recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Achillea** |
| --- |
| Paprastoji kraujažolė (Achillea millefolium)Paprastoji kraujažolė (*Achillea millefolium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Kraujažolė  *( Achillea)* |

 |

**Kraujažolė** (*Achillea*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinta Trojos karo didvyrio Achilo, kuris pirmasis pažinęs šių augalų vaistingumą, vardu. Daugiametės žolės su pražanginiais ir skiautėtais lapais. Graižai smulkūs, dažniausiai skėtiškose kekėse.
Kraujažolė nuo seno vartojama kaip vaistas, ja buvo gydomos žaizdos ir kraujavimai. Dar Dioskaridas ją vadino žaizdos žole.

Vaistinės savybės
-----------------

Gaieniniais kraujažolių preparatais žadinamas apetitas, gerinama skrandžio liaukų veikla, gydomas sumažėjusio rūgštingumo gastritas, skrandžio ir dvylikapirštės žarnos opaligė, kolitas, hemorojus, stabdomi vidiniai ir išoriniai kraujavimai, didinamas trombocitų kiekis kraujyje, greitinamas kraujo krešėjimas. Taip pat jais atpalaiduojami žarnyno, tulžies latakų lygieji raumenys, gerinamas tulžies styrimasis į dvylikapirštę žarną, virškinimas. Be to, kraujažolė veikia baktericidiškai, slopina uždegimus, mažina alergiją. Ji padeda žaizdoms, kepenų ir tulžies latakams, trauktis gimdai, o kartu mažina jos kraujavimą.

Sistematika
-----------

Gentyje yra apie 100 rūšių, paplitusių Eurazijoje vidutinio klimato juostoje. Daugiausia jų Viduržemio pajūrio kraštuose. Kai kurios rūšys auginamos darželiuose, kapinėse. Lietuvoje auga:

* Čiaudulinė kraujažolė (*Achillea ptarmica*),
* Gauruotoji kraujažolė (*Achillea tomentosa*) – auginama,
* Kilnioji kraujažolė (*Achillea nobilis*) – svetimžemė,
* Krantinė kraujažolė (*Achillea cartilaginea*),
* Paprastoji kraujažolė (*Achillea millefolium*),
* Šlaitinė kraujažolė (*Achillea collina*) – ieškotina.

  

* Čiaudulinė kraujažolėČiaudulinė kraujažolė
* Paprastoji kraujažolėPaprastoji kraujažolė
Alex Panayi 2011 m.
**Alexandros Panayi** (gr. Αλέξανδρος Παναγή, taip pat žinomas kaip **Alex Panayi**; g. 1970 m. birželio 24 d. Nikosijoje) – Kipro dainininkas ir dainų autorius.

Biografija
----------

Mokėsi Berklio muzikos koledže Bostone, Masačusetse. Studijuodamas JAV, muzikavo su žinomais atlikėjais Gary Burton ir Peter Erskine. Tuo metu jis buvo cappella grupės „The Vocal Summit", su kuria atlikėjas gastroliavo JAV, narys.

1989 metais Alexandros pirmą kartą pasirodė 1989 m. „Eurovizijos" dainų konkurse kaip Kipro atstovų Yiannis Savvidakis ir Fani Polymeri pritariantysis dainininkas. Po metų atlikėjas Kipro nacionaliniame finale su daina „Pistevo" finišavo trečioje vietoje. 1991 m. jis vėl buvo šalies atstovės Elena Patroklou pritariantis vokalistas, o 1993-aisiais Alexandros vėl užėmė trečiąją vietą nacionaliniame finale, šį kartą su daina „Gia sena tragoudo". 1995 metais atlikėjas trečiu bandymu su kūriniu „Sti fotia" nugalėjo atrankos konkursą, po kurio jis buvo išrinktas atstovauti savo šaliai 1995 m. „Eurovizijos" dainų konkurse, vykusiame Airijos sostinėje Dubline. Iš kitų šalių gavęs 79 taškus (12 taškų gavo iš Vengrijos) užėmė devintą vietą.

Po trejų metų atlikėjas vėl bandė laimę Kipro nacionalinėje atrankoje. Kartu su Marlain Angelidou atlikę kūrinį „Fterougisma", užėmė antrą vietą. 2000 metais, kaip dueto „Voice" narys laimėjo nacionalinį finalą su daina „Nomiza". Stokholme vykusioje 2000 m. „Eurovizijoje" duetas surinko 8 taškus ir liko 21 vietoje. Paskutinį kartą Alexandros šalies atrankose dalyvavo 2009 metais, kur su daina „There is Love" liko šeštas.

Nuorodos
--------

* Alexandros Panayi svetainėje Last.fm


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Evridiki  *„Íme ánthropos ki egó"*** |  **Kipro atstovas Eurovizijoje**1995 | Po to:**Constantinos Christoforou  *„Mono Yia Mas"*** |
| Prieš tai:**Marlen Angelidou  *„Tha'nai Erotas"*** |  **Kipro atstovas Eurovizijoje(kaip dueto Voice narys)**2000 | Po to:**One  *„Gimme"*** |
|  |
| --- |
| **Azerbaidžano nacionalinio saugumo ministerija** |
| *Milli Təhlukəsizlik Nazirliyi* |
| 
 |
| **Bendroji informacija** |
| **Valstybė** |  Azerbaidžanas |
| **Įkurta** | 1991 m. lapkričio 1 d. |
| **Likviduota** | 2015 m. gruodžio 14 d. |
| **Vadovybė** |
| **Vadovas** |  |
| **Tinklalapis** |
| www.mns.gov.az |

**Azerbaidžano nacionalinio saugumo ministerija** (**NSM**, azer. *Milli Təhlukəsizlik Nazirliyi*) buvo už nacionalinį saugumą atsakinga Azerbaidžano vyriausybės ministerija. NSM veikla ir tikslai, nustatyti Azerbaidžano Respublikos teisės aktais, buvo gauti ir analizuoti informaciją apie užsienio politiką, įmones, privačius asmenis. NSM taip pat vykdė žvalgybą, kontržvalgybą, valstybės paslapčių apsaugą, atitinkamų nusikaltimų tyrimą ir prevenciją. 2015 m. gruodžio 14 d. prezidentas Ilhamas Alijevas pasirašė dekretą, kuriuo ši ministerija buvo panaikinta ir vietoje jos buvo įsteigtos už vidaus saugumą atsakingos Nacionalinio saugumo tarnyba ir Užsienio žvalgybos tarnyba.

Istorija
--------

Azerbaidžano nacionalinio saugumo ministerija buvo įsteigta 1991 m. lapkričio 1 d. ir perėmė sovietinio valstybės saugumo komiteto (KGB) materialinį ir techninį inventorių bei jame dirbusį personalą. Per trumpą laiką kitų tautybių darbuotojai buvo pašalinti iš ministerijos ir išvyko iš Azerbaidžano. NSM buvo įdarbinami tik azerbaidžaniečių kilmės specialistai. Pasikeitė ne tik saugumo įstaigos vardas ir personalas, bet ir ministerijos misija ir užduotys.

Organizacija
------------

Ministerija vadovavosi Azerbaidžano Respublikos konstitucija, Azerbaidžano Respublikos įstatymais, prezidento dekretais, ministrų kabineto sprendimais ir dekretais, tarptautinėmis sutartimis, prie kurių prisijungė Azerbaidžanas, NSM statutu ir kitais NSM norminiais-teisiniais aktais.

NSM būstinės buvo šiuose miestuose:

* Baku
* Ganja
* Nakhchivanė

NSM tirtos bylos
----------------

* 2008 m. NSM agentai areštavo keliolika Al Qaeda narių, susijusių su teroristiniu išpuoliu prieš Abu Bakro mečetę.

Užsienio ryšiai
---------------

MNS palaikė ryšius su keliomis užsienio žvalgybos agentūromis, įskaitant Nacionalinę žvalgybos organizaciją, Mossad ir kitas.

Ministrai (1991–2015)
---------------------

### Azerbaidžano nacionalinio saugumo ministrai

* Ilhuseinas Huseynovas (İlhüseyn Hüseynov) (1925–2006), pareigas ėjo nuo 1991 m. spalio 18 d. iki 1992 m. gegužės 17 d.

* Fakhraddin Tahmazov (Fəxrəddin Təhməzov) (1951–), pareigas ėjo nuo 1992 m. gegužės 17 d. iki 1993 m. birželio 3 d.
* Narimanas Imranovas (Nəriman İmranov) (1944–), pareigas ėjo nuo 1993 m. birželio 3 d. iki 1994 m. spalio 15 d.
* Namig Abbasov (Namiq Abbasov) (1940–), pareigas ėjo nuo 1995 m. kovo 22 d. iki 2004 m. liepos 23 d.
* Eldaras Mahmudovas (Eldar Mahmudov) (1956–), pareigas ėjo nuo 2004 m. liepos 23 d. iki 2015 m. spalio 17 d.

Išnašos
-------

1. ↑  "Forest brothers" group accused in terrorist attack on Abu Bakr Mosque go on trial
2. ↑  Azerbaijan security officers arrest 18 suspects in Baku mosque explosion

Nuorodos
--------

* Oficiali Nacionalinio saugumo ministerijos svetainė
* NSM Nuostatų ištrauka
Bajanas|  |
| Hornbostel–Sachs klasifikacija | 421.221-12(aerofonas su laisvu liežuvėliu) |

**Bajanas** (rus. *баян*) – dumplinis muzikos instrumentas (hemiidiofonas), rusų chromatinė armonika.

Melodija grojama dešiniaisiais mygtukais, kurių paprastai būna 52 (išdėstyti 3 eilėmis), diapazonas B-c4. Pritariama kairiaisiais mygtukais, kurių yra 5 eilės po 20. Šiais mygtukais išgaunami atskiri gamą sudarantys garsai arba specialiai parinkti akordai. Bajanas turi laisvus (šokčiojančius) liežuvėlius, specialių rezonatorių nėra.

Bajanas vartojamas tiek profesionalų (ansambliuose, solo), tiek mėgėjų. Dažniausiai šiuo instrumentu grojama rytų Europos šalyse.

Sukurtas 1907 m. Sankt Peterburge P. Sterligovo, kuris ir suteikė instrumentui pavadinimą *bajanas* (pagal legendinį rusų dainių *Bajaną* arba *Bojaną*).

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  *Bajanas*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, I t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1976. T.I: A-Bangis
2. 1 2 3  *Bajanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
3. ↑  „The Development of the Bayan", accordions.com. Nuoroda tikrinta 2020-11-23.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bajanas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Azerbaidžano ryšiai ir komunikacijos:**

* **Telefonija:**
	+ fiksuoto ryšio: 26.6 mln. (2003 m.)
	+ Mobilaus ryšio: 10.1 mln. (2011 m.)

Azerbaidžano telefono kodas – **994**

* **Radijas:**
	+ Radijo stotys: AM - 10, FM - 7, trumpųjų bangų - 1 (1998 m.)
	+ Radijo naudotojai: 230 000 (1997 m.)

* **Televizija:**
	+ Televizijos kanalai: 7 (1995 m.)
	+ Televizijos naudotojų: 254 000 (1997 m.)

* **Internetas:**
	+ Interneto tiekėjų: 11 (2004)
	+ Interneto naudotojai: 2,4 milijonai (2009)
	+ Šalies kodas: .az

Šaltiniai
---------

* CIA Factbook Archyvuota kopija 2016-07-09 iš Wayback Machine projekto.

v • a • r **Europos šalių ryšiai** 

Airija |
Albanija |
Andora |
Armėnija |
Austrija |
Azerbaidžanas |
Baltarusija |
Belgija |
Bosnija ir Hercegovina |
Bulgarija |
Čekija |
Danija |
Estija |
Graikija |
Gruzija |
Islandija |
Ispanija |
Italija |
Jungtinė Karalystė |
Juodkalnija |
Kazachija |
Kosovas |
Kroatija |
Latvija |
Lenkija |
Lichtenšteinas |
Lietuva |
Liuksemburgas |
Šiaurės Makedonija |
Malta |
Moldavija |
Monakas |
Norvegija |
Nyderlandai |
Portugalija |
Prancūzija |
Rumunija |
Rusija |
San Marinas |
Serbija |
Slovakija |
Slovėnija |
Suomija |
Švedija |
Šveicarija |
Turkija |
Ukraina |
Vatikanas |
Vengrija |
Vokietija
XVII a. turkiškas bunčiukas
**Bunčiukas** (rus. *бунчук*, krym. *boyuncaq*) – arklio ar jako uodega arba tokių uodegų ašutų kuokštas, pritvirtintas prie ieties ar karties, kurios viršūnėje rutulio, pusmėnulio ar kitokio pavidalo antgalis. Taip pat – tokia ietis ar kartis su kuokštais. Bunčiukai buvo naudojami kaip vėliavos.

Bunčiukus vietoj vėliavų ar kartu su jomis naudojo nemažai Eurazijos klajoklių tautų – skitai, sarmatai, hunai, avarai, kumanai ir kitos. XIII–XVIII a. mongolų imperijoje, vėliau – Krymo chanate, Osmanų imperijoje jie buvo galios ir valdžios ženklas. Osmanų imperijoje juos turėdavo sultonai ir jų ministrai, Abiejų Tautų Respublikos etmonai, Zaporožės Sečės, Dunojaus Sečės, Kubanės ir Dono kazokų atamanai.

Prieš sultonus nešdavo lazdą su septyniais bunčiukais. Prieš turkų pašą, atliekantį vizirio (ministro) pareigas, nešdavo trijų uodegų bunčiuką. Bunčiukų nešimo tradiciją panaikino sultonas Machmudas II (1808–1839), bet iki 1922 m. Turkijoje pašas skirstė pagal bunčiukų skaičius: vieno bunčiuko paša (brigados vadas) atitiko to meto Rusijos generolą majorą (IV klasė pagal rangų lentelę), dviejų bunčiukų paša (divizijos vadas, ferikas) – generolą leitenantą (III klasė), trijų bunčiukų paša (muširas) – generolą anšefą, vėliau – infanterijos generolą ar kitą II klasės generolą. Muširą atitiko civilinės tarnybos viziris, feriką – beglerbegas.

Bunčiukų naudojimą perėmė Lenkija. Karuose su turkais ir totoriais prieš lauko etmoną nešiojo vienos uodegos bunčiuką, prieš didįjį etmoną – dviuodegį bunčiuką. Jonas Sobieskis taip priprato prie bunčiuko, kad ir tapęs Lenkijos karaliumi žygiuose jį naudojo. Iš lenkų bunčiukų nešiojimą perėmė kazokai, kur juos nešiojo prieš hetmaną ir Zaporožės atamanus. Bunčiukus įsmeigdavo prieš hetmono žygio palapinę.

Bunčiukai iki šiol naudojami Lenkijos kariuomenėje.

* Osmanų bunčiukaiOsmanų bunčiukai
* Lenkijos kavaleristai žygyje su bunčiukuLenkijos kavaleristai žygyje su bunčiuku
* Bogdanas Chmelnickis žygyje su bunčiukuBogdanas Chmelnickis žygyje su bunčiuku
* Dabartinės Lenkijos kariuomenės bunčiukas parade Varšuvoje (2006 m.)Dabartinės Lenkijos kariuomenės bunčiukas parade Varšuvoje (2006 m.)
* Dabartinis Lenkijos kariuomenės bunčiukasDabartinis Lenkijos kariuomenės bunčiukas

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bunčiukas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  *Довідник з історії України*. За ред. І. Підкови та Р. Шуста. – Київ: Генеза, 1993. Archyvuota kopija 2006-08-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Бунчук // Энциклопедический словарь Ф.А. Брокгауза и И.А. Ефрона
3. ↑  Исторический словарь. Паша
| Baičių kapinynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Baičių kapinynasBaičių kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°39′24″š. pl. 21°22′33″r. ilg.﻿ / ﻿55.6566719°š. pl. 21.3757896°r. ilg.﻿ / 55.6566719; 21.3757896Koordinatės: 55°39′24″š. pl. 21°22′33″r. ilg.﻿ / ﻿55.6566719°š. pl. 21.3757896°r. ilg.﻿ / 55.6566719; 21.3757896 |

 |
| Vieta | Klaipėdos rajonas |
| Seniūnija | Dovilų seniūnija |
| Naudotas | III a. – V a. |
| Tirtas | 1891–1892, 1893, 1895, 1896 , 1989–1995 m. |
| Registro Nr. | AR1910 / 17175/ A397 |

**Baičių kapinynas** – kapinynas Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Baičių kaimo kapinių, Minijos kairiajame krante.

Kapinynas
---------

Kapinyną 1891–1892 m. ir 1896 m. tyrinėjo Adalbertas Becenbergeris, tarp 1893 m. ir 1895 m. – Hugo Šojus, 1989–1995 m. Lietuvos istorijos institutas (vadovė Rasa Banytė). Kapinyno kapai apjuosti akmenų vainikais bei įvairių akmenų konstrukcijomis. Mirusiuosius laidojo nedegintus su įkapėmis. Rasta miniatiūrinės keramikos, gintarinių, emalio ir stiklo karolių, gintarinių vabalo pavidalo kabučių, žalvarinių papuošalų ir drabužių puošybos elementų, geležinių kirvių, peilių, diržų sagčių ir kt. dirbinių. Aptiktas vyro ir dviejų žirgų kapas. Kapinyne laidota III a. – V a. Radinius saugo Mažosios Lietuvos istorijos muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Linas Tamulynas. *Baičių kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 447 psl.
| **Alexis-Hubert Jaillot** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1632 m.Sen Klodo Avinjonas |
| Mirė | 1712 m. lapkričio 2 d. (~80 metų)Paryžius |
|  |
| Veikla | kartografas |

**Aleksi-Hiuberas Žajo** (pranc. *Alexis-Hubert Jaillot*; apie 1632 m. Sen Klodo Avinjone – 1712 m. lapkričio 2 d. Paryžiuje) – Prancūzijos kartografas, karališkasis geografas.

Biografija
----------

Gimė apie 1632 m. Burgundijoje, kuri tuo metu priklausė Ispanijai. Gavo skulptoriaus išsilavinimą. 1665 m. vedė žemėlapių leidėjo dukterį, po uošvio mirties 1667 m. pats ėmė užsiimti kartografijos verslu. 1686 m. tapo oficialiu karaliaus Liudviko XIV geografu, vėliau – ir karaliaus Liudviko XV.

Žemėlapiai
----------

Išleido daug žemėlapių, tarp jų ir sukurtų N. Sansono.

* Rusijos žemėlapis, 1685 m. (autorius Nicolas Sanson) Rusijos žemėlapis, 1685 m. (autorius Nicolas Sanson)
* Lenkijos ir LDK žemėlapis, 1694 m. Lenkijos ir LDK žemėlapis, 1694 m.
* Pasaulio žemėlapis, apie 1690 m. Pasaulio žemėlapis, apie 1690 m.
* Pasaulio žemėlapis, apie 1691 m. Pasaulio žemėlapis, apie 1691 m.
* Pasaulio žemėlapis, apie 1691 m. Pasaulio žemėlapis, apie 1691 m.
* Pasaulio žemėlapis, 1699 m. Pasaulio žemėlapis, 1699 m.
* Pasaulio žemėlapis, kurį 1782 m. išleido Louis Brion de la Tour Pasaulio žemėlapis, kurį 1782 m. išleido Louis Brion de la Tour
* Pasaulio žemėlapis, kurį 1786 m. išleido Louis Brion de la Tour Pasaulio žemėlapis, kurį 1786 m. išleido Louis Brion de la Tour

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jaillot, Alexis-Hubert. Geographicus.com (tikrinta 2021-12-27).
| **Simon Swig** |
| --- |
| Gimė | 1862 m.Prienai, Švenčionių rajonas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1939 m. liepos 30 d. (~77 metai)Tauntonas, Masačusetsas, JAV |
|  |
| Veikla | Bankininkas, politikas, filantropas |

**Simonas Svigas** (1862 m. Prienuose, Švenčionių rajonas, Rusijos imperija – 1939 m. liepos 30 d. Tauntone, Masačusetsas, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV bankininkas, politikas, filantropas.

Biografija
----------

Gimė 1862 m. Prienuose, Švenčionių rajone. 1875 m. emigravo į JAV, greitai užsidirbo pakankamai pinigų, kad galėtų atsivežti ir savo tėvus. Įsidarbino banke ir pradėjo dalyvauti vietos politikoje. XX a. pradžioje tapo Bostono banko *Tremont Trust Company* viceprezidentu. Greitai tapo ir banko valdytoju. 1926 m. tapo banko *Tamiami Banking Company* vadovu. S. Svigas turėjo didelę įtaką Bostono bankų sistemoje, jis prisidėjo prie italų kilmės aferisto Charles Ponzi sulaikymo. Savo valdomuose bankuose pradėjo taikyti naują sistemą, kai už laikomus indėlius mokamos palūkanos, tačiau tuo metu ši sistema nepasiteisino ir jo bankų įtaka pradėjo mažėti. Taip pat būdamas tolerantišku jis į savo bankus priimdavo dirbti įvairių tautybių ir rasių darbuotojus, už tai Bostono bankininkų gildija buvo labai nepatenkinta ir įvairiai kenkė S. Svigo bankams, kol galiausiai šie priartėjo prie bankroto ribos. 

Šešias kadencijas buvo Tauntono miesto tarybos narys. Buvo miesto Respublikonų partijos iždininkas. Dviem kadencijoms išrinktas į Masačusetso valstijos tarybą. Tris kadencijas buvo Jungtinių Valstijų Atstovų rūmų narys. 1881 m. birželio 7 d. vedė Pearl Fannie Levy. Mirė 1939 m. liepos 30 d. Tauntone.

Nuorodos
--------

* Biografija (ang.) Archyvuota kopija 2014-05-23 iš Wayback Machine projekto.
* "Former Associate of Ponzi Opens New Bank: Simon Swig Has Gained Control of Tamiami Banking Co.--Backed by Capitalist"
* Ponzi: The Incredible True Story of the King of Financial Cons
* "Sees $1,200,000 Loss on Tremont Trust: Commissioner Allen Denies Conspiracy and Gives Reasons for Closing Bank"

Literatūra
----------

* Zuckoff, Mitchell (January 10, 2006). Ponzi's Scheme: The True Story of a Financial Legend. Random House. pp. 86–87. ISBN 0812968360.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Apollo 7**| Apollo 7 logotipasApollo 7 logotipas |
| **Misijos statistika** |
| Pavadinimas | Apollo 7 |
| Įgulos narių skaičius | 3 |
| Įgulos nariai | Walter M. Schirra, Donn F. Eisele, R. Walter Cunningham |
| Raketa | Saturn IB SA-205 |
| Paleidimo vieta | JAV, Florida, LC-34 |
| Paleidimo data | 1968 m. spalio 11, 15:02:45 UTC |
| Nusileidimo vieta | 27°32′ š. pl. 64°04′ v. ilg.﻿ / ﻿27.533°š. pl. 64.067°r. ilg.﻿ / 27.533; 64.067﻿ (Apollo 7 nusileidimas) |
| Misijos trukmė | 10 dienų, 20 val. 9 min. ir 3 s. |
| Misijos tikslas | orbita aplink Žemę |

**Apollo 7** – pirmoji pilotuojama NASA Apollo misija, paleista 1968 m. spalio 11 d. Misijos tikslas buvo orbitos apskriejimas aplink Žemę. Apollo 7 buvo paleistas iš Floridoje esančio pakilimo centro naudojant Saturn IB raketą. Misijos įgulą sudarė trys astronautai – misijos vadovo Walter M. Schirra, komandinio modulio piloto Donn F. Eisele ir Mėnulio modulio piloto R. Walter Cunningham.

Beveik 11 dienų trukusi misija buvo įvykdyta sėkmingai. Įgula sėkmingai išbandė įvairias sistemas Žemės orbitoje. Šios misijos sėkmės leido jau po dviejų mėnesių NASA paleisti Apollo 8 misiją, kurios tikslas buvo apskrieti Mėnulį.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bajamas*Bayamo* |
| --- |
| *Bajamo bulvaras* |
|  |
| 

BajamasBajamas

20°22′0″ š. pl. 76°38′0″ v. ilg.﻿ / ﻿20.36667°š. pl. 76.63333°r. ilg.﻿ / 20.36667; 76.63333﻿ (Bajamas)Koordinatės: 20°22′0″ š. pl. 76°38′0″ v. ilg.﻿ / ﻿20.36667°š. pl. 76.63333°r. ilg.﻿ / 20.36667; 76.63333﻿ (Bajamas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Kubos vėliava Kuba |
| **Provincija** | Granmos provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1513 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 222 118  |
| **Altitudė** | 55 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Bajamas |

**Bajamas** (isp. *Bayamo*) – miestas rytinėje Kuboje, prie Bajamo upės. Granmos provincijos administracinis centras. 222,1 tūkst. gyventojų (2004 m.). Maisto (pieno produktų, gėrimų), tabako, statybinių medžiagų, tekstilės, mašinų gamybos pramonė. Yra Granmos universitetas.

Istorija
--------

Bajamą 1513 m. įkūrė ispanų konkistadoras ir Kubos valdytojas Diego Velázquez de Cuéllar. XVI a. vystėsi kaip žemdirbystės ir prekybos centras. Bajamas išvengė piratų užpuolimų priešingai nei pakrantėje įsikūrę miestai, ir tai lėmė miesto klestėjimą. 1827 m. gavo miesto statusą. 1868–1878 m. Bajamas tapo pirmojo Kubos nepriklausomybės karo židiniu.
| **Simonas Alperavičius** |
| --- |
| Gimė | 1928 m. spalio 11 d.Vilnius |
| Mirė | 2014 m. kovo 27 d. (85 metai) |
| Tėvas | Chaimas Alperavičius |
|  |
| Veikla | teisininkas, visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | 1952 m. Vilniaus universitetas |

**Simonas Alperavičius** (**Shimon Alperovich**) (1928 m. spalio 11 d. Vilniuje – 2014 m. kovo 27 d.) – Lietuvos teisininkas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1933 m. apsigyveno Kaune, baigė šešias Šolom Aleichemo žydų gimnazijos klases. 1941 m. Antrajam pasauliniam karui prasidėjus, pasitraukė į Rusiją. 1944 m. sugrįžo į Vilnių. 1947 m. baigė Vilniaus 4-ąją gimnaziją. 1952 m. baigė VU Teisės fakultetą.

1952–1953 m. dirbo LSSR teisingumo ministerijos sistemoje Klaipėdos apskrityje. 1955–1961 m. LSSR kultūros ministerijos reikalų valdytojo pavaduotojas-juriskonsultas. 1961–1988 m. dirbo LSSR vidaus reikalų ministerijos sistemoje pedagoginį darbą. 1989 m. tapo Lietuvos žydų bendruomenės vykdančiuoju direktoriumi.

1992 m. Lietuvos žydų bendruomenės pirmininkas, 2006 m. ir Vilniaus žydų bendruomenės pirmininkas, Vilniaus ir Lietuvos žydų religinių bendrijų vadovas. 1995 m. prezidento Algirdo Brazausko vadovaujamos Lietuvos Respublikos delegacijos vizito į Izraelį narys. 2000 m. premjero Andriaus Kubiliaus vadovaujamos delegacijos į tarptautinį forumą holokausto klausimais Stokholme narys. Dalyvavo žydų organizacijų suvažiavimuose užsienyje. 1997 m. aktyviai dalyvavo rengiant Elijo Ben Solomono Kremerio (Vilniaus Gaono) mirties 200 metų jubiliejinį minėjimą. Pirmojo ir Antrojo pasaulio litvakų kongresų organizacinių komitetų pirmininkas.

Palaidotas Vilniaus žydų kapinėse Sudervės gatvėje.

Bibliografija
-------------

* Antiliaudinis vietinių savivaldybių pobūdis buržuazinėje Lietuvoje. – Vilnius, 1957. – 64 p.
* *Jewish Community of Lithuania: on the 10th anniversary of the revival* / Simonas Alperavičius, Izraelis Lempertas. – Vilnius: Lietuvos žydų bendruomenė, 1999. – 25 p.: iliustr.
* Lietuvos žydų bendruomenė: 10-sioms atkūrimo metinėms / Simonas Alperavičius, Izraelis Lempertas. – Vilnius: Lietuvos žydų bendruomenė, 1999. – 26 p.: iliustr.

Įvertinimas
-----------

* 2003 m. LDK Gedimino ordino Riterio kryžius
* 2003 m. atminimo ženklas LR pakvietimo į NATO proga
* 2006 m. Tautinių mažumų ir išeivijos departamento prie LRV Garbės aukso ženklas „Už nuopelnus"

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Mirė ilgametis Lietuvos žydų bendruomenės pirmininkas Simonas Alperavičius, 2014-03-27
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* Fotokronika Archyvuota kopija 2008-04-24 iš Wayback Machine projekto.
| Aznakajevas*Азнакаево* |
| --- |
|        |
| 

AznakajevasAznakajevas

54°51′0″ š. pl. 53°04′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.85000°š. pl. 53.06667°r. ilg.﻿ / 54.85000; 53.06667﻿ (Aznakajevas)Koordinatės: 54°51′0″ š. pl. 53°04′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.85000°š. pl. 53.06667°r. ilg.﻿ / 54.85000; 53.06667﻿ (Aznakajevas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Totorija Tatarstanas |
| **Rajonas** | Aznakajevo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 34 587  |
| **Plotas** | 15 km² |
| **Tankumas** (2019) | 2 306 žm./km² |
| **Altitudė** | 180 m |
|  |
| **Kirčiavimas** | Aznakãjevas |

**Aznakajevas** (rus. *Азнакаево*, tot. *Азнакай*) – miestas Rusijoje, pietryčių Tatarstane, Bugulmos–Belebėjaus aukštumoje, 40 km į šiaurės rytus nuo Bugulmos, prie Stiarlės upės; rajono centras. Keliai į Bugulmą, Almetjevską, Tumutuką. Svarbus naftos gavybos pramonės centras. Taip pat gaminami ir taisomi naftos gavybos įrengimai, veikia maisto, siuvimo pramonės įmonės. Yra krašto muziejus, kultūros namai. Miesto apylinkėse stūkso Čatyrtau kalnas (draustinis).

2010 m. 7,7 % miesto gyventojų buvo rusai, 90,5 % – totoriai.

Istorija
--------

Aznakajevas minimas nuo XVIII a. kaip baškirų ir teptiarių gyvenvietė. Rajono centras nuo 1965 m. Miestas nuo 1987 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Europa*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Aznakãjevas.
| **Anchusa arvensis** |
| --- |
| Dirvinis godulis (*Anchusa arvensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Agurkliniai  *( Boraginaceae)* |
| Gentis: | Godas  *( Anchusa)* |
| Rūšis: | Dirvinis godulis  *( Anchusa arvensis)* |

 |

**Dirvinis godulis** (*Anchusa arvensis*) – agurklinių (*Boraginaceae*) šeimos, godų (*Anchusa*) genties augalas. Paplitęs Europoje, Š. Amerikoje.

Vienmetis arba dvimetis, šiurkščiais plaukeliais apaugęs augalas. Stiebas 15-40 cm aukščio, status, sultingas, viršutinė dalis šakota. Lapai pražanginiai, siauri, ilgi, pakraštys vingiuotas, apatiniai 4-10 cm ilgio, į viršūnę tolydžio mažėjantys ir pereinantys į pažiedes. Šakų viršūnėse išauga suktuko pavidalo gausiai lapuoti žiedynai, kuriuose žiedai skleidžiasi nuo žiedyno apačios. Žiedai nedideli. Taurelė penkiaskiltė. Vainikėlio vamzdelis balkšvas, ties viduriu išlinkęs, atbraila žydra. Vaisius – skeltavaisis, subyrantis į 4 riešutėlius. Riešutėliai kiaušiniški, viršūnė smaili, pamatas įgaubtas, tinkliškai raukšlėti, žalsvai pilki ar rusvi. Vienas augalas subrandina 400–1200 sėklų.

Žydi gegužės – rugpjūčio mėn. Dažnas visoje Lietuvoje. Auga laukuose, daržuose, dykvietėse, pakelėse. Nesunkiai išnaikinama piktžolė.

Literatūra
----------

Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 78 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dirvinis godulis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Simon Mathew |
|  
Simon Mathew 2008 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Gimė | 1984 m. gegužės 17 d. (39 metai)Hirtshalsas |
| Kilmė | Danijos vėliava Danija |
| Žanrai | pop, ritmenbliuzas, soul, bliuzas |
| Veikla | dainininkas, dainų autorius |
| Aktyvumo metai | 2005–dabar |

**Simon Mathew** (g. 1984 m. gegužės 17 d.) – Danijos pop dainininkas. Jis yra teen-pop dainininkų Rebekka Mathew ir Sabina Mathew brolis. Mathew laimėjo Danijos *Melodi Grand Prix 2008* ir atstovavo Danijai 2008 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „All Night Long". Jis finale užėmė 15 vietą.

Biografija
----------

Simon pradėjo savo muzikinę karjerą su savo pirmuoju soliniu albumu, išleistu 2005 metais. Savo stilių muzikantas vadina „melodinguoju roku". Singlas „These Arms" užėmė pirmąją vietą Danijos topuose ir išbuvo penkias savaites. Kitas singlas – „Dreamer" taip pat užėmė aukštas vietas.

Daina „All night long" (liet. *Visą naktį*) buvo atlikta per tarptautinio konkurso „Eurovizija 2008" antrąjį pusfinalį. Šios dainos autoriai – Jacob Launbjerg, Svend Gudiksen ir Nis Bøgvad. Pusfinalyje daina užėmė trečiąją vietą su 112 taškų, tačiau finale surinkęs tik 60 taškų, Simon Mathew liko penkioliktas.

Diskografija
------------

### Albumai

* 2005 – *Simon Mathew*
* 2008 – *All For Fame*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Simon Mathew** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina „All night long"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**DQ  *„Drama Queen"*** |  **Danijos atstovas Eurovizijoje**2008 | Po to:**Niels Brinck  *„Believe Again"*** |
| **Allium vineale**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Dirvinio česnako (*Allium vineale*)iliustracija |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Amariliniai  *( Amaryllidaceae)* |
| Gentis: | Česnakas  *( Allium)* |
| Rūšis: | Dirvinis česnakas  *( Allium vineale)* |

 |
| Binomas |
| ***Allium vineale***Carl von Linné |

**Dirvinis česnakas** (*Allium vineale*) – amarilinių (*Amaryllidaceae*) šeimos česnako (*Allium*) genties augalas. Paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje, Mažojoje Azijoje, Kryme, Kaukaze. Introdukuota Šiaurės Amerikoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje.

Daugiametis žolinis, 30-70 cm aukščio augalas. Žydi birželį ir liepą. Retas augalas, Lietuvos raudonojoje knygoje priskiriamas pažeidžiamoms rūšims, kurių populiacijų skaičius ir individų gausumas populiacijose sparčiai mažėja.

Žiedynas nedidelis, su svogūnėliais, kartais žiedų nebūna – tik svogūnėliai. Sėklos subręsta ne kasmet, todėl įprastas vegetatyvinis dauginimasis. Populiacijoje ne visada būna subrendusių, žiedyną išauginusių individų. Jų augimui tinkamiausi sausi, smėlėti ar žvyrėti šlaitai, pakelės, pamiškės, pievos.

Paplitimas Lietuvoje
--------------------

Lietuvoje dirvinis česnakas nuo 1981 m. įrašytas į Saugomų augalų rūšių sąrašus.

Dažnesnis pietinėje dalyje, kitur retas. Didžiausia, apie 0,5 ha plotą užimanti dirvinių česnakų augavietė yra pakelėje netoli Palangos. Kitur česnakai auga negausiai – pavieniui ar nedidelėmis grupelėmis, todėl tokios populiacijos yra labiausiai pažeidžiamos.

Sinonimai
---------

* *Allium affine* Boiss. & Heldr.
* *Allium arenarium* Wahlenb.
* *Allium assimile* Halácsy
* *Allium campestre* Schleich. ex Steud.
* *Allium compactum* Thuill.
* *Allium descendens* W.D.J.Koch
* *Allium laxiflorum* Tausch
* *Allium littoreum* Bertol.
* *Allium margaritaceum var. bulbiferum* Batt. & Trab.

ir kt.
* 
* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-07-20 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2015-02-16 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 544 p. ISBN 978-9955-692-71-3



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dirvinis česnakas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 55°38′23″ š. pl. 23°43′26″ r. ilg.﻿ / ﻿55.63972°š. pl. 23.72389°r. ilg.﻿ / 55.63972; 23.72389


|  Baisogalos Švč. Trejybės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Radviliškio |
| **Savivaldybė** | Radviliškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Baisogala |
| **Adresas** | Kapų g. 1 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1882 m. |

 *Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*
**Baisogalos Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Baisogalos miestelyje, Kiršino (Nevėžio dešiniojo intako) dešiniajame krante. Istoristinė, turi neoromaninio stiliaus, neogotikos, neorenesanso architektūros bruožų.

Istorija
--------

Bažnyčia 2014 m.
Karalius Žygimantas Augustas 1539 m. paskelbė dokumentą apie Baisogalos parapijos steigimą, bažnyčiai dovanojo 50 valakų žemės. Manoma, kad prieš tai buvo koplyčia be kunigo. Antroji medinė bažnyčia (kryžiaus plano) pašventina 1637 m. sudegė 1774 m. Ją atstojo laikina pastogė ant sudegusios bažnyčios pamatų. Bažnyčia 1781 m. atstatyta ir pašventinta.

1795 m. įkurta altarija. Bažnyčiai 1806 m. priklausė Januškonių ir Piepalių kaimai. Rusijos Vidaus reikalų ministras 1877 m. leido Baisogalos dvaro sodybos savininkui Vladui Komarui statyti naują mūrinę bažnyčią (jos sąmatinė vartė 28 653 rb). Ji 1882 m. pastatyta ir vyskupo Mečislovo Paliulionio konsekruota.

Architektūra
------------

Bažnyčia istoristinė, (turi neoromaninio stiliaus, neogotikos, neorenesanso architektūros bruožų), su priestatais, vienabokštė. Fasadų kampuose stiebiasi bokšteliai. Šventorius apjuostas aukšta akmenų ir plytų mūro tvora.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Baisogalos Švč. Trejybės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Apie parapiją Archyvuota kopija 2008-12-16 iš Wayback Machine projekto.
* Baisogalos Švč. Trejybės bažnyčia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Senasis Azijos draugijos pastatas Kolkatoje
**Azijos draugija** (angl. *The Asiatic Society*) – Indijos kultūrinė organizacija, vykdanti orientalistinius tyrimus.

Įkurta 1784 m. sausio 15 d. Kalkutoje britų valdininko William Jones ir pradžioje vadinta ***Bengalijos Azijos draugija*** (*The Asiatic Society of Bengal*). Ši draugija, kurią pradžioje sudarė britų kolonistai, pirmoji ėmėsi detalių Indijos ir aplinkinių kraštų literatūros, istorijos, kultūros, religijos tyrinėjimų. Draugija rūpinosi vietinių literatūros kūrinių vertimu į anglų kalbą, etnografinių ekspedicijų organizavimu, įvairių radinių kaupimu. Nuo 1829 m. draugijos nariais galėjo tapti ir indai, o 1885 m. pirmą kartą draugijos prezidentu tapo indas (Dr. Rajendralal Mitra). Nuo 1788 m. draugija pradėjo leisti žurnalą *Journal of the Asiatic Society of Bengal* (JASB).

1808 m. draugija persikėlė į naują pastatą, o 1951 m. pavadinimas pakeistas į „Azijos draugiją".

Draugijos bibliotekoje saugoma 117 tūkst. knygų, 79 tūkst. žurnalų, 47 tūkst. rankraščių, 293 žemėlapiai, 2150 fotografijų ir daug kitų šaltinių. Kolekcijoje yra itin retų ir vertingų Mogolų laikų iliustruotų rankraščių. 1814 m. draugija atidarė muziejų, bet daugumą eksponatų perdavė Indijos muziejui Kalkutoje.
| **Convolvulus arvensis** |
| --- |
| Dirvinis vijoklis (*Convolvulus arvensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Vijokliniai  *( Convolvulaceae)* |
| Gentis: | Vijoklis  *( Convolvulus)* |
| Rūšis: | Dirvinis vijoklis  *( Convolvulus arvensis)* |

 |

**Dirvinis vijoklis** (*Convolvulus arvensis*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos augalas, paplitęs Eurazijoje.

Augalas žolinis, vijoklinis, daugiametis. Stiebas šešiabriaunis, užaugantis iki 170 cm, vyniojasi ant kitų augalų, stulpų arba driekiasi pažeme. Lapai lancetiški arba linijiškai pailgi, su strėlišku, ietišku arba širdišku pagrindu, 2–5 cm ilgio. Žiedai piltuviškai varpiški, kvapnūs, balti arba rausvi, 1,9–2,5 cm skersmens. Vaisius rudas, apvalus, 0,3 cm skersmens, su 2 sėklomis. Šaknys baltos, virvelinės.

Dirvinis vijoklis – sunkiai išnaikinama piktžolė. Auga laukuose, daržuose, dykvietėse, soduose, ant pylimų. Nors avys, galvijai augalą ėda, didesni jo kiekiai kenksmingi (ypač arkliams). Šiaurės Amerikoje – invazinė rūšis.

* PožymiaiPožymiai
* Margi žiedaiMargi žiedai
* AugavietėAugavietė
* Vaisiai ir sėklos.Vaisiai ir sėklos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vijoklis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 515
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Azotobacter chroococcum** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Bakterijos  *( Bacteria)* |
| Tipas: | Proteobakterijos  *( Proteobacteria)* |
| Klasė: | *Gamma proteobacteria*  *( Gamma proteobacteria)* |
| Būrys: | *Pseudomonadales*  *( Pseudomonadales)* |
| Šeima: | *Azotobacteraceae*  *( Azotobacteraceae)* |
| Gentis: | Azotobakterės  *( Azotobacter)* |
| Rūšis: | *Azotobacter chroococcum*  *( Azotobacter chroococcum)* |

 |
| Binomas |
| ***Azotobacter chroococcum***Beijerinck, 1901 |

***Azotobacter chroococcum*** – aerobinė bukosios bacilos, kiaušiniškai ovalios arba rutuliškos formos bakterija. Jos ilgis vidutiniškai 3,0–7,0 μm, plotis – 1,5–2,3 μm. Ląstelės forma kinta stulbinančiai greitai. Bakterija dažniausiai būna dviląstė (diplokokas). Bakterijos juda žiuželių pagalba ir jos mikrocista ir kapsulės gleivės yra susiformavusios. Jų kolonijos yra vidutiniškai gleivėtos, juodos arba juodai rudos spalvos.

1901 metais vokiečių mikrobiologas M. W. Beijerink atrado aerobinius mikroorganizmus galinčius fiksuoti molekulinius nitrogenus kuriuos pavadino *Azotobacter chroococcum*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje pernelyg plačiai remiamasi su straipsnio objektu artimai susijusiais šaltiniais.**Dėl to straipsnyje pateikiama informacija gali būti nepakankamai objektyvi. Jei galite, straipsnio informaciją pagrįskite nuorodomis į nepriklausomus antrinius šaltinius |

„Gyvasties" logotipas
**Lietuvos asociacija „Gyvastis"** yra savanoriška, nepolitinė, nepriklausoma visuomeninė inkstų ligomis sergančiųjų, transplantuotųjų ir laukiančiųjų transplantacijos, jų artimųjų, medikų ir kitų, organų donorystei pritariančių asmenų, sąjunga  , įkurta 1993 m. Pagrindinės veiklos kryptys yra organų donorystės propagavimas, pacientų interesų atstovavimas Lietuvos sveikatos apsaugos sistemoje ir tarptautiniu mastu, įvairiapusė tarpusavio pagalba, pacientų ir jų artimųjų švietimas apie inkstų ligas ir jų gydymo būdus, praktinių sveikesnės gyvensenos įgūdžių ugdymas, psichologinė pagalba pacientams ir jų artimiesiems. „Gyvastis" aktyviai bendradarbiauja su Lietuvos ir su Europos pacientų bei neįgaliųjų organizacijomis.

Struktūra
---------

Asociacijos „Gyvastis" struktūra: visuotinis narių susirinkimas, taryba, prezidentas.
Nariai – fiziniai ir juridiniai asmenys.

Šiuo metu „Gyvasčiai" priklauso apie 1000 narių.

Iš viso 2013 m. pradžioje Lietuvoje buvo apie 1500 dializuojamų ir apie 700 transplantuotų pacientų.

„Gyvasties" tarybą ir prezidentą renka visuotinis narių susirinkimas – tai pagrindiniai asociacijos valdymo organai.
Asociacijos „Gyvastis" narius telkia vietiniai skyriai ir regioninės organizacijos:

* Vilniaus skyrius;
* Klaipėdos skyrius;
* Marijampolės skyrius;
* Kauno krašto nefrologinių ligonių draugija „Kauno Gyvastis";
* Šiaulių inkstų ligomis sergančiųjų draugija „Atgaja";
* Alytaus apskrities ligonių, susijusių su organų persodinimu, visuomeninė organizacija „Dalia"
* Vilkaviškio raj. nefrologinių ligonių draugija;
* Draugija „Dovanota širdis".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos asociacijos „Gyvastis" įstatai, reg. 2011 m. spalio 11 d.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-03-10 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuvos neįgaliųjų forumas
|  |
| --- |
| Aisha |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Aija Andrejeva |
| Gimė | 1986 m. sausio 16 d. (37 metai) |
| Kilmė | Latvija Latvija |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1991-dabar |

**Aija Andrejeva** (g. 1986 m. sausio 16 d. Uogrė, Latvija, labiau žinoma sceniniu vardu **Aisha**) – latvių dainininkė.

Eurovizijos dainų konkursas 2010
--------------------------------

2010 m. vasario 27 d. Aija Andrejeva laimėjo nacionalinę latvių atranką *Eirodziesma 2010* ir atstovavo Latviją Eurovizijos dainų konkurse 2010, kuris vyko Osle, Norvegijoje, su daina „What For?".

Andrejeva gegužės 25 d. pirmajame pusfinalyje užėmė paskutinę vietą.

Kitais metais ji pristatė Latvijos skirtus taškus.

Diskografija
------------

* *Tu un Es* (2006)
* *Viss kārtībā, Mincīt!* (2008)
* *Dvēselīte* (2009)

Nuorodos
--------

* Aisha'os fanų svetainė Archyvuota kopija 2018-08-09 iš Wayback Machine projekto.
* Aisha'os neoficialus forumas Archyvuota kopija 2010-12-18 iš Wayback Machine projekto.
**Galminių pilkapynas** – trys pilkapynai Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, prie Galminių kaimo, Šventosios kairiajame krante, Antalieptės marių pusiasalyje.

Tyrimai
-------

Pirmasis pilkapynas, vadinamas *Švedkapiais*, yra į rytus nuo kaimo, netoli kapinių, miške. Jame išliko 9 pilkapiai, jų sampilai 6–9 m skersmens, iki l m aukščio. Sampilų pagrindus juosia grioviai. Apie 0,2 km į pietus nuo pirmojo yra antrasis pilkapynas (Švedkapiai). Išliko 25 pilkapiai. Sampilai 5–12 m skersmens ir 0,5-1,5 m aukščio, jų pagrindus juosia grioviai. Į šiaurės vakarus nuo pirmojo yra trečiasis pilkapynas, kuriame išlikę 30 pilkapių – žemi su akmenų vainikais. Dauguma pilkapynų pilkapių apardyti, iškasinėta duobių.

1978 Istorijos instituto ir Etnografijos muziejaus (dab. Lietuvos nacionalinis muziejus) archeologai ištyrė (tyrimų vadovas Adolfas Tautavičius) vieną pilkapį iš pirmojo ir du – iš antrojo pilkapyno. Viename pilkapyje rasti žirgo griaučiai, 2-3 pilkapiuose – sudegintų mirusiųjų kapai. Rasta žalvarinių grandinėlių, geležinių balno kilpų, žąslų. Pilkapiai datuojami IX a. – XII a. trečiasis pilkapynas, manoma, yra V a. – VIII a. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Galminių pilkapynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 367 psl.
| **Nikolajus Avenarijusrus. *Николай Авенарий*** |
| --- |
| Gimė | 1834 m. rugsėjo 12 d.Sarskoje Selo |
| Mirė | 1903 m. liepos 17 d. (68 metai) |
|  |
| Veikla | Rusijos archeologas, pedagogas |

**Nikolajus Avenarijus** (rus. *Николай Авенарий* 1834 m. rugsėjo 12 d. Sarskoje Selo, dab. Leningrado sritis – 1903 m. liepos 17 d.) – Rusijos archeologas, pedagogas.

Biografija
----------

Baigęs Imperatoriškąjį vyriausiąjį pedagogikos institutą Sankt Peterburge dirbo Varšuvos, Balstogės mokyklų inspektoriumi.

1885-1890 m. tyrinėjo Barysavo, Bielsko, Balstogės ir Naugarduko apylinkių pilkapius bei Drohičino miestą. Baltarusijoje surinko akmeninių kirvių, Lenkijoje – švino plombų kolekciją. 1893 m. IX archeologų suvažiavime Vilniuje skaitė pranešimą apie Drohičino plombas; jas priskyrė rusų periodui. Darbai archeologine tematika parašyti tendencingai – prorusiškai ir proslaviškai; jotvingius laikė laukiniais, iki slavų atėjimo nenaudojusiais geležies.

Bibliografija
-------------

* Drohičinas prie Bugo ir jo senienos, 1890 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksiejus Luchtanas. *Nikolajus Avenarijus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 332 psl.
| **Pipistrellus nathusii** |
| --- |
| Natuzijaus šikšniukas (*Pipistrellus nathusii*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Šikšnosparniai  *( Chiroptera)* |
| Pobūris: | Mažieji šikšnosparniai  *( Microchiroptera)* |
| Šeima: | Lygianosiniai  *( Vespertilionidae)* |
| Gentis: | Šikšniukai  *( Pipistrellus)* |
| Rūšis: | Natuzijaus šikšniukas  *( Pipistrellus nathusii)* |

 |
| Binomas |
| ***Pipistrellus nathusii***Keyserling & Blasius, 1839 |

**Natuzijaus šikšniukas** (*Pipistrellus nathusii*) – vienas dažniausių Lietuvos šikšnosparnių. Lietuvoje sutinkami tik šiltuoju metų laiku, žiemoti skrenda į Prancūziją, Vokietiją, Lenkiją.

Fizinės charakteristikos
------------------------

Kūno ilgis – apie 5 cm, svoris – 6-11 g. Sparnų mostas apie 25 cm. Nugara pilkai rusva. Pilvas ir krūtinė šviesesni. Sparnų plėvių viršus juosvas, apačia šviesesnė. Ausys juosvos arba durpių spalvos. Gyvenimo trukmė – apie 7 metus.

Gyvenamoji aplinka
------------------

Natuzijaus šikšniukai gyvena plačialapių ir mišriuose miškuose, kartais apsistoja palėpėse.

Elgsena
-------

Natuzijaus šikšniukai minta įvairiais vabzdžiais, medžioja naktį. Dieną slepiasi drevėse, inkiluose, plyšiuose. Patelės veisimosi metu gyvena kolonijomis, patinai gyvena atskirai. Poruojasi rudeninės migracijos metu arba žiemojimo vietose. Dažniausiai 2 jaunikliai gimsta birželio pabaigoje.

Nuorodos
--------

* Natuzijaus šikšniukas (Pipistrellus nathusii Keyserling et Blasius) Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Tolimųjų Rytų federalinė apygarda
**Rusijos Tolimieji Rytai** (rus. *Дальний Восток России*) – regionas pačiuose Rusijos rytuose, prie Ramiojo vandenyno, šiaurinė Tolimųjų Rytų regiono dalis. Geografiškai Rusijos Tolimieji Rytai apibūdinami kaip teritorija, esanti į rytus nuo geografinio Sibiro, t. y. Ramiojo vandenyno baseinas. Geopolitiškai dažniausiai tapatinami su Tolimųjų Rytų federaline apygarda.

Rusijos Tolimiesiems Rytams priklauso:

* Primorės kraštas
* Chabarovsko kraštas
* Amūro sritis
* Žydų autonominė sritis
* Užbaikalės kraštas (rytinė dalis)
* Magadano sritis
* Čiukotka
* Kamčiatkos kraštas
* Sachalino sritis
* Jakutija (iš dalies)

Svarbiausi Tolimųjų Rytų miestai yra Vladivostokas, Chabarovskas, Blagoveščenskas, Magadanas, Čita.

Rusijos Tolimieji Rytai nuo seno buvo veikiami aplinkinių valstybių – Kinijos, Japonijos, Korėjos. Rusija čia galutinai įsitvirtino tik po II pasaulinio karo.
| **Gytis Vilius** |
| --- |
| Gimė | 1988 m. kovo 4 d. (35 metai)Kaunas |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | krepšinio teisėjas |
| Organizacijos | LKL, Eurolyga, FIBA |

 **Gytis Vilius** (g. 1988 m. kovo 4 d.) – Lietuvos krepšinio teisėjas (FIBA kategorija).

Teisėjauja LKL, „Eurolygos" varžybose. Parinktas teisėjauti 2021 m. „Eurolygos" pusfinalio ir finalo varžyboms (pirmasis lietuvis po Romualdo Brazausko (2010 m.), kuriam suteikta teisė teisėjauti svarbiausio klubinio Europos krepšinio turnyro finalinėse kovose). Taip pat teisėjavo ir 2022 m. „Eurolygos" finale.

2019, 2020, 2021 m. išrinktas geriausiu LKL teisėju.

Nuo septynerių metų treniravosi Kauno krepšinio mokykloje. Būdamas šešiolikos pradėjo teisėjauti krepšinio varžyboms. Vienerius metus teisėjavo RKL, dvejus – NKL, o būdamas 22-ejų debiutavo Lietuvos krepšinio lygoje. Tarptautinės kategorijos FIBA arbitru Gytis Vilius tapo 2017 m. o 2018 m. pradėjo darbą „Eurolygoje". Taip pat dirbo tarptautinėse FIBA varžybose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gytis Vilius, basketnews.lt.
2. ↑  Oficialu: Gytis Vilius teisėjaus Eurolygos finalo ketverte, basketnews.lt.
3. ↑  Neeilinis įvertinimas: Vilius švilps Eurolygos finale, basketnews.lt.
4. ↑  Geriausiu LKL teisėju trečius metus iš eilės pripažintas Gytis Vilius, lrt.lt
5. ↑  Rytis Sabas. G.VILIUS – APIE TEISĖJO KARJEROS PRADŽIĄ BEI ĮSIMINTINIAUSIAS AKIMIRKAS, *Krepšinio namai*
Ūro vėliava|  
„Karo" pusė |
| Medžiagos | kriauklė, klintis, lazuritas, bitumas |
| Ilgis | 50,4 cm |
| Plotis | 11,6 cm (pagrindas), 5,6 (viršus) |
| Aukštis | 21,7 cm |
| Užrašai | dantiraštis |
| Sukurtas | 2 500 m. pr. m. e. |
| Periodas / kultūra | Šumero civilizacija |
| Atrastas | 1928 m. Karališkosios kapinės |
| Atrado | Leonard Woolley |
| Dabartinė vieta | Britų muziejus |
| Identifikacija | 121201Registracijos numeris: 1928,1010.3  |

**Ūro vėliava** – šumerų artefaktas, iškastas senovės miesto Ūro karališkosiose kapinėse (piečiau dabartinio Bagdado, Irakas). Radinys sukurtas maždaug prieš 4 500 metų. Ko gero, jis buvo tuščiavidurės medinės dėžės formos, ant jos priešingų pusių mozaikos būdu pavaizduoti karo ir taikos vaizdai. Nors, atradus artefaktą, buvo manoma, kad jis naudotas kaip karo vėliava, tikroji jo paskirtis nežinoma. Artefaktas buvo rastas XX a. trečiajame dešimtmetyje Ūro miesto karališkoje kapavietėje šalia su ritualais paaukoto žmogaus, kuriam galbūt priklausė šis artefaktas, skeleto. Šiuo metu artefaktas yra rekonstruotas ir eksponuojamas Britų muziejuje Londone.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Britų muziejaus puslapis