recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Aidaho Folsas*Idaho Falls* |
| --- |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

Aidaho FolsasAidaho Folsas

43°30′0″ š. pl. 112°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿43.50000°š. pl. 112.03333°r. ilg.﻿ / 43.50000; 112.03333﻿ (Aidaho Folsas)Koordinatės: 43°30′0″ š. pl. 112°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿43.50000°š. pl. 112.03333°r. ilg.﻿ / 43.50000; 112.03333﻿ (Aidaho Folsas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-7)------ vasaros: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Aidahas Aidahas |
| **Apygarda** | Bonevilio apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1863 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 67 723  |
| **Plotas** | 63,6 km² |
| **Tankumas** (2020) | 1 065 žm./km² |
| **Altitudė** | 1 434 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Aidaho Folsas |

**Aidaho Folsas** (angl. *Idaho Falls*) – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, pietryčių Aidahe, prie Sneiko aukštupio, 300 km į šiaurę nuo Solt Leik Sičio. Bonevilio apygardos centras ir didžiausias Aidaho miestas ne Boizio aglomeracijoje. Plentai ir geležinkeliai į Solt Leik Sitį, Mizulą, oro uostas. Vystoma technologijų pramonė, žemdirbystė (miežiai, bulvės), gyvulininkystė, turizmas.

Veikia Aidaho nacionalinė inžinerijos ir aplinkos laboratorija. Yra didelė mormonų šventykla (nuo 1944 m.).

2020 m. 66,1 % gyventojų buvo baltieji, 17,5 % – lotynoamerikiečiai, 5,5 % – mišrios kilmės, 1 % – azijiečiai, 0,8 % – indėnai.

Aidaho mormonų šventykla

Istorija
--------

Seniau dabartinio miesto vietoje gyveno šošonai-banokai iš šiaurės paijutai. 1863 m. prie Teiloro kelto per Sneiko upę įkurta Igl Roko gyvenvietė. 1890 m. pervadinta į Aidaho Folsą pagal slenksčius upėje (angl. *fall* 'krioklys, slenkstis'). Miestas nuo 1900 m. apygardos centras nuo 1911 m. Augo pradžioje kaip geležinkelių mazgas, vėliau – kaip drėkinamosios žemdirbystės apylinkės centras.

Šaltiniai
---------

1. IDAHO FALLS: in Bonneville (Idaho)
2. ↑  IDAHO FALLS: in Bonneville (Idaho)
3. IDAHO FALLS: in Bonneville (Idaho)
4. ↑  IDAHO FALLS: in Bonneville (Idaho)
5. 1 2 3  *Idaho Falls*. Encyclopædia Britannica Online. – www.britannica.com.
6. ↑  2020 Census, US Census Bureau, Idaho Falls, Idaho Profile
Petroglifai. Moabas (Juta, JAV)
Petroglifas Valiulio akmenyje
**Uolų raižiniai** (arba **petroglifai**; sen. gr. πέτρος – akmuo, sen. gr. γλύφειν – raižyti) – piktograminiai arba logograminiai paveikslėliai, kokiu nors būdu išraižyti ant uolienos (akmens, olos sienos ir kt.) paviršiaus. Tokių dirbinių randama visame pasaulyje. Jie dažniausiai siejami su priešistorinėmis kultūromis ir yra vieni ilgiausiai ir geriausiai išsilaikančių archeologinių radinių. Petroglifai nemaišytini su urvų piešiniais, kuomet paveikslėliai gaminami ne apdirbant uolieną, o ją spalvinant.

Seniausi žinomi petroglifai datuojami neolito ar vėlyvojo paleoloito laikotarpiu (prieš 10–12 tūkst. metų), tačiau spekuliuojama ir apie senesnius petroglifus. Prieš 9000–7000 m. paveikslėlius pradėjo keisti rašto ženklai ar jų užuomazgos, tačiau petroglifai vietomis gaminti iki pat XX a. Daugiausia jų randama Afrikoje, Skandinavijoje, Sibire, Šiaurės Amerikos pietvakariuose, Australijoje.

Petroglifuose dažnai vaizduojamos įvairių gyvūnų, žmonių figūros, dangaus kūnai, geometrinės figūros. Tiksli jų paskirtis nežinoma – keliamos hipotezės, kad jie galėję būti šamanų ritualinės praktikos arba pirmykštės bendravimo priemonės, galėjo turėti reikšmę nustatant astronominius reiškinius, migracijos kelius, medžioklės plotus, galėję būti savotiški žemėlapiai.

* Petroglifas ČilėjePetroglifas Čilėje
* Duobučių formos petroglifai ŠvedijojeDuobučių formos petroglifai Švedijoje
* Kamiana Mohylos petroglifai, UkrainaKamiana Mohylos petroglifai, Ukraina
* Tveifelfonteinas. Įvairūs gyvūnai petroglife NamibijojeTveifelfonteinas. Įvairūs gyvūnai petroglife Namibijoje

Taip pat skaitykite
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Uolų raižiniai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Geoglifas
* Urvų piešiniai
* Inukšukas
* Megalitas

Išnašos
-------

1. ↑  *Petroglifai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010

Nuorodos
--------

* Bradshaw Foundation
| Grin Riveris |
| --- |
| Grin Riveris, tekantis pro Atskirties kanjoną Jutoje Grin Riveris, tekantis pro Atskirties kanjoną Jutoje |
| **Ilgis** | 1175 km |
| **Baseino plotas** | 117 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 173,3 m³/s |
| **Ištakos** | Uoliniai kalnai |
| **Žiotys** | Koloradas |
| **Šalys** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Grin Riveris |

**Grin Riveris** arba ***Žalioji upė*** (angl. *Green River*) – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Vajominge, Kolorade bei Jutoje; dešinysis Kolorado intakas. Prasideda vakarų Uolinių kalnų Vind Riverio kalnagūbryje. Teka daugiausia pietų kryptimi kalnuotomis vietovėmis. Prateka pro šiaurės vakarinį Kolorado valstijos pakraštį, o toliau srūva Jutos teritorija. Įteka į Koloradą žemiau Moabo.

Didžiausi intakai – Jampa, Vaitas (kairieji), Dušeinas, Praisas, San Rafaelis (dešinieji).

Upė keliose vietose patvenkta (didžiausias tvenkinys – Liepsnojančiojo tarpeklio), vanduo naudojamas drėkinimui ir hidroenergetikai. Slėnyje – Dinozaurų nacionalinis paminklas (jame randama daug dinozaurų fosilijų), prie žiočių – Kanjonų krašto nacionalinis parkas. Upė laivuojama tik poplūdžių metu ir tik specialiais, sekliam vandeniui pritaikytais laivais.

Pagrindinis miestas prie upės – Grin Riveris (Vajomingas).

Seniau prie upės gyveno indėnai jutai ir šošonai (pastarųjų kalba upė žinoma kaip *Seeds-kee-dee-Agie* 'prerijų vištų upė'). Ispanai upę vadino Žaliąja (isp. *Río Verde*). Amerikiečiai pradžioje ją vadino Ispanų upe (angl. *Spanish River*).

* Grin Riveris ties Dinozaurų nacionaliniu paminklu KoloradeGrin Riveris ties Dinozaurų nacionaliniu paminklu Kolorade
* Grin Riverio aukštupys VajomingeGrin Riverio aukštupys Vajominge
* Žemupys Kanjonų krašto nacionaliniame parkeŽemupys Kanjonų krašto nacionaliniame parke
* Grin Riverio baseino žemėlapisGrin Riverio baseino žemėlapis

Šaltiniai
---------

1. ↑  "Water Resources Data, Utah, Water Year 2004". U.S. Geological Survey: 120.
2. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Amerika*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Žalióji ùpė.
3. 1 2  *Green River*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
4. ↑  Green River / river, Wyoming-Colorado-Utah, United States, *Encyclopaedia Britannica*.
5. ↑  Seeds-Kee-Dee-Agie, *waymarking.com*
**Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medalis „Tarnaukite Lietuvai"** – Lietuvos Seimo valdybos 2011 m. įsteigtas apdovanojimas. Juo pagerbiama rašytojos, visuomenės veikėjos Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viso gyvenimo veikla, minint jos 150-ąsias gimimo metines, siekiant skatinti visuomenės pilietiškumą, tautinę savimonę ir kultūrinį sąmoningumą. Skiriamas Lietuvos ir užsienio valstybių piliečiams, bendruomenėms, juridiniams asmenims.

Medalio „Tarnaukite Lietuvai" autorius – skulptorius Alfridas Pajuodis. Iškilmingas laureatų apdovanojamas vyksta kasmet kovo 30 d. Gabrielės Petkevičaitės-Bitės gimimo dieną, Panevėžyje. Medalį ir jo liudijimą teikia Seimo Pirmininkas arba jo paskirtas asmuo. 

Kasmet skiriami ne daugiau kaip keturi apdovanojimai už kiekvieną žemiau nurodytą veiklą.:

* parlamentarizmo tradicijų puoselėjimą, pilietiškumo ir demokratijos skatinimą;
* filantropinę veiklą;
* savanorystės kultūros sklaidą Lietuvoje;
* aktualią tautinę publicistiką.

2019 m. įteikta 16 apdovanojimų.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medalis „Tarnaukite Lietuvai" *lrs.lt*
2. ↑  *Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medalis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004

Nuorodos
--------

* G. Petkevičaitės-Bitės atminimo medalio „Tarnaukite Lietuvai" laureatai
* G. Petkevičaitės-Bitės atminimo medalio „Tarnaukite Lietuvai" teikimo nuostatai
| Kujaba |
| --- |
| Kujaba Pantanalio teritorijoje Kujaba Pantanalio teritorijoje |
| **Ilgis** | 980 km |
| **Baseino plotas** | 102 750 km² |
| **Ištakos** | Mato Groso plynaukštė |
| **Žiotys** | Paragvajus |
| **Šalys** | Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Kujaba |

**Kujaba** (port. *Rio Cuiabá*) – upė pietvakarių Brazilijoje, Mato Grose; kairysis Paragvajaus upės intakas. Prasideda Mato Groso plynaukštėje, teka į pietvakarius daugiausia Pantanalio pelkynėmis. Vaga sudaro daug meandrų ir senvagių. Kujabos žemupiu eina Mato Groso ir Pietų Mato Groso valstijų riba. Įteka į Paragvajų netoli Bolivijos sienos, aukščiau Amolaro.

Svarbiausias intakas – San Lorensas.

Upė būna vandeningiausia nuo spalio iki balandžio. Teka Mato Groso Pantanalio nacionalinio parko teritorija. Prie upės įsikūręs Kujabos miestas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kujaba (upė)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
| **Leonas Jezerskas** |
| --- |
|  |
| Leonas Jezerskas žieduoja paukščius Ventės rago ornitologinėje stotyje |
| Gimė | 1925 m. liepos 18 d.Rokai, Kauno rajonas |
| Mirė | 2018 m. birželio 8 d. (92 metai) |
| Palaidotas (-a) | Ventės k. kapinėse |
|  |
| Veikla | gamtininkas mėgėjas |
| Sritis | paukščių žiedavimas, ornitologija |
| Organizacijos | Ventės Rago ornitologinė stotis |
| Pareigos | vedėjas |

**Leonas Jezerskas** (1925 m. liepos 18 d. Rokuose, Kauno rajonas – 2018 m. birželio 8 d.) – ornitologas, ilgametis Kauno zoologijos muziejaus darbuotojas, Ventės rago ornitologinės stoties vedėjas. Lietovos ornitologų draugijos narys.

Biografija
----------

1947 m. baigė Kauno 6-ąją gimnaziją, 1949 m. – Kauno medicinos laborantų mokyklą. 1947–1948 m. dirbo LMA Biologijos instituto Zoologijos muziejaus Kaune konservatoriumi, vyr. laborantu. Taksidermijos pagrindų buvo išsiųstas mokytis į Maskvą pas profesorių Kocą. 1956 m. neakivaizdiniu būdu baigė Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos – geografijos fakultetą, įgijo biologijos ir chemijos mokytojo specialybę. 1957–1964 m. dirbo Kauno zoologijos muziejuje jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu, iki 1973 m. – vyriausiuoju muziejaus fondų saugotoju. Nuo 1974 m. Zoologijos muziejaus filialo Ventės rago ornitologinės stoties vedėjas.

Paukščius stebėti ir žieduoti Ventės rage pradėjo nuo 1954 m. Rengė disertaciją „Lietuvos TSR miestų uoksiniai paukščiai ir jų globos priemonės", kurios nepabaigė. Buvo aktyvus Kauno zoologijos muziejaus ekspedicijų dalyvis, aktyviai rinko medžiagą eksponatams. Dirbdamas Ventės rage patobulino paukščių gaudymo žiedavimui priemones ir metodus, sukūrė zigzagines gaudykles. Ten pat įrengė ir paukščių migracijos muziejų. 1950–1973 m. buvo vienas iš „Paukščių dienų" organizatorių. Skaito paskaitas visuomenei, moksleiviams. Už puikų gamtininko darbą apdovanotas garbės, padėkos raštais. 1992 m. už visuomeninę auklėjamąją veiklą Tado Ivanausko ornitologinė premija.

Publikacijos
------------

Paskelbė 7 mokslinius, keliolika populiarių straipsnių. Prisidėjo prie „Lietuvos raudonosios knygos" rengimo (1974, 1984). Išleido leidinį „Paukščių žiedavimas Ventės rago ornitologinėje stotyje" (1989). Su kolega Vytautu Jusiu išleido knygą „Ventės ragas. Ornitologinė stotis" (2007).

Šaltiniai
---------

* Arnastauskienė Tamara, Jakimavičius Algimantas. Lietuvos zoologai XVIII–XX a. Ekologijos institutas: Vilnius, 1997. ISBN 9986-443-11-3.
Koordinatės: 55°43′05″š. pl. 21°07′44″r. ilg.﻿ / ﻿55.718°š. pl. 21.129°r. ilg.﻿ / 55.718; 21.129

Lietuvininkų aikštė
**Lietuvininkų aikštė** – centrinė Klaipėdos miesto aikštė. Joje pastatytas paminklas Martynui Mažvydui.

Istoriniai aikštės pavadinimai − Liepojos, Kanto, Lenino, Pergalės.

Istorija
--------

Po 1854 m. gaisro aikštės vietoje buvo pasodinta medžių, o ji pati užstatyta tik XX a. pradžioje. Vienu aikštės pakraščiu ėjo vedantys į geležinkelio stotį tramvajaus bėgiai.

1945 m. gegužės 27 d. buvo atidengtas paminklas pergalei prieš hitlerinę Vokietiją pažymėti − nukreipta į vakarų pusę patranka. Pati aikštė pavadinta Lenino vardu.

1976 m. aikštė pervadinta į Pergalės aikštę ir čia buvo pastatytas aukštas postamentas ant kurio buvo užkeltas prieštankinis pabūklas simbolizuojantis pergalę prieš hitlerinę Vokietiją.

1990 m. atgavus nepriklausomybę aikštė buvo pervadinta lietuvininkų garbei ir nugriautas (apie metus prieš tai tanketėmis BTR sovietų armijos saugotas) buvęs postamentas su stovėjusiu pabūklu.

1997 m. rugsėjo mėnesį minint „Katekizmo" išleidimo 450-ąsias metines aikštėje pastatytas paminklas jo autoriui Martynui Mažvydui su Martyno Mažvydo skulptūra ir kvadratiniais granitiniais suoliukais, simbolizuojančiais mokyklos suolus ir Mažvydo mokinius.

Šaltiniai
---------

www.travel.lt


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lietuvininkų aikštė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Individas** – atskiras asmuo arba atskiras organizmas.

Žodis *individas* kilęs iš lot. *individuus* 'nedalus, nedalinamas'.

Biologija
---------

Gamtoje yra rūšių, kuriose individai ne visada atskiriami. Egzistuoja vadinamieji *moduliniai organizmai*, kuriuose ribos tarp individų yra neaiškios. Pavyzdžiu gali būti varpučio augalai: virš žemės matyti atskiri varpučio kerai, o po žeme juos jungia bendras šakniastiebis, per kurį jie gali dalintis maisto medžiagomis. Kol jungiantis šakniastiebis nėra nutrauktas tokie kerai lyg ir sudaro vieną individą, tačiau atskiri kerai faktiškai yra nepriklausomi. Gyvūnų pasaulyje modulinių organizmų pavyzdžiu gali būti kolonijiniai duobagyviai.

Biologijoje individo vystymąsi nuo pradžios (apvaisinimo lytiškai dauginantis iki dalies atsiskyrimo vegetatyviai dauginantis) iki mirties nagrinėja *individualaus vystymosi biologija*.

Žmogus kaip individas
---------------------

Kiekvienas žmogus yra individas, jis yra „savo rūšies atstovas", žmogus bendriausia biologine prasme. Individualybės sąvoka taikoma, kalbant apie tik vienam žmogui būdingą unikalių savybių derinį, kuriuo jis skiriasi nuo kitų savo rūšies atstovų. Individualybė – žmogaus psichikos savitumas, unikalumas.
Vokiškas vairuotojo pažymėjimas
**Vairuotojo pažymėjimas** – oficialus dokumentas, patvirtinantis jo turėtojo teisę vairuoti motorines transporto priemones (autobusas, automobilis, motociklas, mopedas, sunkvežimis, troleibusas) ir jo asmens tapatybę.

Vairuotojo pažymėjimo išdavimas
-------------------------------

Vairavimo mokykla Japonijoje

WikisourceWikisource
Puslapis Vikišaltiniuose:
***Kelių Eismo Taisyklės***

Kai kuriose šalyse vairuotojo pažymėjimas išduodamas asmeniui prieš jam pradedant vairuoti. Tačiau daugelyje šalių prieš gaunamas pažymėjimą asmuo turi išlaikyti tam tikrus egzaminus ir atitikti tam tikrus reikalavimus.

Lietuvoje norintis gauti vairuotojo pažymėjimą asmuo turi būti ne jaunesnis 18 metų, nuolat gyventi Lietuvos Respublikoje, būti tinkamos vairuoti sveikatos būklės ir mokėti suteikti pirmąją pagalbą, išmanyti reglamentuojančius kelių eismą teisės aktus, būti išlaikiusiam žinių, įgūdžių ir elgsenos kvalifikacinius egzaminus įstatymo nustatyta tvarka. Žinios ir įgūdžiai dažniausiai įgyjami privačiai dirbančiose vairavimo mokyklose, o kvalifikaciniai egzaminai laikomi valstybės įmonėje „Regitra", kuri taip pat išduoda ir keičia vairuotojo pažymėjimus (anksčiau šią funkciją atlikdavo policija).

Turkmėnijoje, be kitų reikalavimų, privaloma išlaikyti egzaminą apie Ruhnamos mokymą.

Europos vairuotojo pažymėjimas
------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Europos vairuotojo pažymėjimas*
Lietuvai įstojus į Europos Sąjungą, buvo pasirašyta direktyva, reglamentuojanti vairuotojų pažymėjimų išdavimą. Ji numato, kad kitose ES šalyse išduoti vairuotojo pažymėjimai Lietuvos Respublikos teritorijoje (taip pat išduoti Lietuvoje − kitų ES šalių teritorijoje) galioja be jokių apribojimų.

2006 m. kovo 27 d. Ministrų taryba sudarė politinį susitarimą dėl Europos Komisijos 2003 m. siūlymo dėl Europos vairuotojo pažymėjimo. Bendros Europos taisyklės palengvins laisvą ES vairuotojų judėjimą, padės išvengti sukčiavimo, kai vairuotojo pažymėjimas naudojamas asmens tapatybei nustatyti, ir didins saugumą keliuose, ypač vairuojant motociklus. Vienodo pavyzdžio kredito kortelės formos pažymėjimas pakeis daugiau nei 110 skirtingų šiuo metu naudojamų modelių.

Lietuvoje pradėta išrašinėti naujus Europos Bendrijų pavyzdžio vairuotojo pažymėjimus nuo 2005 m. lapkričio 1 d.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vairuotojo pažymėjimas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Aktuali Europos Sąjungos gyventojams pagrindinė informacija apie vairuotojo pažymėjimą – Europos Tarybos oficiali svetainė ec.europe.eu
* Asmens dokumentų išrašymo centras prie vidaus reikalų ministerijos[neveikianti nuoroda] – senųjų ir naujojo Lietuvos vairuotojo pažymėjimo pavyzdžiai ir aprašymai
* VĮ „Regitra" Archyvuota kopija 2007-08-25 iš Wayback Machine projekto. – vairuotojo pažymėjimų išdavimas ir keitimas
| **Laimutė Valatkienė** |
| --- |
| Gimė | 1937 m. spalio 15 d. (85 metai)Kušlėnai, Mažeikių apskritis |
| Mirė | 2018 Spalio 15Telsiai |
| Sutuoktinis (-ė) | Vitas Valatka |
|  |
| Veikla | Lietuvos archeologė |
| Organizacijos | Žemaičių muziejus Alka |
| Pareigos | vyr. mokslinė bendradarbė |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Laimutė Valatkienė** (g. 1937 m. spalio 15 d. Kušlėnuose, Mažeikių apskritis) – Lietuvos archeologė, muziejininkė.

Biografija
----------

1988 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, diplominis darbas „Maudžiorų kapinyno (Kelmės r.) VIII – IX a. papuošalai".

1971 m. pradėjo dirbti Telšių kraštotyros muziejaus „Alka" filiale – Mažeikių kraštotyros muziejuje, domėjosi kraštotyra, archeologija. Nuo 1974 m. Telšių kraštotyros muziejaus vyr. fondų saugotoja, pradėjo dalyvauti archeologinių paminklų žvalgymų ir tyrinėjimų ekspedicijose, kurioms vadovavo Vitas Valatka. Nuo 1977 m. vyr. mokslinė bendradarbė, vyr. muziejininkė.

Lietuvos archeologijos draugijos narė.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrinėti objektai: Galkančių kapinynas, Šatrijos kalno papėdės pietinė gyvenvietė, Kuršų kapinynas, Varnių Šv. Aleksandro bažnyčios zakristijos kapai, buv. Varnių kunigų seminarijos kiemas, Kumpikų kapinynas, Džiugo piliakalnio šiaurės vakarų gyvenvietė, Džiuginėnų gyvenvietė, Bauželio kapinynas, Vembūtų piliakalnis, (Telšių rajonas), Maudžiorų kapinynas, Žalakių kapinynas (Kelmės rajonas), Godelių kapinynas (Plungės rajonas).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Laimutė Valatkienė. Lietuvos archeologijos draugija[neveikianti nuoroda]
**Liucija Valatkienė-Varneckytė** (g. 1939 m. sausio 1 d. Juodeikuose, Plungės valsčiuje) – choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija
----------

Baigusi Plikių (Plungės raj.) septynmetę mokyklą, 1953–1957 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje (dėst. Birutė Razauskienė-Daukintaitė). 1957–1962 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. Algimanto Lopo klasė).

Nuo 1962 m. rudens – Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytoja, kurį laiką vadovavo žemesniųjų kursų moksleivių chorui. Pedagogė parengė apie 60 jaunųjų chorvedžių – iš jų trys tapo respublikinių jaunųjų dirigentų konkursų laureatais.

Be pedagoginio darbo, L. Valatkienė nuolat dirbo ir su mėgėjų chorais bei vokaliniais ansambliais. 1962–1966 m. buvo Kauno profsąjungų kultūros rūmų berniukų choro „Varpelis" chormeisterė, 1964–1965 m. – Kauno mokytojų namų mišriojo choro chormeisterė, 1968–1970 m. – Kauno politechnikos instituto studentų mišriojo choro „Jaunystė" chormeisterė, 1974–1976 m. – Kauno radijo gamyklos „Banga" mišriojo choro chormeisterė, 1977–1981 m. – Kauno fabriko „Mada" mišriojo choro chormeisterė. 1982–1986 m. vadovavo Kauno „Dailės" kombinato moterų vokaliniam ansambliui, kuris buvo miesto meno mėgėjų apžiūrų laureatas.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| Tietė |
| --- |
| Tietė ties Bara Bonita Tietė ties Bara Bonita |
| **Ilgis** | 1150 km |
| **Baseino plotas** | 72 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 620 m³/s |
| **Ištakos** | Sera do Maro kalnagūbris |
| **Žiotys** | Parana |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Tietė |

**Tietė** (port. *Rio Tietê*) – upė pietryčių Brazilijoje, San Paulo valstijoje; kairysis Paranos intakas. Prasideda Sera do Maro kalnagūbryje, ~900 m aukštyje, ties Salesopoliu, visai netoli Atlanto vandenyno kranto. Teka į šiaurės vakarus per metropolinę San Paulo teritoriją. Įteka į Paraną ties Tres Lagoaso miestu.

Didesni intakai: Pinjeirosas, Tamanduatėjus, Batalija, Bauru, Kapivara, Doradas, Žakarė Guasu, Žakarė Pepira, Žau, Žundiajus, Pirasikaba, Sorokaba.

Natūralios vagos išlikę labai nedaug: aukštupyje vaga daug kur kanalizuota, o toliau įrengta ištisa hidroelektinių kaskada (Tres Irmaunoso, Promisauno, Bara Bonitos). Aukštupio baseinas smarkiai užterštas. Upė intensyviai laivuojama. Daug slenksčių ir krioklių (didžiausias – 22 m Itapuros krioklys žemupyje). Upė vandeningiausia vasarą.

Didesni miestai prie Tietės: Saleaspolis, San Paulas, Barueris, Santana de Parnaiba, Itu, Saltas, Porto Felisas, Tietė, Bara Bonita.

Upės pavadinimas kilo iš tupių kalbos ir reiškia „tikras (gausus, gilus) vanduo".

* Tietės ištakosTietės ištakos
* Laivyba Tiete ties Bara BonitaLaivyba Tiete ties Bara Bonita
* Tietės slenkstis ties SaltuTietės slenkstis ties Saltu
* Upė San PauleUpė San Paule

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Mapa físico do estado do São Paulo, IBGE, 2011.
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 440
4. ↑  *Tietê (Tietė̃)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
5. ↑  Mapa Multimodal São Paulo, DNIT, 2013.
6. ↑  «História». www.tiete.sp.gov.br.
Koordinatės: 55°42′36″š. pl. 21°08′15″r. ilg.﻿ / ﻿55.7098707°š. pl. 21.1373819°r. ilg.﻿ / 55.7098707; 21.1373819

|  Klaipėdos evangelikų liuteronų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Tikėjimo srovė** | liuteronai |
| **Savivaldybė** | Klaipėdos miestas |
| **Gyvenvietė** | Klaipėda |
| **Adresas** | Turgaus g. 24 |
| **Statybinė medžiaga** | planuojama statyti |

**Klaipėdos evangelikų liuteronų bažnyčia** – evangelikų liuteronų bažnyčia, planuojama statyti Klaipėdos senamiestyje, Turgaus g. 24, šalia Jono kalnelio. Iki Antrojo pasaulinio karo, toje vietoje stovėjo Šv. Jono bažnyčia. Ji buvo nugriauta po Antrojo pasaulinio karo.

Šv. Jono bažnyčia, nugriauta po II pasaulinio karo.
Pastatas bus pritaikytas prie senamiesčio architektūros ir atitiks dabartinius parapijos poreikius. Pamaldų salėje turėtų būti 400 sėdimų vietų. Suprojektuotos ir kitos patalpos galinčios pasitarnauti kitoms tikinčiųjų reikmėms ir tarnystėms. 2012 m. rugpjūčio 1 d. padėtas kertinis bažnyčios akmuo. Dabar bažnyčia yra įsikūrusi buvusiame gyvenamajame name Pylimo g. 2 prie Jono kalnelio Klaipėdos senamiestyje.

* Jono kalnelisJono kalnelis
* Būsimos bažnyčios vietaBūsimos bažnyčios vieta

Šaltiniai
---------

1. ↑  Klaipėdos evangelikų liuteronų bažnyčios puslapio informacija
2. ↑  liuteronai.lt puslapio informacija Archyvuota kopija 2014-11-02 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  svjono.lt puslapio informacija Archyvuota kopija 2014-12-16 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Klaipėdos evangelikų liuteronų parapijos puslapis
* Klaipėdos parapija liuteronai.lt puslapyje Archyvuota kopija 2014-11-02 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

  

**Judhišthira** (skr. युधिष्ठिरः = IAST: *Yudhiṣṭhiraḥ* – 'ramus mūšyje') – „Mahabharatos" veikėjas, vyriausias iš brolių Pandavų. Indraprasthos, o vėliau ir Hastinapuros karalius.

Gimė iš Pandaus žmonos Kuntės ir dievo Dharmos, todėl apdovanotas neprilygstamu teisingumo jausmu. Jo fizinis tėvas Pandus, dėl prakeiksmo atidavė sostą broliui Dhritaraštrai, o šis, kadangi buvo aklas, realiu valdytoju paskyrė savo sūnų Durjodhaną. Tačiau Judhišthira buvo vyriausias iš visų galimų įpėdinių, todėl ėmė reikšti pretenzijas į sostą (tiesa, dar buvo Kuntės nesantuokinis sūnus Karna, kuris buvo pats vyriausias). Pas išminčius Droną ir Kripą Judhišthira mokėsi kovos meno.

Tęsiantis nesutarimams dėl sosto, Dhritaraštra paskyrė Judhišthirai pusę karalystės. Jis tapo Indraprasthos (dab. Delis) valdovu. Su žmona Draupade susilaukė sūnaus Prativindhjos, o su Devika – Jaudhejos. Tapęs karaliumi, atliko radžasūjos ritualą ir inauguravo save pasaulio valdovu. Jo broliai užkariavo plačias teritorijas.

Tačiau vėliau Kauravai, pasitelkę dėdę Šakunį, žaidime kauliukais laimėjo Judhišthiros karalystę, o pats karalius, kartu su broliais 13 metų gyveno tremtyje.

Vėliau grįžęs Judhišthira pareiškė pretenzijas į karalystę, kilo Kurukšetros mūšis. Jame Judhišthira nukovė dėdę Šalją. Laimėjęs mūšį, atliko ašvamedhos (žirgo aukojimo) ritualą ir pasiskelbė Hastinapuros valdovu. Vėliau palikęs sostą Ardžunos palikuoniui Parikšitui, kartu su kitais Pandavais pasitraukė į kalnus. Ten bekopdami mirė visi Pandavai, išskyrus Judhišthirą. Pasiekęs viršūnę, buvo pakviestas Indros į dausas, bet atsisakė ten keliauti, kol nebus paimti jo broliai ir šuo (kuriame buvo įsikūnijęs tėvas Dharma).
**Luol Deng**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1985 m. balandžio 16 d. (38 metai) |
| Gimimo vieta | Vau, Pietų Sudanas |
| Ūgis | 2,06 m |
| Svoris | 100 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | *baigęs karjerą* |
| **Pozicija** | lengvasis krašto puolėjas |
| NBA naujokų birža |
| 2004 m. | 7 šaukimu,Čikagos „Bulls" |
| Profesionalūs klubai |
| 2003-20042004-201420142014-20162016-20182018–2019 | Duke universitetas (NCAA)Čikagos „Bulls"Cleveland CavaliersMajamio "Heat" Los Andželo LakersMinesotos „Timberwolves" |  |
| Šalies rinktinė |
|  | Jungtinė Karalystė Didžioji Britanija |  |
|  |

**Luolas Dengas** (g. 1985 m. balandžio 16 d.) – buvęs profesionalus krepšininkas iš Pietų Sudano. 

Dengas gimė 1985 m. balandžio 16 d. tuometiniame Sudane Vau mieste (dabar Pietų Sudanas). Jis yra dinkų etninės grupės narys. Visa Dengo šeima pabėgo iš Sudano į Egiptą, norėdami išvengti antrojo Sudano civilinio karo. Kai jų šeima gavo politinį prieglobstį, jie išvyko į Jungtinė Karalystę, Londoną. Ten Luolas pradėjo žaisti krepšinį ir būdamas 13 metų žaidė to amžiaus JK rinktinėje. Europos jaunučių čempionate Dengas vidutiniškai per rungtynes pelnydavo po 40 taškų ir atkovodavo po 14 kamuolių. Jis tapo naudingiausio turnyro žaidėju.

Būdamas 14 metų Dengas persikėlė į JAV ir pradėjo žaisti Naujojo Džersio Bleiro akademijos komandoje. Baigęs akademiją Dengas įstojo į Duke universitetą.

Po metų 2004 m. jis debiutavo NBA naujokų biržoje. 7-tu šaukimu jį pasirinko Finikso „Suns" komanda, kuri iš karto žaidėją perleido Čikago „Bulls" klubui.

2010–2011 m. NBA sezone vidutiniškai Dengas pelnydavo po 17,4 taško. Kartu su savo ekipa Dengas nuėjo iki pat rytų konferencijos finalo, kuriame 1-4 pralaimėjo Majamio „Heat" ekipai.

2014 m. L. Dengas perėjo į Klivlando „Cavaliers" komandą, tačiau čia sužaidė tik vieną sezoną.

Iki 2019 m. L. Dengas žaidė Majamio „Heat", Los Andželo „Lakers" ir Minesotos „Timberwolves" komandose. Krepšininko karjerą žaidėjas baigė 2019 m. vasario 27 d.

Kadangi nuo pat vaikystės Dengas žaidė Jungtinės Karalystės rinktinėse, tad suaugusiųjų čempionatuose jis taip pat atstovavo šiai šaliai. Žaidėjas su šia rinktine dalyvavo 2012 m. Olimpinėse žaidynėse. Jose L. Dengas pelnydavo po 15,8 taško, atkovodavo po 6,6 kamuolius.

2020 m. pabaigoje L. Dengas tapo Pietų Sudano vyrų krepšinio rinktinės treneriu, besiruošiant 2021 m. FIBA Afrikos čempionatui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LeBron gives chase, but Deng throws down on *Yahoo!* Sports; Devine, Dan (2011-05-27)
2. ↑  „Cavs Acquire Luol Deng from Bulls". *NBA.com*. Turner Sports Interactive, Inc. 2014-01-07. Suarchyvuotas originalas 2014-01-07. Nuoroda tikrinta 2014-01-07.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
3. ↑  Staff report. „Chicago Bulls forward Luol Deng says he'll be ready by training camp". *Sporting News*. Suarchyvuotas originalas 2012-08-09. Nuoroda tikrinta 30 November 2014.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
4. ↑  „Luol Deng to coach South Sudan at FIBA AfroBasket 2021 Qualifiers". *fiba.basketball*. 2020-11-24. Nuoroda tikrinta 2020-11-24.
Koordinatės: 48°41′35″ š. pl. 6°11′01″ r. ilg.﻿ / ﻿48.69306°š. pl. 6.18361°r. ilg.﻿ / 48.69306; 6.18361

Stanislovo aikštėje iškilusi Nansi rotušė
**Nansi rotušė** (pranc. *Hôtel de ville de Nancy*) – Prancūzijos Nansi miesto XVIII a. rūmai, naudojami kaip rotušė. Pastatyti buvusio Lietuvos didžiojo kunigaikščio ir Lenkijos karaliaus (miestą valdžiusio kaip Lotaringijos ir Baro hercogysčių valdovo) Stanislovo Leščinskio iniciatyva. Valstybės saugomas istorijos paminklas.

Istorija
--------

Rotušės frontonas su St. Leščinskio herbu, turinčiu Lietuvos ir Lenkijos heraldinius simbolius
Pastatas iškilo 1752–1755 m. ir nuo pat pradžių vykdė miesto rotušės funkcijas. Tuo metu Nansi centras jau buvo užstatytas, todėl, norint atlaisvinti vietą būsimai rotušei, teko nugriauti dvejus ten stovėjusius viešbučius. Dar vieni rūmai buvo nušluoti nuo žemės paviršiaus, kai 1890 m. rotušės pastatas buvo išplėstas. 

Rūmai išsistatę Senamiestyje, tarp keturių didesnių aikščių. Pagrindinis 98 metrų ilgio fasadas nukreiptas į Stanislovo aikštės pusę. Jo paviršių skaido korintiniai piliastrai, virš kurių iškilęs frontonas su Stanislovo Leščinskio herbu ir laikrodžiu; šalia stovi *Teisingumą* ir *Atsargumą* vaizduojančios alegorinės skulptūros. Puošnius metalinius balkonų turėklus kūrė meninės liejininkystės meistras Žanas Lamuras.

Metų eigoje interjeras buvo pertvarkytas, nepakitę išliko tik laiptai, vestibiulis, ir kvadratinė svetainė antrame aukšte. Laiptų sienas ištapė žinomas dailininkas Žanas Žirardė: freskos vaizduoja St. Leščinskio darbus visuomenės gerovės, teisingumo ir ekonomikos labui; paties geradario atvaizdas puošia lubas. Pradžioje svetainė buvo naudojama kaip prieškambaris į hercogo apartamentus, joje kurį laiką vykdavo
Stanislovo akademijos posėdžiai. Svetainės sienos dekoruotos Emilio Friano, Emė Moro ir Viktoro Pruvė paveikslais.

Išnašos
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nansi rotušė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Hôtel de ville, Nancy
2. ↑  Inauguration De la place Royale le 26 novembre 1755
3. ↑  Hôtel de ville
4. ↑  Nancy: Place Stanislas

Šaltiniai
---------

* Das Rathaus // www.tourismus-lothringen.de
* Pierre Simonin. *Nancy. La ville de Stanislas, éditions Serpenoise (collection Itinéraires du patrimoine no 54)* – Metz, 1994; ISBN 2-87692-209-6
* Mireille-Bénédicte Bouvet. *Nancy, hôtel de ville », dans Congrès archéologique de France. 164e session. Nancy et Lorraine méridionale 2006* – Société française d'archéologie, Paris, 2008, p. 143–147; ISBN 978-2-901837-32-9
| ***Ginklai San Sebastianui*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La bataille de San Sebastian |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija Meksika |
| Režisierius | Henri Verneuil |
| Scenaristas (-ai) | William Barby FahertySerge GanceMiguel MoraytaEnnio De Concini |
| Kompozitorius | Ennio Morricone |
| Vaidina | Anthony QuinnCharles Bronson |
| Metai | 1968 |
| Žanras | Vesternas, drama |
| Trukmė | 115 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Ginklai San Sebastianui** (pranc.  *La bataille de San Sebastian*) – 1968 m. sukurtas vesternas pagal William Barby Faherty romaną. Priešingai negu didžioji dalis Europoje sukurtų vesternų, šis buvo filmuojamas ne Ispanijoje, o Meksikoje.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Anthony Quinn – Leonas
* Anjnette Corner – Kinita
* Charles Bronson – Teklo
* Sam Jaffe – tėvas Džozefas
* Pedro Armendariz Jr. – tėvas Lukas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1743-ieji. Ispanijos kariuomenės persekiojamas avantiūristas Leonas, pasislėpęs kunigo tėvo Džozefo vežime, su šiuo atsiduria apleistame San Sebastiano miestelyje, kurį nuolat terorizuoja karingai nusiteikę indėnai. Vos atvykęs tėvas Džozefas nužudomas ir Leonas per klaidą palaikomas kunigu. Pradžioje jis priešinasi šiam „titului", tačiau pabudęs jausmas jaunai merginai vardu Kinita ir noras padėti žmonėms nugali. Leonas lieka miestelyje ir padeda žmonėms, nors šiuos taip pat engia ir gauja plėšikų, vadovaujamų Teklo.

Sužinojęs, kad Teklo yra išvien su indėnais, nors ima iš žmonių mokestį už neva jų apsaugą, Leonas vyksta į miestą, kur, buvusios meilužės padedamas, tikisi iš jos vyro generolo gauti ginklų miestelio gynybai...
| ***Juodasis žudikas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Black Killer |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Carlo Croccolo |
| Vaidina | Klaus Kinski  Fred Robsahm  Marina Malfatti |
| Metai | 1971 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 85 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Juodasis žudikas** (angl. *Black Killer*) – 1971 m. Italijoje sukurtas spagečių vesternas.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Į Tumstouną, kuriame laukiama atvykstant vyriausybės inspektoriaus, atjoja juodai apsirengęs teisininkas Džeimsas Vebas, turintis su savimi didelį kiekį knygų, kuriose slepia ginklus. Apsistojęs salūne, jis netrunka išsiaiškinti, kad mieste karaliauja broliai O‘Haros, einantys išvien su vietiniu teisėju ir prievarta atiminėjantys vietinių ūkininkų žemes. Pradžioje jie galvoja, kad Vebas ir yra inspektorius, tačiau tikrasis taip pat netrukus pasirodo ir yra nužudomas.

Į miestą taip pat atvyksta Bertas Kolinsas, kurio brolis su indėne žmona gyvena netoliese. Lošiant kortomis, jis susikivirčija su dviem O‘Haros vyrais ir juos nužudo. Vebas pasistengia įtikinti teisėją pasiūlyti Bertui šerifo postą, nes pastarasis vėl laisvas, o patį Bertą – priimti pasiūlymą.

Kai Bertas nužudo dar kelis vyrus, O‘Haros apsupa jo brolio namus, šį nužudo, žmoną išprievartauja, patį Bertą sumuša ir padega rančą. Bertui su Sara pavyksta pabėgti ir jie dviese atvyksta į miestelį keršyti, tuo tarpu Vebas nužudo teisėją ir pagrobia žemės įsigijimo dokumentus.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Klaus Kinski – Džeimsas Vebas
* Fred Robsahm – Bertas Kolinsas
* Marina Malfatti – Sara Kolins
* Antonio Cantafora – Ramonas O‘Hara
* Enzo Pulcrano – Pedro O‘Hara
* Calogero Caruana – Migelis O‘Hara
* Tiziana Dini – Konsuela

Išnašos
-------

1. ↑  „New York Times: Black Killer". Movies & TV Dept. *The New York Times*. Baseline & All Movie Guide. 2011. Suarchyvuotas originalas 2011-05-21. Nuoroda tikrinta 2008-10-25.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
| Kampala*Kampala* |
| --- |
| *Kampalos panorama* |
|  |
| 

KampalaKampala

0°18′00″ š. pl. 32°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.30000°š. pl. 32.56667°r. ilg.﻿ / 0.30000; 32.56667﻿ (Kampala)Koordinatės: 0°18′00″ š. pl. 32°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.30000°š. pl. 32.56667°r. ilg.﻿ / 0.30000; 32.56667﻿ (Kampala) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Ugandos vėliava Uganda |
| **Rajonas** | Kampalos rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 1 680 600  |
| **Plotas** | 189 km² |
| **Tankumas** (2019) | 8 892 žm./km² |
| **Altitudė** | 1 190 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kampala |

**Kampala** (angl. *Kampala*) – Ugandos sostinė ir didžiausias miestas, įsikūręs šalies pietuose, netoli Viktorijos ežero. Mieste vyrauja su žemės ūkiu susijęs verslas: gyvulių, kailių, medvilnės, kavos, cukranendrių prekyba. Miltų, cukraus, kavos, tekstilės, cigarečių, cemento, medvilnės pramonė, odų rauginimas. Maždaug 10 km į pietryčius nuo miesto, prie Viktorijos ežero, yra Belo uostas (*Port Bell*), sujungtas su Kampala geležinkeliu ir keliais. Tarptautinis oro uostas yra gretimame Entebės mieste.

Kampaloje daug administracijos pastatų, yra nacionalinis teatras, Ugandos muziejus su unikaliu muzikos instrumentų rinkiniu. Ant senosios Kampalos kalvos yra lentelė su užrašu apie tai, kad čia britai 1890 m. įkūrė tvirtovę. Ant Kasubio (*Kasubi*) kalvos yra Bugandos kabakų (karalių) kapai. Mieste yra *Makerere* universitetas (įkurtas 1922 m.), Ugandos technikos kolegija (įk. 1954 m.), *Rubaga* katedra.

Istorija
--------

Miesto pavadinimas kildinamas iš lugandų *Akasozi ke’Empala* – „impalos kalnas".

Tradicinė Bugandos karalystės (iširusios 1967 m.) sostinė buvo Mengas (*Mengo*), esantis į pietvakarius nuo Kampalos.

Dabartinės Kampalos vietoje 1890 m. britų karinį fortą įkūrė Frederikas Lugardas. 1900–1905 m. Didžiosios Britanijos Ugandos protektorato administracinis centras. 1949 m. gavo miesto teises; paspartėjo miesto plėtra. Kampala Ugandos sostine tapo 1962 m. gavus nepriklausomybę, perkėlus sostinę iš netoliese esančios Entebės.

Nukentėjo per Ugandos pilietinį karą.

Sportas
-------

* Kampala Capital City Authority FC – futolo klubas;
* Uganda Revenue Authority SC – futbolo klubas;
* Express FC – futbolo klubas;
* SC Villa – futbolo klubas;
* City Oilers – krepšinio klubas;

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. 
4. ↑
5. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 190
6. ↑  „Kampala: Origin of The Name". Myetymology.com.
7. ↑  *Kampala*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| 2024 m. Irako ir Sirijos bombardavimas |
| --- |
| Priklauso: Kurdistano sukilimas |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 2024 m. sausio 15 d. |
| Vieta | Erbilis, IrakasTaltita, Sirija |
| Rezultatas | Bombardavimas |

 |
| Konflikto šalys |
| Irano vėliava Iranas | Irako vėliava IrakasSirijos vėliava Sirija* Islamo valstybė
 |
| Nuostoliai |
| - | 4 žuvę, 17 sužeistų |

**2024 m. Irako ir Sirijos bombardavimas** – Irano karinių pajėgų organizuoti kariniai smūgiai Islamo valstybės dominuojamose Irako ir Sirijos teritorijose.

Priešistorė
-----------

2024 m. sausio 3 d. Kermane įvyko 2024 m. Kermano teroristinis išpuolis, kurio metu žuvo 94 bei dar 284 sužeisti. Atsakomybę už išpuolį prisiėmė Islamo valstybė. Irano ajatola Ali Chamenėjus savo kalboje prisiekė stiprų atsaką teroristinio išpuolio rengėjams.

Smūgiai
-------

Atakos metu raketos paleistos į verslininko Peshraw Dizayee rezidenciją Erbilyje. Peshraw Dizayee buvo nekilnojamo turto įmonės Empire World vadovas. Atakos metu žuvo pats Peshraw Dizayee, tarnaitė ir verslininkas Karam Mikhail.

Irako pajėgos nukenksmino tris bepiločius orlaivius šalia Erbilio tarptautinio oro uosto. 

Nuotolinės balistinės raketos Fateh-110 į Iraką paleistos iš Kermanšaho provincijos ir Vakarų Azerbaidžano provincijos. Tolimojo tipo Kheibar Shekan raketos į Siriją paleistos iš Chuzestano provincijos.

Atsakas
-------

Dieną po Irako ir Sirijos atakų, Iranas pradėjo 2024 m. Pakistano bombardavimą.

JAV, Jungtinė Karalystė, Prancūzija, Japonija, Vokietija, Nyderlandai ir Kanada viešai pasmerkė Irano veiksmus Sirijoje ir Irake.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Why did Iran launch strikes on its allies' territory?
2. ↑  رهبر انقلاب: جنایتکاران بدانند که از هم اکنون آماج قطعی سرکوب و مجازات عادلان
3. ↑  Global Outcry Erupts Over Iran's Missile Strike On Erbil
|  |
| --- |
| Gelbėkit vaikus |
|  |
| Įkurta | 1919 m. |
| Tipas | Nevyriausybinė organizacija |
| Tikslas | Kasdien dirba kurdami saugią ir pilnavertę vaikystę Lietuvos bei pasaulio vaikams |
| Būstinė | Londonas, JK (centrinė) |
| Narystė | 30 narių (Lietuvos padalinys ir kt.) |
| Vadovas | Rasa Dičpetrienė (Lietuvoje) |
| Tinklalapis | www.savethechildren.net |

**Gelbėkit vaikus** (angl. *Save the Children*) – tarptautinė nevyriausybinė organizacija, teikianti pagalbą vaikams visame pasaulyje. Organizacija įkurta 1919 metais Jungtinėje Karalystėje, siekiant pagerinti vaikų gyvenimą švietimo, sveikatos priežiūros ir ekonomikos srityse bei padėti įvykus gamtinėms katastrofoms ar kariniams konfliktams. Daugiausia remiama fizinių, juridinių asmenų.

29 valstybėse yra įsikūrusios „Save the Children" organizacijos, kurios priklauso tarptautiniam „Save the Children" aljansui – pasauliniam nepelno organizacijų tinklui, veikiančiam daugiau nei 120 šalių visame pasaulyje. Aljansas įkurtas 1977 m. Ženevoje, o 1997 m. perkeltas į Londoną.

Aljanso atsiradimą 1919 m. inicijavo Anglijos mokytoja Eglantain Jebb, pirmoji iškėlusi vienodų vaiko teisių pripažinimo visame pasaulyje idėją bei įkūrusi fondą „Save the Children" vaikams remti. Pastaroji idėja tapo Jungtinių Tautų Vaiko teisių konvencija.

1991 m. NVO įkurta Lietuvoje. 2001 m. organizacija „Gelbėkit vaikus" tapo asocijuotais tarptautinio aljanso „Save the Children" nariais. Nuo 2012 m. rengia paramos koncertus. Įsteigė bei išlaiko vaikų dienos centrus. Mažina socialinę atskirtį. Po 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą padėjo įsikurti ir Ukrainos pabėgėlių šeimoms Lietuvoje.

Išnašos
-------

1. ↑  rekvizitai.lt
2. 1 2 3  „Save the Children". *Encyclopedia Britannica*. Nuoroda tikrinta 2021-07-02.
3. ↑  Clare Mulley, "The Woman Who Saved the Children: A biography of Eglantyne Jebb, Founder of Save the Children" (Oneworld Publications, 2009) ISBN 9781851686575
4. ↑  „Koncerto „Gelbėkit vaikus" atgarsiai". *15min.lt*. Nuoroda tikrinta 2021-07-02.
5. ↑  „Baigėsi socialinė akcija „You give, we give": vaikų dienos centrams surinkta 30 tūkst. eurų". *15min.lt*. Nuoroda tikrinta 2021-07-02.
6. ↑  „„Gelbėkit vaikus" koncerte Ukrainos vaikams paaukota rekordinė suma". *Žmonės.lt*. Nuoroda tikrinta 2022-04-23.

Nuorodos
--------

* Oficiali „Gelbėkit vaikus" svetainė
* Oficiali „Save the Children" svetainė
| **FreeBSD** |
| --- |
| The Power To Serve |
| FreeBSD 13.0 darbalaukis su KDE Plasma grafine aplinka |
| **Kūrėjas** | FreeBSD Project |
| **OS šeima** | BSD |
| **Kodo modelis** | Laisvoji programinė įranga |
| **Paskutinė versija** | 14.0 / 2023 m. lapkričio 20 d. |
| **Branduolio tipas** | Monolitinis branduolys |
| **Licencija** | BSD licencija |
| **Svetainė** | www.freebsd.org |

**FreeBSD** – laisva daugiaplatformė BSD Unix šeimos operacinė sistema, sukurta 4.4BSD-Lite OS pagrindu. Ji palaiko ARM, x86, x86-64, PowerPC, SPARC64 ir RISC-V platformas.

Istorija
--------

FreeBSD ištakos siekia 1993 metus, kai ji buvo pradėta kurti naudojant operacinės sistemos 386BSD išeities kodus. Vėliau, po įvairių konfliktų dėl autorinių teisių, FreeBSD 2.0 1995 m. buvo išleista 4.4BSD-Lite OS pagrindu. Ši versija pasižymėjo tokiomis naujovėmis kaip lygiagrečių procesų ir virtualios atminties valdymo sistema, portų sistema ir kt. 

1998 m. buvo išleista trečioji FreeBSD OS versija, kurioje buvo įdiegtas naujas vykdomųjų failų formatas (ELF), nauja SCSI tvarkyklė, CD įrašymo įrenginių palaikymas ir daug saugumo bei vartotojo sąsajos pataisymų. Vėlesnėse versijose nuolat atsirasdavo pažangios tinklo paslaugų teikimo technologijos, nuolat taisomos saugumo klaidos.

FreeBSD savybės
---------------

Naudojant FreeBSD OS galima realizuoti įvairius tinklo, saugumo ir suderinamumo sprendimus. FreeBSD dažniausiai naudojama interneto arba intraneto serverio darbui valdyti. Ji geba pateikti patikimas tinklo paslaugas esant didelei apkrovai, o efektyvus atminties valdymas ir daugiaprogramis apdorojimas leidžia sparčiai vykdyti daug lygiagrečių procesų. FreeBSD dera su pigia kompiuterine įranga ir tokiu būdu sudaro ekonomišką alternatyvą komercinėms UNIX operacinėms sistemoms. FreeBSD turi platų programinės įrangos pasirinkimą, jos įdiegimo procedūra yra palyginti lengviausia tarp kitų BSD šeimos OS.

Portų sistema
-------------

FreeBSD naudoja unikalų metodą programinei įrangai įdiegti, pavadintą FreeBSD portų/paketų sistema. Ši sistema sudaryta iš katalogų hierarchijos, kuriuose yra patalpintos kiekvienai programai specialiai sukurtos bylos *Makefile*, o programinės įrangos diegimui naudoja *make* įrankį. Naudojant šį įrankį galima greitai ir patogiai įdiegti, pašalinti arba atnaujinti sistemos programinę įrangą. Portų sistemoje straipsnio rašymo metu yra daugiau negu 19000 įvairių programų ir jų skaičius nuolatos didėja. Kiekvienas portų programinės įrangos paketas turi savo prižiūrėtoją *(maintainer)*, kuris yra atsakingas už porto atnaujinimą, priežiūrą bei klaidų taisymą.

Nuorodos
--------

* FreeBSD.org
* FreeBSDwiki.net
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Delphinidae** |
| --- |
| Paprastasis delfinas (Delphinus delphis)Paprastasis delfinas (*Delphinus delphis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Banginiai  *( Cetacea)* |

 |

 *Šis straipsnis apie gyvūnus. Apie muzikinę grupę skaitykite straipsnyje Delfinai (grupė).*
**Delfinai** – banginių (*Cetacea*) šeimai priklausantys jūriniai žinduoliai. Yra 17 delfinų genčių ir beveik 40 rūšių.

Dydis svyruoja nuo 1,2 m ilgio Hektoro delfino iki 9,5 m ilgio orkų. Delfinai paplitę visame pasaulyje, daugiausia šelfinėse jūrose. Minta žuvimis ir kalmarais.

Terminas delfinai apima dvi šeimas: delfininius (*Delphinidae*), dar vadinamus okeaniniais delfinais, ir upinius delfinus (*Platanistoidea*).

Problemos
---------

Nuo kariniuose laivuose naudojamų sonarų delfinai laikinai praranda klausą, atskleidė JAV atliktas tyrimas. Pasak mokslininkų, tai gali paaiškinti, kodėl šie jūrų gyvūnai neretai būna išmetami į sausumą, rašo „Daily Telegraph".

Delfinai bendrauja naudodami gamtinį sonarą, o kur kas galingesni antvandeninių ir povandeninių karinių laivų sonarai juos baugina ir trikdo, teigia mokslininkai. Tačiau iki šiol išsamių dirbtinių sonarų poveikio delfinų elgesiui tyrimų nebuvo atlikta – daugiausia dėl to, kad specialistams labai sunku gauti įslaptintą informaciją apie karinių laivų judėjimą.

Tuo tarpu laboratoriniai tyrimai, atlikti Havajų universiteto (JAV) Woods Hole okeanografijos institute, atskleidė, kad laivuose naudojami sonarai gali laikinai apkurtinti delfinus ir sukelti nesmarkius jų elgesio pokyčius. Žurnale „Biology Letters" paskelbtame straipsnyje tyrimo autoriai pažymi, kad kontroliuojamų laboratorinių tyrimų metu buvo įrodyta, jog sonaro signalai „mažų mažiausiai" laikinai apkurtina delfinus. Mokslininkai taip pat teigia, kad dėl intensyvaus delfinų „švitinimo" karinių laivų sonarais jie gali išvis prarasti klausą.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Delfinai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
|  |
| Haiku darbalaukis |
| **Kūrėjas** | Haiku projektas |
| **OS šeima** | BeOS |
| **Kodo modelis** | Laisvoji programinė įranga |
| **Paskutinė versija** | R1 Beta2 / 2020 m. birželio 9 d. |
| **Branduolio tipas** | Hibridinis branduolys |
| **Licencija** | MIT licencija |
| **Svetainė** | haiku-os.org |

**Haiku OS**, dar žinoma kaip **OpenBeOS** – laisvai platinama atviro kodo operacinė sistema. Projekto tikslas – sukurti / atkurti operacinę sistemą pagal BeOS pavyzdį.

Ištakos
-------

Projektas prasidėjo, kai Palm, Inc. nupirkusi Be Inc. nutraukė BeOS tolesnį kūrimą bei palaikymą, palikdama šios operacinės sistemos vartotojus be galimybės ją atnaujinti.

Haiku projekto tikslas – perkurti BeOS atvirojo kodo pagrindu, išlaikant suderinamumą su BeOS programomis.

2004 m. projektas, kad nekiltų keblumų dėl teisių į pavadinimą „BeOS", buvo pervadintas į Haiku. Šį vardą balsavimu išrinko patys vartotojai. 

Buvo įkurta Haiku, Inc. – ne pelno organizacija, įsikūrusi Niujorko valstijoje.

Kūrimas
-------

Haiku operacinė sistema kuriama C++ programavimo kalba.

Jos branduolys yra specialiai pritaikytas labai dideliam lygiagrečių procesų ir komandų gijų skaičiui.

Daugiaveiksmiškumas ir gijų gausa leidžia Haiku maksimaliai išnaudoti papildomus kompiuterinės sistemos procesorius.

Haiku naudoja OpenBFS failų sistemą, kuri yra atviro kodo Be failų sistemos (BFS) reimplementacija. Ji yra 64 bitų žurnalinė failų sistema, turinti praplėstą failo atributų sistemą (metaduomenis) su indeksavimo bei paieškos savybėmis, suteikiančiomis į reliacinę duomenų bazę panašų funkcionalumą.

Išnašos
-------

1. ↑  Haiku, distrowatch.com. Nuoroda tikrinta 2020-06-22.
2. ↑  „After 16 Years of Development, The First Beta of Haiku is Finally Here", itsfoss.com. Nuoroda tikrinta 2020-06-22.
3. ↑  „Haiku Close Up", www.linux-magazine.com. Nuoroda tikrinta 2020-06-22.
4. ↑  „OpenBFS Development Completed". *osnews.com*. Nuoroda tikrinta 2020-06-23.

Nuorodos
--------

* Haiku Project home page
* Haiku Blog-O-Sphere