recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Čiuviakai** (čerk. *цуакъэ*; rus. *Чувяки*) – minkštas odinis Kaukazo ir Vidurinės Azijos tautų apavas be pakulnių. Taip pat čiuviakais vadino ir minkštus atvirus batelius be pakulnių. Čiuviakai paprastai yra odiniais šlepetės su uždarais kulnais.

Dabartinių čiuviakų viršus gaminamas tiek iš tikros, tiek iš dirbtinės odos. Kartais siuvami audekliniai čiuviakai. Jų padai gali būti odiniai, guminiai ar plastikiniai.

Anksčiau čiuviakus Kaukaze bei Vidurinėje Azijoje dėvėdavo tiek vyrai, tiek moterys. Čiuviakus siūdavo iš galvijų, buivolų ir kitų gyvulių odos. Paprastas čiuviakų variantas buvo toks: iš odos išpjaudavo pėdą atitinkantį odos gabalą, padarydavo kilpas, pro kurias praverdavo odinius dirželius ir surišdavo. Nešiodavo su megztomis puskojinėmis. Tokie čiuviakai primindavo vyžas.

Pramoninės gamybos čiuviakus gamindavo iš natūralios odos, jų padus – iš akytos gumos, dalis suklijuodavo, dėdavo audeklinius pamušalus. Amatų gamybos čiuviakus gamindavo išverstiniu būdu – padą su batviršiu susiūdavo išverstus, o paskui susiūtą sąranką išversdavo taip, kad geroji pusė būtų išorėje,

Dabar čiuviakai gaminami kaip nacionalinių kostiumų dalis, folkloriniams ansambliams aprengti. Taip pat čiuviakus kaip darbo avalynę naudoja žmonės. dirbantys šildomose patalpose – maisto ir lengvosios pramonės darbuotojai, prekybininkai, medikai, mokslo darbuotojai ir kt.

Nuorodos
--------

1. ↑  Терминологический словарь одежды. Орленко Л.В. 1996
| Kanaspranc. *Caen* |
| --- |
|        |
| *Buvęs Kano vienuolynas* |
|  |
| 

KanasKanas

49°11′0″ š. pl. 0°22′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.18333°š. pl. 0.36667°r. ilg.﻿ / 49.18333; 0.36667﻿ (Kanas (Prancūzija))Koordinatės: 49°11′0″ š. pl. 0°22′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.18333°š. pl. 0.36667°r. ilg.﻿ / 49.18333; 0.36667﻿ (Kanas (Prancūzija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Normandija Normandija |
| **Apskritis** | Kano apskritis |
| **Departamentas** | Kalvadosas (departamentas) |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 106 230  |
| **Plotas** | 25,7 km² |
| **Tankumas** (2019) | 4 133 žm./km² |
| **Altitudė** | 2–73 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 14000, 14300 |
| **Tinklalapis** | www.ville-caen.fr |
|  **Vikiteka** | Kanas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Kãnas |

**Kanas** – miestas šiaurės Prancūzijoje, Normandijos regiono ir Kalvadoso departamento centras. Uostas šalia Lamanšo sąsiaurio (sujuntas kanalu), prie Orno upės žiočių. Išvystyta metalurgijos, mašinų (Citroën, SAVIEM), tekstilės pramonė.

Yra universitetas, elektronikos, hidrologijos mokslinio tyrimo institutai, didžiausias Prancūzijoje plazmos greitintuvas, Normandijos muziejus, vaizduojamojo meno muziejus, pašto ir ryšių muziejus, Šv. Jurgio bažnyčia (XII–XV a.; tvirtovės vietoje), vienuolynas. Stovi Normandijos kunigaikščio Vilhelmo I Užkariautojo pilis (XI a. ir XIV–XV a. rekonstruota 1961 m.).

Istorija
--------

XI a. Vilhelmas Užkariautojas Kaną pavertė savo kunigaikštystės sostine, o 1060 m. įsakė pastatyti tvirtovę. 1346 m. Kanas nusiaubtas anglų, 1417–1950 m. jų valdomas. XVII a. pab. Kanas buvo svarbus protestantizmo centras. Per 1789–99 m. Prancūzijos revoliuciją žirondistų judėjimo centras. Per II pasaulinį karą trys ketvirtadaliai miesto sugriauta. 1956–2015 m. Kanas buvo Žemutinės Normandijos administracinio regiono centras.

Sportas
-------

* SM Caen CBN – futbolo klubas;

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. 
4. ↑
5. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 191
6. ↑  *Caen*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
Koordinatės: 55°57′59″ š. pl. 22°2′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.96639°š. pl. 22.03750°r. ilg.﻿ / 55.96639; 22.03750


| Paukštakių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Plungės rajonas) |
| Plotas | 0,183 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,68 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,1 m |
| Didžiausias gylis | 5,5 m |
| Įteka | Kumžių upalis, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Kumžių upalis |

**Paukštakių tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Plungės rajone, 13 km į šiaurės rytus nuo Plungės. Sudarytas užtvenkus Kumžių upalį (Sruojos intakas) 2,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę - 0,82 km, plotis - iki 0,49 km. Altitudė 161,5 m. Kranto linija labai vingiuota, iš vakarų ir šiaurės rytų yra įsiterpę didoki pusiasaliai. Yra 0,74 ha medžiais apaugusi sala. Krantai aukštoki, daugelyje vietų apaugę medžiais ir krūmais. Į pietvakarius stūkso miškas. Aplinkui plyti pievos. Šalia įsikūręs Vaištarų kaimas. Šiaurine pakrante eina geležinkelis Kužiai - Kretinga.

Tvenkinys įrengtas 1987 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| **Delia radicum** |
| --- |
| Pavasarinė kopūstinė musė (*Delia radicum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Dvisparniai  *( Diptera)* |
| Pobūris: | Musiniai dvisparniai  *( Brachycera)* |
| Šeima: | *Anthomyiidae*  *( Anthomyiidae)* |
| Gentis: | *Delia*  *( Delia)* |
| Rūšis: | Pavasarinė kopūstinė musė  *( Delia radicum)* |

 |

**Pavasarinė kopūstinė musė** (*Delia radicum*) – *Anthomyiidae* šeimai priklausanti dvisparnių vabzdžių rūšis. Paplitusi visoje Europoje.

Kūno ilgis ~6 mm. Pilka, užpakalinių šlaunų pamatas apaugęs tamsiais standžiais plaukeliais. Per metus išsivysto 2 generacijos.

Pradeda skraidyti pavasarį, sužydint vyšnioms. Kiaušinėlius deda ant žemės, šalia bastutinių šeimos augalų (kopūstų, ridikėlių, griežčių ir kt.). Lervos graužia daigų šaknis, požemines stiebo dalis. Pažeisti augalai apvysta, lapai įgauna mėlynai violetinį atspalvį.

Lervos ant žiedinio kopūsto stiebo

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kopūstinės musės. *Pavasarinė kopūstinė musė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 374
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Stratovulkano sandaros diagrama
**Stratovulkanas** – ugnikalnio tipas. Stratovulkanai būna kūgio formos, masyvūs, palyginus simetriški, paprastai stačios viršūnės, bet nuolaidesniais šlaitais; susiformuoja palaipsniui iš daug sluoksnių sustingusios lavos, piroklastų bei vulkaninės kilmės pelenų. Tokiems ugnikalniams būdingi periodiški, dažnai sprogimo pobūdžio išsiveržimai, jų lava paprastai būna klampi ir palyginus greitai atvėsusi sustingsta ant paties ugnikalnio ir netoli jo, dažni daug pavojingesni piroklastai. Stratovulkanų magma yra rūgštinė.

Stratovulkanai dažni subdukcijos zonose ties tektoninių plokščių ribomis, dauguma jų yra Ugnies žiede. Šie stratovulkanai ypatingai pavojingi dėl didelio slėgio sukeltų išsiveržimų su gausiais piroklastais. Tokių ugnikalnių klampi magma sunkiai praleidžia besikaupiančias dujas, galiausiai dujos prasiveržia su didele jėga. Tokių ugnikalnių išsiveržimų pavyzdžiai – Šv. Elenos kalnas, Pinatubas, Vezuvijus, Krakatau, Ruapehu, Tambora, Taupas.
**Čiučiuna**, *čiučiunia* (rus. *чучуна, чучуня*) - hominidas kriptidas, kuris pagal gandus egzistuoja Jakutijoje (Rusija). Jis aprašomas kaip 1,8-2,1 m aukščio, padengtas tamsiais plaukais. Kai kurie kriptozoologai (pvz. *Bernard Heuvelmans*) teigia, kad čiučiunos gali būti reliktinė neandertaliečių populiacija. Kriptozoologas Markas Holas (*Mark Hall*) iškėlė mintį, kad tai gali būti išlikę *Homo gardarensis* atstovai. Niekas nėra pateikęs rimtų įrodymų, kad čiučiunos egzistuoja.

1929 m. balandį laikraštyje „Autonominė Jakutija" straipsnyje „Čiučiuna" rašė: „Verchojanskiečiai tvirtina, kad šiaurėje egzistuoja iki šiol nežinoma gentis. Verchojanskiečiai žino, kad čiučiuna ne fantazija. Yra liudininkų." ir „Čiučiuna aukštas, tvirtai sudėtas, vilki žvėrių kailiais, turi ilgus plaukus, kurie plaikstosi bėgant, ginkluotas lanku ir strėlėmis, vengia vietinių gyventojų, bet kartais įlenda į rūsius ieškodami ko nors valgomo, bėgioja labai greitai, greičiau nei arklys. Žinomas vienas atvejis, kai naktį pramogai mėtė į jurtą nedidelius akmenis."

Vienas paskutinių pranešimų apie čiučiuną buvo 2002 m. kovą..

Nuorodos
--------

1. 1 2   Newton, Michael (2005). "Chuchunaa". Encyclopedia of Cryptozoology: A Global Guide. McFarland & Company, Inc.. pp. 102. ISBN 0-7864-2036-7
2. 1 2  В верхоянском улусе поймали чучуну? Archyvuota kopija 2013-03-06 iš Wayback Machine projekto. "Якутск вечерний", 29.03.2002

* Гурвич И. С. Таинственный чучуна (история одного этнографического поиска). М. Мысль. 1975 г. 96 с.
Koordinatės: 28°33′ š. pl. 80°36′ r. ilg.﻿ / ﻿28.550°š. pl. 80.600°r. ilg.﻿ / 28.550; 80.600

Kanaveralio kyšulys. Vaizdas iš kosmoso (1991)
**Kanaveralio kyšulys** (angl. *Cape Canaveral*, 1964–1973 m. vadintas ***Kenedžio kyšuliu*** (*Cape Kennedy*) – kyšulys Jungtinėse Valstijose, rytų Floridoje (Brevardo apygarda), prie Atlanto vandenyno, smėlio nerijoje. Greta yra Port Kanaveralio uostas.

Čia (ir gretimoje Merito saloje) įsikūrusi JAV karinių oro pajėgų kosminė stotis (tuo pačiu pavadinimu) ir Kenedžio kosminių skrydžių centras, kur gaminamos, išbandomos ir paleidžiamos kosminės raketos bei erdvėlaiviai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Canaveralio kyšulys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 191
Koordinatės: 56°02′50″š. pl. 24°50′30″r. ilg.﻿ / ﻿56.047257°š. pl. 24.841791°r. ilg.﻿ / 56.047257; 24.841791

Trišakių akmuo (į lauko pusę)

**Trišakių akmuo**, dar vadinamas **Batakmeniu, Čebatoriumi** – mitologinis akmuo, esantis Trišakių kaime (Vabalninko sen.), Biržų rajone, apie 2 km į pietus nuo kelio  **1308**  Biržai–Geidžiūnai–Vabalninkas , pasukant iš Svilių. Žmogaus ūgį siekiantis riedulys stūkso miško kampo pakraštyje, supamas vešlios miško augmenijos, smarkiai apsamanojęs. Nuo šalia praeinančio gruntinio kelio jį skiria atviras dirbamas laukas (apie 150 m). Paminklą žyminčių ženklų nėra. Už 20 m į miško gilumą guli perpus mažesnis riedulys, kelios nuolaužos.

Tai istorinę ir mitologinę vertę turintis regioninės reikšmės objektas, 2007 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą (unikalus kodas 31612). Apie šį akmenį yra užrašyta kaimyninių Trišakių ir Voriškių kaimų gyventojų pasakojimų.

Duomenys
--------

Stambus riedulys yra paliestas žmogaus veiklos. Akmuo pilkas, vidutinio grūdėtumo granitas. Pietinėje pusėje yra 1990 m. iškaltas 16x16 cm dydžio Gedimino stulpų ženklas ir metai „1918–1990". Rytinė dalis nuskelta.

* Aukštis nuo žemės paviršiaus – 1,8 m
* Ilgis – 3,8 m
* Plotis – 3,0 m

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  „Trišakių akmuo, vad. Batakmeniu, Čebatoriumi". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2014-12-01.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Trišakių akmuo** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Patėvis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Bertrand Blier |
| Scenaristas (-ai) | Bertrand Blier |
| Metai | 1981 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 123 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Patėvis** (pranc. *Beau-père*) – 1981 m. Prnacūzojoje sukurta komiška drama, nominuota Kanų kino festivalyje.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pagrindinio herojaus, ne itin sėkmingo pianisto Remi žmona žūna automobilio avarijoje ir vyras lieka vienas su žmonos dukterimi iš jos ankstesnių santykių, 14-mete Merion. Pradžioje merginą pasiima jos tikrasis tėvas Čarlis, sergantis priklausomybe nuo alkoholio. Merion palieka jį ir grįžta pas Remi. Po kurio laiko merginai diagnozuojama anemija ir ji su tėvu išvyksta į kalnus, tačiau grįžusi vėl susitinka remi. Tarp jų užsimezga intymus ryšys ir Merion persikrausto gyventi pas patėvį, tačiau kuomet jis susidomi pianiste Šarlote, Merion jį palieka ir grįžta pas tikrąjį tėvą...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Patrick Dewaere – Remi
* Ariel Besse – Merion
* Maurice Ronet – Čarlis
* Geneviève Mnich – Simona
* Maurice Risch – Nikolas
* Pierre Le Rumeur – pediatras
* Michel Berto – profesorius

Apdovanojimai
-------------

* Kanų kino festivalis – Auksinė palmės šakelė (nominacija)
* Cezario apdovanojimas – geriausias aktorius (P. Dewaere) (nominacija)
* Bostono filmų kritikų apdovanojimas – geriausias užsienio filmas
| Triušių sala |
| --- |
|  |
|  |
| Duomenys |
| **Šalis:** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Administracinė priklausomybė:** | Chasano rajonas Primorės kraštas |
| **Salų skaičius:** | 1 |
| **Vandenynas:** | Ramusis vandenynas |
| **Jūra:** | Amūro įlanka (Japonijos jūra) |
| **Aukščiausias taškas:** | 24,5 m |
| **Ilgis:** | 0,4 km |
| **Plotis:** | 0,1 km |
| **Gyventojų skaičius:** | negyvenama |
| Žemėlapis |

**Triušių sala** (rus. *остров Кроличий* ), *Kroličis* – salelė Narvos užutėkyje (Amūro įlanka, Japonijos jūra), priklausanti Rusijai. 

Sala yra 280 m nuo rytinės Jankovskio pusiasalio, netoli Bezverchovo kaimo. Administraciškai priklauso Chasano rajonui (Primorės kraštas). Pietrytinėje salos dalyje stovi Kroličio švyturys (*маяк Кроличий*).

Salos ilgis apie 400 m, plotis – iki 100 m. Didžiausias aukštis – 24,5 m. Sala vietomis apaugusi krūmais. Šiaurinis ir vakarinis krantai lėkšti, su smėlio-gargždo paplūdimiais, o rytinis ir pietinis krantai – uolingi.

Saloje nuolatinių gyventojų nėra, išskyrus švyturio prižiūrėtoją. Sala yra galinis populiaraus kajakininkų turistinio maršruto taškas. 

Sala pavadinta pagal kažkada saloje augintus triušius. XX a. pradžioje salos šeimininkas Julijus Brineris (*Юлий Иванович Бринер*) saloje įveisė triušių. Saloje triušių prisidaugino tūkstančiai, ir po to išmirė nuo kažkokios ligos. O salą ėmė vadinti Triušių sala.

Nuorodos
--------

1. ↑  Навигационное описание залива Петра Великого
2. ↑  Хасанский район. Остров Кроличий.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Presidente Frankas*Presidente Franco* |
| --- |
|        |
| 

Presidente FrankasPresidente Frankas

25°34′0″ p. pl. 54°36′0″ v. ilg.﻿ / ﻿25.56667°š. pl. 54.60000°r. ilg.﻿ / 25.56667; 54.60000﻿ (Presidente Frankas)Koordinatės: 25°34′0″ p. pl. 54°36′0″ v. ilg.﻿ / ﻿25.56667°š. pl. 54.60000°r. ilg.﻿ / 25.56667; 54.60000﻿ (Presidente Frankas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Paragvajaus vėliava Paragvajus |
| **Departamentas** | Aukštutinė Parana |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 68 242  |
| **Altitudė** | 184 m |

**Presidente Frankas** (isp. *Presidente Franco*) – miestas rytų Paragvajuje, Aukštutinės Paranos departamente, 7 km piečiau Siudad del Estės. Miestas įsikūręs prie Mondajaus ir Paranos upių, *Triple Frontera* regione, 184 m aukštyje. 68,2 tūkst. gyventojų (2008 m.). Medienos apdirbimas ir eksportas, maisto (pieno, aliejaus) pramonė. Sojų auginimas. Svarbus upių uostas. Presidente Frankas – svarbus turistinis punktas. Šalia miesto yra Mondajaus kriokliai, *Tres Fronteras* valstybių sankirta, Moisés Bertoni gamtos muziejus, įspūdingi apylinkių peizažai.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1929 m. kaip medienos ir matės eksporto uostas. Pavadintas Paragvajaus prezidento Manuel Franco garbei. 1979 m. tapo pirmo lygio savivaldybe.

Sportas
-------

Mieste įsikūręs Cerro Porteño Presidente Franco futbolo klubas.
|  |
| --- |
| Maxi |
|  
Maxi (pirma iš kairės) su grupės Sheeba narėmis 1981 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Irene McCoubrey |
| Gimė | 1950 m. vasario 23 d. (73 metai)Dublinas, Airijos vėliava Airija |

**Maxi** (tikr. *Irene McCoubrey*, g. 1950 m. vasario 23 d. Dubline) – Airijos dainininkė.

6 deš. pabaigoje - 7 deš. pradžioje buvo grupės „Maxi, Dick and Twink" narė.

1970 metais su grupe dalyvavo nacionalinėje „Eurovizijos" atrankoje, su daina „Things You Hear About Me" likusi antroje vietoje. Po trejų metų atlikėja dar kartą bandė atrankoje su „Do I Dream", kurią ir laimėjo. „Eurovizijos" konkurse, vykusiame Liuksemburge, dalyvė su 80 taškų užėmė 10-ą vietą.

1977-1984 metais Maxi dainavo grupėje „Sheeba". Dalyvavo Airijos „Eurovizijos" atrankose 1978, 1981, 1982 ir 1984 m. iš kurių pergalę pasiekė 1981-aisiais.

Nuorodos
--------

* Daina *Do I Dream*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Sandie Jones  *„Ceol an Ghrá"*** |  **Airijos atstovė Eurovizijoje**1973 | Po to:**Tina Reynolds  *„Cross Your Heart"*** |
| Prieš tai:**Johnny Logan  *„What's Another Year"*** |  **Airijos atstovė Eurovizijoje  (kaip grupės Sheeba narė)**1981 | Po to:**The Duskeys  *„Here Today Gone Tomorrow"*** |
**Realaus laiko OS**, **RTOS** – operacinės sistemos, garantuojančios programoms minimalų uždelsimą, kuris gali trukti tarp momento, kai tam tikras prietaisas sugeneravo valdantį signalą iki tol, kol programa gaus valdymą. Taip pat garantuojamas ir tam tikrų resursų (pvz. procesoriaus laiko) rezervas. *Realaus laiko OS* naudojamos tais atvejais, kai reikia užtikrinti efektyvų darbą su išoriniais įvykiais, pvz. valdant šviesoforus, lėktuvus, laivus, stakles, robotus ir pan.

Sistemose, dirbančiose realiame laike, skaičiavimų teisingumą sąlygoja ne tik loginis tų skaičiavimų teisingumas, bet ir laikas, per kurį skaičiavimai buvo įvykdyti. Pvz. akivaizdu, kad jei lėktuvą valdanti programa suveiks per vėlai, gali kilti katastrofa. Todėl sistema turi būti prognozuojama ne tik loginiu, bet ir laiko požiūriu (turi būti galimybė iš anksto apskaičiuoti vykdomų užduočių laiką). Laiko prognozė vykdoma, remiantis uždaviniui sunaudotų procesoriaus ciklų skaičiumi (įvykdytų procesoriaus operacijų skaičiumi).

Sistemos, dirbančios realiame laike, turi specifines savybes – jų darbas visada turi būti prognozuojamas (esant tam tikroms sąlygoms, turi būti galimybė pilnai apskaičiuoti procesoriaus ciklų skaičių, kuris gali būti sunaudotas, perduodant valdymą programai), taip pat – turi būti rezervuojamas pakankamas kiekis resursų, kad valdymą perėmusi programa galėtų atlikti reikalingus veiksmus. Galima tarti, kad OS gali dirbti realiame laike, jei ji atitinka šiuos reikalavimus:

* OS darbas turi būti multiprograminis, kad vienu metu veiktų kelios programos, kurių veikimas turi būti pilnai kontroliuojamas OS.
* OS turi valdyti procesų prioritetus.
* OS turi palaikyti prognozuojamus procesų komunikacijos metodus.

Be to, *realaus laiko OS* veikimas turi būti prognozuojamas, kitaip tariant, turi būti žinomi pertraukimų lygiai, sistemos funkcijų charakteristikos ir laikai:

* Maksimalūs uždelsimų laikai, tarp įrenginio sugeneruoto pertraukimo ir valdymo perdavimo tvarkyklei.
* Maksimalūs laikai, kuriuos tvarkyklė sunaudos pertraukimui apdirbti bei pertraukimo prioritetai.
* Bendras pertraukimo uždelsimas (laikas praėjęs nuo pertraukimo pradžios iki vykdymo perdavimo programai).

Dėl šių reikalavimų realiu laiku negali dirbti kai kurios operacinės sistemos, pagrįstos pranešimų eile, pvz. MacOS (iki 9-os versijos imtinai), Microsoft Windows (išskyrus Windows CE) ir pan. Dėl sudėtingumo *realaus laiko OS* sukūrimas kainuoja žymiai brangiau, nei kitų sistemų, dėl laiko apskaitos bei resursų rezervavimo faktinis našumas dažniausiai būna mažesnis, nei kitų panašių sistemų. Tarp populiariausių *realaus laiko OS* labiau žinomos Lynx OS, VxWorks ir QNX. Realiu laiku dirbti sugeba daugelis UNIX versijų bei kai kurios Linux sistemos.
Viena iš tokių Linux distribucijų, Ubuntu Studio su realaus laiko branduoliu,
Rebeka (dailininkas Johannes Takanen, 1877.)
**Rebeka** – Izaoko žmona, Ezavo ir Jokūbo motina. Pradžios knygoje rašoma, kad Rebeka užaugo Harano mieste, kuriame, keliaudamas į Kanaaną, gyveno Abraomas. Jos tėvas buvo Abraomo sūnėnas. Abraomas nutaręs, jog Izaokui laikas vesti, pasiuntė savo vyriausiąjį tarną Eliezerą į Haraną išrinkti tinkamos žmonos. Rebeka pirmoji atėjo prie šaltinio, kur Eliezeras girdė gyvulius. Gavusi šeimos palaiminimą, Rebeka iškeliavo į Kanaaną. Teigiama, jog Izaokas ją pamilęs iš pirmo žvilgsnio.

Izaokas ir Rebeka 20 metų meldę sūnaus, ir jie susilaukę dvynių – Ezavo ir Jokūbo. Rebeka labiau mylėjusi Jokūbą, kuris mėgęs būti namuose, o Jokūbas – medžiotoją Ezavą. Izaokui nusenus ir beveik apakus, Rebeka pagelbėjo Jokūbui išgauti palaiminimą, pagal pirmgimystės teisę priklausantį vyresniajam dvyniui Ezavui.

Norėdama išgelbėti Jokūbą nuo brolio keršto, Rebeka išsiuntė jį į Haraną pas savo brolį Labaną.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1993 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Samuelis Sam-Sumana** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. balandžio 7 d. (61 metai)Siera Leonė Siera Leonė, Koidu |
| Tėvai | Samuel Sam-Sumana ir Haja Sia Hawa Sam-Sumana |
| Sutuoktinis (-ė) | Khadija Sam-Sumana |
| Religija | Musulmonas |
|  |
| Pareigos | Siera Leonės viceprezidentas |
| Partija | APC (Visų žmonių kongresas) |
|  |
| Išsilavinimas | Informacinių sistemų valdymo bakalauras (Valstybinis šalies universitetas (Mineapolis, JAV)) |

**Samuelis Sam-Sumana** (g. 1962 m. balandžio 7 d. Koidu) – Siera Leonės politikas, šiuo metu einantis viceprezidento pareigas. Šias pareigas jis pradėjo eiti po 2007 m. rugsėjo 17 d. įvykusių rinkimų kartu su naujuoju šalies prezidentu E. B. Koroma.

Samuelis Sam-Sumana gimė 4-tame pagal dydį Siera Leonės mieste Koidu. Sumana yra musulmonas, o jo šeima kilusi iš konų etninės grupės.

S. Sam-Sumana yra baigęs Valstybinį šalies universitetą Mineapolyje, JAV. Jis gavo Informacinių sistemų valdymo bakalauro laipsnį. Sam-Sumana yra vedęs Khadija Sam-Sumana. Pora kurį laiką gyveno Minesotoje, tačiau grįžo į Fritauną, kai vyko rinkimai ir šiuo metu gyvena Siera Leonėje.
**Recenzija** (lot. *recensio* 'vertinimas') – žurnalistikos ir literatūros žanras, kuriam būdingas kritinis ar aiškinamasis naujo literatūros ar meno kūrinio, parodos, spektaklio, kino filmo, mokslo ar mokslo populiarinimo veikalo įvertinimas.

Dažniausiai recenzijos publikuojamos spaudoje. Egzistuoja ir neviešos recenzijos, rašomos leidyklos ar redakcijos užsakymu apie siūlomą publikuoti kūrinį, skiriamos leidėjui ir atlieka rekomendacines, patariamąsias funkcijas. Dienraščiuose vyrauja nedidelės apimties, daugiausia aiškinamojo, komentuojamojo pobūdžio recenzijos, kuriose išsakoma ir kritinių pastabų apie kūrinį, paprastai detaliau jų nepagrindžiant. Specializuotoje literatūroje ar meno spaudoje recenzijos gali būti didelės apimties, įgyti mokslinį pobūdį. Jose išsamiai vertinama kūrinio struktūra, originalumas, meniniai privalumai ir trūkumai.

Tokios recenzijos skirstomos į:

* **Recenzija-straipsnis** – naujas literatūros ar meno kūrinys analizuojamas atitinkamos literatūros ar meno rūšies raidos kontekste;
* **Recenzija-monografija** – mokslinio pobūdžio veikalas, išsamiame kultūros gyvenimo kontekste įvairiais aspektais analizuojantis naują literatūros ar meno kūrinį. Gali būti publikuojama kaip atskira knyga.
* **Teorinė recenzija** – vertinami moksliniai ir visuomeniniai, politiniai darbai, kurie pasižymi teorine forma; recenzijos autorius kalba tokia pačia moksline kalba.
* **Meninė recenzija** – literatūros ir meno kūriniams, nedidelės apimties, specializuotuose leidiniuose.

Šaltiniai
---------

Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius, 1997

Vikižodynas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hottonia** |
| --- |
| Plunksnalapė griovenė (Hottonia palustris)Plunksnalapė griovenė (*Hottonia palustris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Raktažoliniai  *( Primulaceae)* |
| Gentis: | Griovenė  *( Hottonia)* |

 |

**Griovenė** (*Hottonia*) – raktažolinių (*Primulaceae*) šeimos augalų gentis. Gentis pavadinta Leideno universiteto botanikos profesoriaus Petrus Hotton (1648-1709) garbei. Daugiamečiai žoliniai vandens augalai su šukiškai plunksniškais lapais ir stačiais, iš vandens kyšančiais viršūniniais žiedynais. Žiedynas kekė, kurioje žiedai išsidėstę menturiais. Žiedai balti, rečiau rausvi, violetiniai.

Gentyje 2 rūšys, viena auga Europoje ir mažojoje Azijoje, kita – Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje auga **plunksnalapė griovenė** (*Hottonia palustris*, **pav.**). Augalas 20-60 cm aukščio, iki žiedyno pasinėręs vandenyje. Auga balose, pelkėse, grioviuose, stovinčiame vandenyje. Žydi birželio mėn. Nedažnas.

Plunksnalapė griovenė griovyje
| Aikaveng. *Ajka* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

AikaAika

47°6′0″ š. pl. 17°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿47.10000°š. pl. 17.55000°r. ilg.﻿ / 47.10000; 17.55000﻿ (Aika)Koordinatės: 47°6′0″ š. pl. 17°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿47.10000°š. pl. 17.55000°r. ilg.﻿ / 47.10000; 17.55000﻿ (Aika) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Vengrijos vėliava Vengrija |
| **Medė** | Vesprėmo medė |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 31 334  |
|  |
|  **Vikiteka** | Aika |

**Ajka** (veng. *Ajka*) – miestas Vengrijos vakaruose, Vesprėmo medėje, į vakarus nuo Vesprėmo, Bakonio kalnų vakariniame šlaite. 31,3 tūkst. gyventojų (2004 m.). Aliuminio oksido, stiklo, statybinių medžiagų gamyba, aliuminio lydymas. Prie Ajkos kasamos rusvosios anglys, boksitai. Kasybos muziejus. Turizmas.

Istorija
--------

Iki 1865 m. Ajkos regiono pagrindinės ūkio šakos buvo žemdirbystė, amatai ir prekyba. 1865 m. pradėjus veikti pirmajai rusvosios anglies kasyklai ėmė plėtotis pramonė.

Miestas sukurtas 1960 m. sujungus kelis kaimus.

2010 m. spalio 4 d. įvyko Aikos aliuminio oksido gamyklos avarija.

Miestų partnerystė
------------------

* Rumunija Kristuru Sekujeskas, Rumunija
* Suomija Rovaniemis, Suomija
* Vokietija Una, Vokietija
* Austrija Vaicas, Austrija

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ajka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
| Medaliai |
| --- |
|
| Moterų sunkioji atletika |
| Pasaulio čempionatas |
| **Bronza** | 2017 Anaheimas | -58 kg |
| **Bronza** | 2018 Ašchabadas | -59 kg |
| Europos čempionatas |
| **Auksas** | 2018 Bukareštas | -58 kg |
| **Auksas** | 2019 Batumis | -59 kg |
| **Sidabras** | 2017 Splitas | -58 kg |
| **Bronza** | 2016 Fordas | -53 kg |

**Rebeka Salsabil Ibrahima** (gimė **Rebeka Koha**, 1998 m. gegužės 19 d. Ventspilyje) – Latvijos sunkiaatletė, olimpietė. Nuo 2022 m. atstovauja Katarą.

Biografija
----------

2014 m. Koha atstovavo Latviją 2014 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose svorio kategorijoje iki 48 kg latvė iškovojo bronzos medalį. Tais pačiais metais sportininkė dalyvavo ir savo drebutiniame pasaulio sunkiosios atletikos čempionate, kuriame užėmė 22-ą vietą. 2015 m. pasaulio čempionate Koha užėmė 10-` vietą.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Rebeka Koha varžėsi svorio kategorijoje iki 53 kg. Rovimo rungtyje sportininkė iškėlė 90 kg ir tai buvo trečias geriausias dienos rezultatas. Stūmimo rungtyje Koha liko ketvirta su 107 kg. Bendroje įskaitoje sportininkė surinko 197 kg ir užėmė 4-ą vietą.

2017 m. Koha tapo pasaulio jaunimo čempione bei pelnė savo pirmąjį pasaulio suaugusiųjų čempionato medalį - bronzą. 2018 m. Bukarešte vykusiame Europos čempionate sunkiaatletė laimėjo savo pirmąjį žemyno aukso medalį. Tais pačiais metais sportininkė antrą kartą iš eilės tapo pasaulio jaunimo čempione.

2018 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionate Koha išrovė 103 kg ir pelnė mažąjį bronzos medalį. Stūmimo rungtyje sportininkė buvo tik 6-a su 124 kg. Bendroje įskaitoje sportininkė surinko 227 kg ir pelnė bronzos medalį.

2020 m. Rebeka paskelbė apie sužadėtuves su Kataro disko metiku Moaaz Mohamed Ibrahim ir pasitraukimą iš sporto.

2022 m. gruodžio 30 d. grįžo į sportą atstovaudama Katarą ir laimėjo Vakarų Azijos čempionatą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Goodbye Rebeka Koha, hello Rebeka Ibrahima - a happy return for weightlifting star

Nuorodos
--------

* R.Koha IWF svetainėje Archyvuota kopija 2018-11-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Acacia mangium** |
| --- |
| Plačialapė akacija |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Mimosoideae*  *( Mimosoideae)* |
| Gentis: | Akacija  *( Acacia)* |
| Rūšis: | Plačialapė akacija  *( Acacia mangium)* |

 |
| Plačialapės akacijos paplitimas |

**Plačialapė akacija** (*Acacia mangium*, sin. *Racosperma mangium*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos *Mimosoideae* pošeimio akacijų (*Acacia*) genties augalų rūšis. Tai 25-35 m aukščio medžiai, kilę iš Australijos šiaurės rytinės dalies, Papua Naujosios Gvinėjos pietvakarių ir Molukų salų. Šiuo metu auginami kitose atogrąžų klimato šalyse: Malaizijoje, Indonezijoje, Indijoje, Tailande, Vietname ir kitur.

Plačialapės akacijos vertinamose dėl savo medienos, tinkamos statybai, popieriaus, baldų gamybai. Taip pat auginamas kaip dekoratyvinis, dirvos eroziją stabdantis, šešėlį metantis ir nuo perkaitimo kitus augalus saugantis medis. Kaip ir kiti ankštiniai, plačialapė akacija vykdo azoto fiksaciją.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Acacia mangium[neveikianti nuoroda], AgroForestryTree Database
| AigialėjaΑιγιάλεια |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Graikijos vėliava Graikija |
| **Periferija** | Vakarų Graikijos periferija |
| **Nomas** | Achėjos nomas |
| **Administracinis centras** | Aigijus |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 49 872 |
| **Plotas** | 723,1 km² |
| **Tankumas** (2011) | 69 žm./km² |

**Aigialėja** – savivaldybė Graikijoje, Vakarų Graikijos periferijoje, šiaurinėje Peloponeso dalyje.

Istorija
--------

Viduramžiais šias teritorijas užėmė Osmanų kariuomenė.

Kai prasidėjo Graikijos nepriklausomybės karas, dėl šalies nepriklausomybės vyko mūšiai su turkais. Galiausiai pavyko išstumti turkus iš krašto (1821 m). Nuo tų laikų priklausė Graikijai.

2011 m. surašymo duomenimis gyventojų skaičius šioje bendruomenėje buvo 49 872 žmonės.

Savivaldybė
-----------

Ši savivaldybė suformuota 2011 m. po savivaldybių reformos, kai buvo sujungtos šešios buvusios savivaldybės.

* Aigeira
* **Aigijus**
* Akrata
* Diakopto
* Erineos
* Sympoliteia

Galerija
--------

* Aroanijos kalnasAroanijos kalnas
* Kalnai (Erymanthos)Kalnai *(Erymanthos)*
* Ladono upėLadono upė

Sportas
-------

### Futbolas

* Panegialios FC futbolo klubas. (iš Aigijaus).
* Aigijaus miesto stadionas.

Nuorodos
--------

* Bendruomenės svetainė
|  |
| --- |
| Reamonn |
|  |
| Biografija |
| Kilmė |  Vokietija |
| Žanrai | Poprokas, rokas |
| Aktyvumo metai | 2000 - 2010 |
| Svetainė | \*Oficiali svetainė |

**Reamonn** - Vokietijos roko grupė, įsikūrusi 2000 m.

Nariai
------

* Gomezz (Būgnininkas)
* Phil (Bosistas)
* Rea (Grupės vokalistas)
* Sebi (Saksofonas)
* Uwe (Groja elektrine ir klasikine gitara)

Istorija
--------

Iki debiutinio Vokietijos grupės Reamonn albumo pasirodymo, buvo išleisti net trys labai sėkmingi (taip pat ir Lietuvoje) singlai: milžiniškais hitais tapo dainos „Supergirl", „Josephine" bei „Waiting There For You". Taigi, po šių singlų sėkmės, 2000-aisiais parduotuvių lentynas pasiekė dabiutinis Reamonn albumas „Tuesday". Jame iš viso buvo 11 dainų, tarp kurių, be jau minėtų, reikėtų pažymėti „7th Son" bei „Swim".

2001-aisiais pasirodė ir naujas grupės albumas „Dream No.7", kuriame taip pat buvo ne vienas hitas. Iš jų paminėti reikėtų „Jeanny", „Life Is A Dream" bei „Weep". Tais metais Reammon taip pat kartu su Jam & T-Spoon įrašė meilės parado dainą „Angeled".

2002-aisiais Reamonn sugrįžo su nauju singlu, daina „Place Of No Return (In Zaire)".

Diskografija
------------

**Wish (2006 m.)**

* Wish
* Starship
* Serpentine
* Promise (You & Me)
* She's A Bomb
* Tonight
* Just Another Night
* Starting To Live
* L. A. Skies
* Sometimes
* Come To Me
* Out Of Reach
* The Only Ones

**Raise Your Hands (2004 m.)**

* Stripped
* Swim
* Star
* Strong
* Supergirl
* Place Of No Return (In Zaire)
* Promised Land
* Pain
* Life Is A Dream
* Josephine

**Beautiful Sky (2003 m.)**

* Intro
* Beautiful Sky
* Star
* Falling Down
* Alright
* Valentine
* Strong
* Promised Land
* Pain
* Angels Fly
* Sunshine Baby
* A Little Bit Of Sunshine
* Sold
* Back Again

**Dream No. 7 (2001 m.)**

* Come And Go
* La Trieste
* Everytime She Goes Away
* See Inside
* Picture of Heaven
* New World
* Flowers
* Only When You Sleep
* Life Is A Dream
* Weep
* Saving An Angel
* Jeanny

**Tuesday (2000 m.)**

* 7th Son
* Supergirl
* Swim
* If I Go
* Josephine
* Head In My Hands
* She's So Sexual
* Torn
* Stripped
* Waiting There For You
* Just A Day

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Runkos
**Runka** (angl. *ranseur*, *runka* ar *rawcon*; vok. *Wolfseisen*, pranc. *roncie*, *ronsard*, *ranseur*) – ilgakotis ieties tipo europinis ginklas.

Runkas Europoje kaip kovinį ginklą naudojo iki XVI a. kaip ceremoninį – iki XVIII a.

Runka panaši į spetumą, jos antgalis yra ietiškas, ties pamatu turi į priekį užlenktą skersinį, kuris dažnai būna pusmėnulio formos. Skersinis paprastai neturi ašmenų (jei būtų su ašmenimis, būtų spetumas), jis naudojamas blokuoti priešo ginklams.
  
Kartais skersinis atlenktas atgal, tuomet jo galai gali būti naudojami kaip kabliai priešininkui užkabinti (pvz. raiteliams nuo arklio numesti). Runkos būna 1,8 m ilgio ar ilgesnės.

Runka galima atlikti šias atakas:

* Dūriai kaip paprasta ietimi
* Pjaunantys kirčiai šoniniais smūgiais šoniniais pagrindinio smaigalio ašmenimis
* Priešo ginklų nukreipimas ar nuginklavimas šoninėmis šakomis (skersinius)
* Užkabinimas ir priešo parvertimas, išvedimas iš pusiausvyros, numetimas nuo arklio šoninėmis šakomis.

Panašūs ginklai
---------------

* Spetumas: šoninės šakos – priekin atlenkti sparnai, su ašmenimis
* Partizanas: šoninės šakos – statmeni ar nedaug priekin atlenkti sparnai, su ašmenimis
* Trišakis – šoninės šakos plonos, paprastai be ašmenų, smailios, tokio pat ilgio kaip ir pagrindinis smaigalys

Nuorodos
--------

* Рунка и протазан Archyvuota kopija 2008-11-09 iš Wayback Machine projekto.
* (runkos antgaliai)
| **Sium latifolium** |
| --- |
| Plačialapė drėgmenė ( Sium latifolium)Plačialapė drėgmenė ( *Sium latifolium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Salieriniai  *( Apiaceae)* |
| Gentis: | Drėgmenė  *( Sium)* |
| Rūšis: | Plačialapė drėgmenė  *( Sium latifolium)* |

 |
| Binomas |
| ***Sium latifolium***Carl Linnaeus, 1753 |

**Plačialapė drėgmenė** (*Sium latifolium*) – salierinių (*Apiaceae*) šeimos, drėgmenių genties šlapių vietų daugiametis žolinis, nuodingas augalas. Pirmasis augalą aprašė Karlas Linėjus 1753 metais. Kai kuriose Lietuvos vietovėse šis augalas, dar vadinamas: datanu, lantekliu, morkumi.

Visos augalo dalys, o ypač šaknys nuodingos žmonėms ir gyvūnams. Sukelia virškinimo trakto uždegimą, dieglius, gali paralyžuoti centrinę nervų sistemą.
Seniau šaknys ir visa žolė buvo vartojama liaudies medicinoje kaip šlapimą varanti priemonė.

Morfologija
-----------

Aukštis 50-150 cm. Stiebas status, briaunotas, plikas, tuščiaviduris, viršutinė dalis šakota.
Pamatiniai lapai, esantys vandenyje, 2 –3 kartus plunksniški arba šukiški, skiltys siauros, siūliškos; oriniai lapai vieną karą plunksniškai suskaldyti, 15 –30 cm ilgio, 8 –10 cm pločio, su 2 –3 poromis plonų, lancetiškų, bekočių, smulkiai pjūkliškai dantytų, asimetriškais pamatais, 5 –10 cm ilgio ir 1 –2,5 cm pločio lapelių. Lapkočiai tuščiaviduriai, su vidinėmis pertvaromis. Žiedynai viršūniniai, baltai žalsvos spalvos. Skėtis su 10 –14 (kartais ir 30) stipinų ir yra apie 5 –12 cm skersmens. Vaisius 3 –4 mm ilgio ir 2,5 –3 mm pločio, kiaušiniškas.

Žydi liepos – rugpjūčio mėn.

Augavietės
----------

Auga upių senvagių, ežerų, balų pakraščiuose, pelkėse, grioviuose. Dažna visoje Lietuvoje.

Cheminės sudėtis
----------------

Šaknyse yra 0,16, stiebuose – 0,13, lapuose – 0,08 proc. kumarinų ir kvarcetino, rutino. Vaisiuose yra 2,7 –7,8 proc. eterinių aliejų, sudaryto iš 89% limoneno, 6% perilinio aldehido, α-felandreno, α-pineno, β-pineno, β-bizaboleno, α-kurkumeno, n-cimolo, kamfeno, mirceno. Be to, juose būna 10,8 –25,2% aliejaus, organinių medžiagų.

Panaudojimas
------------

Augalas yra aromatinis, naudojamas eterinio aliejaus gavyboje.

Literatūra
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Plačialapė drėgmenė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* P. Snarskis, Vadovas Lietuvos augalams pažinti, Vilnius, 1969 m.
* V. Galinis, Vadovas Lietuvos TSR vandens augalams pažinti, Vilnius, 1980 m.
* J. Jaskonis, Aromatiniai augalai, Vilnius „Mokslas" 1989 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Laserpitium latifolium**Apsauga: 5(Rs) – Atkurta rūšis |
| --- |
| Plačialapis begalis (Laserpitium latifolium)Plačialapis begalis (*Laserpitium latifolium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Salieriečiai  *( Apiales)* |
| Šeima: | Salieriniai  *( Apiaceae)* |
| Gentis: | Begalis  *( Laserpitium)* |
| Rūšis: | Plačialapis begalis  *( Laserpitium latifolium)* |

 |

**Plačialapis begalis** (*Laserpitium latifolium*) – salierinių (*Apiaceae*) šeimos, begalių (*Laserpitium*) genties augalas.

Daugiametis, 60-150 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas apvalus, smulkiai briaunotas, ruožuotas, minkšta šerdimi, viršutinė dalis šiek tiek šakota. Lapkočiai iki 40-50 cm ilgio, pamatas paplatėjęs į išsipūtusią makštį; apatiniai lapai kartais net 3 kartus plunksniški, standūs; viršutinių lapų lapeliai lancetiški, lygiakraščiai, prie pamato susiaurėję į kotelį; visų lapų gyslos apaugusios šereliais. Žiedyne 20-50 nevienodo ilgio šiurkščiabriaunių stipinų. Vainiklapiai balti. Vaisius plikas, gelsvai rudas. Žydi liepos mėn. auga miškuose, krūmuose.

Vaistinei žaliavai vartojamos šaknys. Jos kasamos rudenį arba pavasarį. Šaknyse yra eterinio aliejaus, susidedančio iš pineno, terpineno, kareno; labai kartaus lazerpitino, kumarino junginių, dervų, mineralinių ir kitų medžiagų.

  

**Nuodingas**.

Augalas įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Plačialapis begalis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Panevėžio miškų urėdija** − patikėjimo teise valdo valstybinius miškus, kurie išsidėstę Panevėžio rajone bei Kėdainių ir Kupiškio rajonų dalyse.

Panevėžio miškų girininkija buvo įkurta 1841 m.

Panevėžio miškų urėdija administruoja 39 200 ha valstybinės reikšmės miškų. Bendras miškų urėdijos plotas 79 345 ha. Miškų urėdas − Daugirdas Lukoševičius.

Urėdija turtinga ne tik saugomomis miškų teritorijomis, našiais medynais, aukštapelkėmis, bet ir išlikusiais unikaliais miškų sklypais, kurie dar nepažeisti žmogaus veiklos ir juose išsaugotos pirmykščio miško savybės ir bioįvairovė.

Urėdijoje 1969 m. įkurtas stumbrynas. Tai vienintelė vieta Lietuvoje kur galima pamatyti šiuos žvėris − stumbrus.

Urėdijos teritorijoje yra du vietos reikšmės draustiniai:

* Sanžilės kraštovaizdžio draustinis
* Pašilės botaninis−zoologinis draustinis

Urėdijoje yra 14 girininkijų.

Girininkijos
------------


|  |  |
| --- | --- |
| **Girininkija** | **Girininkijos vieta** |
| **Seniūnija** | **Gyvenvietė** |
| Anciškių | Truskavos seniūnija | Pauslajys |
| Gegužinės | Panevėžio seniūnija | Gegužinė |
| Gustonių | Naujamiesčio seniūnija | Gustonys |
| Karsakiškio | Karsakiškio seniūnija | Karsakiškis |
| Krekenavos | Krekenavos seniūnija | Petriškiai |
| Naujamiesčio | Naujamiesčio seniūnija | Ragainė |
| Paežerio | Karsakiškio seniūnija | Bobkalnis |
| Pyvesos | Karsakiškio seniūnija | Stumbriškis |
| Raguvėlės | Troškūnų seniūnija | Raguvėlė |
| Raguvos | Raguvos seniūnija | Raguva |
| Taruškų | Miežiškių seniūnija | Taruškos |

Nuorodos
--------

* Panevėžio miškų urėdijos tinklalapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pomidoro lapo žiotelė. Vaizdas gautas elektroniniu mikroskopu
**Transpiracija** (lot. *transpirare*, pranc. *transpirer* - „prakaituoti") – vandens garavimas iš augalo dalių, ypač lapų, mažesniais kiekiais iš stiebų, žiedų ir vaisių.

Transpiracijos procesas
-----------------------

Transpiracija vyksta, kai imdamas iš oro fotosintezei reikalingą anglies dvideginį, augalas atveria lapuose esančias žioteles. Transpiracija leidžia sureguliuoti augalo temperatūrą (atvėsina) bei įgalina maistinių medžiagų srautus iš šaknų į pumpurus. Vandeniui garuojant, viršutinėse augalo dalyse mažėja hidrostatinis (vandens) slėgis, taip sukeldamas vandens iš apatinių augalo dalių ir jame ištirpusių medžiagų tekėjimą mediena (ksilema) į viršutines augalo dalis. Vanduo į medieną patenka iš dirvožemio per šaknis (osmozė).

Charakteristika ir matavimas
----------------------------

Transpiracijos greitis priklauso nuo to, ar žiotelės atvertos, ar uždarytos. Atiduodamo vandens kiekis priklauso nuo augalo dydžio, taip pat nuo jį supančios šviesos intensyvumo, temperatūros, drėgmės, vėjo stiprumo ir aprūpinimo vandeniu iš dirvožemio. Kuo didesnis vėjo greitis, aukštesnė temperatūra, oro drėgnumas mažesnis, tuo intensyvesnė transpiracija.

Karštą ir sausą dieną suaugęs medis gali prarasti kelis kubinius metrus vandens. Transpiracijai sunaudojama apie 90 % viso pro šaknis į augalą patenkančio vandens. *Transpiracijos koeficientas* parodo išgaruojančio vandens masės ir sausos susidariusios biomasės santykį; grūdų kultūrų transpiracijos koeficientas gali būti 200-1000 (t. y. kiekvienam kg susidariusios biomasės tenka 200-1000 kg išgaruojančio vandens).

Transpiracijos greitis matuojamas *potometru*.

Transpiracija sausuose regionuose
---------------------------------

Dykumų augalai ir spygliuočiai turi specialias prisitaikymo strategijas, padedančias sumažinti transpiraciją ir sulaikyti vandenį – sumažintas lapų paviršiaus plotas, įdubusios žiotelės, plaukeliai. Daugumoje kaktusų fotosintezė vyksta sultinguose kamienuose, o ne lapuose. Daug dykumų augalų fotosintezę vykdo specifiškai, kai žiotelės užsidaro dienai, ir atsiveria naktį, kada garavimo greitis mažesnis dėl žemesnės temperatūros.

Reikšmė
-------

Transpiracija yra svarbus hidrologinio ciklo komponentas, o atogrąžų miškuose - vienas iš klimatą reguliuojančių faktorių.
**Panevėžio miesto savivaldybės taryba** – Panevėžio miesto savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Panevėžio miesto savivaldybės tarybos frakcijos 2019-2023 m. kadencijoje:██ Frakcija „Atsinaujinančiam Panevėžiui": 9 

 ██ Lietuvos valstiečių ir žaliųjų frakcija: 3 

 ██ Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio frakcija: 2 

 ██ Lietuvos socialdemokratų partijos frakcija: 2 

 ██ Lietuvos žaliųjų partijos frakcija: 2 

 ██ Frakcija „Kurkime jaukų miestą KARTU": 4 

 ██ Tėvynės sąjungos - Lietuvos krikščionių demokratų frakcija: 5 

Tarybą sudaro 27 tarybos narys. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

Merai
-----

* 1995–1997 m. – Tomas Josas
* 1997 m. – Rimantas Liepa
* 1997–2000 ir 2003–2008 m. – Vitas Matuzas
* 2000–2002 m. – Valdemaras Jakštas
* 2002–2003 m. – Visvaldas Matkevičius
* 2008–2010 m. ir 2011 m. – Povilas Vadopalas
* 2010–2011 m. ir 2011–2015 m. – Vitalijus Satkevičius
* Nuo 2015 m. Rytis Mykolas Račkauskas

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Panevėžio miesto taryba 1990–1995 m.
* Panevėžio miesto savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Panevėžio miesto savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Panevėžio miesto savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Panevėžio miesto savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Panevėžio miesto savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Panevėžio miesto savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2018-09-26 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2011-12-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lathyrus latifolius** |
| --- |
| Plačialapis pelėžirnis (*Lathyrus latifolius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Gentis: | Pelėžirnis  *( Lathyrus)* |
| Rūšis: | Plačialapis pelėžirnis  *( Lathyrus latifolius)* |

 |

**Plačialapis pelėžirnis** (*Lathyrus latifolius*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos pelėžirnių (*Lathyrus*) genties augalų rūšis.

Augalas vijoklinis, lanksčiu stiebu, žolinis, iki 2 m aukščio. Žydi birželio pradžioje-rugpjūtį. Šis pelėžirnis, kaip vijoklinis augalas, auginamas prie pavėsinių atramų. Galima sodinti gėlyne ir be atramų. Augalas sodinamas pavėsyje, derlingoje, ne per sunkioje ir ne per sausoje žemėje. Mėgsta kalkingą dirvą. Toje pačioje vietoje auga ilgiau kaip 10 metų. Žiemoja nepridengtas.

Pelėžirniai dauginami sėklomis ir dalijant kerą. 14-20 sėklų sveria 1 g. Patartina sėti tiesiai į nuolatinę vietą (iš rudens arba pavasarį), nes jie labai nemėgsta persodinimų. Pasisėja savaime. Augalai atsparūs ligoms ir kenkėjams.

Plačialapis pelėžirnis yra kiliminis augalas, gėlynuose auginamas toliau nuo tako, nes peržydėjęs nelabai dekoratyvus. Sodinamas parkuose, parkų pievelėse, tarp retų medžių bei krūmų, vienarūšėms grupėms arba su kitomis daugiametėmis (ypač laukinėmis) gėlėmis. Sodinama pavieniui arba po 2-3 augalus (į 1 m 2-5 ar 7 kerai).

Kultivuojamas nuo XVI a. Lietuvoje dar nėra itin dažnai auginamas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Plačialapis pelėžirnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |