recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Vitaminas K** |
| MenachinonasMenachinonas |
| Bendri duomenys |
| Cheminė formulė | - |
| Molekulinė masė | – g/mol |
| Kiti pavadinimai |
| * Naftochinonas
* Filochinonas
 |
| Vitamino savybės |
| Tirpsta | Riebaluose |
| RDA (suaugusiam vyrui) | 0,2-0,3 mg/dieną |
| RDA (suaugusiai moteriai) | 0,2-0,3 mg/dieną |
| Trūkumo simptomai |
| * Sunkiau krešantis kraujas
* dantenų kraujavimas
 |
| Pertekliaus simptomai |
| * gelta (kūdikiams)
 |
| Pagrindiniai Šaltiniai |
| * liucerna
* špinatas
* pomidoras
* šermukšnio uogos
* kopūstas
* salotų lapai
 |
|

**Vitaminas K** (**Naftochinonai**) – grupė medžiagų, priskiriamų vitaminams. Pagrindinės šios grupės medžiagos – **filochinonai** (vitaminas K1) ir **menachinonai** (vitaminas K2).

Pavadinimas
-----------

Danų mokslininkas Henrikas Damas atliko tyrimus, kurių metu viščiukai buvo lesinami pašaru be cholesterolio. Po kelių savaičių taip maitinamų viščiukų odoje atsirado daug kraujosrūvų, jiems blogai krešėjo kraujas. Cholesterolio priedai maiste nepašalino šių simptomų. Paaiškėjo kad kartu su cholesteroliu iš maisto pašalinamas kitas junginys, kuris buvo pavadintas koaguliacijos vitaminu. Šis vitaminas buvo pavadintas vitaminu K, nes atradimas buvo pirmiausiai aprašytas vokiškame mokslo žurnale (vokiškai – *Koagulations Vitamin*). Vitamino struktūrą nustatė Edwardas Adelbertas Doisy (*Saint Louis* Universitetas). Damui ir Doisy už šiuos darbus skirta 1943 m. Nobelio premija medicinos srityje.

Šaltiniai
---------

Vitaminą gamina ir žarnyno bakterijos, taip pat daug jo yra augaluose – liucernoje, špinatuose, pomidoruose, šermukšnio vaisiuose, kopūstuose, salotų lapuose, žaliuose žirneliuose, morkose, žemuogėse, bulvėse. Šiek tiek yra ir gyvulinės kilmės maiste (kepenys, kiaušiniai).

Savybės
-------

Vitaminas K tirpsta riebaluose.

Poveikis
--------

Vitaminas palaiko normalų kraujo krešėjimą, dalyvauja kaulų atnaujinimo procese, skatina raumenų veiklą, regeneracijos procesus, didina atsparumą infekcijoms, skatina žaizdų gijimą.

Poreikis
--------

Per parą žmogui reikia 0,2-0,3 miligramo vitamino, šį kiekį pagamina žarnyno bakterijos. Naujagimiams, kurių žarnyno mikroflora dar nesusiformavusi, būtina gauti vitamino su maistu.

Vitamino gali trūkti dėl kepenų ligų ar gausiai vartojamų vaistų (ypač antibiotikų), taip pat sutrikus riebalų rezorbcijai (ypač dėl mechaninio tulžies takų neprieinamumo).

### Trūkumas

Trūkstant vitamino, sunkiau kreša kraujas, kraujuoja dantenos.

### Perteklius

Perdozavus kūdikiams gali išsivystyti gelta.

Nuorodos
--------

* Vitaminas K Archyvuota kopija 2008-10-16 iš Wayback Machine projekto.
* Vitaminas K: perteklius, vaidmuo metabolizme, fiziologija…

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVitaminai |
| --- |
|  |
| 
Vitaminas A · Vitaminas C · Vitaminas D · Vitaminas E · Vitaminas K · Cholinas · Liuteinas
B grupės vitaminai: Tiaminas · Riboflavinas · Niacinas · Pantoteno rūgštis · Biotinas · Piridoksinas · Folio rūgštis · Kobalaminas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Sangrijos butelis
**Sangría** (isp. *sangría* nuo *sangre* - *kraujas*) – ispaniškas silpnas alkoholinis gėrimas gaminamas iš raudonojo vyno su vaisiais, nedideliu brendžio ir sauso likerio kiekiu.

Anksčiau Sangrija buvo gaivinantis gėrimas, kuriame alkoholio buvo mažiau nei vyne.

Gaminant originalią Sangriją gazuotas vanduo ir cukrus nenaudojami. Gėrimas, parduodamas turistų lankomose vietose, būna žymiai didesnio stiprumo, o dėl pagardinimo, į jį dedama cukraus. Stiprieji alkoholiniai gėrimai įmaišomi dėl jų aromatinių savybių ir siekiant padidinti gėrimo stiprumą.

Gamyba
------

Yra įvairių sangrijos receptų, tačiau pagrindinės sudėtinės dalys yra raudonasis vynas, vaisiai ir jų sultys, stiprieji alkoholiniai gėrimai. Skonis priklauso nuo naudojamų vyno, vaisių ir likerio rūšies. Kartais pilamas gazuotas vanduo, kad gėrimas taptų putojantis, o kartais raudonasis vynas pakeičiamas baltuoju.

Rūšys
-----

Yra keletas Sangrijos rūšių:

* *Paprastoji* arba *Tylioji* sangrija - ypatumas, kad joje nėra gazuoto vandens, bet būtini citrusiniai vaisiai ir vynuogės. Lengvas ir gaivus saldžiarūgštis skonis su ryškiu citrusinių ir vynuogių prieskoniu.
* *Vaisinė* sangrija - joje naudojama daugybė vaisių: citrina, apelsinas, laimas, braškės, persikas, obuolys, bananas, ananasas.
* *Baltoji* sangrija - ruošiama kaip įprasta, tik pagrindinis jos komponentas - baltasis vynas.
* *Putojanti* sangrija - pagrindinis komponentas - putojantis vynas arba gazuotas vanduo. Vynuogių, citrusinių vaisių aromato derinys su kvapu, atsiradusiu fermentacijos metu uždaroje sistemoje, kuris dar labiau sustiprėja, kylant angliarūgštės burbuliukams.

Vartojimas
----------

Vasarą Sangrija rekomenduojama patiekti atšaldytą, o esant labai karštam orui - praskiesti vandeniu. Vaisių gabaliukai visai nededami arba dedama nedaug.

Žiemą - geriau tinka pašildytas gėrimas, papildomai paskanintas cinamonu, gvazdikėliais ar muskatu.
| Drinas |
| --- |
| Drino ir Bojanos santaka Drino ir Bojanos santaka |
| **Ilgis** | (su Baltuoju Drinu) 335 km, 160 km |
| **Baseino plotas** | 12 600 km² |
| **Vidutinis debitas** | 290 m³/s |
| **Ištakos** | Juodasis Drinas, Baltasis Drinas |
| **Žiotys** | Adrijos jūra, Bojana |
| **Šalys** | Albanijos vėliava Albanija |

**Drinas** (alb. *Drini*, maked. *Дрим*) – ilgiausia Albanijos upė, kurios ištakos yra Serbijoje ir Makedonijoje. Upė prasideda dvejomis ištakomis: Juoduoju Drinu, ištekančiu iš Ohrido ežero ir Baltuoju Drinu, prasidedančiu netoli Pečo, Serbijoje. Ties Kukesiu jos susilieja į Driną. Šis teka į vakarus, kerta Šiaurės Albanijos Alpes. Žemupyje išsišakoja į dvi atšakas: viena įteka į Adrijos jūros Drino įlanką ties Ležjo, kita – į Bojanos upę.

Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Drino žemupys laivuojamas. Įrengtos kelios hidroelektrinės, kurios suformavo nemažus tvenkinius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 140
| Hamberstono ir Santa Lauros salietros dirbtuvės |
| --- |
| Pasaulio paveldo sąrašas |
| 

---

 |
| **Vieta** |  Čilė |
| **Tipas** | Kultūrinis |
| **Kriterijus** | ii, iii, iv |
| Pasaulio paveldo emblema **Nuoroda** | (angl.) (pranc.): 1178 |
| **Regionas**\*\* | Lotynų Amerika ir Karibai |
| **Įrašymo istorija** |
| **Įrašas** | 2005  (29 sesija) |
|  **Vikiteka:** | Hamberstonas ir Santa Laura |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše.\*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą. |

**Hamberstono ir Santa Lauros salietros dirbtuvės** (isp. *Oficinas salitreras de Humberstone y Santa Laura*) – UNESCO pasaulio paveldo objektas šiaurinėje Čilėje, Tarapakos regione, 48 km į rytus nuo Ikikės, Atakamos dykumoje. Hamberstonas ir Santa Laura yra tik dvi iš daugelio salietros dirbtuvių, buvusių Atakamoje.

1872 m. tada dar Peru teritorijoje, Giljermas Vendelis (*Guillermo Wendell*) įkūrė Santa Lauros dirbtuves, o tais pačiais metais La Palmos dirbtuves atidarė Džeimsas Hamberstonas (*James Thomas Humberstone*). Dirbtuvės pastatytos anglų darbininkų gyvenviečių stiliumi. Tai buvo svarbios salietros, iš kurios gamintos trąšos, gamybos vietos, bet 1929 m. atradus dirbtinę amonio sintezę, gamtinės salietros gavyba nustojo reikšmės. 1934 m. abi kasyklas įsigijo Čilės kompanija *Compañía Salitrera de Tarapacá y Antofagasta* ir, atnaujinusi gavybos technologijas, dar iki 1958 m. vykdė darbus. Po 1960 m. salietros dirbtuvės buvo apleistos ir virto „vaiduokliais".

2005 m. Hamberstono ir Santa Lauros salietros dirbtuvės įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldą kaip pavyzdinės salietros dirbtuvės ir tą laikotarpį atspindinčios darbininkų gyvenvietės. Tuo pačiu, objektas pateko tarp esančių pavojuje dėl 2005 m. šiaurės Čilėje įvykusio žemės drebėjimo padarinių.

* VirtuvėVirtuvė
* ĮrankiaiĮrankiai
* Hamberstono dirbtuvėsHamberstono dirbtuvės
* Darbininkų namai HamberstoneDarbininkų namai Hamberstone
* Hamberstono teatrasHamberstono teatras
* Santa Lauros dirbtuvėsSanta Lauros dirbtuvės

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Čilėje |
| --- |
|  |
| Materialusis | 
Rapanujo nacionalinis parkas (1995) · Čilojės bažnyčios (2000) · Valparaiso istorinis kvartalas (2003) · Hamberstono ir Santa Lauros salietros dirbtuvės (2005) · Sevelo kalnakasybos miestas (2006) · Qhapaq Ñan Andų kelių sistema (2014, su dar 5 šalimis) · Činčoro kultūros gyvenvietės ir mumifikavimo praktikos Arikos ir Parinakotos regione (2021) |  |
|  |
|  Nematerialusis | 
Kiniškas šokis (2014) · Aimarų nematerialaus kultūros paveldo saugojimas Bolivijoje, Čilėje ir Peru (2009, kartu su Bolivija ir Peru) |

 |
| Pabarės herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2020-06-26* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Pabarės herbas** – pagrindinis Pabarės kaimo ir seniūnijos (Šalčininkų rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Žaliame lauke kryžiumi sujungtos keturios auksinės pušų šakos, kurių galuose – tokios pačios spalvos kankorėžiai.

Simbolika
---------

Pabarė yra įsikūrusi miškingoje teritorijoje. Vietos gyventojai didžiuojasi savo gamta ir šimtametėmis pušimis. Sukryžiuotos pušų šakos simbolizuoja bendruomenės susitelkimą.

Istorija
--------

Herbas patvirtintas 2020 m. birželio 26 d. LR Prezidento dekretu Nr. 1K-322. Herbas pašventintas per Žolinės šventę. Etalono autorius – Arvydas Každailis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  lt/TAD/963df4f17e5a11e98a8298567570d639 LR Prezidento dekretas Nr. 1K-322[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Pabarė turi savo vėliavą ir herbą. 2020-08-16, VilnijosNaujienos.lt (tikrinta 2021-09-03).
3. ↑  Pabarė turi savo vėliavą ir herbą. 2020-08-15, Salcininkai.lt (tikrinta 2021-09-03).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Hamiltonianas** kvantinėje mechanikoje – energijos operatorius, kurio tikrinių verčių spektras yra sistemos stebimų energijų vertės. Kaip ir klasikinis hamiltonianas, jis žymimas raide H. Kartais, norint pabrėžti, kad tai yra operatorius, jam uždedama „kepurė" – {\displaystyle {\hat {H}}}.

Šis operatorius gaunamas iš klasikinio hamiltoniano, pakeitus koordinatę, bei judesio kiekį atitinkamais operatoriais iš kvantinės mechanikos. Klasikinis hamiltonianas vienai dalelei:

{\displaystyle H={\frac {p^{2}}{2m}}+U({\vec {r}})}
Reikia pažymėti, jog {\displaystyle p} bei {\displaystyle {\vec {r}}} bendru atveju yra ne paprastas, bet kanoninis judesio kiekis bei kanoninė koordinatė, kaip ir klasikinėje mechanikoje. Šis skirtumas gali būti svarbus sprendžiant įvairius uždavinius, pavyzdžiui, elektrono judėjimo išoriniame elektromagnetiniame lauke.

Pakeitus judesio kiekį atitinkamu operatoriumi {\displaystyle {\hat {p}}=-i\hbar \nabla } gausime:

{\displaystyle {\hat {H}}=-{\frac {\hbar ^{2}}{2m}}\nabla ^{2}+U({\vec {r}})}

Vaidmuo kvantinėje mechanikoje
------------------------------

Kaip ir visiems kitiems operatoriams, hamiltonianui galime užrašyti tikrinių verčių lygtį:

{\displaystyle {\hat {H}}\psi ({\vec {r}},t)=E\psi ({\vec {r}},t)}
Radę tikrines vertes {\displaystyle E\_{n}}, bei jas atitinkančias tikrines funkcijas {\displaystyle \psi \_{n}}, rastume sistemos būsenas esant šioms energijoms. Nagrinėjant apribotas daleles tai atitiktų energijos kvantavimą.

Hamiltonianas yra ypatingas operatorius tuo, kad figūruoja Šredingerio lygtyje:

{\displaystyle {\hat {H}}\psi ({\vec {r}},t)=i\hbar {\partial \over \partial t}\psi ({\vec {r}},t)}
Stacionariu atveju ji virsta anksčiau nagrinėta energijos tikrinių verčių lygtimi.

Visi operatoriai komutuojantys su hamiltonianu išreiškia tvarius dydžius, t. y. judėjimo integralus.

Hamiltonianas elektronui vandenilio atome
-----------------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Vandeniliškasis atomas*.
Jei susietume protoną su koordinačių sistemos pradžia, bei laikytume, kad jo masė begalinė, t. y. jis nejuda, hamiltonianas būtų užrašomas taip:

{\displaystyle {\hat {H}}=-{\frac {\hbar ^{2}}{2m\_{e}}}\nabla ^{2}-{\frac {e^{2}}{4\pi \epsilon \_{0}}}{\frac {1}{r^{2}}}}.
Čia:

* {\displaystyle m\_{e}} – elektrono masė,
* e – elektrono krūvis,
* {\displaystyle \epsilon \_{0}} – elektrinė konstanta,
* {\displaystyle \hbar } – redukuota Planko konstanta.

  

Antrasis išraiškos narys yra elektrono potencinė energija protono elektriniame lauke.

Įsistačius šią išraišką į Šredingerio lygtį gautume diferencialinę lygtį, aprašančią vandenilio atomą. Ją dar pasiseka išspręsti analiziškai, nors sprendiniai yra gana sudėtingi – Gauso-Ermito, Ležandro, bei Legero polinomai. Iš šių sprendinių išplaukia energijos lygmenų kvantavimas, elektrono orbitalių formos ir kita informacija.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Operatoriai kvantinėje mechanikoje
* Šredingerio lygtis
* Vandeniliškasis atomas
Spaudos mašinos spaustuvėje „Dziennik Zachodni" (Lenkija)
Tos pačios mašinos (vaizdas iš kitos pusės)
**Spaustuvė** – spaudos organizacija, įmonė, gaminanti spaudinius. Teikia spaudos paslaugas kaip vienspalvė arba spalvota spauda (skaitmeninė, metalizuota), ofsetinė; lakavimas (ištisinis, fragmentinis) termografija, auksavimas. Gaminiai – kalendoriai, atvirukai, vokai, vizitinės kortelės. Papildomos paslaugos – leidyba, fotografavimas, maketavimas.

Didelės leidyklos, kai kurie dienraščiai turi nuosavas spaustuves. Mažesni savo leidinius spausdina užsakomuoju būdu.

Lietuva
-------

* Lietuvos spaustuvės

Vokietija
---------

Vokietijos spaudos pramonės centrai yra tokiuose miestuose kaip Berlynas, Esenas, Frankfurtas prie Maino, Hamburgas, Niurnbergas, Štutgartas, Miunchenas, Viurcburgas ir Heidelbergas.

Išnašos
-------

1. ↑  Pagrindiniai kriterijai spaustuvė Archyvuota kopija 2020-06-30 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Spaustuvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------
| **Bogdanas Borusevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1949 m. sausio 11 d. (74 metai)Lidzbarkas |
| Tautybė | lenkas |
|  |
| Veikla | Lenkijos politikas |
| Pareigos | Lenkijos Senato maršalka |
| Partija | Piliečių platforma |

**Bogdanas Michalas Borusevičius** (lenk. *Bogdan Michał Borusewicz*, g. 1949 m. sausio 11 d. Lidzbarke) – lenkų politikas ir valstybės veikėjas, I,II ir III šaukimo Lenkijos Seimo deputatas, nuo 2005 m. – Lenkijos Senato maršalka.

Biografija
----------

1975 m. baigė istorijos studijas Liublino katalikiškojo Jono Pauliaus II universiteto Humanitariniame fakultete.

Aktyviai dalyvavo pasipriešinime prieš tuometinę komunistinę LLR valdžią. 1968 m. dar būdamas moksleiviu buvo nuteistas trejus metus kalėti už atsišaukimų gaminimą ir platinimą, 1976 m. buvo darbininkų gynimo komiteto narys Radome, 1980 m. rugpjūčio mėn. dalyvavo organizuojant streiką Gdansko laivų statykloje.

1981 m. gruodžio 13 d. Lenkijoje įvedus karinę padėtį veikė pogrindyje, buvo vienas iš Solidarumo profsąjungos vadovų. 1986 m. areštuotas, 1988 m. – amnestuotas.

1991–2001 m. buvo I, II ir III-jo šaukimo Lenkijos Seimo deputatu. 2001–2005 m. vadovavo Pomeranijos valdytojų tarybai.

2005 m. kaip nepriklausomas kandidatas išrinktas į VI šaukimo Lenkijos Senatą. Gavęs Piliečių platformos bei Teisės ir Teisingumo partijų palaikymą išrinktas Senato maršalka.

2011 m. tapo Piliečių platformos partijos nariu.

Papildoma informacija
---------------------

* Su 2002 m. mirusia žmona Alina Penkovska (buvusia aktyvia antikomunistinio judėjimo dalyve, II šaukimo Lenkijos Senato nare) išaugino du vaikus.
* 2010 m. liepos 8 d. ėjo Lenkijos prezidento pareigas (vieną dieną, dėl Lenkijos Konstitucijos ypatumų, vietoje žuvusio prezidento L.Kačinskio išrinkus Lenkijos Seimo maršalką B. Komorovskį).
* B.Borusevičius yra Gdansko garbės pilietis.
* 2015 m. kovo mėn. Rusijos valdžia neįsileido į šalį B.Borusevičiaus, kuris turėjo vadovauti Lenkijos delegacijai nužudytojo opozicijos veikėjo B.Nemcovo laidotuvėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2015-03-22 iš Wayback Machine projekto. (newsbalt inf.)
2. ↑   (balsas.lt inf.)
Bodės muziejaus pastatas iš šiaurinės Muziejų salos pusės
**Bodės muziejus** (vok. *Bode-Museum*, anksčiau **Kaizerio Frydricho muziejus**) − meno muziejus Berlyne, vienas iš Muziejų salos muziejų.

Bodės muziejus žinomas plačia Europos viduramžių ir ankstyvojo renesanso skulptūrų, Bizantijos meno ir numizmatikos kolekcija.

Istorija
--------

Muziejaus ištakos kildinamos iš 1883 m. Prūsijos kronprincesės Viktorijos paskelbto jo koncepcijos memorandumo. Muziejaus idėjas realizuoti ėmėsi Vilhelmas fon Bodė. 1897 m. prasidėjo pastato statybos šiauriniame dabartinės Muziejų salos krašte. Pastato architektas − Eberhard von Ihne. Muziejus atidarytas 1904 m. ir pavadintas kaizerio Frydricho (mirusio 1888 m. kronprincesės Viktorijos vyro) vardu. Jis buvo skirtas renesanso menui, skulptūroms ir tapybai. Pastatas labai nukentėjo antrojo pasaulinio karo metu ir 1948−1986 m. laikotarpiu buvo kelis kartus restauruotas. 1956 m. jam suteiktas jo įkūrėjo ir pirmojo direktoriaus Vilhelmo fon Bodės vardas. Po Vokietijos suvienijimo 1990 m. muziejaus kolekcijos buvo prijungtos prie Valstybinių Berlyno muziejų institucijos kolekcijų. Po kapitalinių restauracijos darbų muziejus atidaytas 2006 m. iš naujo. Jo paskirtis pakeista į Skulptūrų ir Bizantijos meno muziejaus. Taip pat jame yra *Münzkabinett* − žmonijos istorijos numizmatikos kabineto − pagrindinė ekspozicija. Papildomai muziejus praturtintas 150 paveikslų iš renesanso laikotarpio, kai pagrindinė renesanso paveikslų kolekcija nuo 1998 m. eksponuojama Berlyno paveikslų galerijoje.

Bodės muziejaus garsiais eksponatais minimos Donatelo „Pacių Madonos", Kanovos „Šokėjos" skulptūros, bei jame yra kapitalinių vokiečių skulptorių T. Rymenšneiderio ir I. Giunterio skulptūros darbų. Muziejuje vyksta dedikuotos parodos.

Muziejaus vaizdai
-----------------

* Muziejaus fojė Muziejaus fojė
* Europos viduramžių meno salė Europos viduramžių meno salė
* Italų skulptūrų salė Italų skulptūrų salė
* Bazilika Bazilika

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bodės muziejus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė, DE, EN kalbomis
* Numizmatikos kabinetas
* berlin.de
Velodrezina linijoje tarp Templino ir Fiurstenbergo (Vokietija) (2004 m.)
**Drezina** (vok. *Dreisine*) – savaeigis geležinkelio vežimėlis ar važiuoklė, skirtas važiuoti bėgiais ir pervežti žmones (paprastai geležinkelio darbininkus), apžiūrėti bėgius ar kitiems tarnybiniams reikalams. Anksčiau drezinos neturėjo sukabinimo įtaisų ar galėjo tik buksyruoti specialios konstrukcijos priekabas. Dabar sunkiosios drezinos paprastai turi sukabinimo įrangą ir tolimais nuotoliais gali būti pervežtos prikabintos prie traukinio. 

Drezinos pavadintos girininko Karlo Drezo (*Karl Drais*), 1817 m. išradusio dviejų ratų dviračio tipo sėdimąjį paspirtą (didelį paspirtuką), kuris buvo šiuolaikinio dviračio pirmtakas, garbei. Pradžioje drezinomis vadino tokius paspirtus, o vėliau šiuo pavadinimu ėmė vadinti ir geležinkelio drezinas.

Raumenų darbu varomos drezinos
------------------------------

Klasikinės dabartinio tipo drezinos geležinkeliuose pasirodė 1839 m. Tokias drezinas sudarė ant keturių ratų su antbriauniais (rebordomis) įtvirtintas lengvas rėmas. Drezinos priekiniame gale įtvirtintas suolelis su pakojomis, ant kurio gali sėdėti 2-3 žmonės. Užpakalinėje dalyje vieta darbininkams, kurių du suka rankenas ir taip varo dreziną pirmyn. Kiti du darbininkai yra pamaina. 
Gerai sukonstruota drezina, sveriant apie 650 kg, varoma dviejų darbininkų jėgos, 1:2000 įkalnėje pasiekia 25 – iki 30 km/val. Sukurtos drezinos su garo varikliais galėjo važinėti nuo 50 iki 70 km/val. greičiu.

Velodrezinos
------------

Buvo sukonstruotos ir velodrezinos, kurias buvo lengva varyti minant pedalus, nes riedėjimo trintis bėgiais labai maža. Pirma keturratė velodrezina buvo išbandyta Prancūzijos Rytų geležinkelyje. Tokia velodrezina paveždavo du žmones, vienas žmogus galėdavo nukelti ją nuo bėgių. Tai buvo svarbu, nes dreziną dažnai tekdavo nukelti nuo bėgių artėjant traukiniui. 

Šiais laikais velodrezinos naudojamos kai kuriose uždarytose geležinkelio linijose turistų pramogoms.

Beveik visose JAV geležinkelio linijose (Europoje – tik kaip išimtis) naudojamos triračio tipo svirtinės velodrezinos. Jas sudaro ant dviejų ratų virš vieno bėgio stovintis suolelis, ant kurio sėdi vienas ar du važiuojantieji. Ant antrojo bėgio remiasi trečias mažas ratas. Pirmasis sėdintysis rankomis pirmyn atgal stumdo svirtį, kurios judesys dantračių sistemos transformuojamas į priekinio rato sukimą. Tokias drezinas naudoja kelio meistrai bei sargai.

* Drezina Onegos ežero pakrantėje (1916 m. S. Prokudino-Gorskio nuotrauka)
* Dviračio tipo siauruko velodrezina (1940 m.)
* Triratė svirtinė drezina


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Drezina** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| **Boeing 727** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | Siauro fiuzeliažo oro laineris |
| Gamintojas | Boeing Commercial Airplanes |
| Pirmas skrydis | 1963 m. vasario 9 d. |
| Pradėtas naudoti | 1964 m. vasario 1 d. |
| Būsena | naudojamas, labiausiai kroviniams pervežti |
| Pagaminta vnt. | 1831 |
| Vieneto kaina | 4,25 mln. JAV dolerių, 22 mln. JAV dolerių 1982 m. |

**Boeing 727** – siauro fiuzeliažo, trijų variklių reaktyvinis oro laineris, nuo 1968 iki 1984 m. gamintas Boeing filialo Boeing Commercial Airplanes. Lėktuvas talpina nuo 149 iki 189 keleivių, jis gali nuskristi iki 5000 km. Kadangi lėktuvas skirtas trumpų ir vidutinių nuotolių skrydžiams, jis tinkamas kilti ir leistis mažesniuose oro uostuose. 727 yra vienintelis Boeing kompanijos trijų variklių lėktuvas.

727 modelio korpusas ir jo dizainas perimtas iš 707 modelio. Pirmosios šį lėktuvą įsigijo JAV oro linijos Eastern Air Lines 1964 m.

1984 m. buvo sustabdyta šio lėktuvo gamyba. 2011 m. dar buvo naudojami 23 Boeing 727-100 ir 227 Boeing 727-200 lėktuvai. Dėl šiuolaikinių garso lygio oro uostuose taisyklių, 727 orlaivių varikliai yra sumontuoti su garso slopinimo įrenginiais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  World Airliner Census 2011
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Hippolyte Mège-Mouriès
**Ipolitas Mež-Murijė** (*Hippolyte Mège-Mouriès*, 1817 m. spalio 24 d. Draginjane – 1880 m. gegužės 31 d. Paryžiuje) – prancūzų chemikas ir atradėjas. Svarbiausias atradimas – margarinas.

Atradimai
---------

1860 m. Mež-Murijė daugiausia dėmesio skyrė riebalų perdirbimui. Prancūzijoje kilo sviesto trūkumas, o Napoleonas III pasiūlė premiją už sviesto pakaitalo gamybą. Mež-Murijė eksperimentavo su tuo, kas, kaip manoma, buvo nauja riebalų rūgštis, kurią atrado Mišelis Eženas Ševriolis. Iki 1867 m. Mež-Murijė dirbo „La Ferme Impériale de la Faisanderie", privilegijuotame Napoleono III ūkyje Vensene prie Paryžiaus.

Mež-Murijė išradimas, iš pradžių žinomas kaip oleomargarinas, buvo sukurtas maišant perdirbtą jautienos talį su nugriebtu pienu. Tai buvo balkšvos išvaizdos karoliukai. Nors jis neteisingai suprato panaudotas chemines medžiagas, Mež-Murijė procesas buvo svarbus laimėjimas, nes jis sėkmingai padarė švelnius, neutralius riebalus žemoje temperatūroje, naudodamas vandenį.

Mež-Murijė pateikė paraišką dėl daugybės margarino gamybos patentų. Jis buvo suteiktas 1869 m. spalio 2 d. Mež-Murijė savo išradimą parodė 1871 m. olandų sviesto eksportuotojui Antonui Jurgenui. Mège-Mouriès galbūt negalėjo suprasti, kad jo patentas Nyderlanduose nebuvo apsaugotas patentų sutartimis. Jurgenas, toliau tobulino Mež-Murijė idėjas ir pradėjo gaminti ir parduoti margariną, kaip ir kita Olandijos kompanija, vadovaujama Simono van den Bergo. Abi buvo įsikūrusios Oso mieste Šiaurės Brabante. „Jurgens" kompanija galiausiai tapo „Unilever" dalimi.

Mež-Murijė labai mažai pelno gavo dėl oleomargarino išradimo, kuris Prancūzijoje niekada nebuvo populiarus. Jurgensas ir van den Bergas sukūrė didelę eksporto pramonę, parduodančią margariną į Angliją ir kitas šalis. 1880 m. Nyderlanduose buvo ne mažiau kaip 70 margarino gamyklų. 1911 m. Jurgenass eksportavo 111 000 tonų margarino, o Van den Bergas – 112 000.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Bogatyr
**Bogatyr** – obelų veislė. 1927 m. Mičiurinske veislę išvedė S. Černenka, sukryžminęs paprastąjį antaninį su Landsbergo renetu. Nuo 1956 m. veislė buvo tiriama Vytėnuose, o nuo 1970 m. iki šiol platinama visoje Lietuvos teritorijoje.

Vaismedžiai aukšti, stori, vidutiniškai išsišakoję, su ilgomis šakomis. Žiemas ištveria vidutiniškai arba gerai. Iš dalies savidulkiai. Obuoliai ant šakų laikosi stipriai. Dera kasmet. Vainikas rutuliškas, kartais išsidraikęs, vidutinio tankumo. Derėti pradeda anksti, jauni medžiai dera gausiai ir kasmet. Vaisiai skanūs švieži, tinka ir perdirbti, tačiau desertui per stambūs.

Vaisiai skinami rugsėjo pabaigoje ar spalio pradžioje. Gerai išsilaiko iki kovo mėnesio. Jie gražūs, jaunų obelų stambūs, gana atsparūs rauplėms ir rudajam puviniui, skanūs, saldžiarūgščiai.

Obuoliai plokščiai apvalūs, kartais plačiai kūgiški. Odelė vidutinio storumo, kvapni, žalsvai geltona arba su šviesiu raudoniu.
| Drina |
| --- |
| Tiltas per Driną Višegrade Tiltas per Driną Višegrade |
| **Ilgis** | 329 km |
| **Baseino plotas** | 19 600 km² |
| **Vidutinis debitas** | 341 m³/s |
| **Ištakos** | Tara, Piva |
| **Žiotys** | Sava |
| **Šalys** | Bosnijos ir Hercegovinos vėliava Bosnija ir HercegovinaSerbijos vėliava Serbija |
|  |
|  **Vikiteka** | Drina |

**Drina** (serb. *Дрина*, bosn. *Drina*) – upė Serbijoje bei Bosnijoje ir Hercegovinoje (Serbų Respublikoje); Savos dešinysis intakas. Susidaro susiliejus Taros ir Pivos upėms, prasidedančioms Juodkalnijoje. Jos susilieja ties Bosnijos ir Hercegovinos siena, šalia Ščepan Poljės gyvenvietės. Teka Dinarų kalnais šiaurės rytų kryptimi pradžioje per Bosniją ir Hercegoviną, vėliau sudaro Serbijos-Bosnijos ir Hercegovinos sieną. Upės vaga slenkstėta, nemažai krioklių. Žemupyje teka Panonijos lyguma, įteka į Savą netoli Bosanska Račos gyvenvietės, į vakarus nuo Šabaco.

Didžiausi intakai: Sutjeska, Bjelava, Prača, Žepa, Drinjača, Janja (kairieji), Čehotina, Limas, Rzavas, Trešnjica, Jadaras (dešinieji).

Ant upės įrengtos 3 hidroelektrinės. Upės aukštupys mėgstamas plaukiotojų kajakais. Drinos vanduo naudojamas drėkinimui. Žvejyba. Prie Drinos įsikūrę šie miestai: Foča, Goraždė, Višegradas, Bratunacas, Zvornikas, Janja (Bosnija ir Hercegovina), Liubovija, Mali Zvornikas, Bania Koviliača, Loznica (Serbija).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 140
**Vygintas Grinis** (g. 1951 m. birželio 4 d. Kaune) – lietuvių inžinierius, valstybės tarnautojas, diplomatas.

Biografija
----------

1968 m. baigė Kauno 8-ąją vidurinę mokyklą, 1974 m. – KPI Automatikos fakultetą. 1979–1982 m. mokėsi KPI Skaičiavimo mašinų katedros aspirantūroje. Technologijos mokslų daktaras. Turi Nepaprastastojo pasiuntinio ir įgaliotojo ministro rangą.

1974–1979 m. buvo KPI mokslo darbuotojas, 1983–1991 m. – Skaičiavimo mašinų katedros docentas.

1991–1995 m. buvo Kauno miesto Tarybos pirmininkas.

1995–1998 m. dirbo UAB "Alna" skyriaus vadovu, KTU Visuomenės institucijų administravimo katedros docentu.

1998–2001 m. buvo Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Čekijos Respublikoje ir Vengrijos Respublikai.

1999– 2014 m. buvo KTU Europos instituto docentas. 

2002–2015 m. buvo Kauno miesto savivaldybės Investicijų ir strateginio planavimo (ankst. pavadinimai:  Plėtros programų ir investicijų, Plėtros programų valdymo, Ekonominės plėtros) skyriaus vedėjas.

Nuo 2015 m. – VšĮ Kauno mokslo ir technologijų parko direktorius.

Virš 90-ties straipsnių kompiuterinių sistemų automatizuoto projektavimo, mikroprocesorinių sistemų modeliavimo ir testavimo, viešojo administravimo, informacinių sistemų taikymo valstybės administravime, verslo vystymo, ES struktūrinių fondų panaudojimo temomis autorius, parengė virš 10 metodinių priemonių skaičiavimo technikos, viešojo administravimo, Europos Sąjungos regionų plėtros mokymo klausimais..

Nuorodos
--------

* Kas yra kas Lietuvoje. Vygintas Grinis[neveikianti nuoroda]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vygintas Grinis[neveikianti nuoroda] (KTU informacija)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vaistų ampulė
Didelė ampulė su 1,3 kg didelio grynio cezio
**Ampulė** (angl. *ampoule, ampul, ampule, ampulla*, iš mažybinio lot. *ampulla*, iš gr. ἀμφορεύς 'amfora') – mažas stiklinis (kartais – plastikinis) buteliukas užlydytu kakleliu, kuriame paprastai laikoma skysta ar biri medžiaga.

Į šiuolaikines ampules paprastai fasuoja vaistinius preparatus ir chemines medžiagas, kurie turi būti apsaugoti nuo deguonies, cheminių ir mikrobiologinių teršalų. Stiklinės ampulės uždaromos užlydant atvirą kakliuką, o atidaromos jį nulaužiant. Gerai pagamintos ampulės kakliukas lūžta sudarydamas lygią lūžio vietą be šukių. Kartais ampulėse laikytas skystis filtruojamas, kad būtų apsisaugoma nuo retkarčiais susidarančių stiklo šukelių. Prieš užlydant ampulę neužpildyta viršutinė zona kaklelyje gali būti užpildoma inertinėmis dujomis, kad būtų išvengiama oksidacijos ar kitų nepageidaujamų cheminių virsmų.

Stiklinės ampulės patogios tuo, kad uždarytos jos visiškai nelaidžios dujoms ir skysčiams, nors pakavimas į jas gali būti gana brangus. Į ampules pakuojami ne tik vaistai, bet ir deguoniui jautrūs ir/ar higroskopiški chemikalai.

* Adrenalino ampulėAdrenalino ampulė
* Įvairios vaistų ampulėsĮvairios vaistų ampulės
* Fiziologinio tirpalo ampulėsFiziologinio tirpalo ampulės

Ampulių gamyba
--------------

Dabartinės ampulės pramoniniu būdu paprastai gaminamos iš trumpų stiklo vamzdelių, kurie automatinėse gamybos linijose formuojami kaitinant dujiniais degikliais. Kokybės kontrolei paprastai naudojami kompiuterinės regos įtaisai. 

Mažų serijų gamyboje ar laboratorijose ampulės dažnai pildomos ir užlydomos rankiniu būdu. Tuomet tuščios ampulės perkamos iš tiekėjų, užpildomos ir užlydimos mažais degikliais. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ampulė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| **Boeing 767** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | oro laineris |
| Gamintojas | Boeing Commercial Airplanes |
| Pirmas skrydis | 1981 m. rugsėjo 26 d. |
| Pradėtas naudoti | 1982 m. rugsėjo 8 d. |
| Būsena | naudojamas |
| Pagaminta vnt. | 1168 (2019 m. spalis) |
| Vieneto kaina | 186 mln. JAV dolerių |
| Variantai | Boeing E-767Boeing KC-46 PegasusBoeing KC-767Northrop Grumman E-10 MC2A |

**Boeing 767** – ilgų skrydžių, plataus fiuzeliažo dviejų variklių reaktyvinis oro laineris, gaminamas kompanijos Boeing Commercial Airplanes. Tai buvo pirmasis šios kompanijos plataus fiuzeliažo lėktuvas. Jame telpa iki 375 keleivių, skrydžio nuotolis siekia 6385 jūrmyles.

Šio lėktuvo gamyba vyko kartu su siauro fiuzeliažo Boeing 757 modeliu, tad dauguma dalių ir valdymo ypatumų yra panašūs.

Pirmosios šį lėktuvą pradėjo naudoti United Airlines oro linijos 1982 m. rugsėjo 8 d. vietiniams ir tarpkontinentiniams skrydžiams. 1985 m. 767 tapo pirmuoju dviejų variklių lėktuvu, kuriam buvo suteikta licencija reguliariems tarpkontinentiniams skrydžiams. Paskutiniame XX amžiaus dešimtmetyje 767 modelis tapo populiariausiu skrydžiuose tarp JAV ir Europos.

767 modelis tapo pirmuoju dviejų variklių plataus fiuzeliažo lėktuvu, kurio buvo pagaminta daugiau nei 1000. Beveik 600 iš jų yra 767-300ER varianto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  767 Model Summary
2. ↑  Prices
**Aleksandras Jacikevičius** (1922 m. spalio 8 d. Barsukynė, Skaudvilės valsčius – 1999 m. gruodžio 16 d. Klaipėda) – Lietuvos psichologas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1951 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1970 m. psichologijos mokslų daktaras.

Nuo 1951 m. Vilniaus pedagoginio instituto, 1952–1971 m. – Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, 1954–1971 m. Psichologijos ir defektologijos katedros vedėjas. 1971–1990 m. Konservatorijos Klaipėdos fakultetų dėstytojas, 1991–1999 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas, nuo 1971 m. profesorius.

Nuo 1988 m. Tarptautinės žmonių santykių tobulinimo asociacijos narys. Mokslinės veiklos kryptys: kūrybos, socialinės ir daugiakalbystės psichologijos problemos.

Bibliografija
-------------

* Daugiakalbystės psichologija, 1970 m.
* Socialinės psichologijos pagrindai, 1979 m.
* Bendrosios psichologijos paskaitos, su kitais, 1980 m.
* Bendroji psichologija, su kitais, 1989 m.
* Siela, mokslas, gyvensena: psichologijos įvadas studijų pradžiai, 1994 m.
* Žmonių grupių (socialinė) psichologija, 1995 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Aleksandras Jacikevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 461 psl.
|  |
| --- |
| **Boeing KC-46 Pegasus** |
|  |
| Boeing KC-46 Pegasus ruošiasi kuro papildymui |
|  |
| Tipas | Kuro papildymas ore ir transportavimas |
| Gamintojas | Boeing |
| Kūrėjas | Boeing |
| Pirmas skrydis | 2015 m. rugsėjo 25 d. |
| Pradėtas naudoti | 2019 m. sausio 10 d. |
| Būsena | naudojamas |
| Pagrindiniai naudotojai | Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos |
| Vieneto kaina | 147,4 mln. dolerių |
| Prototipas | Boeing KC-767 |

**Boeing KC-46 Pegasus** – transportavimo ir kuro papildymo ore lėktuvas, gaminamas kompanijos Boeing pasitelkiant orlaivio Boeing 767 bazę. 2011 m. šis lėktuvas laimėjo konkursą ir buvo pasirinktas pakeisti senuosius Boeing KC-135 Stratotanker orlaivius JAV pajėgose.

Pirmasis lėktuvas Jungtinių Valstijų karinėms oro pajėgoms buvo pristatytas 2019 m. sausio 10 d.

Lėktuvas
--------

Pirmasis KC-46 leidžiasi bazėje
Šis orlaivis sukurtas iš standartinio Boeing 767. Skrydžių valdymo kabinoje yra vietos 4 ekipažo nariams, salone – 15 sėdimų vietų keleiviams. Salonas gali būti perdarytas papildomiems 58 keleiviams arba į 18 palečių krovinių skyrių. Lėktuvo gale taip pat gali būti įrengtos vietos 58 pacientų gultams.

Istorija
--------

Pirmasis užsakytas KC-46 pasiekė McConnell oro bazę 2019 m. sausio 10 d. 

Sausio 25 d. dar du orlaiviai papildė šią bazę, o po 6 dienų Boeing atsiuntė dar 2 vienetus.

Vasario 3 d. savo pirmuosius du orlaivius gavo Altus karinė bazė.

2015 m. KC-46 orlaivius užsakė Japonijos karinės oro pajėgos. Pirmieji lėktuvai jas pasieks 2020 m.

Specifikacija
-------------

* **Įgula:** 2 pilotai, 1 kuro papildymo sistemos operatorius
* **Talpa:** iki 114 keleivių, aštuoniolika 463 l talpos palečių arba 58 pacientai
* **Varikliai:** 2 Pratt & Whitney PW4062 turbovarikliai (282 kN kiekvienas).
* **Didžiausias greitis:** 914 km/val (Mach 0,86; 570 mph)
* **Kreiserinis greitis:** 851 km/val (Mach 0,80; 530 mph)
* **Skrydžio nuotolis:** 11830 km
* **Skrydžio aukštis:** 12200 m (40100 pėdų)

Šaltiniai
---------

1. ↑  U.S. Air Force Accepts First Boeing KC-46A Pegasus Tanker Aircraft
2. ↑  KC-46A PEGASUS
3. ↑  KC-46 Arrival Ceremony
4. ↑  Pegasus Wings its Way to 97 AMW
5. ↑  Boeing’s KC-46A has been selected by Japan
6. ↑  KC-46A Pegasus

Nuorodos
--------

* Boeing KC-46 Pegasus gamintojo tinklapyje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Hiri motu(*Hiri motu*) |
| Kalbama | Papua Naujojoje Gvinėjoje |
| Kalbančiųjų skaičius | 100-200 tūkst. (*gimtoji kalba*) |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepakliūna |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | Papua Naujoji Gvinėja |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | ho |
| ISO 639-2 | hmo |
| ISO 639-3 | hmo |
| SIL | - |

**Hiri motu kalba** – viena iš oficialių kalbų Papua Naujojoje Gvinėjoje. Kalbančiųjų yra apie 100–200 tūkst. tačiau kaip gimtoji kalba ji yra labai mažai daliai šalies gyventojų, kadangi ji yra žargoninis motų kalbos variantas, patyręs gana nemažai anglų, Papua pidžinų ir kitų polinezietiškų kalbų įtakos. Hiri motu labai panaši į motų kalbą, kadangi ji susikūrė motų kalbos pagrindu, tačiau kalbantieji Hiri motu nesupranta grynos motų kalbos dėl fonetinių ir gramatinių skirtumų, nors leksika tarp šių dviejų kalbų sutampa apie 90 proc.

Nuorodos
--------

* hmo Duomenys apie kodu „hmo" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*

WikipediaWikipedia
Vikipedija ***Hiri motu kalba***
| **Myristicaceae** |
| --- |
| Kvapusis muskatmedis (*Myristica fragrans*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Magnolijažiedžiai  *( Magnoliidae)* |
| Šeima: | Muskatmediniai  *( Myristicaceae)* |

 |

Muskato riešutai
**Muskatmediniai** (*Myristicaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima. Auga Azijos ir Australijos tropinėse juostose. Kai kurių augalų rūšių sėklos (muskato riešutai) (kvapiojo muskato) ir kt. vartojamos farmacijoje, kulinarijoje, parfumerijoje, tabako pramonėje.

Šeimoje yra apie 18-20 genčių ir iki 400 rūšių.

Gentys
------

* *Bicuiba*
* *Brochoneura*
* *Cephalosphaera*
* *Coelocaryon*
* *Compsoneura*
* *Endocomia*
* *Gymnacranthera*
* *Haematodendron*
* *Horsfieldia*
* *Iryanthera*
* *Knema*
* *Maloutchia*
* Muskatmedis (*Myristica*)
* *Osteophloeum*
* *Otoba*
* Angolmedis (*Pycnanthus*)
* *Scyphocephalium*
* *Staudtia*
* Virolė (*Virola*)

Toksiškumas ir haliucinogeninis poveikis
----------------------------------------

Suvartojus apie 1g po 2 ar net 7 valandų gali prasidėti haliucinogeninis poveikis. Dauguma žmonių poveikį vertina kaip nemalonų, nes haliucinogeninius potyrius lydi pykinimas, vėmimas ir išdžiūvusi burna. Negana to tokį kiekį suvalgyti irgi nėra malonu, todėl kaip narkotinė medžiaga šie augalai nepaplitę. Jie visiškai legalūs.

Didesnės nei 7,5g dozės gali būti pavojingos sukelti viso kūno skausmus, konvulsijas.

Tokie kiekiai kokiais šis augalas naudojamas kaip prieskonis laikomi nepavojingais.

Nuorodos
--------

* *Myristicaceae* puslapis Archyvuota kopija 2006-09-09 iš Wayback Machine projekto.
* MBG Images of Myristicaceae in Madagascar
| **Aleksandras Izgojevas** |
| --- |
| Gimė | 1872 m. balandžio 23 d.Vilnius |
| Mirė | 1935 m. liepos 11 d. (63 metai)Haapsalu, Estija |
|  |
| Veikla | Kadetų partijos CK narys |
| Organizacijos | Odesos universitetas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | teisininkas |
| Alma mater | Odesos universitetas |

**Aleksandras Izgojevas** (rus. *Александр Самойлович Изгоев*, tikroji pavardė *Арон Соломонович Ланде*, 1872 m. balandžio 23 d. Vilnius – 1935 m. liepos 11 d. Haapsalu, Estija) – Rusijos politikas, publicistas, teisininkas, teisėtyrininkas agraristas, Odesos universiteto profesorius.

Biografija
----------

Vilniaus rabinų mokyklos mokytojo sūnus. 1889 m. įstojo į Tomsko universiteto Medicinos fakultetą; nebaigė, pašalintas už dalyvavimą studentų protesto akcijose. 1900 m. baigė Odesos universiteto Teisės fakultetą, vėliau šio universiteto profesorius. 

Nuo 1889 m. marksistas, vėliau socialdemokratas, nuo 1905 m. Kadetų partijos veikėjas: 1906–1918 m. jos CK narys. Nuo 1906 m. bendradarbiavo įvairiuose laikraščiuose ir žurnaluose Sankt Peterburge. 1912 m. parašė P. Stolypino biografiją. Po 1917 m. Vasario revoliucijos palaikė užsienio reikalų ministro P. Miliukovo užsienio politikos kursą, nepritarė koalicinės Laikinosios vyriausybės sudarymui. Po 1917 m. Spalio perversmo ragino organizuoti ginkluotą kovą su bolševikais. 1918 m. lapkričio – 1919 m. sausio mėn. 1919 m. rugpjūčio – 1921 m. kovo mėn. 1922 m. rugpjūčio – lapkričio mėn. tarybų valdžios kalintas. 1919–1922 m. Petrogrado viešosios bibliotekos darbuotojas. 1922 m. pabaigoje su kitais Rusijos kultūros veikėjais išsiųstas į Vokietiją. Vėliau gyveno Prahoje, Haapsalu. 1932–1933 m. laikraščio „Tallinskij russkij golos" faktinis redaktorius. Parašė atsiminimų.

Bibliografija
-------------

* Общинное право, СПб, 1905;
* Русское общество и революция, М. 1910;
* Наши политические партии, Петроград, 1917;
* Социализм, культура и большевизм.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biografija
2. ↑  *Aleksandras Izgojevas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 757 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Musala |
| --- |
| Musalos kalnasMusalos kalnas |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Bulgarijos vėliava Bulgarija |
| **Aukščiausias taškas** | 2925 m |
| **Koordinatės** | 42°10′47″ š. pl. 23°35′12″ r. ilg.﻿ / ﻿42.17972°š. pl. 23.58667°r. ilg.﻿ / 42.17972; 23.58667Koordinatės: 42°10′47″ š. pl. 23°35′12″ r. ilg.﻿ / ﻿42.17972°š. pl. 23.58667°r. ilg.﻿ / 42.17972; 23.58667 |
| **Uolienos** | Granitas |

**Musala** (bulg. *Мусала*) − kalnas Bulgarijoje, Rilos kalnuose; aukščiausias Balkanų pusiasalyje. Didžiausias aukštis 2925 m.

Musalos kalnas susidaręs iš granito, jo reljefas ledyninis.

Musalos vardas kilo nuo žodžių *Mus Allah* (*Alacho kalnas*), kai Bulgarija dar buvo Osmanų imperijos dalimi. Senovinis kalno pavadinimas buvo *Tangra*.

Musalos kalnas yra Rilos nacionalinio parko teritorijoje.

Šalia Musalos kalno teka trys Bulgarijos upės: Iskaras, Marica ir Mesta.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Stenlio kalnas |
| --- |
| Stenlio kalno masyvasStenlio kalno masyvas |
| **Aukštis** | 5109 m |
| **Žemynas** | Afrika |
| **Šalys** | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika  Ugandos vėliava Uganda |
| **Pirmasis įkopimas** | 1906 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Stenlio kalnas

  |
| **Koordinatės:** | 0°23′09″ š. pl. 29°52′18″ r. ilg.﻿ / ﻿0.38583°š. pl. 29.87167°r. ilg.﻿ / 0.38583; 29.87167Koordinatės: 0°23′09″ š. pl. 29°52′18″ r. ilg.﻿ / ﻿0.38583°š. pl. 29.87167°r. ilg.﻿ / 0.38583; 29.87167 |

**Stenlio kalnas** (angl. *Mount Stanley*) – kalnas, išsidėstęs Ruvenzorio kalnyne, Rytų Afrikoje, tarp Kongo Demokratinės Respublikos ir Ugandos. Būdamas 5109 m aukščio, jis yra aukščiausias kalnas tiek Ugandoje, tiek ir Kongo Demokratinėje Respublikoje. Stenlio kalnas yra trečias aukščiausias kalnas visoje Afrikoje po Kilimandžaro (5895 m) bei Kenijos kalno (5199 m).

Nors kalnas yra visai netoli pusiaujo, jo viršūnę vis dar dengia ledo kepurė, kuri, pasak atliktų tyrimų, iki 2025 metų gali visiškai ištirpti. Stenlio kalnas pavadintas britų žurnalisto bei keliautojo Henrio Mortono Stenlio garbei.

Ekspedicijos
------------

Stenlio kalno viršūnė pirmą kartą pasiekta 1906 m.
Vištienos gabalėliai ant žalumynų su pomidorais pagrindo
Vištienos salotų sumuštinis
**Vištienos salotos** – salotos, kurių pagrindą sudaro vištiena.

Gamyba
------

Vištienos salotų įprastos sudedamosios dalys gali būti salierai, svogūnai, pipirai, marinuoti agurkai ir kitos daržovės, kietai virti kiaušiniai. Prie salotų tinka majonezas, garstyčios

Europoje ir Azijoje salotų sudedamosios dalys gali skirtis nuo tradicinių žalumynais ir daržovėmis, jose gali būti dedama makaronų, kuskuso ar ryžių. Užpilamos bet kokiu padažu arba visai be jo.

JAV vištienos salotomis laikomos bet kokios salotos su vištiena arba mišrios salotos, kurios pagamintos iš supjaustytos viščiuko mėsos ir užpilo, pavyzdžiui, majonezo ar salotų padažo.

Kaip ir tunų ar kiaušinių salotos, taip ir vištienos salotos gali būti patiekiamos ant žalių salotų lapų, pomidorų, avokadų ar jų derinio. Iš vištienos salotų galima gaminti sumuštinius, ant konservuotos vištienos uždėjus likusį salotų užkandį.

Vištienos salotos patiekiamos kaip atskiras užkandis ar kaip garnyras prie kitų patiekalų.

* Salotos su plėšytais viščiuko gabalėliaisSalotos su plėšytais viščiuko gabalėliais
* Vištiena su anakardžio riešutaisVištiena su anakardžio riešutais
* Vištiena su daržovėmisVištiena su daržovėmis
* Vištiena su pjaustytais kiaušiniaisVištiena su pjaustytais kiaušiniais
* Vištiena su daržovėmisVištiena su daržovėmis

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vištienos salotos** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Green, O. (1909). *One Thousand Salads*. Putnam's homemaker series. G.P. Putnam's Sons. p. 97. Nuoroda tikrinta 2017-12-22.
2. ↑  „Chicken Salad: Back to the Beginning". Willow Tree Poultry Farm. Nuoroda tikrinta 2014-07-29.
| **Aleksandras Jaunputninislatv. *Aleksandrs Jaunputninš*** |
| --- |
| Gimė | 1904 m. spalio 2 d.Karsava |
| Mirė | 1974 m. sausio 18 d. (69 metai)Ryga |
|  |
| Veikla | latvių geografas, geomorfologas |
| Organizacijos | Latvijos universitetas |
| Pareigos | docentas |
|  |
| Alma mater | Leningrado universitetas |

**Aleksandras Jaunputninis** (latv. *Aleksandrs Jaunputninš*, 1904 m. spalio 2 d. Karsava – 1974 m. sausio 18 d. Ryga) – latvių geografas, geomorfologas.

Biografija
----------

1930 m. baigė Leningrado universitetą, 1937 m. geografijos mokslų kandidatas. 

1932–1950 m. dėstė Leningrado aukštosiose mokyklose. 1950–1972 m. Latvijos universiteto Fizinės geografijos katedros vedėjas; docentas. 1951–1955 m. Geografijos fakulteto dekanas, 1955–1961 m. Latvijos universiteto mokslinis sekretorius. 1958–1964 m. Latvijos geografų draugijos pirmininkas. 

Parašė veikalų iš pasaulio šalių gamtinės geografijos. Monografijos „Latvijos TSR geografija" (*Latvijas PSR geografija*) 2 t. 1975 m. vienas autorių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Aleksandras Jaunputninis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 600 psl.
|  |
| --- |
| Evdokia Kadi  gr. Ευδοκία Καδή |
|  
Evdokia Kadi 2008 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1981 m. vasario 27 d. (42 metai)  Nikosija, Kipro vėliava Kipras |
| Žanrai | pop |
| Aktyvumo metai | 2001–dabar |

**Evdokia Kadi** (gr. Ευδοκία Καδή; g. 1981 m. vasario 27 d. Nikosijoje, Kipre) – Kipro-Graikijos dainininkė, kuri atstovavo Kiprui 2008 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Femme Fatale". Konkurso pusfinalyje užėmė 15 vietą.

Muzikinę karjerą pradėjo 2001 metais Kipro universitete. Nuo tada ji dalyvauja daugelyje koncertų Kipre ir užsienyje su žinomais Graikijos ir Kipro dainininkais ir atlikėjais. Po jos pasirodymo Eurovizijoje Kadi išvyko į Graikiją, kur ji koncertavo su Nikos Kourkoulis „Poseidon" naktiniame klube.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Evdokia Kadi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Cyprus: Evdokia Kadi – „Femme fatale" (video)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Evridiki  *„Comme ci, comme ça"*** |  **Kipro atstovė Eurovizijoje**2008 | Po to:**Christina Metaxa  *„Firefly"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Stelvio nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
|   |
| **Vieta:** | Lombardija, Trentinas-Alto Adidžė, Italijos vėliava Italija |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Trentas |
| 

Žemėlapis rodantis Stelvio nacionalinis parkas vietą.Stelvio nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 46°30′0″ š. pl. 10°35′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.50000°š. pl. 10.58333°r. ilg.﻿ / 46.50000; 10.58333Koordinatės: 46°30′0″ š. pl. 10°35′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.50000°š. pl. 10.58333°r. ilg.﻿ / 46.50000; 10.58333 |
| **Plotas:** | 1 307 km² |
| **Įkurtas:** | 1935 m. |
|  **Vikiteka:** | Stelvio nacionalinis parkas |

**Stelvio nacionalinis parkas** (it. *Parco nazionale dello Stelvio*, vok. *Nationalpark Stilfser Joch*) – 1935 m. įkurtas nacionalinis parkas šiaurės rytų Italijoje, Lombardijos ir Trentino-Alto Adidžės regionuose. Arčiausiai parko yra Trento miestas.

Šis nacionalinis parkas ribojasi su Šveicarijos, Adamello-Brenta ir Adamello nacionaliniais parkais. Visi jie kartu dengia apie 400 000 hektarų plotą. Parkas saugo natūralią gamtą, kartu ir įvairių aukščių (nuo 650 iki 3 900 m) Alpių viršukalnes.

Stelvio nacionaliniame parke galima sutikti tokias gyvūnų rūšis kaip gemzė, alpinis ožys, alpinis švilpikas, kilnusis erelis ir kitus.