recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Petras Kadziauskas** (1902 m. spalio 20 d. Menciškėje, Seinų apskritis, Kapčiamiesčio valsčius, kitais duomenimis Vidugiriuose  – 1987 m. vasario 3 d. Vilniuje) – agronomas, mokslininkas.

Biografija
----------

Mokėsi Seinų pradinėje mokykloje, 1925 m. baigė Seinų „Žiburio" gimnaziją Lazdijuose. 1928 m. gavo Dotnuvos žemės ūkio akademijos baigimo diplomą. 1960 m. apgynė žemės ūkio mokslų kandidato disertaciją.

1930 m. dirbo Alytaus bandymų stotyje, 1931–1944 m. vadovavo Dotnuvos lauko bandymo ūkiui, vėliau Joniškėlio bandymų stoties vedėjas. 1951–1957 m. dirbo Lietuvos žemės ūkio ministerijoje, vėliau buvo paskirtas Žemdirbystės instituto Vokės filialo žemdirbystės skyriaus vedėju. Agrotechnikos klausimais paskelbė eilę mokslinių straipsnių.

Bibliografija
-------------

* Ražienų dirbimo ir paruošimo vasarojaus sėjai bandymai, 1938 m.
* Antramečių dobilienų dirbimo bandymai Žemės ūkio akademijos Tyrimo įstaigos bandymų stotyse 1931–1937, 1940 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algis Uzdila. Vladą Pajaujienę išlydėjus Archyvuota kopija 2006-10-09 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Kapčiamiesčio įžymūs žmonės
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Džeblaarab. جبلة |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

DžeblaDžebla

35°21′0″ š. pl. 35°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.35000°š. pl. 35.91667°r. ilg.﻿ / 35.35000; 35.91667﻿ (Džebla)Koordinatės: 35°21′0″ š. pl. 35°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.35000°š. pl. 35.91667°r. ilg.﻿ / 35.35000; 35.91667﻿ (Džebla) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Sirijos vėliava Sirija |
| **Muchafaza** | Latakijos muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2003) | 61 181  |
| **Altitudė** | 16 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Džebla |

**Džebla** arba **Džabala** (arab. جبلة‎ = *Ǧabla*) – miestas šiaurės vakarų Sirijoje, Latakijos muchafazoje, Viduržemio jūros pakrantėje, pusiaukelėje tarp Latakijos ir Banijaso. Šalia miesto yra Baselo al Asado tarptautinis oro uostas.

Istorija
--------

Senovėje Džebla priklausė Romos imperijai, yra išlikęs 7000 vietų amfiteatras. Kryžiaus žygių laikais miestas įėjo į Antiochijos kunigaikštystę, bet 1189 m. buvo užimtas Saladino.

Miestas smarkiai nukentėjo per 2023 m. žemės drebėjimus Turkijoje ir Sirijoje.

Iš Džeblos yra kilęs kovotojas už Sirijos nepriklausomybę nuo prancūzų Iz ad Dinas al Kasamas bei sufizmo mistikas Ibrahimas bin Adhamas.

Sportas
-------

* Jableh (futbolo klubas);
* Al-Baath stadionas; talpa 10 tūkst. žiūrovų.

Galerija
--------

Amfiteatro liekanos
**Petras Janulis** (1906 m. gruodžio 27 d. Seda – 1994 m. birželio 26 d. Kaunas) – Lietuvos architektas urbanistas.

Biografija
----------

Brolis Alfonsas Janulis. 1943 m. baigė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą. 1948–1952 m. dėstė Kauno universitete (nuo 1950 Kauno politechnikos institutas). 1952–1979 m. dirbo Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filiale.

Parengė miestelių, gyvenviečių ir gyvenamųjų mikrorajonų planų, detaliojo plano projektų. Sudarė, su kitais, bendruosius (buv. generalinius) planus: Kėdainiai – 1954 m. 1971 m. Palanga – 1959 m. Kaunas – 1960 m. 1971 m. Kapsukas, dab. Marijampolė – 1962 m. Ukmergė – 1963 m. Vilkaviškis – 1964 m. Kaišiadorys – 1965 m. 1968 m. Šilutė – 1967 m. Jonava – 1971 m. Jurbarkas – 1972 m. Klaipėda – 1973 m. Tauragė – 1975 m. Varėna – 1976 m. vienas pirmųjų Lietuvos kurortinių miestų (Druskininkai – 1968 m. Juodkrantė – 1969 m. Birštonas ir Nida – 1971 m.) bendrųjų planų autorių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vaidas Petrulis. *Petras Janulis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 529 psl.
**Kretingos rajono taryba** – Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – **Kretingos rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Kretingos rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Kretingos rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

* Tomas Brasas
* Virginijus Domarkas
* Edmundas Juozapas Jasinskas
* Valerijonas Kubilius
* Jonas Macijauskas
* Povilas Turauskis

Veikla
------

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2022-03-02 iš Wayback Machine projekto.
| Džarvio įlankos teritorijaangl. *Jervis Bay Territory* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Džarvio įlankos teritorijos vėliava |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+10)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Australijos vėliava Australija |
| **Įkūrimo data** | 1989 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 377 |
| **Plotas** | 67,8 km² |
| **Tankumas** (2011) | 6 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |

**Džarvio įlankos teritorija** (angl. *Jervis Bay Territory*) – Australijos Sandraugos teritorija. Yra šalies pietryčiuose. 1915 m. sandraugos vyriausybės nupirkta iš Naujojo Pietų Velso, kad sostinė Kanbera turėtų priėjimą prie jūros. Iki 1989 m. tai buvo Australijos sostinės teritorijos dalis, tačiau vėliaus atskirta ir valdoma Teritorijų ministerijos. Džarvio įlankos teritorija tebenaudojama kaip Kanberos uostas.

Teritorijoje yra dvi gyvenvietės: Džarvis Bėjus ir Vrek Bėjus. Iš viso Džarvio įlankos teritorijoje gyvena 611 gyventojų (2001 m.): tai daugiausia Australijos Karališkojo Laivyno personalas ir Australijos aborigenai.

Teritorijoje įkurtas Booderee nacionalinis parkas.

  


| Australijos valstijos ir teritorijos | Australia |
| --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Valstijos: | Kvynslandas | Naujasis Pietų Velsas | Pietų Australija | Tasmanija | Vakarų Australija | Viktorija |
| Vidinės teritorijos: | Australijos sostinės teritorija | Džarvio įlankos teritorija | Šiaurės Teritorija |
| Išorinės teritorijos: | Ašmoro ir Kartjė salos | Australijos Antarktinė teritorija | Kalėdų sala | Kokosų salos | Koralų jūros salos | Herdo ir Makdonaldo salos | Norfolko sala |

 |
|  |
| --- |
| Narsilion |
| Kilmė | Ispanija Barselona, Ispanija |
| Žanrai | neoclassical darkwave, neofolkloras |
| Kūrinių kalbos | anglų, ispanų |
| Aktyvumo metai | 2003- |
| Įrašų kompanija | Caustic Records, Black Rain Records |
| Svetainė | Oficiali svetainė |
| Nariai |
| Sathorys ElenorthLady Nott |

**Narsilion** – Ispanijos neoklasikinio *darkwave* ir neofolkloro grupė iš Barselonos.

Grupės ištakos – 2000 m. susikūręs kolektyvas „**Aranmanoth**". 2002–2003 m. vadinosi „**Ordo Funebris**", o nuo 2003 m. – „Narsilion". Pavadinimas kilęs nuo Tolkino mitologijos žodžio *Narsilion*, reiškiančio „daina apie Saulės ir Mėnulio sukūrimą". Dabartiniu pavadinimu yra išleidę 3 albumus ir vieną EP.

„Narsilion" kūrybai būdingas paslaptingas melodingumas, lengva melancholija, yra viduramžių muzikos elementų.

Nariai
------

* Sathorys Elenorth – vokalas, klavišiniai, klasikinė gitara, boiranas, mušamieji
* Lady Nott – vokalas, smuikas, fleita

Taip pat prie kūrybos prisideda *Ethla* (vokalas), *Fiar* (vokalas), Marina (vokalas), *Blerien* (gitaros, mušamieji).

Diskografija
------------

* *Nerbeleth* (2004 m.)
* *Return To The Silver Forest* (EP, 2004 m.)
* *Arcadia* (2006 m.)
* *Namárië* (2008 m.)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2010-02-14 iš Wayback Machine projekto.
* Narsilion svetainėje Last.fm
| **Petras Jočys** |
| --- |
| Gimė | 1894 m. rugsėjo 14 d.Rusija Jusiškis I, Šešuolių valsčius, Ukmergės apskritis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1970 m. sausio 30 d. (75 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Holovilis, Niujorkas, JAV |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos darbo federacija  Liberalų ir centro sąjunga |
|  |
| Alma mater | Vytauto Didžiojo universitetas |

**Petras Jočys** (1894 m. rugsėjo 14 d. Jusiškis I, Šešuolių valsčius, Ukmergės apskritis – 1970 m. sausio 30 d. Holovilis, Niujorkas, JAV) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė ūkininkų šeimoje. Baigęs pradžios mokyklą, mokėsi Ukmergės gimnazijoje, 1915 m. baigė „Saulės" kursus Vilniuje. Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Rusijoje, mokėsi į Voronežą perkeltoje Vilkaviškio gimnazijoje.

Įsitraukė į Lietuvos darbo federacijos veiklą, 1920–1934 m. LDF valdybos narys.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos darbo federacijos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas. Antrojo ir Trečiojo Seimų prezidiumo antrasis sekretorius.

Nuo 1928 m. LDF leidinio „Darbininkas" redaktorius. 1929 m. kovo – birželio mėn. už feljetono „Auganistanas" publikaciją kalintas Varnių kalėjime. 1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultetą, 1933–1944 m. dirbo teisėju Alytuje, Utenoje. TSRS okupavus Lietuvą kalintas. 1944 m. pasitraukė iš Lietuvos į Vokietiją, dalyvavo VLIK'o veikloje, 1950 m. persikėlė į JAV.

Literatūra
----------

* Jočys Petras, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 26.
* Jočys Petras, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1956, t. 9, p. 414–415.
* Veilentienė A. Jočys Petras, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 171–172.
* Veilentienė A. Jočys Petras, Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 292–296.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žydrūnas Mačiukas. Steigiamojo Seimo atstovai. Seimas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Feldšpatų fazių diagrama 900 °C temperatūroje.
AnortitasAmazonitas
Labradoritas
**Lauko špatas** (arba ***feldšpatas***, nuo vok. *Feld* – „laukas" + *Spat* – „uoliena") – silikatų klasės, uolienas formuojančių mineralų grupė, kuri sudaro apie 60 % žemės plutos.

Lauko špatai kristalizuojasi iš magminių intruzinių ir efuzinių uolienų, taip pat sutinkami mineralinėse gyslose ir daugelyje metamorfinių bei nuosėdinių uolienų.

Kietumas pagal Moso skalę 6.

Dispersija 0,012

Galimos spalvos: ruda, žydra, bespalvė, žalia, oranžinė, rožinė, geltona.

Uoliena sudaryta vien tik iš lauko špato vadinama **anortozitu**.

Lauko špato grupė priskiriama **tektosilikatų** sistemai ir sudaryta iš:

* ortoklazų – kalio-aliuminio silikatas
* mikroklinų – kalio - aliuminio silikatas
* plagioklazų – izomorfinės atmainos nuo natrio-aliuminio silikato iki kalcio-aliuminio silikato:
| **Petras Kisielius** |
| --- |
| Gimė | 1902 m. vasario 17 d.Miškiniai, Krekenavos valsčius |
| Mirė | 1991 m. (~89 metai)Vaišvydava, Kauno rajonas |
| Tėvas | Juozas |
| Sutuoktinis (-ė) | Eleonora |
| Vaikai | Stasys, Emilija, Laima |
|  |
| Veikla | Lietuvos savanoris |
|  |
|  **Vikiteka** | Petras Kisielius (1902) |

**Petras Kisielius** (**Kisielis**) (1902 m. vasario 17 d. Miškiniuose, Krekenavos valsčius, Panevėžio apskritis – 1991 m. Vaišvydavoje, Kauno rajonas) – 1919 m. Lietuvos savanoris.

Biografija
----------

1919 m. būdamas septyniolikos metų, tapo Kėdainiuose suformuoto Panevėžio bataliono kariu. Jam teko atremti rusų Raudonosios armijos įsiveržimą, kovoti su bermontininkais vokiečiais ir lenkų Želigovskio armija. Į pirmąjį mūšį patekęs prie Krekenavos, kovas jaunasis savanoris baigė 1920 m. Kaišiadoryse, kai buvo paskelbtos paliaubos ir nubrėžta tarp Lietuvos ir Lenkijos demarkacinė linija.

Gyveno Krekenavos valsčiaus Linkaičių kaime. 1930 m. Vytauto Didžiojo metais, apdovanotas Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medaliu.

1989 m. dalyvavo ir sakė kalbą Vasario 16-osios minėjime Kupiškio etnografijos muziejaus kiemelyje.

Mirė sulaukęs 89 metų dukros Laimos namuose. Palaidotas Truskavos kaimo kapinaitėse. 

Sutuoktinė Eleonora (1903–1968), vaikai: Stasys, Emilija (1927-2017), Laima.

* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis, 1930 m.Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis, 1930 m.
* Bataliono vado išrašas apie tarnavimą Panevežio batalioneBataliono vado išrašas apie tarnavimą Panevežio batalione
* 1989 m. kalba Vasario 16-osios minėjime Kupiškio etnografijos muziejaus kiemelyje1989 m. kalba Vasario 16-osios minėjime Kupiškio etnografijos muziejaus kiemelyje
* 1989 m. Kupiškyje Vasario 16 d. minėjime1989 m. Kupiškyje Vasario 16 d. minėjime
* Prie Petro Kisieliaus 1989 m. sodinto ąžuoliuko Kupiškio etnografijos muziejaus kieme (iš kairės) anūkas Vaidas, sūnus Stasys, proanūkiai Mykolas, Ignas, Dobilė, DorotėjaPrie Petro Kisieliaus 1989 m. sodinto ąžuoliuko Kupiškio etnografijos muziejaus kieme (iš kairės) anūkas Vaidas, sūnus Stasys, proanūkiai Mykolas, Ignas, Dobilė, Dorotėja
* Petras Kisielius (1902-1991), Truskavos kapinėsPetras Kisielius (1902-1991), Truskavos kapinės

Šaltiniai
---------

1. ↑
Koordinatės: 27°24′ š. pl. 58°49′ r. ilg.﻿ / ﻿27.400°š. pl. 58.817°r. ilg.﻿ / 27.400; 58.817

| Džaz Murianas |
| --- |
| Džaz Muriano ežero palydovinė nuotraukaDžaz Muriano ežero palydovinė nuotrauka |
| Vieta | Irano vėliava Iranas, Kermano prov. Sistanas ir Beludžistanas |
| Plotas | iki 2800 km² |
| Kilmė | liekaninis |
| Didžiausias gylis | iki 2 m |
| Tūris | iki 2,8 km³ |
| Įteka | Bampuras, Halilas |
|  |
|  Vikiteka | Džaz Murianas |

**Džaz Murianas** (pers. هامون جازموریان = *Hāmūn-e Jaz Mūrīān*) – nenuotakus duburys pietryčių Irane, Kermano bei Sistano ir Beludžistano provincijose. Ilgis siekia ~300 km, plotis 140 km, plotas ~2800 km². Duburys slūgso ~300 m aukštyje virš jūros lygio.

Būdingos pelkės, šlapynės, druskožemiai, pustomo smėlio kauburiai. Pavasarinio potvynio metu dubumą užlieja vandenys ir susidaro negilus druskingas ežeras. Sausringais metais Džaz Muriane ežeras gali ir nesusidaryti. Pagrindinės įtekančios upės – Bampuras ir Halilas.

Duburyje gyvena larių gentys. Verčiamasi sodininkyste, gyvulių auginimu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Džãz Muriãnas
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 132
| ***Laukinės žąsys*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Wild Geese |
| Kilmės šalis |  Jungtinė Karalystė |
| Režisierius | Andrew V. McLaglen |
| Scenaristas (-ai) | Reginald Rose |
| Metai | 1978 |
| Žanras | veiksmo |
| Trukmė | 134 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Laukinės žąsys** (angl.  *The Wild Geese*) – 1978 m. sukurtas nuotykių filmas, paremtas neišleistu Danielio Carney romanu „Plona balta linija" (The Thin White Line). 1985 m. buvo sukurtas filmo tęsinys, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Edward Fox, nes Richard Burton mirė dar nepradėjus filmavimo darbų.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Richard Burton – pulkininkas Alenas Folkneris
* Roger Moore – leitenantas Šonas Finas
* Richard Harris – kapitonas Raferis Jandersas
* Hardy Kruger – leitenantas Piteris Kiotzė
* Stewart Granger – seras Edvardas Matersonas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Buvusį armijos pulkininką Aleną Folknerį nusamdo bankininkas Edvardas Matersonas, kad šis išlaisvintų vienos Afrikos valstybės vadovą Juliusą Limbanį, įkalintą gimtinėje po įvykusio perversmo. Folkneris surenka 50 vyrų būrį ir leidžiasi vykdyti užduoties, tačiau išlaisvinti Limbanį pasirodo kur kas lengviau, nei pasitraukti iš šalies, nes pačiame operacijos įkarštyje situacija pasikeičia ir Matersonui pasidaro nenaudinga, kad samdiniai grįžtų...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Petras Kimbrys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1948 m. kovo 20 d.Telšiai, LTSR |
| Mirė | 2018 m. balandžio 21 d. (70 metų)Kaunas, Lietuva |
| Tėvas | Petras Kimbris |
| Motina | Valerija Kenstavičiūtė-Kimbrienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Brigita Kimbrienė |
| Vaikai | Veronika, Marija, Petras |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| „Auksinė lupa" |

**Petras Kimbrys** (1948 m. kovo 20 d. Telšiuose – 2018 m. balandžio 21 d. Kaune) – vertėjas, kultūrologas, „Naujasis Židinys-Aidai" steigėjas ir vyriausiasis redaktorius.

Biografija
----------

Gimė Telšiuose, mokytojų šeimoje.

1973 m. pradėjo bendradarbiauti su pogrindine katalikų spauda. 

Pirmasis krikščioniškosios kultūros žurnalo „Naujasis Židinys-Aidai" vyriausiasis redaktorius suredagavo daugybę originalių ir verstinių biblistikos, teologijos, filosofijos, istorijos, dailėtyros ir grožinės literatūros veikalų, buvo Šventojo Rašto ekumeninio leidimo specialiuoju redaktoriumi.

Dirbdamas M. K. Čiurlionio muziejuje, P. Kimbrys parengė Mykolo Žilinsko kolekcijos katalogą, paskelbė straipsnių Lietuvos taikomosios dailės ir M. K. Čiurlionio kūrybos tematika.

Parašė filosofo Juozo Girniaus biografinę apybraižą „Kelionė ten ir atgal" (1995 m.), parengęs „Biblijos vardų adaptavimo principus" (kartu su kt. 1997 m.) ir sudaręs „Biblijos vardų žodyną" (2000 m.).

2011 m. P. Kimbriui skirta Literatūros redaktoriaus premija, 2017 m. – Bronio Savukyno premija.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Džebel eš Šambis |
| --- |
| **Aukštis** | 1 544 m |
| **Žemynas** | Afrika |
| **Šalys** | Tuniso vėliava Tunisas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Džebel eš Šambis

  |
| **Koordinatės:** | 35°11′0″ š. pl. 8°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.18333°š. pl. 8.65000°r. ilg.﻿ / 35.18333; 8.65000Koordinatės: 35°11′0″ š. pl. 8°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.18333°š. pl. 8.65000°r. ilg.﻿ / 35.18333; 8.65000 |

**Džebel eš Šambis** (arab. جبل الشعانبي = *Jebel aš-Šaʿānabī*) – aukščiausias kalnas Tunise, Tuniso kalvagūbrio dalis. Aukštis siekia 1544 m. Stūkso vakarų centrinėje šalies dalyje, apie 15 km į vakarus nuo Kaserino miesto ir apie 20 km nuo sienos su Alžyru. Sudarytas iš klintinių uolienų, smarkiai išraižytas vandens erozijos, apaugęs pušynais. Kalno viršūnėje per metus iškrenta apie 500 mm kritulių, papėdėje – 250 mm. Žiemą viršukalnę kartais dengia sniegynai. 1300 m aukštis pasiekiamas didelio pravažumo transporto priemonėmis.

1977 m. teritorija aplink kalną paskelbta UNESCO biosferos rezervatu. Kad apsaugoti kalną 1980 m. buvo įkurtas Šambio nacionalinis parkas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Galingas N-kanalo lauko tranzistorius
**Lauko tranzistorius** – trijų elektrodų puslaidininkis prietaisas, kuriame srovę kuria pagrindiniai krūvininkai, veikiami išilginio elektrinio lauko, o srovės stiprumas valdomas skersiniu elektriniu lauku, kurį sukuria įtampa, prijungta prie valdymo elektrodo.

Atsižvelgiant į konstrukcinius ypatumus, visus lauko tranzistorius galima suskirstyti į dvi grupes:

1. lauko tranzistoriai su *pn* sandūromis (kanaliniai arba vienpoliai tranzistoriai);
2. lauko tranzistoriai su izoliuota užtūra (MDP arba MOP tranzistoriai).

Kanalo srovės stipris priklauso nuo įtampos Us, prijungtos tarp santakos (D) ir ištakos (S), apkrovos varžos ir puslaidininkinės plokštelės tarp santakos ir ištakos varžos. Kai Us ir Ra yra pastovios, kanalo srovė Is (santakos srovė) priklauso tik nuo kanalo skerspjūvio efektyviojo ploto. Šaltinis Eui sukuria užtūroje (G) neigiamą įtampą, o dėl to padidėja pn sandūros storis ir sumažėja srovei laidaus kanalo skerspjūvio plotas. Mažėjant kanalo skerspjūviui, didėja varža tarp ištakos ir santakos ir silpnėja srovė Is. Sumažėjus užtūros įtampai, sumažėja kanalo varža ir sustiprėja srovė Is. Nuosekliai prie Eui prijungus stiprinamos kintamosios įtampos šaltinį Uin, kanalo srovę galima keisti įėjimo įtampos kitimo dėsniu. Santakos srovė, tekėdama apkrovos rezistoriumi Ra, sukuria jame įtampos kritimą, kuris kinta Uin dėsniu. Tinkamai parinkus Ra, galima pasiekti, kad padidėtų išėjimo įtampos amplitudė, lyginant su įėjimo įtampos amplitude, t. y. sustiprinti signalą. Lauko tranzistoriai su izoliuota užtūra yra šitokios struktūros: metalas – dielektrikas (oksidas) – puslaidininkis. Todėl dažnai jie vadinami MDP, arba MOP, tranzistoriais.
Koordinatės: 26°45′ š. pl. 55°49′ r. ilg.﻿ / ﻿26.750°š. pl. 55.817°r. ilg.﻿ / 26.750; 55.817

Salos padėtis
Portugalų forto liekanos
**Kešmas** (pers. قشم = *Qeshm*) – sala Persijos įlankoje, Ormūzo sąsiauryje, nuo žemyno atskirta Churano sąsiauriu. Priklauso Iranui, Hormozgano provincijai. Salos ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 135 km, plotis 40 km. Užima 1491 km² plotą.

Paviršius kalvotas, Didžiausias aukštis 406 m. Salos vakarinėje pusėje yra druskos karsto reiškinių (Čaku slėnis, Žvaigždžių slėnis), druskos urvų (Gare Danesju urvo ilgis 5 km, yra ežeras). Saloje yra asfalto, sieros, gamtinių dujų (nutiestas dujotiekis į žemyną). Tropinis klimatas. Vidutinė metinė oro temperatūra 27 °C, karščiausia būna birželio-rugpjūčio laikotarpiu. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 183,2 mm. Centrinę salos dalį užima pusdykumė, pakrantėse yra išlikę mangrovių sąžalynų.

Saloje gyvena 113,8 tūkst. gyventojų (2010 m.). Didžiausias miestas ir uostas – Kešmas (23 tūkst. gyventojų), esantis rytiniame salos gale. Verčiamasi žvejyba, auginamos datulės, melionai, išgaunama druska, statomi tradiciniai arabų laivai dou.

Kešmo sala buvo žinoma jau Elamo laikais. Ptolemėjus ir vėlesni geografai ją įvardijo kaip Aleksandriją. Sala nuo seno buvo svarbus prekybos ir jūreivystės centras. XVII a. saloje fortą įrengė portugalai. 1622 m. prie Kešmo, mūšyje tarp portugalų ir jungtinių persų-anglų pajėgų, žuvo anglų jūrininkas Viljamas Bafinas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kešmas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
**Kevin Garnett**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1976 m. gegužės 19 d. (44 metai) |
| Gimimo vieta | Mauldin, Pietų Karolina, JAV |
| Ūgis | 2,11 m |
| Svoris | 115 kg |
| Pravardė | KG, Big Ticket |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | sunkusis kraštas vidurio puolėjas |
| NBA naujokų birža |
| 1995 m. | 5 šaukimu,Minnesota Timberwolves |
| Profesionalūs klubai |
| 1995-20072007-2013 2013-2015  2015-2016 | Minesotos „Timberwolves"Bostono „Celtics"Bruklino „Nets"  Minesotos „Timberwolves" |  |
| Šalies rinktinė |
| 2000 |  JAV |  |
|  |

**Kevin Garnett** (*Kevinas Garnetas*, g. 1976 m. gegužės 19 d. Mauldine) – buvęs NBA krepšininkas, žaidęs Minesotos „Timberwolves, Bostono "Celtics" bei Bruklino "Nets" komandose.

K.Garnett žaidė Minesotos „Timberwolves" komandoje nuo 1995 iki 2007 metų ir vienu metu buvo ilgiausiai žaidžiantis už vieną klubą. Kevino Garneto pravardė yra jo inicialai *KG*.

Paskelbė apie savo karjeros pabaigą 2015 metų rugsėjį.

Vidurinė mokykla
----------------

Pirmuosius tris gimnazijos metus jis žaidė savo gimtajame mieste Mauldine, Pietų Karolinoje. Paskutinę vasarą prieš mokyklos baigimą jis atsidūrė įvykių sūkuryje, kai paaštrėjo santykiai tarp baltųjų ir juodaodžių krepšininkų. Nors ir nebuvo prisidėjęs tiesiogiai, Garnett buvo areštuotas. Išsigandęs tolimesnių pasekmių, jis nusprendė persikelti į Čikagą, kur vidurinį išsilavinimą gavo *Farragut Career Academy*. Mokykla laimėjo 28 rungtynes ir patyrė 2 pralaimėjimus, tuo tarpu „*USA Today*" jį išrinko Metų krepšininku. Jis taip pat buvo pripažintas geriausiu krepšininku Ilinojaus valstijoje. Jo pelnytų taškų vidurkis siekė 25,2 taško, 17,9 atkovoti kamuoliai, 6,7 rezultatyvūs perdavimai ir 6,5 blokuoti kamuoliai bei 66,7 % taiklumas atakuojant krepšį.

1995 m. baigęs Čikagos *Farragut Career Academy* 5 šaukimu pakviestas naujokų biržoje. Jis buvo pirmas NBA žaidėjas pakviestas po vidurinės mokyklos per paskutinius 20 metų.

Profesionali karjera
--------------------

2007 m. Kevinas Garnetas buvo iškeistas į Al Jeferson, Ryan Gomes, Sebastian Telfair, Gerald Green, Theo Ratliff.

Pasiekimai
----------

* 2000 metų olimpinis čempionas
* 2003 metais išrinktas NBA Visų žvaigždžių rungtynių naudingiausiu žaidėju
* 2004 metais tapo NBA naudingiausiu žaidėju
* 2008 metais tapo NBA čempionu

Nuorodos
--------

* NBA lygos puslapis apie K. Garnetą
* Oficialus žaidėjo puslapis Archyvuota kopija 2010-04-06 iš Wayback Machine projekto.
**Archyvistika** – pagalbinė istorijos disciplina, tirianti archyvų darbo teoriją, metodiką ir organizavimą, archyvalijas, jų saugojimo, panaudojimo ir prieinamumo problemas, archyvų istoriją. Archyvistika siejasi su bibliotekininkyste ir informologija.

Istorija
--------

Archyvistika kaip mokslinė disciplina susiformavo XVIII a. Prancūzijoje, kai buvo priimti 1789 m. 1790 m. 1794 m. Prancūzijos Konvento dekretai dėl Prancūzijos nacionalinio archyvo.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje archyvistika plėtojama nuo XIX a. antrosios pusės. Ją XIX a. antroje pusėje – XX a. kūrė ir plėtojo rusų istorikai bei archyvarai Nikita Gorbačevskis, Nikolajus Berežkovas, Vladimiras Pašuta, N. Bžostovskaja, lenkų – S. Ptašyckis, R. Mienickis, latvių – Ivanas Sprogis, lietuvių – Konstantinas Jablonskis. Į TSRS okupacijos pabaigą tą darbą dirbo Algirdas Antanas Baliulis, Domas Būtėnas, Sigitas Jegelevičius, E. Banionis; pirmieji trys archyvus tiria ir Lietuvai 1990 m. atkūrus nepriklausomybę. Daugiausia tiriama Lietuvos archyvų nuo XVI a. istorija.

Lietuvos archyvistus 1957–1990 m. rengė Maskvos istorijos archyvistikos institutas (dab. Rusijos humanitarinis universitetas). Vilniaus universitete nuo 1966 m. studentams istorikams skaitomi archyvistikos spec. kursai, 1990–1996 m. buvo rengiami archyvistai. Iki 2016 m. studijuoti Archyvistiką, kaip atskirą nuo istorijos šaką, kvietė VU Komunikacijos fakultetas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sigitas Jegelevičius. *Archyvistika*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 736 psl.
Dorėninio orderio architravas
**Architravas** (pranc. *architrave*, iš archi... + lot. *trabs* – sija) arba **epistilas** (gr. ἐπίστυλον) – architektūrinio orderio elementas: apatinė antablemento dalis virš kolonos kapitelio. Perduoda viršutinių pastato konstrukcijų apkrovą kolonoms.

Atsirado Senovės Rytų architektūroje. Naudotas antikinėje ir naujųjų laikų architektūroje kaip konstrukcinis ir dekoratyvinis orderio elementas. Dorėniniam orderiui būdingas lygus, viršuje su tenija – juostele, skiriančia nuo frizo. Tenijos apačioje, po frizo triglifais išdėstytos regulos su lašais (gutais). Toskaninio orderio architravas lygus, su tenija, be regulų ir lašų. Jonėninio ir korintinio orderio architravai suskaldyti į horizontalias, pakopomis išdėstytas juostas – fascijas.

XX a. šeštajame dešimtmetyje atstatytos Heros šventyklos (Šventykla E) architravas Selinunte, Sicilijoje
Pagal Renesanso architekto ir architektūros teoretiko Džakomo da Vinjolos sudarytą orderių kanoną, Toskaninio ir dorėninio orderio architravai vieno modulio (pusė kolonos skersmens) aukščio, Jonėninio – 1,25, korintinio ir kompozitinio – 1,5 modulio aukščio.

Išnašos
-------

1. ↑  Tarptautinių žodžių žodynas, p. 43, Vilnius, Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985 m.
2. ↑  Giacomo Vignola, La regola delli cinque ordini d’architettura, p. 3, 13, 25, 39, 53. In Bologna, per Giofeffo Longhi, 1672.

Nuorodos
--------

* Algė Jankevičienė. *Architravas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Architravas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Novogrudo mūšis |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1939 m. rugsėjo 8–10 d. |
| Vieta | Europa, Lenkija, Novogrudas |
| Rezultatas | Vokiečių pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
|  Trečiasis Reichas |  Lenkija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  Nikolaus von Falkenhorst |  Lucjan Stanek, Wacław Malinowski |
| Pajėgos |
| 21 pėstininkų divizija | 33 pėstininkų divizija |

*Apie mūšį įvykusį 1831 m. tarp sukilėlių ir Rusijos kariuomenės žr. Novogrudo mūšis (1831 m.)*.
**Novogrudo mūšis** (lenk. *Bitwa pod Nowogrodem*) – 1939 m. rugsėjo 8-10 dienomis vykęs mūšis tarp Trečiojo Reicho ir Lenkijos kariuomenių. Mūšis buvo vienas iš pradinių įsiveržimo į Lenkiją kampanijos mūšių. 1939 m. rugsėjo 8 d. vokiečiai pradėjo Novogrudo miesto puolimą, bet Lenkijos kariuomenė pirmąjį puolimą atlaikė ir gynė miestą iki rugsėjo 10 d. kai vokiečiai perėję Narevo upę ties Šablako kaimu galutinai užėmė miestą. Lenkams šiame mūšyje vadovavo kapitonai Lucjan Stanek ir Wacław Malinowski, o vokiečiams Nikolaus von Falkenhorst.

*

Literatūra
----------

* Mała Encyklopedia Wojskowa, Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, Warszawa 1967, Wydanie I, Tom 2
**Petras Juodelė** (1924 m. gegužės 20 d. Pakriauniuose, Obelių valsčiuje – 2015 m. gegužės 15 d. Vilniuje) – Lietuvos birbynininkas, dirigentas, pedagogas.

Biografija
----------

1944 m. Lietuvos Vietinės rinktinės karys savanoris. 1944–1946 m. dirbo Bajorų, Svėdasų mokyklose. 1946–1952 m. griežė Valstybiniame liaudies dainų ir šokių ansamblyje. 1952 m. baigė Lietuvos konservatorijos P. Samuičio ir J. Švedo klasę.

1952–1966 m. dėstė Šiaulių muzikos technikume, 1958–1966 m. direktorius. Vadovavo liaudies instrumentų, pučiamųjų orkestrui ir jo paties 1958 m. įkurtam simfoniniam orkestrui, 1953 m. įkurtam Šiaulių dainų ir šokių ansambliui „Jovaras". 1966–1995 m. dėstė Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje, 1966–1985 m. direktorius, 1967–1971 m. dar ir Lietuvos konservatorijoje. 1975–1980 m. vadovavo Vilniaus medikų dainų ir šokių ansambliui „Rūta". Su įvairiais muzikos kolektyvais koncertavo Lietuvoje ir užsienyje. 1965 m. 1970 m. 1975 m. 1980 m. 1985 m. Lietuvos dainų švenčių, festivalio „Skamba skamba kankliai" vyr. dirigentas. Nusipelnęs Lietuvos kultūros veikėjas, Lietuvos nepriklausomųjų rašytojų sąjungos narys, karys savanoris. Šv. Kazimiero ordino Garbės kancleris.

Bibliografija
-------------

* Skamba kankliai, muzikantų biografijų knyga, 1994 m.
* Muzikos instrumentų karalijoj knygą ir muzikinė kasetė vaikams, 1996 m. 2 leid. 1997 m.
* Vai dalužė dalia, eilėraščių rinkinys, 1999 m.
* Bitelių pasakėlė, eilėraščių rinkinys, 2005 m. 2 leid. 2013 m.
* Rudens taku, eilėraščių rinkinys, 2008 m.
* Tiesa – ne visa, eilėraščiai, epigramos, 2008 m.
* Pėdos kelyje, poezija ir proza, 2009 m.
* Sugrįžtančios mintys, eilėraščiai, 2014 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arvydas Karaška. Petras Juodelė. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-09-12. Nuoroda tikrinta 2023-02-06.
2. ↑  *Petras Juodelė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ardalanas** (angl. *Ardalan, Erdelan*) – 1169–1867 m. egzistavusi nepriklausoma ar vasalinė kunigaikštystė dabartinio Irano šiaurės rytuose. Šia valstybę valdžiusi dinastija irgi vadinosi *Ardalan*, kuri skelbėsi kilusi iš medų. Sostinė – Senendedžas (kurdiškai – *Sine* ar *Kursan*). Valstybės gyventojų pagrindą sudarė ardalanų genties kurdai, dabar gyvenantys Senendedže bei jo apylinkėse.

Istorija
--------

Pagal kurdų istoriką *al-Din Bitlisi* anksčiausias žinomas ardalanų vadas *Bawa Ardalan* buvo kilęs iš Dijarbakyro (dabar Turkija). Jis apsigyveno tarp kurdų goranų ir baigiantis mongolų laikotarpiui užvaldė *Şare Zur* ir tapo absoliučiu jo valdovu. Nežinoma, kada ardalanai įsitvirtino Senendedže, spėjama, kad XIV a. Šiai kunigaikštystei priklausė kurdų goranų gyvenamos *Zardiawa*, *Khanaqin*, *Kirkuk* ir *Kifri* žemės.
  
Pradžioje kunigaikštystės sostinė buvo *Shahrassur*, vėliau buvo perkelta į Senendedžą (kurd. Sinne).

Ardalanas buvo visiškai nepriklausomas, kol jo neprisijungė Safavidų imperija. Ardalanas tapo pusiau autonomiška pasienio provincija. Safavidų valdymo laikais ardalanai dalyvavo kovose tarp Irano ir Osmanų imperijos. Kai ardalanams būdavo patogiau, jie pereidavo į osmanų pusę. Ardalanų vadas *Ambez Miran*, palaikęs osmanus kovoje prieš iraniečius, už tai buvo išvytas iš Ardalano ir apsigyveno Sorane.

Ardalanų giminė valdė iki XIX a. vidurio. Kadžarų dinastijos Irano monarchas *Nasser-al-Din Shah* (1848–1896 m.) buvo nutaręs panaikinti Ardalanų galią ir įtaką. Pradžioje jis 1851 m. ėmė kištis į provincijos reikalus. 1867 m. jis nustatė Ardalanui ypatingą pusiau autonomiškos pasienio provincijos statusą. Savo dėdę *Farhad Mirza Mo’tamad-al-Dawla* jis paskyrė provincijos valdytoju, o provincija tapo tiesiog Kurdistano provincija, tuo nutraukdamas Ardalanų dinastijos valdymą.

1941 m. ardalanai dalyvavo pirmajame Antrojo pasaulinio karo laikų kurdų sukilime Irane. Tačiau jie nedalyvavo kuriant Mahabado respubliką, Senendedžas nepriklausė šiai trumpaamžei nepripažintai valstybei.

| **Kurdistano istoriniai regionai** |
| --- |
| **Šiaurės Kurdistanas** (kurmandži, dimili): Bradostas | Bochtanas | Hakiaris | Badinanas | Turabdinas | Amidas | Dersimas | Bitlisas | Muksi | Serhedas | Torhildanas | Vanas  **Sorani Kurdistanas** (sorani): Mukrijanas | Ardalanas | Soranas | Šarazoras | **Pietų Kurdistanas**: Kermanšachas | Ilamas | Havramanas |
|  |
| --- |
| **Eurocopter EC135** |
|  |
| EC135 medicinos pagalbos sraigtasparnis Austrijoje |
|  |
| Tipas | sraigtasparnis |
| Gamintojas | EurocopterAirbus Helicopters |
| Pirmas skrydis | 1994 m. vasario 15 d. |
| Pagaminta vnt. | 1400 (2020 m.) |
| Vieneto kaina | 3 mln. eurų |
| Variantai | Eurocopter EC635 |

**Eurocopter EC135** – dviejų variklių civilinis sraigtasparnis, gaminamas prancūzų Airbus Helicopters kompanijos (anksčiau buvusios Eurocopter). Labiausiai šis sraigtasparnis naudojamas policijos ir greitosios pagalbos tarnybų.

EC135 sugeba skristi pagal *IFR* skrydžių taisykles bei yra aprūpintas elektroninėmis skrydžių valdymo sistemomis. Pradėtas naudoti 1996 m.; iš viso pagaminta 1400 vienetų (2020 m.).

Esama 14 įvairių šio sraigtasparnio variantų, kurie skiriasi variklių galia ir svoriu. Galingiausia P3 versija turi du 528 kW galios variklius.

2009 m. šis sraigtasparnis pirmasis JK gavo leidimą skraidinti darbuotojus į vėjo jėgainių parką netoli Safolko. Tuo pačiu tokioms užduotims jis pasirinktas ir Danijoje.

2013 m. 25 % pasaulinio medicininių tarnybų skrydžių buvo atlikta EC135 modelio sraigtasparniais.

Nuo 2011 m. 2 tokius sraigtasparnius naudoja Lietuvos valstybinės sienos apsaugos tarnyba.

Techninės charakteristikos
--------------------------

* **Įgula:** 1 pilotas
* **Keleivių:** iki 7
* **Varikliai:** 2 turboreaktyviniai
* **Didžiausias kėlimo svoris:** 2 910 kg
* **Didžiausias greitis:** 254 km/h
* **Kilimo sparta:** 7,62 m/s
* **Skridimo nuotolis:** 635 km

Šaltiniai
---------

1. ↑  Airbus achieves milestone with 1,400 H135 helicopter delivery
2. ↑  Helicopter Focus: EC135 chosen for offshore wind farm maintenance role
3. ↑  Uni-Fly A/S Rescue from Windturbine
4. ↑  EC135 picked for Turkish air ambulance duties
5. ↑  SRAIGTASPARNIO ŠVARINIMAS – GRIEŽTAI REGLAMENTUOTAS IR BRANGIAI ATSIEINANTIS DARBAS Archyvuota kopija 2020-10-21 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Airbus Eurocopter EC 135
| Petriškės piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Petriškės piliakalnisPetriškės piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°36′28.55″ š. pl. 26°32′15.18″ r. ilg.﻿ / ﻿55.6079306°š. pl. 26.5375500°r. ilg.﻿ / 55.6079306; 26.5375500Koordinatės: 55°36′28.55″ š. pl. 26°32′15.18″ r. ilg.﻿ / ﻿55.6079306°š. pl. 26.5375500°r. ilg.﻿ / 55.6079306; 26.5375500 |

 |
| Vieta | Zarasų rajonas |
| Seniūnija | Visagino savivaldybė |
| Naudotas | VII a. pr. m. e. – IV a. |
| Žvalgytas | 2006 |
| Tirtas | 2006 m. |
| Registro Nr. | VT200 / 31089 |

**Petriškės piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31089; registro Nr. VT200) Visagino savivaldybės teritorijoje.

Piliakalnis
-----------

Petriškės piliakalnis yra Drūkšių ežero pietinėje pakrantėje, ties kranto linijos ženkliu posūkiu, apie 1,18 km į pietvakarius nuo Ignalinos AE aušinamojo (įsiurbimo) kanalo žiočių ir apie 1,75 km į šiaurės vakarus nuo pagrindinių kelių kryžkelės ties IAE centriniu korpusu. Piliakalniui įkurti pasirinkta masyvi ir aukšta ežero pakrantės kalva, iš pietų, pietryčių ir rytų pusės atskirta pelkėtos daubos.

Didžioji dalis kalvos jau nuplauta ežero, išliko tik jos pietrytinis šlaitas, kuris savo ruožtu apardytas tiesiant keliuką – nustumdytas paviršius. Piliakalnis užima apie 0,89 ha plotą. Gyvenvietės teritoriją sudaro miškas ir nedideli atviri plotai bei ją kertantis keliukas.

Tyrimai
-------

Piliakalnį 2006 m. vasarą aptiko Egidijus Šatavičius. Tyrimų metu centrinėje piliakalnio dalyje (kalvos šlaite) aptiktas intensyvus iki 30 cm storio kultūrinis sluoksnis su pavieniais degintais kauliukais ir gausiais keramikiniais radiniais, kurie preliminariai datuojami bronzos amžiaus pabaiga – senuoju geležies amžiumi (VII a. pr. m. e. – IV a.). Radiniai skirtini brūkšniuotosios keramikos kultūrai. Šį objektą nuolatos intensyviai žaloja eroduojanti ežero pakrantė. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-01-24; Nr. KPD-RM-200.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Jurkalnio piliakalnis 11 km | Baltkajų piliakalnis 24 km | Robežniekio piliakalnis 12 km |  |
| Vitkūnų piliakalnis 11 km |  | Drūkšių piliakalnis 6 km |
| Čeberakų piliakalnis 4,5 km | Pūškų piliakalnis 15 km | Nurvėnų piliakalnis 7,5 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Petriškė Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Archosauria** |
| --- |
| Krokodilas – gyvasis archozaurasKrokodilas – gyvasis archozauras |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Sauropsida)* |
| Poklasis: | Diapsidai  *( Diapsida)* |
| Infraklasė: | *Archosauromorpha*  *( Archosauromorpha)* |

 |

**Archozaurai** (**viešpataujantieji ropliai**) – ankstyvieji ropliai, kuriems priklausė krokodilai, dinozaurai, pterozaurai ir kt. Atsirado triaso periode.

Buvo kelios archozaurų grupės. Krokodilai – vieninteliai, išgyvenę iki mūsų dienų. Proterozuchidai (*Proterosuchidae*) buvo ankstyviausieji archozaurai. Vieni buvo panašūs į krokodilus, kiti gyveno sausumoje. Vėliau atsirado krurotarzai (*Crurotarsi*), jų pavyzdys – 3 m ilgio Ornitozuchas (*Ornithosuchus*), buvęs labai panašus į dinozaurą. Atsirado fitozaurai, etozaurai. Pastarieji buvo pirmieji augalėdžiai archozaurai, paplitę beveik visame pasaulyje (pvz. desmatozuchas (*Desmatosuchus*)).

Archozaurams priklauso (ė):

* Crurotarsi
	+ Aetosauria
	+ Krokodilai (*Crocodylia*)
	+ Phytosauria
	+ Rauisuchia
* Ornithodira
	+ Pterozaurai
	+ Marazukai (*Marasuchus*)
	+ Dinozaurai (*Dinosauria*)
		- Paukščiai (*Aves*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Spergula** |
| --- |
| Dirvinis kežys (Spergula arvensis)Dirvinis kezys (*Spergula arvensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Gvazdikažiedžiai  *( Caryophyllidae)* |
| Šeima: | Gvazdikiniai  *( Caryophyllaceae)* |
| Gentis: | Kežys  *( Spergula)* |

 |

**Kežys** (*Spergula*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso žoliniai augalai su stačiais arba kylančiais stiebais. Paplitę vidutinėje Eurazijos juostoje.

Jų lapai linijiški arba siūliški, išaugantys menturiuose. Žiedai sukrauti viršūniniuose žiedynuose. Vaisius – vienalizdė dėžutė, kurioje daug sėklų.

Kežį ir judrą (*Camelina sp.*) rusų botanikas N. V. Cingeris buvo pasirinkęs tyrimų objektu. Jis nagrinėjo, kaip šios piktžolės prisitaikė augti linų pasėliuose.

Gentyje apie 13 rūšių, iš jų Lietuvoje auga šios:

* Dirvinis kežys (*Spergula arvensis*)
* Pavasarinis kežys (*Spergula morisonii*)
* Penkiakuokis kežys (*Spergula pentandra*)

Penkiakuokis kežys (*Spergula pentandra*)
Mizerikordija
**Mizerikordija** (angl. *misericorde*) – ilgas siauras viduramžių durklas, naudotas pribaigti sunkiai sužeistiems riteriams, kariams. Pagal tokio gailestingumo dūrio (*Coup de grâce*) pavadinimą pavadintas ir pats durklas (lot. *misericordia* 'gailestingumas'). Durklo geležtė pakankamai plona ir tvirta, kad pramuštų tarpą tarp šarvų plokščių.

Mizerikordijomis nukaudavo mirtinai sužeistus riterius, jei nuo sužeidimo riteris turėdavo mirti ne išsyk. Taip pat mizerikordijas naudojo kaip paprastus durklus artimoje kovoje, jei su priešininku susikibdavo ir pasinaudoti kalaviju ar kitokiu didesnio nuotolio ginklu būdavo neįmanoma ar nepatogu. Mizerikordijos geležtė paprastai pratilpdavo pro šalmo antveidžio ar didšalmio akių plyšį, kad pasiektų smegenis arba pradurdavo plokštinių šarvų sandūras ar silpnas vietas, kad pasiektų širdį.

Mizerikordijos žinomos nuo XII a. jos buvo Vokietijos, Anglijos karių ginkluotėje.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Rondelis
* Stiletas
* Coup de grâce

Nuorodos
--------

1. 1 2  Bradbury, Jim (2004). *The Routledge Companion to Medieval Warfare (Hardcover)*. Routledge. pp. 392. ISBN 978-0-415-22126-9.
2. ↑  Lacombe, Paul (2004). *Arms and Armour in Antiquity and the Middle Ages: Also a Descriptive Notice of Modern Weapons.)*. University of Michigan Library. p. 324. ISBN 978-0-217-17547-0.
3. ↑  Riley, Henry Thomas (1868) *Memorials of London and London Life, in The XIIIth, XIVth and XVth Centuries. Being a Series of Extracts Local, Social, and Political, from the Early Archives of the City of London A.D.1276 -1419*, London, Longmans, Green and Co.
**Mizandrija** (gr. μῖσος, misos 'neapykanta' + gr. ἀνήρ, anēr, kilm. *ἀνδρός, andros* 'vyras') – neapykanta, panieka arba panašus neigiamas nusistatymas vyrų atžvilgiu. Lyginant su mizoginijos sąvoka, šis terminas nėra plačiai vartojamas ir visuomenėje kartais tapatinamas su feminizmu, nors pastarojo pagrindinė kryptis neteigia priešiško nusistatymo prieš vyrus.[reikalingas šaltinis] Mizandrija būdinga radikalaus feminizmo atstovėms ir dažnai naudojama antifeministų kaip pretekstas kovoje prieš feminizmą.[reikalingas šaltinis]

Kai kurių autorių teigimu, skirtumas tarp mizoginijos ir mizandrijos tas, kad moterys, pripažindamos mizoginijos egzistavimą, taiko tai kaip feminizmo pateisinimą, tuo tarpu vyrai paprastai nelaiko savęs mizandrijos aukomis, nors jiems taikomi stereotipai taip pat laikomi nehumaniškais. Maskulinizmo šalininkas[reikalingas šaltinis] amerikiečių rašytojas *Warren Farrell* tai yra pakomentavęs taip: „Per paskutinįjį amžiaus ketvirtį, mes išreiškėme nusistatymą prieš kitas rases, pavadindami tai rasizmu; išreiškėme nusistatymą prieš moteris, pavadindami tai seksizmu. O nusistatymą prieš vyrus mes vadiname humoru."

Amerikiečių autorė *Christina Hoff Sommers* yra pastebėjusi, kad greta prieš vyrus „kariaujančių" radikalių feminisčių visuomenėje visada yra grupė moterų, nenusistačiusių priešiškai vyrų atžvilgiu, ir dėl to pastarosios automatiškai priskiriamos priešų (vyrų) stovyklai. Tokiu būdu mizandrija tampa ir mizoginija.

Išnašos
-------

1. ↑  Warren Farrell. Women Can't Hear What Men Don't Say. Tarcher, 2000. ISBN 1585420611

Nuorodos
--------

* Straipsnis apie androfobiją
* Straipsnis apie mizandrijos termino vartojimą Archyvuota kopija 2011-07-07 iš Wayback Machine projekto.
* Antimisandry svetainė Archyvuota kopija 2007-07-09 iš Wayback Machine projekto.
* Mizoginija, mizandrija ir mizantropija
| Petrolina*Petrolina* |
| --- |
|              |
| *Petrolinos gatvė* |
|  |
| 

PetrolinaPetrolina

9°23′0″ p. pl. 40°30′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.38333°š. pl. 40.50000°r. ilg.﻿ / 9.38333; 40.50000﻿ (Petrolina)Koordinatės: 9°23′0″ p. pl. 40°30′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.38333°š. pl. 40.50000°r. ilg.﻿ / 9.38333; 40.50000﻿ (Petrolina) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės rytų regionas |
| **Valstija** | Pernambukas Pernambukas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1870 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 343 219  |
| **Altitudė** | 376 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Petrolina |

**Petrolina** (port. *Petrolina*) – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Pernambuko vakaruose, kairiajame San Fransisko krante, priešais Žuazeirą (Bahijos valstija, jungia tiltas), 730 km į vakarus nuo Resifės. Yra oro, upių uostai, plentai į Salvadorą, Resifę, Fortalezą. Vystoma tekstilės, odos, chemijos, maisto (vaisių ir daržovių) pramonė. Prekyba žemės ūkio žaliavomis (mangais, vynuogėmis, gvajavomis, kokosais, bananais, arbūzais, melionais, pomidorais, svogūnais), veisiamos ožkos, avys, galvijai. Į vakarus nuo miesto įrengta Sobradinjo vandens jėgainė, sudarytas tvenkinys. Petrolinoje veikia Sertauno muziejus, pristatantis šiaurės rytų Brazilijos kaubojų gyvenimą ir istoriją. Stovi neogotikinė Jėzaus Švč. Širdies katedra (pastatyta 1929 m.).

Istorija
--------

Petrolina pradėjo kurtis 1870 m. miesto teisės suteiktos 1895 m. Petrolina su Žuazeiru pradėjo sparčiai augti po to, kai 1982 m. pastatyta Sobradinjo užtvanka. Miestas tapo dideliu žemės ūkio centru.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Petrolina*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
**Mizarų krateris** – smūginis krateris, esantis Druskininkų savivaldybėje, Mizarų kaime. Krateris žemės paviršiuje nematomas, jis yra po Mizarų kaimu ir todėl vadinamas jo vardu. Kraterį atrado mokslininkas Gediminas Motuza.

Kraterio skersmuo apie 5 km, gylis apie 515 m. Krateris susiformavo prieš 570 mln. metų Kriogenio periode. Mizarų krateris buvo aptiktas kartografuojant kristalinio pamato paviršių. Geologų dėmesį atkreipė žiedo pavidalo neigiama, neaiškios prigimties gravitacinė anomalija. Todėl jos viduryje buvo išgręžtas gręžinys, kuris sukėlė dar daugiau klausimų. Pirmiausia kristalinio pamato paviršius pasiektas ne 315 m gylyje, kaip tikėtasi, bet daugiau kaip 200 m giliau. Iš tos įdubos dugno gręžinio iškeltos nepaprastai sutrupintos uolienos – brekčija.

Pagal tam tikrus požymius, išlikusius šiose sutrupintose ir išlydytose uolienose, nustatyta, kad sprogimo metu temperatūra galėjo siekti 2000–2500° C, o slėgis – kelis šimtus tūkstančių atmosferų. Visa tai liudija, kad į Žemę turėjo rėžtis apie 200 m skersmens kosminė uola. Mizarų kraterį ilgainiui užpildė nuosėdinių uolienų – smiltainio, aleurito, molio storymė.

Nuorodos
--------

* Earth Impact Database: Mizarai (ang.) Archyvuota kopija 2016-08-15 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mizarų krateris Archyvuota kopija 2014-12-25 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Lietuvos meteoritiniai krateriai