recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Baterijos – elektrinės įtampos šaltiniai
**Elektrinė įtampa** apibūdina darbą, kurį atlieka (arba gali atlikti) elektros krūvis tekėdamas grandine. Žinodami grandine pratekėjusį elektros krūvį *q* ir atliktą darbą *A*, galime apskaičiuoti **įtampą**:

{\displaystyle U={\frac {A}{q}}={\frac {A\_{k}}{q}}+{\frac {A\_{p}}{q}}},
kur

{\displaystyle A\_{k}} – kuloninių jėgų atliktas darbas.
{\displaystyle A\_{p}} – pašalinių jėgų atliktas darbas.
{\displaystyle U} – elektrinė įtampa. Kitas dažnai pasitaikantis žymėjimas raide **V** (dažniausiai ne Europos šalys).

Elektrinio lauko potencialas
----------------------------

Elektrinę įtampą galima apibūdinti kaip potencialo verčių pradiniame ir galiniame taške skirtumą.

**Elektrinio lauko potencialas** - fizikinis dydis, lygus elektriniame lauke esančio krūvio potencinės energijos ir krūvio santykiui.

{\displaystyle \phi ={\frac {W}{q}}=k{\frac {|q|}{r}}=Er}

kur

{\displaystyle \phi } - elektrinio lauko potencialas.

{\displaystyle W} - elektrinio lauko potencinė energija;

{\displaystyle q} - krūvis;

{\displaystyle r} - atstumas tarp taškinių krūvių;

{\displaystyle E} - elektrinio lauko stipris;

  

{\displaystyle U=\phi \_{1}-\phi \_{2}=-\Delta U}

Matavimo vienetai
-----------------

Elektrinės įtampos matavimo vienetas remiantis įtampos apskaičiavimo formule yra:

{\displaystyle [U]={\frac {[A]}{[q]}}={\frac {[1J]}{[1C]}}=1J/C}.
Pagerbiant italų mokslininką Alessandrą Voltą, įtampos matavimo vienetas *1 J/C* buvo pavadintas voltu. Voltas sutrumpintai žymimas raide *V*.

{\displaystyle \mathbf {[} U]=\mathbf {1} J/C=1V}.
Iš elektrinės įtampos apskaičiavimo formulės matyti, kad voltas yra tokia elektrinė įtampa tarp laidininko galų, kai juo pratekėdamas *1C* krūvis atlieka *1J* darbą. Voltą galima apibūdinti ir kitaip: *1V* įtampos šaltinis suteikia 1J energijos 1C krūvį turinčioms dalelėms.

Įtampa pagal Omo dėsnį
----------------------

Kūnus, tarp kurių yra įtampa, sujungus laidininku teka elektros srovė, kurios dydis priklauso nuo įtampos ir laidininko varžos. Pastarųjų santykį apibrėžia Omo dėsnis:

{\displaystyle \mathbf {U} =\mathbf {I} \cdot \mathbf {R} }

Įtampos matavimo prietaisai
---------------------------

Įtampos matavimo prietaisas – voltmetras. Jis jungiamas į grandinę lygiagrečiai. Įtampą galima matuoti ir galvanometru, kuris yra sujungiamas su didelės varžos rezistoriumi ir įjungiamas tarp dviejų grandinės taškų. Jeigu reikia išmatuoti didesnę įtampą, prie galvanometro nuosekliai prijungiama priešvaržė.

**Idealus voltmetras** - toks voltmetras, kurio varža yra begalinė.

{\displaystyle R\_{V}=\infty }

kur 

{\displaystyle R\_{V}} - idealaus voltmerto varža;
**Urbanistika** (*miestotyra*) – mokslas, tiriantis miestą kaip kultūros reiškinį. Nagrinėja politikos, ekonomikos, geografijos, ekologijos ir socialinius aspektus, fizinę struktūrą ir architektūrą.

Glaudžiai susijęs su miestų planavimu.

Konkrečiau
----------

Socialinių mokslų tarpdalykinė šaka, taikanti socialinių (politikos, ekonomikos, kultūrinės antropologijos, civilizacijos studijų, socialinės geografijos, ekologijos, viešosios teisės), fizinių (geografijos), technologijų (aplinkos, statybos, transporto inžinerijos, miestų planavimo ir erdvinio formavimo) ir humanitarinių (kultūros studijų, etnologijos, istorijos) žinias ir metodus.

XIX a. pabaigoje–XX a. pradžioje Vakaruose prasidėjusi sparti industrializacija ir urbanizacija paskatino urbanistiką. XX a. antroje pusėje, sparčiau plečiantis globalizacijai, urbanizacijai, raida suintensyvėjo.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  Jūratė Markevičienė. *Urbanistika*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-01-04.

Vikižodynas
**Elektroencefalografija** (*elektro…* + gr. enkephalos – smegenys + *…grafija*; EEG) – metodas, kuriuo matuojama smegenų biosrovė, fiksuojant elektrinius virpesius. Iš gautų signalų sprendžiama apie smegenų aktyvumą bei sąmonės būklę.

Srovės virpesių priežastys – fiziologiniai procesai, vykstantys tarp atskirų ląstelių smegenyse, kurių elektrinės būklės (pa)kitimai padeda smegenims perdirbti informaciją. Dėl specifinės erdvinės struktūros generuotos atskirų neuronų (mini) srovės susijungia taip, kad virš jų esančius įtampos pakitimus galima išmatuoti.

Elektrinis smegenų aktyvumas gali būti užrašomas, naudojantis paviršiaus elektrodais, juos tvirtinant prie galvos odos. Toks užrašymas vadinamas **elektroencefalograma**. 

EEG naudojama tiriant miegą bei kitas sąmonės būsenas. Šiuo metu kuriama programinė įranga, kuria atliekama automatizuota signalų analizė. 

Pirmieji EEG matavimai, atliko Hansas Bergeris, 1929 m.

Istorija
--------

1924 m. Hansas Bergeris užrašė žmogaus elektroencefalogramą, o savo rezultatus publikavo 1929 m. Jis taip pat atrado Alfa bangų blokus. Buvo pastebėti žymūs EEG pakitimai, kai bandomasis atsimerkdavo arba buvo skatinamas išlaikyti protinės veiklos aktyvumą.

Medicinoje smegenų biosrovė kartais generuojama ir tiesiogiai pačių smegenų paviršiaus (**elektrokortikograma**).Jei ši srovė matuojama elektrodų, esančių smegenų skystyje, pagalba, tokie rezultatai vadinami **lokaliais laukų potencialų skirtumais**.

Giminingi metodai
-----------------

* Magnetoencefalografija: kartu su elektrinėmis biosrovėmis matuojami ir magnetinių laukų pakitimai.
* Funkcinė magnetorezonanso tomografija: tiriami smegenų kraujotakos pakitimai ir ypatumai.

Vienas labiausiai paplitusių būdų, skirtų EEG analizei – duomenų transformacija iš įprasto periodinių įtampos skirtumų atvaizdavimo pavertimas į dažnio virpesius (spektrograma). Tokiu būdu gauti duomenys leidžia greitai nustatyti ritminį aktyvumą.

Literatūra
----------

* Mary Brazier: *A history of the electrical activity of the brain; the first half-century*. New York: Macmillan, 1961.
* Pravdich-Neminsky VV.: *Ein Versuch der Registrierung der elektrischen Gehirnerscheinungen*. Zbl Physiol 27: 951–960, 1913.
* Cornelius Borck: *Hirnströme : Eine Kulturgeschichte der Elektroenzephalographie* Göttingen 2005. ISBN 3-89244-893-0

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Elektroencefalografija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* OpenEEG: GPL licencija **(**angl.**)**
* Virtualusis gydytojas apie elektroencefalografiją **(**vok.**)**

Taip pat skaitykite
-------------------

* MEG
* Smegenų bangos
* Evokuoti potencialų skirtumai
* Koreliuoti potencialai
* Neurofiziologija
* Neurologija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Inertinės dujos
**Inertinės dujos** (tauriosios dujos, retosios dujos) – periodinės elementų sistemos VIII grupės pagrindinio pogrupio cheminiai elementai – helis (He), neonas (Ne), argonas (Ar), kriptonas (Kr), ksenonas (Xe), radonas (Rn). Inertinės dujos yra randamos ore, vandenyje, kai kuriuose mineraluose, helis – požeminėse dujose. Susidaro per įvairius branduolinius procesus.

Savybės
-------

Bespalvės, bekvapės ir beskonės vienatomės dujos. Helis – vienintelė medžiaga nesustingstanti absoliutaus nulio temperatūroje. Visi elementai yra chemiškai pasyvus, nes jų atomų išoriniai sluoksniai yra užpildyti elektronų.

|   | Helis | Neonas | Argonas | Kriptonas | Ksenonas | Radonas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Atominis skaičius | 2 | 10 | 18 | 36 | 54 | 86 |
| Atomo masė | 4,0026 | 20,183 | 39,948 | 83,80 | 131,30 | 222 |
| Išorinų elektronų konfigūracija | 1s² | 2s²2p6 | 3s²3p6 | 4s²4p6 | 5s²5p6 | 6s²6p6 |
| Kiekis ore (%) | 4,6×10-4 | 1,61×10-3 | 0,9325 | 1,08×10-4 | 8×10-6 | 6×10-18 |
| Lydymosi temperatūra (°C) | -272 (2,5 MPa slėgyje) | -248,6 | -189,3 | -157,1 | -111,8 | -71 |
| Virimo temperatūra (°C) | -268,9 | -245,9 | -185,9 | -153,2 | -108,1 | -63 |
| Tankis (kg/m³) | 0,179 | 0,900 | 1,784 | 3,745 | 5,851 | 9,960 |

Panaudojimas
------------

Inertinėmis dujomis prileidžiamos kaitinimo, dujošvytės, signalinės lempos. Naudojamos elektroninėje, vakuuminėje ir branduolinėje technikoje. Atmosferoje suvirinami metalai. Skystas helis naudojamas kaip šaldymo agentas.

Istorija
--------

Dėl inertiškumo ilgą laiką nepavyko aptikti. Pirmąjį iš inertinių dujų – helį – 1868 m. aptiko Ž. Žansenas (Prancūzija), Dž. Lokjeris ir E. Franklendas (Jungtinė Karalystė) saulės protuberantų spektre. Kitos inertinės dujos buvo atrastos 1894–1904 m.

  

Vikižodynas
**Moizmas** (kin.: 墨家; pinyin: Mòjiā) – kinų filosofinis mokymas, kurio pradininkas – Modzi (墨子 *Mòzǐ*). Mokykla iškilo "Šimto mokyklų" laikotarpiu – maždaug tuo pačiu metu kaip ir konfucianizmas, daoizmas, legizmas. Moizmas buvo trumpaamžis, ir Čin laikais išnyko. Modzi filosofija jo mokinių buvo surašyta į veikalą "Modzi".

Filosofija
----------

Dangus (天 *tiān*) moistams buvo aukščiausia, viską stebinti ir žmones baudžianti jėga. Moizmas teigė, kad žmogus turi visus mylėti vienodai ("visuotinė meilė"). Pirmiausia reikia mylėti visus žmones, tik tada – savo šeimą ir save patį. Šį punktą ypač kritikavo konfucianistai, nes jie buvo įsitikinę, kad kai kuriuos žmones, pavyzdžiui, savo tėvus, reikia mylėt labiau nei visiškai nepažįstamus. Pasak moizmo, tuos, kurie seka Dangumi, Dangus apdovanoja, o nepaklusniuosius nubaudžia. Taigi moistinė moralė grįsta nauda.

Iš prigimties žmogus negali atskirti, kas yra teisinga ir kas – klaidinga. Todėl reikia turėti valdovus, kurie padės suderinti teisingumą ir klaidingumą. Moistai buvo prieš karus, tačiau teigė, kad valstybė gali naudoti jėga gindamasi.

Moistai taip pat sukūrė politinę organizaciją, per kurią mėgino įgyvendinti savo skelbiamas idėjas. Jų struktūra susidėjo iš vietinių "atstovybių" visose to meto Kinijos teritorijoje buvusiose valstybėlėse. Kiekvienai tokiai grupei vadovavo vadinamieji "dziudzi" (*juzi*). Buvo skatinamas taupus, asketiškas gyvenimo būdas. Dziudzi paskirdavo savo įpėdinį. Tačiau ši organizacija neturėjo jokios centrinės valdžios ir bendrai rėmėsi tik Modzi mokymais.

Viena iš moizmo mokyklų buvo logikai. Jie domėjosi loginių galvosūkių sprendimu. Pagrindinis atstovas – Long Gongsunas. Dauguma vėlesnių kinų filosofų nesidomėjo loginėmis problemomis, todėl šios mokyklos idėjų išlikę nedaug.

Nuorodos
--------

* Modzi tekstas
**Klėtis** – pastatas javams bei drabužių atsargoms laikyti, miegoti.

Būdavo statoma be pamatų arba ant kampuose padėtų akmenų, ąžuolinių trinkų. Stogas dažniausiai būna gegninės konstrukcijos, dvišlaitis, rečiau keturšlaitis ar laužtiniais galais, dengtas šiaudais, malksnomis, tošimis, kartais dar ir plona velėna. Dauguma klėčių turi 1–2 metrai pločio prieklėtį (paprastai atvirą), jo stogas dažnai paremtas stulpeliais (kolonomis). Klėtys būdavo vienaaukštės ir dviaukštės.

Įvairios klėties dalys būdavo puošiamos išdrožomis: durys – saulutėmis, roželėmis, eglutėmis, spiralėmis; langų rėmai – žalčiukais; prieklėčio stulpeliai – paukščių, žalčių, žirgų figūromis; stogo galai – dvailų (dvigubų) žirgelių, paukščių, ragų figūromis.

Rytų Aukštaitijoje, Dzūkijoje būdingos mažos klėtys, Šiaurės Lietuvoje, Vidurio Aukštaitijoje, Suvalkijoje – didesnės, kartais sudvigubintos, dviaukštės. Dvarų ir stambiųjų ūkininkų trobesys grūdams laikyti dažniausiai vadintas svirnu.

Žemaičių klėtys
---------------

* Past. 1820 m.Past. 1820 m.
* 
* Klėtis (past. 1909 m.)Klėtis (past. 1909 m.)
* Past. XX a. pr.Past. XX a. pr.
* Past. XIX a. pab.Past. XIX a. pab.

Aukštaičių klėtys
-----------------

* Klėtis Kupiškio raj.Klėtis Kupiškio raj.
* Klėtis Pakruojo rajone, Steigvilių kaimeKlėtis Pakruojo rajone, Steigvilių kaime

Šaltiniai
---------

1. ↑  *klėtis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka:**  – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLietuvių liaudies architektūra |
| --- |
|  |
| Gyvenamieji namai | 
 gryčia **·**  numas **·**  pirkia **·**  rūmas **·**  stuba  **·**  troba |  |
|  |
| Ūkiniai statiniai | 
 daržinė  **·**  diendaržis  **·**  išvietė  **·**  jauja **·**  klėtis  **·**  klojimas  **·**  kluonas  **·**  ledainė  **·**  pirtis  **·**  svirnas  **·**  šulinys  **·**  tvartas  **·**  vežiminė  |
|  |
| Patalpos ir detalės | 
 alkieriukas **·**  asla **·**  čiukuras **·**  gonkos  **·**  kamara  **·**  kamaraitė **·**  kaminas  **·**  krikštasuolė  **·**  langinės **·**  lėkis  **·**  liepys  **·**  lunginė **·**  numogalis  **·**  prieklėtis  **·**  priemenė  **·**  priešinė  **·** seklyčia  **·**  vėjalentė  **·**   |

 |
JAV Kongreso rūmų (Kapitolijaus) planas, su Atstovų Rūmų (žemųjų rūmų) posėdžių sale kairėje ir Senato (aukštųjų rūmų) posėdžių sale dešinėje
Diagrama, rodanti santykius tarp JAV valdymo organų (įskaitant dvejus parlamento (Kongreso) rūmus) pagal JAV Konstituciją
**Dvejų rūmų parlamentas** – parlamentas, kuris turi dvejus rūmus. Vieni rūmai vadinami žemaisiais, kiti – aukštaisiais.

Žemieji rūmai paprastai renkami vienu metu ir laikoma, kad jie atstovauja tautai. Paprastai jų nario kadencija būna 3–5 metai.

Aukštųjų rūmų nariai gali atstovauti teritorijas. Jie gali būti renkami, tik kitaip, nei žemųjų rūmų nariai, o gali būti ir nerenkami (vietą paveldi ar paskiriami). Aukštųjų rūmų nariai paprastai turi ilgesnę kadenciją. Aukštųjų rūmų sudėtis gali būti atnaujinama ne iškart, o dalimis.

Parlamento suskaidymas į dvejus rūmus grindžiamas įvairiai. Teigiama, kad tai sudaro galimybę atstovauti skirtingiems interesams skirtinguose rūmuose. Kita priežastis yra prisidėjimas prie „stabdžių ir atsvarų" sistemos. Taip pat teigiama, kad projektų svarstymas dvejuose rūmuose pagerina priimamų įstatymų kokybę, padeda pataisyti klaidas juose. Dar manoma, kad apsunkindamas įstatymų leidimą dvejų rūmų parlamentas padeda užtikrinti įstatymų stabilumą.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  *Parlamentas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVII (On-Peri). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
2. 1 2 3 4  Mariana Llanos, Detlef Nolte „Bicameralism in the Americas: around the extremes of symmetry and incongruence", „The Journal of Legislative Studies", 2003, Volume 9, Issue 3 , Pages 54-86, DOI: 10.1080/1357233042000246864
| Mojuta |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Gvatemala Gvatemala |
|  |
| Aukštis | 1662 m |
|  |
| Tipas | Stratovulkanas |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | užgesęs |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | - m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 14°01′0″ š. pl. 90°06′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.01667°š. pl. 90.10000°r. ilg.﻿ / 14.01667; 90.10000Koordinatės: 14°01′0″ š. pl. 90°06′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.01667°š. pl. 90.10000°r. ilg.﻿ / 14.01667; 90.10000 |

**Mojuta** (isp. *Moyuta*) – užgesęs ugnikalnis pietinėje Gvatemaloje, Chutiapos departamente, į pietvakarius nuo Mojutos miesto, ties pietine Chaltapagvos lūžio riba. Aukštis 1662 m. Viršūnė sudaryta iš 3 andezitinės lavos kupolų. Komplekso šlaituose yra nemažai šlakinių kūgių. Šiauriniuose ir pietiniuose šlaituose veikia silpnos fumarolės, šiaurės rytinėje papėdėje trykšta karštosios versmės. Ugnikalnio šlaitai padengti mišku ir kavos plantacijomis.

Nuorodos
--------

* Smithsonian Institution informacija Archyvuota kopija 2021-09-17 iš Wayback Machine projekto.
| **Goša Kucenko** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Ю́рий Гео́ргиевич Куце́нко |
| Visas vardas | Ю́рий Гео́ргиевич Куце́нко |
| Gimė | 1967 m. gegužės 20 d. (56 metai)Zaporožė, Ukraina |
| Gyven. vieta | Maskva |
| Tautybė | Rusas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius, muzikantas |

**Goša Kucenko** arba **Jurijus Kucenka** (rus. *Ю́рий Гео́ргиевич Куце́нко*, g. 1967 m. gegužės 20 d. Zaporožėje) – Rusijos aktorius, kino režisierius, scenaristas, prodiuseris, dainininkas ir visuomenės veikėjas. Rusijos Federacijos nusipelnęs menininkas (2013 m.).

Sulaukė didelio populiarumo dėl vaidenų veiksmo filmuose „Mama, neverk", „Antikileris".

Biografija
----------

Kine sukasi nuo 1993 m. kai pasirodė filme „Svajonės". Atliko daugybę vaidmenų, kuriame buvo komiškas personažas, kartais banditas. 

Pirmasis didelis dramatiškas vaidmuo, jo paties prisipažinimu, buvo įkūnytas psichoterapeutas Jurijus Štalis TV seriale „Nemiga", pasirodęs 2021 m. spalį.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  >
4. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali Kucenkos svetainė
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| **Clavulina cinerea** |
| --- |
| Pilkasis žagaris (*Clavulina cinerea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Eilė: | Voveraitiniečiai  *( Cantharellales)* |
| Šeima: | Žagariniai  *( Clavulinaceae)* |
| Gentis: | Žagaris  *( Clavulina)* |
| Rūšis: | Pilkasis žagaris  *( Clavulina cinerea)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Pilkasis žagaris** (*Clavulina cinerea*) – žagarinių (*Clavulina*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai 3-8 cm aukščio, krūmiškai išsišakoję: šakos ir šoninės šakelės tankios, plokščios arba apvalios, trumpomis, bukomis, rečiau smailiomis, dantytomis viršūnėlėmis, pilkos, pilkai rusvos spalvos.
Kotas iki 3 cm aukščio ir 6 mm storio, baltas arba šakelių spalvos.
Trama stipraus grybų kvapo.
Sporos 6-11 x 6-10 μm.

Būdingi požymiai: šakelių viršūnėlės bukos, retai nusmailėjusios ar dantytos.

Augimo laikas: ruduo. Auga ir pavieniui, ir grupelėmis. Jaunas valgomas, menkavertis. Neretas, vietomis dažnas.

Literatūra
----------

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 455
**Inessa Kaagman**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Inessa Kaagman |
| Gimimo data | 1996 m. balandžio 17 d. (26 metai) |
| Gimimo vieta | Hornas, Nyderlandai |
| Ūgis | 170 |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | PSV |
| **Numeris** | 10 |
| **Pozicija** | saugė |
| Jaunimo klubai |
| 2008–2013 | HVV Hollandia |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2013–2018  2018–2020  2020–2022  2022– | Ajax  Everton FC  Brighton & Hove Albion WFC  PSV | 102 0(15)031 00(5)042 0(12)010 00(4) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2019 | Nyderlandai Nyderlandai | 12 00(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. sausio 25 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. sausio 25 d.. |

**Inesa Kagman** (*Inessa Kaagman*. g. 1996 m. balandžio 17 d.) – futbolininkė, saugė, atstovavusi Nyderlandų nacionalinei rinktinei.

Biografija
----------

Gimė Horne, Šiaurės Olandijos provincijoje, Nyderlanduose.

Vaikystėje ir jaunystėje sportavo gimtojo miesto HVV Hollandia jaunimo komandose.

Nuo 2013 m. rungtyniavo Ajax klubo moterų komandoje. Tapo moterų Eredivisie čempione.

2018 m. persikėlė į Angliją ir atstovavo „Evetono" klubui.

2020 m. liepos 17 d. pasirašta vienerių metų sutartis su Brighton & Hove Albion WFC.

2022 m. grįžo į Nyderlandus ir rungtyniavo Eindhoveno PSV.

#### Nyderlandų nacionalinė rinktinė

Kitados rungtyniavo Nyderlandų jaunimo rinktinėse. 2014 m. kartu su U-19 rinktine tapo merginų U-19 čempionato nugalėtoja.

Nuo 2019 m. kviečiama į Nyderlandų nacionalinės futbolo rinktinę. Rinktinės strategė Sarina Wiegman ją įtraukė į rinktinės narių sąrašą.

2019 m. sausio 19 d. debiutavo rungtynėse prieš Pietų Afrikos Respublikos rinktinę. Šios rungtynės vyko Keiptaune, o jas stebėjo 27 tūkst. žiūrovų.

Laimėjimai
----------

su AJAX
* moterų Eredivisie: 2016–2017, 2017–2018 m.
* KNVB moterų taurė: 2013–2014, 2016–2017 m.

su U-19 rinktine
* 2014 m. pasaulio merginų U-19 čempionato nugalėtoja

Išnašos
-------

1. ↑  Inessa Kaagmam keliasi į Everton
2. ↑  PSV neemt Kaagman over van Brighton & Hove Albion
3. ↑  Pasklelbta Nyderlandų rinktinės sudėtis
4. ↑  Apie debiutą nacionalinėje rinktinėje

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Soccerdonna
* Weltfussball
| **Sylvia curruca** |
| --- |
| Pilkoji devynbalsė (*Sylvia curruca*)Pilkosios devynbalsės giesmė |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Devynbalsiniai  *( Sylviidae)* |
| Gentis: | Devynbalsės  *( Sylvia)* |
| Rūšis: | Pilkoji devynbalsė  *( Sylvia curruca)* |

 |
| Binomas |
| ***Sylvia curruca***Linnaeus, 1758 |

**Pilkoji devynbalsė** (*Sylvia curruca*) – devynbalsinių (*Sylviidae*) šeimos paukštis, priklausantis devynbalsių genčiai.

Paplitimas
----------

Paplitusi Europoje, išskyrus pietvakarinę dalį, ir centrinėje bei vakarinėje Azijoje. Migruojantis paukštis. Žiemoja Sacharos pietuose, Arabijoje ir Indijoje.

Lietuvoje dažna, aptinkama įvairaus tipo miškų atviresnėse vietose, parkuose. Stebima visoje šalies teritorijoje balandžio–spalio mėnesiais, kasmet peri 110 000 – 160 000 porų.

Išvaizda
--------

Paukštis nedidelis, 11–13 cm. ilgio. Tai mažiausia devynbalsių rūšis, iš esamų Lietuvoje. Viršutinė kūno dalis pilka arba šviesiai ruda, apatinė – šviesiai pilka ar net beveik balta. Tarp patelių ir patinėlių nėra didesnių išvaizdos skirtumų.

Elgsena
-------

Lizdą suka ant apatinių medžių šakų. Deda 3-7 kiaušinius. Minta vabzdžiais, ypač jų vikšrais, o rudenį kartais ir prinokusiomis uogomis, sėklomis. Gyvena kelerius metus, seniausi individai užfiksuoti sulaukę beveik 8 metų.

Galerija
--------

* Paplitimo arealas:██ Peri

 ██ Aptinkama nuolat

 ██ Praskrenda

 ██ Žiemoja
* 
* 
* 
* Lizdas su kiaušiniais

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jusys, V. Karalius, S. Raudonikis, L. *Lietuvos paukščių pažinimo vadovas*. Lietuvos ornitologų draugija, 2020, p. 242
2. ↑  *Wildlife of Britain'*. Dorling Kindersley Limited, 2011, p. 152
3. ↑  Fransson, T. Jansson, L. Kolehmainen, T. Kroon, C. & Wenninger, T. (2017). *EURING list of longevity records for European birds*



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pilkoji devynbalsė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

Biologinio valymo įrenginio ir infiltracijos šulinio principinė schema
**Infiltracijos šulinys** – tai statinys, skirtas apvalytoms biologinio valymo įrenginio buitinėms nuotekoms infiltruoti į gruntą. 
Prieš naudojant infiltracijos šulinius, tyrinėjami vietovės gruntai, vyksta projektavimo darbai. Kad vyktų infiltracija, šiems šuliniams reikalingi ypač laidūs vandeniui gruntai – smėlis, priesmėlis, žvyras.

Montavimas
----------

Šuliniai montuojami, kai gruntinio vandens lygis (GVL) yra bent 1 m žemiau negu infiltracijos šulinio dugnas. Infiltracijos šulinio skersmuo parenkamas tokio dydžio, kad 1 m² plotui tektų atitinkama hidraulinė apkrova, priklausanti nuo grunto. Maksimalios hidraulinės apkrovos priklauso nuo grunto, pavyzdžiui, esant šulinio skersmeniui 1,5 m, šulinio leistinas hidraulinis apkrovimas neturi būti didesnis nei 260 l/parą priesmėlio grunte, o vidutinio smulkumo smėlyje – 570 l/parą.
Infiltracijos šuliniai dažniausiai statomi iš gelžbetoninių perforuotų žiedų, kurių viduje suformuojama įkrova iš atitinkamos frakcijos smėlio, žvyro, skaldos. Įrengus mažesnio diametro šulinius, jų neperforavus ar netinkamai suformavus įkrovą, dėl įkrovos kalmatacijos sutrumpėja įkrovos tarnavimo laikas.

Literatūra
----------

* Aplinkos apsaugos inžinerija[neveikianti nuoroda]
* Pažangaus ūkininkavimo taisyklės ir patarimai[neveikianti nuoroda]
* Buitinių nuotekų šalinimo sistemos Archyvuota kopija 2017-06-02 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ardea cinerea** |
| --- |
| Pilkasis garnys (Ardea cinerea)Pilkasis garnys (*Ardea cinerea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gandriniai paukščiai  *( Ciconiiformes)* |
| Šeima: | Garniniai  *( Ardeidae)* |
| Gentis: | Tikrieji garniai  *( Ardea)* |
| Rūšis: | Pilkasis garnys  *( Ardea cinerea)* |

 |
| Binomas |
| ***Ardea cinerea***Linnaeus, 1758 |

**Pilkasis garnys** (lot. *Ardea cinerea*, angl. *Grey Heron*, vok. *Graureiher*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Kūnas pilkas, galvos viršus baltas. Virš akių juoda juostelė. Pakaušyje ilgas nusviręs juodas kuodas. Kaklas ilgas, jo priekyje kelios išilginės juodos juostos. Skrisdamas kaklą suriečia ir galvą pritraukia prie pečių. Apatinė kūno pusė balta, šonai pilkšvi. Snapas ilgas, tiesus, gelsvai rusvas.

Lietuvoje dažnas. Aptinkamas kovo – spalio mėn. Gyvena prie įvairių vandens telkinių, ypač kur daug žuvies. Lizdą krauna aukštai medyje, dažnai peri kolonijomis. Balandžio mėn. deda 4-5 žalsvai melsvus kiaušinius. Peri 25-26 dienas. Išveda vieną vadą, jaunikliai lizde išbūna apie 30 dienų. Jauniklių galvos viršus ir kaklas tamsiai pilki. Jų kūno viršutinė pusė rusvai pilka, apačia balta su rusvai juodomis išilginėmis juostomis.

Garnio kreksėjimas
Pilkieji garniai minta nedidelėmis žuvimis, vandens vabzdžiais, varlėmis. Dažnai lankosi žuvų tvenkiniuose, kur nejudėdamas stovi prie vandens. Apskritai tylus paukštis. Skrenda ramiai, ritmiškai ir lėtai plasnoja sparnais. Kai skrenda, kartais galima girdėti aštrų trumpą „griaik".

* Pilkasis garnysPilkasis garnys
* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pilkasis garnys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Indėlių draudimas** – ši draudimo rūšis skirta gyventojų bei juridinių asmenų bankuose bei kitose kredito įstaigose indėliams apsaugoti. Kai finansų institucijos susiduria su sunkumais, jos gali tapti nemokios, t. y. gali nesugebėti vykdyti savo įsipareigojimų gyventojams ir neturėti lėšų indėlių grąžinimui. Jeigu indėliai apdrausti, tai gyventojų pinigai yra saugūs – draudimas garantuoja indėlių grąžinimą.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje nuo 1997 m. veikia privalomasis indėlių draudimas, tam buvo įkurta ir valstybės įmonė „Indėlių ir investicijų draudimas". Bankai ir kitos kredito įstaigos, priimančios gyventojų bei juridinių asmenų indėlius, moka nustatyto dydžio draudimo įmokas, kurios yra kaupiamos Indėlių draudimo fonde. Esant reikalui, jos naudojamos sugrąžinant indėlius. Maksimali grąžinama indėlio suma bei laikotarpis, per kurį asmuo turi teisę atgauti savo indėlį, yra nustatyta įstatymu. Pavyzdžiui, net jeigu indėlis siekė pusę milijono litų, tai pagal įstatymą, galiojantį 2010 m. sugrąžinama gali būti tik 345 tūkst. litų – tokia yra šiuo metu nustatyta maksimali suma. Ši sistema galioja visoje šalyje ir indėlius draudžia komerciniai bankai, užsienio bankų skyriai (filialai) ir kredito unijos.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Subcoccinella vigintiquatuorpunctata** |
| --- |
| Dvidešimtketurtaškė boružė (Subcoccinella vigintiquatuorpunctata)Dvidešimtketurtaškė boružė(*Subcoccinella vigintiquatuorpunctata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Šeima: | Boružės  *( Coccinellidae)* |
| Gentis: | *Subcoccinella*  *( Subcoccinella)* |
| Rūšis: | Dvidešimtketurtaškė boružė  *( Subcoccinella vigintiquatuorpunctata)* |

 |
| Binomas |
| ***Subcoccinella vigintiquatuorpunctata***Linnaeus, 1758 |

**Dvidešimtketurtaškė boružė** (*Subcoccinella vigintiquatuorpunctata*) – boružių (*Coccinellidae*) šeimos vabalas.

Išvaizda
--------

Kūnas 3-40 mm, raudonai rudas, tankiai taškuotas. Priešnugarėlės dėmelės neryškios. Ant kiekvieno antsparnio yra keturios skersinės eilės juodų dėmelių, po 3 eilėje.

Vystymasis
----------

Kiaušinėliai geltoni. Lervos apie 5-6 mm ilgio, plačios, plokščios, siaurėjančios į abu galus, gelsvos, apaugusios šakotais spygliais. Turi galvą ir krūtinės kojas. Kenkia liucernoms, rečiau bulvių ir runkelių lapams.

Žiemoja vabalai po nukritusiais lapais ir velėnoje, laukų pakraščiuose, pakelėse, ežiose. Patelės kiaušinėlius deda gegužės mėn. krūvelėmis ant lapų. Išsiritusios lervos skaptuoja lapų minkštimą. Lapuose matomos nugrandytos išilginės juostelės. Apatinės lapų pusės epidermis lieka paparstai nepaliestas. Stipriau pakenkti lapai nudžiūsta.

Lėliukėmis lervos virsta tarp pažeistų lapų. Lietuvoje per metus išsivysto 1-2 generacijos.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dvidešimtketurtaškė boružė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Dvi įsimylėjusios merginos*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Incredibly True Adventureof Two Girls in Love |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Maria Maggenti |
| Scenaristas (-ai) | Maria Maggenti |
| Metai | 1995 |
| Žanras | romantinė drama |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Dvi įsimylėjusios merginos** (angl.  *The Incredibly True Adventure of Two Girls in Love*) – 1995 m. JAV sukurta romantinė drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Maggie Moore – Vendė
* Nicole Ari Parker – Evė
* Kate Stafford – Rebeka
* Laurel Holloman – Rendė
* Sabrina Artel – Vikė
* Toby Poser – Lena
* Nelson Rodriguez – Frenkas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Rendė – mokyklą baigianti paauglė, kuriai nesiseka mokslai. Mokykloje jos niekas nemėgsta ir mergina turi tik vieną draugą – keistuolį vardu Frenkas. Rendė gyvena lesbiečių šeimoje su teta ir jos drauge, nes motina ją paliko.Pati Rendė taip pat susitikinėja su ištekėjusia moterimi vardu Vendė. 

Kartą kolonėlėje sustoja prabangus džipas, kurį vairuoja toje pačioje mokykloje besimokanti Evė – tik su motina gyvenanti juodaodė. Merginos pradeda kalbėtis, vėliau susidraugauja, tačiau tai nepatinka Evės draugėms, kurios laiko Rendę keista. Merginos vis daugiau laiko praleidžia drauge ir įsimyli viena kitą. Kai Evės motina išvyksta ilgesniam laikui, merginos pirmą kartą lieka nakvoti kartu. Deja, motina grįžta anksti ryte ir jas užklumpa, be to, Rendės teta taip pat nenori, kad ši palaikytų artimus ryšius su Eve.

Nesulaukdamos paramos iš aplinkinių ir niekieno nesuprastos, merginos nusprendžia kartu pabėgti iš namų...
**Mardagailas** (arm. մարդագայլ – „žmogus vilkas") – būtybė armėnų mitologijoje, žmogus, įgyjantis vilko pavidalą. Dažniausiai šios būtybės būdavusios moterys.

Pasakojama, kad mardagailu moteris virsdavusi taip: pirma, Dievo priversta, paragaudavusi iš dangaus kaip kruša krintančio maisto, skirto mardagailui, po to ant jos iš dangaus užkrisdavusi vilkena. Tai būdavusi Dievo moteriai pasiųsta bausmė. Virtusi mardagailu, moteris naktį praleisdavusi klajodama su vilkais. Ji rydavusi lavonus, pagrobdavusi ir sudraskydavusi vaikus. Dienos metu mardagailas, nusimetęs ir paslėpęs vilkeną, atvirsdavęs moterimi. Šitaip tęsdavęsi septynerius metus, o jiems praėjus, vilkena sugrįždavusi į dangų ir mardagailas vėl tapdavęs paprasta moterimi.

Anot mito, kartą mardagailas bandęs suryti vieną savo svečią. Šis gindamasis smogęs jai durklu ir pataikęs į krūtį. Pienas išsitaškęs danguje ir taip atsiradęs Paukščių Takas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mitologijos enciklopedija*, I tomas. V. 1997. ISBN 5-415-00507-2, p. 32.
2. 1 2 3  Мифы народов мира. *Мардагайл* , C. Б. Арутюнян – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
3. ↑  *мардагайл*, mifolog.ru. Nuoroda tikrinta 2020-07-22.
| Medaliai |
| --- |
|  |
| **Atstovaujant: Austrijos vėliava Austrija**  |
| Kalnų slidinėjimas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2018 Pjončangas | Komanda |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2021 Kortina | Daugiakovė |
| **Sidabras** | 2019 Orė | Komanda |
| **Sidabras** | 2023 Kurševelis | Daugiakovė |
| **Bronza** | 2019 Orė | Slalomas |
| **Bronza** | 2019 Orė | Daugiakovė |
| **Bronza** | 2021 Kortina | Didysis slalomas |

**Marco Schwarz** (g. 1995 m. rugpjūčio 16 d. Filache) – Austrijos kalnų slidininkas, pasaulio čempionas ir olimpinis prizininkas.

Biografija
----------

2012 m. jaunimo olimpinėse žaidynėse pelnė trys aukso medalius.

2015 m. pasaulio taurės etape Italijoje pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos užėmęs trečiąją vietą slalomo rungtyje.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pjongčange austras vyrų slalomo varžybose užėmė 11-ąją vietą, o greitojo nusileidimo rungtyje liko 4-as. Mišrių komandų varžybose kartu su Austrijos nacionaline rinktine pelnė sidabro medalį.

2019 m. pasaulio čempionate pelnyti pirmieji apdovanojimai – sidabras komandinėje rungtyje ir du bronzos medaliai slalomo ir daugiakovės varžybose.

2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionato vyrų daugiakovės varžybų nugalėtojas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biographical information". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 15 d..

Nuorodos
--------

* FIS svetainėje
| Mardinasturk. *Mardin* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

MardinasMardinas

37°19′0″ š. pl. 40°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿37.31667°š. pl. 40.73333°r. ilg.﻿ / 37.31667; 40.73333﻿ (Mardinas)Koordinatės: 37°19′0″ š. pl. 40°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿37.31667°š. pl. 40.73333°r. ilg.﻿ / 37.31667; 40.73333﻿ (Mardinas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Turkijos vėliava Turkija |
| **Provincija** | Mardino provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 86 948  |
| **Altitudė** | 1 083 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Mardinas |

**Mardinas** (turk. *Mardin*, kurd. Mêrdîn, arab. ماردين = *Mārdīn*) – miestas pietryčių Turkijoje, į pietryčius nuo Dijarbakyro, 20 km nuo Sirijos sienos; ilo centras. Įsikūręs Mardino kalnų pietiniuose šlaituose. Iš miesto plentai veda į Gaziantepą, Chalebą, Nusajbiną, Dijarbakyrą, ateina Stambulo–Bagdado geležinkelio atšaka. Vystoma tekstilės (medvilnės, vilnos) pramonė. Mardino apylinkėse auginami kviečiai, miežiai, vynmedžiai, migdolai, veisiamos avys, ožkos. Įsteigta laisvoji prekybinė zona. Turizmas.

Dauguma miesto gyventojų – kurdai ir arabai, taip pat yra asirų, armėnų, turkų.

Mardinas pasižymi senovine architektūra, gausiu kultūriniu–religiniu paveldu. Daug bažnyčių (asirų, armėnų, chaldėjų), veikia asirų ortodoksų Šv. Atanazo (Zafarano) vienuolynas (įkurtas 493 m.). Taip pat yra XII a. didžioji mečetė su minaretu, kitos XIII–XIV a. mečetės, kelios XII–XIV a. medresės. Stovi 976 m. pastatyta Mardino pilis.

Istorija
--------

Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų. Seniausiuose šaltiniuose (~V a. pr. m. e.) miestas minimas kaip *Izalā*. Romėnų laikais miestas minimas kaip *Marida* (ar *Merida*) – šis žodis kildinamas iš sirų kalbos ir reiškia „tvirtovė".

Miestas suklestėjo XII–XIV a. kai tapo viena iš tiurkų artukidų valstybės sostinių. Viduramžiais miestas buvo svarbi šio krašto krikščionių būstinė, 1034–1924 m. Zafarano vienuolyne rezidavo sirų ortodoksų patriarchas.

Paskelbus Turkijos respubliką, daugelis miesto ir apylinkių asirų bei armėnų buvo nužudyti arba kitaip represuoti.

Galerija
--------

* Kasimijės medresėKasimijės medresė
* Mardino didžioji mečetėMardino didžioji mečetė
* Senamiesčio gatvelėSenamiesčio gatvelė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mardinas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Variagų prekybos keliai
**Variagai** (sen. skand. *væringjar*, rus. *варяги*) – vikingai, IX-X a. keliavę po Rytų Europą (dabartinę Rusiją, Ukrainą, Baltarusiją). Vertėsi prekyba, plėšikavimu. Volgos upe pasiekdavo Kaspijos jūrą, Dniepru – Konstantinopolį.

Skandinavai VIII a. vid. įsikūrė Ladogos ežero pakrantėje (Aldeige) ir suvaidino svarbią rolę Rusios kaganato formavimuisi. Variagai pirmą kartą minimi 859 m. Pirmojoje kronikoje. Tuo pat metu vikingai puldinėjo Britų salas ir kuršius. 862 m. finų ir slavų gentys sukilo prieš variagus ir išstūmė atgal į Skandinaviją, tačiau variagai vėliau pasinaudoję slavų ir finų tarpusavio karais vėl įsiveržė į Rusią. Vadovaujami Riuriko variagai įskūrė Holmgarde (dab. Naugardas). IX a. jie valdė Volgos prekybos kelią tarp Gardarikio (šiaurės Rusijos) ir Serklando (vidurio Rusijos) į Abasidų Kalifatą. Vėliau Volgos prekybos kelio reikšmė sumenko, tačiau suklestėjo prekybinis maršrutas Dniepro upe ir Juodąja jūra (vad. Kelias iš variagų pas graikus). X a. variagai palaipsniui suslavėjo, bet senoji skandinavų kalba Naugarde buvo vartojama iki XIII a.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Variagai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lietuviška obelų veislė – **Noris**

**Noris** – lietuviška obelų veislė, sukurta 1950 m. Vytėnuose. Ją išvedė I. Štaras, sukryžminęs Rudeninį dryžuotąjį su Mekintošu. Nuo 1966 m. veislė plačiai auginama daugelyje sodininkystės ūkių ir mėgėjų soduose.

Vaismedžiai išauga aukšti ir šakoti, tačiau žiemą nėra labai ištvermingi. Pradeda žydėti vėlai. Derėti pradeda 3-4-ais augimo metais. Vainikas plataus kūgio formos, su retomis šakomis. Žiedai rausvi. Lapai kiaušiniški, šviesiai žali.

Vaisiai skinami rugsėjo pabaigoje – spalio pradžioje, išsilaiko iki balandžio mėn. Jaunų obelų vaisiai stambesni už vidutinius, o senų ir gausiai derančių – smulkesni. Vaisiai neatsparūs rauplėms ir rudajam puviniui. Jų skonis – rūgščiasaldis, aromatingas. Odelė vidutinio storio, truputį blizganti, neriebaluota.

Skinami vaisiai šviesiai žalsvos spalvos, sunokę tampa tamsiai raudoni. Minkštimas baltas, sultingas. Šerdelė ryški, nedidelė, ropės pavidalo. Sėklos vidutinio dydžio, šviesiai rudos spalvos.
|  |
| --- |
| Kareninės |
| Paplitimas | Mianmaras, Tailandas |
| Kalbų skaičius | 20 |
| Kilmė | Kinų-tibetiečių >**(Tibetiečių-mianmariečių)** >>**Kareninės** |
| Klasifikacija | sgaw-bghai, pwo, pao |

**Kajinų kalbos** arba **Karenų kalbos**, yra toninės kalbos, vartojamos kajinų tautinės mažumos Mianmare, ir yra priskiriamos kinų-tibetiečių kalbų šeimos, tibetiečių - mjanmų šakai. 

Trys pagrindinės kajinų kalbų atšakos yra: *Sgaw*, *Pwo*, ir *Pa'o*; tačiau dėl jų skirtumų ir ribų yra ginčijamasi. 

Kajahų (dar žinomų kaip *kareniai* arba *raudonieji kajinai*) ir su jais dažnai tapatinamos tautos - *kajanų* (dar žinomų *padaung* vardu) kalbos ir dialektai, yra priskiriami kajinų kalbų *Sgaw* atšakai. Ši atšaka yra beveik vienintelė tarp tibetiečių - mjanmų kalbų, turinti "veiksnio - veiksmažodžio - papildinio" žodžių tvarką. Šią žodžių tvarką tibetiečių - mjanmų kalbų šeimoje turi tik kajinų ir *bai* (pinyin: *Báiyǔ*) kalbos. Kitos tibetiečių - mjanmų kalbos naudoja "veiksnio - papildinio - veiksmažodžio" žodžių tvarką. Taip turbūt susiklostė, dėl kaimyninių tajų ir monų kalbų įtakos kajinų kalboms. Na, o kinų kalba, kaip manoma, įtakos kajinų kalboms nepadarė.

Nuorodos
--------

* kare MultiTree kalbos kodo „kare" informacija (angl. *MultiTree: A Digital Library of Language Relationships: Information by code: „kare"*)
* Ethnologue informacija
| **Variaspalvis nuosėdis** |
| --- |
| (*Cortinarius varius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Nuosėdiniai  *( Cortinariaceae)* |
| Gentis: | Nuosėdis  *( Cortinarius)* |
| Rūšis: | Variaspalvis nuosėdis  *( Cortinarius varius)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Variaspalvis nuosėdis** (*Cortinarius varius*) – nuosėdinių šeimos valgomas grybas, turintis vidutiniškas maistines savybes.

Išvaizda
--------

Kepurėlė 8–12 cm skersmens, iš pradžių apvali, vėliau paplokščiai iškili. Kraštai kartais užlinkę žemyn. Luobelė lygi ir labai lipni. Kotas drūtas ir trumpas, 5–10 cm ilgio, baltos arba violetinės spalvos, prie pagrindo gumbiškai sustorėjęs. Lakšteliai kartais sujungti lakšteliukais, ploni tankūs priaugintiniai. Kepurėlės trama balta, koto gelsva, kompaktiškos konsistencijos. Šis grybas neturi jokio ypatingo kvapo ir skonio.

Spalvos kaita: kepurėlės spalva įvairuoja nuo geltonai rudos iki oranžinės, kraštai šviesesni. Lakšteliai iš pradžių alyvinio, vėliau šviesiai rudo atspalvio.

Augavietė
---------

Grybas labiausiai mėgsta spygliuočių miškus, ypač egles ir kalkingą dirvožemį.

Sezonas: rugpjūtis–spalis.

Literatūra
----------

* Didysis gamtos vadovas, „Grybai", išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga", 2004 m. (121 psl.) ISBN 9955-573-65-1
Gotardo bazės tunelis
Koordinatės: 46°36′0″ š. pl. 8°45′54″ r. ilg.﻿ / ﻿46.60000°š. pl. 8.76500°r. ilg.﻿ / 46.60000; 8.76500
**Gotardo bazės tunelis** (vok. *Gotthard-Basistunnel*, pranc. *Tunnel de base du Saint-Gothard*, it. *Galleria di base del San Gottardo*) – 2016 m. birželio 1 d. atidarytas traukinių tunelis Alpėse Šveicarijoje. Visu pajėgumu tunelis pradėjo veikti 2016 m. gruodį. Šis tunelis yra didžiausias ir giliausias transporto tunelis pasaulyje. Jis yra 57,09 km ilgio.

Pagrindinė tunelio paskirtis yra palengvinti transporto srautų judėjimą per Alpes, ypatingai Roterdamo-Bazelio-Genujos koridoriumi, taip pat perkelti krovinių judėjimą iš sunkvežimių į traukinius.

Šio tunelio statyba dar 1992 m. buvo patvirtinta Šveicarijos gyventojų referendume, o statybos pradėtos 1996 m. Pradinis biudžetas siekė 10,3 milijardus JAV dolerių, tačiau bendras biudžetas pakilo iki 12 milijardų JAV dolerių. Statybų metu žuvo 9 darbuotojai.

Gotardo bazės tunelio padėtis Šveicarijoje (raudona linija)
Tunelis turėtų sutrumpinti keleiviams kelionę tarp Ciuricho ir Milano nuo daugiau nei 4 valandų iki 3 h 17 min. Taip pat buvo skaičiuojama, kad jis praplės Šveicarijos šiaurės-pietų krypties krovinių srauto traukiniais pralaidumą nuo 22 mln. tonų iki 44 mln. tonų per metus. Tačiau skaičiuojama, kad per pirmąjį pusmetį nuo tunelio atidarymo per dieną tuneliu pravažiuodavo 67 000 tonų krovinių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gotthard tunnel: World’s longest and deepest rail tunnel opens in Switzerland
2. ↑  Memorial ceremony for deceased tunnel workers Archyvuota kopija 2020-04-27 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „600 – 2022" (PDF). *Fahrplanfelder* (official document). Berne, Switzerland: Swiss Federal Office of Transport. 2021-11-16. p. 4. Nuoroda tikrinta 2022-07-21. „EC312, IC2 866"
4. ↑  NBC News
5. ↑  Luigi Jorio (2017-06-01). „Längster Eisenbahntunnel der Welt ist fast zu erfolgreich" (vokiečių). Zürich, Switzerland: SWI swissinfo.ch – a branch of the Swiss Broadcasting Corporation SRG SSR. Nuoroda tikrinta 2022-10-02.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gotardo bazės tunelis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Norito Hashiguchi**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Norito Hashiguchi |
| Gimimo data | 1995 m. lapkričio 26 d. (27 metai) |
| Gimimo vieta | Japonija |
| Ūgis | 177 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018–2019  2020  2021  2021 | Athletic 220 FC  Muktijoddha Sangsad KS  FK Banga Gargždai → Banga B | 40 0(16)05 00(0)09 00(0)02 00(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2021 m. spalio 20 d.. |

**Noritas Hašigučis** (*Norito Hashiguchi*; g. 1995 m. lapkričio 26 d.) – futbolininkas iš Japonijos, saugas.

Karjera
-------

Saugas futbolą žaidė Biwako Seikei sporto koledže.

### Mongolija

Žaidė Mongolijoje Athletic 220 FC ekipoje. Per du sezonus (2018 ir 2019 m.) Hashiguchi sužaidė 40 rungtynių ir pelnė 16 įvarčių.

### Bangladešas

2020 m. sezone atstovavo Bangladešo klubui Muktijoddha Sangsad KS. Bangladešo aukščiausios lygos klube „Muktijoddha Sangsad KS" sužaidė tik 5 rungtynes, nes dėl pandemijos čempionatas buvo nutrauktas.

### FK „Banga"

2021 m. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FK Banga Gargždai. Žaidė ir Banga B ekipoje, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje. Žaidėjas patyrė Achilo sausgyslės traumą, futbolininkui buvo atlikta operacija. Hashiguchi sužaidė devyneriose „Optibet A lygos" rungtynėse (sužaidė 290 minučių) ir du kartus „Banga B" ekipoje Pirmoje lygoje (115 minučių). Gegužės mėn. patirta trauma reiškė, kad žaidėjas likusią sezono dalį turės praleisti.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2021** | **Gargždų „Banga"** | 9 | 0 |
| 2021 | Gargždų „Banga B" | 2 | 0 |
|

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  sportas.lt: Naujokas komandoje
3. ↑  [ alfa.lt: naujokas Bangoje
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* fkbanga.lt svetainė
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* soccerway
| Kedrų Daubos rezervatas |
| --- |
| IUCN Ia kategorija (gamtos rezervatas) |
| Kedrų Daubos rezervato miške Kedrų Daubos rezervato miške |
| **Vieta:** | Rusija (Primorės krašto vėliava Primorės kraštas) |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Vladivostokas |
| 

Žemėlapis rodantis Kedrų Daubos rezervatas vietą.Kedrų Daubos rezervatas

  |
| **Koordinatės:** | 43°06′18″ š. pl. 131°30′45″ r. ilg.﻿ / ﻿43.10500°š. pl. 131.51250°r. ilg.﻿ / 43.10500; 131.51250Koordinatės: 43°06′18″ š. pl. 131°30′45″ r. ilg.﻿ / ﻿43.10500°š. pl. 131.51250°r. ilg.﻿ / 43.10500; 131.51250 |
| **Plotas:** | 178,97 km² |
| **Įkurtas:** | 1916 m. |
|  **Vikiteka:** | Kedrų Daubos rezervatas |

**Kedrų Daubos valstybinis gamtos rezervatas** (rus. *Государственный природный заповедник «Кедровая падь»*) – saugoma gamtos teritorija Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Primorės krašte, netoli Japonijos jūros Amūro įlankos pakrantės, Juodųjų kalnų priekalnėse, 30 km į vakarus nuo Vladivostoko, prie Kedrovajos upės. Turi biosferos draustinio statusą. Įsteigtas 1916 m.

Rezervatas įsteigtas siekiant išsaugoti ir tirti spygliuočių ir plačialapių medžių miškus su mandžiūrinės floros elementais. Teritorijoje sutinkami leopardai (labai retas porūšis – amūrinis leopardas), leopardinės katės (endeminis porūšis), amūriniai tigrai, dėmėtieji elniai, kabargos, didžiosios kiaunės, himalajiniai lokiai, usūriniai vamzdžianosiai, gigantiškieji kirstukai, juodieji gandrai, mandarininės antys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Azija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Kèdrų Daubõs rezervãtas.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 204
**Sapieginės** veislės kriaušė prof. Adomo Hrebnickio sudarytame „Vaisių atlase" (rus. *„Атлас плодов"*), 1906 m.
**Sapieginė** − sena lietuviška vasarinė kriaušių (lot. *Pyrus communis*) veislė.

Istorija
--------

Sinoniminiai vardai: *Sapiežanka*, *Lenkiškas Bergamotas*, *Bergamotte Sapiejanka*, *Kuršo Bergamotas* (*Kurländische Bergamotte*) ir kt. Vaisius, savo forma kiek suplotas iš viršaus, primena rūtinių šeimos hibridinę rūšį − bergamotą, tai atsispindi ir kai kuriuose šios pavadinimuose. Bergamoto formos kriaušės XIX a. pab.−XX a. pr. Vakarų Europoje itin išpopuliarėjo. Buvo paplitusi legenda, kad Lietuvon šios rūšies sodinukus iš Prancūzijos neva buvo atvežusi LDK didžiojo etmono Kazimiero Jono Sapiegos duktė (iš čia ir *Sapieginės* vardas). Visgi žinomas pomologas Adomas Hrebnickis nustatė, kad tai liaudiškos selekcijos vietinė kriaušė ir nereikėtų jos painioti su prancūziška rūšimi *Bergamote ronde d'été* ar kitomis. Įvedus eksploatacijon geležinkelį Sankt Peterburgas–Varšuva, juo Rytų Lietuvos gyventojai šias kriaušes ir kitas sodo gerybes dideliais kiekiais veždavo parduoti į Rusijos imperijos sostinės turgavietes. Dabartiniais laikais veislė nebėra populiari.

Aprašymas
---------

Vaismedžiai augūs: su galingu kamienu ir plačiu piramidišku vainiku. Pasodinus derėti pradeda po 6−7 metų, mėgsta derlingas dirvas. Žiemos šalčiams vidutiniškai ištvermingi. Vaisiai smulkūs, kiek suplotai apvalūs. Subrendusių kriaušių odelė šviesiai geltona, saulėtoje pusėje padengta šviesiai rausvos spalvos dryželiais. Minkštimas baltas, vidutiniškai sultingas, saldžiarūgščio skonio. Derlius skinamas rugpjūčio antroje pusėje, saugyklose išsilaiko apie 20 dienų. Vaisiai vidutiniškai transportabilūs, tinka vartoti švieži arba perdirbti į vyną, taip pat juos galima džiovinti žiemai.

Išnašos
-------

1. ↑  Атлас плодов / под редакцией Адама Гребницкого. 1906. − С. 514−517

Šaltiniai
---------

* Сапежанка
* ЭСБЕ/Бергамот
* Груша Сапежанка (Бергамот польский)
* Grusza Bergamota jesienna czerwona