recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°20′11″š. pl. 22°31′39″r. ilg.﻿ / ﻿55.336491°š. pl. 22.527439°r. ilg.﻿ / 55.336491; 22.527439

|  Lankininkų dvaro koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Tauragės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Lankininkai (Tauragė) |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | XIX a. vid. |
| **Stilius** | neogotika |

**Lankininkų dvaro sodybos, vad. Teodoravu, koplyčia** – koplyčia, esanti Tauragės rajone, Batakių seniūnijoje, Lankininkų kaime, 2 km į pietryčius nuo Batakių, 0,5 km į rytus nuo kelio  **4520**  Šakvietis–Lomiai–Eidintai . Koplyčia stovi buvusio Lankininkų (Teodoravo) dvaro sodybos teritorijoje. Valstybės saugomas architektūros paminklas.

Koplyčios pastatas prastos būklės, užkonservuotas: atlikta fotofiksacija, aklinai uždarytos angos, uždengtas laikinas stogas, išvalytos prieigos. 2011 m. atlikti konstrukcijų tyrimai, renkant duomenis statinio konservavimo projektui.

Istorija
--------

Per 1863 m. sukilimą prie Teodoravo dvaro vyko sukilėlių ir kazokų susirėmimas, kuriame dalyvavo Batakių bažnyčios vikaras kun. Jonas Rajauskas. Už tai buvo įkalintas Kauno kalėjime, kur 1867 m. mirė. 1864 m. caro valdžia už ginkluotą pasipriešinimą nugriovė Batakių dvaro koplyčią, o Teodoravo dvaro koplyčią uždarė ir neleido joje melstis. Nukryžiuotojo skulptūra ir joje buvę paveikslai buvo perduoti Batakių bažnyčiai, o koplyčia pritaikyta bitininko poreikiams, naudota kaip sandėlis.

Architektūra
------------

Koplyčia neogotikos stiliaus. Statinys mūrinis, kompaktinis, aštuonkampio plano, vienanavis. Pamatai smulkių lauko akmenų mūro, įgilinti 0,7 m. Sienų ir pamatų pado plotis 0,5 m. Sprendžiant iš likusios autentiškos sijos, kurios skerspjūvis 23x23 cm, ir neišlikusių sijų angų, perdanga buvusi medinė. Grindys buvo sudėtos iš medinių lentų. Stogo konstrukcija prarasta. Pagal išlikusią ikonografinę medžiagą, stogas buvo dengtas skarda. Sienos sumūrytos iš mažai išdegtų keraminių plytų. Piliastrams ir karnizams panaudotos geriau išdegtos keraminės pilnavidurės plytos. Fasadus puošia puskolonės su profiliuotų plytų kapiteliais. Sienos tinkuotos iš vidaus ir išorės. Sovietmečiu sumūrytas silikatinių plytų kaminas. Įėjimo durys įrengtos pietvakarių fasade, nuo ponų namo pusės. Langų angos smailiaarkės, staktos stačiakampės.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lankininkų dvaro koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. 1 2  „Lankininkų dvaro sodybos, vad. Teodoravu, koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. 1 2  VĮ „Lietuvos paminklai".Lankininkų dvaro sodybos, vad. Teodoravu, koplyčia. Konstrukcijų tyrimų ir konservavimo pasiūlymų aiškinamasis raštas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Čangčunas长春 |
| --- |
| *Čangčuno panorama* |
|  |
| 

ČangčunasČangčunas

43°54′04″ š. pl. 125°19′06″ r. ilg.﻿ / ﻿43.90111°š. pl. 125.31833°r. ilg.﻿ / 43.90111; 125.31833﻿ (Čangčunas)Koordinatės: 43°54′04″ š. pl. 125°19′06″ r. ilg.﻿ / ﻿43.90111°š. pl. 125.31833°r. ilg.﻿ / 43.90111; 125.31833﻿ (Čangčunas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Provincija** | Girinas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 3 581 000  |
|  |
|  **Vikiteka** | Čangčunas |

**Čangčunas** (kin. 长春, pinyin: *Chángchūn*) – miestas Kinijos šiaurės rytuose, Dzilinas provincijos adm. centras. 3,58 mln. gyventojų (2007). Išvystyta mašinų, chemijos, medžio apdirbimo, maisto, tekstilės pramonė. Amatai.

Mieste yra mokslų akademijos filialas, universitetas.

Istorija
--------

Čangčunas įsikūrė XIX a. pradžioje. Pastačius Rytų Kinijos geležinkelį (1897–1903 m.) tapo svarbiu prekybos ir susisiekimo centru. XX a. pradžioje vadinosi *Xīnjīng*, japonų okupacijos metu *Shinkyō*. 2007 m. čia vyko Azijos žiemos žaidynės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Mark Clarke |
|  
Mark Clarke su grupe Rainbow (pirmas iš dešinės) |
| Biografija |
| Gimė | 1950 m. liepos 25 d. Liverpulyje, Jungtinėje Karalystėje |
| Kilmė | Jungtinė Karalystė |
| Žanrai | Rokas |
| Veikla | Muzikantas, boso gitaristas |

**Mark Clarke** (gimė 1950 m. liepos 25 d. Liverpulyje, Jungtinėje Karalystėje) – britų boso gitaristas, grojęs grupėse Colosseum, Uriah Heep, Rainbow, bendradarbiavęs su Ken Hensley, Billy Squier ir kitais muzikantais.

Mark Clarke buvo grupės Colosseum boso gitaristas 1970–1972 m. ir vėl prisijungė prie šios grupės jai atsikūrus 1994 m. Pasitraukęs iš Colosseum, jis trumpam prisijungė prie Uriah Heep ir dalyvavo tik studijoje įrašant vieną šios grupės dainą „*The Wizard*" (jis taip pat yra ir šios dainos bendraautoris), įrašytą Uriah Heep 1972 m. albume *Demons & Wizards*. 1973–1975 m. Mark Clarke grojo grupėje Tempest kartu su Allan Holdsworth, Ollie Halsall ir Paul Williams, sugrojęs dviejų studijinių ir vieno vėliau išleisto koncertinio grupės albumų įrašuose. Jis taip pat grojo boso gitara įrašant du solinius Ken Hensley albumus.

1975–1977 m. Mark Clarke grojo grupėje Natural Gas, vėliau, 1977 m. jis kurį laiką grojo grupėje Rainbow ir dalyvavo įrašant jos albumą Long Live Rock 'n' Roll, tačiau greitai turėjo šią grupę palikti, nes Ritchie Blackmore buvo nepatenkintas jo grojimu. 1980 m. Mark Clarke pradėjo dirbti su Billy Squier ir dalyvavo įrašant jo albumus *Don't Say No*, *The Stroke*, *In the Dark* bei daugelį kitų. 1985 m. jis prisijungė prie grupės The Monkees ir iki šiol tebedirba su Davy Jones. Mark Clarke taip pat yra įrašinėjęs albumus su grupe Mountain bei dainininku Ian Hunter.

Diskografija
------------

**Colosseum**

* *Daughter of Time* (1970)
* *Colosseum Live* (1971)
* *Colosseum LiveS - The Reunion Concerts* (1994)
* *Bread and Circuses* (1997)
* *Tomorrow's Blues* (2003)
* *Live05* (2007)

**Uriah Heep**

* *Demons & Wizards* (1972)

**Tempest**

* *Tempest* (1973)
* *Live in London* (1974)
* *Living in Fear* (1974)

**Ken Hensley**

* *Eager To Please* (1975)
* *Free Spirit* (1980)

**Mountain**

* *Go For Your Life* (1985)
* *Man's World* (1996)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

  

**Lankstusis programavimas** – programų kūrimo metodologijos, pasiūlytos nepelno organizacijos „Agile Alliance". Metodai buvo kuriami tiems atvejams, kai programų kūrimas sunkiai valdomas, reikalavimai sparčiai kinta, tokiais atvejais lankstusis programavimas supaprastina tradicinę programų inžineriją.

Lankčiojo programavimo metodais mėginama mažinti riziką, skaidant ilgalaikius projektus į smulkesnius tarpinius projektus, kuriuose dirbtų mažos komandos (2-3 žmonės). Kai komandos yra didesnės, kūrimo ciklai darosi per ilgi, kad suvaldyti komunikavimo sunkumus.
Tipiškas programų kūrimo ciklas trunka nuo 1-4 savaitės, kiekvieno ciklo gale peržiūrimi projekto prioritetai, tai leidžia greitai prisitaikyti prie kintančių reikalavimų, suvaldyti atsirandančias rizikas.

Pagrindinis lanksčiojo programavimo skirtumas nuo tradicinių sunkesnių, į procesą orientuotų metodologijų (krioklio, spiralės modeliai) – orientacija į principus, ne į procesą.

Metodologijos
-------------

Pagrindinės lanksčiojo programavimo metodologijos:

* Ribinis programavimas (*Extreme Programming*, XP)
* Scrum
* DSDM
* Lankstusis ICONIX
* Crystal Clear
* Lankstusis dokumentavimas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Taksimo*Таксимо* |
| --- |
| *Taksimo centras* |
|  |
| 

TaksimoTaksimo

56°20′20″ š. pl. 114°53′30″ r. ilg.﻿ / ﻿56.33889°š. pl. 114.89167°r. ilg.﻿ / 56.33889; 114.89167﻿ (Taksimo)Koordinatės: 56°20′20″ š. pl. 114°53′30″ r. ilg.﻿ / ﻿56.33889°š. pl. 114.89167°r. ilg.﻿ / 56.33889; 114.89167﻿ (Taksimo) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Buriatija Buriatija |
| **Rajonas** | Mujos rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1910 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 8 503  |
| **Altitudė** | 516 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Taksimo |

**Taksimo** (rus. *Таксимо*) – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, šiaurės Buriatijoje, prie Mujos upės; Mujos rajono centras. Geležinkelio stotis prie Baikalo–Amūro magistralės, kelias į Bodaibą, oro uostas. Aukso kasybos centras. Taip pat kertamas miškas, apdirbama skalda, prižiūrimas geležinkelis (yra depas). Netoliese yra nenaudojamas asbesto telkinys. Veikia biblioteka, muziejus, ligoninė. Netoliese yra ilgiausias Rusijoje Severomuisko tunelis.

Istorija
--------

Nuo 1863 m. Mujos slėnyje apsigyveno jakutai. Pavadinimas evenkų kalba reiškia „pušų giraitė". 1910 m. pradėjo kurtis rusai. Taksimo išaugo, kai 1982 m. čia pradėtas statyti geležinkelis. 1989 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie Argentinos miestą žr. Ipolito Irigojenas (Santa Krusas)*.

| **Ipolitas Irigojenas*Hipólito Yrigoyen*** |
| --- |
| Argentinos prezidentas |
|  |
| Prezidentas I. Irigojenas 1926 m. |
| Gimė | 1852 m. liepos 12 d.Buenos Airės |
| Mirė | 1933 m. liepos 3 d. (80 metų)Buenos Airės |
| Argentinos prezidentas |
| Ėjo pareigas | 1916 m. – 1922 m. |
| Argentinos prezidentas |
| Ėjo pareigas | 1928 m. – 1930 m. |
|  |
|  **Vikiteka** | Hipólito Yrigoyen |

**Ipolitas Irigojenas** (*Juan Hipólito del Sagrado Corazón de Jesús Yrigoyen Alem*; g. 1852 m. liepos 12 d. Buenos Airėse – m. 1933 m. liepos 3 d.) – Argentinos prezidentas (1916–1922 m. ir 1928–1930 m.).

Iki įsitraukiant į politinę veiklą Irigojenas mokykloje dirbo mokytoju. 1891 m. jis kartu su savo dėde Leandru Alemu įkūrė *Unión Cívica Radical* partiją. 1896 m. mirus Alemui Irigojenas tapo vienvaldžiu partijos lyderiu. Jo valdoma partija užėmė griežtą opoziciją valdančiosios partijos atžvilgiu. 1893 ir 1905 m. partija valdžią bandė užimti jėga. 1916 m. Irigojenas tapo prezidentu. Jam teko susidurti su opozicijos valdomų provincijų nepaklusnumu. Šalis užėmė neutralią poziciją prasidėjus I pasauliniam karui. Jo metu labai padidėjo šalies žemės ūkio produkcijos paklausa, dėl to šoktelėjo BVP ir gyvenimo lygis. Prasidėjo didelė imigracija. Po Irigojeno į valdžią atėjo Marselas Torkuatas de Alvearas. Po pastarojo kadencijos Ipolitas Iriogojenas antrą kartą išrinktas Argentinos prezidentu. Jos metu prezidentas susidūrė su radikalių judėjimu pasipriešinimu. Ne kartą pasikėsinta į jo gyvybę. Galiausiai 1930 m. rugsėjo 6 d. Chosė Felikso Uriburu vadovaujamo karinio perversmo metu Irigojenas nuverstas. Po perversmo buvo įkalintas Martino Garsijos salos kalėjime.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Victorino de la Plaza** | **Argentinos Prezidentas**1916–1922 | Po to:**Marcelo Torcuato de Alvear** |
| Prieš tai:**Marcelo Torcuato de Alvear** | **Argentinos Prezidentas**1928–1930 | Po to:**José Félix Uriburu** |
| Kvietinių pilkapynas |
| --- |
| Kvietinių pilkapis. Vaizdas iš rytų pusės |
| 

Kvietinių pilkapynasKvietinių pilkapynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°44′10″š. pl. 21°25′25″r. ilg.﻿ / ﻿55.736031°š. pl. 21.423545°r. ilg.﻿ / 55.736031; 21.423545Koordinatės: 55°44′10″š. pl. 21°25′25″r. ilg.﻿ / ﻿55.736031°š. pl. 21.423545°r. ilg.﻿ / 55.736031; 21.423545 |

 |
| Vieta | Klaipėdos rajonas |
| Seniūnija | Dauparų-Kvietinių seniūnija |
| Plotas | 1,8 ha |
| Naudotas | I tūkstantmečio pr. m. e. II pusė |
| Žvalgytas | 1983 m. |
| Registro Nr. | u. k. 6187 / A405P; AV464 / |

**Kvietinių pilkapynas**, vadinamas *Pilkapiais* (valstybės saugomas kultūros paminklas: unikalus kodas - 6187, senas registro kodas - A405P, senas kultūros paminklo Nr. AV464) – pilkapynas šiaurinėje Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kvietiniuose (Dauparų-Kvietinių seniūnija), 0,9 km į šiaurės rytus nuo autostrados  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda  tilto per Miniją, upės dešiniajame krante.

Vieta
-----

Įrengtas Minijos slėnio pirmoje terasoje, kurioje esama daugiau kaip 10 pilkapiams būdingų žemės sampilų (kauburių). Jų skersmuo 6–14 m, aukštis – 0,5–1,2 m. Dalis pilkapių iškasinėta. Teritorija apaugusi savaiminiu ir sodintu mišku, seniau buvusi ariama. Anotacinio ženklo nėra. 

Teritorijos plotas – 1,8 ha.

Į šiaurės vakarus nuo pilkapyno yra Kvietinių senosios kapinės.

Istorija
--------

Pilkapynas išaiškintas XX a. 3 dešimtmetyje, pradėjus į pietus nuo kaimo kapinių kasti duobes bulvių rūsiams. Jas kasant buvo randama lipdyto molio urnų su sudegintų mirusiųjų palaikais. Vėliau dirbant žemę buvo aptinkama smulkių lipdytos keramikos šukių ir degintinių kaulų fragmentų.

1935 m. medžiagą apie pilkapius rinko Valstybės archeologijos komisija. 1983 m. žvalgė Ignas Jablonskis.

1972 m. pilkapiai paskelbti vietinės reikšmės archeologijos paminklu (AV464), 1992 m. įrašyti į Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, 1997 m. registruoti kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A405), 1998 m. paskelbti kultūros paminklu (A405P), 1985 m. pripažinti valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Preliminariai pilkapynas datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. II puse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bronius Dakanis. Klaipėdos rajono senkapiai. - Muziejai ir paminklai. - Vilnius, 1983. - Nr. 5. - P. 51
2. ↑  Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. - Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. - F. 1, ap. 1, b. 10. - L. 182
3. ↑  Ignas Jablonskis. Kai kurie žvalgyti archeologiniai paminklai Kretingos ir gretimuose rajonuose. - Lietuvos istorijos instituto rankraštynas. - F. 1, b. 1254. - L. 29–30 (brėž. 21)
4. ↑  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. - Vilnius, 1973. - P. 246
5. ↑  Kultūros vertybių registras: Kvietinių pilkapynas, Klaipėdos r. sav. Kvietinių k. (Dauparų-Kvietinių sen.)

Nuorodos
--------

* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
* Kultūros vertybių registras[neveikianti nuoroda]
| Čangdžou常州 |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

ČangdžouČangdžou

31°47′0″ š. pl. 119°58′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.78333°š. pl. 119.96667°r. ilg.﻿ / 31.78333; 119.96667﻿ (Čangdžou)Koordinatės: 31°47′0″ š. pl. 119°58′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.78333°š. pl. 119.96667°r. ilg.﻿ / 31.78333; 119.96667﻿ (Čangdžou) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Provincija** | Dziangsu |
| **Prefektūra** | Čangdžou |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 1 076 089  |
|  |
|  **Vikiteka** | Čangdžou |

**Čangdžou** (kin. 常州, pinyin: *Chángzhōu*) – miestas rytų Kinijoje, Dziangsu provincijoje, Jangdzės žemupio pietinėje pakrantėje (Jangzdės deltoje), prie Didžiojo Kinijos kanalo. Turi prefektūros statusą. Svarbus transporto mazgas: upių uostas, oro uostas, geležinkelio stotis. Mašinų (traktorių, lokomotyvų, dyzelinių variklių), metalurgijos, elektronikos, tekstilės, chemijos pramonė. Veikia keletas universitetų. Yra Kinijos dinozaurų parkas, Tianingo dzen šventykla ir pagoda (įkurta Tangų dinastijos laikais, atstatyta 2007 m.). Čangdžou žymus tradicine šukų gamyba.

Istorija
--------

Miestas įkurtas Vakarų Džou dinastijos laikais. Šaltiniuose minimas nuo 221 m. pr. m. e. Iškasus Didįjį kanalą 609 m. Čangdžou tapo strategiškai svarbiu uostamiesčiu. Seniau miestas dar vadintas ***Vudzinu***.

Galerija
--------

* Tianingo šventykla ir pagodaTianingo šventykla ir pagoda
* Katalikų bažnyčiaKatalikų bažnyčia
* Naktinė panoramaNaktinė panorama

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 478
| **Hipolit Milewski** |
| --- |
|  |
| Hipolit Milewski |
| Gimė | 1848 m. rugpjūčio 18 d.Druskininkai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1932 m. vasario 11 d. (83 metai)Poznanė, Antroji Lenkijos Respublika |
|  |
| Veikla | Rašytojas, istorikas, politikos apžvalgininkas, teisininkas. |
|  |
|  **Vikiteka** | Hipolit Milewski |

**Ipolitas Korvinas-Milevskis** (lenk. *Hipolit Korwin-Milewski*, blrs. *Іпаліт Корвін-Мілеўскі*) (1848 m. rugpjūčio 18 d. Druskininkuose, Rusijos imperija - 1932 m. vasario 11 d. Poznanėje, Antroji Lenkijos Respublika) – rašytojas, istorikas, politikos apžvalgininkas, prancūziškosios teisės daktaras, Rusijos imperijos valstybės tarybos narys.

Biografija
----------

Gimė grafų Milevskių šeimoje, brolis Ignotas Karolis Korvinas–Milevskis užaugęs tapo žinomu publicistu ir meno kūrinių kolekcionieriumi. Ipolitas 1868 m. baigė Tartu universitetą, nuo 1877 m. gyveno Lazūnų dvare. Buvo Vilniaus žemės ūkio draugijos tarybos narys, 1906-1910 m. Rusijos imperijos valstybės tarybos narys. 1912 m. buvo vienas iš Pohuliankos teatro Vilniuje statybų iniciatorių. Prieš I pasaulinį karą buvo suartėjimo su rusais šalininkas, purvais drabstė lietuvių tautą, ragino už lenkus nusiteikusius Lietuvos bajorus remti caro valdžios politiką, žadėdamas išreikalauti Lietuvos bajorams lygias teises su rusų bajorais ir žadėjo Lietuvos bajorų vardu saugoti caro sostą. 1915 m. išvyko gyventi į Paryžių, kur rašė straipsnius į vietinius laikraščius apie Lenkiją. Buvo Lenkijos, Lietuvos ir Baltarusijos konfederacijos šalininkas. Po I pasaulinio karo grįžo į Lenkiją. Mirė 1932 m. vasario 11 d. Poznanėje.

* Lazdūnų dvarasLazdūnų dvaras
* Milevskio mamos kapas Rasų kapinėseMilevskio mamos kapas Rasų kapinėse

Nuorodos
--------

* Hipolit Korwin-Milewski, Siedemdziesiąt Lat Wspomnień, Poznań, 1930 (lenk.);

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tado Vrublevskio politinė veikla ir Vilniaus lenkų visuomenė Archyvuota kopija 2014-11-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Jekaterinos sekėjai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Magnetitas
**Magnetitas** – oksidų klasės geležies (II, III) oksidų mineralas Fe3O4 arba FeO·Fe2O3. Neretai minerale yra titano priemaišų.

Savybės
-------

Magnetitas yra feromagnetinis mineralas. Jo sukuriamas magnetinis laukas yra pats stipriausias iš visų gamtoje randamų mineralų. Kietumas pagal Moso skalę 5,5-6,5. Specifinis tankis 5,17-5,18.

Mineralo spalva juoda arba pilkai juoda. Tai neskaidrus mineralas, blizgesys – metalinis. Kristalai dažniausiai oktaedro formos. Magnetitas randamas pavieniais kristalais arba drūzomis.

Radimvietės
-----------

Magnetitas randamas magminėse ir metamorfinėse uolienose. Kartais magnetito randama ir nuosėdinėse uolienose, dažniausiai smėlio sąnašynuose. Dideli telkiniai randami granituose, siderituose, dunituose, skalūnuose.

Magnetito telkinių yra Rusijoje, JAV, Švedijoje, Norvegijoje, Vokietijoje.

Panaudojimas
------------

Magnetitas daugiausia naudojamas kaip geležies rūda. Taip pat – įvairių kompasų gamyboje.
Užsakomųjų skrydžių bendrovės:
* Izraelio Sun d'Or International Airlines
* Rusijos Vim Airlines
* Didžiosios Britanijos Titan Airways

**Užsakomųjų skrydžių bendrovė** – skrydžių bendrovė, kuri:

* naudoja aviacinę techniką čarterio principu [1] – vykdo užsakomuosius skrydžius;
* dirba konkrečiam užsakovui ir nerizikuoja parduoti per mažai bilietų ir patirti nuostolių;
* nevykdo reguliarių skrydžių;
* vykdo oro pervežimus ne pagal įprastą tvarkaraštį, bet orientuojasi į užsakovo reikalavimus;
* perveža konkrečias keleivių grupes (turistų grupę, sportininkų komandą, karinį dalinį, pamaininę darbininkų brigadą), pvz. iki jūros uosto į laukiantį kruizinį laivą, į atokias naftos versloves, verslo susitikimus, parodas, stichinių nelaimių rajonus;
* vykdo skrydžius tomis kryptimis ir tuose oro uostuose (ypač – mažesniuose), kur visiškai nėra reguliarių oro maršrutų.

Vystantis masiniam turizmui, užsakomųjų skrydžių bendrovių reisai tapo ypač populiarūs į turistines ir kurortines vietoves. Šiuo atveju bilietai konkurencingomis kainomis parduodami ne keliaujančiam oro turistui, bet jį aptarnaujančiam turizmo operatoriui, kuris ir užsako šios kategorijos skrydžius (dažnai ir su kitais turizmo operatoriais).

Nors daugelis reguliarių skrydžių bendrovių taip pat atlieka užsakomuosius skrydžius, tačiau jos nepriskiriamos prie užsakomųjų skrydžių bendrovių. Siekdamos išsilaikyti rinkoje, įprastos bendrovės dažnai įkuria užsakomųjų pervežimų padalinius, kai kurios krovinių oro linijų bendrovės taip pat skraidina keleivius. Iš kitos pusės, užsakomųjų skrydžių bendrovės priverstos toliau plėsti paslaugų spektrą, atsižvelgdamos į rinkos pokyčius.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Reguliariųjų ir užsakomųjų skrydžių palyginimas
| ***Užpuolimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | De aanslag |
| Kilmės šalis |  Nyderlandai |
| Režisierius | Fons Rademakers |
| Scenaristas (-ai) | Gerard Soeteman |
| Metai | 1986 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 144 min. |
| Kalba | olandų ir vokiečių |
| **IMDb įrašas** |

**Užpuolimas** (ol.  *De aanslag*) – 1986 m. Olandijoje sukurta drama, apdovanota Oskaru geriausio užsienio filmo kategorijoje.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Derek de Lint – Antonas Stenvijkas
* Marc van Uchelen – Antonas Stenvijkas jaunystėje
* Monique van de Ven – Saskija de Graf / Trus Koster
* John Kraaijkamp – Koras
* Elly Weller – misis Bemer
* Ina van de Molen – Karina Kortveg

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo centre – olando Antono Stenvijko gyvenimo istorija, trunkanti 40 metų.

1945 m. sausį, karui einant į pabaigą, Harlemo miesto gatvėje naktį nušaunamas nacių kolaborantas. Bijodami represijų, kaimynai, prie kurių namo įvykdomas užpuolimas, perneša kūną prie Stenvijkų namo. Vyresnysis Antono brolis mėgina pasielgti taip pat, tačiau nespėja – pasirodo policija. Brolis žūna, tėvai suimamai ir vėliau taip pat nužudomi, o mažasis Antonas atsiduria pas savo dėdę.

Eina metai, Antonas sukuria šeimą ir nors nemėgina aiškintis kaip viskas vyko tą lemtingą naktį, atsitiktinai sutikti žmonės pamažu atskleidžia pilną paveikslą...

Apdovanojimai
-------------

* Oskaras – geriausias užsienio filmas
* Auksinis gaublys – geriausias užsienio filmas
* Sietlo tarptautinis kino festivalis – geriausias filmas ir geriausias režisierius
**Josh Smith**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1985 m. gruodžio 5 d. (34 metai) |
| Gimimo vieta | Koledž Parkas, JAV |
| Ūgis | 2,06 m |
| Svoris | 102 kg |
| Pravardė | J-Smoove |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Hiustono „Rockets" |
| **Pozicija** | puolėjas |
| NBA naujokų birža |
| 2004 m. | 17 šaukimu,Atlantos „Hawks" |
| Profesionalūs klubai |
| 2004–20132013–2014nuo 2014 | Atlantos „Hawks"Detroito „Pistons"Hiustono „Rockets" |  |
|  |

**Josh Smith** (g. 1985 m. gruodžio 5 d. Koledž Parkas, Džordžija) – JAV krepšininkas žaidžiantis NBA Hiustono „Rockets" komandoje.

Dėl sugebėjimo savo galingą šuolį išnaudoti ne tik taškų rinkimui, bet ir varžovų metimų blokavimui bei kovai dėl atkovotų kamuolių, taip pat dėl rezultatyvių perdavimų komandos draugams, vadinamas universaliausiu žaidėju lygoje.

Jau pirmąjį savo sezoną NBA lygoje Smithas laimėjo visų žvaigždžių savaitgalio dėjimų konkursą, taip pat dalyvavo Naujokų – Antramečių mače. Po sezono buvo išrinktas į lygos naujokų antrąją komandą.
2007 m. kovo 3 d. Joshas Smithas jau buvo blokavęs daugiau negu 500 varžovų metimų ir tapo jaunausiu visų laikų NBA žaidėju, peržengusių šią ribą. 2007–2008 metų sezone Atlantos „Hawks" pagaliau vėl pateko į atkrintamąsias varžybas, kur ji nebuvo nuo 1998–1999 metų sezono.

2013 m. liepos 10 dieną puolėjas pasirašė 4 metų 54 mln. JAV dolerių vertės kontraktą su Detroito „Pistons" klubu. 2014 m. persikėlė į Hiustono „Rockets" klubą.

Pasiekimai
----------

* 2005 metais laimėjo NBA dėjimų konkursą
* Visų laikų jauniausias žaidėjas, per vienas varžybas blokavęs 10 metimų
* Visų laikų jauniausias 500 metimų blokavęs žaidėjas
* Visų laikų jauniausias 1000 metimų blokavęs žaidėjas
* 2005 metais išrinktas į antrą NBA geriausių naujokų rinktinę
* 2010 metais išrinktas į antrą NBA geriausiai besiginančių krepšininkų rinktinę

Nuorodos
--------

* NBA profilis
* Yahoo profilis
* ESPN profilis
|  |
| --- |
| **Kalnelio pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Kalnelio pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Kalnelio pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Kalnelis, Joniškio raj. |
| **Direktorius(-ė)** | Kęstutis Augys |
| **Mokinių skaičius** | 104 |
| **Įkūrimo data** | 1908 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 15 |

**Joniškio rajono Kalnelio pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Joniškio raj. Kalnelyje, Žagarės g. 14, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190564667. Steigėjas Joniškio rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1908 m. įkurta Valiūnų pradinė mokykla, kuri buvo kilnojama iš vienos sodybos į kitą. 1926 m. mokykla perkelta į Valiūnų dvarą. 1950-1953 m. mokykla tapo septynmete mokykla, patalpinta pas kelis ūkininkus. 1963 m. išleista pirmoji aštuntokų laida (vakarinis mokymas). 1964 m. pastatyta nauja mokykla Kalnelyje. 1976 m. mokykla pakeitė pavadinimą – tapo Kalnelio aštuonmete mokykla. 1985 m. mokykla tapo devynmete.

1988 m. pastatytas mokyklos priestatas su sporto sale, valgykla, naujais kabinetais. 1998 m. mokykla iškilmingai šventė savo 90-ąjį jubiliejų išleidusi 46 mokinių laidą. 2000 m. mokykloje atidaryta dešimtoji klasė. Nuo 2003 m. Kalnelio pagrindinė mokykla tapo savarankiška, prie mokyklos prijungtas Maldenių skyrius.
Nuo 2009 mokslo metų mokykla uždaryta dėl lėšų stygiaus.

2010 m. prijungta prie Skaistgirio vidurinės mokyklos.

Direktoriai
-----------

* 1950 m. Juozas Lukoševičius;
* 1965 m. Regina Bačianskienė;
* 1966 m. Juozas Valiukas;
* 1967 m. Vladas Kazlauskas;
* 1968 m. Laimutė Paškevičienė;
* 1973 m. Vlada Stubailienė;
* 1983 m. Viktoras Timinskas;
* 2001 m. Kęstutis Augys.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto.
**Užraktas** (angl. *lock*) – programavime naudojama sąvoka, apibūdinanti objektą, saugantį įėjimą į kodo sekcijas, kurių vykdymas vienu metu (lygiagrečiose gijose) yra negalimas arba apribotas.

Užraktas paprastai būna atsakingas už vienos konkrečios duomenų struktūros (vieno duomenų bazės įrašo, duomenų bazės indekso, grafinės vartotojo sąsajos komponento ir pan.) apsaugojimą nuo vienmetinio keitimo iškart keliomis gijomis. Tokie keitimai sukuria lenktynių aplinką ir gali sugadinti duomenų struktūros turinį. Užraktas pats yra objektas.

Užraktas turi bent vieną užrakinimo ir bent vieną atrakinimo metodą. Naujai sukurtas užraktas yra „atrakintas". Gija, norinti keisti jo saugomą objektą, pirmiausia kviečia užrakto užrakinantį metodą, o baigusi keitimus – atrakinantį metodą. Jei tuo metu, kuomet užraktas užrakintas, jo užrakinimo metodą dar kartą kviečia *kitos* vykdymo gijos, šių gijų vykdymas pristabdomas, kol pirmoji gija užraktą atrakins. Atrakinus užraktą, viena iš laukiančių gijų „atgaivinama", kartu jį užrakinant dabar jau šiai gijai.

Paprastai užraktą gali atrakinti tik ta vykdymo gija, kuri jį užrakino.

Užraktų tipai
-------------

**Pakartotinai užrakinamas** (angl. *reentrant*) užraktas gali būti daug kartų rakinamas tos pačios gijos, kiekvieną kartą iškart suteikiant priėjimą prie saugomos struktūros. Toks užraktas turi rakinimų skaitiklį, kuris vienetu padidėja užrakinant ir vienetu sumažėja atrakinant. Užraktas atrakinamas tik tuomet, kai šio skaitiklio reikšmė lygi nuliui. Sykį užrakintą užraktą pakartotinai rakinti paprastai gali tik ta pati gija.

**Skaitymo-rašymo užraktas** suteikia dviejų tipų (skaitymo ir rašymo) leidimus. Skaitymo leidimas gali būti suteiktas tuo pat metu daugeliui gijų, tačiau negali būti suteiktas jei tuo metu kitai gijai suteiktas rašymo leidimas. Rašymo leidimas gali būti suteiktas tik vienai gijai.

**Garbingas** (angl. *fair*) užraktas atrakinus suteikia leidimą tai gijai, kuri šio leidimo laukė ilgiausiai. Taip išlyginamas gijų laukimo laikas, tačiau užrakto algorimtas tampa sudėtingesnis, „Garbingo" užrakto naudojimas ne visada yra optimalus sprendimas.

Užraktai nėra skirti apriboti vienu metu su saugomu objektu dirbančių gijų skaičių kokia nors konkrečia (didesne nei vienetas) reikšme. Tam naudojami semaforai.

Literatūra
----------

* Java dokumentacija apie užraktus (anglų kalba).
|  |
| --- |
| Josie Zec |
| Pilnas vardas | Josephine Ida Zec |
| Gimė | 2000 m. lapkričio 1 d. (22 metai)Filadelfija, Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Kilmė | Zagrebas, Kroatijos vėliava Kroatija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkė |
| Instrumentai | vokalas |

**Josephine Ida „Josie" Zec** (g. 2000 m. lapkričio 1 d. Filadelfijoje) – Kroatijos amerikiečių dainininkė.

Gimė Filadelfijoje kroato ir amerikietės šeimoje, tačiau nuo dviejų mėnesių su tėvais gyvena Kroatijoje. Iki ketverių metų gyveno Dubrovnike, vėliau persikėlė į Zagrebą, kur gyvena iki šiol. 2012 metais Josie išleido knygelę su gyvūnų iliustracijomis, taip pat ji domisi išmaniųjų programėlių kūrimu ir „video blog‘ų" filmavimu. Dainas kroatų ir anglų kalbomis mergina kuria nuo 2013 metų. 

2014 m. dalyvavo vaikų „Eurovizijos" dainų konkurse Maltoje, kur pristatė savo kūrybos dainą „Game Over".

Nuorodos
--------

* Daina *Game Over* (2014 m.)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Mateo Đido  *„Lea"*** |  **Kroatijos atstovė vaikų Eurovizijoje**2014 | Po to:**–** |
| Medaliai |
| --- |
| Andris Šics |
| **Atstovaujant:  Latvija**  |
| Rogučių sportas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2010 Vankuveris | Dvejetai |
| **Bronza** | 2014 Sočis | Dvejetai |
| **Bronza** | 2014 Sočis | Mišri komanda |
| Pasaulio čempionatas |
| **Bronza** | 2011 Kesana | Dvejetai |
| **Bronza** | 2008 Oberhofas | Mišri komanda |
| **Bronza** | 2009 Leik Plesidas | Mišri komanda |
| **Bronza** | 2013 Vistleris | Mišri komanda |

**Andris Šicas** (g. 1985 m. gegužės 12 d. Siguldoje) – Latvijos rogučių sportininkas. Olimpinis medalininkas. Rungtyniauja kartu su broliu Juriu Šicu.

Biografija
----------

Sportuoja nuo 1995 m. nacionalinėje komandoje nuo 2003 m.

2006 m. Andris su broliu pelnė savo pirmąjį tarptautinį medalį – bronzą mišrios komandos estafetės rungtyje Europos čempionate. 2008 m. ir 2010 m. šioje rungtyje kartu su Latvijos rinktine tapo Europos čempionais. Brolių olimpinis debiutas įvyko 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuriose sportininkai užėmė aukštą 7-ą vietą. 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse broliai Šicai pelnė sidabro medalius. Po metų vykusiame pasaulio čempionate sportininkai pelnė savo pirmąjį bronzos medalį, kuris buvo laimėtas dvejetų varžybose, o ne mišrios komandos estafetės rungtyje. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Andris ir Juris pelnė du bronzos medalius.

Nuorodos
--------

* FIL profilis
**Marijanas Kačinskis** (lenk. *Marian Kaczyński*, 1932 m. gruodžio 4 d. Gąsówka Aleksin vietovėje, dab. Palenkės vaivadija, Lenkija – 2007 m. spalio 17 d. Varšuvoje, Lenkija) – lenkų archeologas, jotvingių materialinio palikimo tyrinėtojas.

Biografija
----------

1951 m. baigė Balstogės licėjų ir įstojo į Varšuvos universitetą studijuoti archeologiją. Dar būdamas studentu dalyvavo Ježio Antonovičiaus vadovaujamoje archeologinėje ekspedicijoje, tyrusioje Jeziorkų vietovę, kartu su istoriku ir geografu J. Humnickiu dvi savaites žvalgė jotvingių gyventas vietoves. 1955 m. apgynęs diplominį darbą tema „V-VI a. laidojimai Prūdiškės vietovėje", baigė universitetą magistro laipsniu. Gavo paskyrimą į Varšuvos archeologijos muziejų, kur netrukus susiformavo grupelė bendraminčių, pasiryžusių tirti baltiškąjį paveldą Lenkijoje. Organizuojamos ekspedicijos į vietoves *Prudziszki*, *Bilwinowo*, *Wołownie*, *Podliszewo*, *Bargłów Dworny*. 1962-64 ir 1966 m. M. Kačinskis vykdo didžiulius kasinėjimus Mėtos (lenk. *Netta*) kapinyne prie Augustavo.

Marian Kaczyński kapas
Savo tyrimų medžiagą spausdino leidiniuose „Wiadomosci Archeologiczne", „Materialy Starozytne", „Acta Baltico-Slawica". Marijanas Kačinskis savo tiriamuose objektuose aptiko lokalinius skirtumus, paskelbė svarbią medžiagą apie vakarų baltų ryšius su Romos imperijos provincijomis. Nuo 1958 m. palaikė artimus mokslinius ryšius su Lietuvos archeologais Adolfu Tautavičiumi, Mykolu Michelbertu, Vytautu Daugudžiu. Vienas iš žinomesnių M. Kačinskio projektų – kilnojamoji paroda „Baltai-slavų šiauriniai kaimynai", kuri apkeliavo daugelį Europos šalių. Jo rūpesčiu 1986 m. lietuviškame Punsko licejuje buvo surengta paroda „Jotvingiai ir Lietuva senovėje bei ankstyvaisiais viduramžiais".

Mokslininkas visą gyvenimą dirbo tik vienoje darbovietėje – Varšuvos Valstybiniame archeologijos muziejuje. M. Kačinskio pastangomis ši mokslo tiriamoji įstaiga sustiprėjo: 1976 m. buvo įkurtos Baltų archeologinės dirbtuvės, o 1984 m. – Baltų archeologijos skyrius. Muziejui paliko ir visą savo biblioteką.

Nuorodos
--------

* Gyvenimo aprašymas Archyvuota kopija 2009-07-18 iš Wayback Machine projekto.;
* Nekrologas.
**Joshua Akpudje**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Joshua Oghene Ochuko Akpudje |
| Gimimo data | 1998 m. liepos 23 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | Nigerija |
| Ūgis | 192 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | „Jablonec" |
| **Numeris** | 44 |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| 20??–20?? | ???? |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2019–20202020–20222022– | MFM FCBFC Daugavpils→ Panevėžys (skol.)„Jablonec" | 17 0(0)46 0(0)22 0(1)14 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 10 d.. |

**Džošua Akpudžė** (*Joshua Oghene Ochuko Akpudje*; g. 1998 m. liepos 23 d.) – Nigerijos futbolininkas, rungtyniaujantis centro gynėjo pozicijoje. Žaidė Lietuvoje, atstovavo „Panevėžio" futbolo klubui.

Karjera
-------

Profesionalo karjerą pradėjo gimtinėje. Rungtyniavo Lagoso MFM klubo ekipoje.

### Daugavpils

2020 m. persikėlė į Latviją, į BFC „Daugavpils". Latvijoje praleido du sezonus. 

2021 m. Virsliga sužaidė 23-ejas rungtynes ir nė karto nebuvo pakeistas.

### FK Panevėžys

2022 m. vasarį pranešta, kad žaidėjas tapo FK Panevėžys nariu. Žaidėjas nuomos pagrindais persikėlė iš Daugavpils.

2022 m. kovo 6 d. oficialiai debiutavo panevėžiečių gretose A lygos rungtynėse prieš „Riterių" klubą.

2022 m. birželio 22 d. pasižymėjo įvarčiu rungtynėse prieš FK Jonava.

### FK Jablonec

2022 m. rugsėjo 4 d. pranešta, kad žaidėjo kontraktą išpirko „Jablonec" klubas iš Čekijos.

Statistika
----------

A lygos ir Pirmos lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2022** | **„Panevėžys"** | 22 | 1 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa.

Laimėjimai
----------

**su FK Jablonec**
* (būsimas įvykis)

Rinktinė
--------

2019 m. atstovavo Nigerijos U-23 rinktinei. Sužaidė vienerias rungtynes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  footbalng naujienos (archyvuota)
2. ↑
3. ↑  15min.lt naujienos
4. ↑
5. ↑  alyga.lt 2022-03-06 Riteriai 0-0 Panevėžys
6. ↑  LF: 2022-03-06 Riteriai 0-0 Panevėžys
7. ↑  sportas.lt: 2022-03-06 Riteriai 0-0 Panevėžys
8. ↑
9. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
|  |
| --- |
| Lietuva – visų |
| Pirmininkas | Tomas Pačėsas |
| Įkurta | 2012 m. |
| Svetainė |
| www.lietuva-visu.com |

**Lietuva – visų** (iki 2020 m. – **Emigrantų partija**) – 2012 m. įkurta ir užregistruota politinė partija, įsteigta siekiant ginti naujosios išeivijos interesus, pirmiausia reikalaujant dvigubos pilietybės bei internetinio balsavimo įteisinimo. Partijos programoje rašoma, jog nors masinę emigraciją būtina mažinti, jai visgi įvykus svarbu siekti jog valstybė neapgalvotais veiksmais išvykusių piliečių neatstumtų galutinai. Partijos įkūrėjai teigė, jog išeivijos reikalais taip pat turinti rūpintis Seimo ir Pasaulio lietuvių bendruomenės komisija, nors ir gaudama finansavimą, per eilę metų iš esmės neužsiėmė naudinga veikla..

Emigracija partijos programoje buvo įvardinta natūraliu reiškiniu, kuris vyksta ir ekonomiškai stipriose valstybėse bei turi teigiamų pusių. Tvirtinta, jog dalis emigrantų uždirbtų pinigų net jiems negrįžus patenka į Lietuvą paramos likusiems pavidalu, taip pat jog grįžę emigrantai parsiveža daug vertingos patirties. Susirūpinimą keliąs ne emigracijos buvimas, o jos mastas.

Pirmasis partijos steigiamasis suvažiavimas įvyko 2012 m. sausio 9 d.. 2012 m. partija turėjo 2300 narių.. Partijos pirmininkas Juozas Murauskas įkūrimo metu dirbo Kauno savivaldybėje vairuotoju.

2020 m. Emigrantų partija buvo reorganizuota į partiją „Lietuva – visų".

2012 m. Seimo rinkimai
----------------------

2012 m. rugsėjo 6 d. Emigrantų partija užregistravo 6 kandidatus vienmandačių sąraše:

1. Naujamiesčio rinkimų apygardoje Nr. 1 kandidatas Juozas Murauskas – partijos pirmininkas.
2. Panemunės rinkimų apygardoje Nr. 18 kandidatas Rimantas Žilionis
3. Nevėžio rinkimų apygardoje Nr. 26 kandidatas Antanas Pauliukas
4. Raseinių rinkimų apygardoje Nr. 42 kandidatas Andrius Kasparavičius, dalyvavo kaip nepriklausomas, nepartinis kandidatas.
5. Kėdainių rinkimų apygardoje Nr. 43 kandidatas Redas Kimantas
6. Kauno – Kėdainių rinkimų apygardoje Nr. 65 kandidatas Gediminas Naučius

Daugiamandatiniame sąraše burtų keliu Emigrantų partija dalyvavo 17-tu numeriu iš aštuoniolikos dalyvaujančių partijų.

2013 m. LR Seimo rinkimai
-------------------------

Pakartotiniuose rinkimuose dalyvauti registravosi tik partijos pirmininkas Juozas Murauskas.

2020 m. Seimo rinkimai
----------------------

Partija registruota kaip rinkimų dalyvė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2   - ofcialus tinklalapis
2. ↑
3. 1 2
4. ↑  Emigrantų partijos programa[neveikianti nuoroda]
5. ↑
6. ↑
7. ↑  Seimą šturmuos ant Emigrantų partijos griaučių išdygusi politinė jėga su Tomu Pačėsu priešakyje, 15min.lt, 2020–06–24
8. ↑   Archyvuota kopija 2012-09-15 iš Wayback Machine projekto.
9. ↑
| ***Dviveidis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | A doppia faccia |
| Kilmės šalis |  Italija Vokietija |
| Režisierius | Riccardo Freda |
| Scenaristas (-ai) | Riccardo FredaPaul Hengge |
| Metai | 1969 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 80 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Dviveidis** (it.  *A doppia faccia*, vok. *Das Gesicht im Dunkeln*) – 1969 m. sukurtas trileris pagal Edgar Wallace romaną „The Face in the Night".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Klaus Kinski – Džonas Aleksanderis
* Christiane Kruger – Kristina
* Gunther Stoll – inspektorius Stivensas
* Annabella Incontrera – Liza
* Sydney Chaplin – mis Braun
* Barbara Neill – Alisa
* Margaret Lee – Helena Aleksander
* Alice Arno
* Carlo Marcolino
* Ingazio Dolce

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Milijonieriaus Džono Aleksanderio žmona Helena, nors ir myli jį, tuo pačiu turi meilužę, su kuria praktiškai nesislapsto nuo vyro. Kartą ji išvažiuoja iš namų automobiliu, kurio nesuvaldo ir žūna avarijoje. Po mėnesio grįžęs į namus, jis randa juose nepažįstamą merginą Kristiną. Džonas ją išveja, tačiau mergina pasprunka kartu su jo raktais ir Džonas priverstas jos ieškoti. Jiedu atsiduria pogrindiniame teatre, kuriame rodomas erotinis filmas. Ekrane matyti dvi moterys ir Džonui atrodo, kad viena iš jų, kurios veido nebuvo matyti, yra jo velionė žmona. Kristina suorganizuoja jam filmo kopiją, o Džonas per prievartą išgauna daugiau informacijos, kuri tik patvirtina, kad ekrane jis matė Heleną. Jis kreipiasi pagalbos į policiją, tačiau ši mažai kuo gali padėti, kaip ir susitikimas su Liza, buvusia žmonos meiluže. 

Galiausiai Džonas susitinka paslaptingą moterį, kuri atrodo kaip avarijoje apdegusi Helena. Ši prašo buvusio vyro ją nužudyti, tačiau tai spąstai, kuriais policija siekė išprovokuoti tikrąjį žudiką – Helenos tėvą...
| **Mycena pura** |
| --- |
| Dvokiančioji šalmabudė (*Mycena pura*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Šalmabudiniai  *( Mycenaceae)* |
| Gentis: | Šalmabudė  *( Mycena)* |
| Rūšis: | Dvokiančioji šalmabudė  *( Mycena pura)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Dvokiančioji šalmabudė**  (*Mycena pura*) – šalmabudinių šeimai priklausantis nuodingas grybas. Dar kartais vadinama ***Dvokiančiuoju šlamučiu***.

Išvaizda
--------

Kepurėlė (2–6 cm skersmens) iš pradžių pusiau iškili, vėliau beveik horizontali, su plačiu gūbreliu per vidurį. Kepurėlė yra violetinės spalvos. Kraštuose matyti būdingos plačios vagelės. Kotas plonas cilindriškas, kietas, kepurėlės spalvos, padengtas daugybės išilginių juosvai violetinių plaušelių. Lakšteliai reti platūs, sujungti plonyčiais lakšteliukais. Trama vandeninga, kepurėlės trama balta, koto violetinė, turi stiprų ridikų skonį ir kvapą.

Apsinuodijimo pavojus: Dvokiančiosios šalmabudės tramoje yra nedidelis kiekis muskarino; jis nėra labai pavojingas grybas, tačiau silpnesnės sveikatos žmonės turėtų šio grybo vengti. Apsinuodijimo atveju, sutrinka virškinimas.

 Dvokiančiosios šalmabudės vaizdas iš apačios
Spalvos kaita: kepurėlės spalva įvairuoja nuo rausvos iki violetinės, tačiau pasitaiko egzempliorių su balkšva ir riešutų spalvos kepurėle. Pastarųjų kotas visada violetinis. Lakšteliai balsvi ir šviesiai rausvi arba šviesiai violetiniai.

Augavietė
---------

Dvokiančioji šalmabudė yra išties dažnai sutinkamas grybas, auga pavieniui arba grupėmis lapuočių ir spygliuočių miškuose.

Sezonas: liepa–spalis

Panašios rūšys: dėl būdingos kepurėlės spalvos ir gilių vagelių kraštuose, Dvokiančiosios šalmabudės beveik neįmanoma supainioti su jokiu kitu grybu.

Galerija
--------

* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

* Didysis gamtos vadovas „Grybai", išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga", 2004 m. (86 psl.) ISBN 9955-573-65-1

Nuorodos
--------

* Grybų katalogas
**Andris Caunė** (latv. *Andris Caune*, g. 1937 m. birželio 27 d. Rygoje) – Latvijos archeologas, habilituotas istorijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1961 m. baigė hidrotechniką Latvijos žemės ūkio akademijoje, 1969 m. – istoriją Latvijos universitete. 1993 m. habilituotas istorijos mokslų daktaras, nuo 1995 m. Latvijos mokslų akademijos, nuo 2000 m. Europos mokslo ir meno tarybos narys.

Nuo 1969 m. dirba Latvijos istorijos institute, nuo 1996 m. – direktorius. Dėsto Latvijos dailės akademijoje ir Latvijos universitete; nuo 1993 m. profesorius. Latvijos istorikų komisijos pirmininkas.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrinėjimų sritis – viduramžių archeologija (daugiausia pilys) ir ankstyvoji Rygos istorija. Parašė 12 knygų.

Bibliografija
-------------

* Latvijos TSR archeologija 1940–1974 m. (Latvijas PSR arheologija, 1940–1974), 1976 m.
* Rygos XII–XIV a. pastatai (Žilišča Rigi Xll-XIV v. v.), 1984 m. rusų kalba
* Ryga po Ryga (Riga zem Rigas), 1985 m. rusų kalba, 1989 m.
* Rygos archeologijai 50 (Rigas arheologija 5O), 1988 m.
* Rygos senamiestis prieš 100 metų (Rigas vecpilseta pirms 100 gadiem), 1994 m.
* Rygos lybiai ir jų charakteristika (Rigas llbieši un vinu ipašumzimes), 1998 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Kazakevičius. *Andris Caunė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 737 psl.
**Adjunktas** (vok. *Adjunkt*; rus. *адъюнкт*; iš lot. *adjunctus* 'prijungtas') – padėjėjo ar pavaduotojo pareigybė ar laipsnis kai kuriose veiklos srityse; daktaranto analogas TSRS ir Rusijos federacijos karinio švietimo sistemoje.

Žodžiu *adjunktas* kartais verčiamas pranc. *adjoint* 'asistentas, padėjėjas'. Prancūzijoje taip vadinami merų padėjėjai. Prancūzijos karinėje sistemoje žodžiu *adjoint* buvo vadinami kai kurie žemo rango kariniai valdininkai.

Protestantų bažnyčia
--------------------

Protestantų bažnyčioje adjunktu vadinamas pastoriaus padėjėjas, kuris turi teisę vesti pamaldas ir aukojimus. Šios pareigos analogiškos vikarui. Paprastai adjunktas paskiriamas nusenusiam dvasininkui, kuris pats jau nebegali atlikti visų savo pareigų.

Universitetai
-------------

Kai kuriose Vakarų Europos valstybėse (o seniau – Rusijos imperijoje) adjunktais vadinami kai kurių universitetų ir akademijų profesorių padėjėjai. Tai jaunesnė pareigybė mokslinę stažuotę atliekantiems asmenims.

Rusijos imperijoje adjunktas būdavo Peterburgo mokslų akademijos profesoriaus padėjėjas. Pradžioje adjunktai buvo studentai profesorių padėjėjai, į kurių pareigas įeidavo dėstyti Akademijos gimnazijoje (rus. *Академическая гимназия*).
  
Vėliau adjunktai buvo universitetų darbuotojų kategorija. Adjunktu arba adjunktu profesoriumi buvo vadinamas katedros profesoriaus pavaduotojas, pavadavęs profesorių kaip katedros mokslinį vadovą.
  
Adjunkto pareigos buvo panaikintos 1863 m. kai buvo įvestas bendras universitetų statutas. Adjunktus pakeitė docentai. Adjunktų pareigos buvo ne tik universitetuose, bet ir kai kuriose kitose aukštojo mokslo įstaigose.

Karinis mokslas ir švietimas TSR ir Rusijos Federacijoje
--------------------------------------------------------

Nuo 1938 m. Tarybų Sąjungoje adjunktais imta vadinti karininkus, kurie adjunktūroje ruošiami mokslinei ar mokslinei pedagoginei veiklai aukštojoje karinėje mokykloje arba Ginkluotųjų pajėgų ar Vidaus reikalų ministerijos mokslinio tyrimo institucijoje.
  
***Adjunktūra*** yra karinis aspirantūros (doktorantūros) analogas. Adjunktūros tikslas – parašyti disertaciją ir apginti mokslų kandidato laipsnį.

Dabar adjunktai egzistuoja Rusijos Ginkluotosiose pajėgose.

Nuorodos
--------

1. 1 2   Адъюнкт / Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона
Koordinatės: 56°01′33″ š. pl. 21°54′34″ r. ilg.﻿ / ﻿56.02583°š. pl. 21.90944°r. ilg.﻿ / 56.02583; 21.90944

Raketų bazės panorama 2013 m.
Raketos šachtą dengiantis kupolas
Raketos „R-12 Dvina" šachtos prieigos
**Plokštinės požeminė balistinių raketų su termobranduoliniais užtaisais bazė** – TSRS ginkluotųjų pajėgų raketų bazė, pastatyta Plokštinės miške netoli Platelių ežero, 13 km šiauriau Plungės, aukščiausioje miškais apaugusioje, mažai apgyvendintoje regiono vietovėje į šiaurės rytus nuo Plokščių kaimo. Tai pirmoji kovinė Tarybų Sąjungos požeminė R-12 Dvina balistinių vidutinio nuotolio raketų bazė. Joje bazavosi vienas 79-ojo raketų pulko divizionas.

Istorija
--------

Bazė statyta nuo 1960 m. rugsėjo iki 1962 m. gruodžio 31 d. Bazės statyboje per 2 metus dalyvavo viso apie 10 000 kareivių, daugiausia estų. Prieš pradedant įrenginėti bazę, iš apylinkių buvo iškelti visi gyventojai.

Raketų paleidimo aikštelė buvo aptverta tvora, kurią sudarė 6 apsauginės linijos: spygliuotos vielos, signalizacijos, aukštos įtampos elektros linijos. Po apginklavimo R-12U raketomis bazė buvo priimta į ginkluotę 1964 m. sausio 5 d.

1978 m. JAV žvalgybos tarnyboms sužinojus apie bazės vietą, vasarą iš bazės ginkluotė buvo išvežta, pasitraukė TSRS kariai. Po nepriklausomybės paskelbimo ir TSRS kariuomenės pasitraukimo, požeminis statinys ilgą laiką buvo neprižiūrimas ir niokojamas, bazėje siautėjo vandalai ir ypač metalo rinkėjai, kurie vogė viską kas įmanoma, pjaustė spalvotą metalą ir gabendavo supirkėjams.

Nuniokotoje buvusioje balistinių raketų bazėje po rekonstrukcijos buvo įkurtas Militarizmo muziejus, pervadintas Šaltojo karo muziejumi.

Karinis potencialas
-------------------

Raketų skrydžio nuotolis siekė iki 2280 km, startinė masė iki 42,2 t, kovinės dalies masė iki 1630 kg. Raketos termobranduolinė kovinė dalis, priklausomai nuo tipo, atitiko 1-1,3 / 2-2,3 megatonų TNT ekvivalento galingumą. Priklausomai nuo politinės situacijos raketos buvo nutaikomos į Ispaniją, D. Britaniją, Norvegiją, Turkiją, Vakarų Vokietiją. Dėl itin didelio bazės slaptumo ir galimo pavojaus Platelių gyventojams raketos iš bazės niekada nebuvo leidžiamos. Bazę sudaro 4 gelžbetoniniai raketų paleidimo įrenginiai – šachtos, dengiamos virš žemės iškilusiais kupolais. Juos buvo galima pakelti, bėgiais nuslinkti į šalį per 30 min. Visa bazė, kurią sudarė keturios 27 m gylio apie 5 m skersmens raketų šachtos, patalpos, kuriose sumontuota valdymo, paleidimo įranga, elektros generatoriai, yra po žeme. Požemiai tamsūs, siauri praėjimai, masyvios geležinės durys. Esant ypatingai situacijai, užtikrinus visišką sandarumą buvo galima išgyventi 3 paras.

Literatūra
----------

* Asta Semokaitė. Ežero kaimynystėje raketinė bazė. 2008 m. liepos 15 d. Dienraštis 15min.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Plokštinės raketų bazė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialus Šaltojo karo muziejaus Žemaitijos nacionaliniame parke puslapis Archyvuota kopija 2012-11-11 iš Wayback Machine projekto.
* Raketų bazė *urbanexploration.lt* portale Archyvuota kopija 2014-07-17 iš Wayback Machine projekto.