recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ordalija** – būdas nustatyti teisiamojo kaltumui ar nekaltumui duodant jam skausmingą užduotį. Jei kaltinamasis užduotį atlikdavo be žymesnių sužalojimų, jis būdavo išteisinamas. Viduramžių Europoje toks išmėginimas, kaip ir dvikova, buvo laikomi „Dievo teismu" (lot. *judicium Dei*) – manyta, kad Dievas įsikiša ir padeda nekaltam žmogui.

Išmėginimas geležimi
--------------------

Išmėginimas geležimi, dar vadinamas išmėginimu ugnimi, reikalavo nueiti tam tikrą atstumą (dažniausiai devynias pėdas) basomis per įkaitintus iki raudonumo noragus, arba laikant rankoje įkaitintą geležį. Kartais nekaltumo įrodymui būdavo reikalaujama visiško nudegimų nebuvimo, bet dažniausiai sprendimas būdavo atidedamas. Kaltinamąjį po trijų dienų apžiūrėdavo šventikas, kuris ir nuspręsdavo, ar Dievas įsikišo ir išgydė nudegimus.

Išmėginimas vandeniu
--------------------

Ordalijos buvo reglamentuojamos ir Hamurabio teisyne
* **Išmėginimas karštu vandeniu**

Ši ordalija pirmą kartą minima VI a. Salijų tiesoje (*Lex Salica*). Kaltinamasis turėdavo įkišti ranką į verdantį vandenį.

* **Išmėginimas šaltu vandeniu**

Toks išbandymas minimas dar Hamurabio kodekse, kuris raganavimu kaltinamą žmogų liepia įmesti į vandenį ir išteisinti, jei jis išplauks.

Ši ordalija buvo XVI-XVII a. buvo vėl pritaikyta raganų medžioklei, demonologams sugalvojus naujas teorijas apie jos veikimą. Paskutinis raganų teismas, naudojęs šią ordaliją, vyko 1728 m. Vengrijoje.

Nuorodos
--------

* Medieval Sourcebook: Ordeal Formuals
| **Vladislovas Burbulis** |
| --- |
| Gimė | 1932 m. birželio 27 d. (91 metai)Tryškiai, Šiaulių apskritis |
|  |
| Veikla | teisininkas, žurnalistas, redaktorius |
| Partija | 1959 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1954 m. Vilniaus universitetas, 1964 m. Aukštoji partinė mokykla prie SSKP CK |

**Vladislovas Burbulis** (g. 1932 m. birželio 27 d. Tryškiuose, Šiaulių apskritis) – Lietuvos teisininkas, žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1954 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. Nuo 1954 m. dirbo teisėju, 1957–1960 m. Vilniaus m. Lenino rajono teisėjas. 1961–1966 m. LSSR televizijos ir radijo komiteto Televizijos žinių redakcijos redaktorius, vyr. redaktorius. 1962–1964 m. mokėsi Aukštojoje partinėje mokykloje prie SSKP CK. 1966–1968 m. SSRS televizijos ir radijo komiteto korespondentas Rumunijoje. 1968–1970 m. Lietuvos telegramų agentūros ELTA direktoriaus pavaduotojas. 1970–1992 m. TASS skyrių Vietname, Maroke, Suomijoje, Lenkijoje vedėjas, nuo 1992 m. informacijos agentūros ITAR-TASS skyriaus Lietuvoje vedėjas.

Bibliografija
-------------

* Tarp Raudonosios ir Mekongo upių. – Vilnius: Mintis, 1977. – 94 p.: iliustr.

Įvertinimas
-----------

* 1978 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija
* 1979 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vladislovas Burbulis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 309
2. ↑  Domas Šniukas. *Vladislovas Burbulis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 626 psl.
3. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 79 psl.
| Dalsniba |
| --- |
| Vaizdas į kalną (centre) iš fjordo pusėsVaizdas į kalną (centre) iš fjordo pusės |
| **Aukštis** | 1476 m |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Norvegijos vėliava Norvegija |
| **Kalnynas** | Skandinavijos kalnai |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Dalsniba

  |
| **Koordinatės:** | 62°02′56″ š. pl. 7°16′10″ r. ilg.﻿ / ﻿62.04889°š. pl. 7.26944°r. ilg.﻿ / 62.04889; 7.26944Koordinatės: 62°02′56″ š. pl. 7°16′10″ r. ilg.﻿ / ﻿62.04889°š. pl. 7.26944°r. ilg.﻿ / 62.04889; 7.26944 |
|  |
|  **Vikiteka** | Dalsniba |

**Dalsniba** (norv. *Dalsnibba*) – kalnas Norvegijoje, Miorės ir Rumsdalio fiulkėje, Strandos savivaldybėje, apie 7 km į pietryčius nuo Geirangerio. Stūkso Geirangerio slėnio gale, Vestlando ir Inlandeto fiulkių paribyje. Aukštis 1476 m virš jūros lygio. Viršūnė plokščia, beveik visus metus dengiama sniego. Papėdėje telkšo trys ežerai, iš kurių didžiausias – Djupvatnetas (*Djupvatnet*).

Lankomas turistų. Viršūnė pasiekiama privačiu, mokamu, 5 km ilgio, 3,5 pločio automobilių keliu (nutiestas 1934–1939 m. atidarytas 1948 m. padengtas asfaltu 2013 m.), kuris atsišakoja nuo regioninės reikšmės 63 kelio kalno papėdėje. Viršūnėje stovi turistų paslaugoms skirtas pastatas (kavinė, suvenyrų parduotuvė, banketų salė), įrengta automobilių stovėjimo aikštelė ir apžvalgos aikštelės, nuo kurių atsiveria vaizdai į Geirangerio slėnį ir Geirangerio fjordą.

Iš Geirangerio fjordo į kalno viršūnę (21 km) kasmet rengiamos pusmaratonio bėgimo varžybos ir dviračių lenktynės.

* Vaizdas nuo kalnoVaizdas nuo kalno
* Kelias į kalną (Nibbevegen)Kelias į kalną (*Nibbevegen*)
* Kalno viršūnėjeKalno viršūnėje

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Dalsnibba*, Store Norske Leksikon, 2021-09-27. Nuoroda tikrinta 2023-06-27.
2. ↑  *History*, Dalsnibba.no. Nuoroda tikrinta 2023-06-27.
3. ↑  *Shop and café*, Dalsnibba.no. Nuoroda tikrinta 2023-06-27.
4. ↑  *Nibbeveien up towards Dalsnibba*, NorskSykling. Nuoroda tikrinta 2023-06-27.
Lietuviškoji tarybinė enciklopedija (1-12 t. ir papildymų tomas, Vilnius, 1976-1985 m.)
**Lietuviškoji tarybinė enciklopedija** (santr. ***LTE***) – 1976–1985 m. leistas MELI instituto enciklopedinis leidinys.

Tikslai – pateikti informaciją, kad ji „*sudarytų žinių apie pasaulį sistemą, padedančią formuoti mokslinę materialistinę pasaulėžiūrą, ugdyti socialistinį internacionalizmą, tarybinį patriotizmą*".

Istoriniai, religiniai bei politiniai straipsniai atspindi to meto politinę Lietuvos situaciją, todėl ryškus ateizmo, komunizmo idealų akcentavimas, nepriklausomos Lietuvos istorijos nutylėjimas arba prosovietinis atvaizdavimas, socialistinės ekonomikos propagavimas ir neigiamas požiūris Vakarų valstybių atžvilgiu („kapitalistinės" ir „buržuazinės" visuomenės smerkimas).

Apimtis
-------

Iš viso buvo išleista LTE 12 tomų ir 1 papildymų tomas po maždaug 640 puslapių.

LTE laikoma Visuotinės lietuvių enciklopedijos pirmtake, kurios 25 tomai ir 1 papildymų tomas (apie 20 000 puslapių) buvo išleisti iki 2015 m.

Išleisti tomai
--------------

* 1976, T. 1: A-Bangis, 640 p. [13] žml. lap.
* 1977, T. 2: Bangladešas-Demokratinis, 640 p. [4] žml. lap.
* 1978, T. 3: Demokratinis - Garibaldžio, 640, [8] iliustr. lap.
* 1978, T. 4: Gariga-Jančas, 639, [1] p. [6] žml. lap.
* 1979, T. 5: Janenka-Kombatantai, 640 p. [7] žml. lap.
* 1980, T. 6: Kombinacija-Lietuvos, 640 p. [7] žml. lap.
* 1981, T. 7: Lietuvos-Mordvių, 640 p.
* 1981, T. 8: Moreasas-Pinturikjas, 640 p. [3] iliustr. lap.
* 1982, T. 9: Pintuvės-Samneris, 640 p. [5] žml. lap.
* 1983, T. 10: Samnitai-Šternbergas, 640 p. [4] žml. lap.
* 1983, T. 11: Šternbergo-Vaisius, 640 p. [10] žml. lap.
* 1984, T. 12: Vaislapėlis-Žvorūnė, 635 p. [6] žml. lap.
* 1985, Papildymai. A-Ž, 640 p.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Visuotinė lietuvių enciklopedija
* Enciklopedija
* Vikipedija
Marginti audiniai
Audinių marginimas viduramžiais. XV a. knygos iliustracija
**Audinių marginimas** – audinių apdailos procesas, kuriuo baltiems arba lygaus spalvinio fono audiniams suteikiamas vienspalvis ar daugiaspalvis raštas.

Technologijos
-------------

Dažniausiai audiniai marginami pasta perkeliant ant jų marginimo raštą. Pasta sumaišoma iš dažų ir pagalbinių medžiagų (elektrolitas, ėsdiklis, lygiklis, disperguojančios medžiagos) pridėjus tirštiklių, dažniausiai polimerinių medžiagų, kurios su vandeniu sudaro klampią masę, neleidžiančią dažams išsilieti.

Marginimo būdai
---------------

* Tiesioginis marginimas, kai marginimo pasta perkeliama ant balto ar šviesiai dažyto audinio.
* Ėsdinimas, kai ant tamsiai dažyto audinio perkeliama pasta, suardanti fono dažus.
* Rezervinis marginimas, kai prieš dažymą ant audinio perkeliama pasta, sauganti nedažytinas audinio vietas.
* Šiluminis marginimas, kai audinys suspaudžiamas su popieriumi, išmargintu aukštoje temperatūroje lengvai sublimuojančiais ir susigeriančiais į audinį dažais.

Marginimo raštas gali turėti ryškų bei išsiliejantį kontūrą (akvarelinis marginimas) arba susidėti iš taškelių (rastrinis marginimas). Marginti audiniai džiovinami, apdorojami termiškai (fiksuojami) 105-180 °C temperatūros garais brandintuvuose. Audiniai pastomis marginami rankiniu būdu (reljefinėmis formomis, aerografu per šabloną, braukle per tinklinį šabloną), mašinomis (tinkliniais plokščiaisiais ar cilindriniais šablonais arba velenais su marginimo raštais). Šiluminiu būdu marginto audinio nereikia džiovinti, plauti.

Istorija
--------

Marginimas yra viena seniausių liaudies meno šakų, išlikęs dar IV a. - VI a. margintas egiptiečių audinys. Marginimas buvo labai paplitęs Viduramžiais Azijoje ir Europoje. Iki XVIII a. pab. buvo marginama rankiniu būdu. 1785 T. Belas (Didžioji Britanija) išrado veleninę marginimo mašiną. XX a. viduryje buvo sukurtos mašinos su tinkliniais plokščiaisiais šablonais, vėliau – su tinkliniais cilindriniais velenais. Lietuvoje daugiausia marginama užsienio firmų mašinomis su tinkliniais cilindriniais velenais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Julė Kiverienė. *Audinių marginimas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 186 psl.
**Hermanas Budenzygas** (vok. *Hermann Karl Robert Buddensieg*, 1893 m. birželio 3 d. Eizenachas – 1976 m. gruodžio 12 d. Heidelbergas) – vokiečių vertėjas, literatūros tyrinėtojas, rašytojas.

Biografija
----------

Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare Rytų fronte, taip pat ir Rytų Lietuvoje, vėliau – Vakarų fronte; buvo sužeistas. Studijavo filosofiją Jenos, Heidelbergo universitetuose; 1920 m. daktaras. Nacių valdymo metais savo kūrinių nespausdino, buvo sulaikomas. Vertėsi filatelija. Nuo 1955 m. Adomo Mickevičiaus draugijos pirmininkas, 1955-1974 m. redagavo jos žurnale „Mickiewicz-Blätter", kuriame daug vietos skiriama ir lietuvių literatūrai.

Parašė eilėraščių, poemų. 1967 m. lankėsi Lietuvoje.

Bibliografija
-------------

* Murbus sucer, autobiografinė knyga, 1948 m.

**Išvertė ir išleido:**

* Adomas Mickevičius. Ponas Tadas, 1962 m.
* Kristijonas Donelaitis. Metai, 1966 m. patais. leid. 1970 m.
* Antanas Baranauskas. Anykščių šilelis, 1966 m.
* Dionizas Poška. Mužikas Žemaičių ir Lietuvos, 1967 m.
* Šota Rustavelis. Karžygis tigro kailiu, 1976 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Leonas Stepanauskas. *Hermanas Budenzygas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 555 psl.
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| Islamas |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai
* + Alachas · Dievo vienovė · Mahometas · Kiti pranašai · Ahl al-Bayt · Sahaba · Rašidų kalifatas · Kalifas · Imamatas · Imamai

 |
| 
Musulmonų praktikos
* + Šahada · Salatas · Zakiatas · Saumas · Chadžas

 |
| 
Islamiškosios šventės
* + Id al Fitras · Id al Adcha · Maulidas · Miradžas · Didybės naktis

 |
| 
Islamo atšakos
* + Sunizmas · Šiizmas · Sufizmas

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai
* + Koranas · Suna · Hadisai · Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam

 |
| 
Kultūra ir visuomenė
* + Mečetė · Menas · Islamizmas · Džihadizmas · Islamo fundamentalizmas · Islamofobija

 |
| Islamo terminų žodynas |
| Ž • A • R |

**Džihadas** (arab. جهاد = *jihād* „pastanga") islame – siekis žodžiu ar veiksmu apginti tiesą, teisingas šventasis karas, nukreiptas prieš tikrą ar įsivaizduojamą blogį. Džihado kovotojas vadinamas mudžahidu (*mujahid*).

Išskiriamas „mažasis džihadas" (*al-jihad al-asghar*) – išorinė kova, paprastai ginkluota, siekiant apginti islamą nuo demonizuotų priešų – ir „didysis džihadas" (*al-jihad al-akbar*) – vidinė kova, kuria siekiama pažaboti neišmanymą, vidinį Iblį.

Sufizme išskiriamas „sielos džihadas" (*al-jihad al-nafs*) – dvasinėmis pratybomis grindžiamos pastangos įveikti egocentrinę savastį (*nafs*), numarinti „žemesniąją sielą" ir ją prikelti dieviškųjų atributų lygmeniu. Užtat sufijus dažnai prilyginamas šventajame kare kritusiam kankiniui, kuris įžengia į rojaus Sodą – dvasinę tikrovę ir įkūnija vienybės (*tawhid*) principą, šitaip egocentrinės savasties žūtimi (*fana*) patvirtindamas vienatinį Dievą, aukščiausiąją Savastį.

Kai kurie musulmonų teisininkai linkę džihadą priskirti prie prievolių – arkanų. Tačiau daugelis laikosi nuomonės, kad džihadas nepatenka į prievolių kategoriją.

Šiuolaikinė mažojo džihado vėliava

Šaltiniai
---------

1. ↑  Uždavinys, Algis 2007. *Sufizmas islamo civilizacijoje*. Kaunas: Atviros visuomenės studijų asociacija
| **Succisella inflexa**Apsauga: 1(E) – Prie išnykimo ribos |
| --- |
| Pelkinis ratenas (Succisella inflexa)Pelkinis ratenas (*Succisella inflexa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Karšuliniai  *( Dipsacaceae)* |
| Gentis: | Ratenas  *( Succisella)* |
| Rūšis: | Pelkinis ratenas  *( Succisella inflexa)* |

 |
| Mokslinis pavadinimas |
| ***Succisella inflexa***(Kluk) Beck |

**Pelkinis ratenas**, arba **melsvažiedis ratenas** (*Succisella inflexa*) – karšulinių (*Dipsacaceae*) šeimos rateno (*Succisella*) genties augalas. Reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Biologija
---------

Morfologija
Pelkinis ratenas prie Šalčios
Tai daugiametis, 40–80 cm aukščio augalas. Šaknis nestora, šakota, šliaužianti. Stiebai kylantys, pliki, paprastai dvejopi: trumpi – vegetatyviniai ir aukštesni – generatyviniai. Pamatiniai ir vegetatyvinių stiebų lapai elipsiški, ties pagrindu susiaurėję į lapkotį, kartais bukomis viršūnėmis. Stiebo lapai lancetiški, pleistišku pagrindu, bekočiai, viršutinieji – linijiškai lancetiški. Visi lapai pliki, lygiakraščiai arba su 2–4 danteliais.

Žiedynkotis apaugęs minkštais plaukeliais. Žiedynas iš pradžių beveik rutuliškas, vėliau pailgai rutuliškas, 1–1,5 cm skersmens. Žiedai šviesiai melsvi, violetinio atspalvio, 3–5 mm ilgio, visi vienodi, pliki.

Žydi liepos–rugsėjo mėnesiais. Vaisius apie 5 mm ilgio, plikas, briaunelės apaugusios trumpais, prigludusiais plaukeliais.

Paplitimas ir augavietės
------------------------

Savaime paplitęs Pietų ir Vidurio Europoje. Lietuvoje aptinkamas pietrytinėje dalyje.

Auga drėgnose ir pelkėjančiose pievose, krūmuose, paupiuose.

Apsauga ir nykimo priežastys
----------------------------

Rūšis į Lietuvos saugomų augalų sąrašus įrašyta nuo 1962 m. Nyksta dėl upių slėnių pievų sausinimo, intensyvaus ganymo, teritorijų užstatymo ar naudojimo sporto ir laisvalaikio įrenginiams.

Nuorodos
--------

* Pelkinio rateno mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org Archyvuota kopija 2019-09-24 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)

Literatūra
----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pelkinis ratenas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1980, VI tomas, 538–539 p.
* Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 481 p. ISBN 978-9955-692-71-3
**Kicajai** (angl. *kichai, keechi, kitsai*) – buvusi indėnų gentis, gyvenusi šiaurrytiniame Teksase ir priklausiusi pietiniams Didžiųjų lygumų indėnams.

Istorija
--------

Save jie vadino *K'itaish*. Artimiausi jiems giminingi indėnai buvo pauniai. Prancūzų keliautojai 1701 m. buvo juos aptikę prie Raudonosios upės Luizianoje.

Kicajai buvo dalis sudėtingų kintančių Pietų lygumų politinių aljansų. Pirmieji ten atvykę europiečiai kicajus laikė kadų priešais. 1712 m. jie kovojo su *Hainai* indėnais palei Triničio upę (dabartinis Teksasas). Kicajai buvo sąjungininkai su kitomis Kadų konfederacijos gentimis, einant laikui per santuokas susiliejo su kadohadačais (*kadohadacho*).

1772 m. kicajai daugiausia kūrėsi į rytus nuo Triničio upės, ties šių dienų Teksaso miestu Palestina.

1837 m. lapkričio 10 d. įvyko vadinamasis *Battle of Stone Houses* ('Akmeninių namų mūšis'), kuriame kovėsi Teksaso reindžerių ir kicujų grupės. Susirėmimą laimėjo kicujai, nors pirmos atakos metu žuvo jų vadas.

Šiuo metu kicajai nėra federaliai pripažinta gentis, jie priskirti Oklahomos kadams (angl. *Caddo Nation of Oklahoma*), vičitams (angl. *Wichita and Affiliated Tribes*) bei delaverams (angl. *Delaware Nation*). Šios gentys gyvena daugiausia pietvakarių Oklahomoje, ypač Kado apygardoje. Į šias vietas XIX a. jie buvo prievarta perkelti JAV vyriausybės.

Kalba
-----

Kicajų kalba priklauso kadų kalbų šeimai, kartu su arikarų, paunių ir vičitų kalbomis.

Kicajė *Kai Kai* iš *Anadarko* (Oklahoma) buvo paskutinis žinomas laisvai kicajų kalba kalbėjęs žmogus. Ji padėjo dr. *Alexander Lesser* aprašyti šią kalbą.

Nuorodos
--------

1. ↑  Sturtevant, 6
2. 1 2 3  Kichai Indian History. *Access Genealogy.* (retrieved 6 Sept 2009)
3. ↑  Sturtevant, 618
4. ↑  Krieger, Margery H. Kitchai Indians. *The Handbook of Texas Online.* (retrieved 6 Sept 2009)
5. ↑  Loftin, Jack O. Stone Houses, Battle of. *The Handbook of Texas Online.* (retrieved 6 Sept 2009)
6. ↑  Sturtevant, 616
7. ↑  Science: Last of the Kitsai. Archyvuota kopija 2013-08-13 iš Wayback Machine projekto. *Time*. 27 June 1932 (retrieved 6 Sept 2009)

* Sturtevant, William C. general editor and Raymond D. Fogelson, volume editor. *Handbook of North American Indians: Southeast*. Volume 14. Washington DC: Smithsonian Institution, 2004. ISBN 0-16-072300-0.
* Official Site of the Wichita and Affiliated Tribes: Waco, Keechi, and Tawakonie Archyvuota kopija 2010-07-01 iš Wayback Machine projekto.
* Kichai Indian History, Access Genealogy
* Treaty between the Republic of Texas and the Keechi and other Indian tribes, 1844 from Gammel's Laws of Texas, Vol. II. hosted by the Portal to Texas History.
Žala, padaryta USS Cole
**USS „Cole" sprogdinimas** – savižudžių ataka prieš Jungtinių Amerikos Valstijų laivyno karo laivą eskadrinį minininką USS „Cole" (DDG-67). Išpuolis įvykdytas 2000 metais spalio 12 dieną laivui stovint Jemeno uoste Adene. 17 įgulos narių žuvo, 39 buvo sužeisti. Tuomet tai buvo viena brutualiausių Al-Qaeda atakų, bet greitai primiršta dėl netrukus sekusių rugsėjo 11-osios įvykių.

Nukentėję ir jų giminės taip pat iškėlė kaltinimus Sudano vyriausybei, teigdami jog be valstybės paramos (suteikiant finansavimą, logistiką, ginklus, diplomatinius pasus) toks išpuolis negalėjo būti įvykdytas. 2012 m. Amerikos teismas priteisė Sudanui išmokėti iš viso 315 milijonų dolerių, bet Sudanas šį sprendimą apskundė motyvuodamas jog jų vyriausybė apie teismą nebuvo deramai informuota (informuota buvo Sudano ambasada bet ne vyriausybė sostinėje, Chartume). Neįprastai, Donald Trump administracija šiame teisme parėmė Sudano pusę. Visgi 2021 m. Sudanas pinigus sumokėjo.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Ward, Alex (8 November 2018). „Trump's Justice Department is fighting US terrorist attack victims in the Supreme Court". *Vox*.
2. ↑  „Receipt of Funds for Resolution of Certain Claims Against Sudan". *United States Department of State* (anglų). Nuoroda tikrinta 2021-07-26.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

Namo rūsyje sumontuota pravala.
**Pravalos ir revizijos** – tai įtaisai, kurie yra reikalingi užsikimšusiems nuotakų šalintuvams išvalyti. Jos skiriasi padėtimi – pravalos yra horizontalios, o revizijos yra vertikalios. 

Pagal tai, kad jų padėtys skirtingos – skiriasi ir panaudojimo priežastys. Vamzdynai dažniau užsikemša tose vietose, kur prie nuotekų yra prijungti keli sanitariniai prietasai (vamzdyno išsišakojimai), arba nuotekų vamzdynuose yra posūkių, tad šiais atvejais privaloma montuoti pravalas. Išskyrus tuos atvejus, jei pačiame prietaise yra valymo anga.

Pravalos montuojamos grindyse ar viš jų esančiuose nuotekų vamzdžiuose.

Revizijos montuojamos nuotekų stovuose, kad juose susikaupusias užsikimšusias nuotekas galima būtų pašalinti. Stovai yra tiesiami atvirai šalia sienų, kolonų arba paslėptai sienų šachtose, paliekant prieinamus revizijų dangtelius, kad susikaupusias nuotekas galima būtų išvalyti.

Šios jungtys nuotakinių vamdžių sistemoje gali būti skirtingų rūšių. Šiuo metu efektyviausios ir dažniausiai naudojamos su užsukamu dangteliu ir su užkemšamu dangteliu, kuris pritvirtinamas varžtais.

Nuo stogų lietaus surinkimo sistemoje įmontuota revizija užsukamuoju dangteliu.
Šių įtaisų sandarumas turi atitikti 0,5 Bar slėgį pagal DIN EN 1610 standartą.

Pravala ir revizija gali būti prijungiami prie įvairaus diametro vamzdžio DN90 - DN400.

Dėl šių įtaisų formos yra patogu susikaupusius nešvarumus vamzdžiuose išvalyti su specialia valymo įranga. Taip pat per šią angą gali būti atliekami vamzdžių bandymai bei matavimai.

Pravalos ir revizijos gali būti gaminamos iš skirtingų medžiagų priklausomai nuo panaudojimo būdo ir vietos. Vidaus nuotekoms dažniausiai gaminamos iš PP (polipropileno) medžiagos, o lauko nuotekoms naudojamas PVC (polivinilchloridas). Plastikas atlaiko iki 90-95oC temperatūros. Nerūdijančio plieno pravalos yra rečiau naudojamos, bet jos atlaiko iki 450oC temperatūros.

Montavimas
----------

Lauke sumontuoto lietvamzdžio su revizija ir namo sienos pjūvio schema.
Nerūdijančio plieno revizija užkemšamuoju dangteliu.
Paveikslėlyje pateikiami montavimo įtaisai:

1.    Nerūdijančio plieno revizija;

2.    Nerūdijančio plieno vamzdžio sujungimas;

3.    Nerūdijančio plieno vamzdis;

4.    Nerūdijančio plieno vamzdžio apkaba;

5.    Nerūdijančio plieno apsauginis laikiklis. 

Taip pat revizijos sumontavimo kokybė priklauso ir nuo šalia esančių medžiagų – sienos konstrukcijos, šilumos izoliacijos, sienos tinkavimo bei dažymo.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  STR 2.07.01:2003 "Vandentiekis ir nuotekų šalintuvas. Pastato inžinerinės sistemos. Lauko inžineriniai tinklai"
2. 1 2 3  Pastatų santechnika. Pastatų nuotakynas. Mokomoji knyga. Gražina Žibienė. Lietuvos žemės ūkio universitetas, 2008. 41p
3. 1 2
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
| Geltonasis tiltas |
| --- |
|  |
| Tiltas nuo Klaipėdos g. |
| 

Geltonasis tiltasGeltonasis tiltas

55°20′27.73″ š. pl. 21°27′32.66″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3410361°š. pl. 21.4590722°r. ilg.﻿ / 55.3410361; 21.4590722﻿ (Šilutės Geltonasis tiltas)Koordinatės: 55°20′27.73″ š. pl. 21°27′32.66″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3410361°š. pl. 21.4590722°r. ilg.﻿ / 55.3410361; 21.4590722﻿ (Šilutės Geltonasis tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Šilutė |
| **Kerta** | Šyšą |
| **Ilgis** | 40 m |
| **Plotis** | 5 m |
| **Aukštis** | 3,5 m |
| **Pastatytas** | 1914 m. |
| **Konstrukcija** | Arkinis santvarinis tiltas |

**Geltonasis tiltas** (taip pat *Ligoninės tiltas*) – istorinę techninę vertę turintis automobilių kelių tiltas, stovintis Šilutėje, Rusnės g. kelyje  **206**  Šilutė–Rusnė . Metalinis arkinis tiltas nutiestas 1914 m. per Šyšos upę, vieninteliame sausumos kelyje, vedančiame į Rusnės salą, Lietuvininkų ir Rusnės gatvių jungtyje. Prie tilto, vakariniame krante, veikia Pirminės sveikatos priežiūros centras, rytiniame – Šilutės muziejus.

Ant tilto
Po tiltu
Pastaruosius keliasdešimt metų santvarinio tilto arkos nudažytos geltonai. Geltonasis tiltas yra Šilutės senamiesčio urbanistikos ir technikos paminklas, 1995 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 4837).

Istorija
--------

Tiltą projektavo inžinierius Fabianas. Šilokarčemoje pradėjus statyti mažųjų laivų uostą, atsirado poreikis pastatyti tiltą per Šyšos upę. Pastatytas XX a. pradžioje jis padidino vietovės komunikacinę svarbą, sujungdamas iš kelių kaimų susiformavusią Šilutę su tuo metu reikšminga Rusnės sala. Pastatytas 1914 m. valstybės lėšomis. Išlikęs originalus statinys, duomenų apie buvusius perstatymus, rekonstrukcijas nepateikiama.

Konstrukcija
------------

Tilto konstrukcija atspindėjo XX a. pradžios Klaipėdos krašto tiltų statybos ypatumus, kokybę. Kniedytos konstrukcijos būdingos laikmečio statybos kultūrai. 

Tilto vietoje upės plotis 20 m, gylis 1 m. Statinio ilgis 40 m, plotis 5 m (be šalitilčių), aukštis 3,5 m. Iš abiejų tilto pusių įrengti šalitilčiai (pėsčiųjų takai) su 1 m aukščio turėklais. Akmeninės kranto atramos laiko 32,1 m ilgio plieninių arkų konstrukciją. Tarpinių atramų nėra. Dėl konstrukcijos ypatumų neįrengta deformacinių pjūvių ir atrėmimo guolių. Važiuojamoji dalis nutiesta arkų apatinėje dalyje, ant skersinių ir išilginių metalinių sijų įrengtos gelžbetonio plokštės. Ant tilto išsaugota akmens tašų grindinio danga. Palyginti siauras tiltas apsunkina eismą, todėl prieigose pastatyti priešpriešinio eismo pirmenybės kelio ženklai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Tiltas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2018-01-28.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šilutės Geltonasis tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Geltonas metalinis tiltas per Šyšos upę Archyvuota kopija 2017-07-20 iš Wayback Machine projekto.
* Geltonasis tiltas
**Fobija** (iš graikų k. *φόβος* – 'baimė') – stipri, nepaliaujama ir nepagrįsta daiktų, veiksmų, žmonių ar situacijų patologinė baimė. Pagrindinis šio liguisto nerimo simptomas yra perdėtos pastangos išvengti bijomo dalyko. Dažniausiai suprantama, kad baimė yra nepagrįsta, jog tas objektas, veikla ar situacija nekelia realaus pavojaus.

Fobija diagnozuojama, kai baimė yra nevaldoma arba trukdo kasdieniniam gyvenimui. Somatinis ištyrimas ir laboratoriniai tyrimai paprastai padeda išaiškinti fobijų priežastis. Pacientams, kuriems yra fobijų, psichologinis ir somatinis nerimas būna ūminis, pasireiškiantis nenustygimu vietoje, diarėja, padažnėjusiu širdies plakimu, gausiu  prakaitavimu (hiperhidroze), drebuliais, alpimu, sutrikusia šlapimo organų sistemos veikla ir kt.

Klinikinės fobijos
------------------

Psichologai ir psichoterapeutai klasifikuoja fobijas į 3 kategorijas:

1. **Specifinės fobijos**: vieno specifinio panikos sukėlėjo (voro, gyvatės, šuns, vandens) baimė. Daugelis žmonių turi šias baimes, bet jos pasireikškia mažesne forma, nei sergančių specifinėmis formomis. Specifinėmis fobijomis sergantys žmonės stengiasi išvengti savo baimės sukėlėjų.

2. **Socialinės fobijos**: stipri baimė susijusi su kitų žmonių buvimu. Dažniausiai bijoma parausti, prakaituoti, naudotis tualetu, valgyti viešoje vietoje, kalbėti prieš auditoriją. Socialinės fobijos gali būti toliau skirstomos į:

* Socialinę fobiją (dar žinomą kaip socialinio nerimo sutrikimas ar tiesiog socialinis nerimas)
* Specifinę socialinę fobiją, kai nerimas atsiranda tik specifinėse situacijose.

3. **Agorafobija**: dažniausiai išsivystantis po panikos atakos ar pastovių atakų. Šia liga sergantys pradeda baimintis išeiti iš namų, nueiti į parduotuvę, važiuoti transportu, pagaliau savarankiškai kur nors eiti. Kai kurie pacientai vengia tokių situacijų, kurios išprovokuoja panikos ataką, ir sėkmingai gyvena, dirba, mažai nukenčia jų gyvenimo kokybė.

Neurobiologija
--------------

Fobijos susiformavimui įtakos turi limbinė sistema (sistema, kuri kuri atsako už emocijas, atmintį). Tikėtina, jog migdolinis kūnas taip pat dalyvauja fobijų procese, nes atlieka vaidmenį atminties ir baimės procesuose. Migdolinis kūnas yra migdolo formos masė branduolių, kurie apdoroja įvykius, susijusius su baime, taip pat susijusisu su nerimo sutrikimais ir socialinėmis fobijomis. Be to migdolinis kūnas taip pat skatina hormonų sekreciją, kurie turi įtakos baimei ir agresijai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Fobija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-07-11.
2. ↑  „Phobia". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-01-01.
3. ↑  American Psychiatric Association (2013), *Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (5th ed.)*, Arlington: American Psychiatric Publishing, p. 190, 197–202, ISBN 978-0890425558
4. ↑  Crozier, W. Ray; Alden, Lynn E. *International Handbook of Social Anxiety: Concepts, Research, and Interventions Relating to the Self and Shyness*, p. 12. New York John Wiley & Sons, Ltd. (UK), 2001. ISBN 0-471-49129-2.
5. ↑  „Amygdala". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-07-17.
| **Frolas Kozlovasrus. *Фрол Романович Козлов*** |
| --- |
| Gimė | 1908 m. rugpjūčio 5 d.Loščinino, Riazanės gubernija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1965 m. sausio 30 d. (56 metai)Maskva, Rusija |
| Palaidotas (-a) | Nekropolis prie Kremliaus sienos |
|  |
| Veikla | tarybinis partinis ir valstybės veikėjas |
| Partija | TSKP CK Politinio biuro narys |

**Frolas Kozlovas** (rus. *Фрол Романович Козлов*, 1908 m. rugpjūčio 5 d. Loščinino, Riazanės gubernija – 1965 m. sausio 30 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys.

Biografija
----------

Gimė valstiečių šeimoje. Į Komunistų partiją įstojo būdamas 16-kos metų, iškart tapo komjaunimo funkcionieriumi. 1936 m. baigė Leningrado M.Kalinino vardo politechnikos institutą, dirbo inžinieriumi Iževsko metalurgijos gamykloje. 1939–1940 m. buvo šios gamyklos partijos komiteto sekretorius. Nuo 1940 m. – VKP(b) Iževsko miesto komiteto sekretorius.

Nuo 1944 m. dirbo VKP(b) CK aparato Kadrų valdyboje, 1947–1949 m. buvo Kuibyševo srities komiteto antrasis sekretorius. 1949 m. pradėjo dirbto Leningrade: buvo Kirovo (Putilovo) gamyklos partorgas, VKP(b) Leningrado miesto komiteto antrasis, pirmasis sekretorius, nuo 1952 m. Leningrado srities komiteto antrasis, o 1953–1957 m. – pirmasis sekretorius.

1957–1958 m. buvo Rusijos TSFR Ministrų tarybos pirmininkas. Nuo 1958 m. dirbo TSRS Ministrų Tarybos pirmininko pirmuoju pavaduotoju. 1960 m. gegužės mėn. –1964 m. lapkričio mėn. – TSKP CK sekretorius, atsakingas už gynybos pramonę. Ištikus insultui ilgai gydėsi, dėl ligos buvo atleistas iš pareigų (jas užėmė Leonidas Brežnevas) ir netrukus mirė.

TSKP CK narys nuo 1952 m. Politinio biuro narys 1957–1964 metais. TSRS Aukščiausiosios Tarybos 3–6 šaukimų deputatas. Socialistinio darbo didvyris (1961 m.). Palaidotas Kremliaus sienoje Maskvoje..

Veiklos vertinimas
------------------

F. Kozlovas buvo laikomas karjeristu, palaižūnišku, arogantišku, ribotu, tačiau energingu darbuotoju. Aktyviai dalyvavo "Leningrado byloje", negailestingai valė partinius kadrus Leningrade, nors vėliau dėl to kaltino G.Malenkovą. Prieštaravo dokumentų, susijusių su stalininėmis represijomis, publikavimui. N.Chruščiovo valdymo periodu buvo laikomas antru pagal svarbą asmeniu TSRS vadovybėje, galimu jo įpėdiniu.
Novočerkasko įvykių metu 1962 m. vadovavo pasipriešinimo numalšinimui, tiesiogiai įsakė kareiviams šaudyti į demonstrantus(tuomet žuvo 16 žmonių). Šio komunistinio karjeristo krauju suteptos rankos buvo nekartą, tačiau žiaurios žudynės Rusijos pietuose, sukrėtė visus. Būtent Kozlovas įtikino Chruščiovą leisti žudyti sukilusius darbininkus..

Nuorodos
--------

* Козлов Фрол Романович Archyvuota kopija 2017-07-19 iš Wayback Machine projekto. (Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза.1898-1991).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Козлов Фрол Романович (XPOHOC.БИОГРАФИИ)
2. ↑  Биографии (СССР/
Санкт-Петербург)
Koordinatės: 54°36′14.76″ š. pl. 23°13′43.09″ r. ilg.﻿ / ﻿54.6041000°š. pl. 23.2286361°r. ilg.﻿ / 54.6041000; 23.2286361

| Gižų dvaras |
| --- |
| Dvaro svirnas Dvaro svirnas |
| Vieta | Gižai, Vilkaviškio rajonas |
| Įkurtas | XVIII a. |
| Bajorų giminės | Adomas Chmara |
| Parkas | Parko fragmentai |
| Pastatų būklė | Išlikęs svirnas |

**Gižų dvaras** – buvusi dvaro sodyba Gižuose, Vilkaviškio rajone. Iki mūsų dienų išliko dviaukštis mūrinis dvaro svirnas – architektūros paminklas, nuo 1992 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą.

Istorija
--------

Dvaras Gižuose minimas nuo XVIII a. kai jis priklausė Minsko vaivadai A. M. Chmarai, pastatydinusiam medinę Gižų bažnyčią. Dvare veikė plytinė, spirito varykla, alaus darykla, vėjo malūnas. Abipus kelio, vedusio nuo dvaro link bažnyčios, pradėjo kurtis gyvenvietės. XIX a. pradžioje Gižų dvarui priklausė Gižų ir Marijanavo palivarkai ir 8 aplinkiniai kaimai (apie 1600 ha).

1922–1930 m. dvare veikė Seinų kunigų seminarija. 1930 m. rudenį iš Gižų dvaro seminarija su 59 tada studijavusiais klierikais persikėlė į naujus seminarijos rūmus Vilkaviškyje. Iš Gižų seminarijos laikotarpio išlikę tik autentiški tilteliai buvusiame parke ir viena didžiulė liepa netoli dabartinės Gižų mokyklos. Po seminarijos iškėlimo dvaro patalpose buvo įkurdinta mokykla, kurioje mokėsi kelios gižiečių kartos.

Tarpukariu Gižų dvarą buvo nupirkęs žinomas to meto bankininkas J.Vailokaitis, kuris savo pirkinį padovanojo seseriai. Ši su vyru čia sėkmingai ūkininkavo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Gižų dvaro sodybos svirnas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. 1 2  „Šimtmečius menantis kaimas traukia marijampoliečius". Santaka. Nuoroda tikrinta 2022-07-15.
3. ↑  *„Laiko gijos" gimė iš meilės savo kraštui*. Santaka. Nuoroda tikrinta 2022-07-15.
4. ↑   Archyvuota kopija 2015-06-10 iš Wayback Machine projekto. Suvalkijos dvarai: nuo didingų rūmų iki griuvėsių

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Apie Gižų dvarą Lietuvos dvarų duomenų bazėje Archyvuota kopija 2015-06-10 iš Wayback Machine projekto.
* Gižų dvaro nuotraukos *miestai.net* svetainėje
* Gižų dvaro nuotraukos *fotki.com* svetainėje Archyvuota kopija 2015-06-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| **Telšių Vincento Borisevičiaus gimnazija** |
| [[Vaizdas:|Telšių Vincento Borisevičiaus gimnazija herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Telšių Vincento Borisevičiaus gimnazija|250px]] |
| **Adresas** | Džiugo g. 6, Vilnius |
| **Direktorius(-ė)** | Jurgita Dauksaite |
| **Mokinių skaičius** | 631 |
| **Įkūrimo data** | 1990 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 69 |

**Viešoji įstaiga Telšių Vincento Borisevičiaus gimnazija Lochu gimnazija**  – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšiuose, Džiugo g. 6, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190556414. Steigėjai: Telšių rajono savivaldybės taryba ir Telšių vyskupijos kurija. Pavadinta vyskupo Vincento Borisevičiaus (1887–1946) vardu.

Istorija
--------

1990 m. rugsėjo 1 d. po šv. Mišių aukos Katedroje duris atvėrė pirmoji Lietuvoje katalikiška vidurinė mokykla. Mokyklos slenkstį peržengė 368 mokiniai ir 30 mokytojų, vadovaujami mokyklos direktorės ir jos įkūrėjos A. Raudienės. Mokyklos kapeleonu vyskupas paskyrė kunigą, dabar vyskupą Joną Kaunecką. Nuo pat mokyklos atidarymo puoselėjama humaniška, demokratinė dvasia, skatinama mokinių savivalda.

Nuo mokyklos gyvavimo pradžios palaikomi ryšiai su katalikiškomis mokyklomis, su Austrijos Švarco miesto Pauliaus gimnazijos ir Zalcburgo Boromėjaus katalikiškos berniukų gimnazijos mokiniais ir mokytojais. Mokykla bendradarbiauja su Dormageno Norberto katalikiška gimnazija, su Noimarkto Nyderborno seserų vienuolynu Vokietijoje. Mokyklos aktyvus rėmėjas – bankininkas iš Vokietijos I. Dick.

Kunigų iš Arnsbergo (Vokietija) suteiktos finansinės paramos dėka 1993 m. pradėtas statyti mokyklos priestatas. Statybos darbus organizavo Vaclovas Vaičekauskas. Lėšomis prisidėjo Austrijos katalikiškųjų mokyklų bendrija, Zalcburgo Boromėjaus gimnazija, katalikiško fondo „Renovabis", Diuseldorfo šv. Pauliaus katalikų parapija, Lietuvių religinė šalpa iš JAV ir kt. Priestatas duris atvėrė 1995 m. spalio 28 d. minint mokyklos 5 metų sukaktį.

2008 m. mokykla tapo Vincento Borisevičiaus gimnazija.

Direktoriai
-----------

* 1990 m. Angelė Raudienė
* 1998 m. Vaclovas Vaičekauskas
* 1999 m. Jurgita Venclovienė
* 2001 m. Janina Bucevičiūtė
* nuo 2006 m. Robertas Ežerskis

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2008-12-10 iš Wayback Machine projekto.
| San Fransiskas*San Francisco* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

San FransiskasSan Fransiskas

31°26′0″ p. pl. 62°04′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.43333°š. pl. 62.06667°r. ilg.﻿ / 31.43333; 62.06667﻿ (San Fransiskas (Argentina))Koordinatės: 31°26′0″ p. pl. 62°04′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.43333°š. pl. 62.06667°r. ilg.﻿ / 31.43333; 62.06667﻿ (San Fransiskas (Argentina)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Kordobos provincija Kordobos provincija |
| **Departamentas** | San Chusto departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1886 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 61 750  |
| **Altitudė** | 104 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.sanfrancisco.gov.ar |

**San Fransiskas** (isp. *San Francisco*) – miestas Argentinoje, Kordobos provicijos vakaruose, Santa Fė provincijos pasienyje, 205 km į rytus nuo Kordobos. San Chusto departamento centras.

Miesto rotušė
Miestą 1886 m. rugsėjo 9 d. įkūrė *José Bernardo Iturraspe*. Pavadintas Šv. Pranciškaus garbei. XX a. pr. į miestą atvyko daug emigrantų iš Italijos (ypač Pjemonto). San Fransiskas – svarbus transporto mazgas. Keliai į Kordobą, Vilja Mersedesą, Santa Fė. Į miestą sueina 4 geležinkelio linijos. Žemės ūkio centras. Apylinkėse auginamos sojos, kukurūzai, linai. Galvijų auginimas. Maisto, tekstilės, metalo apdirbimo, baldų pramonė. San Fransisko technologijų universitetas.

Šaltiniai
---------

1. ARGENTINA: Córdoba, *citypopulation.de*
2. ↑  ARGENTINA: Córdoba, *citypopulation.de*

Nuorodos
--------

* www.sanfrancisco.gov.ar
| **Tyra Banks** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1973 m. gruodžio 4 d. (49 metai)Inglvudas, Kalifornija, JAV |
| Tėvas | Donald Banks |
| Motina | Karolyn Banks |
|  |
| Veikla | JAV modelis, laidų vedėja aktorė ir dainininkė |
|  |
|  **Vikiteka** | Tyra Banks |

**Tyra Lynne Banks** (g. 1973 m. gruodžio 4 d.) – JAV modelis, laidų vedėja, aktorė ir dainininkė. Realybės šou „America's Next Top Model" kūrėja, vedėja ir pagrindinė komisijos narė. Nuo 2005 m. veda pokalbių šou „The Tyra Banks Show".

Biografija
----------

Gimė Inglvude, NASA fotografės, madų vadybininkės ir kompiuterių konsultanto šeimoje. Turi brolį Devin Banks.

Modelio karjerą pradėjo besimokydama 11 klasėje. Vėliau išvyko į Paryžių dirbti kaip podiumo modelis. Pirmąją savaitę Paryžiuje Banks gavo 25 užsakymus pasirodyti ant podiumo ir tapo rekordininke naujokų kategorijoje. Sulaukus sėkmės pradėjo dirbti su tokiais garsiais madų namais kaip Anna Sui, Coors Light, CoverGirl, Badgley Mischka, Bill Blass, Cynthia Rowley, Chanel, Christian Dior, Dolce & Gabbana, Donna Karan, Gemma Kahng, H&M, Isaac Mizrahi, Maria Snyder, McDonald’s, Aislinn Dubois, Michael Kors, Milk, Nicole Miller, Nike, Oscar de la Renta, Pepsi, Perry Ellis, Randy Kemper, Richard Tyler, Rifat Ozbek, Swatch, Todd Oldham, Tommy Hilfiger, Victoria's Secret ir Yves Saint Laurent. Fotografavosi aukštosios mados žurnalų Vogue, Harper's Bazaar, Cosmopolitan ir Elle viršeliams.

1997 m. pelnė VH1 apdovanojimą kaip metų supermodelis.

1998 m. išleido knygą „Tyra’s Beauty, Inside and Out".

2005 m. oficialiai pasitraukė iš modelio karjeros. Paskutiniu pasirodymu tapo 2005 m. Victoria's Secret madų šou.

Filmavosi Michael Jackson „Black or White", Tina Turner „Love Thing", Mobb Deep „Trife Life" ir George Michael „Too Funky" vaizdo klipuose. 2004 m. išleido savo pirmąjį singlą pavadinimu „Shake Ya Body". Vėliau įrašė dar kelis sėkmingus singlus. Ypatingai daug dėmesio sulaukė Banks singlas „K.O.B.E.", kuris buvo atliktas kartu su Kobe Bryant.

Filmografija
------------

### Filmai

| Metai | Pavadinimas | Vaidmuo |
| --- | --- | --- |
| 1995 | *Higher Learning* | Deja |
| 1999 | *Love Stinks* | Holly Garnett |
| 2000 | *Love & Basketball* | Kyra Kessler |
| *Life-Size* | Eve Doll |
| *Coyote Ugly* | Zoë |
| 2002 | *Halloween: Resurrection* | Nora Winston |
| *Eight Crazy Nights* | Victoria’s Secret suknelė |
| 2007 | *Mr. Woodcock* | Tyra Banks |
| 2008 | *Tropic Thunder* | Tyra Banks |
| 2009 | *Hannah Montana: The Movie* | Tyra Banks |

### Televizija

| Metai | Pavadinimas | Vaidmuo |
| --- | --- | --- |
| 1993 | *The Fresh Prince of Bel-Air* | Jackie Ames |
| 1999 | *Felicity* | Jane Scott |
| *Just Shoot Me!* | Tyra Banks |
| 2000 | *MADtv* | Katisha Latisha Parisha Farisha Johnson |
| Nuo 2003 | *America's Next Top Model* | Vedėja |
| 2004 | *American Dreams* | Carolyn Gill |
| *All of Us* | Roni |
| Nuo 2005 | *The Tyra Banks Show* | Vedėja |

Nuorodos
--------

* imdb.com: Tyra Banks
* *The Tyra Banks Show* oficiali svetainė
Koordinatės: 54°36′19″š. pl. 23°13′01″r. ilg.﻿ / ﻿54.60534°š. pl. 23.216885°r. ilg.﻿ / 54.60534; 23.216885

| Amerikono namas |
| --- |
|  |
| Skiedromis apkaltas namas |
| Vieta | Gižai, Liepų g. 26 |
| Statybų pabaiga | 1924 m. |
| Paskirtis | gyvenamoji |
| Aukštų sk. | du su mansarda |

**Gižų amerikono namas**, taip pat **Prerijų namelis** – išskirtinės architektūros medinis gyvenamasis namas, stovintis Vilkaviškio rajone, Gižų kaime, Liepų gatvėje, 300 m į šiaurės vakarus nuo Šv. Antano Paduviečio bažnyčios. Vadinamas „amerikono namu", nes tarpukariu pastatytas iš Amerikos sugrįžusio ir dar statybinių medžiagų parsiplukdžiusio tautiečio, kuris ypatingą namą nusižiūrėjo prerijose.

Istorija
--------

XX a. pradžioje vietinis Rimavičius išvažiavo į „išsvajotą" Ameriką uždarbiauti. Užsidirbęs pinigų 1923 m. grįžo į Lietuvą, Gižus. Būdamas Amerikoje susižavėjo prerijų tipo nameliais, todėl susitaupęs pinigų nusipirko medienos, kurią parsiplukdė namo statybai gimtinėje. Iš pradžių kieme išsikasė šulinį. Pastatytas namas išsiskyrė savo išore – visos sienos buvo padengtos skiedromis. Stebino aplinkinius ne tik dydžiu (du aukštai su mansarda), bet ir vertikaliai slankomais langais. Kaimui buvo neįprastas virš pirmo aukšto įrengtas didelis balkonas. Namas karkasinis, vasarnamio tipo, su rūsiu. Pirmame aukšte lubų aukštis siekė 4 m, todėl patalpos buvo tinkamos įrengti karčemą. Po mišių čia užsukdavo daugiau lankytojų.

Tarpukariu name veikė užeiga „Žaliukė", buvo įsikūrusios įvairios organizacijos. Kitų šaltinių teigimu, name prieš karą veikė viešbutis ir restoranas, kalbama, kad net buvęs ir viešnamis. Vietinių šis pastatas pramintas „špokinyčia". Prie gyvenamojo namo kabėjusi alinės iškaba kvietė užsukti. Sodyboje įsikūrusi karčema buvo tapusi prieglobsčiu keliaujantiems „karietkomis" plentu Marijampolė-Vikaviškis, buvo gausiai lankoma. Apsukrus savininkas pelnėsi ir iš vietinės klientūros, kurią sudarė apylinkų gyventojai. Karietas ir bričkas keičiant automobiliams, jie čia jau mažai bestodavo pralėkdami pro šalį.

Gyvenimas Rimavičiui svajonių namelyje truko neilgai. Vietinių pasakojimu, Rimavičiai, kurių šeimoje augo sūnus, iširo, o šeimininkas galimai išsikėlė į Kauną. Pokaryje name buvo įsikūrusi parduotuvė. Vėliau pastatą įsigijo Vedeckienė, kurios giminaičiai čia tebegyvena. Sovietmečiu ant skiedrų stogo buvo uždėta šiferio danga, nuardytas „amerikoniškas" balkonas. Ant betoninio laiptelio išliko įspausti metai – 1924.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Amerikono" namas *etnografijavilkaviskis.lt*
2. 1 2 3 4  Atspindžiai. Paveldo kolekcija. Prerijų namelis Gižuose *lrt.lt/mediateka*
3. ↑  Ypatingas kaimas: truputis Amerikos ir viskas – apie vieną ypatingą lietuvišką augalą. Smalsuoliams – „amerikono namas" *15min.lt*
4. ↑  Tarp Marijampolės ir Vilkaviškio įsikūrusių Gižų stebuklai: nuo švariausio vandens Lietuvoje iki daugybės dvynių porų. „Amerikono namas"
5. ↑  Tomas Sušinskas. Gižai: legendinė užeiga ir miško brolių kovos su okupantais *paezeriai.info*

Nuorodos
--------

* Gižų amerikono namas - karčema *facebook.com*
| ***L‘alcova*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | L‘alcova |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Joe D'Amato |
| Scenaristas (-ai) | Ugo Moretti |
| Metai | 1985 |
| Žanras | erotinė drama |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

 **L‘alcova** – 1985 m. Italijoje sukurta erotinė drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Lilli Carati – Aleksandra
* Annie Belle – Velma
* Laura Gemser – Zerbal
* Al Cliver – Elijas
* Roberto Caruso – Furijus
* Nello Pazzafini – sodininkas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kapitonas Elijas grįžta iš karo Afrikoje ir kartu parsigabena vienos genties karaliaus dukterį Zerbal, kurią jam padovanojo kaip vergę. Kol šis buvo išvykęs, jo žmona Aleksandra buvo užmezgusi intymius ryšius su namų prižiūrėtoja Velma ir dabar abi moterys nepatenkintos juodaodės „laukinės" atsiradimu namuose. Vis tik palaipsniui Aleksandra įveikia savo nusistatymą ir su Zerbal tampa meilužėmis. Atstumtajai Velmai jausmus pradeda demonstruoti Elijo jaunesnysis brolis Furijus, tuo tarpu Aleksandros, Zerbal bei Elijo santykiai persipina ir ta, kuri anksčiau buvo vergė, dabar tampa šeimininke...
**Švento Stanislovo bažnyčia**  (rus. *Храм Святого Станислава*) – Romos katalikų šventovė Rusijos Sankt Peterburgo mieste. Administraciškai priklauso Maskvos Dievo Motinos arkivyskupijai. Neoklasicistinio stiliaus architektūros paminklas. Pamaldos vyksta lenkų ir rusų kalbomis.

Istorija
--------

Tai antroji pagal amžių katalikų bažnyčia mieste. XIX a. pr. Rusijos imperijos katalikų metropolitas Stanislovas Jonas Bohušas-Sestšencevičius padovanojo sklypą ir pinigų bažnyčios statybai. Projektavo architektas Dovydas Viskontis (it. *David Visconti*). 1825 m. St. Bogušas–Sestšencevičius ją pašventino, o po metų pats buvo bažnyčioje palaidotas. Pastatas plane yra kvadrato formos, dvi jo pusės nukreiptos į gatves. Vidinę erdvę dvi eilės kolonų dalija į trejas navas. Ant kolonų laikosi ir freskomis ištapytas kupolas. Lankytojai į šventovę patenka per šešerias duris.

Parapijiečių skaičius sparčiai augo. XIX a. pab.–XX a. pr. tarp jų buvo nemažai lietuvių, šventovėje vykdavo lietuviškos pamaldos. Šią tradiciją įvedė kun. Kazimieras Prapuolenis, 1902 m. pasakydamas lietuviškai pirmąjį pamokslą Lietuvių ir žemaičių labdaringosios draugijos 10-ųjų sukaktuvių proga. 1887–1921 m. bažnyčioje tarnavo kun. Antonijus Maleckis, vėliau pripažintas Dievo tarnu.

Po Spalio perversmo tikintieji buvo persekiojami, daug bažnytinio turto konfiskuota. 1934 m. šventovė uždaryta, joje įrengti sandėliai, po to – pramonės cechai. XX a. aštuoniasdešimtaisiais metais pastatas kapitališkai suremontuotas, jame įrengtas madų salonas ir aktų salė. Atsikūrusiai katalikų bendruomenei grąžintas 1992 m. o 1998 m. Lenkijos primas Juzefas Glempas bažnyčią atšventino.

Mokykla
-------

Už metropolito paaukotus pinigus gretimoje gatvėje 1842 m. buvo pastatytas triaukštis namas, jame įsikūrė pradinė mokykla. Nuo 1862 m. buvo mokomasi pagal progimnazijos programą. Nemokamą mokyklą noriai lankė katalikų vaikai, 1917 m. joje mokėsi apie 200 mokinių. St. Bogušo-Sestšencevičiaus įkurtą mokyklą baigė ir žinomi Lietuvos kunigai Augustinas Vaitiekaitis, Jonas Jeronimas Jakaitis, Stanislovas Kiškis.

Išnašos
-------

1. ↑   Kazimieras Prapuolenis. *Romos užrašai.* – Vilnius: Bonus Animus, 2009 Psl. 202

Šaltiniai
---------

* Bažnyčios istorija (ru.)
* Mokyklos istorija (ru.)
* Švento Stanislovo bažnyčia (ru.)[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Parapijos internetinė svetainė (ru.) Archyvuota kopija 2012-12-27 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Dogma (reikšmės).*

| ***Dogma*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Dogma |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Kevin Smith |
| Scenaristas (-ai) | Kevin Smith |
| Vaidina | Ben AffleckMatt DamonLinda FiorentinoAlanis MorissetteSalma Hayek |
| Metai | 1999 |
| Žanras | fantastinė komedija |
| Trukmė | 130 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 10 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 30 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Dogma** – 1999 m. sukurta fantastinė nuotykių komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Ben Affleck – angelas Bartlbis
* Matt Damon – angelas Lokis
* Linda Fiorentino – Betani Sloun
* Salma Hayek – Serendipė
* Jason Lee – Azraelis
* Jason Mewes – Džėjus
* Alan Rickman – Metatronas
* Chris Rock – Rufusas
* Alanis Morissette – Dievas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Angelai Bartlbis ir Lokis, kažkada nepaklusę Dievui, buvo ištremti į Žemę, tačiau dabar jiems atsirado galimybė grįžti į dangų. Bėda ta, kad toks poelgis sunaikintų visą žmoniją, tačiau angelams tai nė motais – jie nori pagaliau grįžti namo.

Jiems sutrukdyti suburiama komiška komanda: dėl to, kad yra juodaodis, Biblijoje nepaminėtas tryliktasis apaštalas, abortų klinikoje dirbanti tolima Kristaus giminaitė, mūza, dirbanti striptizo šokėja ir kiti komiški personažai…