recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Groznas*Грозный* |
| --- |
|              |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

GroznasGroznas

43°19′00″ š. pl. 45°41′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.31667°š. pl. 45.68333°r. ilg.﻿ / 43.31667; 45.68333﻿ (Groznas)Koordinatės: 43°19′00″ š. pl. 45°41′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.31667°š. pl. 45.68333°r. ilg.﻿ / 43.31667; 45.68333﻿ (Groznas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Čečėnija Čečėnija |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 191 300  |
|  |
|  **Vikiteka** | Groznas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Gròznas (Džochár Galà) |

**Groznas** (rus. *Грозный*, iki 1869 m. *Грозная* (*Groznaja*); čeč. *Соьлж-ГIала*, 1998–2000 m. *Джохар-ГIала*) – miestas pietų Rusijoje, prie Sunžos upės; Čečėnijos respublikos sostinė.

Istorija
--------

### Pirmasis Čečėnijos karas

Groznas labai nukentėjo Pirmojo Čečėnijos karo metu, kai mieste vyko intensyvūs mūšiai. Didžiausi jų vyko nuo 1994 m. gruodžio iki 1995 m. vasario. Šios kovos baigėsi tuo, kad miestą užėmė Rusijos karinės pajėgos. Didžiąją dalį miesto sunaikino Rusijos oro pajėgų reidai. Kovose dėl miesto žuvo tūkstančiai civilių ir kareivių. Didžioji dalis žuvusiųjų civilių buvo Grozne gyvenę rusai. Pasibaigus kovoms daugybė neatpažintų kūnų buvo palaidoti masinėse kapavietėse šalia miesto.

Karo nuniokotas Groznas
2007 m. buvo 191,3 tūkst. gyventojų, beveik dvigubai mažiau nei prieš 15 metų.

Šalia Grozno veikia stambiausia Rusijos armijos oro bazė Čečėnijos respublikoje. Grozno Lenino mikrorajone Rusijos kariuomenė atidarė „filtravimo stovyklą" PAP-1, kur įtartini čečėnai buvo kankinami ir kalinami be teismo.

Čečėnų partizanai veikė iš netoli Grozno esančių kalnų ir sugebėjo demoralizuoti Rusijos karines pajėgas partizaninio karo veiksmais, kaip, pavyzdžiui, 1996 m. kovo mėnesį surengta Grozno ataka, kuri padėjo politiniam ir viešosios nuomonės spaudimui išvesti Rusijos karines pajėgas iš Čečėnijos. 1996 m. rugpjūtį nuo 1500 iki 3000 čečėnų kovotojų sugebėjo apsupti ir paimti į nelaisvę ištisą NVD garnizoną su 10 tūkstančių Rusijos karių. Tuo metu čečėnų kovotojai dar sugebėjo kovoti prieš Chankalos bazę. Kova baigėsi paliaubomis. Grozną vėl ėmė valdyti čečėnai. Grozno pavadinimas buvo pakeistas į Džocharą (1997 m. žuvusio pirmojo Čečėnijos prezidento garbei).

### Antrasis Čečėnijos karas

Tik prasidėjus karui Groznas tapo pagrindinių kovų epicentru. Mieste vykstant kariniams veiksmams ir kovoms vėl žuvo tūkstančiai kovotojų ir civilių gyventojų. Ankstyvojoje karo fazėje, 1999 m. spalio 25 dieną, Rusijos karinių oro pajėgų balistinės raketos SS-21 pataikė į perpildytą turgų ir gimdymo namus. Per šią ataką žuvo 140 žmonių, o šimtai buvo sužeisti.

Rusijos oro pajėgos bombardavo gyvenamuosius namus.

Po karo miestas buvo sparčiai atstatytas.

Sportas
-------

* FK Terek Groznyj (futbolas)

Galerija
--------

* mečetė ir singagoga Grozne mečetė ir singagoga Grozne
* mečetė „Čečėnijos širdis" mečetė „Čečėnijos širdis"
* nacionalinis Čečėnijos Respublikos muziejus nacionalinis Čečėnijos Respublikos muziejus
* Kultūros rūmai Kultūros rūmai

Išnašos
-------

1. ↑
**Janas Voiciechovskis** (lenk. *Jan Wojciechowski*; g. ? – po 1989 m.) – lenkų geologas, kurį laiką gyvenęs ir dirbęs Vilniuje.

Biografija
----------

Apie Janą Voiciechovskį yra mažai išlikę žinių. Jis studijavo Stepono Batoro universitete ir Mineralogijos katedroje klausė paskaitų. Dalyvavo Vilniaus krašto petrografiniuose kartografavimo tyrimuose, kuriuos organizavo S. Malkovskis.

Vėliau dirbo Mineralogijos ir petrografijos katedroje. Tyrinėjo Volynės granitus, ieškojo vario apraiškų. Universitete pradėti mineralų rentgenometriniai tyrimai ir J. Voiciechovskis, jau būdamas asistentu, katedros buvo pasiųstas į Varšuvą išmokti rentgenoskopinio metodo. Katedra nupirko rentgeno aparatūra, bet kadangi prasidėjo Antrasis pasaulinis karas, ji liko nesukomplektuota.

Atliko Nalibokų girios geležies rūdų analizę. Suregistravo pagrindines geležies rūdos radimvietes.

Dalyvavo karo veiksmuose įvairiose operacijose ties Vilniumi, Rūdininkų girioje Armijos Krajovos daliniuose. Turėjo slapyvardį „Dviratininkas" (lenk. *Kolarz*). Įvairių privačių sabotažinių diversinių iniciatyvų dalyvis 1944 m. liepą.

Greičiausiai apsigynė daktaro laipsnį Lenkijoje, buvo docentas. Dirbo Geologijos Institute Varšuvoje. Kurį laiką dirbo ir Lodzėję. Paskui išvažiavo į Kongo universitetą.

Nuorodos
--------

* Gaigalas, A. 2003. Geologija Stepono Batoro universitete (1919–1939). „Geologija Vilniaus universitete, Tarptautinės konferencijos medžiaga". Vilniaus universiteto leidykla, Vilnius, 43–70.
* Jano Voiciechovskio karo metų nuotrauka Lietuvoje

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rühle, E. Tyski, S. 1989. Wspomnienie o losach wojennych pracowników i współpracowników Państwowego Instytutu Geologicznego w czasie drugiej wojny światowej
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Gru Harlem Brundtlandnorv. *Gro Harlem Brundtland*** |
| --- |
|  |
| Gro Harlem BrundtlandPhoto: Harry Wad |
| Gimė | 1939 m. balandžio 20 d. (84 metai)Berume, Oslas |
|  |
| Veikla | gydytoja, Norvegijos politikė |
| Partija | 1975 m. Norvegijos darbo partija |
|  |
| Alma mater | 
* 1963 m. Oslo universitetas;
* 1965 m. Harvardo universitetas.

 |
|  |
|  **Vikiteka** | Gru Harlem Brundtland |

**Gru Harlem Brundtland** (norv. *Gro Harlem Brundtland*, g. 1939 m. balandžio 20 d. Berume, Oslas) – gydytoja, Norvegijos politikė.

Gydytoja
--------

Tėvas – buvęs socialdemokratų vyriausybėse sveikatos apsaugos ir gynybos ministras.

Aukštąjį medicininį išsilavinimą įgijo 1963 m. Oslo (medicinos daktarė) ir 1965 m. Harvardo (visuomenės sveikatos magistrė) universitetuose.

1966–1974 dirbo Oslo sveikatos apsaugos sistemoje, nuo 1974 iki 1979 m. aplinkosaugos ministrė O. Nurdlio vyriausybėje.

Norvegijos lyderė
-----------------

1975 m. išrinkta Norvegijos darbo partijos (DNA) pirmininko pavaduotoja. 1981–1992 DNA pirmininkė, 1986 m. SI pirmininko pavaduotoja.

Nuo 1977 m. stortingo (parlamento) narė, 1980–1981 m. užsienio reikalų komiteto pirmininkė, nuo 1981 m. DNA frakcijos pirmininkė ir užsienio reikalų komiteto pirmininko pavaduotoja. Nuo 1980 iki 1989 m. „Palmės komisijos" narė.

Nuo 1981 m. vasario 9 d. 1986–1989 ir nuo 1990 iki 1996 m. Norvegijos ministrė pirmininkė, 1981 m. jos kabinete iš 18 narių 8 buvo moterys. Jos vyriausybių darbas vertinamas kaip vienas sėkmingiausių Norvegijos istorijoje.

Tarptautinė lyderė
------------------

1984–1987 JTO Aplinkosaugos ir plėtros komisijos (Brundtland komisijos) pirmininkė, darniosios plėtros politikos ir 1987 m. ataskaitos *Mūsų bendra ateitis* autorė. Komisija inicijavo programą „Darbotvarkė 21".

1998–2003 m. Pasaulio sveikatos organizacijos generalinė direktorė.

2003 m. už kovos su respiraciniu sindromu (SARS) organizavimą žurnalo *Scientific American* pripažinta metų politine lydere. 2004 m. britų laikraštis *The Financial Times* ją įvardijo 4-ąja tarp įtakingiausių ketvirčio amžiaus politikų po popiežiaus Jono Pauliaus II, M. Gorbačiovo ir Margaret Tečer.

  



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Odvaras NordliKore VillochasJanas Pederis Syse** | **Norvegijos ministrė pirmininkė** 1981 m. vasario - spalio mėn.**\* \* \*** 1986 – 1989 m.**\* \* \***1990 - 1996 m. | Po to:**Kore Villochas Janas Pederis SyseTorbjornas Jaglandas** |
| Prieš tai:**Reiulf Steen** | **Norvegijos darbo partijos pirmininkė**1981–1992 m. | Po to:**Torbjornas Jaglandas** |
Atvirlaiškis. Suomių liaudies šokėjų atvaizdas atviruke su standartiniu pašto ženklu (išsiųsta 1907 m.)
**Laiškas** – raštiškas kreipimasis į konkretų adresatą – asmenį arba asmenų grupę. Laiškas dažnai perteikia ne tik faktinę informaciją, bet ir siuntėjo (adresanto) jausmus bei mintis. Laiškai rašomi nuo rašto atsiradimo pradžios (III tūkstantmečio prieš mūsų erą. Laiškų forma ištobulėjo antikos, viduramžių, renesanso ir švietimo laikais. Paplitus spaudai (ypač periodinei), laiškų, kaip informacijos šaltinio bei polemikos priemonės, vaidmuo sumažėjo.

Rūšys
-----

Laiškai būna privatūs (adresatas privatus asmuo) arba visuomeninio dokumento pobūdžio (adresatas oficialus asmuo, visuomeninė grupė). Pagal formą - atvirlaiškis (atvirukas), elektroninis laiškas ir kt.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Elektroninis paštas
* Epistolografija
* Epistolinė literatūra
* Literatūrinis laiškas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Laiškas*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VI t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1980. T.VI: Kombinacija-Lietuvos 329–330 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Laiškas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Šeduva*Шадово* |
| --- |
| 

ŠeduvaŠeduva

55°56′0″ š. pl. 76°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.93333°š. pl. 76.80000°r. ilg.﻿ / 55.93333; 76.80000﻿ (Šeduva (Vengerovas))Koordinatės: 55°56′0″ š. pl. 76°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.93333°š. pl. 76.80000°r. ilg.﻿ / 55.93333; 76.80000﻿ (Šeduva (Vengerovas)) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Novosibirsko sritis Novosibirsko sritis |
| **Rajonas** | Vengerovo rajonas |

**Šeduva** arba ***Šedova*** (rus. *Шадово*) – buvęs kaimas Rusijoje, Novosibirsko srityje, Vengerovo rajone.

Istorija
--------

Šeduvos ir gretimą Baisogalos gyvenvietes XIX a. įkūrė lietuviai – 1863 m. sukilėliai, ištremti iš Lietuvos. Pirmieji lietuviai čia gyveno jau 1800 m. (matyt, 1794 m. sukilimo tremtiniai). Vėliau čia įsigijo žemės ir atsikėlė gyventi daug Baisogalos ir Šeduvos apylinkių gyventojų, neturėjusių teisės įsigyti žemės Lietuvoje. Iki 1937 m. veikė lietuviška mokykla.

Prieš Antrąjį pasaulinį karą per masines represijas sušaudyta dauguma Baisogalos ir Šeduvos gyventojų vyrų.

1969 m. čia lankėsi Kauno žygeivių ekspedicija (vadovai J. Dapkevičius ir Rimantas Matulis), sudaryti abiejų kaimų planai, nufotografuoti išlikę pastatai, užrašyti lietuvių kilmės vietos gyventojų pasakojimai. XX a. 8 dešimtmetyje stambinant gyvenvietes Šeduva buvo panaikinta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Zigmas Zinkevičius. *Lietuvių kalbos istorija (V t.). Bendrinės kalbos iškilimas*. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1992. p. 257
2. ↑  Rimantas Matulis. *Šeduva*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
| Blindė |
| --- |
|   |
| **Ištakos** | Verselės ežeras |
| **Žiotys** | Rominta |
| **Šalys** | Lenkija, Rusijos Kaliningrado sritis |

**Blindė** (lenk. *Błędzianka*, vok. *Blinde Fluss*, rus. *Блендзянка*) – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Baltijos aukštumoje. Priklauso Priegliaus upės baseinui, kartu su Bliūde sudaro Romintos upės ištakas.

Geografija
----------

Upė prasideda *Verselės ežere*, kuris yra šalia Kramniko kaimo (252,1 m aukštyje virš jūros lygio). Vėliau ji neša vandenis į pietvakarius Vakarų Sūduvos aukštuma, kur prie Blindgalių kaimo sukasi į šiaurės vakarus, prateka pro Zažečės kaimą. Prieš Macnorkiemių (Akelninkų) kaimą kerta buvusią Vokietijos ir Lenkijos valstybinę sieną ir tada prateka po Stančikų tiltais. Ties Blindiškių kaimu pradeda tekėti Romintos giria, pasuka link Rusijos Karaliaučiaus srities, kur įteka į Romintos upę. Srovė yra ganėtinai greita, o krantai statūs. Pagrindinis intakas yra Šinkūnė. 1949 m. upės pavadinimas iš vokiškojo *Blinde Fluss* buvo pakeistas į *Błędzianka*, pastaroji forma buvo naudojama ir tarpukario Lenkijoje, tačiau tai nebuvo oficialiai įteisinta.

Pavadinimo kilmė
----------------

*Blindė* lietuvių kalboje reiškia gluosnio rūšį, tuo žodžiu dar vadinamas tam tikros rūšies paukštis. Veiksmažodis *blindenti* "judinti, pleventi" ir galėjęs suteikti lygumų ruožu tekančiam upeliui vardą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jotvingių krašto istorijos paveldo metraštis Archyvuota kopija 2014-06-25 iš Wayback Machine projekto.

Literatūra
----------

* Aprašymas apie upę (lenk.) Archyvuota kopija 2007-11-09 iš Wayback Machine projekto.;
* Rozporządzenie Ministra Administracji Publicznej z dnia 11 lutego 1949 m. (M.P. z 1949 r. Nr 76, poz. 947, s. 12);
* Mapa taktyczna 1:100.000. Ark. Przerośl, Pas 31, Słup 35. Wojskowy Instytut Geograficzny, Warszawa 1931 m.;
* Nazwy obiektów fizjograficznych zaczęto urzędowo ustalać w Polsce dopiero od 1948 m..

Nuorodos
--------

* Upės nuotraukos Archyvuota kopija 2016-10-16 iš Wayback Machine projekto..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

„Šeichas Satamas de Hadadinas iš Palmiros". Aleksandro Jakovlevo paveikslas (~1931 m.)
**Šeichas** (arab. شيخ‎, *šaych* 'vyresnysis'; pl. شيوخ‎, *šyūch*) - pagarbus arabiškas žodis, reiškiantis genties seniūną, valdovą, gerbiamą išmintingą žmogų, islamo mokslininką. Paprastai šiuo žodžiu vadina vyrus, tačiau istorijoje yra buvę ir keletas moterų šeichų.

Jis gali reikšti vyriškį, vyresnį kaip 40-50 m. arba islamą studijuojantį studentą musulmoną. Tokie studentai paprastai turi būti baigę bakalauro lygį ir turėti dėstytojo kvalifikaciją.

Šeichas nėra tas pats, kas *alimas* (dgs. *ulema*), *mavlavis*, *mavlana*, *muhaditas*, *kadis*, *muftijus*, *hafizas*.

Etimologija
-----------

Žodis siejasi su prasmėmis 'amžius; senėjimas'. Tiesioginė jo prasmė yra 'senas žmogus', ta prasme jis naudojamas korane. Vėliau jis ėmė reikšti vadovus, seniūnus, kilminguosius, ypač Arabijos pusiasalyje, kur *šeichas* jau kelis šimtus metų yra tradicinis beduinų genčių vadų titulas.

Per kultūrinę arabų civilizacijos įtaką, ypač plintant islamui, žodis ir kitose šalyse, ypač Afrikos musulmonų šalyse, įgavo religinio titulo ar tiesiog pagarbos titulo prasmę.
  
Nors musulmonai titulą *šeichas* mokytiems asmenims pavadinti, tačiau šis arabiškas terminas yra pasaulietinis. Juo drūzai vadina savo religingus žmones, arabai krikščionys - įtakingus savo vyresniuosius.
  
Žodis *šeichas* savo kilme ir vartosena yra artimas lot. *senex* 'senas žmogus', iš kurio kiles *senator*. Todėl JAV senatas arabiškai vadinamas *majlis al - shuyukh* 'senatorių taryba'.

Pasaulietinis pavadinimas
-------------------------

Pavadinimas *šeichas* kartais neformaliai vartojamas vadinti žmonėms su finansine ar politine įtaka, bet dažniau jis naudojamas karališkųjų šeimų nariams, kilmingiesiems vadinti. Persų įlankos valstybėse *šeichais* vadina aukštus postus užimančius valdytojus, turtingus verslininkus, vietinius valdytojus. Šeichais vakariečiai vadino Kuveitą valdančius Al-Sabah dinastijos narius, kurie buvo *chakimai* (arab. 'valdovas'), ir tik 1961 m. tapo emyrais. Šeichais vadina beveik visus Persų įlankos valdančių šeimų narius vyriškius.

Libane *šeichais* ir *šaichomis* (moteriška forma) paprastai vadina krikščionių maronitų aristokratų šeimų, buvusių osmanų imperijos stambių valdininkų giminių šeimų narius.

Pakistane ir likusioje Pietų Azijoje titulas *šeichas* reiškia arabišką kilmę. Kažkada dalis arabų specialistų, kariškių, prekybininkų, mokytojų keliavo į musulmonų valstybes Pietų Azijoje, kur ir liko.
| Laičių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Laičių piliakalnisLaičių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°17′50.5″ š. pl. 24°40′38.4″ r. ilg.﻿ / ﻿55.297361°š. pl. 24.677333°r. ilg.﻿ / 55.297361; 24.677333Koordinatės: 55°17′50.5″ š. pl. 24°40′38.4″ r. ilg.﻿ / ﻿55.297361°š. pl. 24.677333°r. ilg.﻿ / 55.297361; 24.677333 |

 |
| Vieta | Ukmergės rajonas |
| Seniūnija | Pivonijos seniūnija |
| Aukštis | 4-5 m |
| Plotas | 54x33 |
| Naudotas | I tūkstantmetis |
| Tirtas | 2000 m. |
| Registro Nr. | / 2991 /A1958 |

**Laičių piliakalnis ir kapinynas** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 2991; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1958) ir kapinynas Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Laičių, Pivonijos seniūnija. Pasiekiamas iš plento Ukmergė – Pagiriai pasukus į dešinę šiaurėn į Žeimius, už 1,8 km, Žeimių šiauriniame gale, už dirbtuvių kairėje pasukus į kairę vakaruosna ir pavažiavus keliuku per Storės kanalą 700 m, už kanalo - keliuku į dešinę šiaurėn pavažiavus 300 m, yra 100 m į kairę vakarų kryptimi.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas dabar jau melioruotos Plačiavos pelkės rytiniame pakraštyje esančios atskiros kalvos vos lenktais į rytus galais pietrytinėje dalyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 54x33 m dydžio. Šlaitai nuolaidūs, 4-5 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas jame buvusio XVII a. – XVIII a. senkapio, arimų, žvyrduobių, dirvonuoja, centre auga ąžuoliukas.

Tyrimai
-------

2000 m. Bronius Dakanis aikštelėje ištyrė 34 m² plotą, aptiko senkapio (ištirtas 1 kapas) smarkiai suardytą kultūrinį sluoksnį su lipdyta keramika, titnago skelte. 

Į pietvakarius nuo piliakalnio per Plačiavos pelkę link už 1,8 km kitoje pelkės pusėje buvusio Saliečių piliakalnio 2 m gylyje ėjo 1 m pločio akmeninė kūlgrinda. Ji, melioruojant pelkes ir kasant iš jų durpes, suardyta.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 13200 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 133500 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Lokinės piliakalnis 8 km | Levaniškių piliakalnis 26 km | Svirnų piliakalnis 15 km |  |
| Šinkūnų piliakalnis 6 km |  | Zujų piliakalnis 10 km |
| Saliečių piliakalnis 1,8 km  Piliakalnių piliakalnis (Jonava) 15 km | Sukinių piliakalnis 16 km | Ukmergės piliakalnis 7,5 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------


* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 182-183.
* Bronius Dakanis, Renaldas Augustinavičius, Zenonas Baubonis. Spėjamų piliakalnių Plačiavos durpyne tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, 2002. p. 27–28.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 236 (Nr. 37)

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Laičiai
| ***Šefas ant ratų*** |
| --- |
|  |
| Šefas ant ratų plakatas |
| Pavadinimas | Chief |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Jon Favreau |
| Prodiuseris (-iai) | Jon Favreau  Sergei Bespalov |
| Scenaristas (-ai) | Jon Favreau |
| Vaidina | Jon Favreau  Sofía Vergara  John Leguizamo  Scarlett Johansson  Dustin Hoffman |
| Metai | 2014 |
| Žanras | Drama, komedija |
| Trukmė | 114 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Šefas ant ratų** (angl. *Chief*) – amerikiečių komedijinė drama, kuri pasirodė 2014 m. Scenarijų parašė ir filmą režisavo Jon Favreau. Filmas pasirodė 2014 m.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pagrindinis herojus Karlas Kasperas (aktorius J. Favreau) dirba populiariame restorane, bet priverstas paklusti senamadiško savininko (jį vaidina kino legenda Dustinas Hoffmanas) reikalavimams. Kai pasklinda žinia, kad restorane ketina vakarieniauti įtakingas maisto kritikas (vaidmenį atlieka Oliveris Plattas), šefas imasi kurti valgiaraštį, kuris priblokštų bet kurį gurmaną. Viskas baigiasi tuo, kad šefas atleidžiamas iš darbo ir niekas jo nenori imti į darbą, nes ponas Riva pasirūpino, kad niekas jo nebeimtų į jokį restoraną net indų plauti. Karlas sugalvoja planą, nusiperka seną mašiną, kurioje įrengė virtuvę ir pradeda savo kelionę į Majamį. Jo paauglys sūnus šią kelionę ir fotografuoja ir filmuoja, viską deda į socialinius tinklus. Vis daugiau lankytojų sutinka šefą ant ratų vos atvykusį į naują miestą. Kelionės metu bus proga pabendrauti su sūnumi, ir visiems įrodyti, kad jo verslo idėja pasiteisino.

Aktoriai
--------

*Aktorius – veikėjas*
* Jon Favreau – Carl Casper
* Sofía Vergara – Inesa
* Emjay Anthony – Persis
* John Leguizamo – Martin
* Scarlett Johansson – Molly
* Oliver Platt – Ramsey Michel
* Bobby Cannavale – Tonis
* Amy Sedaris – Džena
* Dustin Hoffman – ponas Riva (restorano savininkas)
* Robert Downey, Jr. – Marvinas
* Russell Peters – Majamio policininkas
* Jose Caridad Hernandez („Perico") – Abuelito

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* IMBD svetainėje (anglų k.)
Koordinatės: 42°44′ š. pl. 17°31′ r. ilg.﻿ / ﻿42.733°š. pl. 17.517°r. ilg.﻿ / 42.733; 17.517

Mletas tarp Dalmatijos salų
**Mletas** (kroat. *Mljet*) – Kroatijos sala Adrijos jūroje, Dalmatijos salyne, tuoj į pietus nuo Pelješaco pusiasalio. Salos plotas 98 km², ilgis 37 km, plotis iki 3,2 km. Paviršius kalvotas, iškyla iki 513 m (Veli Grado kalnas). Sala susidariusi iš klinties, gausu karstinių darinių (urvų, poljų, dubių, ežerų). Rytinė Mleto pakrantė pasižymi smėlėtais paplūdimiais. Auga subtropiniai miškai ir krūmynai. Vakarinė salos dalis patenka į Mleto nacionalinį parką (įsteigtas 1960 m.).

2011 m. Mlete gyveno 1088 gyventojai. Sala administraciškai priklauso Dubrovniko–Neretvos apskričiai. Pagrindinės gyvenvietės: Babino Poljė (270 gyv.), Govedžarai, Ropa, Prožura, Polačė, Pomena, Sobra. Verčiamasi turizmu, žvejyba, miežių, daržovių, alyvmedžių, vynuogių auginimu. Viename Mleto ežere yra sala, kurioje stovi XII amžiaus benediktinų vienuolynas. Sala pasiekiama keltais iš Dubrovniko ir Stono (į Sobros uostą).

Antikiniuose šaltiniuose sala minima kaip lot. *Melita*. Vėliau dažnai dėl sąskambio sala painiojama su Malta. 1151 m. saloje įsikūrė benediktinai. Vėliau buvo pavaldi Ragūzos respublikai (itališkai vadinta *Meleda*).

Galerija
--------

* Vakarinis salos krantas
* Didysis ežeras
* Šv. Marijos benediktinų vienuolynas
* Polačė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mletas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mletas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Blefas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bluff |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Sergio Corbucci |
| Scenaristas (-ai) | Massimo De RitaSergio CorbucciMickey KnoxArduino Maiuri |
| Vaidina | Adriano Celentano  Anthony Quinn  Capucine  Corinne ClerySal Borgese |
| Metai | 1976 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Blefas** (it.  *Bluff – storia di truffe e di imbroglioni*) – 1976 m. režisieriaus Sergio Corbucci sukurta komedija.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Belė Djuk, valdanti kazino ir vadovaujanti nusikaltėlių gaujai, nori suvesti sąskaitas su aferistu Filipu Bengu, kuris pateko už grotų. Ji suorganizuoja pabėgimą iš konvojaus traukinio, tačiau vietoj Bengo pasprunka kitas aferistas Feliksas. Šis bando apsimesti Filipu, tačiau Belė išaiškina jo tapatybę ir pasiūlo sandėrį – už pinigus Feliksas turi suorganizuoti Bengo pabėgimą iš kalėjimo, iš kurio jis pats kažkada paspruko. Feliksas sutinka ir įvykdo operaciją, tačiau Bengas neketina bendradarbiauti su Bele. Kartu su dukra Šarlote jis pasiūlo Feliksui avantiūrą kaip apgauti Belę ir perimti visą jos turtą. Įsimylėjęs Šarlotę, Feliksas sutinka, tačiau abu aferistai nepasitiki vienas kitu ir rezga planus ne tik prieš bendrą priešą, bet ir vienas prieš kitą...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Adriano Celentano – Feliksas arba Feličė
* Anthony Quinn – Filipas Bengas
* Corinne Clery – Šarlotė, Bengo duktė
* Capucine – Belė Djuk
* Sal Borgese – Belės smogikas

Apdovanojimai
-------------

* David di Donatello – geriausias aktorius (A. Celentano)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Roberto Chiti; Roberto Poppi; Enrico Lancia (1996). *Dizionario del cinema italiano: I film*. Gremese, 1991. ISBN 8876059350.
2. ↑  Enrico Lancia. *I premi del cinema*. Gremese Editore, 1998. ISBN 8877422211.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Grubios jėgos ataka** (angl. *brute-force attack*) arba **nuosekli paieška** – kriptoanalizės metodas, kai išbandomi visi galimi rakto ar slaptažodžio variantai.

Grubios jėgos atakos pavyzdys
-----------------------------

Tarkime, mes žinome, kad *631d5db84e6bd7656958a298f06f6e30* yra skaičiaus iš intervalo [0, 1000000] santrauka. Norėdami tą skaičių surasti, galime generuoti visų mažesnių nei 1000000 skaičių md5 santraukas ir lyginti jas su turima santrauka.

Pavyzdys python programavimo kalba:

```
#!/usr/bin/env python

import sys, hashlib

try:
	hash = sys.argv[1]
except:
	print "\nNaudojimas: python skriptas <md5\_hash>\n"
	sys.exit(1)

for nr in xrange(1000000):
	if hashlib.md5(str(nr)).hexdigest() == hash:
		print "\nSkaicius rastas: %s\n" % nr
		break

```

Naudodami šį skriptą galime greitai sužinoti, kad ieškomas skaičius yra *950645*.
| **Remigijus Lupeikis** |
| --- |
| Gimė | 1968 m. rugsėjo 22 d. (54 metai)Utena |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | dviratininkas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino III laipsnio ordinas (1995 m.)
 |

**Remigijus Lupeikis** (g. 1968 m. rugsėjo 22 d. Utenoje) – buvęs Lietuvos dviratininkas, treko ir plento lenktynininkas, Pasaulio vicečempionas, planetos jaunimo čempionas, daugkartinis Lietuvos ir buvusios Sovietų Sąjungos čempionatų nugalėtojas. Baigęs profesionalo dviratininko karjerą, pasuko į verslą, taip pat dirba treneriu.

1986 m. baigė Utenos 5-ąją vidurinę mokyklą, tais metais jam suteiktas TSRS tarptautinės klasės dviračių sporto meistro vardas. Pirmasis jo treneris Utenoje – Vilius Jankauskas. Treniravosi Klaipėdos olimpinio rengimo centre (1984–1994 m.), Lietuvos olimpiniame sporto centre (1995–1997 m.).

Sporto pasiekimai
-----------------

Pasaulio jaunimo čempionas 4 km komandinėse treko persekiojimo lenktynėse (1986 m.), TSRS čempionas 4 km persekiojimo lenktynėse treke (1988 m.), 1995 m. Pasaulio treko čempionato Kolumbijoje grupinių lenktynių sidabro medalio laimėtojas. 

1996 m. Atlantos ir 2000 m. Sidnėjaus olimpinėse žaidynėse dalyvavo kaip treko ir plento rinktinės sportininkas, o 2004 m. Atėnuose kaip Lietuvos vyrų treko rinktinės treneris. Atlantos žaidynėse dalyvavo 5 rungtyse (2-oji vieta 4 km persekiojimo lenktynėse treke).

Įvertinimas
-----------

* Už nuopelnus Lietuvos sporte apdovanotas Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino III laipsnio ordinu (1995 m.).
* 1995 m. išrinktas Geriausiu Lietuvos sportininku.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-09-15 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Remigijus Lupeikis (*sports-reference.com*) Archyvuota kopija 2010-06-07 iš Wayback Machine projekto.
* Remigijus Lupeikis Utenos krašto enciklopedijoje Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai |
| --- |
| Prieš tai:**Lietuva Raimundas Mažuolis** | **Geriausias Lietuvos sportininkas**1995 | Po to:**Lietuva Arvydas Sabonis** |
| **Zita Urbonaitė** |
| --- |
| Gimė | 1973 m. rugsėjo 3 d.Šiauliai, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Mirė | 2008 m. gegužės 26 d. (34 metai)*Montebelluna*, Italijos vėliava Italija |
| Tautybė | lietuvė |
| Tėvas | Pranciškus Urbonas |
| Motina | Vladislava Urbonienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Luca Valbusa |
| Vaikai | Greta |
|  |
| Veikla | dviratininkė |

**Zita Urbonaitė** (1973 m. rugsėjo 3 d. Šiauliuose – 2008 m. gegužės 26 d. *Montebelluna*, Italijoje) – buvusi dviratininkė, atstovavusi Lietuvai, profesionali plento lenktynininkė, Lietuvos čempionė.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Z. Urbonaitės vyras buvo italų verslininkas Luca Valbusa, kartu gyveno Italijoje. Jiedu susituokė 2006 m. spalio mėn. Šiauliuose. Tais pačiais metais ji baigė sportuoti. 2008 m. Z. Urbonaitė pagimdė dukrelę Gretą. Pirminiais duomenimis, vartojo antidepresantus, gyvenimą neilgai trukus baigė savižudybe. Kaip priežastimi įvardijama pogimdyvinė depresija. Tragedija įvyko ant geležinkelio bėgių netoli Trevizo miesto. Po Zitos mirties jos šiauliečių tėvų ir italų žento santykiai išliko šalti, tarpusavyje nebendravo.

Sporto pasiekimai
-----------------

Atstovavo klubams:

* 1999 m. Acca Due O, Italijos vėliava Italija
* 2000 m. Acca Due O - Lorena Camichie, Lietuvos vėliava Lietuva
* 2001 m. Acca Due O - Lorena Camichi, Italijos vėliava Italija
* 2002 m. Acca Due O Pasta Zara Lorena Camiche, Lietuvos vėliava Lietuva
* 2003 m. Acca Due O Pasta Zara Lorena Camiche, Lietuvos vėliava Lietuva
* 2004 m. Safi - Pasta Zara - Manhattan, Lietuvos vėliava Lietuva
* 2005 m. Safi - Pasta Zara - Manhattan, Italijos vėliava Italija
* 2006 m. Safi - Pasta Zara - Manhatten, Italijos vėliava Italija

Z. Urbonaitė sportininkės karjerą pradėjo Panevėžio dviračių sporto klube „Fortūna". 1997 m. ji išvyko į Italiją, kur dešimt metų treniravosi su šios šalies klubu „Safi Pasta Zara Manhattan". Tapo Lietuvos plento čempione 1999 ir 2002 m. 1999 m. „Giro d'Italia" lenktynėse ji tris dienas vilkėjo rožinius lyderės marškinėlius, 2000 m. laimėjo lenktynių „Tour de Suisse" etapą.

Karjeroje kitų įspūdingų pergalių nepasiekė – jos pagrindinė užduotis būdavo per lenktynes padėti lyderėms. Dėl nesavanaudiškumo Z. Urbonaitę vertino ir Lietuvos rinktinės, ir komandos draugės. Moterų dviračių sporte ji buvo vadinama Turbo.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2010-03-11 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑

Nuorodos
--------

* Zita Urbonaitė (*cyclingarchives.com*)
**Andrew Lebre**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Andrew Lebre |
| Gimimo data | 1997 m. kovo 12 d. (26 metai) |
| Gimimo vieta | Torontas, Kanada |
| Ūgis | 1,88 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–20172017–2018  2018–2019 2019 | Ourense CFSD Almazán  Ethnikos Assias  FK Palanga | 0? 0(0)0? 0(?)0? 0(?)08 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2 rugpjūčio 2020. |

**Endriu Lebre** (angl. *Andrew Lebre*; g. 1997 m. kovo 12 d.) – Kanados futbolininkas, saugas. 

Sportininkas turi ir Portugalijos pilietybę. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera
-------

Gynėjas Endriu Lebre į Lietuvą atvyko iš Kanados. Futbolininkas yra žaidęs Kanados U-20 rinktinėje.

Iki persikėlimo į Lietuvą Lebre žaidė Portugalijoje, Ispanijoje bei Kipre.

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-08-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* Soccerway
* flashscore
* Transfermarkt
* alyga.lt svetainė
| **Andresas Tarandas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1940 m. sausio 11 d. (83 metai) |
| Mirė | Talinas |
| Tautybė | estas |
|  |
| Veikla | Estijos politikas, mokslininkas |
| Organizacijos | buvęs Estijos ministras pirmininkas, Europos parlamento narys |
|  |
| Alma mater | Tartu universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Andres Tarand |

**Andresas Tarandas** (est. *Andres Tarand*, g. 1940 m. sausio 11 d. Taline) – estų politikas, buvęs Estijos ministras pirmininkas (1994–1995 m.), Aplinkos ministras, bei Europos Parlamento narys (2004–2009 m.).

Biografija
----------

1963 m. Tartu universitete baigė klimatologijos, o 1973 m. – geografijos studijas, čia dėstė bei dirbo mokslinį darbą. 1979–1981 m. buvo šio universiteto mokslo prorektorius. 1988–1990 – Talino botanikos sodo direktorius.

1990–1992 m. buvo Estijos Aukščiausios tarybos deputatas, Estijos kongreso bei Konstitucinės asamblėjos narys.

1992–1994 m. – Estijos Aplinkos ministras. 1994–1995 – Estijos ministras pirmininkas. 1995–2004 m. – Riigikogu (Estijos parlamento), o 2004–2009 m. – Europos parlamento narys.

1996–2001 m. vadovavo Estijos socialdemokratų partijai.

Šaltiniai
---------

1. ↑   (EP inf.)

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Jüri Martin** | **Estijos Respublikos aplinkos ministras**1992–1994 m. | Po to:**Heiki Tamm** |
| Prieš tai:**Martas Laras** | **Estijos Respublikos Ministras pirmininkas**1994 m. lapkričio 8 d. – 1995 m. lapkričio 17 d. | Po to:**Titas Viahis** |
| Prieš tai:**Eikis Nestoras** | **Estijos socialdemokratų partijos pirmininkas**1996–2001 m. | Po to:**Tomas Hendrikas Ilvesas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Zita Belkutė** (g. 1953 m. birželio 1 d. Sidnėjuje, Australija) – pianistė ir chorvedė.

Biografija
----------

Jau vaikystėje pasižymėjo muzikiniais sugebėjimais ir mokėsi skambinti fortepijonu. Būdama septynerių metų, laimėjo prizą vaikų pianistų konkurse, o paaugusi pelnė keletą prizų Australijos lietuvių jaunimo dainininkų ir pianistų konkursuose.

Nuo 14 metų dirigento B. Kiverio pakviesta pradėjo dainuoti Sidnėjaus lietuvių „Dainos" chore ir jam akompanuoti. Baigusi St. Felix Nazertho koledžą ir gavusi stipendiją, studijavo Sidnėjaus valstybinėje konservatorijoje – 1972 m. baigė vidurinės mokyklos kursą ir įgijo muzikos mokytojos diplomą.

1972 m. rudenį pradėjo vadovauti Sidnėjaus lietuvių „Dainos" choro moterų grupei. 1972 m. lapkričio 11 d. su choru surengė pirmąjį viešą koncertą, 1973 m. koncertavo Sidnėjaus operos atidarymo iškilmėse, 1994 m. lapkričio 9 d. dalyvavo „Dainos" choro 20-mečio jubiliejiniame koncerte. 1975–1978 m. buvo „Dainos" mišriojo choro meno vadovė ir dirigentė. Chorą išmokė nemaža lietuviškų dainų, surengė koncertų Sidnėjuje ir kituose Australijos miestuose. Organizavo ir jungtinius chorų koncertus. Reiškėsi kaip pianistė, režisierė ir dainininkė. 1973 m. per Lietuvių dienų iškilmes dirigavo jungtiniam moterų chorui Adelaidės miesto rotušėje, o 1976 m. dirigavo Australijos lietuvių dainų šventėje jungtiniam moterų chorui Adelaidėje. Sukūrusi šeimą ir apsigyvenusi Perto mieste, Vakarų Australijoje, iš chorinės veiklos pasitraukė.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| **Endriu Elikotas Daglasasangl. *Andrew Ellicott Douglass*** |
| --- |
| Gimė | 1867 m. liepos 5 d.Vindzoras, Vermonto valstija |
| Mirė | 1962 m. kovo 20 d. (94 metai)Tuksonas, Arizonos valstija |
|  |
| Veikla | JAV astronomas ir archeologas |
| Organizacijos | Arizonos universitetas |
|  |
| Žinomas (-a) už | sukūrė dendrochronologijos metodą |

**Endriu Elikotas Daglasas** (angl. *Andrew Ellicott Douglass*, 1867 m. liepos 5 d. Vindzoras, Vermonto valstija – 1962 m. kovo 20 d. Tuksonas, Arizonos valstija) – JAV astronomas ir archeologas.

Biografija
----------

1894-1901 m. dirbo Lovelio observatorijoje Flagstafe (Arizonos valstija), pagal medžių rieves tyrė Saulės dėmių aktyvumo poveikį Žemės klimatui ir augalijai. Arizonos universitete nuo 1906 m. dėstė astronomiją ir nuo 1936 dendrochronologiją, 1918-1938 m. vadovavo jo Stiuardo observatorijai, 1937 m. įkūrė Medžio rievių tyrimų laboratoriją ir jai vadovavo iki 1958 m.

Mokslinė veikla
---------------

Veikale „Klimato ciklai ir medžių augimas" (*Climate Cycles and Tree Growth* 3 t. 1919-1936 m.) išanalizavo medžių rieves ir sudarė dabartinių bei priešistorinių medžių rievių chronologiją, sukūrė dendrochronologijos metodą, pagal kurį nuo 1935 datuojami archeologiniai radiniai – medžių liekanos. Vienas pirmųjų nufotografavo zodiako žvaigždynus, tyrė Marsą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Laimutė Rupšytė. *Andrew Ellicott Douglass*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 99 psl.
**Lenicija**, arba **minkštinimas** – fonetinis pokytis, besireiškiantis priebalsių artikuliavimo susilpnėjimu, kai iš „stipriųjų" (lot. *fortis*) serijos jie pereina į „minkštųjų" (lot. *lenis*) seriją. Tonų skalėje tokia suminkštinta fonema tariama aukščiau. Lenicija – priešingas reiškinys priebalsių kietinimui.

Šis priebalsių susilpnėjimas gali būti diachroninis (istorinis), pavyzdžiui, lotynų kalba liaujasi vysčiusis vakarų romanų kalbose: lot. *vita* tampa *vida* portugalų, galisų, ispanų, katalonų, oksitanų kalbose (*t* pakinta į *d*), o prancūzų kalboje lot. *vita* virsta *vie* (*t* visiškai išnyksta).

Taip pat lenicija gali būti sinchroninė (to paties laikotarpio), kuomet kalboje ji sutinkama kaip pastovus morfologinis reiškinys, pavyzdžiui: priebalsių mutacija keltų kalbose arba priebalsių laipsniavimas (kaita) suomių ir kitose Uralo kalbose.

Lenicija reiškiasi skirtingai, esama įvairių jos laipsnių (nuo stipriausios iki silpniausios lenicijos): *duslusis priebalsis* > *skardusis*; *geminata* > *paprastas priebalsis*; *okliuzinis priebalsis* > *afrikata* > *pučiamasis priebalsis* > *pusbalsis*.

Lenicija nepainiotina su kitu fonetiniu reiškiniu – palatalizacija, kuri taip pat vadinama „minkštinimu".

Išnašos
-------

1. ↑  Georges Mounin, *Dictionnaire de la linguistique*, Paris, PUF (coll. Quadrige), 1993, [rééd.]
2. ↑  „lenis". Wiktionary. Nuoroda tikrinta 2021-04-08.
| **Zita Žvikienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1955 m. rugsėjo 30 d. (67 metai)Selvestrai, Šilalės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Vytautas |
| Vaikai | Lina, Vestina |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinė veikėja |
| Partija | Darbo partija (leiboristai) |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Zita Žvikienė** (g. 1955 m. rugsėjo 30 d. Selvestruose, Šilalės rajonas) – Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinė veikėja, teisininkė.

Biografija
----------

1973 m. baigė Šilalės rajono Laukuvos vidurinę mokyklą. 2001 m. – vientisąsias teisės krypties studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininkės profesinę kvalifikaciją, atitinkančią magistro kvalifikacinį laipsnį.

1973–1976 m. Šilalės rajono Vidaus reikalų skyriaus pasininkė, nepilnamečių reikalų inspektorė. 1976–1983 m. Raseinių rajono Vidaus reikalų skyriaus Tardymo poskyrio tardytoja. 1983–1997 m. Radviliškio rajono Vidaus reikalų skyriaus tardymo poskyrio vyr. tardytoja. Suteiktas majorės laipsnis. Baigė ekonominių bylų tyrimo kursus, įgijo I profesinę kategoriją.

1997 m. Radviliškio rajono Valstybinės mokesčių inspekcijos (VMI) vyriausioji valstybinė mokesčių inspektorė. 1998 m. Šiaulių apskrities VMI vyriausioji valstybinė mokesčių inspektorė. 1999 m. perkelta į Šiaulių apskrities VMI Radviliškio skyriaus Audito poskyrį ir dirbo vyriausiąja valstybine mokesčių inspektore. 2000–2002 m. Šiaulių apskrities VMI Operatyviosios kontrolės skyriaus I operatyvių patikrinimų grupės vadovė – vyriausioji valstybinė mokesčių inspektorė. 2002 m. Šiaulių apskrities VMI Nusikaltimų tyrimo skyriaus viršininkė. 2002–2004 m. Šiaulių apskrities VMI Akcizų administravimo skyriaus vedėjos pavaduotoja.

2004–2008 m. ir 2012–2016 m. LR Seimo narė. 2008–2009 m. Seimo narės Virginijos Baltraitienės padėjėja. 2009–2012 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Mokestinių prievolių departamento Akcizų administravimo skyriaus vedėjo pavaduotoja. 2011–2012 m. ir nuo 2019 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narė. 2017–2019 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Kontrolės departamento juridinių asmenų patikrinimų skyriaus patarėja.

Nuo 2003 m. Darbo partijos (leiboristų) narė.

Vyras Vytautas Žvikas – Radviliškio rajono savivaldybės administracijos Juridinio skyriaus vedėjas. Dukros Lina, Vestina.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2013-05-15 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2012–2016 m. kadencijos Seimo narys
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2012-05-08 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Koalicija Darbo partija + jaunimas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-01 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Darbo partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-03 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* VRK Archyvuota kopija 2008-10-19 iš Wayback Machine projekto.
|  *Andrew Hinds*  |
| --- |
|  |
| Pilnas vardas | Andrew Hinds |
| Gimė | 1984 m. balandžio 25 d. (38 metai) |
| Atstovauja (-vo) | Barbadoso vėliava Barbadosas |
|  |
| Rungtys | Sprintas |
| Asmeniniai rekordai | 100 m: 10,03  200 m: 20,38 |
|  |
|  **Centrinės Amerikos ir Karibų lengvosios atletikos čempionatas**  |
| **Auksas**0 | **Sidabras**0 | **Bronza**1 | **Suma**1 |
|  |
| Kiti titulai | Nacionalinis čempionas |
| World Athletics profilis: |  |

**Andrew Hinds** (g. 1984 m. balandžio 25 d.) – Barbadoso lengvaatletis, kuris specializuojasi 100 m ir 200 m sprinto bėgime. Šalies olimpinės rinktinės narys.

Biografija
----------

Andrew Hinds didžiausi karjeros pasiekimai tarptautinio meistro lygio čempionatuose prasidėjo 2006 m. Tais metais sportininkas Centrinės Amerikos ir karibų žaidynėse 200 m bėgime užėmė trečiąją vietą. 2008 m. sportininkas pasiekė IAAF nustatytą normatyvą ir pelnė kelialapį į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes. Atkrentamųjų varžybų etapo metu 100 m bėgime Hinds atbėgo tik penktas savo grupėje, bet jo pasiektas laikas 10,35 buvo pakankamai geras, jog patektų į ketvirtfinalį. Ketvirtfinalių bėgime savo grupėje sportininkas pasiekė 10,25 s laiką ir liko vėl penktoje vietoje. Vienintelio papildomo kelialapio į pusfinalį negavo. Jis atiteko Samuel Francis iš Kataro. 

2009 m. sportininkas pasižymėjo Centrinės Amerikos ir Karibų čempionate, kur pelnė bronzos medalį 100 m sprinte. Tais pačiais metais vykusiame 2009 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate sportininkas gavo kelialapius į 100 m ir 200 m sprinto rungtis ir tapo vienu iš keturių šalies sportininkų, dalyvavusių šiame čempionate. 100 m bėgimo pirmajame etape sportininkas, atbėgęs per 10,30 s, buvo pirmas ir automatiškai pateko į kitą etapą. Ketvirtfinalyje sportininkas distanciją įveikė per 10,23 s, bet nepatekęs į trejetuką ir likęs ketvirtas savo grupėje, negavo papildomo kelialapio į kitą etapą. 200 m bėgime sportininkas distanciją įveikė tik per 22,60 s ir liko paskutinis savo grupėje.

Pasiekimai
----------

| Metai | Turnyras | Vieta | Pozicija | Rungtis | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Centrinės Amerikos ir Karibų žaidynės | Kartachena, Kolumbijos vėliava Kolumbija | 3 | 200 m | 20,83 |
| 2008 | Olimpinės žaidynės | Pekinas, Kinijos vėliava Kinija | 24 | 100 m | 10,25 |
| 2009 | Centrinės Amerikos ir Karibų lengvosios atletikos čempionatas | Havana, Kubos vėliava Kuba | 3 | 100 m | 10,12 |
| 2009 | Pasaulio čempionatas | Berlynas, Vokietijos vėliava Vokietija | 21 | 100 m | 10,23 |
| 2009 | Pasaulio čempionatas | Berlynas, Vokietijos vėliava Vokietija | 58 | 200 m | 22,60 |

Nuorodos
--------

* Andrew Hinds IAAF svetainėje Archyvuota kopija 2012-10-20 iš Wayback Machine projekto.
**Lenino rajonas** – buvęs LTSR administracinis-teritorinis vienetas Kauno miesto centrinėje ir šiaurinėje dalyje.

Istorija
--------

Įkurtas 1941 m. kovo 21 d. Vėliau panaikintas 1955 m. rugsėjo 8 d.

Vėl sudarytas 1962 m. gruodžio 10 d. Tuo metu apibrėžtos rajono ribos: Neries upė, miesto šiaurinė riba, Ateities g. geležinkelis Vilnius–Kaunas, Tunelio g. Čiurlionio g. Nemuno upė, Majakovskio g. Laisvės alėja, Raudonosios Armijos prospektas, Žemaičių g. Rokiškio g. Kapsų g. iki Neries upės. 1969 m. sausio 13 d. patikslintos rajono ribos: Kauno miesto šiaurės, rytų, pietų ribos, Jiesios upė, Nemuno upė, K. Didžiulio g. L. Giros g. Būgos g. Šiaulių g. Girstupio g. K. Baršausko g. XVI Divizijos pl. Gričiupio upė, Girstupio upė, Rytų g. gen. Vitkausko g. Taikos pr. Draugystės g. Amalės upė ir aukštosios įtampos linijų koridorius iki Kauno miesto šiaurės ribos.

Apylinkės
---------

1949 m. buvo šios apylinkės:

* Linkuvos apylinkė,
* Veršvų apylinkė.

1954 m. apylinkės panaikintos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  1941-03-21 LTSR AT Prezidiumo įsakas Nr. 72
2. ↑  1955-09-08 LTSR AT Prezidiumo įsakas Nr. 1303
3. ↑  1962-12-10 LTSR AT Prezidiumo įsakas Nr. 311 „Dėl rajonų sudarymo Kauno mieste".
4. ↑  1969-01-13 LTSR AT Prezidiumo įsakas
5. ↑  Lietuvos TSR administratyvinis-teritorinis padalinimas pagal 1949 m. sausio 1 d. padėtį. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo informacijos-statistikos skyrius. – Vilnius, Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo leidinys, 1949. // psl. 5
| **Andrew Sihler** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. vasario 25 d. (82 metai)Siatlas, Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
| Organizacijos | Viskonsino-Madisono universitetas |
|  |
| Alma mater | Harvardo universitetas |

**Endriu Litltonas Sileris** (angl. *Andrew Littleton Sihler*, g. 1941 m. vasario 25 d. Siatlas, JAV) – amerikiečių kalbininkas, lyginamosios indoeuropeistikos specialistas.

Biografija
----------

E. Sileris 1962 m. Harvardo universitete su pagyrimu gavo humanitarinių mokslų bakalauro laipsnį, čia jis studijavo germanų kalbas, literatūrą ir kalbotyrą. 1965 m. Jeilio universitete apgynė humanitarinių mokslų magistro laipsnį, o 1967 m. tame pačiame universitete tapo mokslų daktaru. E. Sileris įgijo išsilavinimą bendrosios kalbotyros srityje, tačiau jis telkėsi į istorinę lyginamąją kalbotyros pusę. Be kitų, jo dėstytojai buvo V. Kaugilas ir S. Insleris. Baigęs studijas E. Sileris dirbo Viskonsino-Madisono universitete Kalbos katedros fakultete, iš kurio išėjo į pensiją 1999 m. pavasarį.

E. Silerio brolis Viljamas Sileris yra Virdžinijos universiteto Dardeno verslo mokyklos finansų profesorius. Klasikinės literatūros, filologijos ir istorijos profesorius Ernstas Gotlybas Sileris yra brolių Silerių senelio brolis, o Amerikos liuteronų dvasininkas Vilhelmas Sileris – jų prosenelis. Ernstas Gotlybas Sileris buvo svarbus klasikos tyrinėtojas, kurio darbuose mažai domimasi istorine kalbotyra. Vilhelmas Sileris universitete mokėsi filosofijos, nors jį anksti patraukė teologija. Vilhelmas Sileris publikavo trumpų kūrinių įvairiomis temomis.

E. Sileris įnešė savo indėlį į indoeuropeistiką atskleisdamas, kad Edgertono dėsnis (išplėstasis Zyverso dėsnis) yra nepagrįstas, jei atsižvelgsime į visus įrodymus. Be kitų darbų, E. Sileris parašė graikų ir lotynų kalbų lyginamąją gramatiką, skirtą pakeisti K. Bako prieš maždaug 60 metų parašytąją.

Išnašos
-------

1. ↑  Olsen, Birgit Anette (2004). *Indo-European word formation: proceedings of the conference held at the University of Copenhagen, October 20th - 22nd 2000*. Museum Tusculanum Press. pp. 193–. ISBN 978-87-7289-821-6. Nuoroda tikrinta 2022-01-30.
2. ↑  „Andrew Sihler". morebooks.de. 2011-10-08. Nuoroda tikrinta 2022-01-30.
3. ↑  „William W. Sihler". Darden School of Business. Nuoroda tikrinta 2022-01-30.
4. ↑  Gordon, Laura. „Sihler, Ernest Gottlieb". *Database of Classical Scholars - Rutgers, The State University of New Jersey*. Nuoroda tikrinta 2022-01-30.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
5. ↑  Bente, F. American Lutheranism, Volume I St. Louis: Concordia Publishing House. 1919, 116, *Nuoroda tikrinta 2022-01-30*
6. ↑  A. Sihler (2006). „Edgerton's Law: The Phantom Evidence". bookdepository.com. Nuoroda tikrinta 2022-01-30.

Bibliografija
-------------

* E. Silerio bibliografija
| **Leonidas Milis** |
| --- |
| Gimė | 1938 m. balandžio 2 d.Kaunas, Lietuva |
| Mirė | 1992 m. spalio 4 d. (54 metai)Maskva, Rusija |
|  |
| Veikla | vertėjas |

**Leonidas Milis** (1938 m. balandžio 2 d. Kaune – 1992 m. spalio 4 d. Maskvoje) – Lietuvos žydų kilmės vertėjas.

Biografija
----------

Gimė 1938 m. balandžio 2 d. Kaune. Būdamas vaikas buvo uždarytas į Kauno getą. 1961 m. baigė Maksimo Gorkio Literatūros institutą. Nuo 1975 m. TSRS rašytojų sąjungos narys. Į rusų kalbą vertė lietuvių ir armėnų rašytojų tekstus. Buvo geras rašytojo Jurijaus Dombrovskio draugas. 1990 m. išvyko gyventi į Izraelį, bet greitai grįžo ir nusižudė 1992 m. spalio 4 d. Maskvoje.

Vertimai
--------

* Ширвис П. Шумят родные березы. М. 1961.
* Венцлова А. Ты знаешь край. М. 1965
* Венцлова А. Вечерняя звезда. М. 1972
* Межелайтис Э. Микропоэмы. М. 1974
* Межелайтис Э. Моя Итака. М. 1978

Nuorodos
--------

* Biografija (rus.)
* Nekrologas (rus.)