recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rostislavas Krotas** (1916 m. rugpjūčio 7 d. Tambovas, Rusija – 1996 m. birželio 7 d. Vilnius) – Lietuvos biologas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1952 m. baigė Vilniaus universitetą. 1963 m. biologijos mokslų kandidatas.

1937–1939 m. dirbo Vilniaus universitete. 1946–1948 m. Lietuvos žuvisaugos ir žuvivaisos valdybos inspektorius. 1949–1959 m. dirbo Biologijos institute, 1959–1985 m. Zoologijos ir parazitologijos institute, 1964–1966 m. Hidrobiologijos laboratorijos vadovas.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrė Lietuvos gėlųjų vandenų žuvis, jų parazitus, ištyrė ir aprašė 188 parazitų rūšis.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos gėlųjų vandenų žuvų parazitinės ligos, 1959 m.
* Lietuvos gėlavandenės žuvys, Vilnius, Mintis, 1971 m.
* Žuvininkystė, vadovėlis, su kitais, 1967 m.
* Žiobrio biologija ir verslas Europos vandens telkiniuose, su kitais, 1970 m. rusų kalba
* Žvejo vadovas, su kitais, 1982 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Jakimavičius. *Rostislavas Krotas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 133 psl.
|  |
| --- |
| Ayşegül Aldinç |
|  
Ayşegül Aldinç (antra iš kairės) su grupe Modern Folk Üçlüsü 1981 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1957 m. rugsėjo 28 d. (65 metai)  Stambulas, Turkijos vėliava Turkija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkė, aktorė |
| Aktyvumo metai | 1978–dabar |

**Ayşegül Aldinç** (g. 1957 m. rugsėjo 28 d. Stambule) – turkų dainininkė ir aktorė. Jos tėvas buvo gerai žinomas žurnalistas ir sporto komentatorius Orhan Aldinç. Ayşegül pirmą kartą tapo žinoma, kai su trio „Modern Folk Üçlüsü" dalyvavo 1981 m. „Eurovizijos" konkurse Dubline. Su daina „Dönme Dolap" (liet. *karuselė*) kolektyvas užėmė 18 vietą.

1983 metais Turkijos nacionalinėje atrankoje su daina „Heyecan" užėmė trečią vietą.

1988-aisiais pradėjo solinę karjerą Turkijoje, nuo to laiko išleido šešis albumus. Be dainavimo, atlikėja dar ir vaidina – kine debiutavo 1987 m. filme „Katırcılar".

Diskografija
------------

* *…Ve Ayşegül Aldinç* (1988)
* *Benden Söylemesi* (1991)
* *Alev Alev* (1993)
* *Söze Ne Hacet* (1996)
* *Nefes* (2000)
* *O Kız* (2010)

Nuorodos
--------

* Ayşegül Aldinç IMDB svetainėje

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Ajda Pekkan  *„Pet'r Oil"*** |  **Turkijos atstovė Eurovizijoje(su Modern Folk Üçlüsü)**1981 | Po to:**Neco  *„Hani?"*** |
| Medaliai |
| --- |
|
| Dviračių sportas |
| **Atstovaujant:  Jungtinės Amerikos Valstijos**  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 1992 Benidromas | Intervalas |

**Danute Monika „Bunki" Bankaitis-Davis** (1958 m. sausio 2 d. – 2021 m. sausio 29 d.) – lietuvių kilmės JAV chemikė ir dviratininkė, olimpietė, pasaulio čempionė.

Biografija
----------

Gimė lietuvių imigrantų šeimoje.

Sportinę karjerą pradėjo kaip tinklinio žaidėja. Dėl sportinių pasiekimų gavo stipendiją Klivlando valstijos universitete, kuriame studijavo chemiją.

Dalyvavo 1988 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Moterų plento masinėse lenktynėse užėmė 14-ą vietą. 1992 m. pasaulio plento čempionato individualių varžybų laikui nugalėtoja.

Vėliau Danute Šiaurės Karolinos universitete baigė doktorantūrą organinės chemijos srityje. Įsteigė savo molekulinių kraujo testų kompaniją *Source Molecular Diagnostics*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bunki Bankaitis-Davis". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 7 d..
2. ↑   Archyvuota kopija 2021-02-07 iš Wayback Machine projekto.
| **Danutė Keršiūtė-Pečeliūnienė** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. birželio 7 d. (81 metai)Eišiškėse |
| Sutuoktinis (-ė) | Povilas Pečeliūnas |
|  |
| Veikla | Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvė, bibliotekininkė |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 1998 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas.
 |

**Danutė Keršiūtė-Pečeliūnienė** (g. 1941 m. birželio 7 d. Eišiškėse) – Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvė, bibliotekininkė.

Biografija
----------

Vyras Povilas Pečeliūnas. 1962 m. baigė Kultūros ir švietimo technikumą Vilniuje. 1962–1963 m. dirbo bibliotekininke, 1980–1987 m. – LTSR hidrometeorologijos ir gamtinės aplinkos kontrolės valdyboje.

Nuo 1969 m. įsitraukė į savilaidos darbą, nuo 1975 m. daugino laikraštį „Aušra", Lietuvos katalikų bažnyčios kroniką, filosofų A. Maceinos, J. Girniaus ir kitų kūrinius, teikė informaciją nelegaliems leidiniams. 1979 m. su Povilu Pečeliūnu parengė ir leido nelegalų laikraštį „Alma Mater", 1981 m. su A. Žilinsku, T. B. Burauskaite – nelegalaus leidinio „Perspektyvos" 11 numerį. Dėl antisovietinės veiklos 1963 m. 1987 m. priversta išeiti iš darbo, 1979 m. atleista, buvo KGB persekiojama.

Įvertinimas
-----------

* 1998 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Teresė Birutė Burauskaitė. *Danutė Keršiūtė-Pečeliūnienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 767 psl.
*Kitos reikšmės – Bridžportas.*

| Bridžportasangl. *Bridgeport* |
| --- |
| *Centre išlikęs buvusio lietuvių kinoteatro „Ramova" pastatas* |
|  |
| 

BridžportasBridžportas

41°50′24″ š. pl. 87°39′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.84000°š. pl. 87.65000°r. ilg.﻿ / 41.84000; 87.65000﻿ (Bridžportas (Čikaga))Koordinatės: 41°50′24″ š. pl. 87°39′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.84000°š. pl. 87.65000°r. ilg.﻿ / 41.84000; 87.65000﻿ (Bridžportas (Čikaga)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Ilinojus Ilinojus |
|  |
| **Gyventojų** (2015) | 33 878  |
|  |
|  **Vikiteka** | Bridžportas |

**Bridžportas** (angl. *Bridgeport*) – centrinė Čikagos miesto dalis. Didelė lietuvių bendruomenė.

Lietuviai
---------

Tautiečių statyta Šv.Jurgio bažnyčia 1913 m. (nugriauta)
Mieste gyveno ir skrydžiui per Atlantą ruošėsi Steponas Darius ir Stasys Girėnas, iki šiol išlikusi *Lituanica avenue* vadinama gatvė. 1909 m. įsteigta seniausia lietuviška Čikagos parapija, pastatyta neogotikinė Šv. Jurgio bažnyčia. XX a. pr. veikė 450 mokinių turėjusi mokykla, kuri 1916 m. buvo pripažinta gražiausia lietuviška mokykla Amerikoje. 1914 m. buvo įsteigtas 1 000 vietų lietuviškas kinoteatras „Milda" (neišliko), o 1929 m. – kinoteatras su dar didesne žiūrovų sale „Ramova".

Mieste gimė Stasys Jokubka, dainininkė Ana Kaskas (tikroji pavardė Ona Katkauskaitė), muzikos mokėsi chorvedys Nikodemas Kulys, o inžinierijos mokslų – Vilius Bražėnas. Bridžporte gyveno žinomas žurnalistas ir numizmatas Jonas Karys-Kareckas, visuomenės veikėjas Jonas Antanas Jankauskas, vargonavo Elena Aleknienė-Ivanauskaitė ir Antanas Stanišauskas, muzikiniams kolektyvams vadovavo Antanas Skridulis, Alfonsas Gečas ir Faustas Strolia.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Čikaga – lietuviškasis paveldas. I dalis
**Danutė Kastanauskaitė** (g. 1940 m. balandžio 29 d. Žiobiškyje) – Lietuvos bibliotekininkė, pedagogė, socialinių mokslų daktarė.

Biografija
----------

Sesuo Laima Kastanauskaitė. 1964 m. baigė bibliotekininkystę ir bibliografiją Vilniaus universitete. 1970–1973 m. Leningrado kultūros instituto aspirantė. 1984 m. pedagogikos mokslų kandidatė.

1973–2003 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, 1991 m. docentė. Svarbiausios mokslinės veiklos kryptys – Lietuvos bibliotekų katalogai, bibliografinis aprašas. Paskelbė mokslinių ir mokomųjų darbų apie tarptautinį bibliografinį aprašą ir katalogavimą Lietuvoje.

Bibliografija
-------------

* Vilniaus universiteto mokslinės bibliotekos rankraštiniai ir spausdinti katalogai, 1990 m.
* Bibliografinis dokumentų aprašas, 2003 m.
* Bibliografinis mokslo darbo apipavidalinimas, 1998 m.

Literatūra
----------

* Danutė Kastanauskaitė: literatūros rodyklė 1964–2000 m. sudarė S. Mamedaitytė, Vilnius 2000 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  K S. *Danutė Kastanauskaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 538 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Briedis** – retas heraldinis simbolis, dažnai vaizduojamas rudas (natūralios spalvos). Tai vienas požymių, kuris leidžia lengviausiai atskirti briedį nuo elnio. Naujausiuose herbuose briedis būna būdingos briediškos išvaizdos.   

Briedis aptinkamas Rusijos, Švedijos, Suomijos, Danijos ir Lietuvos heraldikoje.  

Briedis paprastai simbolizuoja miškų gausą, todėl būdingas miškingų, tolimų provincijų, garsėjančių nepraeinamais miškais, herbams. Neturi idealizuotos prasmės, kuo skiriasi nuo elnio kaip simbolio.

  

* Natūralus (proper) briedis Lazdijų herbeNatūralus (*proper*) briedis Lazdijų herbe
* Sidabrinė briedžio galva Širvintų herbeSidabrinė briedžio galva Širvintų herbe
* Auksinis briedis Miaso miesto (Rusija) herbeAuksinis briedis Miaso miesto (Rusija) herbe
* Auksinė briedžio galva Gusevo (Kaliningrado sritis) herbeAuksinė briedžio galva Gusevo (Kaliningrado sritis) herbe

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Briedis (simbolis)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Carmen Marcu**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 2001 m. rugpjūčio 30 d. (21 metai) |
| Gimimo vieta | Rumunija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FCU Olimpia Cluj |
| **Numeris** | 90 |
| **Pozicija** | puolėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20xx– | FCU Olimpia Cluj | 0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2020– | Rumunija Rumunija | x 0(x) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022.
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022. |

**Karmen Marku** (*Carmen Marcu*, g. 2001 m. rugpjūčio 30 d. Rumunija) – Rumunijos futbolininkė, puolėja. 

Buvo kviečiama į Rumunijos nacionalinę rinktinę.

Karjera
-------

Futbolą žaisti pradėjo Rumunijoje, atstovavo Klužo „Universitatea Olimpia" klubui. 

Šis klubas dominavo Rumunijos moterų futbole ir eilę metų iš eilės iškovodavo Rumunijos čempionių titulą.

Atstovavo Rumunijai UEFA moterų čempionių lygos turnyruose.

Rinktinės
---------

Kitados atstovavo Rumunijos jaunimo rinktinėms. Nuo 2020 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę.

Rinktinėje debiutavo 2020 m. spalio 23 d. prieš Lietuvą. Šiose rungtynėse žaidėja pasirodė po keitimo 87 min. o rezultatas buvo 4-0 Rumunijos naudai.

2022 m. rugsėjo 2 d. LFF stadione, Vilniuje vykusiose rungtynėse tarp Lietuvos ir Rumunijos rinktinių pasižymėjo pelnydama du įvarčius. 
**Carmen Marcu** 64 rungtynių minutę pasiuntė kamuolį į vartus ir rezultatas tapo 7:1 rumunių naudai. Šios rungtynės baigėsi lietuvaičių sutriuškinimu; Rumunijos atstovės nugalėjo rezultatu 7:1.

Pasiekimai
----------

su Klužo „Universitatea Olimpia"
* Čempionė (2 k.): 2020–2021, 2021–2022 m.
* Rumunijos moterų futbolo taurė (2 k.): 2020–2021, 2021–2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2022-09-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑

Nuorodos
--------

* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Danuta Szaflarska
**Danuta Šaflarska** (lenk. *Zofia Danuta Szaflarska*; 1915 m. vasario 20 d. Kosaržyskose – 2017 m. vasario 19 m. Varšuva) – lenkų aktorė. Kurį laiką gyveno ir vaidino Vilniuje.

Biografija
----------

Danuta Szaflarska gimė 1915 m. Lenkijoje. Tuo metu bovo populiari H. Senkevičiaus knygelė „Kryžiuočiai", iš kurios paimtas ir jai duotas lietuviškas Danutės vardas. 1939 m. pabaigė Varšuvos teatro institutą (*Państwowy Instytut Sztuki Teatralnej*). Vėliau iki 1941 m. vaidino Vilniuje Lenkų teatre (*Teatr na Pohulance*) J. Basanavičiaus gatvėje. Vėliau išvyko atgal į Lenkiją, dirbo daugelyje teatrų, filmavosi.

2007 m. už vaidmenį filme „Laikas mirti" (*Pora umierać*) gavo apdovanojimą už geriausią vaidmenį. Anksčiau gavusi apdovanojimų už geriausią antraplanį vaidmenį (1991 ir 1993 m.), taip pat pripažinta viena geriausių XX amžiaus lenkų kino aktorių.

Filmavosi viename su lietuviška tematika susijusiame filme: rež. T. Konvickio „Isos slėnis (filmas)", pagal Č. Milošo to paties pavadinimo apsakymą.

Susilaukė dviejų dukrų.

Atsiminimai apie Vilnių
-----------------------

Gyvendama Vilniuje pramoko lietuviškai. Teigiamai atsiliepia apie Vilniaus žydus, kurie buvo vieni didžiausių teatro gerbėjų ir mėgstamiems aktoriams savo parduotuvėse duodavo nuolaidų. Matė, kaip iš N. Vilnios geležinkelio stoties buvo tremiami į Sibirą žmonės. Ji prisiminė, kad Vilniuje, kur ji turėjo net 19 premjerų tuo metu buvo daugiau galimybių vaidinti, nei Varšuvoje. Mokėjo parodijuoti vilnietišką akcentą. Daugiau Vilniuje niekada nebesilankė.

Kurį laiką gyveno Žvėryne.

Nuorodos
--------

* Danutos Szaflarskos aktorinis portretas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2014-10-13 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑   Archyvuota kopija 2014-10-13 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑   Archyvuota kopija 2014-10-14 iš Wayback Machine projekto.
z
**Mažieji Grįžulo Ratai** (*Ursa Minor*, *UMi*) – 56-as iš 88-ių pagal dydį Šiaurinio pusrutulio žvaigždynas. Plotas – 256 kv. laipsniai. Lotyniškas pavadinimas reiškia *Mažasis Lokys*. Šiame žvaigždyne yra Šiaurinis dangaus polius (šalia Šiaurinės, rečiau vadinamos *Poliarinės* žvaigždės). Lietuvoje žvaigždynas matomas ištisus metus.

Žvaigždyne yra karščiausia žinoma (2021 m.) baltoji nykštukė (H1504+65), kurios paviršiaus temperatūra siekia 200 000°K. Jos atmosfera susideda iš anglies ir deguonies su nemažai neono ir magnio. Tos žvaigždės egzistavimas vadinamas „visiškai nepaaiškinamu". Žvaigždyne taip pat yra meteorų srauto kvadrantas (Ursidai), daugiausia krentantys gruodžio 18-25 dienomis.

Istorija ir mitai
-----------------

Senovės Graikijoje septynios žvaigždyno žvaigždės buvo siejamos su hesperidėmis, Atlanto dukterimis. Vėliau – su mitu apie Kalistą, Mažuoju Lokiu buvo paverstas Kalistos sūnus Arkas (žr. Didieji Grįžulo Ratai).

Ryškiausios žvaigždės
---------------------

* Šiaurinė – *alpha UMi*,
* **Kochabas** – *beta UMi*,
* **Ferkadas** – *gamma UMi*.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Jokūbas Sūdžius. *Mažieji Grįžulo Ratai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-04-11.
2. ↑  angl. *„This object is unique and the origin of its surface chemistry is completely unclear"*, Werner, K.; Rauch, T. (2011). „UV spectroscopy of the hot bare stellar core H1504+65 with the HST Cosmic Origins Spectrograph". *Astrophysics and Space Science* **335** (1): 121–24. Bibcode:2011Ap&SS.335..121W. doi:10.1007/s10509-011-0617-x.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Bendra Nuosavybės Kaina** (angl. *TCO, Total Cost of Ownership*) – terminas, reiškiantis visų su turtu susijusių išlaidų (ir trumpalaikių, ir ilgalaikių) sumą. Ekonomikoje panašiu tikslu naudojamas metodas *Life cycle cost analysis*.

Programinės įrangos TCO
-----------------------

Dažniausiai terminas TCO naudojamas, kalbant apie programinę įrangą, kur į TCO įskaičiuojama programinės įrangos įsigyjimo, atnaujinimų, administravimo ir pan. vertė.

Kritikai teigia, kad programinei įrangai taikyti šį terminą netikslu, kadangi įsigyjama ne programinė įranga, o jos naudojimo licencija, todėl netikslu sakyti nuosavybė. Siūlomas terminas *Bendra naudojimo kaina*.

Automobilio TCO
---------------

Ir palyginant dviejų automobilių naudojimo išlaidas dažnai skaičiuojamas jų TCO. Į jį įskaičiuojama automobilio pirkimo kaina, su naudojimu ir priežiūra per tam tikrą laiką susijusios išlaidos, iš tos sumos atimama numatoma naudoto automobilio kaino pardavimo praėjus nustatytam laikui kaina.
| **Danutė Dunauskaitė** |
| --- |
| Gimė | 1951 m. rugpjūčio 19 d. (71 metai)Pakruojis |
| Vaikai | Aurimas |
|  |
| Veikla | pedagogė, politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | 2002 m. LDP, 2006 m. Darbo partija |
|  |
| Alma mater | 1978 m. LSSR konservatorija |

**Danutė Dunauskaitė** (g. 1951 m. rugpjūčio 19 d. Pakruojyje) – pedagogė, Lietuvos ir Kretingos rajono politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1978 m. baigė LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultete lietuvių kalbą, literatūrą ir režisūrą. Kretingos Simono Daukanto vidurinės mokyklos mokytoja.

1999 m. tapo laikraščio „Pajūrio naujienos" meninio kultūrinio priedo „Smiltys" redaktore. Parengė straipsnių apie įvairius Kretingos krašto kūrėjus. „Pajūrio naujienose" publikuotas straipsnių ciklas apie kultūrinį Kretingos krašto paveldą. Drauge su kitais sudarė knygą „Kretingos krašto žodžio meistrai". Laikraščio „Klaipėda" literatūrinis priedas „Gintaro lašai" pirmasis paskelbė D. Dunauskaitės eilėraščius, paskui jų išspausdino „Švyturio" laikraštis.

2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. Darbo partijos Kretingos rajono skyriaus narė. 2003–2007 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narė.

Vaikas Aurimas.

Bibliografija
-------------

* Po laiko delnu: esė. – Klaipėda: Druka, 2005. – 64 p. – ISBN 9986-848-57-1
* Pokalbiai ant Akmenos kranto. – Klaipėda: Eglės leidykla, 2007. – 192 p. – ISBN 978-9955-54-238-4

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dunauskaitė Danutė. Iš Kas yra kas Klaipėdos apskrityje, 2001. Kaunas: UAB Neolitas, 2001, p. 73. ISBN 9986-709-21-0.
2. ↑  „Dunauskaitė Danutė". Kretvb.lt. Nuoroda tikrinta 2021-10-24.
3. ↑  Kretingos personalijų žinynas Archyvuota kopija 2016-03-06 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Evernia** |
| --- |
| Sodinė briedragė (Evernia prunastri)Sodinė briedragė (*Evernia prunastri*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Aukšliagrybūnai  *( Ascomycota)* |
| Klasė: | Dengtaaukšliai  *( Euascomycetes)* |
| Eilė: | Lekanoriečiai  *( Lecanorales)* |
| Šeima: | Kežiniai  *( Parmeliaceae)* |
| Gentis: | Briedragė  *( Evernia)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Briedragė** (*Evernia*) – kežinių (lot *Parmeliaceae*) šeimai priklausanti kerpių gentis, auganti ant medžių šakų bei kamienų ir savo forma primenanti išsikėtojusius briedžio ragus. Tai simbiotinis organizmas, kurio grybinis komponentas yra aukšliagrybis.

Senovės egiptiečiai dėdavo briedragių į mumijų vidų. Briedragės naudojamos kvepalams gaminti, jų ekstraktas įtvirtina kitus kvapus, kartu pridėdamas subtilų žolių aromatą. Kerpė labai jautri oro užterštumui.

Lietuvoje auga kelios rūšys, į Lietuvos raudonąją knygą įrašytos šios:

* Skėtrioji briedragė (*Evernia divaricata*)
* Kintančioji briedragė (*Evernia mesomorpha*)

*Evernia furfuraceae* (padidinta)
| Medaliai |
| --- |
| Carolina Marin |
| **Atstovaujant:  Ispanija**  |
| Badmintonas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2016 Rio de Žaneiras | Vienetai |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2014 Kopenhaga | Vienetai |
| **Auksas** | 2015 Džakarta | Vienetai |
| **Auksas** | 2018 Nankinas | Vienetai |

**Carolina Marin** (g. 1993 m. birželio 15 d. Huelvoje) – Ispanijos profesionali badmintoninkė. Olimpinė, daugkartinė pasaulio ir Europos čempionė. Buvusi pasaulio reitingo pirmoji raketė.

Biografija
----------

2009 m. C. Marin pelnė sidabro medalį Europos jaunimo čempionate ir auksą Europos iki 17 metų amžiaus jaunuolių čempionate. 2010 m. dalyvavo jaunimo olimpinėse žaidynėse. 2012 m. debiutavo savo pirmose olimpinėse žaidynėse, kuriose ispanė neįveikė grupių raundo. 2013 m. tapo pirmąją žaidėja iš Ispanijos laimėjusia Grand Prix auksines varžybas (Londonas). 2014 m. pasaulio čempionato finale Marin nugalėjo Kinijos atstovę Li Xuerui ir pirmą kartą laimėjo pasaulio čempionės titulą. Ji tapo trečiają europiete istorijoje pelniusia pasaulio čempionės vardą (pirmos dvi – Lene Køppen (1977) it Camilla Martin (1999)). Tais pačiais metais Marin laimėjo ir savo pirmąjį Europos čempionatą. 2015 m. laimėjo savo pirmąjį pasaulio superlygos reitingo turnyrą. Tais pačiais metais pasaulio čempionato finale ispanė nugalėjo Indijos atstovę Saina Nehwal ir antrą kartą pelnė aukso medalį. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Rio de Žaneire Marin pelnė aukso medalį. Po pergalės ispanė pirmą kartą užėmė 1-ą vietą pasaulio reitinge. 2018 m. Europos čempionate laimėjo savo ketvirtąjį Europos čempionės titulą. 2018 m. pasaulio badmintono čempionate Carolina Marin pelnė savo trečiajį aukso medalį ir tapo daugiausiai kartų pasaulio titulą laimėjusia moterimi.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Danutė Gobytė-Daunorienė** (1931 m. rugsėjo 18 d. Šiauliai – 2002 m. rugsėjo 27 d. Vilnius) – Lietuvos dailininkė keramikė.

Biografija
----------

Vyras Zigmas Jonas Daunora. 1961 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1961–1994 m. dirbo Vilniaus „Dailės" kombinate, 1994–1996 m. bendrovėje „Vilniaus dailė".

Kūryba
------

Sukūrė serijinių ir mažatiražių buitinės dekoratyvinės keramikos dirbinių (servizai, lėkštės, žvakidės, veidrodžiai, peleninės, vazos), dekoratyvinių dirbinių interjerams (dekoratyvinės sienelės kavinėje „Eglė" Kaune, 1961 m. gėlių parduotuvėje „Varsa" Vilniuje, 1969 m. Lietuvos Radijo ir televizijos komitete, 1972 m. Respublikinėje Vilniaus universitetinėje vaikų ligoninėje, 1978 m. dekoratyvinė sienos plastika Valkininkų vaikų sanatorijoje, 1974 m. vazos kavinėje „Dainava" Vilniuje, 1964 m. grindų pano sanatorijoje „Eglė" Druskininkuose, 1981 m.). Ankstyvojoje kūryboje savitai interpretavo tradicinių indų, vėlesnėje – cilindro, rutulio, kubo formas („Dekoratyvinės formos" 1971 m. vaza „Kvadratas", dekoratyvinė kompozicija „Žaidimas", abi 1980 m.). Dirbinius dengė vienspalve matine glazūra, subtiliai naudojo spalvas (rudą, žalsvą, mėlyną, baltą), molį derino su metalu („Vaza" 1963 m.) arba medžiu („Vazos" 1981 m.). Monumentalią plastiką darniai siejo su architektūrine erdve. Nuo 1961 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje, tarptautiniuose simpoziumuose. Individuali paroda surengta 1981 m. Vilniuje. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, įstaigos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Danutė Skromanienė. *Danutė Gobytė-Daunorienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 780 psl.
**Caroline Jorge**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Caroline Jorge Magalhães |
| Gimimo data | 2005 m. lapkričio 29 d. (16 metų) |
| Gimimo vieta | Liuksemburgas |
| Ūgis | 1,>> m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Munsbach |
| **Numeris** | ? |
| **Pozicija** | puolėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2020– | FC Munsbach | 033 0(34) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2021– | Liuksemburgas Liuksemburgas | 06 0(2) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022 m. rugpjūčio 14 d.. |

**Karolinė Žoržė Magaljaneš** (*Caroline Jorge* arba *Caroline Jorge Magalhães*; g. 2005 m. lapkričio 29 d.) – Liuksemburgo futbolininkė, puolėja.

Atstovavo Liuksemburgo rinktinei. Kitados – Liuksemburgo jaunimo rinktinėms.

Karjera
-------

Profesionalės karjerą pradėjo 2020 m. Munsbach klube, kuris rungtyniavo Dames Ligue 1.

Rinktinės
---------

Liuksmeburgo WU-17
Atstovavo Liuksemburgo jaunimo rinktinėms. 2021 m. rugsėjo 27 d. Liuksemburgo WU-17 rinktinė rezultatu 10-0 sutriuškino Sakatvelo WU-17 rinktinę. Šiose rungtynėse Karolinė Žoržė pasižymėjo tris kartus.

Liuksemburgo nacionalinė rinktinė
Liuksemburgo rinktinėje žaidė nuo 2021 m.

Debiutavo rinktinėje 2021 m. balandžio 11 d. draugiškose rungtynėse prieš Lichtenšteiną. Jose nugalėjo Liuksemburgo atstovės rezultatu 2-1.

2022 m. birželio 19 d. įvyko rungtynės tarp Liuksemburgo ir Žaliojo Kyšulio rinktinių. Jose Luksemburgo atstovės nugalejo varžoves rezultatu 2:1. Lemiamą įvartį Liuksemburgo rinktinei pelnė Caroline Jorge.

2022 m. birželio 28 d. įvyko draugiškos rungtynės tarp Liuksemburgo ir Belgijos rinktinių. Jose Belgijos atstovės nugalėjo varžoves rezultatu 6:1. Garbės įvartį šiose rungtynėse pelnė Caroline Jorge.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2021-05-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* SOCCERDONNA
* Globalsportsarchive
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Iš atspaudinio šaukšto neišimtas silikoninis atspaudas
Alginatinis atspaudas
**Atspaudas** odontologijoje yra negatyvus burnos kietųjų ir minkštųjų audinių atvaizdas. Atspaudas – informacija dantų technikui apie paciento burnos audinių būklę. Pagal atspaudą dantų technikas, atpylęs gipsinį modelį, gamina reikiamus dantų protezus.

Klasifikacija
-------------

Atspaudai būna *anatominiai* ir *funkciniai*. 

Anatominiai atspaudai skirstomi į: 

* pagrindinius (pagal kuriuos gaminami pagrindiniai modeliai protezams daryti),
* pagalbinius (pagal juos atpilami modeliai, kurie naudojami individualių atspaudinių šaukštų ir lankinių protezų metalinio skeleto gamyboje).

Funkciniai atspaudai skirstomi į:

* pilnus,
* dalinius.

Anatominiai atspaudai dažniausiai nuimami naudojant standartinį atspaudinį šaukštą, o funkciniai individualiai pacientui pagamintą šaukštą.

Atspaudinės medžiagos
---------------------

Ideali atspaudinė medžiaga turėtų pasižymėti mažais deformacijos koeficientais, nebūti alergizuojanti ar toksiška, lengvai panaudojama, gerai dezinfekuojama, nereaguoti su modelio gamybai skirtomis medžiagomis.

Dažniausiai atspaudams naudojamos alginatinės, polieterinės ir silikoninės A ir C atspaudinės medžiagos. Šios medžiagos geriausiai atitinka reikalavimus, keliamus gaminant atspaudus.

Atspaudo gamyba
---------------

Odontologas atlieka burnos apžiūrą. Parenka paciento burnai tinkamo dydžio šaukštą. Jeigu reikia į dantenų vageles dedamas retrakcinis siūlas. Paruošiama atspaudinė medžiaga sudedama į šaukštą. Šaukštas su atspaudine medžiaga prispaudžiamas prie dantų lanko. Nuimtas atspaudas įvertinamas: ar nėra oro porų, suplyšimų. Nepavykęs atspaudas išmetamas, procedūra kartojama. Geras atspaudas nuplaunamas ir dezinfekuojamas. Atspaudas nešamas dantų technikui, atpilti modelį.

Aukščiau pateikiama bendra atspaudo nuėmimo tvarka. Skiriamos atspaudų nuėmimo metodikos:

* *Vienmomenčiai atspaudai (vienos pakopos atpaudai)* daromi vieno etapo metu, ypač kai paciento dantys yra paslankūs, stiprus pykinimo refleksas. Naudojamos alginatinės, polieterinės ir silikoninės atspaudinės medžiagos.
* *Dvimomenčiai atspaudai (dviejų pakopų atspaudai)*. Atliekami dviem etapais. Naudojamos silikoninės A ir C atspaudinės medžiagos.

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dantų atspaudas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Carwyn Jones** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1967 m. kovo 21 d. (56 metai)Svonsis, Velsas Velsas |
|  |
| Veikla | politikas |
|  |
| Alma mater | Aberistvito universitetas |

**Karvinas Hovelas Džonsas** (val. *Carwyn Howell Jones*, g. 
1967 m. kovo 21 d. Svonsis, Velsas) – valų politikas, nuo 2009 iki 2018 m. ėjęs Velso ministro pirmininko pareigas ir buvęs Velso leiboristų partijos lyderiu. 2007–2009 m. dirbo generaliniu Velso patarėju. Pirmą kartą į Velso parlamentą K. H. Džonsas buvo išrinktas 1999 m. nuo Bridžendo apygardos. 

2000–2002 m. Velso vyriausybės ministrų kabinete K. H. Džonsas dirbo žemės ūkio ir kaimo plėtros sekretoriumi, 2003–2007 m. buvo aplinkos ministras. Po 2007 m. rinkimų buvo paskirtas švietimo, kultūros ir valų kalbos ministru, o vėliau generaliniu Velso patarėju ir, Vieningajam Velsui sudarius koaliciją su Velso partija, rūmų vadovu.

2009 m. gruodžio 1 d. daugiau kaip pusės balsų persvara K. H. Džonsas pakeitė leiboristų lyderį ir ministrą pirmininką R. Morganą. Kaip trečiasis Velso vyriausybei vadovaujantis politikas, 2009 m. gruodžio 9 d. K. H. Džonsas buvo paskirtas eiti ministro pirmininko pareigas ir kitą dieną davė priesaiką.

2018 m. balandžio 21 d. pranešė rudenį paliksiąs ministro pirmininko postą, ir tų metų gruodį M. Dreikfordas (K. H. Džonso kabineto finansų ministras) buvo išrinktas į jo vietą.

Išnašos
-------

1. ↑  „Page 25" (PDF). *Assembly.wales*. Nuoroda tikrinta 2021-03-16.
2. 1 2  „Jones is new Welsh Labour leader". BBC Wales. 1 December 2009. Nuoroda tikrinta 1 December 2009.
3. ↑  „Carwyn Jones clinches leadership in Wales". Wales Online. 1 December 2009. Suarchyvuotas originalas 29 January 2012. Nuoroda tikrinta 1 December 2009.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
4. ↑  „Carwyn Jones to quit as first minister". *BBC News*. 21 April 2018. Nuoroda tikrinta 21 April 2018.
| Seredžiaus kapinynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Seredžiaus kapinynasSeredžiaus kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°4′37″ š. pl. 23°24′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.07694°š. pl. 23.41111°r. ilg.﻿ / 55.07694; 23.41111Koordinatės: 55°4′37″ š. pl. 23°24′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.07694°š. pl. 23.41111°r. ilg.﻿ / 55.07694; 23.41111 |

 |
| Vieta | Jurbarko rajonas |
| Seniūnija | Seredžiaus seniūnija |
| Plotas | 7900 m² |
| Naudotas | III–XIII a. |
| Tirtas | 1936–1937, 1964, 1977 m. |
| Registro Nr. | 16352 / A1937 / AR1696 |

**Seredžiaus kapinynas** – senovinė laidojimo vieta, rasta Jurbarko rajone, prie Seredžiaus miestelio, ties Nemuno ir Dubysos santaka, Dubysos dešiniajame krante, greta kelio  **141**  Kaunas–Jurbarkas–Šilutė–Klaipėda  ir Seredžiaus piliavietės. Patenka į Panemunių regioninį parką, Seredžiaus kraštovaizdžio draustinį.

Apie 900 m³ plote rasta 70 griautinių kapų su įkapėmis iš III–IV a. bei 2 degintiniai kapai be įkapių iš VI–XIII a. Mirusiųjų laidojimo kryptis įvairi, laidota su karstais ir be jų, keturkampėse duobėse. Įkapes sudaro emalio ir stiklo karolių vėriniai (atvežti iš Romos imperijos), antkaklės, apyrankės, įnagiai, ginklai.

1936–1937 m. Seredžiaus kapinyną tyrė Jono Puzino vadovaujami Kultūros muziejaus archeologai, 1964 m. – Mykolo Michelberto vadovaujami Istorijos instituto archeologai, 1977 m. – Juozo Markelevičiaus vadovaujama paminklų apsaugos taryba. Radiniai saugomi Kauno istorijos, nacionaliniame muziejuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 16352 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  *Seredžiaus kapinynas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 656
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Chirdalanasazer. *Xırdalan* |
| --- |
| *Chirdalano centras* |
|  |
| 

ChirdalanasChirdalanas

40°26′50″ š. pl. 49°45′20″ r. ilg.﻿ / ﻿40.44722°š. pl. 49.75556°r. ilg.﻿ / 40.44722; 49.75556﻿ (Chirdalanas)Koordinatės: 40°26′50″ š. pl. 49°45′20″ r. ilg.﻿ / ﻿40.44722°š. pl. 49.75556°r. ilg.﻿ / 40.44722; 49.75556﻿ (Chirdalanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Azerbaidžano vėliava Azerbaidžanas |
| **Rajonas** | Apšerono rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 40 529  |

**Chirdalanas** – miestas Azerbaidžane, Apšerono pusiasalyje, Kaspijos jūros pakrantėje. Apšerono rajono centras. Tai arčiausiai valstybės sostinės Baku esantis miestas – jis yra nutolęs tik 10 km šiaurės vakarų kryptimi nuo didžiausio šalies miesto. Kol Chirdalanas dar neturėjo miesto teisių, artimiausias miestas nuo Baku buvo 35 km nutolęs Sumgajitas.

Istorija
--------

XX a. pr. dabartinėje miesto vietoje įsikūrė kaimas. Sovietiniais laikais jis gavo miestelio statusą, o vėliau tapo Apšerono rajono administraciniu centru. Miesto statusą Chirdalanas įgijo 2006 m. spalio 2 d.

### Pavadinimo kilmė

Chirdalano vardo kilmei paaiškinti tyrinėtojai iškelia kelias hipotezes. Vieni mokslininkai mano, jog miesto vardas sietinas su anksčiau šioje teritorijoje buvusiais sėjai naudotais sklypais (azer. *хырлар*). Kiti gi teigia, jog vietovardžio pradžią *хыр* reikėtų skaityti kaip žodį *хур* (kai kurie azerbaidžaniečiai ir dabar miestą vadina Churdalanu), kuris persų kalba reiškia „neįprastas, nematytas", arba „ugnis, liepsna, saulės šviesa". Jeigu tai iš tikrųjų tiesa, tuomet greičiausiai senieji šios teritorijos gyventojai buvo ugnies garbintojais.
| Medaliai |
| --- |
| 2021 m. Tokijo olimpiadoje2021 m. Tokijo olimpiadoje |
| Vyrų sportinis šaudymas pistoletu |
| **Atstovaujant: Ukrainos vėliava Ukraina**  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2014 Granada | 25 m centrinis - komanda |
| **Auksas** | 2014 Granada | 25 m standartas - komanda |
| **Auksas** | 2018 Čangvonas | 25 m standartas |
| **Bronza** | 2018 Čangvonas | 25 m centrinis |
| **Bronza** | 2018 Čangvonas | 25 m standartas - komanda |
| **Bronza** | 2022 Kairas | 10 m orinis |

**Pavlo Korostilovas** (ukr. *Павло Сергійович Корoстильов*, 1997 m. gegužės 11 d. Lvove) – Ukrainos sportinio šaudymo atstovas, kuris specializuojasi kulkiniame šaudyme iš pistoleto rungtyse. Olimpietis, daugkartinis pasaulio ir Europos čempionas.

Biografija
----------

2014 m. vaikų olimpiados aukso medalininkas.

2016 m. sportininkas debiutavo 2016 m. olimpinėse žaidynėse. Orinio pistoleto rungtyje užimta 35-oji vieta, o greitašaudos varžybose liko 16-as. 

Tokijo olimpinėse žaidynėse Korostilovas pateko į orinio pistoleto rungties finalą, kuriame užėmė 4-ą vietą.

2022 m. Europos čempionate iškovoti vienas sidabro ir du bronzos medaliai. Iš viso Europos čempionatuose ukrainietis iki 2022 m. turėjo iškovojęs devynis aukso, aštuonis sidabro ir penkis bronzos medalius.

2022 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate Korostilovas dalyvavo vyrų šaudyme oriniu pistoletu iš 10 m rungties rungtyje. Atrankoje sportininkas pasiekė 4-ą rezultatą ir pateko į finalinį etapą. Sportininkas galutinėje rikiuotėje pelnė bronzos medalį ir olimpinį kelialapį į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olympedia profilis

Nuorodos
--------

* ISSF svetainėje
**Pavirvytės kapinynas** arba **Gudų kapinynas** – kapinynas Mažeikių rajono savivaldybės teritorijoje, netoli Gudų ir Pavirvytės (Viekšnių seniūnija) kaimų, Virvytės kairiajame krante.

Tyrimai
-------

Kasant žvyrą apie 1965 m. buvo rasta IX a. – XIII a. dirbinių (dviašmenio kalavijo geležtė su įrašu ir kitų) ar jų fragmentų. 1977–1979 m. 1981 m. Mažeikių kraštotyros muziejus (tyrimų vadovė Adelė Cholodinskienė) ir 1983–1984 m. Istorijos institutas (tyrimų vadovė Ilona Vaškevičiūtė) ištyrė 3267 m² plotą. Rasti 108 X a. – XII a. ir 48 XVI a. – XVII a. nedegintų bei 26 X a. – XIV a. sudegintų mirusiųjų kapai. Dauguma X a. – XIV a. kapuose rastų įkapių – ginklai ir darbo įrankiai būdingi žiemgaliams ir kuršiams. Reti radiniai: geležinis šalmas, spalvoto stiklo apyrankė, svarstyklėlės ornamentuotoje žalvarinėje dėžutėje, akmeninės liejimo formos. Rasta daug XVI a. – XI a. Lietuvos, Lenkijos, Livonijos ordino ir Rygos miesto monetų, žiedų, kitų radinių. Radinius saugo Mažeikių muziejus, Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Lietuvos nacionalinis muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Adolfas Tautavičius. *Pavirvytės kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 262 psl.
Chilonas
**Chilonas iš Spartos** (sen. gr. Χίλων ὁ Λακεδαιμόνιος) – senovės graikų politinis veikėjas, poetas, vienas iš septynių išminčių.

Biografija
----------

Spartietis, Damageto sūnus. Gimė 600 m. pr. m. e. Spartoje. Mirė 520 m. pr. m. e. Pisoje, Elidės regione. Buvo garsus tarp graikų dėl savo dviejų pranašysčių. 56-osios Olimpiados metu (556/5 m. pr. m. e.) buvo išrinktas eforu. Manoma, kad Chilonas padėjo nuversti Sicijono, kuris vėliau tapo Spartos sąjungininku, tironą. Manoma, kad jo veikla sudarė sąlygas sukurti Peloponeso sąjungą.

Chilonas mirė labai senas, būdamas 80-ties metų amžiaus, švęsdamas savo sūnaus pergalę bokso rungtyje Olimpinėse žaidynėse. Hermippus teigimu, jis mirė apkabindamas savo sūnų Viktorą iš nuovargio ir per didelio džiaugsmo. Kaip rašo Plinijus ir Diogenas iš Laerto, visi Olimpiados dalyviai dalyvavo Chilono laidotuvėse. Po mirties spartiečiai pastatė paminklą jo garbei.

Posakiai
--------

Chilonas neišsiskyrė kalbumu. Diogenas iš Laerto aprašo jį kaip elegijų kūrėją, parašiusį daugiau kaip du šimtus eilių, ir priskiria jam daug išsireiškimų, pavyzdžiui:

* Laikyk liežuvį, ypač užstalėje
* Apie mirusiuosius nepiktžodžiaujama (liet. Apie mirusiuosius tik gerai arba nieko)
* Negrasink, tai moterų reikalas
* Vedybas švęsk kukliai
* Kalbėdamas nemosikuok rankomis – tai beprotybės ženklas
* Gerbk senatvę
* Nesijuok iš žmogaus nelaimės
* Neleisk liežuviui aplenkti jausmus
* Sulaikyk pyktį
* Negeisk to, kas neįmanoma
* Paklusk įstatymams
* Neleisk niekam pamatyti tave skubančio
* Išlik ramus

Dialogai
--------

* K: Kur yra skirtumas tarp išsilavinimo ir neišsilavinimo?
* Chilonas: Viltyje

Šaltiniai
---------

* The History of Philosophy, Georg Olms, 1655, London


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Chilonas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikicitatos 

Wikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Chilonas***
|  *Nevin Yanıt*  |
| --- |
|  |
| Pilnas vardas | Nevin Yanıt |
| Gimė | 1986 m. vasario 16 d. (36 metai)  Mersinas, Turkija |
| Atstovauja (-vo) | Turkijos vėliava Turkija |
| Aktyvumo metai | 2004 - dabar |
|  |
| Rungtys | 60 m barjerinis, 100 m barjerinis |
| Asmeniniai rekordai | 60 m bb: 8.00 (NR)  100 m bb:12.63 (NR) |
| Klubas | 2007-2008 Vestel Athletics  2008- Fenerbahçe Athletics  |
|  |
|  **Europos lengvosios atletikos čempionatas**  |
| **Auksas**1 | **Sidabras**0 | **Bronza**0 | **Suma**1 |
|  |
| Kiti titulai | Viduržemio jūros čempionė  Universiados čempionė |
| World Athletics profilis: |  |

**Nevin Yanıt** (g. 1986 m. vasario 16 d. Mersine) – Turkijos lengvaatletė, kuris specializuojasi 60 m ir 100 m barjerinio bėgimo rungtyse. Nacionalinė rekordininkė ir olimpinės rinktinės narė.

Biografija
----------

Yanit savo tarptautinę karjerą pradėjo 2004 m. sudalyvaudama pasaulio jaunimo lengvosios atletikos čempionate. Grosete vykusiose varžybose sportininkė atrankiniame raunde užėmė tik šeštą vietą savo grupėje ir į kitą etapą nepateko. 2007 m. bėgike startavo Europos uždarų patalpų čempionate, kur pirmame raunde liko ketvirta savo grupėje ir vėl nepateko į kitą etapą. Tais pačiais metai lengvaatletė pasirodė ir Bankoke vykusioje universiadoje ir pelnė sidabro medalį. Sezono metu Yanit įvykdė pasaulinį normatyvą ir dalyvavo 2007 m. Pasaulio čempionate. Tąsyk sportininkei pavyko pasiekti pusfinalių bėgimus. Sportininkė debiutavo 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kur pasiekė pusfinalių bėgimus. Ji tapo geriausiai pasirodžiusia Turkijos atstove trumpų distancijų rungtyse žaidynių istorijoje. Po metų sportininkė pelnė aukso medalius Viduržemio jūros žaidynėse ir universiadoje. Sėkmingai pradėjusi sezoną bėgike vėl dalyvavo 2009 m. pasaulio čempionate. Yanit ir vėl nepapuolė į finalinį bėgimą ir pasirodymą baigė pusfinalyje. 2010 m. Europos čempionate sportininkė pelnė pirmąjį senojo žemyno pirmenybių medalį. 100 m barjerinio bėgimo distancijoje ji pagerino šalies rekordą ir pelnė auksą. Yanit tapo pirmąja Turkijos atstove laimėjusia šią rungtį.

Išnašos
-------

1. ↑  www.vestel.com.tr
2. ↑  www.milliyet.com.tr

Nuorodos
--------

* Nevin Yanıt IAAF svetainėje Archyvuota kopija 2012-01-19 iš Wayback Machine projekto.
**Druskių kapinynas** – II m. e. tūkstm. I p. XVII-XVIII m. e. a. valstybės saugomas kapinynas Druskių kaime (Šimonių sen. Kupiškio rajonas).

Istorija
--------

Iki 1976 m. ši vieta archeologams nebuvo žinoma. Tačiau Istorijos instituto archeologas Algirdas Girininkas, tais pačiais metais vykdydamas buvusio Jaros ežero akmens amžiaus stovyklos kasinėjimus, pastebėjo 6-13 cm skersmens ir 15-30 cm aukščio iškasinėtus kauburėlius.

Iškasus 6x4 m plotą, 1,25 m gylyje buvo atidengtos supuvusio medinio karsto liekanos. Aptiktos 4 kalvio darbo vinys su plačiomis galvutėmis. Nustatyta, kad čia palaidota moteris, jai į kapą įdėtas odinis maišelis su trimis monetomis: sidabrinis Rygos solidas ir du variniai Jono Kazimiero Vazos pinigėliai, vienas iš jų 1657 metų. Tiriant žemę, nustatytas 4-6 cm storio tamsios žemės sluoksnis, kuriame matėsi pelenų, sudegusių smulkių kaulų medžio anglies trupinėlių,  manoma, tai buvusio įrengto pilkapio pagrindas.

Antrieji žvalgomieji archeologiniai tyrimai atlikti 1998 m. Povilo Tebelškio. Jų metu ištirtas 64,5 m² plotas (2 perkasos ir 2 šurfai). Pirmoje perkasoje neradus pilkapiui būdingų požymių, nustatyta, kad tai supustyta kopa. Antroje perkasoje 15-20 cm gylyje nuo žemės paviršiaus surinktas nedidelis kiekis smulkių kaulų. Pagal tyrimus, kuriuos atliko VU Medicinos fakulteto dr. Rimantas Jankauskas, nustatyta, kad tai 5-10 metų vaiko, deginti kaulai, kremuoto 400–600 pagal Celsijų temperatūroje, tačiau nerastos jokios įkapės.

Paminklo apsauga
----------------

1993 m. sausio 11 d. patvirtintas teritorijos planas, 1993 m. sausio 14 d. įtrauktas į naujai išaiškinamų archeologijos paminklų sąrašą. Kultūros vertybių registre unikalus kodas – 12213 Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto..

Lokalizacija
------------

Druskių kapinynas yra Šimonių sen. 1,35 km į P-PR pusę nuo Kupiškio-Utenos kelio (Nr. 118) kryžkelės su keliu į Adomynę, 0,8 km į PV nuo Druskių kaimo senųjų kapinių, 0,2 km į PR nuo Aluotų, Druskių piliakalnio, miške.

Pasakojimai, padavimai
----------------------

Pasak vietinio gyventojo Juozo Augulio (g. 1921 m.) žmonės tą vietą vadino Senaisiais kapais. Maždaug iki 1959 m. kalvelėje stovėjo medinis kryžius su 1888 metų data. Pirmojo pasaulinio karo metu toje vietoje yra palaidoti kareiviai, o jiems atminti Petras Jakutis iš Aluotų kaimo ant pušies prikalė kryželį.

Šaltiniai
---------

* A. Tautavičius, V. Daugutis, 1969 m. gegužės 23-birželio 13 d. dirbusios žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita, Vilnius, 1969.
* Algirdas Girininkas, 1976 m. žvalgomųjų kasinėjimų Druskių pilkapiuose, Kupiškio r. ataskaita, Kultūros paveldo centro archyvas, F7, ap.1, s.v. 182. P. 2.
* Povilas Tebelškis, Druskių kapinyno, Kupiškio r. 1998 m. žvalgomųjų archeologinių tyrimų ataskaita, Kultūros paveldo centro archyvas, F39, ap.1, s.v. 259. P. 32.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Chilomikrono sandara:   
ApoA, ApoB, ApoC, ApoE - apolipoproteinai;   
T - triacilglicerolis; C - cholesterolis; žalia - fosfolipidai
**Chilomikronas** (angl. *chylomicron* (vns.), *chylomicra* (dgs.) – didelė lipoproteininė dalelė, gabenanti suvirškinto maisto lipidus iš žarnyno į kitas kūno vietas. Chilomikronai yra viena iš 5 lipoproteinų grupių (chilomikronai, VLDL, IDL, LDL, HDL), kurios užtikrina riebalų ir cholesterolio pernašą vandeninėje kraujotakos sistemos terpėje.

Chilomikronai perneša egzogeninius riebalus į kepenis, riebalinį audinį, širdies ir skeleto raumenis, kur jų trigliceridus atjungia lipoproteinų lipazė. Chilomikronų likučius paima kepenys.

Chilomikronų stadijos
---------------------

Chilomikronų būvio cikle skiriamos trys jų stadijos:

* jaunasis chilomikronas (*nascent chylomicron*)
* brandus chilomikronas (*mature chylomicron*)
* chilomikrono likutis (*chylomicron remnant*)

### Jaunieji chilomikronai

Chilomikronus sudaro plonosios žarnos absorbuojančios ląstelės. Jie būna santykinai dideli, jų skersmuo nuo 75 iki 1200 nm. Enterocitai (žarnų epitelio ląstelės) egzocituoja chilomikronus į plonųjų žarnų gaureliuose esančius limfinius kapiliarus, kuriuose susidaro baltoji limfa. Baltoji limfa su chilomikronais toliau teka limfagyslėmis kol krūtininiu lataku įsilieja į kairiąją poraktinę veną.

Naujuosius chilomikronus daugiausia sudaro trigliceridai (85 %), taip pat jie turi šiek tiek cholesterolio ir cholesterilesterių. Pagrindinis apolipoproteinas yra apolipoproteinas B-48 (APOB48).

### Brandūs chilomikronai

Nešami limfos ir kraujo chilomikronai su aukšto tankio lipoproteinais (HDL) apsikeičia kai kuriais komponentais. HDL perduoda jauniesiems chilomikronams apolipoproteino C-II (APOC2) ir apolipoproteino E (APOE), taip paversdami juos į brandžius chilomikronus (kurie dažnai vadinami tiesiog *chilomikronais*). APOC2 yra lipoproteinų lipazės (LPL) aktyvumo kofaktorius.

Chilomikronai, veikiami ne kepenų kraujagyslių sienelėse esančios lipoproteinų lipazės, atskelia riebalų rūgštis, kurios perduodamos į audinius (riebalinis audinys, raumenys ir kt.).

### Chilomikronų likučiai

Kai trigliceridų atsargos yra būna atiduotos, chilomikronai APOC2 grąžina į HDL, bet pasilieka APOE. Šių virsmų metu jie sumažėja iki 30-50 nm skersmens ir tampa chilomikronų likučiais. APOB48 ir APOE yra svarbūs, kadangi kepenys pagal juos atpažįsta chilomikronų likučius, juos endocituoja ir suskaido.
Koordinatės: 54°00′04″š. pl. 23°59′01″r. ilg.﻿ / ﻿54.001002°š. pl. 23.983665°r. ilg.﻿ / 54.001002; 23.983665


|  |
| --- |
| **Druskininkų amatų mokykla** |
| Druskininkų amatų mokykla herbas |
|  |
| **Adresas** | Gardino g. 45, Druskininkai |
| **Direktorius(-ė)** | Vytautas Dabrukas |
| **Mokinių skaičius** | 150 (2014 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1995 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 14 |

**Druskininkų amatų mokykla** – valstybinė profesinio rengimo institucija, veikusi Druskininkuose, Gardino g. 45, ir teikusi pirminį ir tęstinį profesinį mokymą dėstomąja lietuvių kalba 1995–2018 m. Įstaigos kodas – 191851780.

Automobilių mechaniko specialybės mokomoji bazė įsikūrusi Gardino g. 47, mokyklos bendrabutis, skirtas našlaičiams ir socialiai remtinų šeimų vaikams – Kudirkos g. 9.

Istorija
--------

1992 m. įsteigtas amatų skyrius prie Druskininkų 1-osios vidurinės mokyklos. 1993 m. tapo ne pelno įmone „Senieji amatai". 1995 m. įsteigta Druskininkų amatų mokykla. 1997 m. ši persikėlė į naujai pastatytą mokyklos pastatą Gardino g. 45. 2000 m. tapo Vilniaus prekybos, pramonės ir amatų rūmų nare.

2018 m. amatų mokykla prijungta prie Vilniaus Žirmūnų darbo rinkos mokymo centro.

Profesijos
----------

Amatų mokykloje vykdytos dvi mokymo programos: 2 metų ir 1,5 metų. Rengiami:

* automobilių remontininkai
* staliai
* siuvinių gamintojai
* viešbučių ir turizmo paslaugų teikėjai
* virėjai ir padavėjai

Direktoriai
-----------

* Vytautas Dabrukas – 1993–1997 m. ir 2000–2018 m.
* Laima Dabrukienė – 1997–2000 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2017-09-12 iš Wayback Machine projekto.
* Informacija apie mokyklą (*aikos.smm.lt*)
Koordinatės: 54°00′30″š. pl. 24°00′04″r. ilg.﻿ / ﻿54.008388°š. pl. 24.001067°r. ilg.﻿ / 54.008388; 24.001067

Druskininkų miškų urėdija|  |
| Forma | Valstybės įmonė |
| Pramonė | Miškų ūkio veikla |
| Įkurta | 1951 m. |
| Centrinė būstinė | M.K. Čiurlionio g. 96, Druskininkai |
| Produkcija | Mediena, miško ištekliai |
| Tinklalapis | www.dmu.lt |

Stogastulpis prie urėdijos
**Druskininkų miškų urėdija** − viena iš 42 Lietuvos miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą. Urėdijos administracija įsikūrusi Druskininkuose, M.K. Čiurlionio g. 96.

Druskininkų miškų urėdija buvo įkurta 1951 m. gruodžio 15 d. 1972 m. pradėjo veiklą miško muziejus „Girios aidas".

Urėdija valdo 27 000 ha valstybinių miškų. 12 000 ha miškų patenka į Dzūkijos nacionalinio parko ribas. Urėdijos teritorijoje yra 2 rezervatai, viso 1826 ha , 27 draustiniai, viso 4423 ha , 80 kertinių miško buveinių viso 370 ha .

Miškuose vyrauja pusamžiai medynai (55 %) ir jaunuolynai (20 %), brandūs sudaro 11 %.

Pušynai sudaro 88%, beržynai 5%, juodalksnynai 4%, eglynai 3% medynų ploto.

Urėdijos teritorijoje yra trys valstybiniai draustiniai: Cimakavo valstybinis ornitologinis draustinis, Raigardo valstybinis kraštovaizdžio draustinis ir Druskininkų valstybinis botaninis draustinis.

Urėdijos valstybinius miškus administruoja 7 girininkijos.

Urėdijai 2003 metais suteiktas FSC sertifikatas , atnaujintas 2009 ir 2014 metais. FSC sertifikavimas yra nepriklausoma tarptautinė miškų ūkio vertinimo ir medienos gaminių kilmės žymėjimo sistema. Ji suteikia vartotojui garantijas, kad siūlomi produktai pagaminti griežtai laikantis tvaraus ir subalansuoto miškų ūkio principų.

Girininkijos
------------

|  |  |
| --- | --- |
| **Girininkija** | **Girininkijos vieta** |
| **Seniūnija** | **Gyvenvietė** |
| Druskininkų | Druskininkų savivaldybė | Druskininkai |
| Grūto | Viečiūnų seniūnija | Grūtas |
| Kabelių | Marcinkonių seniūnija | Kabeliai |
| Latežerio | Viečiūnų seniūnija | Latežerio kaimas |
| Merkinės | Merkinės seniūnija | Jonionys |
| Musteikos | Marcinkonių seniūnija | Musteika |
| Norulių | Merkinės seniūnija | Noruliai |

Nuorodos
--------

* Druskininkų miškų ūkio tinklalapis Archyvuota kopija 2008-01-02 iš Wayback Machine projekto.