recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Juvencijus Petrulis** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. gruodžio 25 d.Žliubai, Rokiškio rajonas |
| Mirė | 2016 m. lapkričio 7 d. (79 metai)Kaunas |
| Palaidotas (-a) | Kamajai, Rokiškio rajonas |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | agronomas |
| Sritis | geobotanika, žemdirbystė, augalininkystė |
| Organizacijos | Lietuvos žemės ūkio akademija |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | hab. m. daktaras |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Juvencijus Petrulis** (1936 m. gruodžio 25 d. Žliubų kaime, Kamajų valsčiuje, Rokiškio rajone – 2016 m. lapkričio 7 d.) – mokslinis agronomas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, profesorius, vienas iš retardantų mokslo Lietuvoje kūrėjų.

Biografija
----------

1960 m. baigė Lietuvos Žemės ūkio akademiją, 1965 m. jos aspirantūrą. 1960–1962 m. ir 1965–2000 m. – asistentas, vyr. dėstytojas, docentas, vyr. mokslo darbuotojas, profesorius. 1972 m. suteiktas mokslinis docento vardas, 1990 m. – profesoriaus. 1967 m. LŽŪA Mokslo taryboje apgynė žemės ūkio mokslų kandidato disertaciją, 1988 m. Latvijos Žemdirbystės ir žemės ūkio ekonomikos instituto Mokslo taryboje – habil. dr. disertaciją tema: „Retardantų naudojimas intensyviai auginant javus". 1968 m. stažavosi N. Vavilovo Augalininkystės institute Leningrade, 1975 m. – Maskvos K. Timiriazevo Žemės ūkio akademijoje, 1993 m. – Ch. Vaicmano mokslo institute Rechevote (Izraelis) ir Jeruzalės hebrajų universiteto Žemės ūkio fakultete Rechevote, 1998 m. – Lietuvos maisto institute. 2003–2007 m. Žemės ūkio enciklopedijos mokslinis konsultantas ir per 100 straipsnių autorius.

Bibliografija
-------------

Parašė ir išleido istorines knygas:

* *Gimtasis kaimas* (2001 m.),
* *Profesoriai iš arti* (2002 m.),
* *Dialogas su auditorija* (2003 m.),
* *Mintys iš dienoraščio* (2010 m.).

Mokslinė tyrimų sritis – intensyvios kviečių auginimo technologijos. Paskelbė 180 mokslinių darbų geobotanikos, žemdirbystės, augalininkystės ir cheminės augalų apsaugos klausimais ir per 500 mokslo populiarinimo straipsnių.

* *Retardantai* (mokymo knyga, Kaunas, 1978 m.),
* *Augalininkystė* (vadovėlis, su kitais, Vilnius, 1985 m.),
* *Augalininkystė* (vadovėlis, su kitais, Vilnius, 1995 m.),
* *Kviečiai* (monografija, Vilnius, 1997 m.)

Šaltiniai
---------

* Žemės ūkio enciklopedija. Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003, T. II, 257–259 p. Pav.
* *Juvencijus Petrulis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
| Jutkonių senkapis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| Vieta | Kupiškio rajonas |
| Seniūnija | Kupiškio seniūnija |
| Žvalgytas | 1969 |

**Jutkonių senkapis** – nenustatyto amžiaus senkapis, esantis Jutkonyse (Kupiškio sen. Kupiškio r.).

Istorija
--------

Pagal Valstybinės archeologijos komisijos duomenis, XIX a. pabaigoje buvo keli ardomi pilkapiai, kuriuose rasdavo žmonių kaulų, geležinių kirvių, ietigalių, akmens grupių. Šiuo metu pilkapis suartas, pėdsakų nelikę. 1969 m. žvalgomąją ekspediciją vykdė archeologai Adolfas Tautavičius ir Vytautas Daugudis.

Lokalizacija
------------

Pilkapis buvo kairiajame Lėvens krante, netoli jo ir Mituvos santakos, Jutkonių kaimo šiaurinėje dalyje, Kupiškio sen. Kupiškio r.

Padavimai, pasakojimai
----------------------

*(Kalba netaisyta)* „Kaimiečiai pasakoja, kad iš tų milžinkapių naktimis išjoja keturi kareiviai, švedai ar vokiečiai, ir joja Lėvenin arklių girdyti. Bejodami seniau išmindžioję vasarojų, ir pagirdę, grįždavę į kalną.  Jiems kalnan sugrįžus, išeidavęs vienas kareivis ir stovėdavęs ant kalno. Paklaustas ko jis čionai veikia, atsakydavęs: „Sergstu savo brolius". Pasakoja taip pat, kad tame kalne vaidinąsi. Pradėję tą kalną arti, o taip pat ir dabar, kaimiečiai rasdavę jame senovinių, rodos, žalvarinių ginklų ir žmonių kaulų."

Šaltiniai
---------

1. ↑  Švietimo ministerijos mėnesinis laikraštis, „Švietimo darbai", Jurgis Elisonas *„Archeologinių ir šiaip įdomių, tiek Panevėžio apskrities, tiek kitų, artimų apylinkių, vietų sąrašas, kurį yra surinkę Panevėžio valstybinės gimnazijos mokiniai",* 1925 m. Nr. 5, psl. 437

* Valstybinės archeologijos komisijos medžiaga, Jutkonių km. Kupiškio vals. Panevėžio aps. byla: 22, psl.: 122–132-133.
* A. Tautavičius, V. Daugutis, 1969 m. gegužės 23-birželio 13 d. dirbusios žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita, Vilnius, 1969.
* Andra Simniškytė *„Geležies amžius Sėloje. Sėlos archeologijos sąvadas",* P.336. Vilnius, 2013.
Pekino žmogaus kaukolė
**Pekino žmogus** (**Homo erectus pekinensis**; anksčiau vadintas *Sinanthropus pekinensis*) – iškastinis hominidas, kurio palaikai pirmąkart buvo aptikti 1923–1927 m. ir vėliau Džoukoudiano urve netoli Pekino, Kinijoje. Spėjamas fosilijų amžius apie 750 tūkst. metų.

Anksčiau buvo manyta, kad palaikai priklausė atskirai hominidų rūšiai – sinantropams. Pekino žmogus dabar priskiriamas *Homo erectus* porūšiui *Homo erectus pekinensis*. Iki 1999 m. antropologai galvojo, kad tiesioginiai žmonių protėviai buvo Afrikos *Homo erectus* atstovai (galbūt *Homo ergaster*), o ne Azijoje rasti Javos žmogus bei Pekino žmogus. Tačiau dabar ši paprasta paplitimo iš Afrikos teorija atmetama.

1937 m. į Kiniją įsiveržus japonams, vertingus objektus buvo mėginta išgabenti iš šalies. 1941 m. jie buvo supakuoti į medines dėžes laive, kuris plaukė į JAV, tačiau fosilijos dingo, išliko tik jų kopijos ir detalūs aprašymai. Toliau vyrauja spekuliacijos nuo praradimo paskendus amerikiečių arba japonų laivams, gabenusiems krovinį, arba net kaulų sunaudojimo tradicinėje Rytų medicinoje.

Išnašos
-------

1. ↑  Rimantas Jankauskas. *Pekino žmogus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija,
2. ↑  Rimantas Jankauskas. *Sinantropas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXI (Sam–Skl). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
3. ↑  Shang; Tong, H.; Zhang, S.; Chen, F.; Trinkaus, E.; et al. (1999). „An early modern human from Tianyuan Cave, Zhoukoudian, China". *Proceedings of the National Academy of Sciences* **104** (16): 6573–8. Bibcode:2007PNAS..104.6573S. PMC 1871827. PMID 17416672. doi:10.1073/pnas.0702169104.
4. ↑  „10 pasaulinės svarbos lobių, kuriuos praradome per pastarąjį šimtmetį". *alfa.lt*. Nuoroda tikrinta 2019-12-03.
**Sekretorius raštvedys** – valstybinės, visuomeninės ar privačios įstaigos, organizacijos ar įmonės administracinis ir kanceliarinis darbuotojas, sudarantis ir įforminantis įmonės ar įstaigos dokumentus.

Pareigos:

* pagal dokumentų valdymo taisykles rengia ir tvarko institucijos dokumentus
* peržiūri, rengia ir perskaito pašto korespondenciją
* greitai ir tiksliai užrašo diktuojamą medžiagą
* talkina vadovui organizuojant posėdžius, konferencijas, kitus institucijos renginius, juos protokoluoja
* priima lankytojus, interesantus, svečius bei kt.

Sekretorius raštvedys nuolat bendrauja su įstaigos, įmonės vadovu, padalinių vadovais, darbuotojais, klientais bei interesantais, dirba kompiuteriu ir kita biuro technika (telefonu, faksu, kopijavimo aparatu). Sekretorius raštvedys gali tvarkyti priėmimo/atleidimo į darbą dokumentus, skaičiuoti darbo užmokestį. Jis privalo suprasti specialių profesijos sričių techninę kalbą (verslo, teisinės, medicinos) ir mokėti bendrauti nors viena užsienio kalba.

Dėl nuolatinio bendravimo su žmonėmis (klientais, vadovu) sekretoriaus raštvedžio darbas yra intensyvus.

Sėkmingą sekretoriaus raštvedžio darbą lemia puikūs bendravimo įgūdžiai (mokėjimas priimti lankytojus, palaikyti dalykinį pokalbį), organizaciniai gebėjimai, gebėjimas susikaupti. Sekretorius raštvedys turi sklandžiai ir taisyklingai kalbėti, būti ištvermingas. Šį darbą sunku sėkmingai dirbti lėtesnio mąstymo ir reakcijos, sutrikusios kalbos, regos ar klausos žmonėms.

Nuorodos
--------

* Sekretorius raštvedys
* Sekretorius raštvedys[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Rolandas Bražinskas** |
| --- |
| Gimė | 1970 m. balandžio 25 d. (53 metai)Klaipėdoje |
| Sutuoktinis (-ė) | Eglė |
| Vaikai | Rokas, Elena |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | Lietuvos liberalų sąjungaLiberalų ir centro sąjungaLietuvos Respublikos liberalų sąjūdis |

**Rolandas Bražinskas** (g. 1970 m. balandžio 25 d. Klaipėdoje) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1988 m. baigė Klaipėdos 24-ają vidurinę mokyklą. 1995 m. baigė Klaipėdos universiteto Socialinį fakultetą, rekreacijos bakalauras. Studijuoja Vilniaus Gedimino technikos universiteto Transporto ir logistikos vadybos magistrantūroje.

Su draugais italais Klaipėdoje atidarė pirmą Lietuvoje disko klubą „Voxmaris". Dirbo laidų vedėju radijo stotyje „Laluna", ketverius metus vedė autorines laidas „Alaus studija" ir „Kalbėkime atvirai", taip pat kūrė laidą „Balticum TV" televizijoje. 2000–2004 m. dirbo „IKI", UAB „Palink" prekybos tinklo marketingo skyriuje, buvo atsakingas už Vakarų regiono tinklo parduotuvių rinkodarą ir reklamą. 2004–2007 m. įmonių grupės „Nesė" rinkodaros skyriaus vadovas. Su grupe draugų Klaipėdoje įkūrė radijo stotį „Vox Maris". Nuo 2009 m. Lietuvos Respublikos Susisiekimo ministro patarėjas.

1998 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Klaipėdos miesto skyriaus narys.

2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007-2011 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

Klaipėdos Rotary klubo narys.

Sutuoktinė Eglė, vaikai Rokas ir Elena.

Nuorodos
--------

* Asmeninė svetainė Archyvuota kopija 2011-01-25 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-05-17 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Rolandas Jurkėnas** |
| --- |
| Gimė | 1971 m. gegužės 4 d. (52 metai)Anykščiai |
| Tėvai | Povilas, Emilija |
| Sutuoktinis (-ė) | Aušra |
| Vaikai | Martynas, Matas, Arnas |
|  |
| Veikla | Lietuvos gydytojas, Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga, |
|  |
| Alma mater | Kauno medicinos institutas |

**Rolandas Jurkėnas** (g. 1971 m. gegužės 4 d. Anykščiuose) – Lietuvos gydytojas, Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1989 m. baigė Anykščių Antano Vienuolio vidurinę mokyklą. 1995 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas. Nuo 2000 m. Anykščių rajono savivaldybės pirminės sveikatos priežiūros centro ir Anykščių ligoninės gydytojas chirurgas.

Tėvynės sąjungos Anykčių rajono skyriaus narys.
2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Aušra, vaikai Martynas, Matas, Arnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-19 iš Wayback Machine projekto.
| **Rumex obtusifolius** |
| --- |
| Bukalapė rūgštynė (*Rumex obtusifolius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Rūgtiniai  *( Polygonaceae)* |
| Gentis: | Rūgštynė  *( Rumex)* |
| Rūšis: | Bukalapė rūgštynė  *( Rumex obtusifolius)* |

 |

**Bukalapė rūgštynė** (*Rumex obtusifolius*) – rūgtinių (*Polygonaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Natūraliai paplitusi visoje Europoje, Sibire, Kaukaze, Irane, Mažojoje Azijoje, Levante, Alžyre. Patekusi į Islandiją, Grenlandiją, JAV (įskaitant Aliaską), Kanadą, Meksiką, daugelį Centrinės bei Pietų Amerikos šalių, Karibų salas, Pietų Afriką, Rytų Aziją, Indoneziją, Šri Lanką.

Tai 0,5–1,2 m aukščio žolinis augalas. Apatiniai lapai dideli, pailgai kiaušiniški, kiaušiniškai lancetiški arba pailgai ovalūs. Ilgakočiai, viršūnė buka arba apskrita. Vidiniai apyžiedžio lapeliai vaisiams išaugus pailgai trikampiški, dantyti. Žiedyno apatiniai menturiai pertraukti, lapuoti, viršutiniai tankūs, belapiai. Žydi liepos–rugpjūčio mėnesiais.

Bukalapė rūgštynė Lietuvoje dažna. Auga dykvietėse, pakelėse, ganyklose, pamiškėse, pievose. Ruderalinė rūšis, piktžolė. Už arealo ribų – invazinė, agresyvi.

Jauni lapai valgomi.

* PožymiaiPožymiai
* LapaiLapai
* ŽiedynasŽiedynas
* AugavietėjeAugavietėje

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rumex obtusifolius L. *Kew Royal Botanic Gardens*
2. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 64
3. ↑  „Broad-leaved Dock: Rumex obtusifolius". *NatureGate*.
4. ↑  „Rumex obtusifolius (broad-leaved dock)". CABI.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bukalapė rūgštynė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Rolandas Kazlauskas** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. sausio 2 d. (82 metai)Anykščiuose |
|  |
| Veikla | Lietuvos chemikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras. |
| Sritis | spektrinės, elektrocheminės (jonometrinės), chromatografinės analizės metodai, medžiagų chemijos analizė ir kokybės nustatymas |

**Rolandas Kazlauskas** (g. 1941 m. sausio 2 d. Anykščiuose) – Lietuvos chemikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1962 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.

1961–1963 m. dirbo Chemijos ir chemijos technologijos institute, 1962–1967 m. mokytoju Lentvaryje. Nuo 1966 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1988–2005 m. Analizinės ir aplinkos chemijos katedros vedėjas, nuo 1996 m. ir Chemijos fakulteto dekanas, nuo 1994 m. profesorius.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrimų sritys – spektrinės, elektrocheminės (jonometrinės), chromatografinės analizės metodai, medžiagų chemijos analizė ir kokybės nustatymas. 10 išradimų autorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rolandas Kazlauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 675 psl.
|  |
| --- |
| Vakarų Himalajų |
| Paplitimas | Himalajai |
| Kalbų skaičius | 20 |
| Kilmė | Kinų-tibetiečių >**(tibetiečių-mianmariečių)** >>bodinės >>>**vakarų Himalajų** |

**Vakarų Himalajų kalbos** arba **kanaurių kalbos** – kalbų grupė, priklausanti kinų-tibetiečių kalbų šeimai. Šios smulkios kalbos naudojamos daugiausia Aukštuosiuose Himalajuose Indijos Utarakhando ir Himačal Pradešo valstijose.

Yra laikoma, kad šioms kalboms priklausė mirusi žanžungų kalba, kuria kalbėjo žanžungai, mūsų eros I pusėje Tibeto plynaukštėje sukūrę civilizaciją ir įtvirtinę bono religiją. Dabar didžiausia šios grupės kalba yra kanaurių kalba, kuria kalba apie 78 000 žmonių.

Klasifikacija
-------------

Nėra vieningai sutariama, kokios kalbos tiksliai turėtų būti priskiriamos šiai grupei. Dažniausiai jos klasifikuojamos taip:

* Kanaurių kalbos – 12 smulkių kalbų ar dialektų, daugiausia Kanaurių rajone Himačal Pradeše.
* Almoros kalbos – 4 kalbos ar dialektai, paplitę Mahakali slėnyje Indijos ir Nepalo pasienyje tarp šaukų.
* Rytinės kalbos – ryčiausiai esantys 2 kalbos ar dialektai (baaramu ir thangmi), paplitę Nepale, Šiar Kholos slėnyje.

Nuorodos
--------

Ethnologue sąrašas
| Pektusanas |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Šiaurės Korėja Šiaurės Korėja, Kinijos LR Kinija |
|  |
| Aukštis | 2744 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas |  |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1903 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 42°00′20″ š. pl. 128°03′19″ r. ilg.﻿ / ﻿42.00556°š. pl. 128.05528°r. ilg.﻿ / 42.00556; 128.05528Koordinatės: 42°00′20″ š. pl. 128°03′19″ r. ilg.﻿ / ﻿42.00556°š. pl. 128.05528°r. ilg.﻿ / 42.00556; 128.05528 |

**Pektusanas** (kor. 백두산, 白頭山 = *Baekdusan, Paektusan*, kin. 长白山, pinyin: *Chángbáishān*) – ugnikalnis Šiaurės Korėjos ir Kinijos (Dzilino provincija) pasienyje. 2744 m aukščio. Korėjos ir Kinijos gyventojų laikomas šventuoju kalnu. Paskutinį kartą išsiveržė 1903 m.

Ugnikalnio krateryje yra Tianči ežeras.

Pektusanas minimas Šiaurės Korėjos ir Pietų Korėjos himnuose.

Kinijoje kalnas vadinamas Baitoušaniu (白头山) arba Čanbajšaniu (长白山).

Šaltiniai
---------

1. ↑  ] „Paektu-san, China/North Korea"]. *Peakbagger.com*
2. ↑  „Changbaishan". *Global Volcanism Program*.
| Kašučių II akmuo su dubenėliais |
| --- |
|  |
| 

Kašučių II akmuo su dubenėliaisKašučių II akmuo su dubenėliais

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°00′02″š. pl. 21°19′10″r. ilg.﻿ / ﻿56.000528°š. pl. 21.319471°r. ilg.﻿ / 56.000528; 21.319471Koordinatės: 56°00′02″š. pl. 21°19′10″r. ilg.﻿ / ﻿56.000528°š. pl. 21.319471°r. ilg.﻿ / 56.000528; 21.319471 |

 |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Aukštis | 0,25 m |
| Plotas | 1,35 x 1,25 |
| Žvalgytas | 2013 m. |
| Registro Nr. | u. k. 12304 |

**Kašučių II akmuo su dubenėliais** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 12304) – apeiginis akmuo centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kašučiuose (Darbėnų seniūnija), 1,013 km į šiaurės rytus nuo kelio  **2306**  Kūlupėnai–Darbėnai , Akmenos kairiajame krante.

Akmuo
-----

Akmuo yra rausvas stambiagrūdis granitas, pailgas šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 1,35 m ilgio ir 1,25 m pločio, iki 0,25 m aukščio. Viršutinėje plokštumos dalyje iškalta 15 dubenėlių, kurių skersmuo 4,5–7 cm, gylis – iki 1–1,2 cm.

Akmens teritorijos plotas – 4 m². Jis patenka į valstybės saugomo registrinio kultūros paveldo objekto – Kašučių senovės žemdirbystės vietos šiaurinę dalį ir guli akmenų aptvaro pietvakariniame pakraštyje.

0,24 km į šiaurės vakarus yra Kašučių (Dubašių) kapinynas, 0,22 km į šiaurės rytus – III akmuo su dubenėliais, 45 m į vakarus – I akmuo su dubenėliais.

Tyrimai
-------

Akmenį 2013 m. surado Vilniaus ir Kopenhagos universitetų archeologinė ekspedicija, tyrinėjusi Kašučių senovės žemdirbystės vietą (vadovė Rėda Nemickienė).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kašučių senovės žemdirbystės vieta". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2015-08-16.
2. ↑  Rėda Nemickienė, Algimantas Merkevičius, Inga Merkytė, Julius Kanarskas. Kašučių senųjų laukų tyrimai. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2013 metais. – Vilnius, 2014. – P. 436

Nuorodos
--------

* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2013 metais
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Konsorto karūna** - karaliaus ar valdančios karalienės sutuoktinio (konsorto) karūna, kuri būna dėvima karūnacijos metu ar iškilmingomis progomis.

Monarchai paprastai turi vieną ar kelias paveldimas karūnas, tuo tarpu konsortams paprastai specialiai daromos individualios karūnos, kurios neperduodamos vėlesniems konsortams.

Visos XX a. D. Britanijos nevaldančios karalienės (Aleksandra Danijietė, Marija Teck, Elizabeta Bowes-Lyon) dėvėjo specialiai joms (1902, 1911 ir 1937 m.) padarytas karūnas. Anksčiau Anglijos ir D. Britanijos karalienės dėvėdavo Marijos Modenietės (Anglijos karaliaus Jokūbo II žmonos) karūną. Pirmoji karalienė, kuriai specialiai padarė karūną, buvo Adelaidė Saxe-Meiningen (1792–1849; Viljamo IV žmona).

* Aleksandra Danijietė su konsortės karūnaAleksandra Danijietė su konsortės karūna
* Marija Teck su konsortės karūnaMarija Teck su konsortės karūna

Rusijos imperijoje imperatorienės neturėdavo specialių konsortų karūnų, kadangi karūnacijų metų jos užsidėdavo Mažąją imperijos karūną, o po to daugiau neužsidėdavo jokios karūnos.
**Kašėtų gyvenvietės** – akmens amžiaus stovyklų ir gyvenviečių grupė Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, prie Kašėtų (Kaniavos seniūnija) kaimo, ant Ūlos ir Uosupio krantų, prie Bliūdelio ir Mačiulos ežerų.

Tyrimai
-------

XIX a. pab. – XX a. pr. Vandalinas Šukevičius gyvenvietėse surinko archeologinių radinių, kurių daugumą (925) padovanojo Vilniaus mokslo bičiulių draugijai, kitus perdavė Ermitažui (Sankt Peterburgas) ir Lenkų mokslų akademijai. 1953–1960 m. Istorijos instituto archeologinės ekspedicijos (vadovė Rimutė Rimantienė) yra surinkusios IX–I tūkstantmečio pr. m. e. radinių nuo vėlyvojo paleolito iki bronzos amžiaus: gremžtukų, rėžtukų, strėlių antgalių, peilių, kirvelio tipo dirbinių, puodų šukių liekanų, titnago nuoskalų, skelčių ir skaldytinių.

Išskirta daugiau, kaip 20 pavienių akmens amžiaus stovyklaviečių ir gyvenviečių. Paleolito dirbiniai priskiriami Pabaltijo Madleno kultūrai, Svidrų kultūrai ir hibridinėms kultūroms, mezolito ir neolito – Nemuno kultūrai ir virvelinės keramikos kultūrai. Radinius, surinktus 1953–1960 m. ir V. Šukevičiaus perduotus Vilniaus mokslo bičiulių draugijai, saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimutė Rimantienė. *Kašėtų gyvenvietės*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 543 psl.

Nuorodos
--------

* Agnieszka Dziedzic. Titnaginis inventorius iš Kašėtų Krokuvos archeologijos muziejaus rinkiniuose. Lietuvos archeologija–29, 2005 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Stardust |
| Kilmė | Prancūzija Prancūzija |
| Žanrai | House |
| Aktyvumo metai | 1998 m. |
| Įrašų kompanija | Roulé |
| Nariai |
| Thomas Bangalter, Alan Braxe, Benjamin Diamond |

**Stardust** – muzikos projektas iš Prancūzijos. Šią grupę sudarė trys nariai: prodiuseriai Thomas Bangalter, Alan Braxe ir vokalistas Benjamin Diamond. Nors jie sukūrė tik vieną dainą, tačiau ši daina tapo hitu ir yra laikomas kaip vienas geriausių house muzikos kūrinių. Ši daina neoficialiai yra laikoma praeito tūkstantmečio house daina.

Istorija
--------

1998 m. trys nariai sukūrė garsųjį hitą „Music Sound Better With You". Kaip ir daugelis french house atlikėjų perkuria ar naudoja senesnių laikų dainų ritmą ar pačią melodiją, tai ir Stardurt panaudojo amerikiečių dainininkės Chaka Khan dainą „Fate". Stardust įrašė šį singlą, vieno jos nario Thomo Bangalter paskatinti, o pristatė jį garsiajame Paryžiaus klube „Rex club", kur jie leisdavo savo setus. Thomas su Alan sukūrė melodiją su instrumentais, tuo tarpu Benjamin atliko vokalo partiją. Kitą dieną jie ir įrašė šią dainą vienoje studijoje. Grupė toliau nebe kūrė ir išėjo kas savo keliais.

### Music Sounds Better With You

Išleistas 1998 m. jis greitai tapo hitu visame pasaulyje ir buvo nuolat leidžiamas tai radio stotyse, tai kitų atlikėjų setouose. Dainos trukmė 6:50 min. Ši daina buvo labai perkama, jau pirmą savaitę Didžiosios Britanijos pardavimų topuose užėmė 2-ąją vietą ir joje išsilaikė kelias savaites. Daina buvo remixuota, o 2007 m. Daft Punk savo garsiojo Alive 2007 pasirodo metu, pabaigai paleido ir Stardust dainą „Music Sound Better With You", kuri buvo sujungta su dar keliomis grupės dainomis.
Koordinatės: 13°56′53″ š. pl. 105°56′26″ r. ilg.﻿ / ﻿13.94806°š. pl. 105.94056°r. ilg.﻿ / 13.94806; 105.94056

Khono krioklys Laose
**Khono krioklys** arba ***Kono krioklys*** (lao. ນ້ຳຕົກຕາດຄອນພະເພັງ = *Nam Tok Khon Phapheng*) – krioklių ir slenksčių virtinė Mekongo upėje, Laose. Krioklys yra Tiampasako provincijoje, visai netoli Kambodžos sienos. Susidaręs vietoje, kur Mekongo upė išsiveržia iš kalnų į Kambodžos lygumą.

Būtent dėl Khono krioklio Mekongo upė nėra naudojama laivybai link Kinijos. XIX a. prancūzų kolonistai bandė užtvindyti krioklius, kad jie tiktų laivybai, tačiau visi bandymai nepavyko.

Pagrindinės Khono krioklio tėkmės aukštis 15–21 m, o upės slenksčiai tęsiasi iki 10 km. Visoje Khono krioklio teritorijoje yra daugybė mažų salelių, dėl to ši teritorija dažnai vadinama *Si Phan Don* („4000 salų"). Upės plotis ties kriokliu 0,8–1,7 km, debitas – 10–12 tūkst. m³/s, poplūdžių metu – iki 30 000 m³/s (vienas vandeningiausių pasaulyje).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 221–222
2. ↑  *Khono krioklys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Khono krioklys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Pasaulinis valdymas** (angl. *global governance*) – be aiškaus galios centro (poliarchiškai) vykstantis globalaus, regioninio, valstybinio ar vietinio lygio grupių bendradarbiavimas, kuriuo siekiama valdyti daugiau nei vienai valstybei įtaka darančius procesus, spręsti problemas. Jame dalyvauja ne tik aiškią struktūrą turinčios tarptautinės politinės ar ekonominės organizacijos (pavyzdžiui, Jungtinės Tautos, Pasaulio prekybos organizacija, Tarptautinis valiutos fondas), bet ir mažiau formalios grupės (G7, G20, Pasaulio Ekonomikos Forumas), NVO (WWF, Greenpeace, Oxfam), privatūs susivienijimai (Tarptautiniai prekybos rūmai), fondai, tarptautinės bendrovės ir kita. Pasaulinis valdymas pasižymi kompleksiškumu, grupių tarpusavio ryšių, veiklos sričių gausa (aplinkos apsauga, ekonomika, konfliktų ir humanitarinių krizių sprendimas, švietimas, ir t. t.). Jis siejamas su globalizacijos intensyvėjimu ir vertinamas kaip esantis savo pradinėse stadijose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Steve Hughes. *Global Governance: Critical Perspectives*. Routledge, 2002, p. 2
2. ↑  Andrew Jones. *Dictionary of Globalization*. Polity, 2006, p. 102-3
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KhamisKhami |
| --- |
|  |
| Khamio gynybinė siena |
| 

KhamisKhamis

 |
| Koordinatės | 20°09′30″ p. pl. 28°22′36″ r. ilg.﻿ / ﻿20.15833°š. pl. 28.37667°r. ilg.﻿ / 20.15833; 28.37667Koordinatės: 20°09′30″ p. pl. 28°22′36″ r. ilg.﻿ / ﻿20.15833°š. pl. 28.37667°r. ilg.﻿ / 20.15833; 28.37667 |
| Vieta |  Zimbabvė, Šiaurės Matabelelandas |
| Regionas | Pietų Afrika |
| Istorija |
| Pastatytas | XV a. vid. |
| Sugriautas | 1683 m. |
| Tauta | kalangai |
| Informacija |
| Kasinėjimų datos | 2000-2006 m. |
| Vikiteka |  **Vikiteka**Vikiteka |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 365 |

**Khamis** (angl. *Khami, Khame, Kami*) – senovinio miesto griuvėsiai Zimbabvėje, Šiaurės Matabelelande, 22 km į vakarus nuo Bulavajo. Tai XVI–XVIII a. Butua karalystės sostinė, valdyta Torvų dinastijos.

Khamis įkurtas apie 1450 m. jo įkūrimas sutampa su Didžiosios Zimbabvės žlugimo laikotarpiu. Miestas buvo akivaizdžiai paveiktas Didžiosios Zimbabvės architektūros stiliaus – būdingos be skiedinio sustatytos šlaitinės akmenų sienos, supančios centrinių rūmų kompleksą. Manoma, kad jos atliko ne tik gynybinę funkciją, bet ir suteikė komfortą valdovams – akmenų aptvare buvo vėsiau, ten būta mažiau maliariją pernešančių uodų.

1683 m. Khamį nusiaubė Rozvių imperijos antpuolis. Po to miestas žlugo, o galios centras persikėlė į Danamombę.

1986 m. Khamio griuvėsiai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

* Be skiedinio pastatytos sienosBe skiedinio pastatytos sienos
* 
* Khamis 1906 m.Khamis 1906 m.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:UNESCO pasaulio paveldo objektai Afrikoje
Koordinatės: 55°13′15″š. pl. 24°35′11″r. ilg.﻿ / ﻿55.220766°š. pl. 24.586524°r. ilg.﻿ / 55.220766; 24.586524

|  |
| --- |
| **Ukmergės rajono  Jakutiškių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Ukmergės rajono  Jakutiškių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Ukmergės rajono  Jakutiškių pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Jakutiškių g. 1, Jakutiškiai |
| **Direktorius(-ė)** | Rimutė Jaskutėlienė |
| **Mokinių skaičius** | 43 |
| **Įkūrimo data** | 1912 m. |
| **Uždarymo data** | 2015 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 7 |

**Ukmergės rajono Jakutiškių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj. Jakutiškiuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191654313. Steigėjas Ukmergės rajono savivaldybės taryba.

Aikštynas

Istorija
--------

Jakutiškiuose 1912–1950 m. veikė pagrindinė mokykla, 1950–1993 m. – septynmetė, aštuonmetė, devynmetė. Vėliau Jakutiškių mokykla tapo Deltuvos mokyklos skyriumi, o apie 2015 m. buvo uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Rimutė Jaskutėlienė

Išnašos
-------

1. ↑  *Jakutiškiai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-04-19.
2. ↑  Mokyklos išgyvena sudėtingą laikmetį. 2014-01-19, Ukzinios.lt (tikrinta 2022-06-14).
Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija|  |
| Forma | Tarptautinė organizacija |
| Pramonė | Gamtos apsauga |
| Įkurta | 1948 m. spalis |
| Centrinė būstinė | Rue Mauverney 28, 1196 Glanas, Šveicarija |
| Svarbiausi darbuotojai | Julia Marton-Lefèvre |
| Pajamos | 133 mln. CHF (2008 m.) |
| Darbuotojų | ~ 1000 (visame pasaulyje) |
| Tinklalapis | www.iucn.org |

IUCN būstinė
**Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija** (angl. *International Union for Conservation of Nature*, **IUCN**) – tarptautinė, pelno nesiekianti organizacija, užsiimanti planetos biologinės įvairovės problemų sprendimu, rengianti naujienas, kongresus, vykstančius įvairiose valstybėse, rūšių, kurioms reikalinga ypatinga apsauga įvairiose planetos regionuose, sąrašus. Organizacija turi JT Generalinės Asamblėjos stebėtojo statusą.

Organizacija įkurta 1948 m. būstinė įsikūrusi Glane, Šveicarijoje. Sąjunga apima 82 valstybes, 111 vyriausybinių organizacijų, daugiau nei 800 nevyriausybinių organizacijų ir apie 10 tūkst. mokslininkų ir ekspertų iš 181 pasaulio šalies.

Uždaviniai
----------

IUCN misija yra daryti įtaką, skatinti ir padėti visuomenei visame pasaulyje, siekiant išlaikyti gamtos vientisumą ir įvairovę ir užtikrinti, kad bet koks gamtos išteklių naudojimas būtų teisingai ir ekologiškai subalansuotas.

Į organizacijos sudėtį, be jos narių, patenka 6 mokslinės komisijos ir profesionalus sekretoriatas.

Nariai
------

Į organizacijos sudėtį patenka tiek vyriausybinės, tiek nevyriausybinės organizacijos. Jos nustato sąjungos politiką, aptaria pasaulinės programos darbus ir išrenka *Pasauliniame IUCN kongrese* išrenka tarybą. Ornanizacijos nariai organizuojasi į nacionalinius ir regioninius komitetus.

Komisijos
---------

* **Rūšių išlikimo komisija** (SSC)

SSC pataria sąjungai techniniais rūšių išsaugojimo aspektais ir imasi veiksmų tų rūšių išsaugojimui, nuo išnykimo. Ši komisija sudaro Raudonąjį sąrašą rūšių, kurioms gresia išnykimas.
* **Pasaulinė saugomų teritorijų komisija** (WCPA)

WCPA užsiima sausumos ir vandens saugomų teritorijų tinklo skatinimu ir valdymu.
* **Ekologinės teisės komisija** (CEL)

CEL teikia ekologinius įstatymus, kuria naujas juridines sąvokas ir mechanizmus.
* **Ekologinės, ekonominės ir socialinės politikos komisija** (CEESP)

CEESP teikia žinias ir patarimus apie politiką dėl ekonominių ir socialinių veiksnių išsaugojimo ir subalansuoto biologinės įvairovės naudojimo.
* **Švietimo ir komunikacijos komisija** (CEC)

CEC ragina strategiškai panaudoti ryšius ir švietimą siekiant apmokyti suinteresuotas šalis protingai naudoti gamtinius išteklius.
* **Ekosistemų valdymo komisija** (CEM)

CEM teikia ekspertizę gamtinių ir modifikuotų ekosistemų valdymui.

Nuorodos
--------

* Raudonasis IUCN sąrašas
| **Dobilas Kirvelis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1940 m. gruodžio 17 d. (82 metai)Alytus |
| Tėvas | Jonas Kirvelis |
| Motina | Emilija Žvironaitė |
| Sutuoktinis (-ė) | Vida Kirvelienė |
| Vaikai | Vaida, Aistė, Gvidas |
|  |
| Veikla | biofizikas, visuomenės ir politinis veikėjas |
| Partija | 1989 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | 1962 m. Kauno politechnikos institutas |

**Dobilas Jonas Kirvelis** (g. 1940 m. gruodžio 17 d. Alytuje) – Lietuvos mokslininkas biofizikas ir biokibernetikas, visuomenės bei politinis veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Užpalių, Linkuvos, Žeimelio mokyklose, 1957 m. baigė Kupiškio vidurinę mokyklą. 1957–1962 m. Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultete studijavo elektronikos ir skaičiavimo mašinų specialybę.

1962–1964 m. Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakulteto (VU GMF) asistentas. 1964–1967 m. mokėsi aspirantūroje Maskvoje, SSRS MA valdymo problemų institute. 1969–1990 m. VU GMF įkūrė ir vadovavo biofizikos-neurokibernetikos mokslinių tyrimų laboratorijai. 1975 m. gamtos mokslų kandidatas. Nuo 1975 m. VU Biochemijos ir biofizikos katedros docentas. 1989–1994 m. VU GMF dekanas.

1993–1996 m. Lietuvos radijo ir televizijos valdybos narys, pirmininko pavaduotojas. 2012–2013 m. VU GMF Neurobiologijos ir biofizikos katedros profesorius. Nuo 2013 m. Kazimiero Simonavičiaus universiteto senato narys.

Politinė veikla
---------------

1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos atkūrimo iniciatyvinės grupės narys, programos rengimo komisijos narys. 1989–1991 m. ir nuo 1999 m. LSDP tarybos narys. 1990–1995 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos deputatas. 2004 m. liepos-lapkričio mėn. LR Seimo narys.

Bibliografija
-------------

* Technika mokosi iš gyvųjų organizmų: medžiaga lektoriui / Dobilas Kirvelis, Vygandas Vanagas. – Vilnius: Žinija, 1976.
* Biofizika: vadovėlis. – Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2007. – 423 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-33-055-4
* Neuroinformatika: mokomoji knyga. – Kaunas: Technologija, 2008. – 1 elektr. opt. diskas (CD-ROM). – ISBN 978-9955-25-495-9

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-07-14 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
| Staraviešo rūmai |
| --- |
|  Staraviešo rūmai |
| Vieta | Staraviešas |
| Įkurtas | XVI a. |
| Rūmų stilius | Neogotika |
| Bajorų giminės | Radvilos, Osolinskiai |


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Staraviešo rūmai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Staraviešo rūmai** (lenk. *Pałac w Starejwsi*) – neogotikiniai rūmai esantys rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Vengruvo apskrityje, Livo valsčiuje, Staraviešo kaime.

Istorija
--------

Manoma, kad pirmieji rūmai šioje vietoje buvo pastatyti XVI amžiuje. Seniausi žinomi istoriniai dokumentai apie čia stovėjusius rūmus siekia 1619 metus. Tuo metu rūmai priklausė LDK didikui Jonušui Radvilai I. Rūmai buvo mūriniai, trijų aukštų. 1655–1661 m. Jonušo Radvilos sūnus Boguslavas Radvila rūmus rekonstravo ir modernizavo.

1664 m. Boguslavas Radvila rūmus pardavė *Jonui Kazimierui Krasinskiui*. Vėliau rūmai priklausė *Osolinskiams* iki 1811 metų ir *Jezerskams* iki 1840 m. kai *Marija Jezierska* ištekėjo už *Sergėjaus Golicino*, kuris pradėjo rūmų rekonstrukciją, kurios metu rūmai įgavo iki dabar išlikusią neogotikinę išvaizdą. Rūmų interjeras buvo rekonstruojamas 1859–1862 metais. 1879 m. rūmai ir vėl atiteko *Krasinskių* šeimai. 1912 m. rūmus nusipirko *Motiejus Radvila*, kurio sūnus *Pranciškus Radvila* išbuvo rūmų valdytoju iki 1945 m. kai rūmai buvo nacionalizuoti. Po karo rūmuose veikė mokykla. 1966 m. rūmus perėmė Lenkijos nacionalinis bankas. 1972–1979 m. rūmai buvo restauruojami. Šiuo metu rūmuose veikia Lenkijos Nacionalinio Banko mokymų centras.

* 
* 
* 
*

Nuorodos
--------

* Rūmų nuotraukos ir aprašymas (lenk.) Archyvuota kopija 2011-01-19 iš Wayback Machine projekto.;
* Rūmų istorija (lenk.).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Kavangai |
| --- |
|  |
| Gyventojų skaičius | apie 200 tūkst. |
| Populiacija šalyse | Namibija, Angola |
| Kalba (-os) | rukvangali, šišambju, rugciriku, thimbukušu |
| Religijos | krikščionybė, tradicinė religija |
| Giminingos etninės grupės | ovambai |

**Kavangai** (*kavango*, *okavango*) - Afrikos tauta, gyvenanti Namibijos ir Angolos pasienyje, taip pat gretimose teritorijose Botsvanoje.

Kavangai giminingi kitoms bantu etninėms grupėms, ypač kultūriškai artimi į vakarus nuo jų gyvenantiems ovambams. Jų pavadinimas sutampa su Okavango upe, kurios slėnyje jie gyvena. Kalba keturiomis giminingomis kalbomis, vartojamomis atskirų genčių.

Gyvenamoji vieta ir gentys
--------------------------

Kavangai gyvena palyginti nedidelėje, bet derlingoje teritorijoje, kurią iš pietų supa dykumingos sritys. Regionas maitinamas pirmiausia Okavango upės, kuri lietaus sezono metu labai patvinsta. Skirtingai nei jų pietiniai kaimynai (koikojai, bušmėnai), kavangai yra sėslūs žemdirbiai. Jie augina vietinę soros rūšį - mahangu, kurią papildo kukurūzas, sorgas, pupelė.

Visi kavangai skirstomi į 5 gentis (iš vakarų į rytus): kvangaliai (84 000), mbunzai, šambju, gciriku (36 200) ir mbukušu (35 100).

Istorija
--------

Kavangai migravo iš aukštutinės Zambezės ir įsitvirtino šiose derlingose žemėse dykumos šiauriniame pakraštyje apie XV-XVI a. Nuo XVII a. prasidėjo jų konsolidacija, genčių pagrindu susiformavo penkios primityvios valstybėlės, valdomos vadų, tituluojamų *hompa* arba *fumu*. Paveldėjimas jose egzistavo pagal moterišką liniją. 

XIX-XX a. sandūroje kavangų etninės žemės buvo padalintos tarp Portugalijos Vakarų Afrikos ir Vokietijos Pietvakarių Afrikos, tačiau Vokietijoje vadai išlaikė tradicinę valdžią, kadangi kolonistai nesikišo į vidaus reikalus.

I pasaulinio karo metais PAR užėmus vokiečių koloniją, kavangų žemės atiteko pastarajai. Administruojant PAR, ovambų teritorijoje įkurtas bantustanas Kavangolendas.
| Naftalanasazer. *Naftalan* |
| --- |
|  |
|  |
| 

NaftalanasNaftalanas

40°30′24″ š. pl. 46°49′30″ r. ilg.﻿ / ﻿40.50667°š. pl. 46.82500°r. ilg.﻿ / 40.50667; 46.82500﻿ (Naftalanas)Koordinatės: 40°30′24″ š. pl. 46°49′30″ r. ilg.﻿ / ﻿40.50667°š. pl. 46.82500°r. ilg.﻿ / 40.50667; 46.82500﻿ (Naftalanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Azerbaidžano vėliava Azerbaidžanas |
|  |
| **Gyventojų** (2015 m.) | 9 737  |
|  |
| **Pašto kodas** | AZ4600 |
| **Tinklalapis** | naftalan-ih.gov.az |

**Naftalanas** (azer. *Naftalan*) – miestas vidurio vakarų Azerbaidžane. Naftalano rajono administracinis centras. Apsuptas Goranbojaus rajono. Netoli Mažojo Kaukazo kalnų. Nutolęs 360 km į vakarus nuo Baku ir 48 km į pietryčius nuo Gendžės. 9737 gyventojai (2015 m. duomenys). Žodis *naftalan* reiškia *naftaliną*, kuris yra išgaunamas mieste.

Istorija
--------

Dabartinio miesto teritorijoje žmonės gyvena maždaug nuo XII a. ką liudija archeologų rasti radiniai. Viduramžiais pradėtas išgauti naftalinas. 1967 m. suteiktos miesto teisės. 1989 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 7457 žmonės.
Naftos terminalas Kauluune, Hongkonge
**Naftos terminalas** – speciali teritorija, naftos logistikai skirtas terminalas. Susideda iš priskirtos sausumos teritorijos su joje esančiais pastatais, naftos rezervuarais, vamzdynais bei visais su jais susijusiais įrenginiais ir terminalo akvatorijos su joje esančiais navigaciniais objektais. Naftos terminalo paskirtis – kaupti, saugoti, perpumpuoti ir parengti transportuoti per SPM importuojamus, eksportuojamus arba gabenamus tranzitu žalią naftą bei naftos produktus.

Naftos terminalai Lietuvoje
---------------------------

Lietuvoje veikia du naftos bei naftos produktų importo ir eksporto paslaugas teikiantys naftos terminalai – Būtingės naftos terminalas ir Klaipėdos nafta.

Būtingės naftos terminalas
--------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Būtingės naftos terminalas*.
Svarbiausiuosius Būtingės naftos terminalo veiklos ir valdymo principus nustato LR Vyriausybės 1999 m. spalio 27 d. nutarimu patvirtinti Būtingės naftos terminalo nuostatai. Naftos terminalo akvatorijos – terminalo jūrinės dalies rajono – ribas nustato LR susisiekimo ministerija LR Vyriausybės pavedimu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LRV nutarimas „Dėl Būtingės naftos terminalo nuostatų patvirtinimo" aktuali redakcija nuo 2009-03-14
|  |
| --- |
| Vanessa da Mata |
|  
Vanessa da Mata 2007 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Vanessa Sigiane da Mata Ferreira |
| Gimė | 1976 m. vasario 10 d. (47 metai) Alto Garsasas, Mato Grosas, Brazilijos vėliava Brazilija |
| Žanrai | Música Popular Brasileira |
| Kūrinių kalbos | portugalų |
| Veikla | dainininkė, dainų autorė |
| Aktyvumo metai | 2002- |
| Įrašų kompanija | Sony Music |
| Svetainė |  |

**Vanesa da Mata** (port. *Vanessa da Mata*, g. 1976 m. vasario 10 d.) – Brazilijos dainininkė, dainų autorė, brazilų populiariosios muzikos stiliaus atlikėja. 2008 m. laimėjo Lotynų Amerikos „Grammy" apdovanojimą (už albumą „Sim"), o jos atliktos dainos „Ai, Ai, Ai", „Boa Sorte/Good Luck" ir „Amado" užėmė Brazilijos muzikinių topų viršūnes.

Gimė mažame Alto Grasaso miestelyje Mato Grose. Būdama 14-os persikėlė į didesnį miestą Uberlandiją, kur ketino stoti į medicinos mokyklą. Ten gyvendama susidomėjo muzika, pradėjo dainuoti vietiniuose klubuose. 1992 m. išvyko į San Paulą, ten dainavo su vietinėmis grupėmis, buvo Jamaikos regio grupės „Black Uhuru" pritarianti vokalistė (jų turo Brazilijoje metu). Susipažino su žymiais atlikėjais, išgarsėjo kaip dainų autorė (parašė „Grammy" apdovanojimą laimėjusią dainą *A Força que Nunca Seca*, kurią atliko Marija Betanija). Solinę karjerą Vanesa da Mata pradėjo 2002 m. Dainininkė pasiekė vis didesnio populiarumo šalyje, o ypač išgarsėjo įrašiusi 2007 m. albumą „Sim".

Diskografija
------------

* *Vanessa da Mata* (2002 m.)
* *Essa Boneca Tem Manual* (2004 m.)
* *Sim* (2007 m.)
* *Bicicletas, Bolos e Outras Alegrias* (2010 m.)
* Vanessa da Mata canta Tom Jobim (2013 m.)
* *Segue o Som* (2014 m.)
* *Quando deixamos nossos beijos na esquina* (2019 m.)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Vanessa da Mata svetainėje Last.fm
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Aukštielninka (angl. *supine position*) ir kniūbsčia (angl. *prone position*) pozos.
**Kniūbsčio poza** (angl. *prone position*) – gulinčio žmogaus poza, kai gulima ant pilvo veidu žemyn. Priešinga gulinčiojo poza yra aukštielninko poza.

Anatominiais terminais žmogaus kniūbsčia poza apibūdinama taip: ventralinė (pilvinė) pusė žemyn, dorzalinė (nugarinė) – aukštyn.

Šaudymas
--------

Bundesvero kariai šaudo gulomis (kniūbsčiomis)
Anglišku terminu *prone position* sporte apibūdinama šaudymo poza, kai šaulys šaudo gulėdamas kniūbsčias. Šis šaudymo variantas laikomas lengviausiu ir taikliausiu, kadangi tokia šaulio kūno padėtis užtikrina didžiausią šaulio kūno stabilumą. Šiuo metu Olimpinėse žaidynėse yra vienintelė šaudymo tik gulint rungtis – tai šaudymo šautuvu gulint kniūbsčiomis (angl. *50 metre rifle prone*) rungtis.

Kniūbsčio poza transporte
-------------------------

Kniūbsčias skraidyklės pilotas
„Kniūbsčias" dviratis
Terminu *prone position* taip pat dažnai apibūdinama tam tikra orlaivio piloto ar kitokios transporto priemonės vairuotojo kniūbsčia poza. Orlaivio, kurio pilotas guli kniūbsčias, skerspjūvis mažesnis nei orlaivio su sėdinčių pilotu. Taip pat Antrojo pasaulinio karo metais kai kurių bombonešių įgulų nariai bombų taikytojai (angl. *bomb aimer*) bombonešyje gulėdavo kniūbsčiomis, kad pro skaidrų langelį lėktuvo dugne ar blisterį bombonešio priekyje geriau matytų taikinius žemėje.
| Nadžafasarab. النجف |
| --- |
| *Imamo Ali mečetė* |
|  |
| 

NadžafasNadžafas

32°00′0″ š. pl. 44°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.00000°š. pl. 44.31667°r. ilg.﻿ / 32.00000; 44.31667﻿ (Nadžafas)Koordinatės: 32°00′0″ š. pl. 44°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.00000°š. pl. 44.31667°r. ilg.﻿ / 32.00000; 44.31667﻿ (Nadžafas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3)------ vasaros: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Irako vėliava Irakas |
| **Muchafaza** | Nadžafo muchafaza |
|  |
| **Įkūrimo data** | 791 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 900 583  |
| **Altitudė** | 60 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Nadžafas |

**Nadžafas** (arab. النجف = *An Najaf*) – miestas Irake, Eufrato slėnyje, 160 km į pietus nuo Bagdado, 30 km į pietus nuo senojo Babilono miesto; muchafazos centras. Plentai į Kerbelą, Hilą, Divaniją, Hailą.

Svarbus islamo (ypač šiizmo) religinis centras. Yra prie istorinio šventojo piligrimų kelio iš Bagdado į Meką ir Mediną. Nadžafe yra musulmonų šventojo, pirmojo šiitų imamo Ali kapas (Imamo Ali mečetė). Greta yra didžiausios pasaulyje kapinės – Vadi us Salamas (6,01 km²). Jose yra žymių šiitų ajatolų, sufijų, šventųjų kapavietės. Nadžafo medresė yra vienas svarbiausių šiizmo teologinių centrų. Miestą per metus aplanko keli milijonai piligrimų.

Istorija
--------

Nadžafas įkurtas 791 m. Abasidų kalifo Haruno ar Rašido. Jis įkurtas kaip Ali mauzoliejus, nors šio palaidojimo vieta iki tol buvo paslaptyje. Palaipsniui aplink išaugo miestas. Osmanų laikais buvo nunykęs, XVIII a. užpultas vahabitų. Sadamo Huseino valdymo laikais daug šiizmo dvasininkų paliko Nadžafą ir persikėlė į Kumą Irane. Irako karo metu mieste vyko keletas didelių mūšių.

Sportas
-------

* Naft Al-Wasat SC (futbolo klubas);
* Al-Najaf FC (futbolo klubas);
* An-Najaf stadionas; talpa 12 tūkst. žiūrovų;
* Naujasis stadionas; talpa 30 tūkst. žiūrovų;

Galerija
--------

* Vadi us Salamo kapinėsVadi us Salamo kapinės
* Miesto gatvėMiesto gatvė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 299
| Vanessa Hessler |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas |  |
|  |
| Gimė | 1988 m. sausio 21 d. (34 metai)Roma, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| Vaikai | 1 |
|  |
| Aktyvumo metai | 2005– |
| Užsiėmimas | modelis, aktorė |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Vanesa Hesler** (it. *Vanessa Hessler*; g. 1988 m. sausio 21 d. Roma) – italų modelis, aktorė.

Gimė Romoje, o būdama 8 persikėlė gyventi į JAV pas tėvą. Į Italiją grįžo 2002 m. 

Pagrindinė jos veikla yra televizija, taip pat vaidina kine, dirba modeliu tokiuose mados namuose kaip „GUESS", „Calvin Klein", „Giorgio Armani", „L'Oréal", „Ferrero SpA". Ji taip pat buvo kompanijos DSL prekybos ženklo „Alice" veidu, tačiau sutartis buvo nutraukta 2011 m. po to, kai Vanesa interviu žurnalui „Der Spiegel" teigiamai pasisakė apie Libijos diktatorių Muammar al-Gaddafi ir apie jo šeimą bei prisipažino turėjusi 4 metus trukusį romaną su jo sūnumi Mutassim Gaddafi.

Išnašos
-------

1. ↑  Momtaz, Rym (2011-11-01). „American Supermodel Defends Gadhafi Family, Loses Job". *ABC News* (American Broadcasting Company). Nuoroda tikrinta 2012-12-10.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vanessa Hessler** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
| **Dmitrijus Cvetkovasvod. *Dmitri Tsvetkov*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1890 m. rugpjūčio 30 d.Krakoljė, dab. Rusija Rusija |
| Mirė | 1930 m. rugpjūčio 26 d. (39 metai)Estija Estija |
| Tautybė | vodas |
| Tėvas | Pavelas Cvetkovas |
| Motina | Agafja Cvetkova |
|  |
| Veikla | kalbininkas, pedagogas |
| Sritis | vodų kalba |

**Dmitrijus Cvetkovas** (vod. *Dmitri Tsvetkov*, 1890 m. rugpjūčio 30 d. Krakoljės kaime, Sankt Peterburgo gubernijoje, Rusijos imperijoje – 1930 m. rugpjūčio 26 d. Estijoje) – vodų kilmės Rusijos ir Estijos kalbininkas bei pedagogas, vodų kalbos specialistas.

Biografija
----------

D. Cvetkovas gimė Krakoljės kaime, Jamburgo apskrityje, Sankt Peterburgo gubernijoje, Rusijos imperijoje. Vodų valstiečių šeimoje jis buvo antrasis vaikas. Jo tėvas Pavelas buvo mokęsis tik dvejus metus, o motina Agafja buvo neraštinga.

Nuo 1911 m. iki Pirmojo pasaulinio karo D. Cvetkovas dirbo Karelijoje, o 1914-1916 metais mokėsi Peterbugo aukštojoje mokykloje. 1918 m. jis grįžo į gimtąjį kaimą, kur ketino dirbti mokytoju, tačiau nespėjo, nes buvo mobilizuotas į Ingermanlandijos pulką. Rusijos pilietinio karo metais kariavo baltųjų pusėje, todėl karui pasibaigus buvo priverstas pasilikti Estijoje, kur Venekiulės kaime įsidarbino rusų kalbos mokytoju. Be to, D. Cvetkovas studijavo Tartu universitete, kur buvo vienas iš nedaugelio vodų studentų. Dėl nelaimingos meilės nusišovė. Palaidotos Ivangorode.

Vodų kalba
----------

Jau Venekiulės kaime savo iniciatyva pradėjo tirti vodų kalbą. Per savo trumpą gyvenimą jis spėjo sudaryti vodų kalbos gramatiką ir vodų žodyną. Be to, į vodų kalbą išvertė A. Čechovo apsakymą „Vanka", publikavo nedidelės apimties vodų kaimuose surinktą etnografinę medžiagą, 1924 m. parašė straipsnį „Šiek tiek papasakosiu apie vodus", kuris buvo publikuotas 1931 m. Tartu, jau po rašytojo mirties.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Nuo 2008 m. spalio 13 d. įeina į Ust-Lugo kaimo sudėtį Kingisepo rajone, Leningrado srityje, Rusijoje.
2. ↑  Эрнитс, Э. (2009). „Рецензия на: Dmitri Tsvetkov, Vadja keele grammatika" (PDF). *Linguistica Uralica* **XLV**: 49.  `|chapter=` ignored (pagalba)
3. ↑  Straipsnis apie vodų kalbą *(rusų k.)*