recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Nahuel Huapi nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Llao llao viešbutis *Llao llao* viešbutis |
| **Vieta:** | Neukeno provincija, Rio Negro provincija (Argentinos vėliava Argentina) |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Bariločė |
| 

Žemėlapis rodantis Nahuel Huapi nacionalinis parkas vietą.Nahuel Huapi nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 41°08′0″ p. pl. 71°17′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.13333°š. pl. 71.28333°r. ilg.﻿ / 41.13333; 71.28333Koordinatės: 41°08′0″ p. pl. 71°17′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.13333°š. pl. 71.28333°r. ilg.﻿ / 41.13333; 71.28333 |
| **Plotas:** | 7050  km² |
| **Įkurtas:** | 1934 m. |
| **Valdymas:** | Nacionalinių Parkų administracija |
|  **Vikiteka:** | Nahuel Huapi nacionalinis parkas |

**Nahuel Huapi nacionalinis parkas** (isp. *Parque y Reserva Nacional Nahuel Huapi*) – seniausias Argentinoje nacionalinis parkas, esantis šiaurės vakarų Patagonijoje, Andų pašlaitėse, Rio Negro ir Neukeno provincijose. Įkurtas 1934 m. tačiau ši teritorija saugoma jau nuo 1903 m.

Parkas užima apie 7050 km² plotą. Svarbiausias parko miestas ir turistinis centras – San Karlos de Bariločė, taip pat svarbus miestas – Vilja La Angostura. Nahuel Huapi nacionalinis parkas išsidėstęs 700–3000 m aukštyje. Kritulių kiekis skirtingose vietose skiriasi – nuo 300 mm pietryčių stepėse, iki 4000 mm drėgnuosiuose miškuose, vakaruose. Vienas svarbiausių parko augalų – patagoninis kiparisas. Taip pat auga arajanai, blizgieji notofagai, šertviniai augalai, žemieji notofagai, antarktiniai notofagai, *Alstroemeria aurantiaca*. Būdingi gyvūnai: ūdros, Pietų Andų elniai, pudu, guanakai, maros, papūgos, kondorai.

Parke yra gausybė ežerų: Nahuel Huapi, *Lago Mascardi, Lago Gutiérrez, Lago Traful, Lago Moreno* ir *Lago Guillelmo*. Yra aukštos Katedralio, Tronadoro viršukalnės. Parkas ribojasi su Lanino ir Arajanų nacionaliniais parkais. Nahuel Huapi nacionalinis parkas – vienas svarbiausių Argentinos turistinių objektų, garsus ne tik savo nuostabiais kraštovaizdžiais, bet ir puikiomis slidinėjimo trasomis.

Nuorodos
--------

* *Ežerų Krašto* nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2006-07-03 iš Wayback Machine projekto.
* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-05-21 iš Wayback Machine projekto.
* Turizmas Archyvuota kopija 2006-05-22 iš Wayback Machine projekto.

Parko panorama
  


| Argentinos nacionaliniai parkai  |
| --- |
| Baritu | Charamiljo suakmenėjusių miškų | Kalilegvos | Kampo de los Alisoso | Kampos del Tuju | Los Kardoneso | Čako | Kopo | El Impenetrablės | El Leonsito | El Palmaro | El Rėjaus | Igvasu | Lago Puelo | Laguna Blankos | Lanino | Lihue Kalelio | Los Alerseso | Arajanų | Ledynų | Mburukujos | Monte Leono | Nahuel Huapi | Patagonijos | Predeltos | Perito Moreno | Kondorito Kebrados | Pilkomajo | San Giljermo | Santa Fė salų | Kichadaso kalnų | Talampajos | Ugnies Žemės |
*Kitos reikšmės – Trikampis (reikšmės).*
Koordinatės: 54°4′46.35″ š. pl. 24°20′12.43″ r. ilg.﻿ / ﻿54.0795417°š. pl. 24.3367861°r. ilg.﻿ / 54.0795417; 24.3367861



| Trikampis |
| --- |
|  |
| Vieta | Varėnos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,061 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,05 km |
| Kilmė | termokarstinė |

**Trikampis** – termokarstinis ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, tarp Puvočių ir Rudnios kaimų, 5 km į šiaurės vakarus nuo Marcinkonių, miškų glūdumoje (Trikampio miškas). Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,36 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 109,9 m. Krantai daugiausia aukšti, tik šiaurinis žemas ir pelkėtas, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Grūdos upės baseinui.

Ežero vanduo nėra skaidrus, matomumas labai nedidelis. Yra sukurta legenda, kuri byloja apie šio ežero praeitį. Vietiniai žmonės sako, kad šiame ežere yra nuskendę du pokario metų lėktuvai, tačiau jų vis dar niekas nerado.

Legenda apie ežerą
------------------

Prie Trikampio ežero gyveno trys broliai milžinai. Broliai per visą savo gyvenimą kaupė turtus, kol surinko neregėto dydžio lobį. Bet milžinai buvo labai gobšūs ir kiekvieną akimirką bijojo, kad jų lobio kas nors nepavogtų. Iš tos baimės jie nutarė tą lobį gerai paslėpti ir palaidojo jį ežero dugne. Tačiau dievai prakeikė milžinus už jų godumą: paslėpę lobį nuo svetimų akių, jie ir patys jo rasti nebegalėjo. Todėl sėdi dabar trys broliai milžinai, kiekvienas vis kitame ežero krante ir atidžiai klausosi – bene kas nors jų lobį suradęs džiūgauja. O kai tik kažką išgirsta – tuoj visi trys atsiliepia. Mat labai nori savo lobį atsiimti. Todėl prie ežero girdėti trys aidai.

Ežero vaizdas
O viena naktis metuose milžinams būna ypatinga. Tą naktį Dievai suteikia broliams šansą išsivaduoti iš prakeiksmo. Lapkričio 3-ąją, vėlai vėlai vakare, lobis ežero dugne ima švytėti. Tuoj supuola visi trys broliai traukti jo iš ežero dugno. Ištraukę milžinai bėga su juo per mišką, tolyn nuo ežero. O tuo metu nuo vieno iš ežero krantų labai gerai matyti kaip tolsta milžinai su savo švytinčiu turtu.

Milžinai niekaip nenugali savo godumo, todėl ir čia juos lydi dievų bausmė – vos tik mėnulis pateka virš miško, lobis pranyksta iš milžinų rankų ir vėl atsiduria ežero dugne.
Ir vėl milžinai dienų dienas rymo trijuose ežero krantuose, atsiliepdami į kiekvieną garsą ir nežinodami, kad nuo prakeiksmo juos išvaduoti gali tik žmogus, atradęs milžinų lobį ir panaudojęs jį geriems tikslams. Nes patys milžinai jau tikriausiai niekada neatsikratys savo godumo.

Šaltiniai
---------

1. ↑
Koordinatės: 56°10′11″š. pl. 22°05′43″r. ilg.﻿ / ﻿56.1697°š. pl. 22.0953°r. ilg.﻿ / 56.1697; 22.0953

|  |
| --- |
| **Sedos Vytauto Mačernio gimnazija** |
| [[Vaizdas:|Sedos Vytauto Mačernio gimnazija herbas|center|100px]] |
| Sedos Vytauto Mačernio gimnazija |
| **Adresas** | S. Dariaus ir S. Girėno g. 16, Seda |
| **Direktorius(-ė)** | Aušra Kazlauskienė |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1538 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | 60 |
| **Pedagogų skaičius** | 43 |

**Mažeikių rajono Sedos Vytauto Mačernio gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Sedoje (Mažeikių raj.), S. Dariaus ir S. Girėno 16, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190164331.

Istorija
--------

Sedos vidurinės mokyklos antspaudas tarpukariu
1538 m. Sedos miestelyje įkurta parapijinė mokykla. 1803 m. miestelyje atidaryta rusiškoji mokykla, 1836 m. pradeda veikti valdinė parapijinė mokykla. 1865 m. šioje mokykloje įkuriamas skyrius mergaitėms. 1903 m. atidaryta mokykla mergaitėms. 1915 m. rusiškoji mokykla miestelyje uždaryta.

1921 m. įkurta pirmoji vidurinė mokykla, bet 1935 m. uždaryta. 1939 m. vėl atidaryta dviejų skyrių vidurinė mokykla. 1947 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1961 m. mokykla persikėlė į dabartines patalpas.

2005 m. mokyklai suteiktas rašytojo Vytauto Mačernio (1921-1944) vardas. 2007 m. birželio mėn. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. Mažeikių rajono savivaldybės taryba 2007 m. liepos 27 d. sprendimu Nr. T1-235 ją pavadino Mažeikių rajono Sedos Vytauto Mačernio gimnazija. Sedos mokykla tapo ketvirtąja gimnazija Mažeikių rajone.

Direktoriai
-----------

* 1921 m. Alfas Mažonis
* 1921 m. Vincas Kopka
* 1922 m. Petras Micevičius-Misiūnas
* 1925 m. Pranas Bajerčius
* 1926 m. Petras Bimba
* 1928 m. Julija Marija Žukauskaitė
* 1928 m. Jurgis Košys
* 1932 m. Petras Sūdžius
* 1939 m. Antanas Milčius
* 1944 m. Jurijus Kovryginas
* 1951 m. Antanas Skiparis
* 1953 m. Justinas Paulauskas
* 1967 m. Albertas Stratas
* 1973 m. Rimantas Labženkis
* 1980 m. Danutė Petrušienė-Kontenienė
* 1984 m. Domas Niūniava
* 1988 m. Vidmantas Joneikis
* 1993 m. Genoveita Gricienė
* 2019 m. Aušra Kazlauskienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė

Sedos\_Vytauto\_Mačernio\_gimnazija. Mažeikių krašto enciklopedija.
| Varėnis |
| --- |
| Ežeras ties Varėnės žiotimisEžeras ties Varėnės žiotimis |
| Vieta | Varėnos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,245 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,3 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 3,1 m |
| Didžiausias gylis | 9,2 m |
| Įteka | Varėnė, V-1 |
| Išteka | Varėnė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Varėnis

  |
| **Koordinatės:** | 54°17′24″ š. pl. 24°33′11″ r. ilg.﻿ / ﻿54.29000°š. pl. 24.55306°r. ilg.﻿ / 54.29000; 24.55306Koordinatės: 54°17′24″ š. pl. 24°33′11″ r. ilg.﻿ / ﻿54.29000°š. pl. 24.55306°r. ilg.﻿ / 54.29000; 24.55306 |

**Varėnis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 4 km į šiaurę nuo Senosios Varėnos, į vakarus nuo Glūko ežero. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,9 km, plotis iki 0,42 km. Altitudė 108,3 m. Giliausia ežero vieta yra jo viduryje. Ežero dubuo termokarstinės kilmės, susidaręs Varėnės senslėnyje. Krantai gan aukšti, vietomis pelkėti, versmėti. Per Varėnio ežerą prateka Merkio intakas Varėnė, taip pat įteka V-1 upelis iš Glūko ežero. Aplink ežerą daugiausia auga Glūko miškai, tik pietvakarinėje pakrantėje – šlapios pievos ir dirbami laukai.

Ežeras labai žuvingas, todėl mėgstamas žvejų dėl gausių ir stambių laimikių. 1967 m. Varėnis paskelbtas ornitologiniu draustiniu.

Prie šio ežeriuko (ten, kur į jį įteka Varėnė), savitą kaimo turizmo sodybą įrengė politikas Gediminas Jakavonis. Netoli ežero buvo įrengta pirmoji Lietuvos valstybinė džiovos sanatorija. Maždaug poros kilometrų spinduliu nuo ežero yra rastos bent kelios akmens ir geležies amžių gyvenvietės. Šalia įsikūręs Glūko kaimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Varėnis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 454
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Paprastas nedidelis kampinis kompiuterinis stalas
Kompiuterinis stalas su monitoriumi po stikliniu stalo paviršiumi
**Kompiuterinis stalas**, *kompiuterio stalas* (angl. *computer desk*) – stalas, skirtas ant jo ir jame sudėti kompiuterį, jo periferiniai įrenginius bei kabelius ir kai kurią kitą biuro įrangą. Paprastai turi paruoštas vietas kompiuterio sisteminiam blokui, klaviatūrai, monitoriui.
Tokie stalai paprastai naudojami biuruose ir namuose įrengtose darbo vietose.

Kompiuterinių stalų įvairovė
----------------------------

Kompiuteriniai stalai savo konstrukcija gana įvairūs. Tačiau visi jie turi paruoštą vietą klaviatūrai ir pakankamai vietos rašymui ranka. Tokie stalai turi apgalvotus lentyną ar pakylą monitoriui, vietas spausdintuvui, garsiakalbiams, angas kompiuterio kabeliams, dėl ko lengva sujungti kompiuterio komponentus.

Kompiuterinių stalų tipai:

* paprastas kompiuterinis stalas – standartinis biuro stalas, pritaikytas kompiuteriui. Jo variantas – kampinis kompiuterinis stalas.
* kompiuterinis ergonominis stalas – nuo paprasto skiriasi tuo, kad yra individualiai reguliuojamas pagal darbuotojo poreikius.
* kompiuterinis spintinis stalas (angl. *armoire desk*) – spintos pavidalo stalas, kuris ne darbo metu uždaromas. Atidarant iš jo išsistumia darbinis stalo paviršius.
* kompiuterinis narvelinis stalas (angl. *cubicle desk*) – skirtas verslo ir valstybiniuose biuruose didelėse patalpose sudaryti individualius narvelius.
* kompiuterinis pultinis stalas (angl. *lectern desk*) – stovimasis darbo stalas, dažnai turi ratukus.

* Kampinis kompiuterinis stalas namuoseKampinis kompiuterinis stalas namuose
* Kompiuterinis narvelinis stalasKompiuterinis narvelinis stalas
* Kompiuterinis pultinis stalasKompiuterinis pultinis stalas
* Kompiuterinis stalas muzikos studijojeKompiuterinis stalas muzikos studijoje

Viešose darbo vietose, pvz. studentų bibliotekose, eilėmis gali būti išdėstytos dešimtys kompiuterinių stalų. Tokie kompiuteriniai stalai pritaikyti ne tik patogiai įtaisyti kompiuterius, bet ir paslėpti kabelius, apsaugoti nuo galimo vogimo bei vandalizmo.
Koordinatės: 56°18′03″š. pl. 22°19′52″r. ilg.﻿ / ﻿56.3008°š. pl. 22.3312°r. ilg.﻿ / 56.3008; 22.3312

|  |
| --- |
| **Mažeikių Ventos progimnazija** |
| Mažeikių Ventos progimnazija herbasMažeikių Ventos progimnazija herbas |
| Mažeikių Ventos progimnazija |
| **Adresas** | Pavenčių g. 15, Mažeikiai |
| **Direktorius(-ė)** | Ramunė Badaukienė |
| **Mokinių skaičius** | 723 |
| **Įkūrimo data** | 1986 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 60 |

 **Mažeikių Ventos progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mažeikiuose, Pavenčių g. 15, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 290160120.

Progimnazijos pastatas

Istorija
--------

Mokykla įkurta 1986 m. ir vadinosi Mažeikių 6-oji vidurinė mokykla. Mokyklos pastatas, pastatytas už naftos perdirbimo gamyklos lėšas, buvo didžiausias ir moderniausias visame rajone. Mokėsi 2059 mokiniai, sudaryti 62 klasių komplektai. Teko dirbti dviem pamainom. 1987 m. pavasarį devynmečio mokslo baigimo pažymėjimus įsigijo 111 devintokų.

2009–2011 m. mokykloje vyko renovacija, sutvarkyta mokyklos išorė ir vidus (dalinai). 2011 m. mokykla tapo pagrindine, liko 33 klasių komplektai.

Direktoriai
-----------

* 1986 m. Aldona Strumickienė
* 2004 m. Ramunė Badaukienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė

Ventos\_pagrindinė\_mokykla. Mažeikių krašto enciklopedija.
| **Kazys Musteikis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1894 m. lapkričio 22 d.Stučiai, Tauragnų valsčius |
| Mirė | 1977 m. birželio 6 d. (82 metai)Čikaga |
|  |
| Veikla | karinis ir valstybės veikėjas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 1929 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas;
* 1935 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas.
 |

**Kazys Musteikis** (1894 m. lapkričio 22 d. Stučiuose, Tauragnų valsčius – 1977 m. birželio 6 d. Čikagoje) – Lietuvos karinis ir valstybės veikėjas, Lietuvos kariuomenės brigados generolas.

Biografija
----------

1915 m. baigė Oranienbaumo praporščikų mokyklą, 1915 m. I Pasauliniame kare tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, kovėsi fronte, buvo sužeistas. 1917–1918 m. – Lietuvių atskirojo bataliono Rovne vado E. Adamkavičiaus adjutantas. Grįžęs į Lietuvą stojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. Tarnavo apsaugos štabe, Vilniaus, Kauno komendatūrose. 1920–1921 m. – Automobilių bataliono šarvuočių būrio vadas, dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais. 1921–1924 m. Šarvuočių diviziono, Šarvuočių rinktinės vadas.

1924 m. išvyko į Vieną, kur 1928 m. baigė aukštąją prekybos mokyklą. 1928 m. grįžo į kariuomenę, 1928–1930 m. Aviacijos viršininko padėjėjas (pavaduotojas), Karo mokyklos inspektorius, Aukštųjų karininkų kursų lektorius. 1930 m. išvyko į Briuselį, kur 1932 m. baigė generalinio štabo akademiją, paskirtas Lietuvos kariuomenės Vyriausiojo štabo Generalinio štabo valdybos 1-ojo skyriaus viršininku, 1934 m. laikinai ėjo Vyriausiojo štabo viršininko pareigas. 1934–1938 m. – Karo mokyklos viršininkas. 1937 m. brigados generolas. 1938–1940 m.
XIX, XX ir XXI Ministrų kabinetuose krašto apsaugos ministras.

1939 m. kovo mėn. Vokietijai atplėšus Klaipėdos kraštą su generolu J. Černiumi pasiūlė A. Smetonai sudaryti vyriausybę ne vien iš tautininkų, pasiūlymas priimtas. 1939 m. rugsėjo mėn. prasidėjus Lenkijos–Vokietijos ir Antrajam pasauliniam karui rėmė Lietuvos neutralitetą, buvo prieš A. Hitlerio raginimą lietuviams pulti Vilnių. TSRS įteikus ultimatumą Lietuvai 1940 m. birželio 14–15 naktį vyriausybės posėdyje ragino atmesti jį ir ginklu priešintis TSRS kariuomenei. Birželio 15 d. jis iškvietė iš Marijampolės 9-ąjį pėstininkų pulką, kad šis pridengtų A. Smetonos pasitraukimą į Vokietiją ir simboliškai pasipriešintų TSRS kariuomenei, pulkas išžygiavo, bet Vilkaviškyje buvo sustabdytas. Tą pačią dieną pats pasitraukė į Vokietiją.

1941 m. per Vokietijos okupaciją grįžo į Lietuvą, 1942–1944 m. – Verslų ūkio inspekcijos direktorius Kaune. 1944 m. vėl pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. persikėlė į JAV. Dalyvavo lietuvių išeivijos visuomeninėje veikloje, buvo Karininkų ramovės seniūnas.

Bibliografija
-------------

* Atsiminimai: Prisiminimų fragmentai, 1970 m.

Įvertinimas
-----------

* 1929 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas;
* 1935 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Jasulaitis. *Kazys Musteikis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 622 psl.
| Kabelių tvenkinys |
| --- |
| Kabelių tvenkinys nuo pietvakariųKabelių tvenkinys nuo pietvakarių |
| Vieta | Lietuva (Varėnos rajonas) |
| Plotas | 0,073 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,12 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,3 m |
| Tūris | 0,0000105 km³ |
| Įteka | G-1 |
| Išteka | G-1 |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Kabelių tvenkinys

  |
| **Koordinatės:** | 53°57′04″ š. pl. 24°17′21″ r. ilg.﻿ / ﻿53.95111°š. pl. 24.28917°r. ilg.﻿ / 53.95111; 24.28917Koordinatės: 53°57′04″ š. pl. 24°17′21″ r. ilg.﻿ / ﻿53.95111°š. pl. 24.28917°r. ilg.﻿ / 53.95111; 24.28917 |

**Kabelių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, 13,5 km į pietvakarius nuo Marcinkonių, Kabeliuose. Susidaręs patvenkus bevardį Grūdos intaką (G-1) 0,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis (iš šiaurės į pietus) 0,87 km, plotis iki 0,13 km. Altitudė 125 m. Krantai žemi, sausi. Upės debitas ties įtaka – 0,042 m³/s. Vakariniame krante stūkso Trako miškas. Tvenkinio užtvanka eina kelias  **5013**  Šklėriai–Kabeliai–Musteika .

Užtvankos vandens pralaida šachtinė, įrengta 1974 m. Sudarytas žuvininkystės, drėkinimo reikmėms.

Šaltiniai
---------

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| **Colletes caspicus**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Antšeimis: | Bitiniai  *( Apoidea)* |
| Šeima: | Colletidae  *( Colletidae)* |
| Gentis: | Šilkabitė  *( Colletes)* |
| Rūšis: | Baltijos šilkabitė  *( Colletes caspicus)* |

 |
| Binomas |
| ***Colletes caspicus***Morawitz, 1874 [1] [2] [3] |

**Baltijos šilkabitė** (*Colletes caspicus*) – *Colletidae* šeimos šilkabičių (*Colletes*) genties rūšis. Paplitusi Baltijos jūros regione (Šiaurės Vokietijoje, Lenkijoje, Kaliningrado srityje, Baltarusijoje), taip pat Juodosios jūros regione (Ukrainoje, pietryčių europinėje Rusijos dalyje), prie Kaspijos – nuo Azerbaidžano iki Kazachstano ir Vidurio Sibiro. Pastaraisiais metais pastebėta Viduržemio jūros regione. 

Baltijos šilkabitė 2000 m. įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 3(R) kategoriją (retos rūšys). Lietuvoje aptikta tik Kuršių nerijoje: Juodkrantėje (1906), Pervalkoje (1912), netoli Juodkrantės (1995, 1998). Pastebėtos siauroje pajūrio palvės juostoje. Baltijos regione daugelis radinių datuojami XX a. pradžia.[4]

Biologija
---------

Šilkabitės biologija nėra pakankamai tyrinėta. Skraido birželio–rugpjūčio mėnesiais. Lanko austėjų, šilokų, barkūnų, dobilų žiedus. Lizdavietės įrengiamos grunte, gerai saulės šildomuose šlaituose išraustuose urveliuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 141 p. ISBN 978-9955-692-71-3
|  |
| --- |
| **Buknaičių Henriko Nagio pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Buknaičių Henriko Nagio pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Buknaičių Henriko Nagio pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Buknaičiai |
| **Direktorius(-ė)** |  |
| **Mokinių skaičius** | 83 |
| **Įkūrimo data** | 1920 m. |
| **Uždarymo data** | 2011 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 13 |

**Mažeikių rajono Buknaičių Henriko Nagio pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Buknaičiuose (Mažeikių raj.), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190173348. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

XIX a. pabaigoje Kontvainio sodyboje buvo slapta lietuviška mokykla (daraktorius Kazimieras Jagminas). 1920 m. įsteigta pradinė mokykla, nuo 1958 m. aštuonmetė, 1999 m. pagrindinė. 1998 m. mokyklai suteiktas poeto Henriko Nagio (1920–1996) vardas. XXI a. 2-ajame dešimtmetyje tapo Mažeikių Kalnėnų pagrindinės mokyklos skyriumi, vėliau visiškai uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Regina Dževečkienė
* 2007 m. ?

Nuorodos
--------

1. ↑  Mažeikių Kalnėnų pagrindinės mokyklos Buknaičių Henriko Nagio pradinio ugdymo skyrius. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-04-26).

* Buknaičių\_Henriko\_Nagio\_pagrindinė\_mokykla. Mažeikių krašto enciklopedija.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kazys Sprangauskas** (1895 m. lapkričio 21 d. Kaunas – 1949 m. gegužės 9 d. Bolšaja Murta, Krasnojarsko kraštas, Rusija) – Lietuvos karinis veikėjas, brigados generolas.

Biografija
----------

Gimė Kauno konkės konduktoriaus šeimoje, augo pas senelį Šlienavoje – dabartiniame Kauno rajone. 1914 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją. Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje.

Nuo 1919 m. gruodžio 1 d. Lietuvos kariuomenės savanoris, tarnavo 1-ajame pėstininkų pulke, dalyvavo nepriklausomybės kovose. 1924 m. rugpjūčio 15 d. baigė Aukštuosius karininkų kursus Kaune. 1925–1926 m. 6-ojo pėstininkų pulko vadas. Šį pulką išformavus, laikinai ėjo 4-ojo pėstininkų pulko vado pareigas. 1931–1934 m. mokėsi Generalinio štabo akademijoje. Ją baigęs gavo pulkininko laipsnį. 1935 m. 4-ojo pėstininkų Lietuvos Karaliaus Mindaugo pulko vadas, nuo 1936 m. sausio 3 d. 1-osios pėstininkų divizijos štabo viršininkas, vėliau Generalinio štabo 1-ojo skyriaus viršininkas.

1940 m. pasitraukė iš tarnybos ir pradėjo dėstyti Generalinio štabo akademijoje. 1940 m. brigados generolas, o TSRS okupavus Lietuvą, birželio mėn. paskirtas Lietuvos liaudies kariuomenės štabo viršininko padėjėju. Išėjęs į atsargą nuo 1941 m. sausio 16 d. pradėjo dirbti Birštono pradinės mokyklos vedėju, bet 1941 m. birželio 14 d. suimtas ir išvežtas į Sibirą. Iki 1949 gegužės mėn. kalėjo keliuose Mordovijos lageriuose. Pervežtas į Krasnojarsko kraštą netrukus mirė ir palaidotas B. Murtos kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* 1919 m. Vyčio Kryžiaus ordinas su kardais,
* Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas
* Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1996 m. Aleksoto mikrorajone Kazliškiuose jo vardu pavadinta gatvė (Kauno r. tarybos 1995 12 20 sprend. Nr. 83; Kauno m. tarybos 2003 03 21 sprend. Nr. T-99).
* 2007 m. Žaliakalnyje ant namo (Dzūkų g. 5) atidengta kolektyvinė atminimo lenta: 
> „Šiame name 1933–1935 m. gyveno vienas Lietuvos apskričių kūrėjų, provizorius Kazys Kerpė. Čia yra gyvenę ir Lietuvos Respublikos Ministras Pirmininkas, Seimų narys prof. dr. Leonas Bistras (1937–1940 m.), Lietuvos kariuomenės brigados generolai **Kazys Sprangauskas** (1933–1937 m.) ir Kazys Tallat-Kelpša (1935–1940 m.)" (Kauno m. savivaldybės administracijos direktoriaus 2007 07 04 įsak. Nr. A-2295).
> 
>

Šaltiniai ir literatūra
-----------------------

1. Gen. K. Sprangausko g. Kaunas: gatvės ir žmonės. Kaunas, 2001. P. 146–147.
2. Sprangauskaitė, Danutė. Tėvo vardas grįžo iš užmaršties. Kauno diena. 1995, lapkr. 22, p. 17.
3. Šleikus, Juozas. Tragiško likimo žmogus. Gyvenimas. 1995, lapkr. 22, p. 3.
| Krivilių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Varėnos rajonas) |
| Plotas | 0,068 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,36 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Nočia |
| Išteka | Nočia |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Krivilių tvenkinys

  |
| **Koordinatės:** | 54°09′13″ š. pl. 24°46′26″ r. ilg.﻿ / ﻿54.15361°š. pl. 24.77389°r. ilg.﻿ / 54.15361; 24.77389Koordinatės: 54°09′13″ š. pl. 24°46′26″ r. ilg.﻿ / ﻿54.15361°š. pl. 24.77389°r. ilg.﻿ / 54.15361; 24.77389 |

**Krivilių tvenkinys** arba **Krivilių III tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, 15 km į pietryčius nuo Varėnos. Sudarytas užtvenkus Nočios upę (Ūlos intakas) 23,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,5 km, plotis – iki 0,22 km. Yra 0,04 ha priekrantės salelė. Altitudė 167 m. Krantai neaukšti, sausi. Pasroviui už 0,28 km telkšo Krivilių II tvenkinys. Šiaurinėje pakrantėje plyti dirbami laukai, pietinėje – įsikūrusi Krivilių gyvenvietė.

Šaltiniai
---------

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |
| --- |
| **Užlieknės pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Užlieknės pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Užlieknės pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Šiaurės g. 2, Užlieknė |
| **Direktorius(-ė)** | Emilija Kersnauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 73 |
| **Įkūrimo data** | 1919 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 15 |

**Mažeikių rajono Užlieknės pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Užlieknėje (Mažeikių raj.), Šiaurės g. 2, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190176458. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1919 m. ūkininko Antano Virkučio gyvenamajame name įkurta Užlieknės pradžios mokykla. 1965 m. mokykla persikėlė į naują mūrinį pastatą. Nuo 1987 m. devynmetė, nuo 1993 m. pagrindinė.

Direktoriai
-----------

* 1963 m. Ona Virkutienė
* 1984 m. Bronius Kryžius
* 1986 m. Alvydas Lenkauskas
* 1989 m. Stefanija Končiuvienė
* nuo 2001 m. Emilija Kersnauskienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė

Užlieknės\_pagrindinė\_mokykla. Mažeikių krašto enciklopedija.
Tipiškas bentas, pirktas maisto prekių parduotuvėje
**Bentas** (jap. 弁当 = *bentō*) – japoniška vienos porcijos išsinešamo patiekalo, dažnai skirto pietums, atmaina. Už Japonijos ribų jie paplitę kitose Rytų ir Pietryčių Azijos šalyse, ypač kinų, korėjiečių, Singapūro ir kitose virtuvėse, nes šiame regione ryžiai yra įprastas pagrindinis maisto produktas. Japoniškas terminas *bento* kilęs iš kinų kalbos termino *biandang* (便當), kuris reiškia „patogus".

Tradicinį bentą gali sudaryti ryžiai arba makaronai su žuvimi arba mėsa, dažnai su marinuotomis ir virtomis daržovėmis dėžutėje. Dėžutės gali būti įvairios – nuo masiškai gaminamų vienkartinių iki rankų darbo lakuotų indų. Dažnai įvairiomis pertvaromis atskiriami ingredientai ar patiekalai, ypač tie, kurie yra stipraus skonio, kad jie nepaveiktų likusio patiekalo skonio.

Juos galima nusipirkti daugelyje Japonijos vietų, įskaitant parduotuves, bento parduotuves (jap. 弁当屋 = *bentō-ya*), geležinkelio stotis ir universalines parduotuves, tačiau japonų namų šeimininkės dažnai skiria daug laiko ir energijos kruopščiai ruošdamos bento dėžutes savo sutuoktiniams, vaikams ar sau.

Išnašos
-------

1. ↑  Kaip vartotina: Bento („Bento", bento) dėžutės maistui susidėti (jap.)? / VLKK Archyvuota kopija 2022-12-11 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Bento 弁当（べんとう） 語源由来辞典
3. ↑  "Bento: Changing New York's Lunch Culture," *Chopsticks NY,* vol. 27, 2009-07, p. 10-11.
4. ↑  Siegel, Bettina. „The Adorable Lunch, Part 2: My Interview With Bento Moms". *The Lunch Tray*. Nuoroda tikrinta 2016-12-13.
5. ↑  Allison, Anne (2000). *Permitted and Prohibited Desires*. Berkeley, California: University of California Press. pp. 81–104.
|  |
| --- |
| National Geographic Society |
|  |
| Įkurta | 1888 m. sausio 13 d. (1888-01-13) |
| Tipas | nevyriausybinė organizacija |
| Būstinė | Vašingtonas, JAV |
| Tinklalapis | www.nationalgeographic.org |

**Nacionalinė geografijos draugija** (angl. *National Geographic Society*) – Vašingtone, JAV, įsikūrusi, pelno nesiekianti, nevyriausybinė organizacija, kurios tikslas – skleisti geografijos, archeologijos, antropologijos, biologijos mokslų žinias, užsiimti mokslinių tyrimų finansavimu ir planetos tyrinėjimais.

Leidžia „National Geographic" žurnalą, kuria dokumentiką „National Geographic", „National Geographic Wild" kanalams.

Istorija
--------

Gardineris Grinas Habardas drauge su bendražygiais (Robertas Piris, Roalis Amundsenas ir kt. 1909 m.)
1888 m. sausio 13 d. Vašingtone, JAV 33 visuomeniškai nusiteikę vyrai susitiko norėdami aptarti „protingo geografinių žinių dauginimo ir skleidimo draugijos steigimą". Tarp jų buvo geografų, tyrinėtojų, meteorologų, kartografų, gamtininkų, biologų. Centrinė šio sumanymo figūra buvo Gardineris Grinas Habardas, teisininkas ir filantropas, padėjęs savo žentui Aleksandrui Greihamui Belui įkurti pirmąją telefonų bendrovę. Vėliau ponas Habardas buvo išrinktas šios naujos draugijos prezidentu. O jam mirus 1897 m. A. G. Belas užėmė jo pareigas.

Geografinėms žinioms skleisti draugija 1888 m. spalį išleido pirmąjį „National Geographic" žurnalo numerį. Tai buvo plonas, labai techniškas leidinys, įrištas į terakotinės spalvos medžiaginį viršelį ir išdalytas 165 draugijos nariams, kurie rūpinosi mokslinių tyrimų finansavimu ir planetos tyrinėjimais.

1891 m. balandį draugija išspausdino „Ekspedicijos į Šv. Elijo kalną pranešimų santrauką", kuri, nors ir buvo iš dalies finansuojama JAV Geologinės topografijos tarnybos, buvo pirmoji draugijos „tyrinėjimų avantiūra". Tai buvo pavyzdys tūkstančiams vėlesnių draugijos tyrinėjimų ir atradimų. Ji finansavo per 9000 mokslinių ekspedijų, tame tarpe Roberto Pirio ekspediciją į Šiaurės ašigalį, Žako Kusto povandeninius tyrinėjimus, Hiramui Bingamui padėjo atrasti inkų senovės miestus Maču Pikču.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Fairbanks, A. M. (2021). National Geographic Reinvents Itself. Stanford Social Innovation Review, 20(1), 16–23.
2. 1 2  „Jan. 27, 1888: National Geographic Society Gets Going". *Wired*. ISSN 1059-1028. Nuoroda tikrinta 2022-03-22.
3. ↑  „Žurnalas „National Geographic" mini 125 metų sukaktį". *Bernardinai.lt*. 2013-10-02. Nuoroda tikrinta 2022-03-22.
4. ↑  Russell, I. C. (1891) An expedition to Mount St. Elias, Alaska. [Washington, National geographic society]. Nuoroda tikrinta from the Library of Congress.
Koordinatės: 54°40′41″ š. pl. 25°15′19″ r. ilg.﻿ / ﻿54.67806°š. pl. 25.25528°r. ilg.﻿ / 54.67806; 25.25528

Dabartinis logo
Ankstesnis logo
**„Domino" teatras** – kokybiško laisvalaikio teatras. Pirmasis ir vienintelis profesionalus komedijos teatras šalyje. Veikia nuo 2007 m. kovo.

Aktoriai
--------

Spektakliuose vaidina >100 profesionalių aktorių.[reikalingas šaltinis] Tarp jų Eimutis Kvosčiauskas, Gytis Ivanauskas, Sakalas Uždavinys, Dainius Kazlauskas, Deivis Norvilas ir kiti.

Režisieriai
-----------

Teatras bendradarbiauja su 21 Lietuvos ir užsienio režisieriumi[reikalingas šaltinis]. Tarp jų Sakalas Uždavinys, Olegas Šapošnikovas, Arkadiuszas Jakubikas ir kiti.

Spektakliai
-----------

Pirmasis teatro spektaklis buvo „Laukinė moteris".

Repertuarą sudaro įvairaus žanro spektakliai: dramos, interaktyvūs šou, miuziklai, muzikinės pasakos. Didžioji dalis sudaryta iš įvairių komedijų, pvz. detektyvinės komedijos, lyrinės, romantinės ar situacijų komedijos.

2007–2017 m. teatre pastatyti 37 spektakliai, Lietuvoje parodyta daugiau nei 5000 spektaklių, kūrė 12 režisierių, 103 aktoriai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2

* Interviu su „Domino" teatro vadovu

Nuorodos
--------

* Svetainė
Koordinatės: 56°16′21″š. pl. 23°59′56″r. ilg.﻿ / ﻿56.2725°š. pl. 23.9989°r. ilg.﻿ / 56.2725; 23.9989

|  |
| --- |
|    **Žeimelio geležinkelio stotis** |
| **Adresas** | Žeimelis |
| **Atidaryta** | 1916 m. |
| **Uždaryta** | XX a. 2-oji pusė |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ JONIŠKIS ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Lieporai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 1,0 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Veikšiai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 6,7 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ***ŽEIMELIS*** |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | *Lauksodis* |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | *Butniūnai* |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↓ *JONIŠKĖLIS* ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Žeimelio geležinkelio stotis** – buvusi stotis šiaurės Lietuvoje, Žeimelio miestelio centre. Buvęs nedidelis geležinkelio mazgas – čia jungėsi Joniškėlio–Žeimelio siaurasis geležinkelis ir Joniškio–Žeimelio siaurasis geležinkelis. Išlikęs dviaukštis mūrinis stoties pastatas, pastatytas 1939 m.

Istorija
--------

I pasaulinio karo metu, 1917 m. iš Joniškio į Žeimelį nutiestas siaurasis geležinkelis, buvęs 600 mm vėžės pločio. 1916–1917 m. čia įrengta medinė geležinkelio stotis. 1923 m. šiuo ruožu kasdien vykdavo bent keletas traukinių. Apie 1930 m. medinė stotis nebenaudota, ji įrengta viename iš vagonų. 1939 m. atidaryta nauja, mūrinė geležinkelio stotis. XX a. 4-ajame dešimtmetyje nutiesta nauja 750 mm pločio atkarpa iki Joniškėlio. Abi šios atkarpos buvo uždarytos ir išardytos sovietmečiu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žeimelis. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-08-29).
2. ↑  Lietuvos gelžkelių vaikščiojimo tvarka (2)
3. ↑  Žeimelio geležinkelio stotis. Pakruojokrastovietoves.lt (tikrinta 2023-08-27).
Nulinė plokštė su surinkta schema
Skylių ir takelių išdėstymo pavyzdys
**Nulinė plokštė** (angl. *veroboard*, *stripboard*) – bandomųjų schemų montavimo būdas, tam naudojant bendros paskirties spausdintas schemas. Lietuviškas pavadinimas buvo naudojamas Vilniaus Universiteto fizikų.

Modeliavimui skirta plokštė paprastai turi kas 0,1 colio (2,54 mm) išgręžtų skylių tinklelį. Šis atstumas lygus atstumui tarp daugelio mikroschemų išvadų bei kai kurių jungčių kontaktų, todėl tokius elementus galima montuoti tiesiai ant plokštės. Skylės sujungtos nesudėtingu spausdintų takelių raštu, kurio dalys panaudojamos norimai schemai sudaryti. Tam trukdantys takeliai nesunkiai nutraukiami panaudojant 5 mm gražtą, specialų rankinį įrankį ar tiesiog peilį. Be pavyzdyje parodyto varianto su ištisiniais takeliais, būna plokščių kur takelis kas trys skylės nutrūksta (angl. *tripad*) ar netgi variantų kur visos skylės izoliuotos tarpusavyje (angl. *perfoboard*) ir turi tik aplinkinį metalo žiedelį detalės išvadui prilituoti.

Detalių išvadai perveriami per skyles ir prilituojami kitoje pusėje (perteklinė išvadų viela vėliau nukerpama). Jei reikia naudoti paviršiniam montavimui skirtas detales, naudojamos plokštės su tokioms detalėms skirtais liežuvėliais. Saugant mikroschemas nuo litavimo metu neišvengiamo karščio, jos įstatomos į iš anksto prilituotus lizdus. Laidai paprastai arba irgi prakišami ir prilituojami kitoje pusėje, arba (ypač jei jie per stori) iš pradžių lituojami prie vėliau į plokštę įlituojamų metalinių strypelių (angl. *veropins*). Jei nenaudojamos mikroschemos, kai kada taikoma „stambesnė" versija, kur skylės išdėstytos kas 0,15 colio (3,81 mm) ir yra didesnio skersmens.

Turint patyrimo, taip galima surinkti labai patikimą ir ilgaamžę konstrukciją, tinkamą, pavyzdžiui, judantiems modeliams. Tačiau darbo beveik neįmanoma automatizuoti, todėl serijinei gamybai šis montavimo metodas netinka. Skirtingai nuo bandomosios lentos, montuotojas čia turi būti labiau patyręs, nes reikia lituoklio karščiu nesugadinti ne tik detalių, bet ir pačios plokštės takelių. Bendra taisyklė yra lituoti ne ilgiau trijų sekundžių (jei nespėta – prieš vėl bandant leisti ataušti). Dėl karšto lituoklio ir aštrių įrankių šis metodas mažiau tinkamas vaikams mokyti.

Nors mėgėjų praktikoje įprasta nebereikalingas schemas ardyti ir daugumą dalių mėginti naudoti pakartotinai, tai pavyksta daug sunkiau nei dirbant su bandomąja lenta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  BusBoard Prototype Systems Ltd. "ST3U StripBoard Datasheet" Nuoroda tikrinta on 2010-10-20. Archyvuota kopija 2011-09-11 iš Wayback Machine projekto.

  


|  |  |
| --- | --- |
| **Elektronikos montavimo būdai** |  |
| Kabantis montažas  |
Nulinė plokštė |
Bandomoji lenta |
Spausdinta schema |
Malkų metodas |
Vielos vyniojimas |
Skylinis montavimas |
Paviršinis montavimas  |
Ankstyviausi pasaulyje vaizduojamojo meno kūriniai priskiriami orinjako kultūrai, pirmajai žmonių kultūrai Europoje. Pastarieji buvo nutapyti prieš 30–32 tūkst, m. aptinkami šovė urve, Prancūzijoje.
**Priešistorinis menas** – menas sukurtas prieš rašto atsiradimą. Laikotarpis kuomet atsirado raštas skirtingose kultūrose labai skiriasi. Raštas atsirado daugelyje pasaulio šalių 4–1 a. pr m. e.

Paleolitas
----------

*Daugiau informacijos galite rasti straipsnyje Paleolitas.*

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šamanizmas
----------

*Daugiau informacijos galite rasti straipsnyje Šamanizmas.*
Iš pradžių mokslininkai manė, kad urvinis žmogus urvuose piešė pramogai, tačiau dabar didžioji dalis mokslininkų yra priešistorinės magijos teorijos šalininkai. Medžioklės sėkmės ir medžiojamųjų žvėrių bandų pagausėjimo užkeikimai buvo kertinis orinjako ir madleno kultūrų medžiotojų magijos akmuo priešistoriniais laikais.

„Orinjakiečiai ir madleniečiai – iš prigimties medžiotojai – stengėsi susilaukti sėkmės medžioklėje, padedami ceremonijų. Jie piešė gyvūnus, kuriuos ruošėsi medžioti, paskui kaip magiškus burtus piešinyje išpiešdavo žaizdas, t. y. jie tarsi užmušinėdavo atvaizdus, kad užsitikrintų sėkmę tokiu būdu užburtų gyvūnų medžioklėje. Taip galima paaiškinti ženklus, skyles, strėles, kirvius ir vėzdus, matomus daugelyje gyvūnų piešinių. Kartais medžiotojo ketinimas būdavo išreiškiamas dar konkrečiau: gyvūnas atvaizduotas spąstuose, žabangose arba mušamas akmenimis...Kai kurios priešistorinės relikvijos turi nenuginčijamus tokio taikaus būrimo požymius – aiškius vaisingumo simbolius. Pavyzdžiui, kai kurie gyvūnai turi didelius nukarusius pilvus. Pabrėžto perdėjimo tikslas buvo atvaizduoti patelę su prieaugliu. Reikia manyti, kad gyvūnus piešęs burtininkas užkeikimais padėdavo daugintis kai kurioms gyvūnų rūšims, kurių priešistorinis žmogus suvalgydavo labai daug. Apie tai galima spręsti pagal dažnai randamas krūvas kaulų."

Šaltiniai
---------

1. ↑   Oxford Reference
2. ↑   Archyvuota kopija 2014-12-27 iš Wayback Machine projekto. National Geographic: The First Artists
3. 1 2  Kastere, Norbert. 1958 m. *10 metų po žeme*. Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla
4. ↑  Lewis-Williams, J. David. 2002. *The Mind in the Cave: Consciousness and the Origins of Art*. Thames & Hudson

Nuorodos
--------

* Bradshaw Foundation
| **Vytautas Kaziulionis** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. gegužės 12 d.Varėnoje |
| Mirė | 2023 m. lapkričio 13 d. (93 metai) |
|  |
| Veikla | Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvis |
| Partija | 1990 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjunga |

**Vytautas Kaziulionis** (g. 1930 m. gegužės 12 d. Varėnoje) – Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvis.

Biografija
----------

Mokėsi Varėnos gimnazijoje. 1947 m. su tėvais ištremtas į Tiumenės srities Baikalovo rajoną. Broliai Leonas ir Juozas Kaziulioniai buvo partizanai, 1949 m. abu žuvo. Su kitais kūrė pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui organizaciją „Priesaika ištrėmime", 1948–1951 m. ir nuo 1954 m. leido nelegalų laikraštį „Toli nuo Tėvynės". 1951 m. suimtas, Vakarų Sibiro karinio tribunolo nuteistas mirti, 1952 m. mirties bausmė pakeista 25 m. lagerio. Iki 1961 m. kalintas Norilsko, Magadano, Taišeto lageriuose. 1953 m. politinių kalinių sukilimo Norilsko lageriuose vienas organizatorių.

1961 m. grįžo į Lietuvą. 1961–1990 m. dirbo Kauno autobusų parke. 1988 m. įsitraukė į Sąjūdžio veiklą, nuo 1990 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos Varėnos skyriaus pirmininkas. 1995–1997 m. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys.

Tyrinėja pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui istoriją, rūpinasi įamžinti žuvusių pasipriešinimo dalyvių atminimą. Kelių knygų vienas autorių.

Bibliografija
-------------

* Dainavos apygardos partizanų atminties paminklai: Lietuvos partizanų žūties aplinkybės Varėnos rajone sovietinės okupacijos metais, jų palaikų paieškos ir atminimo įamžinimas, 2005 m.

Įvertinimas
-----------

* 1999 m. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bronius Zlatkus. *Vytautas Kaziulionis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 671 psl.
Eišiškių plynaukštės šiaurinė dalis prie Mištūnų
Riedulių gausa Eišiškių plynaukštėje. Navakonių apylinkės
**Eišiškių plynaukštė** – plynaukštė pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų ir Varėnos rajonuose; Lydos plynaukštės šiaurinė dalis. Iš rytų ribojasi su Ašmenos aukštuma, iš pietvakarių – su Nemuno aukštupio žemuma, iš šiaurės – su Pietryčių lyguma.

Būdingas aukštis – 150–200 m. paviršius kalvotas ir banguotas (stambios žemos ir vidutinio aukščio kalvos ir bangos), yra plokščių raguvų. Susidariusi iš sudūlėjusio moreninio smėlio, priemolio ir priesmėlio. Būdingi dirvožemiai: balkšvažemiai, smėlžemiai ir palvažemiai. Plynaukštė susidariusi priešpaskutinio (Medininkų) ledynmečio pabaigoje.

Eišiškių plynaukštė mažai miškinga, tačiau šiaurėje dunkso Stasylų–Šalčininkėlių miškų masyvas. Per metus iškrinta 700–750 mm kritulių. Hidrografinis tinklas retas (0,8 km/km²): teka Šalčia, Verseka, kiti Merkio dešinieji intakai, telkšo Padvarionių ir Butrimonių tvenkiniai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kvarteras Archyvuota kopija 2021-12-03 iš Wayback Machine projekto. *Lietuvos geologijos tarnyba*
2. ↑  Povilas Balesinovas. „XX amžiuje išnykę Lietuvos ežerai: teritorinė sklaida, išnykimo priežastys ir reikšmė", magistro darbas. Vilnius: Lietuvos edukologijos universitetas, 2017.
3. ↑  *Eišiškių plynaukštė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. Algimantas Česnulevičius psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ivanas Černiachovskisrus. *Иван Данилович Черняховский*** |
| --- |
|  |
| Ivanas Černiachovskis, 1943 m. |
| Gimė | 1907 m. birželio 29 d.Oksaninas, Kijevo gubernija |
| Mirė | 1945 m. vasario 18 d. (37 metai)Melzakas |
| Palaidotas (-a) |  Novodevičės kapinės |
| Tautybė | ukrainietis |

**Ivanas Danilovičius Černiachovskis** (rus. *Иван Данилович Черняховский*, 1906 m. birželio 29 d. Oksanino kaime, dab. Umanės rajonas, Ukraina – 1945 m. vasario 18 d. Melzake, dab. Lenkija, Varmijos Mozūrų vaivadija) – jauniausias Tarybinės armijos armijos generolas, 3-ojo Baltarusijos fronto vadas.

Biografija
----------

Prieš pradėdamas tarnauti Raudonojoje armijoje 1924 m. jis dirbo geležinkelyje darbininku. 1928 m. Kijeve baigė artilerijos karininkų mokyklą, o 1936 m. Šarvuočių ir motorizuoto transporto karinės technikos akademiją.

1928–1931 m. artilerijos mokomojo skyriaus, baterijos vadas. 1938–1941 m. vadovavo šarvuočių daliniams, kurie bazavosi Kijevo ir Baltarusijos karinėje apygardoje. 1941 m. kovo mėn. vadovavo 28-ajai šarvuočių divizijai Baltijos karinėje apygardoje. Per mūšius nuo 1942 m. liepos mėn. pasižymėjo ir tapo 18-ojo šarvuočių korpuso vadu, kovojo Voronežo fronte, o greitai tapo 60-osios armijos, kovojusios Kurske vadu. Kaip armijos vadas kovojo Ukrainoje. Už Dniepro forsavimą 1943 m. spalį suteiktas Tarybų Sąjungos didvyrio vardas. Nuo 1944 m. balandžio mėn. vadovavo Vakarų frontui, o nuo balandžio 24 d. 3-ajam Baltarusijos frontui. Jo vadovaujamas frontas pasiekė žymių pasiekimų, pavyzdžiui, 100 tūkst. vokiečių kareivių apsupimas Minsko rytuose. Vadovavo Vilniaus ir Kauno operacijoms, dėl kurių vokiečiai buvo išstumti iš Lietuvos ir šiaurės vakarų Baltarusijos į kairįjį Nemuno krantą. Po šių operacijų 1944 m. liepos mėn. antrą kartą suteiktas Tarybų Sąjungos didvyrio vardas.

1945 m. sausio mėn. 3-asis Baltarusijos frontas dalyvavo Rytų Prūsijos operacijoje, pralaužė vokiečių gynybą ir šiaurės Prūsijoje kartu su 2-uoju Baltarusijos frontu atkirto pagrindines vokiečių pajėgas Semboje, dab. Kaliningrado sritis ir Aistmarių pakrantėse. Mirė nuo sviedinio skeveldros žaizdos, kai tikrino fronto liniją Melzako apylinkėse.

I. Černiachovskio paminklas 2015 m. Voroneže. Paminklas pastatytas 1950 m. Vilniuje (skulptorius N. Tomskis, architektas L. Golubovskis), 1991 m. pervežtas į Voronežą, kur buvo atnaujintas ir atidengtas 1993 m.
Buvo palaidotas Vilniuje Gedimino gatvės aikštėje prieš LKP CK rūmus, bet Lietuvai atgavus nepriklausomybę 1993 m. giminių prašymu perlaidotas Maskvos Novodevičės kapinėse, o paminklas pervežtas į Voronežą.

Įvertinimas
-----------

* Aukso žvaigždės medalis, du kartus
* Lenino ordinas,
* Raudonosios Žvaigždės ordinas, keturis kartus
* Suvorovo ordinas, du kartus
* I laipsnio Kutuzovo ordinas
* I laipsnio Bogdano Chmelnickio ordinas ir kitais medaliais.
* 1946 m. jo vardu pavadintas Įsrutis, dab. Černiachovskas, Kaliningrado sritis.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ivanas Černiachovskis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Caffè con panna*, užsakyta kaip *espresso con panna*, pateikta tradiciniame *demitasse* puodelyje.
*Café Viennois* Prahoje.
***Espresso con panna*** (it. 'espresas su grietinėle') – vienguba ar dviguba espreso porcija su plakta grietinėle viršuje.

JAV toks gėrimas gali būti vadinamas *café Vienne*, o D. Britanijoje – *café viennois*.

*Espresso con panna* sinonimiškai dar vadinamas *Franziskaner*.
  
Vienoje pavadinimas *Wiener Melange* reiškia kitokį kavos variantą – su putiniu pienu, o ne plakta grietinėle. Užsakius *Wiener Melange* net ir pačioje Vienoje dažnai patiekiamas *espresso con panna*.

Prancūzijoje pavadinimu *café viennois* vadina tiek *espresso con panna*, tiek *Wiener Melange*. Australijoje panašus gėrimas gali būti vadinamas *Café Vienna*, nors *espresso con panna* tradiciškai patiekiamas espreso puodeliuose, o *Café Vienna* – *latte* dydžio puodeliuose.

Istoriškai *espresso con panna* pateikiama *demitasse* stiliaus puodeliuose. Tai galbūt labiau senamadiškas gėrimas negu *latte* ar *cappuccino*, nors tebėra labai populiarus.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Don Fadrique Alvarez de Toledo vadovavo Ispanijos kariuomenei, žiauriai malšinant sukilimą Olandijoje
**Don Fadrique Álvarez de Toledo, IV Albos Hercogas** (isp. *Don Fadrique Álvarez de Toledo, cuarto duque de Alba*; g. 1537 m. gruodžio 11 d. – 1583 m.) – ispanų karininkas, vadovavo Ispanijos kariuomenei per aštuonerių metų karą.

Jis buvo antras Fernando Álvarez de Toledo sūnus ir tapo ketvirtuoju hercogu po tėvo mirties. Jis dar žinomas kaip Hueskaro hercogas, Korijos markizas ir Didysis komendatas Kalatravos sąvade.

Don Fadrique komandavo Ispanijos armijai Olandijoje kruviniausios sukilimo slopinimo fazės metu. Jis kaltinamas žudynėmis Mechelene, Zutpene ir Nardene vietovėse bei Harlemo apgulties metu.

Jo armija pralaimėjo Alkmaro puolimo metu ir jis turėjo atsitraukti.

Jo sveikata pašlijo po 1573 m.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fadrique Álvarez de Toledo y Enríquez de Guzmán** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Top Sensation*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Top Sensation |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Ottavio Alessi |
| Scenaristas (-ai) | Ottavio AlessiNelda MinucciLorenzo Riccardi |
| Vaidina | Edwige FenechRosalba NeriEva Thulin |
| Metai | 1969 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 86 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Top Sensation** – 1969 m. Italijoje sukurtas trileris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Edwige Fenech – Ula
* Rosalba Neri – Paola
* Eva Thulin – Beba
* Maud Belleroche – Madi
* Maurizio Bonuglia – Aldo
* Rugerro Miti – Tonis
* Salvatore Puntillo – Andro

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pasiturinti naftos magnatė Madi ieško būdų kaip savo sūnų, turintį piromanijos polinkių, paversti „tikru vyru". Ji suorganizuoja pasiplaukiojimą jachta, į kurią be judviejų dar pakviečia godžią ir nuolatos sekso ištroškusią porą bei brangiai apmokamą prostitutę Ulą. Nepaisant visų pastangų, tai niekaip nepaveikia jaunuolio, kol jachta stabteli vienoje iš Viduržemio jūros salų. Keliautojai susipažįsta su dailia mergina Beba ir jos kvailoku vyru, kuriuos pakviečia į savo jachtą. Netikėtai jaunuolis pradeda rodyti įkyrų dėmesį Bebai, paskui įvyksta žmogžudystė...