′28″ š. pl. 42°25′20″ r. ilg.﻿ / ﻿42.32444°š. pl. 42.42222°r. ilg.﻿ / 42.32444; 42.42222﻿ (Chonis)Koordinatės: 42°19′28″ š. pl. 42°25′20″ r. ilg.﻿ / ﻿42.32444°š. pl. 42.42222°r. ilg.﻿ / 42.32444; 42.42222﻿ (Chonis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Gruzijos vėliava Gruzija |
| **Regionas** | Imeretija |
| **Rajonas** | Chonio rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 8 987  |
|  |
|  **Vikiteka** | Chonis |

**Chonis** (gruz. ხონი) – miestas Gruzijoje, Imeretijos regione. Chonio rajono centras. Gyventojų – 8 987 (2014 m.). Išsidėstęs kairiajame Cchenistkalio upės krante, 25 km į vakarus nuo Kutaisio, netoli sienos su Samegrelo – Zemo Svanetijos regiono riba. Žemės ūkis, arbatos auginimas.

Istorija
--------

Įkurtas VI ar IX a. katedra rekonstruota XI ir XIII a. Miesto statusą gavo 1921 m. 1936 m. pavadintas Cukulidze, marksisto revoliucionieriaus Aleksandro Cukulidzės garbei. 1991 m. grąžintas Chonio vardas.

Sportas
-------

* Chonio „Imeretia" – Gruzijos futbolo klubas iš Chonio.
* Centrinis stadionas.

Šaltiniai
---------

1. Cites & towns of Georgia
2. ↑  Cites & towns of Georgia
| El Puerto de Santa Marijaisp. *El Puerto de Santa María* |
| --- |
|        |
| *Miesto senamiestis* |
|  |
| 

El Puerto de Santa MarijaEl Puerto de Santa Marija

36°36′0″ š. pl. 06°13′0″ v. ilg.﻿ / ﻿36.60000°š. pl. 6.21667°r. ilg.﻿ / 36.60000; 6.21667﻿ (El Puerto de Santa Marija)Koordinatės: 36°36′0″ š. pl. 06°13′0″ v. ilg.﻿ / ﻿36.60000°š. pl. 6.21667°r. ilg.﻿ / 36.60000; 6.21667﻿ (El Puerto de Santa Marija) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Andalūzija Andalūzijos regionas |
| **Provincija** | Kadiso provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 88 405  |
| **Altitudė** | 0 m |
|  |
|  **Vikiteka** | El Puerto de Santa Marija |
|  |
| **Kirčiavimas** | El Puèrto de Sánta Marijà |

**El Puerto de Santa Marija** (isp. *El Puerto de Santa María* 'Šv. Marijos uostas') – miestas pačiuose Ispanijos pietuose, Andalūzijoje, Kadiso provincijoje, 10 km į šiaurės rytus nuo Kadiso, Kadiso įlankos pakrantėje, prie Gvadaletės žiočių. Geležinkelio stotis, plentai į Cheres de la Fronterą, Kadisą, Čipioną, Sanlukar de Baramedą; jūrų uostas. Turizmas (kurortas, driekiasi smėlio paplūdimiai), apylinkėse verčiamasi vynininkyste. Yra gotikos ir baroko stiliaus bažnyčia (1486 m. perstatyta XVII a.), Šv. Morkaus pilis (XIV a. pastatyta mečetės vietoje), XVI a. Viktorijos vienuolynas, XIX a. pab. bulių kautynių aikštė, taip pat kiti barokiniai vienuolynai, bažnyčios, rūmai.

El Puerto de Santa Marijoje vyksta čia gaminamo chereso vyno šventė, bulių kautynės, Didžiosios savaitės procesijos, motociklų lenktynės, Švč. Karmelio Dievo Motinos šventė (Marijos skulptūra nešama žvejų valtyje).

Istorija
--------

Pasak legendos, senovėje čia buvęs graikų Menestėjo uostas (sen. gr. Μενεσθέως λιμήν), kurį įkūręs Trojos karo dalyvis Menestėjas. 711 m. gyvenvietę užkariavo maurai ir pavadino Alkanatifu („druskos uostu"). 1260 m. miestą užėmė Alfonsas X ir pavadino El Puerto de Santa Marija. 1492 m. iš čia pajudėjo pirmoji Kristupo Kolumbo ekspedicija, „atradusi" Ameriką. 1500 m. Chuanas de la Kosa čia nubraižė pirmąjį pasaulio žemėlapį, į kurį įtraukta Amerika. XVI–XVII a. uoste laikytos ispanų galeros, mieste steigėsi prekybininkai. Per Pirėnų karus El Puerto de Santa Marijoje bazavosi prancūzų armija.

Galerija
--------

* Šv. Morkaus pilisŠv. Morkaus pilis
* Centrinė miesto bažnyčiaCentrinė miesto bažnyčia
* Bulių kautynių aikštėBulių kautynių aikštė
* Miesto rotušėMiesto rotušė

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Europa*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: El Puèrto de Sánta Marijà.
Spėjama, kad dievo Inšušinako skulptūrėlė (Sūzai, 2 tūkstm. pr. m. e. pr.)
**Elamitų mitologija** – simbolinė pasaulio aiškinimo sistema, 4 tūkstantmetyje pr. m. e. susiklosčiusi tarp elamitų, dar daug laiko iki susidarant Elamo valstybei. Buvo ženkliai paveikta šumerų-akadų mitologijos.

Viena iš išskirtinių elamitų mitologijos savybių – gyvačių garbinimas. Jos laikytos skalsos, vaisingumo, amžinybės simboliu, dažnai vaizduotos žmogaus galvomis. Pats seniausias šaltinis, kuriame randami elamitų dievų vardai – ~2200 m. pr. m. e. sudaryta sutartis tarp Elamo karaliaus Hitojaus ir akadų valdovo Naram Sueno. Sąraše nėra griežtų hierarchinių ryšių; iš viso paminėti 37 dievai. ~639 m. pr. m. e. beveik visi tie patys dievai vėl paminėti asirų karaliaus Ašurbanipalo įraše. Kai kurie dievai (pvz. Humpanas, Šimutas) buvo garbinami elamitų bent iki V a. pr. m. e. vidurio (tą liudija įrašai, rasti Persepolyje).

Tikėta, kad visi dievai valdo magišką galią *kiten*. Ja yra ginama visa karalystė, jei tik vykdoma dievų valia. Pradžioje panteono viršūnėje buvo moteriškos dievybės – vaisingumo deivės: Pinenkir, „dangaus valdovė", dievų motina, kurią Akade tapatino su Ištar, paskui, 2 tūkstm. pr. m. e. ją pakeitė Kiririša. Maždaug po 500 metų „panteono valdovu" tapo Humpanas, o Kiririša imta laikyti jo žmona. Dėl valdžios panteonui su Humpanu kovojo Elamo sostinės Sūzų globėjas Inšušinakas. 2–1 tūkstm. pr. m. e. Humpanas, Inšušinakas ir Kiririša sudarė vyraujančią dievų trijulę. Tarp kitų žymesnių dievų minėtini Nahhuntė (saulės, teisingumo, prekybos dievas), Napiras (mėnulio dievas), Šazis (vandenų dievas), Šimutas (dievų pasiuntinys) ir jo žmona Manzat, Narundi (pergalės deivė), Partė (Anšano globėja, deivė-motina). 3–2 tūkstm. pr. m. e. taip pat buvo garbinami ir šumerų-akadų dievai – Adadas, Ea, Enkis, Ištar, Nergalas, Nusku, Ninurta, Išnikarabas. Dalis jų buvo įtraukta į valstybinį panteoną.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Мифы народов мира. *Эламская мифология* , М. А. Дандамаев – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
| Breanne Benson |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Benedetta Hamzai |
|  |
| Gimė | 1984 m. balandžio 22 d. (38 metai)Tirana, Albanija |
|  |
| Šalis |  JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Brina Benson** (angl. *Breanne Benson*, tikrasis vardas – *Bernadette Hamzai*; g. 1984 m. balandžio 22 d. Tirana) – albanų kilmės amerikiečių pornografinių filmų aktorė.

Biografija
----------

Brina gimė Tiranoje, tačiau jau vaikystėje jos šeima emigravo į Italiją, o kai jai buvo 7 metai, persikėlė į JAV. Jie apsistojo Pietų Kalifornijoje, San Diege, kur ji baigė mokyklą ir psichologijos studijas koledže.

Būdama 19, Brina ėmė pozuoti nuotraukoms suaugusiųjų žurnalams. Į pornografiją ją atvedė gera draugė Tanya James, su kuriam Brina šoko naktiniame klube. Tanya tuo metu susitikinėjo su pornografijos filmų aktoriumi ir, jo įkalbėta, taip pat filmavosi keliuose filmuose. Brina, nusprendusi, kad tai gali būti įdomu ir linksma, taip pat nusprendė pabandyti. Pirmasis filmas, kuriame ji nusifilmavo kartu su Tanya, vadinosi „Cockless 23" ir buvo sukurtas 2003 m. Pradėjusi naują karjerą, Brina tikėjosi, kad jos niekas neatpažins, tačiau jau netrukus tai padarė jos mokslo draugė, išvydusi nuotraukas interneto puslapyje welivetogether.com, o vėliau apie tai sužinojo vyresnioji sesuo ir visa šeima.

2004 m. Brina, spaudžiama šeimos, nustojo filmuotis, o per tuos metus vaidino tik solo scenose ir scenose su merginomis. Ji ilgą laiką dirbo striptizo šokėja įvairiuose Kalifornijos naktiniuose klubuose, o 2009 m. vasarą nusprendė vėl grįžti į pornografiją. Tų pačių metų rudenį ji pirmą kartą nusifilmavo sekso scenoje su vyru.

2011 m. ji sausį tapo žurnalo „Penthouse" mėnesio mergina.

Apdovanojimai
-------------


| Metai | Apdovanojimas | Apdovanojimų kategorija | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | AVN apdovanojimas | Best All-Girl Sex Scene | Nominacija |
| 2011 | Best All-Girl 3-Way Sex Scene | Nominacija |
| Best Group Sex Scene | Nominacija |
| XBIZ apdovanojimas | Female Performer of the Year | Nominacija |
| 2012 | AVN apdovanojimas | Best Oral Sex Scene | Nominacija |
| 2013 | Unsung Starlet of the Year | Nominacija |
|

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Breanne Benson Biography at IMDb.com
2. ↑  www.lukeisback.com Breanne Benson Exclusive Interwiev
3. ↑  www.lukeisback.com Breanne Benson Exclusive Interwiev
4. ↑  avninsider.com: „Fresh Flesh" Anderson, Acme
5. ↑  „Interview by emmmedia.com". *Youtube*. 2009 m. gruodžio 26 d. Nuoroda tikrinta June 1, 2013.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Breanne Benson** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
|  |
| --- |
| Elamitų kalba |
| Kalbama | Elamas (dab. pietų Iranas) |
| Kalbančiųjų skaičius | *mirusi kalba* |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | - |
| Kilmė | (elamitų-dravidų?)0**elamitų** |
| Rašto sistemos | elamitų dantiraštis, protoelamitų dantiraštis (?), elamitų linijnis raštas (?) |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | elx |

**Elamitų kalba** – mirusi kalba, naudota senovės Elamo gyventojų. Jos vartojimo tarpsnis datuojamas maždaug tarp XXIX a. pr. m. e. ir VI a. pr. m. e. vidurio, o jos vartojimo erdvė apėmė senovės Elamą – daugiausia dabartinio Irano pietinę dalį. Jokių tvirtesnių kalbinių ryšių su kitomis kalbomis nenustatyta, todėl elamitų kalba paprastai laikoma izoliuota (nors iškelta keletas hipotezių apie galimas sąsajas).

Istorija
--------

Elamitų kalba žinoma iš rašto paminklų, užrašytų elamitų dantiraščiu, kuris remiasi skiemenų atvaizdavimu. Elamito dantiraščiu užrašytų kalbos paminklų randama iš 2500–331 m. pr. m. e. laikotarpio. Dar rasta protoelamitų dantiraščio (logograminio) paminklų, kurie datuojami 3100–2900 m. pr. m. e. Be to, rasta keletas užrašų linijiniu elamitų raštu – jis naudotas III tūkstantmečio pr. m. e. paskutinįjį ketvirtį.

Išskiriamos šios elamitų kalbos raidos pakopos:

* senoji elamitų kalba (~2600–1500 m. pr. m. e.)
* vidurinė elamitų kalba (~1500–1000 m. pr. m. e.)
* naujoji elamitų kalba (1000–550 m. pr. m. e.)
* Achemenidų elamitų kalba (550–330 m. pr. m. e.)

Senoji kalba žinoma daugiausia iš protoelamitų dantiraščio užrašų, vidurinė laikoma klasikine elamitų kalba, naujoji (jos paminklų maža) buvo jau veikiama persų kalbos, o Achemenidų elamitų kalba vartota, kuomet Elamą jau valdė arijams persams priklausantys Achemenidai. Vėlyvuoju laikotarpiu rasta nemažai keliakalbių užrašų (pvz. Behistuno įrašai). Kalba galutinai nunyko, kai Aleksandras Makedonietis užkariavo Persiją.

Užrašas elamitų kalba

Gramatika
---------

Elamitų kalba agliutinacinė, turėjo daugybės linksnių sistemą, gyvųjų ir negyvųjų objektų gimines, buvo būdingas priesagų absorbavimas. Sakinio žodžių tvarka – SOV (veiksnys-papildinys-tarinys).

Kilmė
-----

Panašu, kad elamitų kalba neturi jokių didesnių panašumų su kitomis kaimyninėmis to meto kalbų šeimomis – semitų, indoeuropiečių ar šumerų. Populiariausia hipotezė (elamitų-dravidų kalbos) sieja elamitų kalbą su dravidų kalbomis ir nežinoma Indo slėnio civilizacijos kalba.

Pavyzdys
--------

Vidurinės elamitų kalbos pavyzdys:

* *U Šutruk-Nahhunte, šak Halluduš-Inšušinak-ik, sunki-k Anzan Šušun-ka. Erientum tipu-h ak hiya-n Inšušinak nap-ir u-ri-me ahan hali-h-ma. hutta-k hali-k u-me Inšušinak nap-ir u-ri in lina tela-k-ni.*
* Aš, Šutruk-Nahhuntė, Haluduš-Inšušinako sūnus, Anšano ir Šušo karalius. Nulipdžiau plytas ir iš jų pastačiau rūmus manajam dievui Inšušinakui. Lai mano darbas būna auka manajam dievui Inšušinakui.

Nuorodos
--------

* Elamitų gramatika, žodynas, tekstai (ispanų k.)
* Elamitų kalbos aprašymas (rusų k.)
* Apie galimas kalbos sąsajas (anglų k.)
| Primityvioji Kvendų kalba *Primitive Quendian* |
| --- |
| **Kūrėjas** | J. R. R. Tolkien |
| **Vartojimas** | Fantastiniame Viduržemio pasaulyje. |
| **Kalbančiųjų** | Elfų rasės protėviai - Kvendai (Quendi). |
| Kalbos kodai |
| **ISO 639-1** | - |
| **ISO 639-2** | - |
| **ISO/DIS 639-3** | - |

**Primityvioji Quendian** (Quen.: *Quenderin*) yra dirbtinė kalba, sukurta J. R. R. Tolkino. Tai yra viena iš Tolkino sukurtų kalbų, vartojama jo fantastiniame Viduržemio pasaulyje.

Primityvioji Quendian buvo Elfų prokalbė, kurią jie pradėjo vartoti iškart po Prabudimo.

"Pačios seniausios *Quendelie* [Elfų rasės] kalbos struktūra yra (...) Elfams nežinoma, tačiau kai kurios savybės gali būti nuspėtos ar atrastos tų, kurie palygins užrašytas Valinoro Eldarin kalbų formas, bei panašius Avarų užrašus..."

Kilmė
-----

Remiantis Elfų legenda: *Cuivienyarna*:

"[Pirmieji trys Elfai] Imin, Tata ir Enel prabudo anksčiau nei jų sutuoktiniai, o pirmasis dalykas, kurį jie išvydo, buvo žvaigždės, nes jie prabudo prieblandoje prieš aušrą. O kitas dalykas, kurį jie išvydo šalia, buvo jų sutuoktiniai, miegantys ant žalios pievos. Jie taip buvo sužavėti jų grožiu, kad panoro kuo greičiau sukurti kalbą, kuria jie galėtų kalbėti ir dainuoti."
Žvaigždės buvo pirmasis šių trijų prabudusių Elfų išvystas dalykas. Remiantis Elfų legenda, pirmasis ištartas žodis buvo ***ele***, kuris Primityviojoje Quendian kalboje reiškė *Štai! Pažiūrėk!*. Taip buvo sukurta pirmoji Elfų kalbos žodžio šaknis: **EL-**, nuo kurios kilo Bendrosios Eldarin kalbos žodis ***ēl*** ('žvaigždė').

*Silmariljone* (3. skyrius), teigiama, kad Elfai sukūrė kalbą gyvendami Cuiviénen regione:

[Elfai] pradėjo kurti kalbą, todėl žodžiais pavadino visus dalykus, kuriuos jie suvokė. Save jie pavadino Quendi [Kvendai], taip pavadindami visus, kalbančius šia kalba; nes jie dar nebuvo sutikę jokio gyvo sutvėrimo, mokančio kalbėti ar dainuoti.
Svarbus Primityviosios Quendian kalbos žodis buvo *\*kwende*. Jis kilo iš žodžio *\*kwene* „žmogus", pakeičiant vidurinį garsą *n* į *nd*. Primityviojoje Quendian šis žodis buvo vartojamas nusakant daugiskaitą, *\*kwendī*, kuris reiškė „žmonių visuma".

Bėgant laikui Elfai keitė savo kalbą, pridėdami naujus žodžius ar gramatikos taisykles. Vėliau vienas iš dievų – Vala *(Oromë)* pakvietė juos į Valinorą – stebuklingą žemę vakaruose.

Pirmasis padalijimas
--------------------

Pirmasis Elfų kalbos padalijimas įvyko tuomet, kai didelė elfų bendruomenė paliko savo pirmąjį būstą ir iškeliavo paskui Valą *(Oromë)* į vakarus. Tokiu būdu Primityvioji Quendian suskilo į Bendrąją Eldarin ir Avarin kalbas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  J.R.R. Tolkien, "Tengwesta Qenderinwa", *Parma Eldalamberon* 18, p. 72.
2. ↑  J.R.R. Tolkien, *The War of the Jewels*, p. 421.
3. ↑  J.R.R. Tolkien, *The War of the Jewels*, p. 360.
4. ↑  Tai stulbinantis atitkmuo turkų patriotizmo *Saulės Kalbos Teorijai*, kuri teigia, kad pirmasis žodis buvo *Aa* kurio reikšmė buvo „Saulė", ir buvo suformuotas panašiai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* J. R. R. Tolkino sukurtos kalbos
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pavijait. *Pavia* |
| --- |
| *Senasis tiltas* |
|  |
| 

PavijaPavija

45°11′00″ š. pl. 09°09′00″ r. ilg.﻿ / ﻿45.18333°š. pl. 9.15000°r. ilg.﻿ / 45.18333; 9.15000﻿ (Pavija)Koordinatės: 45°11′00″ š. pl. 09°09′00″ r. ilg.﻿ / ﻿45.18333°š. pl. 9.15000°r. ilg.﻿ / 45.18333; 9.15000﻿ (Pavija) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Lombardija Lombardija |
| **Provincija** | Pavijos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 71 345  |
| **Plotas** | 62 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 151 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Pavija |

**Pavija** (it. *Pavia*) – miestas ir komuna pietvakarių Lombardijoje, šiaurės Italijoje, 35 km į pietus nuo Milano, šalia Ticino upės, kur ji įteka į Po.

Istorija
--------

Senovėje Pavija (romėnai vadino Ticinu) buvo svarbus miestas, o Romos imperijos laikais – didelė karinė stovykla. 476 m. čia Odoakras nugalėjo Flavijų Orestą po ilgos apgulties. Už pagalbą priešui Odoakras sugriovė miestą, Flavijus pabėgo į Piacencą, bet Odoakras jį pavijo ir nužudė bei nuvertė jo sūnų Romulą Augustulą. Šis įvykis laikomas Vakarų Romos imperijos pabaiga.

Vėliau miestas lotyniškai vadinosi *Papija* (susiję su popiežiumi), kol virto italų kalba *Pavija*. Kartais jis buvo vadinamas *Ticinum Papia*, sujungiant abu lotyniškus pavadinimus.

Valdant gotams Pavija virto stipria tvirtove ir paskutine atrama kovoje su Belisarijumi.

Kraštą užėmus lombardams Pavija tapo jų sostine 568–774 m. Karolis Didysis užėmė Paviją 774 m. birželį ir tapo lombardų karaliumi. Pavija liko Italijos karalystės sostine ir kaūnacijos centru iki imperijos įtakos nusilpimo XII a.

XII a. Pavija buvo nepriklausomas miestas. Gvelfų ir gibelinų konflikte Pavija buvo gibelinų pusėje, nes svarbiausias priešininkas Milanas vadovavo Lombardijos lygai prieš Frydrichą I Barbarosą, norėjusį sustiprinti imperijos valdžią šiaurės Italijoje.

Po to kelis šimtmečius Pavija buvo aktyvus ir svarbus miestas. Pavija laikėsi prieš Milaną, bet galiausiai nusileido Viskončių šeimai, valdžiusiai miestą 1359 m. Valdant Viskončiams Pavija tapo intelektualiniu ir meno centru. 1361 m. aplink senos teisės mokyklos branduolį buvo įkurtas Pavijos universitetas, kuriame mokėsi studentai iš daugelio šalių.

Po Pavijos mūšio (1525 m.) prasidėjo ispanų okupacija, trukusi iki 1713 m. o po to Paviją valdė austrai iki 1796 m. kol ją užėmė Napoleonas Bonapartas. Austrams valdant universitetą globojo Marija Teresė. Tuo metu jame dirbo Ugo Foscolo, Alessandro Volta, Lazzaro Spallanzani, Camillo Golgi ir kiti mokslininkai bei humanistai.

1815 m. Pavija vėl atiteko austrams, kurie ją valdė iki Italijos suvienijimo 1859 m.

Miestų partnerystė
------------------

* Lietuva Vilnius, Lietuva
* Vokietija Hildesheimas, Vokietija
* Prancūzija Bezansonas, Prancūzija
* Libanas Hermelis, Libanas
* Graikija Zakintas, Graikija
WinRAR|  |
|  
WinRAR 4.11 Windows 7 |
| Kūrėjas | Eugene Roshal / Alexander Roshal |
| Pirmoji versija | 1995 |
| Stabili versija | 6.11 |
| Operacinė sistema | Windows XP ir naujesnė |
| Platforma | IA-32, x64 |
| Dydis | 3,2mb |
| Tipas | Archyvavimo programa |
| Licencija | Trialware |
| Svetainė | www.rarlab.com |

**WinRAR** – komercinė failų archyvavimo programa ir duomenų suspaudimo įrankis.

Kūrėjai
-------

WinRAR programą sukūrė ir tobulina Eugene Roshal. Jo brolis Alexander Roshal užsiima WinRAR programos platinimu.

Pagrindinės funkcijos
---------------------

* Pilnai palaiko RAR (WinRAR gimtasis konvertavimo formatas) ir ZIP archyvus bei gali išarchyvuoti ARJ, LZH, TAR, GZ, ACE, UUE, BZ2, JAR, ISO, EXE, 7z, ir Z archyvus.
* Daugiagijis glaudinimas.
* Gali kurti automatiškai išsiarchyvuojančius ir daugiatomius (skaidytus) archyvus.
* Gali į archyvus įtraukti atstatymo įrašus (sugadintiems archyvams atstatyti).
* Palaiko papildomas NTFS failų sistemos parinktis ir *Unikodu* parašytus failų vardus.
* Gali apsaugoti archyvus slaptažodžiu su AES 128-bit šifravimo technologija.
* Pridedamų vartotojo sąsajos temų palaikymas.

Versijos
--------

WinRAR programa yra skirta Windows operacinei sistemai.

Kitoms operacinėms naudojamas WinRAR atitikmuo – RAR programa. RAR programa skirta DOS, Linux, FreeBSD ir Mac OS X operacinėms sistemoms.

Taip pat yra Pocket PC operacinei sistemai skirta versija Pocket RAR.

Naudojimo sąlygos
-----------------

WinRAR ir RAR programos yra komercinės, mokamos programos, kurias nemokamai (pabandymui) galima naudoti 40 dienų.

Nemokamai platinama Pocket RAR programa ir Windows operacinei sistemai skirta UnRAR priemonė (skirta tik išskleisti archyvams).

Lokalizavimas
-------------

WinRAR programa verčiama į daugelį pasaulio kalbų. Šiuo metu ji išversta į daugiau kaip 40 kalbų (pagal kūrėjų svetainės duomenis).

WinRAR programa yra išversta ir į lietuvių kalbą (šiuo metu pilnai lokalizuota tik pati programa bei keli papildomi failai, o Žinynas <Help> dar verčiamas). Programą ir papildomus failus į lietuvių kalbą verčia Andrius Marcinkevičius.

Nuorodos
--------

* Oficiali „WinRAR" svetainė
**Jurgis Čiurlys** (1881 m. vasario 3 d. Itkonyse, Kupiškio valsčius – 1959 m. rugsėjo 14 d. Niujorke) – inžinierius geležinkelininkas, mokslininkas, politinis veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Virbališkio pradžios mokykloje, 1892–1900 m. Šiaulių gimnazijoje, kurią baigė sidabro medaliu. 1901–1904 m. studijavo Peterburgo universitete. 1902 m. trumpam pašalintas už dalyvavimą studentų riaušėse. 1904 m. įstojo į Peterburgo technologijos institutą, kurį baigė 1913 m. Ketverius metus buvo Peterburgo lietuvių studentų draugijos pirmininkas.

1913–1914 m. dirbo Vilniaus kanalizacijos statyboje. 1914 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. Pirmojo pasaulinio karo metais dirbo Tulos ginklų gamykloje, ten buvo Lietuvių tremtinių klubo pirmininkas.

1918 m. grįžo į Vilnių. 1918 m. gruodžio 3 d. tapo Susisiekimo ministerijos techninės tarnybos nariu, nuo 1918 m. gruodžio 26 d. valdininkas ypatingiems reikalams. 1919 m. „Socialdemokrato" redaktorius.

### Lietuvos geležinkeliuose

Nuo 1919 m. gegužės 20 d. Kauno geležinkelio dirbtuvių viršininkas. 1922 m. kovo 27 d. komandiruotas į Maskvą perimti Lietuvai pagal Taikos sutartį priklausiusias susisiekimo priemones.

Nuo 1927 m. balandžio 1 d. Lietuvos geležinkelių Traukos tarnybos viršininko pavaduotojas, nuo 1928 m. kovo 26 d. viršininkas, nuo 1930 m. lapkričio 13 d. Susisiekimo ministerijos inžinerinės tarybos pirmininkas, nuo 1935 m. sausio 1 d. Geležinkelių direktoriaus pavaduotojas, 1935–1938 m. direktorius, vėliau – Susisiekimo ministerijos vyriausiasis inspektorius.

Nuo 1936 m. vasario 29 d. Lietuvos energetikos komiteto pirmininkas. 1940 m. rugpjūčio mėn. bolševikų paskirtas Geležinkelių direktoriumi, bet dirbti atsisakė. Juo tapo tik 1941 m. birželio mėn. užėjus vokiečiams.

### Mokslininkas

1919–1922 m. dėstė fiziką Vilniaus lietuvių gimnazijoje. Nuo 1922 m. lapkričio 1 d. Lietuvos universiteto Technikos fakulteto vyr. asistentas, nuo 1925 m. spalio 1 d. docentas, 1942–1944 m. profesorius. Skaitė mašinų detalių ir keliamųjų mašinų kursą, dėstė bendrąją mašinų teoriją.

Parengė ir išleido hektografu spausdintus paskaitų kursus: „Mašinų detalės" (1924–1925 m.), „Keliamosios mašinos" (1932 m.), „Mašinų teorija" (1940 m.). Aktyviai dalyvavo *Lietuvos technikų draugijos* veikloje, buvo vienas jos steigėjų, valdybos sekretorius, vėliau – Lietuvos inžinierių sąjungos valdybos pirmininko pavaduotojas ir mechanikų sekcijos pirmininkas. Paskelbė daugybę savo specialybės straipsnių žurnaluose „Sąsieka"(1927–1928 m.), „Technika" (1928 m.), „Technika ir ūkis" (1933–1936 m.).

Baigiantis karui 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1945–1946 m. dalyvavo organizuojant Pabaltijo universitetą Hamburge ir Pineberge, 1946–1947 m. jame dėstė. 1947 m. Pabaltijo universiteto Mechanikos fakulteto dekanas. 1947 m. gruodžio 22 d. išvyko į JAV. 1948–1950 m. gegužės 22 d. dėstė Fort Veino technikos mokykloje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jurgis Čiurlys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 371 psl.

Nuorodos
--------

* Sigitas Saladžinskas. Profesoriaus Jurgio Čiurlio darbai Nepriklausomai Lietuvai
| Choremabadasخرم آباد |
| --- |
| *Falak-ol-Aflako citadelė* |
|  |
| 

ChoremabadasChoremabadas

33°28′0″ š. pl. 48°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.46667°š. pl. 48.35000°r. ilg.﻿ / 33.46667; 48.35000﻿ (Choremabadas)Koordinatės: 33°28′0″ š. pl. 48°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.46667°š. pl. 48.35000°r. ilg.﻿ / 33.46667; 48.35000﻿ (Choremabadas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3:30)------ vasaros: (UTC+4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Irano vėliava Iranas |
| **Provincija** | Luristano provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 339 759  |
| **Altitudė** | 1 181 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Choremabadas |

**Choremabadas** (pers. خرم آباد = *Khorram Abād*) – miestas vakarų Irane, Zagroso kalnuose, į pietvakarius nuo Borudžerdo. Luristano provincijos sostinė. Apie 340 tūkst. gyventojų. Greta miesto yra oro uostas. Keliai veda į Abadaną, Teheraną, Isfahaną. Per miestą eina Chuzistano-Teherano naftotiekis.

Sintetinio pluošto gamyba, maisto pramonė. Apylinkėse auginamos daržovės, vaisiai, javai, kerpama vilna, mieste vyksta prekyba. Didelę dalį miesto gyventojų sudaro luriai. Klajokliai luriai vasarą keliauja į Choremabadą, kur prekiauja savo rankdarbiais ir produkcija.

Miesto apylinkėse yra 5 paleolito laikų žmonių gyventi urvai. Pačiame Choremabade yra III-VII a. pastatyta Falak-ol-Aflako citadelė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Choremabadas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| **Jurgis Utovka** |
| --- |
| Gimė | 1956 m. spalio 10 d. (66 metai)Rakuose, Varėnos raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Snaiguolė |
| Vaikai | Jurgita, Jūratė |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1996 m. Lietuvos rusų sąjungos |

**Jurgis Utovka** (1956 m. spalio 10 d. Rakuose, Varėnos raj.) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1963–1967 m. mokėsi Rakų pradinėje mokykloje, 1967–1970 m. Varėnos vidurinėje mokykloje, 1970–1971 m. Šalčininkų aštuonmetėje internatinėje mokykloje, 1971–1973 m. Zarasų vidurinės internatinės mokyklos rusiškoje klasėje. 1976 m. baigė Klaipėdos jūreivystės mokyklą ir įgijo laivavedžio specialybę.

1976–1980 m. žvejybos laivų šturmanas. 1980–1982 m. Klaipėdos sausųjų elementų gamyklos „Sirijus" tiekėjas. 1982–2000 m. laivų krovos akcinės bendrovės „Klaipėdos Smeltė" meistras, dispečeris, gamybos direktoriaus pavaduotojas, pamainos viršininkas.

2000–2004 m. Seimo narys.

Nuo 2008 m. Klaipėdos lopšelio-darželio „Dobiliukas" Ūkio dalies darbuotojas.

1995–2003 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. 1995 m. išrinktas pagal Lietuvos lenkų rinkimų akcijos sąrašą, 1997 m. pagal Lietuvos piliečių aljanso ir rusų sąjungos koalicijos sąrašą, 2000 m. pagal Lietuvos rusų sąjungos sąrašą. 2000 m. kovo – spalio mėn. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos Privatizavimo komisijos pirmininkas.

Nuo 1996 m. Lietuvos rusų sąjungos rėmėjas, nuo 1996 m. narys, 2000 m. Lietuvos rusų sąjungos tarybos narys.

Žmona Snaiguolė, dukterys Jurgita, Jūratė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |
| --- |
| Tracy Chapman |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1964 m. balandžio 30 d. (59 metai)Klivlendas, Ohajas,
 JAV |
| Žanrai | Folk • bliuzas • rokas • pop • soul |
| Veikla | Atlikėja, dainų autorė |
| Instrumentai | vokalai • gitara • armonika |
| Aktyvumo metai | 1986–dabar |
| Įrašų kompanija | Elektra |
| Svetainė | tracychapman.com |

**Tracy Chapman** (g. 1964 m. kovo 30 d.) – amerikiečių atlikėja, dainų autorė, sulaukusi populiarumo dėl tokių muzikos hitų kaip „Fast Car", „Give Me One Reason", taip pat „Talkin' 'bout a Revolution", „Baby Can I Hold You", „Crossroads", „New Beginning" bei „Telling Stories". Jos įrašai yra tapę multiplatininiais, taip pat yra laimėjusi keturis Grammy apdovanojimus.

Pradėjo karjerą 1987 m. pasirašiusi kontraktą su „Elektra Records", o kitais metais išleido kritikų palankiai įvertintą debiutinį albumą savo vardu „Tracy Chapman", kuris tapo multiplatininiu ir pasaulinio masto hitu. Kitais metais išleido antrąjį albumą, pavadintą „Crossroads", kuris pelnė vieną nominaciją Grammy apdovanojimui. Vėlesnis, ketvirtasis albumas „New Beginning" pelnė jau ketvirtąjį apdovanojimą.

Diskografija
------------

**Studijiniai albumai**

* 1988: *Tracy Chapman*
* 1989: *Crossroads*
* 1992: *Matters of the Heart*
* 1995: *New Beginning*
* 2000: *Telling Stories*
* 2002: *Let It Rain*
* 2005: *Where You Live*
* 2008: *Our Bright Future*

Šaltiniai
---------

1. ↑  GRAMMY Award Winners
**International Tennis Federation**|  |
| **Įkurta** | 1913 m. kovo 1 d. |
| **Tipas** | Nacionalinių asociacijų federacija |
| **Būstinė** | Londonas, Anglija Jungtinė Karalystė |
| **Narių skaičius** | 206 nacionalinės asociacijos |
| **Oficialios kalbos** | anglų |
| **Prezidentas** | Italija Francesco Ricci Bitti |
| **Oficiali svetainė** | itftennis.com |
|

**Tarptautinė teniso federacija** jungia 206 nacionalines teniso federacijas ir yra aukščiausio lygio valdančioji teniso organizacija pasaulyje.

Ši federacija buvo sukurta 1913 m. kovo 1 d. 12 nacionalinių asociacijų susitikime Paryžiuje. Tuomet buvo sutarta dėl pasaulio čempionato panaikinimo ir visų oficialių dokumentų leidimo anglų kalba. 1924 m. federacija buvo pripažinta oficialiai visame pasaulyje kaip pagrindinė teniso organizacija ir sukurtos teniso taisyklės.

II pasaulinio karo metu būstinė buvo perkelta iš Paryžiaus į Londoną.

Ši federacija organizuoja pagrindinius tris komandinius teniso turnyrus – Davis Cup, Fed Cup ir Hopman Cup bei pagrindinius individualių žaidėjų turnyrus – Australijos, Prancūzijos, Vimbldono ir US Open čempionatus.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Malajų salyno regionaiMolukai |
| --- |
|  |
| Šalis | Indonezija |
| Tautos |  |
| **Valstybės** | Ternatas, Tidoras, Džailolas, Bacanas, Buru ir kt. |
|  |
| Malajai, Javiečiai, Sundai, Ačehas, Lampongai, Minangkabau, Balis, Brunėjus, Kalimantanas, Gova, Molukai, Filipinai*batakai, dajakai, papuasai* |

**Molukų istorija** – Molukų salų, kaip atskiro kultūrinio ir politinio vieneto Malajų salyne istorija.

Prekybiniai sultonatai
----------------------

Civilizacija į Molukų salas atėjo iš Javos salos, kuomet jos buvo įjungtos į Madžapadhito imperiją.

Jau apie XIV a šiaurinėje Halmaheros salos dalyje susiformavo keturi miestai valstybės: *Ternatas*, *Tidoras*, *Džailolas* ir *Bacanas*, valdomi atskirų valdovų. XV a pabaigoje jas pasiekė islamas ir valstybės virto sultonatais, ir aktyviai kūrė prekybinį tinklą visame Molukų salyne, taip pat kaimyninėje Sulavesio saloje, plėsdami islamą. Dėl to kitų salų pakrantėse formavosi smulkūs sultonatai, tokie, kaip *Banggai*, *Butung*, *Gorontalo*, *Sula*, *Buru' (Buru, Seramo ir Ambono salos) ir kiti.*

Apie XVI a. sustiprėjęs Ternato miestas įgijo hegemoniją visame salyne, o kiti sultonatai buvo priklausomi vasaliniais ryšiais. Ši konfederacija monopolizavo visą Indonezijos salyno prieskonių gamybą, mat šiose salose auga daugybė egzotiškų prieskonių. Taip pat buvo aktyviai kolonizuojamos ir tolimesnės salos, tokios kaip Aru ir Irian Džaja (Papua).

Kolonizacija
------------

Pirmieji europiečiai, 1512 m. įrengę atramos punktus, buvo portugalai, kurie kontroliavo prieskonių kelius į Europą. 1663 m. Molukai atiteko Nyderlandams. Napoleono karų metu (1796–1802 m. ir 1810–1816 m.) salas buvo užėmę britai. Per Antrąjį pasaulinį karą salas užėmė Japonija, o pasibaigus karui salos atiteko nepriklausomai Indonezijai.

Separatizmas
------------

Pietinių Molukų vėliavaPietinių Molukų vėliava
Skirtingas istorinis ir kultūrinis identitetas skatina dabartinį separatizmą Molukuose, šiuo metu priklausančius Indonezijai.

1950 m. Molukų krikščionys pietų Molukuose paskelbė nepriklausomą Pietinių Molukų Respubliką. Šį bandymą atsiskirti jėga numalšino Indonezijos kariuomenė, tačiau oficialiai respublika egzistuoja tremtyje ir turi savo prezidentus.

Įtampa tarp krikščionių ir musulmonų liko, ir nuo 1998 m. kartkartėmis prasiveržia panašiais į pilietinį karą neramumais. Nuo 2000 m. šį krizinį regioną paliko 80 000 gyventojų.

1975 m. gruodžio 2 d. ekstremistai iš 35 000 Nyderlanduose gyvenančių amboniečių užpuolė traukinį, o gruodžio 4 d. Indonezijos generalinį konsulatą Amsterdame ir paėmė keletą įkaitų siekdami, kad Nyderlandų vyriausybė paveiktų Indoneziją Molukų klausimu. Keturi įkaitai buvo nušauti. Nyderlandų vyriausybei nepasidavus spaudimui, gruodžio 19 d. pagrobėjai pasidavė.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**San Nicolás**| **Plotas** | 2,4 km² |
| **Gyventojų sk.** | 33 305 |
| **Gyventojų tankumas** | 13 877 žm./km² |
| ***Komuna*** | C1 |
|  |
|  |  |
| **Svarbiausi objektai** | * Kolono teatras
* Buenos Airių obeliskas
 |
| 

---

 |

**San Nikolasas** (isp. *San Nicolás*) – kvartalas rytinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalas apribotas *Córdoba, Callao, Rivadavia, La Rábida Norte, Eduardo Madero* gatvių. Pavadinimas kilo nuo 1773 m. įkurtos Šv. Mykolo (*San Nicolás*) bažnyčios. San Nikolase įsikūrę daugiausia bankai, įstaigos, valstybinės institucijos. Kvartale yra Kolono teatras, Buenos Airių obeliskas.

*Roque Saenz Peña* gatvė

Flag of Buenos AiresFlag of Buenos AiresBuenos Airių kvartalai

Agronomija | Almagras | Balvanera | Barakas | Belgranas | Boedas | Kabaljitas | Čakarita | Koglanas | Kolechjalesas | Konstitusjonas | Floresas | Floresta | La Boka | La Paternalis | Linjersas | Mataderosas | Monte Kastras | Montseratas | Nueva Pompėja | Nunjesas | Palermas | Parke Aveljaneda | Parke Čakabukas | Parke Časas | Parke Patrisjos | Puerto Maderas | Rekoleta | Retiras | Savedra | San Kristobalis | San Nikolasas | San Telmas | Veles Sarsfildas | Versaljesas | Vilja Krespas | Vilja del Parkė | Vilja Devotas | Vilja Luganas | Vilja Luras | Vilja Mitrė | Vilja Ortusaras | Vilja Puejredonas | Vilja Realis | Vilja Riačuelas | Vilja Santa Rita | Vilja Soldatis | Vilja Urkisa