recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Abajus Kunanbajuly
**Abajus Kunanbajuly** (*Abajus*, kaz. *Абай Ибраһим Құнанбайұлы*, 1845 m. rugpjūčio 10 d. Semipalatinsko sritis - 1904 m. liepos 6 d. ten pat) – kazachų poetas, rašytojas, kompozitorius, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė Čingizų kalnuose, stambaus feodalo Kunanbajaus šeimoje. Jo senelis Oskenbajus ir prosenelis Irgizbajus buvo krašto valdovai. Mokėsi mulos Achmet-Rizos medresėje Semipalatinske. Jo humanistinę pasaulėžiūrą formavo Firdousi, Ališeras Navoji, Nizami, Fizuli, Ibn Sina ir kiti jo studijuoti mąstytojai, poetai, rašytojai. 

Netrukus ir jis pats tapo kazachų tautos dvasiniu lyderiu, nors ir pasižymėjo rusofilija, sakydamas, kad tik rusų kalba, rusų kultūra kazachus gali atvesti į civilizuotų tautų šeimą. Nepaisant to, nacionalinis judėjimas Alaš-Orda, veikęs Kazachstane 1917-1920 m. jo poezijoje ir muzikoje ieškojo savo ideologinės atramos.

Kūryba
------

Naujosios Kazachsatano literatūros pradininkas. Į kazachų literatūrą jis įvedė šešiaeilę ir aštuoniaeilę eilėdarą. Poezijoje ryškūs Rytų poezijos, kazachų tautosakos motyvai. Eilėraščiams kūrė muziką. Jo kūryba turėjo įtakos kazachų tautinės savimonės formavimuisi. Išvertė rusų rašytojų kūrinių. Jo eilėraščių išversta į lietuvių kalbą.

Atminimas
---------

TSRS pašto ženklas, išleistas 1965 m. Abajaus Kunanbajuly 120-osioms gimimo metinėms
Jo atminimui Muchtaras Auezovas parašė romaną „Abajus" (2 t. 1958 m. lietuvių kalba „Abajaus kelias", 1960 m. iš rusu kalbos verte J. Stanišauskas), kinostudijoje Kazachfilm 1983 m. pastatytas filmas „Abajus". Jo vardu pavadintas miestas Abajus.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Visuotinė lietuvių enciklopedija, I t.

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Abajus Kunanbajuly***

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Abajus Kunanbajuly** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Gintautas Saulis** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. balandžio 29 d. (64 metai)Rokiškėliuose, Rokiškio rajonas |
|  |
| Veikla | Lietuvos kalbininkas, pedagogas |
| Organizacijos | Šiaulių universitetas |
|  |
| Išsilavinimas | humanitarinių mokslų daktaras |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |

**Gintautas Saulis** (g. 1959 m. balandžio 29 d. Rokiškėliuose, Rokiškio rajonas) – Lietuvos kalbininkas, pedagogas, vertėjas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1981 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą. 1986-1989 m. mokėsi aspirantūroje Maskvoje. Stažavosi 1994 m. ir 1996 m. Malmės (Švedija) aukštojoje pedagoginėje mokykloje.

1981-1990 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Rusų kalbos katedros asistentas, 1990-1993 m. – vyr. asistentas, 1993-1997 m. – Užsienio kalbų katedros vyr. asistentas, nuo 1997 m. Šiaulių universiteto Romanų ir germanų filologijos katedros vedėjas, Užsienio kalbų katedros docentas. Šiaulių universitete įsteigė Švedų kultūros centrą. Į švedų kalbą verčia turistinę literatūrą apie Lietuvą.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Gintautas Saulis. Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 19°30′ p. pl. 169°20′ r. ilg.﻿ / ﻿19.500°š. pl. 169.333°r. ilg.﻿ / 19.500; 169.333

Salos žemėlapis
**Tana** (angl. *Tanna*) – sala Naujųjų Hebridų salyno pietuose, priklauso Vanuatu. Užima 550 km² plotą. Salos ilgis 40 km, plotis iki 19 km.

Sala vulkaninės kilmės, kalnuota. Aukščiausia vieta – nebeveikiantis Tukosmeros ugnikalnis (1084 m), tačiau saloje taip pat yra labai aktyvus ugnikalnis – Jasuras. Seniau saloje buvo Sivi ežeras, tačiau po smarkių liūčių 2000 m. ežeras išsiliejo į žemiau esantį slėnį ir ištekėjo į Sieros įlanką.

Tanos saloje gyvena ~20 tūkst. gyventojų (tankumas 36 žm./km²). Svarbiausios gyvenvietės yra Lenakelis (didžiausia) bei Isangelis (Tafea provincijos sostinė). Beveik visi gyventojai yra melaneziečiai, kalbantys Tanos kalbomis. Auginami kavamedžiai, svaigieji pipirai, vaisiai, daržovės, apdirbama kopra, verčiamasi turizmu. Saloje paplitęs vadinamasis krovinių kultas.

* Vaikai iš TanosVaikai iš Tanos
* Jasuro ugnikalnio fumarolėsJasuro ugnikalnio fumarolės
* Tanos vėliavaTanos vėliava
| **Aaron Harry Gorson** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1872 m. birželio 2 d.Kaunas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1933 m. spalio 11 d. (61 metai)Niujorkas, JAV |
|  |
| Veikla | dailininkas |

**Aaron Harry Gorson** (1872 m. birželio 2 d. Kaune – 1933 m. spalio 11 d. Niujorke) – Lietuvos žydų kilmės JAV dailininkas.

Biografija
----------

Gimė 1872 m. birželio 2 d. Kaune. 1888 m. emigravo į JAV, studijavo Pensilvanijos dailės akademijoje. 1899 m. išvyko mokytis į Paryžiaus *Académie Colarossi*, *École des Beaux-Arts* ir *Académie Julian* dailės mokyklose. Grįžęs į JAV apsigyveno Pitsburge tapė industrinį kraštovaizdį, 1921 m. persikėlė į Niujorką, kur tapė miesto architektūrą. Mirė 1933 m. spalio 11 d. Niujorke. Dailininko darbai saugomi *Carnegie Museum of Art*, *Eli and Edythe Broad Art Museum*, *Westmoreland Museum of American Art*, *Newark Museum*, *Worcester Art Museum*, *Heckscher Museum of Art* ir Pensilvanijos universiteto dailės galerijoje.

Nuorodos
--------

* Paveikslas Bridge Across A River (ang.) Archyvuota kopija 2012-04-25 iš Wayback Machine projekto.
* Paveikslas Mills by the river (ang.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biografija (ang.) Archyvuota kopija 2012-04-21 iš Wayback Machine projekto.
| Mažonų herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2005-08-01* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Mažonų herbas** – Mažonų kaimo ir seniūnijos heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Herbo skydo žaliame lauke du sidabriniai lyros formos elnio ragai. Auksinė skydo papėdė nuo viršutinės dalies atskirta stilizuota liepų lapų linija.

Simbolika
---------

Simbolių kalba ragai reiškia jėgą, galybę, o lyros formos ragai – dvasinės brandos, pusiausvyros ženklas. Žalia spalva reiškia vietos gamtos turtus, o geltona lapų linija nurodo jų svarbą Mažonų gyventojams.

Istorija
--------

Herbą 2005 m. rugpjūčio 1 d. patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas dekretu Nr. 396. Etalono autorius – Arvydas Stanislovas Každailis.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. 1 2  
Almonaitis, Vytenis; Almonaitienė, Junona. *Pietų Karšuva* (Antra ed.). Keliautojo žinynas. ISBN 978-609-8063-13-4.
3. ↑  „Dėl Mažonų herbo tvirtinimo". *Lietuvos Respublikos Seimo kanceliarija*. Nuoroda tikrinta 2021-09-01.
**Asmenybės sutrikimas** – psichikos sutrikimas, kuriam būdingi nelankstūs ir pastovūs jausmų, mąstymo ir elgesio deriniai. Šiems bruožams turi įtakos žmogaus įsitikinimų sistema, kuri jam atrodo teisinga, tačiau realybėje negali būti patvirtinta kaip tokia; jų pastovumą lemia tai, kad elgesys yra *egosintoninis* – neprieštaraujantis asmens ego vientisumui – ir dėl to paties žmogaus laikomas tinkamu. Šių mąstymo ir elgesio bruožų nelankstumas bei visa apimantis pobūdis gali sukelti rimtų asmeninių bei socialinių sunkumų, taip pat ir bendro funkcionavimo sunkumų. Asmenybės sutrikimui būdingas elgesys paprastai pastebimas vėlyvoje paauglystėje, brandos pradžioje, retais atvejais – vaikystėje.

Klasifikacija
-------------

Klasifikacija pagal „Amerikos psichinė sveikata" asociaciją:

* A grupė: Įtarus
	+ Paranoidinis asmenybės sutrikimas
	+ Šizoidinis asmenybės sutrikimas
	+ Šizotipinis asmenybės sutrikimas
* B grupė: Emocionalus ir impulsyvus
	+ Antisocialus asmenybės sutrikimas
	+ Ribinis asmenybės sutrikimas
	+ Histrioninis asmenybės sutrikimas
	+ Narcisistinis asmenybės sutrikimas
* C grupė: Nerimastingas
	+ Vengiančiojo tipo asmenybės sutrikimas
	+ Priklausomas asmenybės sutrikimas
	+ Obsesinis kompulsinis asmenybės sutrikimas

Išnašos
-------

1. ↑  „Personality disorder: What are the different types?". *www.medicalnewstoday.com*. 2019-02-19. Nuoroda tikrinta 2021-11-17.
2. ↑  „Personality disorders". *Mayo Clinic*. Nuoroda tikrinta 2021-11-17.
3. ↑  „Asmenybės sutrikimai". *Pagalba sau*. Nuoroda tikrinta 2021-11-17.
| **Anser erythropus** |
| --- |
| Mažoji žąsis (*Anser erythropus*) |
| Apsaugos būklė |
| Pažeidžiami (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žąsiniai paukščiai  *( Anseriformes)* |
| Šeima: | Antiniai  *( Anatidae)* |
| Gentis: | Žąsys  *( Anser)* |
| Rūšis: | Mažoji žąsis  *( Anser erythropus)* |

 |
| Binomas |
| ***Anser erythropus***Linnaeus, 1758 |

**Mažoji žąsis** (*Anser erythropus*) – žąsinių (*Anseriformes*) būrio paukštis.

Išvaizda
--------

Mažoji žąsis yra naminės žąsies dydžio. Balta dėmė ant kaktos gerokai didesnė už baltakaktės žąsies, aplink akis – oranžinis žiedas. Patino ir patelės balta dėmė kaktoje nusitęsia už linijos, jungiančios priekinius akių kraštus. Nugara rudai pilka, juosmuo pilkesnis. Plasnojamosios plunksnos pilkai juodos su baltais stiebais. Pagurklis, krūtinė ir kūno šonai šviesiai pilki. Ant krūtinės – netaisyklingos juodos dėmės. Pilvas ir pauodegys balti. Snapas gelsvai rožinis, nagas balsvas. Kojos raudonai geltonos. Jauniklių visos spalvos blankesnės nei suaugusiųjų, baltos dėmės kaktoje nėra, pilvas vienspalvis, snapas juosvai pilkas, kojos pilkai geltonos. Aplink akis – šviesiai geltonas žiedas.

Paplitimas
----------

Gyvena šiaurinėje Eurazijoje nuo Norvegijos iki Čiukčių kalnyno. Europinėje dalyje arealas siekia Arkties vandenyną, o azijinėje – Obės, Jenisejaus, Lenos žemupius. Į pietus paplitusi iki šiaurinės medžių ribos.

Žiemoja Pietų Europoje, Viduržemio, Juodosios, Kaspijos jūrų bei Persų įlankos pakrantėse, Pietryčių Azijoje.

Iš visų per Lietuvą praskrendančių laukinių žąsų, mažoji žąsis visada buvo pati rečiausia.

Biologija
---------

Peri ir gyvena ne tik tundroje, bet ir kalnų žemupiuose, kalnų ežeruose, pajūrio uolėtuose skardžiuose. Žiemoja pajūryje, atvirose stepėse, lygumose. Į tolimas keliones skrenda labai aukštai, o šiaip skraido netvarkingais pulkais. Mažosios žąsys iš poilsio ar maitinimosi vietų iš karto pakyla labai aukštai, o leidžiasi – labai staigiai. Iš visų žąsų tai yra pati baikščiausia rūšis. Apsistoja tik nuošaliose vietovėse. Nakvoja sekliuose vandenyse tankios augalijos prieglobstyje.

Perimvietėse lizdai vienas nuo kito gana toli, gerai užmaskuoti, sunkiai prieinami: tarp skurdžių krūmynų, upių, pajūrio skardžiuose, tarp akmenų ir uolų, kalnų atšlaitėse tarp samanų plotelių. Lizdai sukraunami negrabiai, netaisyklingai iš pernykščių sausų augalų, šakelių, samanų, pūkų. Vienoje dėtyje paprastai būna 4–6 kiaušiniai, sveriantys apie 74 gramus. Patelė peri apie 27 dienas. Tik išsiritusius jauniklius abu poros nariai veda į dar nuošalesnę vietą. Šiuo laikotarpiu mažosios žąsys būna dar paslaptingesnės ir atsargesnės.

Minta augaliniu maistu.

Šaltiniai
---------

1. ↑   „IUCN Red List - Anser erythropus". IUCN Red list.

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga.* Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1990.

Vikižodynas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Targumo puslapis, XI a.
**Tanachas** (hebr. ‏Tanach תנ״ך‏‎) – judėjų Biblija, maždaug atitinkanti krikščionių Senąjį Testamentą. Nuo pastarojo skiriasi tuo, kad į Tanachą neįtrauktos deuterokanoninės knygos, protestantų laikomos apokrifinėmis, skiriasi knygų išdėstymo tvarka ir suskirstymas.

Struktūra
---------

Tanacho struktūra: 

* Mozės Penkiaknygė (hebr. **T**orah תורה),

1. (בְּרֵאשִׁית / Bərē’shît) - Pradžios knyga
2. (שמות / Shemot) - Išėjimo knyga
3. (ויקרא / Vayikra) - Kunigų knyga
4. (במדבר / Bəmidbar) - Skaičių knyga
5. (דְּבָרִים / Dəbhārîm) - Pakartoto Įstatymo knyga
* Pranašų knygos (hebr. **N**eviim נביאים),

6. (יְהוֹשֻעַ / Yĕhôshúa‘) - Jozuės knyga
7. (שופטים / Shophtim) - Teisėjų knyga
8. (שְׁמוּאֵל / Shmû’ēl) - Samuelio knygos (I & II)
9. (מלכים / M'lakhim) - Karalių knygos (I & II)
10. (יְשַׁעְיָהוּ / Yĕsha‘ăyāhû) - Izaijo knyga
11. (יִרְמְיָהוּ / Yirmyāhû) - Jeremijo knyga
12. (יְחֶזְקֵיאל / Yĕkhezqiēl) - Ezechielio knyga
13. Dvylika mažųjų pranašų (תרי עשר)
a. (הוֹשֵׁעַ / Hôshēa‘) - Ozėjo knyga
b. (יוֹאֵל / Yô’ēl) - Joelio knyga
c. (עָמוֹס / ‘Āmôs) - Amoso knyga
d. (עֹבַדְיָה / ‘Ōvadhyāh) - Abdijo knyga
e. (יוֹנָה / Yônāh) - Jonos knyga
f. (מִיכָה / Mîkhāh) - Michėjo knyga
g. (נַחוּם / Nakḥûm) - Nahumo knyga
h. (חֲבַקּוּק /Khăvhakûk) - Habakuko knyga
i. (צְפַנְיָה / Tsĕphanyāh) - Sofonijo knyga
j. (חַגַּי / Khaggai) - Agėjo knyga
k. (זְכַרְיָה / Zkharyāh) - Zacharijo knyga
l. (מַלְאָכִי / Mal’ākhî) - Malachijo knyga
* Raštų knygos (hebr. **K**etuvim כתובים).

14. (תהלים / Tehillim) - Psalmynas
15. (משלי / Mishlei) - Patarlių knyga
16. (אִיּוֹב / Iyyōbh) - Jobo knyga
17. (שִׁיר הַשׁשִׁירִים/ Shīr Hashīrīm) - Giesmių giesmė
18. (רוּת / Rūth) - Rūtos knyga
19. (איכה / Eikhah) - Raudų knyga
20. (קֹהְלְת / Qōheleth) - Mokytojo knyga (kitaip, Koheleto knyga)
21. (אֶסְתֵר / Estēr) - Esteros knyga
22. (דָּנִיֵּאל / Dānī’ēl) - Danieliaus knyga
23. (עזרא ונחמיה / Ezra v'Nechemia) - Ezros knyga ir Nehemijo knyga
24. (דברי הימים / Divrei Hayamim) - Metraščių knygos (I & II)
„Tanach" pavadinimas sudarytas pagal šių 3 dalių pavadinimų pirmąsias raides (T, N ir K). Kitų reikšmių hebrajų kalboje šis žodis neturi.

Tanacho knygose aprašoma Visatos ir Žemės sukūrimo, žmonijos, judėjų istorija; Judaizmo religinė teisė ir praktinės gyvenimo taisyklės (kurias smulkiau nagrinėja ir paaiškina Talmudas (Žodinė Tora); gamtos dėsniai ir jų veikimo, sąveikos sistema; dvasinio kūno ir pasaulio sandara (tai įžvelgti ir suprasti padeda Kabbalah). Tanachas parašytas hebrajų ir aramėjų kalbomis.
| **Cannabis ruderalis** |
| --- |
| Šiukšlyninė kanapė (*Cannabis ruderalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Kanapiniai  *( Cannabaceae)* |
| Gentis: | Kanapė  *( Cannabis)* |
| Rūšis: | Šiukšlyninė kanapė  *( Cannabis ruderalis)* |

 |

**Šiukšlyninė kanapė** (*Cannabis ruderalis*) – kanapinių (*Cannabaceae*) šeimos vienmetis žolinis augalas. Kartais laikoma sėjamosios kanapės (*Cannabis sativa*) porūšiu. Paplitusi Vidurio, Rytų Europoje, pietų Sibire.

Palyginti su sėjamąja, šiukšlyninė yra mažesnė (aukštis 30-60 cm, retai iki 3 m), stiebas status, tiesus, plaukuotas. Lapai sudėtiniai, pirštuoti, lapeliai siauri, trumpi. Žiedynas smulkus, nežymus, susitelkęs stiebo viršūnėje. Vaisius – riešutėlis. Auga skurdžiose dirvose, šiukšlynuose, patvoriuose, dykvietėse, griuvėsiuose.

Šiukšlyninė kanapė pramoniniu būdu neauginama, tačiau taip pat naudojama pluošto, pašarų, narkotikų gamyboje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kanapė. *Šiukšlyninė kanapė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 199

Tipinė šiukšlyninės kanapės augavietė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Asmenybės kultas** – reiškinys valstybėje, dažniausiai autoritarinėje ar totalitarinėje, kuomet yra ypač garbinamas tos šalies vadas. Asmenybės kultai gali būti skirtingo lygio, bet dažniausiai tam vadui yra priskiriama daugiau nuopelnų, nei jis padarė išties, jis yra liaupsinamas per žiniasklaidą, daug net ir nereikšmingų dalykų apie jį gali būti įtraukti į švietimo sistemą kaip privalomi mokėti dalykai, vadui statoma daug statulų, jo vardu pavadinama daug gatvių ir kitų visuomeninių objektų, jam dedikuojami muziejai. Jei asmenybės kultas yra dar didesnis, gali būti, kad vadas bus paminėtas valstybiniame himne, gali būti privaloma turėti pasikabinus jo paveikslą ar nuotrauką, jo atvaizdas ir kiti jo simboliai gali būti atvaizduojami ir visiškai nesusijusiose sferose, atskirais atvejais vadas netgi gali būti paskelbtas pranašu. Po mirties tokie vadai dažnai palaidojami mauzoliejuose.

Asmenybės kultas, naudojamas kartu su informacijos iš užsienio ribojimu, gali išties priversti kai kuriuos žmones manyti, kad vadas yra toks galingas ir puikus.

Dabar didelio masto asmenybės kultai klesti Šiaurės Korėjoje, Turkijoje ir Turkmėnijoje, praeityje jų buvo Tarybų Sąjungoje. Tačiau mažesnio masto asmenybės kultai egzistuoja dar daugelyje valstybių.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

mažoji seksta| Inversija | didžioji tercija |
| Pavadinimas |
| Santrumpa | m6 |
| Dydis |
| Pustonių skaičius | 8 |
| Intervalo klasė | 4 |
| Racionalusis intervalas | 8:5 arba 11:7 |
| Centai |
| Lygioji temperacija | 800 |
| Ketvirtis tono | 800 |
| Racionalioji intonacija | 814 arba 782 |

**Mažoji seksta** – mažesnysis iš dviejų dažniausiai pasitaikančių muzikinių intervalų, apimančių šešis diatoninės gamos laipsnius. Kitas toks intervalas yra didžioji seksta. Sutrumpintai mažoji seksta yra žymima **m6**. Priešingas jai intervalas yra didžioji tercija, be to, mažoji seksta yra harmoniškai ekvivalenti **didžiajai kvintai**.

Dažniausiai mažoji seksta yra sutinkama mažoriniuose akorduose tarp trečiojo laipsnio ir aukštesnės pagrindinės natos. Racionaliojoje intonacijoje ją atitinka dažnių santykis 8:5, tuo tarpu lygiojoje temperacijoje mažoji seksta yra lygi aštuoniems pustoniams ir yra 0,79 % mažesnė už racionaliąją. Įdomu, kad tiek mažosios, tiek didžiosios sekstos santykius sudaro Fibonačio skaičiai (8:5 – mažąją, 5:3 – didžiąją).

Kartu su priešingaisiais intervalais (tercijomis), sekstos yra laikomos vienais iš įdomiausių ir dinamiškiausių muzikinių intervalų.

  

v • a • r **Diatoniniai muzikiniai intervalai** 

unisonas | mažoji sekunda | didžioji sekunda | mažoji tercija | didžioji tercija | kvarta | tritonis | kvinta | mažoji seksta | didžioji seksta | mažoji septima | didžioji septima | oktava
Pjetras Pomponacis
**Pietro Pomponazzi** (**Pjetras Pomponacis**; 1462 m. rugsėjo 16 d. – 1525 m. gegužės 18 d.) – italų filosofas.

Biografija
----------

Pjetras Pomponacis gimė Mantutoje turtingo patricijo šeimoje. Mokėsi Paduvos universitete. Jį baigęs, šiame universitete su petraukomis dėstė filosofiją ir mediciną. Nuo 1512 m. iki gyvenimo pabaigos profesoriavo Bolonijos universitete. Europoje P. Pomponacis pagarsėjo kaip vienas iš žymiausių to meto materialistinės krypties aristotelinikų. Mirė 1525 m. Bolonoje.

Kūryba
------

Reikšmingiausias P. Pomponacio filosofinis veikalas – „Traktatas apie sielos nemirtingumą" (*Tractatus de immortalite animae*, 1516 m.) – sukėlė ortodoksų tomistų protestus ir buvo viešai sudegintas Venecijoje. Atsakydamas į poleminius traktatus, nukreiptus prieš šį veikalą, P. Pomponacis parašė jo „Apologiją" (*Apologia*, 1518 m.) ir „Apgynimą" (*Defensorium*, 1519 m.). Apie 1520 m. jis parašė traktatą „Apie likimą, laisvą apsisprendimą, lemtį ir dieviškąjį numatymą" (*De fato, libero arbitrio, praedestinatione, providentia Dei libri 5*, išleistas *1567* m.) ir „Knygą apie stebinančių gamtos reiškinių priežastis, arba apie burtus" (*De naturalium effectuum admirandorum causis seu de incantationibus liber*, išleista 1556 m.). Dar paminėtinas traktatas „Apie mitybą ir augimą" (*De nutritione et auctione*, 1521 m.).

Šaltiniai
---------

* Filosofijos istorijos chrestomatija. Renesansas (1984)
| Ginučių piliakalnis |
| --- |
| Ginučių piliakalnis |
| 

Ginučių piliakalnisGinučių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°22′25″ š. pl. 25°59′06″ r. ilg.﻿ / ﻿55.37361°š. pl. 25.98500°r. ilg.﻿ / 55.37361; 25.98500Koordinatės: 55°22′25″ š. pl. 25°59′06″ r. ilg.﻿ / ﻿55.37361°š. pl. 25.98500°r. ilg.﻿ / 55.37361; 25.98500 |

 |
| Vieta | Ignalinos rajonas |
| Seniūnija | Linkmenų seniūnija |
| Plotas | 47x19 m |
| Naudotas | II t-mečio pr. – XIV–XV a. pirma pusė |
| Registro Nr. | A1508K |

**Ginučių piliakalnis** – dviejų piliakalnių kompleksas Ignalinos rajone, ~2 km nuo Ginučių, tarp Linkmeno ir Ūkojo ežerų, netoli Ladakalnio. Archeologinis paminklas. Rytiniai ir vakariniai šlaitai statūs, pietiniai ir šiauriniai – nuožulnūs. Piliakalnius skiria loma. Ginučių piliakalniai tankiai apaugę mišku.

Istorija
--------

Laiptai į Ginučių piliakalnį
Piliakalnyje rasta lipdytinės keramikos liekanų, taip pat ir IX–X a. arabų monetos. Manoma, kad IX–XII a. čia stovėjo medinė Linkmenų pilis, minima Hermano Vartbergės kronikoje 1373 m. Tų pačių metų vasario 14–21 d. Livonijos ordino žygio į Šiaurės Rytų Lietuvą metu, pilis buvo nuniokota. Spėjama, kad XIII a. viduryje pilį valdė Mindaugo seserėnas kunigaikštis Linkmenas kronikose minimas kaip Lengvenis. Vytautui visiškai sunaikinus Daugpilio pilį ir miestą, Vilniaus gynybinių pilių ruožas prarado buvusią reikšmę ir liko mažai ginamas. Menkai tegintą pilį 1433 m. sudegino Livonijos ordinas.

Ant piliakalnio mėgdavo lankytis Antanas Smetona, atvykdavęs pas buvusį Mintaujos gimnazijos klasioką Juozą Breivą Kirdeikių kleboną. Vieno iš piliakalnių viršūnėje seniau buvo prezidento A. Smetonos 1934 m. savo 60-mečio proga pasodintas ąžuolas, 1937 m. greta pastatytas paminklinis akmuo (pastatė pasienio policininkai). 1956 m. ąžuolas nukirstas, o akmuo 1962 m. nuridentas į Linkmeną. 1989 m. Vilniaus žygeivių klubo nariai surado akmenį ir užritino ant piliakalnio. 1997 m. atstatyta paminklinė lenta apie A. Smetonos viešnagę šioje vietoje. Atsodinti nudžiūvusį A. Smetonos ąžuoliuką ant Ginučių piliakalnio neleista, nes šis yra kultūros paveldo dalis, kasinėjimai ant piliakalnio negalimi. Du ąžuoliukus Ladakalnio šlaite 1997 m. spalio 4 d. pasodino prezidentas Algirdas Brazauskas – vieną A. Smetonai, kitą – sau.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ignalinos rajono savivaldybė - Architektūriniai, archeologiniai, istoriniai paminklai". *ignalina.lt*. 2015-12-01. Suarchyvuotas originalas 2016-04-16. Nuoroda tikrinta 2016-04-16.
2. ↑  „Lankytinos vietos". Suarchyvuotas originalas 2016-03-05. Nuoroda tikrinta 2016-03-05.
3. ↑  „Informacija apie Ignalinos kraštą - Dvarai, dvarvietės". Suarchyvuotas originalas 2012-02-28.
4. ↑  Kaip A. Brazausko ąžuoliuko sodinimas ant Ginučių piliakalnio virto detektyvu Archyvuota kopija 2017-10-05 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Piliakalniai.lt
* Ginučių piliakalnis Archyvuota kopija 2008-05-02 iš Wayback Machine projekto.
| Pjinmanaပျဉ်းမနားမြို့ |
| --- |
| 

PjinmanaPjinmana

19°45′0″ š. pl. 96°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿19.75000°š. pl. 96.20000°r. ilg.﻿ / 19.75000; 96.20000﻿ (Pjinmana)Koordinatės: 19°45′0″ š. pl. 96°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿19.75000°š. pl. 96.20000°r. ilg.﻿ / 19.75000; 96.20000﻿ (Pjinmana) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6:30) |
|  |
| **Valstybė** | Mianmaro vėliava Mianmaras |
| **Teritorija** | Mandalajaus regionas Mandalajaus provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 100 000  |

**Pjinmana** (mjan. ပျဉ်းမနားမြို့ ) – miestas Mianmare, cukranendrių rafinavimo centras Mandalajaus provincijoje, esantis 320 km į šiaurę nuo Jangono. 100 tūkst. gyventojų (2006 m.). Greta Pjinmanos yra naujoji Mianmaro Sąjungos sostinė Neipidas, čia perkelta 2006 m. kovo 22 d. Priedėlis *Naypidaw* reiškia *Karaliaus sostas*. 

Per Antrąjį pasaulinį karą, priešinantis Japonijos invazijai miestas buvo įtvirtintas ir liko militarizuotas po karo.

1983 m. buvo 52 962 gyventojai, 2005 m. – 97 400 gyventojų.

Nuorodos
--------

* BBC 2005 m. lapkričio 6 d. reportažas (anglų kalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vienintelis iki šių dienų išlikęs drednoutas USS „Texas" (BB-35), į vandenį nuleistas 1912 m. Dabar tai laivas-muziejus.
**Drednoutas** (angl. *dreadnought*) – linijinių laivų tipas, plačiai naudotas XX a. pradžioje. Tai buvo galingiausi to meto artileriniai laivai, laikyti pagrindine karinių jūrų laivynų smogiamąja jėga. Ginkluoti patrankomis, išdėstytomis laivo centre.

Pirmasis drednoutas buvo 1906 m. į vandenį nuleistas D. Britanijos karališkojo laivyno laivas HMS „Dreadnought", kuris padarė tokią įtaką linijinių laivų (angl. *battleships*) statyboje, kad jo pavadinimas tapo bendriniu tokio tipo laivų pavadinimu. Juos ėmė vadinti *drednoutais*, o šarvuotus ankstesnius linijinius laivus ėmė vadinti *predrednoutais* (angl. *pre-dreadnought*).

Drednoutai pasižymėjo dviem tuo metu revoliuciniais ypatumais:

* galingomis patrankomis – turėjo labai daug didelio kalibro patrankų ir neturėjo vidutinio kalibro patrankų. Tai principas „tik didelės patrankos" (angl. *all-big-gun*);
* jų varikliai buvo garo turbinos.

Drednoutai tapo valstybių jūrinės galios simboliais, jų pasirodymas atnaujino ginklavimosi varžybas jūrose tarp D. Britanijos ir Vokietijos.
Ginklavimosi drednoutais varžybos vyko visame pasaulyje, įskaitant P. Ameriką, iki Pirmojo pasaulinio karo pradžios. Sėkmingi drednoutų modeliai buvo vis stambesni, juose naudojo vis tobulesnius šarvus, variklius, artileriją.

Per 5 metus nauji linijiniai laivai taip pakito, kad galia gerokai viršijo patį pirmąjį HMS „Dreadnought". Šiuo galingus laivus imta vadinti *superdrednoutais*. Dauguma pradinių drednoutų po Pirmojo pasaulinio karo buvo paleisti į metalo laužą pagal Vašingtono laivynų sutartį. Daug naujausių superdrednoutų buvo ginkluotėje iki Antrojo pasaulinio karo ir jo metu.

Drednoutų statybos karštinė XX a. pradžioje surijo didelius išteklius, tačiau tarp drednoutų įvyko tik vienas jūrų mūšis. Tai buvo Jutlandijos jūrų mūšis, kuriame susikovė D. Britanijos ir Vokietijos laivynai, bet laimėtojas liko neaiškus.

Terminas *drednoutas* po Pirmojo pasaulinio karo, o ypač po Vašingtono laivynų sutarties pasirašymo, imtas vartoti vis rečiau, kadangi praktiškai visi išlikę linijiniai laivai pagal charakteristikas buvo drednoutai. Kita karo laivų grupė, kuriai irgi tiktų drednouto pavadinimas yra linijiniai kreiseriai (angl. *battlecruisers*).

Paskutinis drednouto tipo linijinis laivas buvo priimtas į laivyną 1946 m. Tai D. Britanijos HMS „Vanguard", iš laivyno sąrašų išbrauktas 1960 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Pju kalba |
| Kalbama | Mianmaras |
| Kalbančiųjų skaičius | mirusi |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | - |
| Kilmė | Kinų-tibetiečių
 (Tibetiečių-mjanmų)
  ?
   **Pju** |
| Rašto sistemos | pju raštas |

**Pju kalba** (Pju,mjan. ပျူ ဘာသာ  = *Pju basa*), dar žinoma kaip **Tirculių kalba** – mirusi kalba, kuri buvo naudojama Pju miestuose-valstybėse (dab. Mianmaras) II a. pr. m. e.-XIII a.

Ji buvo pirmiausia naudojama kaip kasdieninė kalba, o sanskritas ir pali atliko rašytinės ir mokslo kalbos vaidmenį. Todėl ja buvo rašoma nedaug. Pagrindiniai šia kalba rasti įrašai yra ant akmeninių VII-VIII a. urnų rastų Pajagji pagodoje, ir daugiakalbė XIII a Mjazedi stela, leidusi šią kalbą iššifruoti apie 1910 m. Ją iššifravo Charles Otto Blagden.

Kalba neabejotinai priklausė tibetiečių-mjanmų kalboms, tačiau nėra sutariama, kuriai jų šakai. Paprastai ji laikoma lolo-bamarų kalbų grupės dalimi, o Bradley laiko ją sak kalbos atmaina. Pastaroji yra naudojama kadu etninės mažumos šiauriniame Mianmare.

Kalba naudojo pju raštą, kuris priklauso brahminių raštų šeimai. Tikėtina, kad jis padarė įtaką bamarų rašto susiformavimui.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

mažoji tercija| Inversija | didžioji seksta |
| Pavadinimas |
| Santrumpa | m3 |
| Dydis |
| Pustonių skaičius | 3 |
| Intervalo klasė | 3 |
| Racionalusis intervalas | 6:5 arba 19:16 |
| Centai |
| Lygioji temperacija | 300 |
| Ketvirtis tono | 300 |
| Racionalioji intonacija | 316 arba 298 |

**Mažoji tercija** – mažesnysis iš dviejų dažniausiai pasitaikančių muzikinių intervalų, einančių per tris diatoninės gamos laipsnius. Antrasis toks intervalas yra didžioji tercija. Mažoji tercija sutrumpintai yra žymima **m3**, o jai priešingas intervalas yra didžioji seksta.

Mažoji tercija yra dažniausiai sutinkama minorinėse gamose tarp jų pirmojo ir trečiojo laipsnių. Analogiškai, visuose minoriniuose akorduose sutinkamas mažosios tercijos intervalas tarp pagrindinio akordo garso ir jo trečiojo laipsnio. Dėl to mažoji tercija neretai vadinama **minorine tercija**.

Racionaliojoje intonacijoje mažąją terciją atitinka dažnių santykis 6:5, tuo tarpu lygiojoje temperacijoje mažąja tercija vadinamas trijų pustonių intervalas, 0,91 % mažesnis už racionaliąją mažąją terciją.

**Padidintoji sekunda** yra intervalas, didesnis už sekundą. Gamose, kurios naudoja ketvirčius tono, tarkim, arabiškoje muzikoje, tai yra intervalas, ketvirčiu tono didesnis už sekundą, tuo tarpu lygiojoje temperacijoje padidintoji sekunda yra pustoniu didesnė už sekundą ir todėl harmoniškai ekvivalenti mažajai tercijai.

Padidintoji sekunda sutinkama įvairiose harmoninėse gamose ir jų atmainose. Taip pat ji dažnai naudojama įvairiausiose „čigoniškose" gamose, kurios dažniausiai būna sudarytos tik iš mažosios ir padidintosios sekundos intervalų. Padidintosios sekundos pavyzdžiu gali būti atstumas tarp F ir G*#* A minorinėje harmoninėje gamoje, kur ji naudojama tam, kad dominantinis (penktojo laipsnio) akordas būtų mažorinis, kaip ir atitinkamoje mažorinėje gamoje.

  

v • a • r **Diatoniniai muzikiniai intervalai** 

unisonas | mažoji sekunda | didžioji sekunda | mažoji tercija | didžioji tercija | kvarta | tritonis | kvinta | mažoji seksta | didžioji seksta | mažoji septima | didžioji septima | oktava
| Majumbos nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| **Vieta:** | Gabonas |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Majumba |
| 

Žemėlapis rodantis Majumbos nacionalinis parkas vietą.Majumbos nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 3°49′0″ p. pl. 11°01′0″ r. ilg.﻿ / ﻿3.81667°š. pl. 11.01667°r. ilg.﻿ / 3.81667; 11.01667Koordinatės: 3°49′0″ p. pl. 11°01′0″ r. ilg.﻿ / ﻿3.81667°š. pl. 11.01667°r. ilg.﻿ / 3.81667; 11.01667 |
| **Plotas:** | 970 km² |
| **Įkurtas:** | 2002 m. |
| **Valdymas:** | Gabon National Parks |

**Majumbos nacionalinis parkas** (pranc. *Parc national Mayumba*) – saugoma teritorija pietvakarių Gabone, Niangos provincijoje, į pietryčius nuo Majumbos. Plotas 970 km².

Pagrindinė nacionalinio parko paskirtis – saugoti nykstančių kietaodžių vėžlių perimvietes Atlanto vandenyno paplūdimiuose. ~550 vėžlių patelių kasnakt perėjimo laikotarpiu atkeliauja į Majumbos paplūdimius dėti kiaušinių. 1999–2000 m. sezone mokslininkai suskaičiavo apie 30 000 vėžlių lizdų.

Pakrantėse taip pat lankosi įvairūs varanai, krabai, genetos, mangustos, pakrančių paukščiai. Giliau džiunglėse ir savanose sutinkamos įvairios beždžionės, drambliai, buivolai. Mangrovėmis apaugusiose, pelkėtose Banijo lagūnos pakrantėse gausu krokodilų, gyvačių, begemotų, lamantinų, paukščių.

Nuorodos
--------

Oficiali Majumbos nacionalinio parko svetainė Archyvuota kopija 2009-06-19 iš Wayback Machine projekto.
**Majestic 12** (dar žinoma kaip **Majic 12**, **Majestic Trust**, **MJ 12** ar **MJ XII**) – kodinis pavadinimas tariamai slaptai komisijai JAV, sudarytai iš mokslininkų, kariškių ir valstybės pareigūnų specialiu prezidento Harry S. Truman įsakymu. Komisijos tikslas buvo tirti Rozvelo katastrofą – tariamą nežemiškos kilmės erdvėlaivio sudužimą.[1]

Majestic 12 yra viena iš populiariausių NSO sąmokslų teorijų Jungtinėse Amerikos Valstijose ir kiek mažiau populiari už jų ribų. Ši komisija figūruoja daugumoje su Rozvelo incidentu susijusių gandų. Pagal radikaliausią versiją, Majestic 12 sudarė sąmokslą su po katastrofos gyvais likusiais ateiviais. Mainais į nežemiškas technologijas, ateiviai gavo leidimą grobti žmones savo eksperimentams. Tuo būdu šioje versijoje slaptoji komisija valdo JAV ir praktiškai visą pasaulį, o apie jos veiklą nėra informuojami net Valstijų prezidentai.[2]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Peter Knigh. „Conspiracy Theories in American History: An Encyclopedia", ABC-CLIO2003 m. ISBN 978-1-57607-812-9
2. ↑  Robert Alan Goldberg. „Enemies Within: The Culture of Conspiracy in Modern America", Yale University Press, 2008 m. 189 psl. ISBN 978-0-300-13294-6
| Hufufasالهفوف |
| --- |
| *Sahudo tvirtovė Hufufe* |
|  |
| 

HufufasHufufas

25°23′00″ š. pl. 49°35′00″ r. ilg.﻿ / ﻿25.38333°š. pl. 49.58333°r. ilg.﻿ / 25.38333; 49.58333﻿ (Hufufas)Koordinatės: 25°23′00″ š. pl. 49°35′00″ r. ilg.﻿ / ﻿25.38333°š. pl. 49.58333°r. ilg.﻿ / 25.38333; 49.58333﻿ (Hufufas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Saudo Arabijos vėliava Saudo Arabija |
| **Emyratas** | Šarkijos emyratas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 321 471  |
| **Altitudė** | 154 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Hufufas |

**Hufufas** (arab. الهفوف = *al-Hufūf*) – miestas Saudo Arabijos šiaurės rytuose, Rytų provincijoje, Hasos oazėje. Transporto mazgas (geležinkelio stotis, oro uostas). Datulių apdirbimas (vienas pagrindinių datulių gamintojų pasaulyje). Tradicinė aukso, vario ir sidabro dirbinių, ginklų, audinių gamyba. Apylinkėse auginami dautuliniai finikai, kviečiai, ryžiai, vynuogės, miežiai, veisiami arabų arkliai. Į vakarus nuo Hufufo driekiasi didžiausia pasaulyje naftingoji sritis – Havaras.

Dauguma Hufufo gyventojų – sunitai, bet yra dalis nuo seno čia gyvenančių šiitų. Hufufas nuo seno garsėjo savo šilko, vilnos, medvilnės dirbiniais, sidabriniais kavinukais bei datulėmis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 472
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Tringa ochropus** |
| --- |
| Brastinis tilvikas (Tringa ochropus)Brastinis tilvikas (*Tringa ochropus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Tilvikiniai  *( Scolopacidae)* |
| Gentis: | Tulikai  *( Tringa)* |
| Rūšis: | Brastinis tilvikas  *( Tringa ochropus)* |

 |
| Binomas |
| ***Tringa ochropus***Linnaeus, 1758 |

**Brastinis tilvikas** (*Tringa ochropus*) – tilvikinių (*Scolopacidae*) šeimos paukštis. Kūno viršutinė pusė juodai rusva, išmarginta baltomis dėmėmis. Antuodegis baltas, uodega balta su tamsiomis skersinėmis juostomis. Apatinė kūno dalis balta. Ant kaklo ir gurklio tamsios dėmelės. Snapas tamsus. Kojos tamsios, žalsvos.

Lietuvoje vietomis dažnas. Aptinkamas kovo – rugsėjo mėn. Mėgsta raistus, mišrių miškų tankynes, upelių, ežerėlių pakrantes. Paprastai peri medžiuose, rečiau ant kupstų. Kiaušinius deda į kitų paukščių apleistus lizdus. Dėtyje būna 10 kiaušinių.

Brastinis tilvikas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Majeburas*Mahébourg* |
| --- |
|  |
|  |
| 

MajeburasMajeburas

20°24′29″ p. pl. 57°42′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.40806°š. pl. 57.70000°r. ilg.﻿ / 20.40806; 57.70000﻿ (Majeburas)Koordinatės: 20°24′29″ p. pl. 57°42′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.40806°š. pl. 57.70000°r. ilg.﻿ / 20.40806; 57.70000﻿ (Majeburas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Mauricijaus vėliava Mauricijus |
| **Rajonas** | Gran Porto rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1805 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2000) | 15 753  |
| **Altitudė** | 151 m |

**Majeburas** (angl. *Mahébourg*) – miestas Mauricijuje, vakarinėje Indijos vandenyno dalyje. Gran Porto rajono administracinis centras. Majeburas įsikūręs pietrytinėje salos pakrantėje, prie didžiausios salos lagūnos. 2000 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 17 753 žmonės.

Majebure išlikęs kolonijinių laikų taisyklingas stačiakampis gatvių tinklas. Yra trys pradinės ir keturios vidurinės mokyklos, Valstybinis istorijos muziejus, „Rault" sausainių fabrikas (veikia nuo 1870 m.), XIX–XX a. bažnyčia, kazino. Plėtojama žuvininkystės pramonė.

Autobusų maršrutai jungia miestą su sostine Port Luisu, Kiurpipo, Santr de Flako bei Sujako miestais ir netoliese esančiu Sero Seewoosagur Ramgoolam tarptautiniu oro uostu.

Miestas pavadintas žymaus prancūzų Mauricijaus valdytojo Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais garbei. Įkurtas prancūzų kolonizacijos laikotarpiu, 1805 m. šalia senosios olandų gyvenvietės Vje Gran Porto. Iki 1810 m. jis buvo vadinamas Port Imperialiu, bet britams užėmus salą, miestui buvo grąžintas Majeburo pavadinimas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Plakagr. Πλάκα |
| --- |
| *Miestelio reginys* |
|  |
| 

PlakaPlaka

36°45′00″ š. pl. 24°25′00″ r. ilg.﻿ / ﻿36.75000°š. pl. 24.41667°r. ilg.﻿ / 36.75000; 24.41667﻿ (Plaka (Milas))Koordinatės: 36°45′00″ š. pl. 24°25′00″ r. ilg.﻿ / ﻿36.75000°š. pl. 24.41667°r. ilg.﻿ / 36.75000; 24.41667﻿ (Plaka (Milas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Graikijos vėliava Graikija |
| **Periferija (regionas)** | Pietų Egėjo periferija |
| **Nomas** | Milo nomas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 819  |
| **Altitudė** | 178 m |

**Plaka** (gr. Πλάκα) – miestas Graikijoje, Kikladų salyne, Milo saloje. Manoma, kad Plaka yra įsikūrusi senovės Milo akropolio vietoje, kurį tarp 1000 ir 800 m. pr. m. e. pastatė dorėnai. Vėliau miestą sugriovė atėniečiai bei dar vėliau apsigyveno romėnai. Plakoje yra Archeologijos muziejus, kurio kolekciją sudaro neolito radiniai, ypač obsidianas, Mikėnų periodo indai, spalvoti keramikos dirbiniai ir 3500 m. pr. m. e. terakotinės gyvūnų statulėlės, rastos senoviniame Filakopų mieste. Išlikę masyvūs Kiklopų sienų blokai, kurie 450 m. pr. m. e. sudarė miesto rytinius vartus, o 15 m į vakarus stūkso marmuro liekanos ir bizantiškos bazilikos krikštykla. Buvusiame romėnų amfiteatre ir šiais laikais vyksta spektakliai.

Plakos cerkvė
Giedrius Puodžiūnas
**Giedrius Puodžiūnas** (g. 1967 m. liepos 20 d. Panevėžyje) – lietuvių diplomatas, Lietuvos ambasadorius.

Biografija
----------

1991 m. baigė Vilniaus Universiteto Istorijos fakultetą. 1993 m. pradėjo dirbti Užsienio reikalų ministerijos Rytų ir Vidurio Europos šalių skyriuje antruoju, pirmuoju sekretoriumi.

1995 m. stažavosi diplomatiniuose kursuose Vokietijos užsienio reikalų ministerijoje.

Nuo 1997 m. iki 2000 m. – Lietuvos ambasados Lenkijos Respublikoje pirmasis sekretorius, 2000–2001 m. – šios ambasados laikinasis reikalų patikėtinis.

2001–2006 m. – Užsienio reikalų ministerijos Valstybinio ir diplomatinio protokolo departamento direktorius.

2006 - 2012 m. – Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Austrijos Respublikoje (nuo 2007 m. – taip pat Slovėnijos Respublikai, Slovakijos Respublikai, Kroatijos Respublikai ir Lichtenšteino Kunigaikštystei). Vėliau dirbo URM Informacijos ir viešųjų ryšių departamento direktoriumi.

2015 m. liepos 20 d. - Lietuvos ambasadorius Gruzijoje.

Papildoma informacija
---------------------

* Apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžiumi (1993 m.).
* Po Austrijos sprendimo paleisti į laisvę Sausio 13-osios byloje įtariamą buvusį KGB karininką, būrio „Alfa" vadą M. Golovatovą, Prezidentės Dalios Grybauskaitės pavedimu URM buvo atšaukusi ambasadorių Austrijoje G.Puodžiūną konsultacijoms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Prezidentė įteikė skiriamuosius raštus ambasadoriui Gruzijoje Archyvuota kopija 2019-12-17 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  [neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Diplomatas Giedrius Puodžiūnas su istoriko diplomu: be istorijos nesuvoktume dabarties

  

  


| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Jonas Rudalevičius** | **Lietuvos ambasadorius Austrijos Respublikoje** 2006 - 2012 m. | Po to:**Loreta Zakarevičienė** |
| Prieš tai:**Jonas Paslauskas** | **Lietuvos ambasadorius Gruzijoje** 2015 - 2020 m. | Po to:**Andrius Kalindra** |
| **Linas Zubė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1956 m. liepos 7 d. |
| Sutuoktinis (-ė) | Vida Narveišytė |
| Vaikai | Kasparas, Elena, Adomas, Motiejus |
|  |
| Veikla | režisierius, dailininkas, aktorius, pedagogas |
| Organizacijos | Klaipėdos lėlių teatras, Teatras Lino Lėlės |
|  |
| Alma mater | 1981 m. Valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetas |

**Linas Zubė** (g. 1956 m. liepos 7 d.) – lėlių teatro aktorius, režisierius, dailininkas, pedagogas.

Biografija
----------

1981 m. Valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultete baigė kultūrinio darbo bei režisūros studijas. 1991 m. su kitais entuziastais įkūrė lėlių teatrą „KU-KŪ", kuris vėliau tapo Klaipėdos lėlių teatru. Vaidino daugelyje šio teatro spektaklių. 2005 – 2009 m. dėstė būsimiesiems lėlininkams Klaipėdos universitete. 2012 m. įkūrė šeimos teatrą „Lino lėlės", kuriame pats režisuoja spektaklius ir juose vaidina. Parengė metodinių priemonių studentams lėlininkams.

1998 m. festivalyje Estijoje pelnė geriausio aktoriaus prizą už vaidmenį spektaklyje „Atostogos pas dėdę Titą", o 2006 m. tokį patį apdovanojimą pelnė Alytuje surengtame festivalyje (už vaidmenį spektaklyje „Žirafa su kojinėmis").

Nuorodos
--------

* Interviu: „Tai, ką vaidinu, turi būti pačiam man įdomu ir prasminga"
* Informacija Klaipėdos lėlių teatro svetainėje
* Interviu: „Kai lėlė kalba, slepiu savo veidą"
| ***Majoras Dandis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Major Dundee |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Sam Peckinpah |
| Metai | 1965 |
| Žanras | karinis vesternas |
| Trukmė | 123 min. |
| Kalba | anglų, prancūzų ir ispanų |
| **IMDb įrašas** |

**Majoras Dandis** (angl.  *Major Dundee*) – 1965 m. JAV sukurtas karinis vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Charlton Heston – majoras Eimosas Čarlzas Dandis
* Richard Harris – kapitonas Bendžaminas Tairenas
* Jim Hutton – leitenantas Grehemas
* James Coburn – Samuelis Potsas
* Senta Berger – Tereza Santjago
* Mario Adorf – seržantas Gomezas
* Warren Oates – O. V. Hedlis

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Majoras Dandis po nesėkmės, patirtos vadovaujant būriui JAV pilietiniame kare, priverstas saugoti konfederatų armijos belaisvius stovykloje netoli Meksikos sienos. Po to, kai gretimą rančą užpuola indėnai apačiai, Dandis nusprendžia, kad tai jo šansas susigrąžinti savo prarastą vardą. Surinkęs būrį iš savo pavaldinių, taip pat konfederatų belaisvių, jis pradeda persekioti indėnus. Konfederatams vadovauti imasi buvęs Dandžio bičiulis, vėliau tapęs priešu – kapitonas Tairenas, kuris neslepia, kad ketina padėti Dandžiui tik kol nebus sučiupti indėnai.

Būrys persikelia į Meksikos teritoriją, kur jiems tenka susidurti ne tik su indėnais, bet ir čia esančia prancūzų kariuomene...
| Sūdėnų II kapinynas |
| --- |
| Sūdėnų II kapinyno ir pilkapyno vietos vaizdas iš rytų pusės |
| 

Sūdėnų II kapinynasSūdėnų II kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°5′30.12″ š. pl. 21°13′7.73″ r. ilg.﻿ / ﻿56.0917000°š. pl. 21.2188139°r. ilg.﻿ / 56.0917000; 21.2188139Koordinatės: 56°5′30.12″ š. pl. 21°13′7.73″ r. ilg.﻿ / ﻿56.0917000°š. pl. 21.2188139°r. ilg.﻿ / 56.0917000; 21.2188139 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Plotas | 900 m² |
| Naudotas | V a. – VI a. I pusė |
| Žvalgytas | 1976, 1992 m. |
| Tirtas | 1984, 1985 m. |
| Registro Nr. | 28710 / A1818 / |

**Sūdėnų II kapinynas** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 28710, senas vertybių registro kodas – A1818) – kapinynas šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Latvijos pasienyje, Sūdėnų kaimo vakariniame pakraštyje, 1,0 km į šiaurės vakarus nuo kelių  **2310**  Darbėnai–Laukžemė–Senoji Įpiltis  ir Žyneliai–Sūdėnai kryžkelės, Šventosios kairiajame krante.

Kapinynas
---------

Įrengtas Šventosios slėnio rytiniame pakraštyje stūksančioje pakilumoje, apaugusioje beržais.

Teritorijos plotas – 900 m².

2004 m. į rašytas į kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą, 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.

Į vakarus ir šiaurės vakarus yra Sūdėnų pilkapynas, o 0,36 km į pietvakarius – Sūdėnų I kapinynas.

Tyrimai
-------

1976 m. išaiškino, o 1984–1985 m. tyrinėjo Ignas Jablonskis. 1992 m. žvalgė Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (ekspedicijos vadovas Vilnius Morkūnas).

Ištirtas 381 m² plotas, aptikti 23 kapai su akmenų vainikais. Mirusieji laidoti nesudeginti, skobtiniuose karstuose, su įkapėmis. Iš viso surinktas 61 dirbinys: 25 gintaro karoliai, 6 žalvarinės apyrankės, 5 smeigtukai, 4 segės, 4 smiltainio verpstukai, 3 miniatiūrinius lipdyto molio puodelius ir kt. Dalis kapų buvę pažymėti: ties 9 kapais virš žemės kyšojo akmenys, kurių dalis stovėjo ant grindinėlių, o prie vieno kapo buvęs pastatytas medinis stulpas, apjuostas 8 mažų akmenų.

Kapinynas datuojamas V a. – VI a. pirmąja puse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kultūros vertybių registras: Sūdėnų kapinynas, Kretingos r. sav. Sūdėnų k. (Darbėnų sen.)[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Ignas Jablonskis. Sūdėnų pilkapiai. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1984 ir 1985 metais. – Vilnius, 1986. – P. 47–49

Literatūra
----------

* Ignas Jablonskis. Sūdėnų senkapio tyrinėjimas. – Švyturys – 1984, rugsėjo 13
* Ignas Jablonskis. Sūdėnų senkapį tyrinėti užbaigus. – Švyturys – 1986, gegužės 24
* Julius Kanarskas. Archeologiniai Igno Jablonskio tyrinėjimai. – Kretinga: Kretingos muziejus, 2001. – P. 25

Nuorodos
--------

* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1984 ir 1985 metais
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Kauhajoki koledžo žudynės** |
| --- |
| Kauhajoki koledžo žudynės |
| **Vieta** | Kauhajokis, Suomija |
| **Data** | 2008 m. rugsėjo 23 d. 11:00 (vietos laiku) |
| **Išpuolio tipas** | Šaudymas mokykloje, masinės žudynės |
| **Žuvusiųjų** | 11 |
| **Sužeistų** | 2 |
| **Vykdytojas (-ai)** | Matti Juhani Saari |
| **Ginklai** | Walther P22 |

**Kauhajokio koledžo žudynės** – 2008 m. rugsėjo 23 d. Vakarų Suomijos miesto Kauhajokio aukštojoje profesinėje mokykloje įvykusios žudynės, įvykdytos kulinarijos studento 22 metų *Matti Juhani Saari*, kuris nušovė 10 žmonių, o bandęs nusišauti pats, vėliau mirė ligoninėje.

Žiniasklaida pranešė, kad incidento, įvykusio 11 val. vietos laiku, metu mokykloje buvo apie 200 studentų. 

Kauhajokio miestas Suomijos teritorijoje
Pareigūnai apibūdino žudiką: apsirengęs juodai, veidą slėpdamas po slidininko kauke. Buvo ginkluotas savitaisiu pistoletu *Walther P22 Target*. Po šaudymo nesėkmingai bandė nusižudyti šūviu sau į galvą, ir buvo suimtas. Turėdamas šautinę žaizdą galvoje, bet išgyvenęs, jis nuvežtas į Tamperės universiteto ligoninę, kurioje po kelių valandų mirė.

Saari dar savaitę prieš tragediją buvo išplatinęs vaizdo įrašą „YouTube" bei paveikslėlius galerijoje, pozuodamas su ginklais, primenančiais 2007 m. Jokelos mokyklos žudynes.

Vyriausybės reakcija
--------------------

Tą pačią dieną Suomijos Teisingumo ministras *Tuija Brax* tikino, kad Suomijos ginklų laikymo įstatymai turi būti peržiūrėti „kiek įmanoma greičiau". T. Brax vis dėlto nepaminėjo jokių konkrečių veiksmų. Finansų ministras *Jyrki Katainen* pažadėjo vyriausybės indėlį tvarkant tragedijos padarinius. J. Katainen taip pat nebuvo konkretus dėl veiksmų plano. Premjeras *Matti Vanhanen* pavadino nelaimę „tragiška diena" ir kreipėsi dėl vienybės su viltimi, kad „tokie įvykiai daugiau nepasikartotų".

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kauhajokio koledžo žudynės** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |