|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

*Kaip ir šis augalas, Kasava dar vadinamas miestas Baltarusijoje – Kosava.*

| **Manihot esculenta** |
| --- |
| Valgomasis manijokas (Manihot esculenta)Valgomasis manijokas (*Manihot esculenta*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Karpažoliniai  *( Euphorbiaceae)* |
| Gentis: | Manijokas  *( Manihot)* |
| Rūšis: | Valgomasis manijokas  *( Manihot esculenta)* |

 |

**Valgomasis manijokas** (*Manihot esculenta*) yra karpažolinių (*Euphorbiaceae*) šeimos kultūrinė rūšis, sukultūrinta Brazilijoje, kurios naudojamos požeminiai šakniagumbiai. Dar vadinamas **kasava, juka**.

Botaninės savybės
-----------------

Tai daugiametis krūmokšnis, per metus galintis užaugti iki 3 m aukščio. Lapai 3-5 skiaučių, kartais – vientisi. Augalai vienanamiai, žiedai auga kekėmis, kekėje būna iki 200 vyriškų žiedų ir iki 20 moteriškų žiedų. Būna ir abilyčių žiedų. Vaisius – trilizdė dėžutė, sėklos – smulkios. Ankstyvųjų veislių augalai ima žydėti per 3, vėlyvųjų – per 7 mėnesius po pasodinimo.

Šoninės šaknys sustorėja ir sudaro šakniagumbius, kurie būna pailgai cilindriški, iki 1 m ilgio (kai kurių veislių – net iki 5 m) ir iki 15 kg masės. Minkštimas gelsvas, turi pieniškų sulčių. Odelė ir kamštinis sluoksnis lengvai nusiima. Minkštimas turi 25-40 % krakmolo, 0,1-5 % cukrų, 0,9-2,3 % baltymų (baltymai praktiškai neturi nepakeičiamų aminorūgščių), 0,1-0,7 % aliejų.

Kaip krakmolinė kultūra manijokai svarbūs etanolio, dekstrino, gliukozės gamyboje.

Maniokus dažnai pažeidžia mozaikiniai virusai. Kenkėjų praktiškai neturi, jų neėda net skėrių pulkai.

Dauginami auginiais, kurie gali būti ilgai išlaikomi ir nesunkiai pervežami.

* AugalasAugalas
* ŽiedaiŽiedai
* ŠakniagumbiaiŠakniagumbiai
* Perpjautas šakniagumbisPerpjautas šakniagumbis
* Manihot esculenta - Museum specimenManihot esculenta - Museum specimen

Kilmė
-----

Laukiniai valgomieji manijokai buvo sukultūrinti Brazilijoje daugiau nei prieš 10 tūkst. metų. Vėliau jie paplito po Centrinę Ameriką ir Mezoameriką, Karibus, pietinę Braziliją, Paragvajų, Peru. Dėl gero derėjimo ir maistingumo manijokai netrukus tapo vienu svarbiausių maisto produktų Amerikoje. Po Amerikos užkariavimo manijokus pradėjo auginti ir atvykėliai iš Europos, palaipsniui šie augalai pradėti auginti ir Afrikoje, Indijoje, Pietryčių Azijoje.

Augalo pavadinimas kilo iš gvaranių kalbos žodžio *mandi’o*. Lotynų Amerikoje augalas dažniausiai vadinamas *yuca*; manoma, kad šis žodis kilo iš tainų kalbos. Kitas dažnas pavadinimas, taip pat kildinamas iš tainų kalbos, yra *casava* (*caçabi, casabe*).

Vartojimas kulinarijoje
-----------------------

Šis augalas savaime yra nuodingas dėl cianogeninių glikozidų, todėl privalo būti apdorojamas prieš valgant. Dažniausiai jis verdamas, mirkomas, spaudžiamas, keletą kartų džiovinamas, kad pasišalintų nuodingieji gliukozidai. Nepaisant to, jis yra svarbiausias maisto produktas kai kurių šalių virtuvėse. Manijoko šakniagumbiai savo skoniu ir savybėmis primena bulves, todėl gali būti ruošiami labai įvairiai. Paprasčiausias manijoko vartojimo būdas yra toks: šakniagumbis švariai nulupamas, stambiai supjaustomas, 10-15 min. paverdamas, vėliau supjaustomas smulkiau, išimama šerdis ir pakepamas aliejuje.

* Virti manijokaiVirti manijokai
* Perujietiškas patiekalas iš manijoko Majado de yucaPerujietiškas patiekalas iš manijoko *Majado de yuca*
* Paragvajietiški manijoko blynaiParagvajietiški manijoko blynai
* Manijoko miltai farofaManijoko miltai *farofa*

### Pietų Amerika

Džiovinti valgomieji maniokai
Manijokas, gvaranių kalba vadinamas *mandi’o*, buvo nuo seno vartojamas tropiniuose miškuose gyvenusių indėnų, kurie išmoko pašalinti nuodingąsias medžiagas ir iš miltų gaminti blynelius (isp. *casabe*). Dar iš jų gaminami alkoholiniai gėrimai *caxiri*, *cauim*, *pajuaru*.

Šios tradicijos perduotos ir į vietines Pietų Amerikos virtuves. Iš spraginto manijoko miltų gaminama *farofa*, manijokas gali būti verdamas, grūdamas į košę.

### Afrika

Gvinėjos įlankos virtuvėje ir Centrinės Afrikos virtuvėje manijokas dažniausiai verdamas ir grūdamas į košę, vadinamą fufu. Tai – svarbiausias šių regionų maisto produktas, prie kurio pateikiami visi kiti patiekalai.

### Pietų Azija

Manijokas gana populiarus Indijoje ir Pietryčių Azijoje, kur dažnai yra antras svarbus maistas po ryžių. Čia buvo išrastas ir manijoko produktas tapioka, kuri labai mėgiama. Šiek tiek manijoko tradicijos pasiekė ir Vietnamą bei Pietų Kiniją.

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2020 m.) |
| --- |
| 1 | Nigerijos vėliava Nigerija | 60001 |
| 2 | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika | 41014 |
| 3 | Tailando vėliava Tailandas | 28999 |
| 4 | Ganos vėliava Gana | 21811 |
| 5 | Indonezijos vėliava Indonezija | 18302 |
| 6 | Brazilijos vėliava Brazilija | 18205 |
| 7 | Vietnamo vėliava Vietnamas | 10487 |
| 8 | Angolos vėliava Angola | 8781 |
| 9 | Kambodžos vėliava Kambodža | 7663 |
| 10 | Tanzanijos vėliava Tanzanija | 7549 |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Valgomasis manijokas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Praškevičius, Antanas; Ivanovienė, Laima. *Dažniausiai vartojamų biomedicinos terminų ir sąvokų aiškinamasis žinynas*. Lietuvos sveikatos mokslų universitetas. „Dekstrinas – (C6H10O5)n, krakmolo ir glikogeno dalinio skilimo produktas. Kaitinamas krakmolas hidrolizuojasi iki trumpesnių grandinių, vadinamų dekstrinais, kurie vandenyje tirpsta daug geriau. Panašūs procesai žarnyne vyksta ir krakmolo virškinimo metu. Todėl kepti miltų gaminiai (duona) ir virti miltų gaminiai pasisavinami lengviau. Toks terminis krakmolo apdorojimo procesas vadinamas dekstrinizacija."
2. ↑