recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Hydra vulgaris** |
| --- |
| Hydra vulgaris*Gėlavandenė hidra* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Tipas: | Duobagyviai  *( Cnidaria)* |
| Klasė: | Hidragyviai  *( Hydrozoa)* |
| Būrys: | Hidros  *( Hydroida)* |
| Šeima: | Hidriniai  *( Hydridae)* |
| Gentis: | Hidra  *( Hydra)* |
| Rūšis: | Gėlavandenė hidra  *( Hydra vulgaris)* |

 |
| Binomas |
| ***Hydra vulgaris***Pallas, 1766 |

**Gėlavandenė hidra** (*Hydra vulgaris*) – gėlavandenių hidrų rūšis, kurių polipai siekia iki 12 mm ilgio.

Aprašas
-------

Šios hidros turi nuo 4 iki 12 čiuopiklių, išsidėsčiusių apie burną.

Maistą gaudo išskėtusios čiuopiklius ir laukdamos, kol maistas palies juos. Tuomet sugriebia jį ir pritraukia prie burnos, praryja ir virškina. Nesuvirškintas daleles pašalina pro tą pačią burnos angą.

Kaip ir kitos hidros gėlavandenės hidros prie substrato tvirtinasi savo „padu", kuris būna disko pavidalo. Juda „sprindžiuodama" – susilenkia, prisitvirtina čiuopikliais prie substrato, tada atpalaiduoja iki tol prisitvirtinusį prie substrato padą, daro kūlverstį ir vėl prisitvirtina padu.

*H. vulgaris* kaip modelinis organizmas
---------------------------------------

*H. vulgaris* dažnai, kaip ir kitos hidros, naudojamos tyrimuose kaip modeliniai organizmai tiriant morfalaksinę regeneraciją, kadangi jos gana sparčiai dauginasi, jas lengva auginti. Yra duomenų, kad jos nesensta, tad yra biologiškai
nemirtingos, nors tai aptarinėjama.

Dauginimasis
------------

*H. vulgaris* dauginasi keliais būdais – lytiškai ir nelytiškai (pumpuravimusi bei po sužalojimų regeneruodamos iš kūno dalių).

Kai hidros dauginasi lytiškai, jų kūnuose susidaro sėklidės ar kiaušidės arba abejos viename individe. Iš sėklidžių išleisti spermatozoidai apvaisina kiaušidėse susidariusius kiaušinėlius. Kiaušinėliai apsitraukia chitininiu dangalu ir laukia kol susidarys tinkamos sąlygos.

Pumpuravimasis vyksta palankiomis sąlygomis, t. y. kai tinkama vandens temperatūra ir pakanka maisto. Miniatiūrinė hidro išauga iš stambios motininės hidros kūno sienelės. Pakankamai išsivysčiusi dukterinė hidra atsiskiria nuo motininės ir toliau jau gyvena savarankiškai. Šis hidrų dauginimosi būdas yra dažniausias, kadangi taip susidaro daugiausia palikuonių ir jis lengviausias.

Trečiasis būdas yra daugiau išgyvenimo, o ne dauginimosi būdas. Jei hidra supjaustoma į kelias dalis, kiekviena pakankamai stambi dalis transformuojasi į tokio pat dydžio atskirą hidrą. Panašiai gali pasidauginti, pvz. jūrų žvaigždės.

Nuorodos
--------

1. ↑  Martinez, D.E. (1998 m. gegužės mėn.), "Mortality patterns suggest lack of senescence in hydra.", *Experimental Gerontology* **33**(3): 217–225, doi:10.1016/S0531-5565(97)00113-7, PMID 9615920
2. ↑  Estep, P. W. (2010 m. rugsėjo mėn.). „Declining asexual reproduction is suggestive of senescence in hydra: comment on Martinez, D. "Mortality patterns suggest lack of senescence in hydra."". *Experimental Gerontology*. **45** (3): 645–6. doi:10.1016/j.exger.2010.03.017. PMID 20398746.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gėlavandenė hidra** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Phil Neville**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Philip Neville |
| Gimimo data | 1977 m. sausio 21 d. (47 metai) |
| Gimimo vieta | Beris, Anglija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Baigęs karieją |
| **Numeris** | 18 |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| 1990−1994 | Manchester United |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1994−2005nuo 2005 | Manchester UnitedEverton | 263 (5)183 (3) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1996−2007 | Anglija Anglija | 059 (0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2011 m..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Philip Neville** (g. 1977 m. sausio 21 d.) – anglų futbolininkas, Anglijos rinktinės ir Everton klubo gynėjas. Nuo 2006 metų yra šio klubo kapitonas.

Turi du brolius; vienas iš jų Gary Neville yra Manchester United klubo kapitonas. Su Tracy Neville, kuris žaidžia netbolą, yra broliai dvyniai.

Karjera
-------

Neville pradėjo treniruotis Manchester United Akademijoje, kartu su savo broliu. 1994 m. debiutavo kaip praktikantas. 2005 m. rugpjūčio 4 d. perėjo į Everton klubą ir pasirašė penkerių metų kontraktą. Naujame klube debiutavo UEFA Čempionų lygoje prieš Ispanijos klubą Villareal. Premier lygoje debiutavo prieš Manchester United. Tądien pirmąkart su broliu (Gary) susitiko priešingose komandose. Savo pirmą įvartį naujame klube įmušė 2006 m. gruodžio 30 d. žaidžiant prieš Newcastle United. 2006 m. rugpjūčio 8 d. tapo Everton klubo kapitonas. Lapkričio mėnesį du broliai susitiko dar kartą, šįkart kaip abiejų klubų kapitonai.

### Anglijos rinktinė

Anglijos rinktinėje debiutavo 1996 m. savo devyniolikto gimtadienio proga, prieš Kinijos rinktinę, žaidė kartu su savo broliu. Taip pat broliai žaidė 1996 m. FA Taurės finale prieš Liverpool. Abu broliai yra kartu sužaidę 142 kartus.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Žemyno čempionatai** |
| Anglija 1996 | pusfinalis | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Belgija-Nyderlandai 2000 | I etapas | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Portugalija 2004 | ketvirtfinalis | 2 | 0 | 1 | 0 | 0 |

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Jaunystėje Neville buvo puikus kriketininkas. Yra žaidęs U-19 Lancashire grafystės kriketo klube (angl. *Lancashire County Cricket Club*). Buvo Anglijos U-15 rinktinės kapitonas. Turi žmoną Julie ir du vaikus: sūnų Harvey ir dukrą Isabella.

Nuorodos
--------

* 
* Archyvuota kopija 2011-08-22 iš Wayback Machine projekto.

1. ↑  Phil Neville profilis svetainėje National-Football-Teams.com


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Phil Neville** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Erinaceus** |
| --- |
| Šiaurės vakarų Europos ežys (Erinaceus europaeus)Rudakrūtis ežys (*Erinaceus europaeus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | *Eulipotyphla*  *( Eulipotyphla)* |
| Šeima: | Ežiniai  *( Erinaceidae)* |
| Pošeimis: | Ežiai  *( Erinaceinae)* |
| Gentis: | Paprastieji ežiai  *( Erinaceus)* |

 |
| Binomas |
| ***Erinaceus***Linnaeus, 1758 |

**Paprastieji ežiai** (*Erinaceus*) – ežinių šeimos gentis.

Tai nedideli gyvūnai, kurių kūnas 13-27 cm ilgio. Sveria 0,4–1,1, prieš žiemos įmygį kartais iki 2 kg. Nugara ir dalis šonų apaugę dygliais. Tarp dyglių auga ilgi, ploni ir reti plaukai. Pilvas apaugęs ilgais ir šiurkščiais rausvais ar pilkais plaukais. Nugaros spalva kintanti – nuo tamsiai rudos iki juodos ar net baltos. Uodega trumpa, vos 1–5 cm ilgio. Galva gana stambi, burnos dalis šiek tiek ištįsusi. Ausys nedidelės, plačios, apvalios.

Gyvena miškų pakraščiuose, kirtavietėse, krūmynuose. Aptinkami taip pat stepėse ir miškastepėse; vengia užpelkėjusių vietų ir aukštų miškų. Dažni agrariniame kraštovaizdyje. Aktyvūs prietemoje ir naktį.

Rudakrūčiai ežiai (*Erinaceus europaeus*) ir šiauriniai baltakrūčiai ežiai (*Erinaceus roumanicus*) žiemai iš sausos žolės ir lapų įsirengia antžeminį lizdą ir iki pavasario įminga (žr. įmigis).

Visaėdžiai, bet daugiau suėda gyvulinio maisto: pelinių graužikų, driežų, varlių, įvairių vabzdžių ir lervų.

Šiaurinėje arealo dalyje poravimasis prasideda pavasarį, po įmygio. Per metus būna viena vada, kurioje 3–8 jaunikliai. Vos gimę ežiukai jau turi vos pastebimus dyglius. Lytiškai subręsta antraisiais gyvenimo metais. Gyvena apie 6 metus.

Rūšys
-----

Gentyje yra 4 rūšys:

* *Erinaceus amurensis* Schrenk, 1859 – Amūrinis ežys;
* *Erinaceus concolor* Martin, 1838 – Pietinis baltakrūtis ežys;
* *Erinaceus europaeus* Linnaeus, 1758 – Rudakrūtis ežys;
* *Erinaceus roumanicus* Barrett-Hamilton, 1900 – Šiaurinis baltakrūtis ežys; Ši rūšis paplitusi Lietuvoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  itis.gov / *Erinaceus* Linnaeus, 1758
Koordinatės: 55°41′1″ š. pl. 21°7′16″ r. ilg.﻿ / ﻿55.68361°š. pl. 21.12111°r. ilg.﻿ / 55.68361; 21.12111

Hageno kalno viršūnę žymintis obeliskas.
Hageno kalnas nuo jūros pusės.
Vaizdas nuo Hageno kalno Baltijos jūros link.
**Hageno kalnas** – tai 36,4 m aukščio smėlio kopa, stūksanti šalia Klaipėdos, Smiltynėje, apie 0,6 km į vakarus nuo naujosios perkėlos. Ant jos yra tarpukaryje pastatytas paminklas, skirtas žymiam Prūsijos fizikui ir hidroinžinieriui, Kuršių nerijos apželdintojų vadovui Liudvikui Hagenui.

Istorija
--------

L. Hagenas moksliškai pagrindė ir susistemino kopų sutvirtinimą augmenijos pagalba, formuojant kopagūbrius, ir pats dalyvavo bei vadovavo įgyvendinant savo idėjas šiaurinėje Kuršių nerijos dalyje. 1936 m. už tai dėkingi Klaipėdos krašto gyventojai ant kopos jo atminimui pastatė kuklų akmeninį obeliską. Jo priekinėje pusėje yra vokiškas įrašas *„Hagen’s Hoh"* (Hageno kalnas). Kitoje obelisko pusėje vokiečių (paryškinta) ir lietuvių kalbomis iškalti žodžiai: „*Liudviko Hageno kopų apželdinimo vadovo atminimui*". Antrojo pasaulinio karo metu aukščiausia kopa šalia Klaipėdos turėjo strateginę reikšmę. Tai liudija išlikę apkasų bei pastatų pėdsakai.

XIX a. L. Hagenas (1797–1884) buvo Pilau (dab. Baltijskas) miesto garbės pilietis, ten statęs uostą, kanalus, tvirtinęs nerijos krantus, nuo 1869 m. vadovavęs Prūsijos statybų direktorijai.

Kopą ženklinantis obeliskas yra judrioje vietoje, šalia pėsčiųjų ir dviračių tako. Lietuviškus įrašus sunku įskaityti (apaugę kerpėmis). Manoma, jog vokiškus užrašus atnaujino paminklų išsaugojimo entuziastai vokiečiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilius Pėteraitis, Matas Velička. *Hageno kalnas*. Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-07-19.
2. ↑  Hageno kalnas (*efoto.lt)*
3. ↑  „Paminklas Liudvikui Hagenui - mūsų istorinio paveldo dalis". *Vakarų ekspresas*. 2013-09-06. Nuoroda tikrinta 2024-03-05.

Nuorodos
--------

* Hageno kalno obeliskas (*panoramio.com*) Archyvuota kopija 2014-02-22 iš Wayback Machine projekto.
**Lajo Traore**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Lajo Menene Traoré |
| Gimimo data | 1993 m. vasario 20 d. (31 metai) |
| Gimimo vieta | Dramblio Kaulo Krantas |
| Ūgis | 180 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Be1 NFA |
| **Numeris** | 5 |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–20172017–20202022– | Africa Sports d'AbidjanTrakai/RiteriaiBe1 NFA | 0? 0(?)57 0(2)17 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 6 d.. |

**Lažo Menenė Traorė** (*Lajo Menene Traoré*; g. 1993 m. vasario 20 d.) – Dramblio Kaulo Krantas futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Buvęs (2017–2020 m.) FK Riteriai narys.

Karjera
-------

CSM Ramnicu Valcea (Rumunijoje) žaidė kelis sezonus: 2012–2013 ir 2013–2014 m.

2016–2017 m. žaidė gimtinėje už Africa Sports d'Abidjan.

### FK Trakai; FK Riteriai

Nuo 2017 m. atstovavo „Trakų" klubui. Žaidė ir pagrindinėje, ir dublerių Trakai B ekipose.

2017 m. „Trakų" pagrindinėje ekipoje  A lygoje sužaidė vienuolika rungtynių, 2018 m.– 17 rungtynių, 2019 m.–18 rungtynių ir pelnė vieną įvartį.

2020 m. po sezono baigėsi sutartis su futbolininku ir ji nebuvo pratęsta. 2020 m. A lyga pirmenybėse sužaidė 12 rungtynių ir pelnė vieną įvartį.

### Be1 NFA

2022 m. debiutavo Be1 NFA sudėtyje rungtynėse prieš FK Nevėžis.

Statistika
----------

* Pagal soccerway ir alyga.lt duomenis.

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | **FK Trakai** | 11 | 0 |
| 2018 | **FK Trakai** | 17 | 0 |
| 2019 | **FK Riteriai** | 18 | 1 |
| 2020 | **FK Riteriai** | 12 | 1 |
|  |  |  |
| **2022** | **Be1 NFA** | 12 | 1 |
| **2023** | **Be1 NFA** | 21 | 0 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Lajo Traore palieka klubą
3. ↑  Nevėžis 1-0 Be1 NFA(pagal LF)]
4. ↑  Soccerway: Lajo Traore
5. ↑  alyga.lt: Lajo Traore

Nuorodos
--------

* Soccerway
* alyga.lt (lietuvių k.)
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
**Eduards Emsis**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Eduards Emsis |
| Gimimo data | 1996 m. vasario 23 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Latvija |
| Ūgis | 178 cm |
| Svoris | 68 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Raufoss IL |
| **Numeris** | 6 |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2014–2018  2019  2019–2022  2022  2023  2023– | Metta/LU  FK Jelgava  FC Noah  FC Lahti  FC Egnatia  Raufoss IL | 75 0(3)03 0(0)40 0(1)18 0(0)14 0(0)14 0(1) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2018– | Latvija Latvija | 25 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. kovo 14 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. sausio 28 d.. |

**Eduardas Emsis** (*Eduards Emsis*; g. 1996 m. vasario 23 d.) – Latvijos futbolininkas, saugas.

Buvo kviečiamas į įvairaus amžiaus Latvijos jaunimo rinktines, o nuo 2018 m. atstovavo Latvijos nacionalinei rinktinei.

Karjera
-------

Karjeros pradžioje rungtyniavo Latvijoje, o vėliau laimę bandė Armėnijoje, Suomijoje ir Albanijoje.

Žinoma, kad 2013 m. rungtyniavo FC Skonto dublerių ekipoje.

Nuo 2014 m. priklausė Metta/LU, kuri rungtyniavo Virsliga.

2019 m. atstovavo „Jelgavos" klubui, tačiau daug progų pasireišti neturėjo.

2020 m. sausio mėn. pasirašė sutartį su FC Noah (Armėnija), kuris rungtyniavo Armėnijos aukščiausioje lygoje.

2022 m. sausio mėn. perėjo į FC Lahti (Suomija), kuris rungtyniavo Veikkausliiga.

Nuo 2023 m. sausio mėn. rungtyniavo FC Egnatia (Albanija). 2023 m. sausio 26 d. debiutavo Superlygos rungtynėse prieš Kukesi. Varžovai nugalėjo rezultatu 2-1. Tuo metu Rogožinės „Egnatia" klubui atstovavo lietuvis Gytis Paulauskas. Su „Egnatia" klubu pasiekė Albanijos futbolo taurės finalą, kuriame pratęsimo metu palaužė varžovus ir iškovojo trofėjų.

2023 m. rugpjūčio 2 d. tapo žinoma, kad atstovaus Raufoss (Norvegija). Sutartis sudaryta iki 2024 m. pabaigos.

Latvijos rinktinė
-----------------

2018 m. vasario 3 d. įvyko žaidėjo debiutas nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Pietų Korėją. Varžovai palaužė latvius minimaliu rezultatu 1:0.

2021 m. birželio 4 d. rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo pelnydamas įvartį. Latviai nugalėjo lietuvius rezultatu 3:1 ir šventė pergalę. Tuo metu rezultatas buvo lygus (1:1), o po Eduardo Emsio tikslaus smūgio latviai piramvo rezultatu 2:1.

Pasiekimai
----------

su Rogožinės „Egnatia"
* Albanijos futbolo taurė: 2023 m.

Taip pat skatykite
------------------

* Latvija Aivars Emsis – futbolininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Eduards Emsis: nacionalinės rinktinės žaidėjas
2. ↑  sportacentrs naujienos: E. Emsio karjera
3. ↑  facebook paskyra: Welcome, sveikas atvykęs
4. ↑  Oficiali klubo svetainė: naujoko pristatymas
5. ↑  2023-01-26 Egnatia 1-2 Kukesi
6. ↑  sportas.lt: 2022–2023 m. Albanijos futbolo taurės finalas
7. ↑  „Det skjer mye på klubbkontoret: Siste mann inn er Eduards Emsis" (norvegų). Raufoss IL. Nuoroda tikrinta 18 September 2023.
8. ↑  2018-02-03 Pietų Korėja v. Latvija
9. ↑  2021-06-04Latvija 3-1 Lietuva
10. ↑  2022–2023 m. Albanijos futbolo taurės finalas

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterFanny Durack |
| **Medaliai** |
| Plaukimas |
| **Atstovaujant: Australazijos vėliava Australazija**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 1912 Stokholmas | 100 m laisvai |

**Fanny Durack** (1889 m. spalio 27 d. – 1956 m. kovo 20 d.) – Australijos plaukikė, olimpinė čempionė. 1912 m. tapo pirmąją moterimi pelniusia plaukimo individualios rungties olimpinį aukso medalį.

Biografija
----------

1906 m. pirmą kartą tapo Australijos nacionaline čempione. 

Stokholme vykusiose penktosiose moderniose 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Durack dalyvavo plaukimo varžybose ir atstovavo Australazijos rinktinę. Moterų plaukimo 100 m laisvuoju stiliumi rungtyje sportininkė distanciją įveikė per 1:19.8 s ir pasiekė naują pasaulio rekordą. Durack tapo pirmąją šios rungties olimpine čempione.

Pirmojo pasaulinio karo metais 1915 m. sausio 15 d. į Marijos ir kūdikėlio Jėzaus statulą "Auksinė Mergelė", stovinčią ant bazilikos Notre-Dame de Brebières Alberte, Somoje, Prancūzijoje, pataikė sviedinys ir ji nukrito į beveik horizontalią padėtį. Australijos kariai pasvirusią statulą praminė "Fanny", Fanny Durack garbei, nes ji priminė nuo blokų nardančią plaukikę.

Nuorodos
--------

* Olympedia svetainėje

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPlaukimo olimpinės čempionės moterų 100 m distancijoje laisvuoju stiliumi |
| --- |
|  |
| 

* 1912:  Fanny Durack (ANZ)
* 1920:  Ethelda Bleibtrey (USA)
* 1924:  Ethel Lackie (USA)
* 1928:  Albina Osipowich (USA)
* 1932:  Helene Madison (USA)
* 1936:  Rie Mastenbroek (NED)
* 1948:  Greta Andersen (DEN)
* 1952:  Katalin Szőke (HUN)
* 1956:  Dawn Fraser (AUS)
* 1960:  Dawn Fraser (AUS)
* 1964:  Dawn Fraser (AUS)
* 1968:  Jan Henne (USA)
* 1972:  Sandy Neilson (USA)
* 1976:  Kornelia Ender (GDR)
* 1980:  Barbara Krause (GDR)
* 1984:  Nancy Hogshead (USA)1984:  Carrie Steinseifer (USA)
* 1988:  Kristin Otto (GDR)
* 1992:  Zhuang Yong (CHN)
* 1996:  Le Jingyi (CHN)
* 2000:  Inge de Bruijn (NED)
* 2004:  Jodie Henry (AUS)
* 2008:  Britta Steffen (GER)
* 2012:  Ranomi Kromowidjojo (NED)
* 2016:  Penny Oleksiak (CAN)2016:  Simone Manuel (USA)
 |

 |
**Dvidža** (skr. Dvija - 'du-kart-gimęs') – terminas, kuris hinduizme apibūdina vyriškos lyties trijų aukščiausių varnų (brahmanai, kšatrijai, vaišijai) asmenis, kurie (dažniausia vaikystėje 8-12 metų amžiaus) praėjo Upanayanam ritualinį įšventinimą.

Senovinė *Asvalayana* sutra teigia, kad ne-dvidža vaikas irgi gali patapt dvidža, jeigu jis trokšta laikytis prievolių, kurios priklauso toms varnoms.

*Du-kart-gimusio* prasmė
------------------------

Tradiciškai moterims ir šudroms buvo neleidžiama būti išventintiems per Upanayanam ritualines apeigas. Kaljanovas Vladimiras Ivanovičius rašo, kad „pagal hinduizmo kanonus, žmogus neturintis šventų žinių, niekuo nesiskiria nuo gyvulio. Todėl žmogus, prisilietęs prie žinių ir praėjęs įšventinimo ritualą, gimsta antrą kartą, ir todėl yra vadinamas *du-kart-gimusiu*".

*Dvidža* reiškia *du-kart-gimęs*: pirmasis gimimas yra fizinis, o antrasis gimimas yra dvasinis. Antrą kart "gimstama" per Upanayanam įšventinimo ceremoniją. Pavyzdžiui, brahmanas yra įšventinamas į galutinį gyvenimo tikslą Brahmopadesam, tuo tarpu kšatrijas pradės mokytis naudotis ginklais, o vaišijas pradės mokytis prekybos meno.

Tradicinėje hinduizmo bendruomenėje Dvidža privalėjo atlikti hinduizmo tekstuose išdėstytas pareigas, priklausomai nuo to kuriam *gyvenimo tarpsniui (ašramui) jis priklauso.*
Dvidža pereina keturis *gyvenimo tarpsnius* (ašramus):

1. iš pradžių kaip mokinys (Brahmačarja),
2. vėliau kaip šeimos galva (Grihastha),
3. tada jis turi gyvent kaip atsiskyrėlis (Vanaprastha)
4. ir galiausia jis turi gyvent kaip asketas sanjasinas.

*Manusmriti* šventraštyje yra detaliau aprašyti reikalavimai kiekvienam gyvenimo tarpsniui (ašramui).

Brahmanų mokymosi centrai yra atviri visoms Dvidža varnoms, tačiau didžioji dauguma mokinių yra kilę iš brahmanų varnos.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Klaus K. Klostermaier (1998). *A Concise Encyclopedia of Hinduism*. Concise Encyclopedia of World Faiths. Oxford: Oneworld. p. 62. ISBN 1851681752. `{{cite book}}`: Nežinomas parametras `|link=` ignoruotas (pagalba)
2. 1 2 3  Julia Leslie (2003). *Authority and Meaning in Indian Religions: Hinduism and the Case of Vālmīki*. Ashgate Publishing, Ltd. p. 189. ISBN 978-0-7546-3431-7. Nuoroda tikrinta 22 February 2013.
3. ↑  Махабхарата, книга первая Адипарва, стр 611 Кальянов, Владимир Иванович|В. И. Кальянов
4. ↑  Romila Thapar (1 January 1978). *Ancient Indian Social History: Some Interpretations*. Orient Blackswan. p. 126. ISBN 978-81-250-0808-8. Nuoroda tikrinta 22 February 2013.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Dvidža Bandhu
**Ronaldinho**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Ronaldo de Assis Moreira |
| Gimimo data | 1980 m. kovo 21 d. (43 metai) |
| Gimimo vieta | Porto Alegrė, Brazilija |
| Ūgis | 1,81 m |
| Svoris | 76 kg |
| Pravardė | Ronaldinho GaúchoThe One Man ShowDinhoRonnie |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Numeris** | 10 |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
| 1997-1998 | Grêmio |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1998–2001 2001–2003 2003-2008 2008-2011 2011-2012 2012-2014 2014-2015 2015 | Grêmio Paris SG FC Barcelona AC Milan Flamengo Atlético Mineiro QuerétaroFluminense | 52 (21) 55 (17)145 (70)76 (20)33 (15)48 (17)25 (8)9 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| nuo 1999 | Brazilija Brazilija | 97 (33) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2012 m.. |

**Ronaldas de Asisas Moreira** (port. *Ronaldo de Assis Moreira*; žinomas kaip **Ronaldinho**; g. 1980 m. kovo 21 d.) – brazilų futbolininkas, vienas geriausių XXI a. pradžios pasaulio futbolininkų, dvejus metus iš eilės išrinktas FIFA metų futbolininku (2004, 2005), taip pat išrinktas 2005 m. Europos metų futbolininku.

Ronaldinho gimė Porto Alegrės mieste Brazilijoje darbininkų šeimoje. Vaikystėje susidomėjo salės futbolu bei paplūdimio futbolu, tik vėliau pradėjo treniruotis įprasto futbolo. Jo vyresnysis brolis buvo profesionaliu futbolininku, bet dėl traumų jo karjera nutrūko ir jis dabar yra Ronaldinho vadybininkas. Futbolininkas pradėjo žaisti „Grêmio" jaunių ekipoje, 1998 metais perėjo į pagrindinę komandą. 1997 metais dalyvavo jaunių (iki 17 metų) pasaulio čempionate, kur buvo vienas rinktinės lyderių. Nuo 1999 m. birželio 26 d. žaidžia pagrindinėje šalies komandoje, su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate.

2001 metais žaidėjas pasirašė sutartį su Paryžiaus Saint-Germain klubu ir persikėlė žaisti į Europą. 2003 metais Paryžiaus klubui nepatekus į aukštesnio lygio varžybas liepos 19 d. teises į Ronaldinją už 18 mln. svarų sterlingų nupirko FC Barcelona.

2008 metų, liepos 16 d. AC Milan klubas už 21 mln. eurų, iš FC Barcelona futbolo klubo, įsigijo Brazilijos nacionalinės futbolo rinktinės žaidėją. 2011 m. sausio 11 d. Ronaldinho persikėlė į Brazilijos Flamengo klubą. 2012 m. gegužės pabaigoje paliko klubą dėl nemokamo atlyginimo.

Pasiekimai
----------

* Ispanijos lygos čempionas (2004-05 ir 2005-06)
* Ispanijos supertaurė (2005-06)
* Pasaulio čempionas (2002)
* Konfederacijų Taurė (2004-05)
* Olimpinių žaidynių bronza (2008)

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Korėja-Japonija 2002 | 1 vieta | 5 | 2 | 1 | 0 | 1 |
| Vokietija 2006 | ketvirtfinalis | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Paragvajus 1999 | 1 vieta | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 |

Nuorodos
--------

1. ↑  Ronaldinho profilis svetainėje National-Football-Teams.com
2. ↑
3. ↑


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ronaldinho** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Algirdas Volungevičius** (1923 m. spalio 25 d. Leipalingyje – 2008 m. gruodžio 11 d.) – nusipelnęs pedagogas, kraštotyrininkas, Leipalingio kraštotyros muziejaus įkūrėjas ir vadovas.

Biografija
----------

Algirdas Volungevičius 1941 m. baigęs Marijampolės Rygiškių Jono gimnaziją, pradėjo mokytojauti. 1943 m. dėstė Raudonikių kaimo pradinėje mokykloje.1945 m. perkeltas dirbti į Leipalingio gimnaziją, kur dėstė lotynų kalbą, logiką, psichologiją bei aritmetiką. 1947 m. pradėjo neakivaizdžiai studijuoti Vilniaus pedagoginio instituto geografijos fakultete. Netrukus mokytojas susipažino su žmona Adele Molyte, žemaite iš Telšių, kuri, vengdama išvežimo į Sibirą, atsidūrė Dzūkijoje.

Profesinė veikla
----------------

40 m. (iki 2000 m. gruodžio 31 d.) A. Volungevičius dėstė geografiją Leipalingio vidurinėje mokykloje. Du kartus paskirtas mokyklos direktoriaus pavaduotoju mokymo reikalams. 1957 m. rugsėjo 2 d. įkūrė kraštotyros muziejų. Vadovavo mokyklos turistiniam, profsąjunginiam ir metodiniam darbui, būreliams, kurie atlieka darbus kraštotyros muziejuje.

### Įvertinimas

* 1968 m. – nusipelniusio mokytojo vardas;
* 1994 m. – geografijos mokytojas ekspertas;
* 1998 m. – kraštotyros ekspertas;
* 1981 m. – Lietuvos kraštotyros draugijos garbės narys;
* 1998 m. – Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 1-ojo laipsnio medalis;
* 2003 m. – Mindaugo karūnavimo medalis.

Nuorodos
--------

Daugiau apie Leipalingio muziejų Archyvuota kopija 2008-10-11 iš Wayback Machine projekto.

Pokalbis su mokytoju Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
**Isadora Damasceno Freitas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Isadora Damasceno Freitas |
| Gimimo data | 1990 m. spalio 21 d. (33 metai) |
| Gimimo vieta | Belo Horizontė, Brazilija |
| Ūgis | 163 cm |
| Svoris | 53 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | [[]] |
| **Pozicija** | puolėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2015–2016201820182019–20202020–2022 2022–2023  2024– | América Mineiro  Audax  FC Gintra  EdF Logroño  Rayo Vallecano  Flamengo  Flamengo | 11 00(1)08 00(2)13 0(23)19 00(1)54 00(7)15 00(5)0? 00(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. kovo 14 d.. |

**Izadora Damaskeno Freitas** (port. *Isadora Damasceno Freitas*) – Brazilijos futbolininkė, puolėja. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Šiaulių „Gintros" klubui.

Karjera
-------

Gimė ir užaugo Brazilijoje. 2015–2016 m. rungtyniavo „América Mineiro" klube. 2018 m. priklausė „Audax" klubui.

### FC Gintra

2018 m. sezone prisijungė prie Šiaulių „Gintros-Universiteto". Žaidė moterų A lygoje, Baltijos moterų lygoje ir UEFA čempionių lygos turnyro atrankos rungtynėse.

2018 m. rugpjūčio 22 d. debiutavo moterų A lygoje rungtynėse prieš Kauno Žalgirį. 12 minutę pelnė įvartį ir išvedė šiaulietes į priekį (1;0), o rungtynės baigėsi pergale rezultatu 2-0.

2019 m. vasarą futbolininkė paliko Lietuvą ir persikėlė į Ispaniją. Nors sutartis su Gintros klubu galiojo iki sezono pabaigos, tačiau susitarus klubams, brazilė persikėlė į Ispaniją.

### Ispanija

2019–2020 m. rungtyniavo „Logroño" klube (Ispanija). Tuo metu klubas oficialiai vadinosi Club Deportivo Escuelas de Fútbol de Logroño (dabar dėl rėmimo sutarčių žinomas kaip Dux Logroño). Rungtyniavo aukščiausioje Ispanijos moterų futbolo lygoje. 

2020–2022 m. atstovavo Rayo Vallecano.

### Brazilija

2022 m. sugrįžo į Braziliją. Atstovavo „Flamengo" klubui.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai | @ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **2018** | **„Gintra"** | 5 | 9 |  |
| **2019** | **„Gintra"** | 8 | 14 |  |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai
----------

**FC Gintra**
* **Lietuvos čempionė**: 2018 m.
* **Baltijos moterų futbolo lygos nugalėtoja**:

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Redacción, U. R. (September 8, 2021). „Isadora se incorpora al Rayo Femenino un mes después".
6. ↑  Rayo, Redacción Unión (November 30, 2020). „Isadora llega a Vallecas casi dos meses después".
7. ↑  „Isadora Freitas debutó con el Rayo Femenino". *OneFootball*. July 17, 2023.
8. ↑  Prieto, Mario González (June 29, 2022). „Isadora se despide: "Ahora toca vivir nuevas aventuras"".
9. ↑  „Flamengo contrata Isadora, ex-camisa 9 do Rayo Vallecano-ESP". *OneFootball*. July 2, 2022.

Nuorodos
--------

* [ gintra.lt] (Apie žaidėją)
* SOCCERWAY
* lietuvosfutbolas.lt
* ogol svetainė
| Bikerniekų pagastaslatv. *Biķernieku pagasts* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Latvijos vėliava Latvija |
| **Regionas** | Latgala Latgala |
| **Savivaldybė** | Daugpilio savivaldybė |
| **Administracinis centras** | Bikerniekai |
| **Gyvenviečių skaičius** | 15 |
| **Vadovas** | Marytė Danilova |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 799 |
| **Plotas** | 69 km² |
| **Tankumas** (2008) | 12 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | Bikerniekų valsčius |

**Bikerniekų valsčius** (latv. *Biķernieku pagasts*) – valsčius pietryčių Latvijoje, Latgaloje, Daugpilio savivaldybės šiaurės rytų dalyje, į šiaurės rytus nuo Daugpilio. Centras – Bikerniekai.

Geografija
----------

Bikerniekų valsčius siejasi rytuose su Kraslavos savivaldybės Izvaltos valsčiumi, pietuose su Daugpilio savivaldybės Naujenės, pietvakariuose su Malinovo vakaruose – su Viškių, šiaurėje su Ambelių valsčiais. 

Valsčiaus teritorijos 4354,6 ha užima žemės ūkio žemė, 1150,6 ha - miškas.

**Didžiausios gyvenvietės:** Bikerniekai, Akleniškiai, Bramaniškiai, Dekšniai (Latvija), Krasnojė, Krivošejeva, Kudina, Didieji Kriviniai, Lipiniškiai, Melnica, Panteliškiai, Pavlovska, Reiniškiai, Šelechovka, Viselova, Zvindeliškiai.

**Upės:** Balta, Linksna, Mažoji Mūša, Putanių upė.

Istorija
--------

Valsčius įsteigtas 1931 m. apjungus Naujenės, Izvaltos ir Viškių valsčių dalis. 1935 m. valsčiaus plotas buvo 79,7 km², buvo 4903 gyventojai. 1945 m. įsteigtos 4 kaimų tarybos, 1949 m. valsčius likviduotas. 1959 m. prie Bikerniekų kaimo tarybos prijungta Krivošejevo kaimo taryba, 1965 m. kolūkis Znamia oktiabria prijungtas prie Malinovo tarybos, 1977 m. dalis – prie Izvaltos, 1980 m. – prie Vecpilio kaimo tarybos. 1990 m. atkurtas valsčius, 2009 m. administracinės teritorinės reformos metu jis priskirtas Daugpilio savivaldybei.

| Administracinis-teritorinis pavaldumas |
| --- |
| 1931–1945 m. | Bikerniekų valsčius, Daugpilio apskritis |
| 1959–1990 m. | Bikerniekų apylinkė, Daugpilio rajonas |
| 1990–2009 m. | Bikerniekų valsčius, Daugpilio rajonas |
| nuo 2009 m. | Bikerniekų valsčius, Daugpilio savivaldybė |

Ekonomika
---------

Valsčiaus pagrindinė ūkio šaka – žemės ūkis, ypač pienininkystė. Veikia 19 žemdirbystės ūkių ir 637 asmeniniai ūkiai. Valsčiaus kelių ilgis – 56 km, iš jų asfaltuoti – 3 km.

Gyventojai
----------

2008 m. valsčiuje buvo 799 gyventojas, iš jų latviai 10,4%, rusai 77,3%, lenkai 4,1%, baltarusiai 5,6%, kitų tautybių 2,6%. Ekonomiškai aktyvūs 444 gyventojai, 155 vaikai, 252 pensininkai. 12 daugiavaikių šeimų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bikerniekų valsčiaus skaičiai[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Bikerniekų valsčius[neveikianti nuoroda]
| **Aleksijus II** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1929 m. vasario 23 d.Talinas, Estija |
| Mirė | 2008 m. gruodžio 5 d. (79 metai)Maskva, Rusija |
|  |
| Veikla | Rusijos stačiatikių bažnyčios vyskupas |

**Aleksijus II** (**Aleksejus Michailovičius Ridigeris**, rus. *Алексей Михайлович Ридигер*, est. *Aleksei Ridiger*; 1929 m. vasario 23 d. Taline, Estija – 2008 m. gruodžio 23 d. Maskvoje, Rusija) – Rusijos stačiatikių bažnyčios vyskupas, 1990–2008 m. – Maskvos ir visos Rusios patriarchas.

1997 m. buvo apdovanotas LDK Gedimino ordino Didžiuoju kryžiumi. Taip pat buvo apdovanotas ir kitais ordinais.

Biografija
----------

Aleksijus II gimė Taline, Estijoje. Tėvas – Michailas Ridigeris (1902–1962) – vokiečių bajorų kilmės Rusų stačiatikių bažnyčios protoirėjus, motina – Jelena Pisariova (1902–1959) – religinė veikėja. Nuo pat vaikystės norėjo tapti kunigu, 1941–1944 m. tarnavo altorininku. 1945–1946 m. tarnavo altorininku ir zakristijonu Talino Aleksandro Neviškio sobore. 1947 m. įstojo į Leningrado dvaisinę seminariją. Tęsė studijas Leningrado dvasinėje akademijoje. 1950 m. įšventintas kunigu.

1950 m. balandžio 11 d. Aleksejus Ridigeris vedė buvusią klasiokę Verą Aleksejevą, tačiau tais pačiais metais išsiskyrė. Po kurio laiko vedė Verą Mianik, abudu užaugino 3 vaikus.

1990–2008 – Maskvos ir visos Rusios patriarchas. 1997 m. lankėsi Lietuvoje.

Mokėjo rusų, estų ir vokiečių kalbas.

Mirė 2008 m. gruodžio 23 d.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „PATRIARCH ALEXY II OF MOSCOW AND ALL RUSSIA Biographical note". orthodox.ee. Suarchyvuota iš originalo 8 gruodžio 2008. Nuoroda tikrinta 6 gruodžio 2008.
2. ↑
3. ↑  ПАТРИАРХ АЛЕКСИЙ II СЧИТАЕТ, ЧТО ОТКЛОНЕННЫЙ ПРЕЗИДЕНТОМ РФ ЗАКОН О СВОБОДЕ СОВЕСТИ НЕ НАПРАВЛЕН ПРОТИВ КАТОЛИКОВ Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  „РИДИГЕР МИХАИЛ АЛЕКСАНДРОВИЧ - Древо". *drevo-info.ru* (rusų). Nuoroda tikrinta 2022-05-18.
5. ↑  „Елена Ридигер". *zarubezhje.narod.ru*. Nuoroda tikrinta 2022-05-18.
6. ↑  Сегень А. (2012-12-05). „Предстоятель. Молодой батюшка отец Алексей". Русский дом. Nuoroda tikrinta 2016-12-05.
7. ↑
8. ↑  Alexi II. // Munzinger Personen
| **Amblyrhynchus cristatus** |
| --- |
| Jūrinė niana (Amblyrhynchus cristatus)Jūrinė iguana (*Amblyrhynchus cristatus*) |
| Apsaugos būklė |
| Pažeidžiami (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Šeima: | Iguanos  *( Iguanidae)* |
| Gentis: | Jūrinės iguanos  *( Amblyrhynchus)* |
| Rūšis: | Jūrinė iguana  *( Amblyrhynchus cristatus)* |

 |
| Binomas |
| ***Amblyrhynchus cristatus***Bell, 1825 |

**Jūrinė iguana** (*Amblyrhynchus cristatus*) – iguanų šeimos driežas, randamas tik Galapagų salose. Tarp driežų išsiskiria unikalia savybe – ilgą laiką išbūti jūroje.

Jūrinės iguanos minta vandens augalais, nukąsdamos juos nuo akmenų. Jaunikliai laikosi netoli nuo kranto. Suaugėliai nuo kranto nuplaukia banguodami visu kūnu. Patinai nuo kranto nuplaukia toliau nei patelės. Plaukimo metu, taupant deguonį, kraujas patenka tik į gyvybiškai svarbius organus.

Driežai krante šildosi stipriais nagais įsikabinę į akmenis. Juoda spalva padeda lengviau įkaisti saulėje. Perteklinė druska, patekusi su maistu, pašalinama per specialias liaukas, esančias nosyje.

Poravimosi metu ant patinėlių atsiranda raudona dėmė. Varžovai kovoja baksnodamiesi galvomis.

Jūrinė iguana sutinkama visose salyno salose, dažniausiai ant uolėtų krantų, druskingose pelkėse ir mangrovėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „IUCN Red List - Amblyrhynchus cristatus". IUCN Red list. Suarchyvuotas originalas 2012-05-15. Nuoroda tikrinta 2012-05-14.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jūrinė iguana** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
55°15′36″š. pl. 22°42′21″r. ilg.﻿ / ﻿55.2600°š. pl. 22.7059°r. ilg.﻿ / 55.2600; 22.7059

|  Eržvilko šv. Jurgio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Jurbarko |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajonas |
| **Gyvenvietė** | Eržvilkas |
| **Adresas** | Ryto a. 15 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1855 m. |
| **Stilius** | neogotika |
| **Klebonas** | Saulius Pavalkis |

 *Kitos reikšmės – Šv. Jurgio bažnyčia.*
**Eržvilko šv. Jurgio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Eržvilko miestelyje, Ryto a. tarp Šaltuonos ir jos dešiniojo intako Eržvilko.

Eržvilko šv. Jurgio bažnyčios statinių kompleksas (bažnyčia, varpinė, šventoriaus tvora, kryžiai, antkapinis paminklas) yra regioninės reikšmės architektūros paminklas.(unik. kodas 35601).

Istorija
--------

Interjeras
Eržvilkas iki 1842 m. priklausė Žemaičių vyskupams. 1528 m. pastatyta bažnyčia. Ją XVI a. antrojoje pusėje pasisavino evangelikai reformatai. Vyskupo Merkelio Giedraičio iniciatyva 1585 m. pastatyta nauja. Nuo to laiko iki XVIII a. vadinta ***Pašaltuonio bažnyčia***. Ji po 1752 m. perstatyta. 

Bažnyčiai 1847 m. sudegus, šventoriuje pastatyta laikina koplyčia.

1853 m. patvirtintas naujos medinės bažnyčios projektas, prašyta leisti statyti. Formaliai bažnyčia buvo Viduklės parapijos filija, nors vyskupas Motiejus Valančius 1854 m. teigė, kad ji veikia kaip parapinė. Bažnyčia 1855 m. pastatyta kitoje vietoje. Įsteigta parapija. 1902–1903 m. bažnyčia pailginta, pristatytas bokštelis. 1908 m. įsteigta parapijos bibliotekėlė.

1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Klebonas Juozas Čepėnas apie 1980 m. bažnyčią suremontavo.

Parapija garsėja Škaplierinės atlaidais.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su bokšteliu, iškilusiu virš apsidės. Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis. Prie bažnyčios stovi medinė varpinė, kun. Izidoriaus Gudavičiaus  antkapinis paminklas.

Bažnyčioje sumontuoti garsaus vargonų meistro Martyno Masalskio vargonai.

Galerija
--------

* Bažnyčia su ketursienė apside, siauresne už pagrindinį statinįBažnyčia su ketursienė apside, siauresne už pagrindinį statinį
* 2 tarpsnių medinė varpinė2 tarpsnių medinė varpinė
* Įrašas virš paradinių durų: „1706–2006"Įrašas virš paradinių durų: „1706–2006"
* Antkapinis paminklas kun. Izidoriui GudavičiuiAntkapinis paminklas kun. Izidoriui Gudavičiui

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2017-01-01.
2. ↑  Kun. Izidorius Gudavičius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Eržvilko šv. Jurgio bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos tinklalapis Archyvuota kopija 2007-05-06 iš Wayback Machine projekto.
* Eržvilko šv. Jurgio parapija
* Žemaitijos paveldas. Eržvilko bažnyčia Archyvuota kopija 2016-12-24 iš Wayback Machine projekto.
| **Michailas Nikolajevičius Muravjovasrus. *Михаи́л Никола́евич Муравьёв*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1796 m. spalio 12 d.Maskvoje |
| Mirė | 1866 m. rugsėjo 10 d. (69 metai)Peterburge |
| Tėvas | Nikolajus Muravjovas |
| Motina | Aleksandra Mordvinova |
| Sutuoktinis (-ė) | Pelageja Šeremeteva |
|  |
| Veikla | carinės Rusijos valstybės veikėjas, Vilniaus generalgubernatorius (nuo 1863 m. gegužės 15 d. iki 1865 m.; iki tol buvo Gudijos generalgubernatorius). Į šias pareigas paskirtas numalšinti 1863–1864 m. sukilimą Lietuvoje |
|  |
| Alma mater | Maskvos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Michailas Muravjovas |

**Michailas Nikolajevičius Muravjovas** (rus. *Михаи́л Никола́евич Муравьёв*; 1796 m. spalio 12 d. Maskvoje – 1866 m. rugsėjo 10 d. Peterburge) – carinės Rusijos valstybės veikėjas, Vilniaus generalgubernatorius (nuo 1863 m. gegužės 15 d. iki 1865 m.; iki tol buvo Gardino generalgubernatorius). Į šias pareigas paskirtas numalšinti 1863–1864 m. sukilimą Lietuvoje. Pasižymėjo ypatingu žiaurumu, už tai vėliau pramintas „Koriku".

Biografija
----------

Michailas Muravjovas buvo kilęs iš rusų bajorų Muravjovų giminės. Jis gimė 1796 m. Maskvoje. M. Muravjovo brolis Aleksandras buvo dekabristas. 1810 m. įstojo į Maskvos universitetą. 1812 m. jis dalyvavo  kare su prancūzais.  Borodino mūšyje buvo sužeistas. Po karo dalyvavo slaptosiose draugijose. 1826 m. po dekabristų sukilimo buvo areštuotas, bet paleistas. Jis malšino 1830-1831 m. sukilimą. Vienas iš Vilniaus universiteto uždarymo iniciatorių.

Muravjovas ypač pasižymėjo lietuvių tautos rusinimo darbe – siekė, jog valdžia būtų centralizuota vienose rankose, administracijoje vietiniai gyventojai būtų pakeisti išimtinai atvykusiais iš Rusijos žmonėmis, būtų sustabdytas Lietuvos Statuto veikimas, uždarytas „lietuviškos laisvamanybės lizdas" – Vilniaus universitetas, ekonomiškai ir politiškai suvaržyta katalikų dvasininkija, būtų pradėta rusų kolonizacija.

Muravjovas mirė 1866 m. Sankt Peterburge.

1865 m. jo garbei „už tvarkos ir ramybės įvedimą" pastatyta Vilniaus šv. arkangelo Mykolo koplyčia. 1899 m. Mažeikių miestas buvo pervadintas Muravjovu, Michailo Muravjovo garbei. Miestas Muravjovu oficialiai vadinosi iki 1918 metų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Флавиан Добрянский. Старая и новая Вильна. Часовни. 1. Михайловская часовня *russianresources.lt* Archyvuota kopija 2010-10-29 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Lietuviškas žodis;
* Muravjovas Brockhaus'o enciklopedijoje.
**Alonsas de Kamargas** (*Alonso de Camargo*) – XVII a. pirmosios pusės ispanų jūrininkas, keliautojas.

Apie ankstyvąją biografiją nežinoma. Dalyvavo 1539 m. rugpjūtį iš Sevilijos išplaukusioje 3 laivų ekspedicijoje, kuriai vadovavo nominalus Naujojo Leono gubernatorystės adelantadas Fransiskas de la Ribera, norėjęs ištyrinėti Magelano sąsiaurį ir kolonizuoti Ugnies Žemę. Ekspediciją parėmė Plasensos vyskupas Gutjerė de Vargasas Karvachalis.

1540 m. sausio 12 d. Alonso de Kamargo ekspedicija pasiekė Mergelių kyšulį, tačiau nuo ten stiprus vėjas laivus nubloškė daugiau, nei 60 lygų į vakarus. Alonso de Kamargo vadovaujamas laivas atsidūrė, kaip manoma, prie Folklando (Malvinų) salų.

Tuo metu Fransisko de la Riberos laivas pateko į Magelano sąsiaurį, bet ten buvo nuniokotas audringos jūros ir vėjo. Jūreiviai sugebėjo išsigelbėti ir pasiekti krantą valtimis. Fransiskas de la Ribera netrukus mirė, ir likę jūreiviai, vedami Sebastiano de Argueljo patraukė gilyn į Patagoniją. Jų tolimesnis likimas nežinomas. Vėliau ėmė sklisti legendos apie jų įkurtą miestą, kuris vadintas Cezarių miestu, Trapalanda, Užburtuoju miestu.

Gonsalo de Alvarado vadovaujamas laivas nesėkmingai bandė patekti į Magelano sąsiaurį, tada turėjo atsitraukti į Mergelių kyšulį, o iš jo grįžo atgal į Ispaniją.

Alonso de Kamargo laivui pavyko sėkmingai įveikti sąsiaurį ir išplaukti į vakarinę Pietų Amerikos pakrantę. Ten pasiekė Čilojės krantus, o 1540 m. rugpjūčio 15 d. – neseniai ispanų įkurtą Arekipos miestą Peru. Tolimesnis Alonso de Kamargo likimas nežinomas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Caviglia, Sergio Esteban; en „Malvinas: Soberanía, Memoria y Justicia: 10 de junio de 1829" (Vol 1, Ed. Secretaría de Cultura del Ministerio de Educación, provincia de Chubut, Argentina, año 2012).
2. ↑  Ernesto Basilisco: *La armada del obispo de Plasencia y el descubrimiento de las Malvinas*.
3. ↑  Pacho O´Donnell, *El rey blanco*, Ed. Sudamericana
4. ↑  Diego Barros Arana: *Historia General de Chile*, Tomo I, Cap. IV
Elbos sala žemėlapyje
Elbos sala
**Elba** (it. *Isola d'Elba*) − sala Italijoje, Toskanos regione, tarp Ligūrijos ir Tirėnų jūrų, 20 km nuo Piombino miesto ir apie 35 km į rytus nuo Korsikos salos. Trečia pagal dydį sala Italijoje − po Sicilijos ir Sardinijos.

Salos plotas 224 km², gyventojų − 32 tūkst. pakrantės ilgis − 147 km. Aukščiausias salos taškas − Monte Kapanės (*Monte Capanne*) kalnas, iškilęs 1019 m virš jūros lygio, nuo kurio atsiveria nuostabūs vaizdai: galima pamatyti Korsikos, Montekristo ir Pianozo salas.

Elbos saloje bei kitose Toskanos salose (Gorgonoje, Kaprajoje, Pianozoje, Montekriste, Džilije ir Džianutryje) įkurtas Toskanos salyno nacionalinis parkas.

Elbos sala nuo seno garsėja savo grožiu ir gamtos įvairove. Sala išgarsėjo po to, kai 1814 m. pralaimėjęs karą su Šeštąja antiprancūziškąja koalicija į ją buvo ištremtas Napoleonas Bonapartas. Išbuvęs Elbos salos tremtyje devynis mėnesius, Napoleonas 1815 m. vasario 26 d. grįžo į Prancūziją. Viduržemio jūroje tik Elbos saloje yra 1000 m aukščio granitiniai kalnai ir įdomiausios mineralų zonos Europoje. Saloje švelnus klimatas, dominuoja saulėtos dienos.

Salos kraštovaizdis labai įvairus. Vakarinėje pakrantėje driekiasi smėlio paplūdimiai, tinkantys visoms vandens sporto rūšims, o salos kalvų šlaitai apaugę alyvmedžių giraitėmis ir vešliais vynuogynais. Vynuogės, auginamos šiame regione, yra tinkamos ne vienos ypatingo vyno rūšies gamybai. Kai kurie Elbos vynai yra pažymėti DOC (*denominazione de origine controllata*) kategorija, kuri užtikrina aukščiausią vyno kokybę.

Legenda
-------

Viena sena legenda apie Elbos ir kitų Toskanos salų atsiradimą pasakoja: grožio deivė Venera keliavo debesimis ir pametė savo nuostabius karolius su 6 akmenukais. Iš į jūrą nukritusių akmenukų iškilo 6 salos. Didžiausias ir gražiausias akmenukas suformavo Elbą.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Elba** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Elbos sala (anglų, italų ir vokiečių k.)
* Informacija apie keltus į Elbos salą
Pagalbos maisto srityje konvencijos dalyvės:
  Pasirašė ir ratifikavo
  Pasirašė ir ratifikavo (ES, kuri konvenciją ratifikavo, narės)
  Pasirašė
  Pasirašė (ES, kuri konvenciją ratifikavo, narės)
  Gali pasirašyti (ES, kuri konvenciją ratifikavo, narės)
  Gali pasirašyti
**Pagalbos maisto srityje konvencija** (angl. *Food Assistance Convention*) – tarptautinė sutartis, reguliuojanti pagalbą maistu. Pasirašyta 2012 m. balandžio 25 d. Londone. Sutartis nukreipta į „pažeidžiamiausių gyventojų maisto ir mitybos poreikių tenkinimą", joje nurodyti mechanizmai, kaip turi būti dalinamasi informacija ir registruojami įsipareigojimai teikti pagalbą maistu. Sutartis įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d.

Ryšys su konvencija pirmtake
----------------------------

Konvencija yra perdaryta Pagalbos maistu konvencijos versija. Pastaroji 2012 m. buvo vienintelė teisiškai galiojanti tarptautinė sutartis pagalbos maistu srityje. Tačiau Pagalbos maistu konvencija reguliuoja tik ribotą skaičių maisto produktų (perskaičiuotų į kviečių ekvivalento tonas), o Pagalbos maisto srityje konvencija kalba apie bet kokį „maistingą maistą" (angl. *nutritious food*) ir palieka šalims dalyvėms galimybę pasirinkti kaip išreikšti įsipareigojimus (kviečių ekvivalentu ar pinigine išraiška).

Derybos
-------

Konvencijos derinimo derybos vyko tarp dabartinių Pagalbos maistu konvencijos dalyvių. Buvo kritikuota, kad derybose nedalyvavo šalys recipientės.

Pasirašymas ir įsigaliojimas
----------------------------

Konvenciją 2012 m. nuo birželio 11 d. iki gruodžio 31 d. galėjo pasirašyti 34 valstybės. Po to konvencija turėjo būti ratifikuota. Nuo 2013 m. prie konvencijos gali prisijungti visos norinčios valstybės ir „muitinės teritorijos" (angl. *customs territories*), kurios konvencijos nėra pasirašiusios. Konvencija įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d. nes tuo metu ją jau buvo ratifikavusios bent 5 pasirašiusios valstybės.

2012 m. gruodį situacija su konvencija buvo tokia:

* pasirašiusios valstybės – Austrija, Bulgarija, Prancūzija, Vokietija, Liuksemburgas ir Portugalija,
* pasirašiusios ir ratifikavusios valstybės – Kanada, Danija, Europos Sąjunga, Suomija, Japonija, Šveicarija, JAV .

Nuorodos
--------

1. 1 2 3  „STATUS AS AT : 13-05-2012 05:13:37 EDT, CHAPTER XIX, COMMODITIES, 48. Food Assistance Convention" (PDF). 13 May 2012. Nuoroda tikrinta 13 May 2012.
2. ↑  „Food Assistance Convention" (PDF). Nuoroda tikrinta 13 May 2012.
3. 1 2  Constanze von Oppeln-Bronikowski (2011). „Moving from food aid to food assistance" (PDF). *Rural 21* (3): 32.[neveikianti nuoroda]

* PAGALBOS MAISTO SRITYJE KONVENCIJA
* Treaty text
* ratifications
| **Juan Ladrillero** |
| --- |
| Gimė | ~1505 m.Mogeras, Ispanijos imperija |
| Mirė | ~1559 ar 1574 m.Čilės generalinė kapitonija, Ispanijos imperija? |
| Tėvai | Pero Alonso Ladrillero, Antonia García |
|  |
| Veikla | jūrininkas, keliautojas |
| Organizacijos | Ispanijos laivynas, Peru vicekaralystės laivynas |
|  |
| Žinomas (-a) už | pietų Čilės ir Magelano sąsiaurio tyrinėjimus |

**Chuanas Ladriljeras** (*Juan Ladrillero*) arba **Chuanas (de) Ladriljerosas** (*Juan (de) Ladrilleros*, 1505 – (?)1574 m.) – ispanų jūrininkas, keliautojas. Ištyrinėjo pietines Čilės pakrantes, pirmasis iš vakarų perplaukė Magelano sąsiaurį.

Kilęs iš Mogero miestelio Andalūzijoje. Nuo jaunumės buvo jūreiviu. 1535 m. buvo sudalyvavęs jau 11 ekspedicijų į Vakarų Indijas, todėl gavo piloto teisę. 1536 m. jo vadovaujamas laivas, vežęs turtus iš Naujosios Ispanijos, sudužo prie Šv. Vincento kyšulio, tačiau įgula ir didžioji dalis krovinio buvo išgelbėta. Vėliau persikėlė plaukioti į Ramiojo vandenyno pakrantes – prisidėjo įkuriant Buenaventuros miestą Kolumbijoje, 1539 m. vadovavo Hernano Korteso laivui „San Lazaras" plukdžiusiam turtus iš Tehuantepeko į Panamą. 1541 m. atvyko į Peru, kur įsitraukė į karą tarp Fransisko Pisaro ir Diego de Almagro. 1557 m. nuplukdė vicekaraliaus sūnų, Čilės gubernatorių Garsiją Hurtadą de Mendosą į Čilę.

Chuano Ladriljero ekspedicijos po pietų Čilę žemėlapis
1557 m. Garsijos de Mendosos pavedimu Chuanas Ladriljeras vadovavo 3 laivų ekspedicijai, turėjusiai ištyrinėti Čilės pakrantes piečiau Valdivijos. Laivai lapkričio 17 d. išplaukė iš Konsepsjono. Gruodžio 9 d. laivai pateko į audrą ir atsiskyrė – Fransisko de Korteso vadovaujamas laivas, paplaukiojęs pakrantėmis grįžo atgal į Valdiviją, o Chuanas Ladriljeras sudėtingomis sąlygomis praplaukė Čilės salyno salų pakrantėmis ir fjordais, keliose vietose išsilaipinę paskelbė žemes Ispanijos Karūnos valda. Praplaukęs Magelano sąsiauriu, 1558 m. rugpjūčio 9 d. Chuanas Ladriljeras pasiekė Mergelių kyšulį. Atgal į Valdiviją grįžo 1559 m.

Tolesnis likimas nežinomas. Vietomis teigiama, kad mirė tuojau po kelionės, 1559 m. kitur nurodoma, kad 1574 m.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Juan Ladrillero, *Real Academia de la Historia*
2. ↑  Morison, Samuel (1974). *The European Discovery of America: The Southern Voyages, 1492–1616*. New York: Oxford University Press.