recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Polystichum lonchitis** |
| --- |
| Ietinis spyglainis (*Polystichum lonchitis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Šertvūnai  *( Polypodiophyta)* |
| Klasė: | Šertvainiai  *( Polypodiopsida)* |
| Šeima: | Papartiniai  *( Dryopteridaceae)* |
| Gentis: | Spyglainis  *( Polystichum)* |
| Rūšis: | Ietinis spyglainis  *( Polystichum lonchitis)* |

 |
| Binomas |
| ***Polystichum lonchitis***(L.) Roth |

**Ietinis spyglainis** (*Polystichum lonchitis*) – papartinių (*Dryopteridaceae*) šeimos augalas. Rūšis reta visame pasaulyje. Bendrai paplitęs šiaurės pusrutulyje nuo Eurazijos iki Aliaskos ir Grenlandijos, Šiaurės Amerikos centrinėse kalnuotose vietovėse. Subokeaninė rūšis, prieraiši prie žemynų vakarinių pakraščių.

Iliustracija (augalo atspaudas)
Kaimyninėse Rytų Baltijos regiono šalyse Estijoje bei Latvijoje ir Lenkijoje ši rūšis konstatuota, tačiau yra labai reta. Latvijoje rasta tik 1987 m. Lietuvoje – 2001 m. Reta rytinėje Švedijoje, Suomijoje, Danijoje. Įrašyta į Raudonąją knygą Estijoje, keliose Rusijos šiaurinėse srityse. Vidurio Europoje spyglainis dažnai aptinkamas tik kalnuose (paprastai nuo 900 m iki 2100 m virš jūros lygio), lygumose  labai retas.

Biologija
---------

Ietinis spyglainis yra šviesamėgis arba pusiau ūksminis, kalkiamėgis augalas. Auga tarp vandeniui laidžių, mažai smulkžemio turinčių, humusingų, dažniausiai kalkingų ar kitų šarmingų, gausiai apsningamų stambių uolienų nuolaužų. Aptinkamas nuobirynų,
miškų ir krūmų žolynuose bei uolų plyšiuose. Gali įsikurti ir antrinėse augavietėse mūrų plyšiuose. Kartais auginamas kaip dekoratyvinis augalas.

Augalo šakniastiebis padengtas suskaidytais žvynais. Lapai 10–50(65) cm ilgio ir 26 cm pločio, labai tvirti, odiški, žiemojantys. Lapkotis 27 cm ilgio. Sporas barsto birželio–rugsëjo mėn.

Populiacija Lietuvoje
---------------------

Labanoro regioninio parko teritorijoje 2001 m. rastas *Polystichum lonchitis* (L.) Roth – nauja Lietuvos florai sporinių induočių (*Pteridophyta*) rūšis, iki tol neminėta literatūros šaltiniuose apie Lietuvos induočių florą. Aptiktas Labanoro girininkijos 143 kvartale, 2 sklype, Aukštasalės kaime (Švenčionių raj.). Kaimo gyventojai tradiciškai pamiškės kalvos šlaite iškasa duobes bulvėms laikyti. Vienoje iš tokių seniai apleistų ir visiškai užžėlusių duobių rastas vienas šio spyglainio klonas, 20 lapų su sporangėmis (10 iš jų – parudavę pernykščiai lapai). Kartu su spyglainiu duobėje rastas į Lietuvos raudonąją knygą įrašytas retas kalkiamėgis žirnialapis vikis. Čia aptikto spyglainio lapų rodikliai iš esmės nesiskiria nuo Šiaurės ir Vidurio Europoje aptiktų augalų. Lapų pavyzdžiai saugomi Vilniaus universiteto herbariume. 

Stebint populiacijos būklę ir, jei nuolatos čia augs, įtrauktinas į Lietuvos raudonąją knygą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  www.botanika.lt/lituanica/botlitsuppl4(11\_18).pdf

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ietinis spyglainis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Fotogalerija
Cheminis tanklaivis *GINGA FALCON* Kolumbijos upėje
Cheminių tanklaivių laivynas 2006 m.
Sudėtinga vamzdyno sistema Saudo Arabijos cheminiame tanklaivyje, gabenančiame melasą
Japonų tanklaivis *Golden Nori*
**Cheminis tanklaivis** – laivas, suprojektuotas didmeniniam cheminių medžiagų gabenimui. Remiantis MARPOL 73/78, cheminis tanklaivis yra laivas, tinkantis urmu transportuoti skysčius, išvardytus 17-ame Tarptautiniame didmeninių cheminių medžiagų kodekso skyriuje. Be pramoninių chemikalų ir naftos produktų, šie laivai dažnai gabena alyvpalmių aliejų, daržovių aliejus, lajų, kaustinę sodą ir metanolį.

Okeaninių tanklaivių dedveito tonažas vyrauja nuo 5 tūkst. iki 35 tūkst. tonų. Tai yra mažiau nei kitų vidutinių tanklaivių dėl specializuotos jų krovinio kilmės ir uosto terminalų, kuriuose vyksta pakrovimas ir iškrovimas, apribojimų.

Klasifikacija
-------------

Įprastai cheminių medžiagų tanklaiviai skirstomi į tris tipus:

### 1-as tipas

Šiam tipui priskiriamais tanklaiviais gabenami produktai, keliantys didžiausią grėsmę gamtai. Šiuose laivuose reikalingos aukščiausio lygio prevencinės priemonės, kurios užkirstų kelią krovinio nutekėjimui.

### 2-as tipas

Šiam tipui priskiriamais tanklaiviais gabenami produktai kelia didesnę nei vidutinę grėsmę gamtai. Saugumui užtikrinti imamasi nemenkų prevencinių priemonių.

### 3-ias tipas

Šiam tipui priskiriamais tanklaiviais gabenami produktai kelia vidutinę grėsmę gamtai. Krovinio gabenimo metu naudojamos saikingos prevencinės priemonės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  [MARPOL Annex II, Chapter I, Regulation 1]
2. ↑  [IBC Code, Chapter 2, 2.1 General]

Nuorodos
--------

* IBC kodeksas Archyvuota kopija 2019-07-30 iš Wayback Machine projekto.
| **Loreta Jakinevičienė** |
| --- |
| Gimė | 1969 m. gegužės 22 d. (53 metai)Lietuva Prienai |
| Sutuoktinis (-ė) | Gintaras |
| Vaikai | Simona, Greta, Ugnė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Prienų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Laisvė ir teisingumas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Loreta Jakinevičienė** (g. 1969 m. gegužės 22 d. Prienuose) – Lietuvos ir Prienų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1995 m. baigė Vilniaus universitetą, filologė, rusų k. ir literatūros dėstytoja. 2002 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė profesinės veiklos vadybą, edukologijos magistras.

Prienų rajono savivaldybės administracijos švietimo skyriaus vyr. specialistė, nuo 2008 m. VŠĮ „Kauno leidybos ir poligrafijos centras" Prienų ir Birštono krašto laikraščio „Naujasis Gėlupis" redaktorė, 2011–2013 m. Prienų rajono savivaldybės mero pavaduotoja, nuo 2015 m. – Aplinkos apsaugos ministerijos Alytaus regiono aplinkos apsaugos departamento direktoriaus pavaduotoja. 2019 m. vėl išrinkta Prienų rajono savivaldybės mero pavaduotoja.

Liberalų ir centro sąjungos, 2008 m. partijos Laisvė ir teisingumas Prienų rajono skyriaus pirmininkė. Nuo 2011 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narė. 2021 m. rugsėjo 3 d. partijos „Laisvė ir teisingumas" Prienų skyriaus visuotiniame susirinkime išrinkta Prienų skyriaus pirmininke.

Prienų bendruomenės pirmininkė, Prienų rajono savivaldybės bendruomenių asociacijos pirmininkė (2007–2011 m.).

Sutuoktinis miręs, vaikai Simona, Greta, Ugnė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  *JAKINEVIČIENĖ LORETA* Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 2018. Nuoroda tikrinta 2021-09-23.
2. ↑  *Prienuose – naujos kadencijos Tarybos narių priesaika bei mero inauguracijos proga pajungtas fontanas*. Kvitrina. Nuoroda tikrinta 2021-09-23.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  *Partijos „Laisvė ir teisingumas" Prienų skyriaus pirmininke išrinkta Loreta Jakinevičienė*. Etaplius. Nuoroda tikrinta 2021-09-23.
| **Ieva Iltnerėlatv. *Ieva Iltnere*** |
| --- |
| Gimė | 1957 m. balandžio 19 d. (66 metai)Ryga |
| Tėvai | Edgaras Iltneris |
|  |
| Veikla | latvių tapytoja |
|  |
| Alma mater | Latvijos dailės akademija |

**Ieva Iltnerė** (latv. *Ieva Īltnere*, 1957 m. balandžio 19 m. Ryga) – latvių tapytoja, grafikė.

Biografija
----------

Tėvas tapytojas Edgaras Iltneris. 1982 m. Latvijos dailės akademijoje baigė tapybą.

Kūryba
------

Daugiausia kuria simboliškus figūrinius paveikslus, jie apibendrintų formų, santūraus kolorito, nerimastingos, niūrokos nuotaikos („Vėjas" 1983 m. „Juoda mergaitė, balta mergaitė" 1996 m. „Angelas", „Jis ir aš", abu 1997 m.) Nutapė abstrakcijų, sukūrė sienų tapybos kūrinių, knygų grafikos. Parodose dalyvauja nuo 1977 m. individualios parodos surengtos Rygoje, kituose Latvijos miestuose, Geteborge, grupinės Latvijoje, JAV, Prancūzijoje ir kitur.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ieva Iltnerė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 781 psl.

Nuorodos
--------

* Ieva Iltnere. Paroda.
| Volta |
| --- |
| Adomo tiltas per Voltą Adomo tiltas per Voltą |
| **Ilgis** | (su Juodąja Volta) 1500 km |
| **Baseino plotas** | 394 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1288 m³/s |
| **Ištakos** | Juodoji Volta, Baltoji Volta |
| **Žiotys** | Gvinėjos įlanka |
| **Šalys** | Gana |

**Volta** (angl. *Volta River*) – upė Vakarų Afrikoje, Ganoje (ištakos Burkina Fase). Susidaro susiliejus 2 upėms: Juodajai Voltai, prasidedančiai aukštumoje, netoli Bobo Diulaso miesto ir Baltajai Voltai. Iki santakos su Baltaja Volta, Juodoji teka į pietryčius plačiu slėniu per kristalinę plynaukštę. Nuo santakos Voltos upė teka į pietus lygumomis. Įteka į Gvinėjos įlanką, sudaro deltą.

Didžiausias intakas – Oti (kairysis).

Ties Japėjaus miestu Volta patvenkta Akosombo užtvanka, kuri sudaro didžiausią pasaulyje Voltos tvenkinį. Laivuojama, vykdoma žvejyba. Pagrindiniai uostai – Kete Kračis, Aksombas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 97
Ieoh Ming Pei
**Jun Ming Bėjus** (kin. 貝聿銘, geriau žinomas kaip **I. M. Pei**, 1917 m. balandžio 26 d. – 2019 m. gegužės 16 d.) – Prickerio premija nominuotas iš Kinijos kilęs JAV architektas, žinomas kaip paskutinis aukštojo modernizmo architektūros meistras.

Jis dirbo su abstrakčiomis formomis, naudodamas akmenį, betoną, stiklą ir plieną. I. M. Pei yra vienas sėkmingiausių XX amžiaus Azijos architektų, jo darbų yra įvairiose pasaulio vietose, kaip antai Luvro piramidė, Bank of China Tower Honkonge.

Biografija
----------

I. M. Pei gimė Guangdžou, Guangdone, Kinijoje, garsioje šeimoje iš Sudžou, Dziangsu. Jo tėvas, bankininkas, vėliau tapo Kinijos banko vadovu ir Kinijos centrinio banko valdytoju. Šeima persikėlė į Honkongą, kur I. M. Pei baigė žemesniąją vidurinę mokyklą ir tada persikėlė į Šanchajų, kur jo tėvas ėjo Šanchajaus Kinijos banko vadovo pareigas.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ieoh Ming Pei** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Pei Cobb Freed & Partners oficiali svetainė
* Interviu su I. M. Pei (2004 m. birželis)
Volskų valdos (raudoni užrašai).
**Volskai** – italikų gentis, kalbėjusi oskų-umbrų kalbomis ir gyvenusi pietų Lacijuje, vidurio Italijoje. Jų žemės pietuose ribojosi su aurunkais ir samnitais pietuose, hernicais rytuose. Jų žemės tęsėsi nuo Norbos ir Koros šiaurėje iki Ancijaus pietuose.

Strabonas teigia, kad volskai buvo sukūrę nepriklausomą valstybę netoli Romos. Ši valstybė buvo tarp lotynų ir Pontino pelkių, Pomentino lygumoje.

Volskų kalba priklausė oskų-umbrų pogrupiui ir buvo tolima lotynų kalbos giminaitė.

Volskų teritorijoje buvo mažas miestelis *Velitrae* (dabar Veletris), iš kur kilę Augusto protėviai.

Nesutarimai su Roma
-------------------

Volskai buvo tarp pavojingiausių Senovės Romos priešų ir dažni ekvų sąjungininkai, o hernicai nuo 486 m. pr. m. e. buvo Romos sąjungininkai.

Pagal Romos mitologinę istoriją pirmasis su volskais kariavo paskutinis Romos karalius Lucijus Tarkvinijus Išdidusis, pradėdamas dviejų šimtų metų konfliktą. Jis užėmė volskų miestą Pomeciją, o karo grobį panaudojo Jupiterio šventyklai ant Kapitolijaus kalvos statyti.

Legendinis romėnų karys Gajus Marcijus Koriolanas gavo pravardę už Koriolio miesto užėmimą 493 m. pr. m. e. Šio herojaus iškilimą ir nuosmūkį aprašo Viljamas Šekspyras *Koriolane*.

Tačiau jei Titas Livijus teisingai aprašė romėnų-etruskų karą, romėnų santykiai su volskais ne visada buvo priešiški. Livijus rašo, kad Klusijaus armijai besiartinant prie Romos 508 m. pr. m. e. ir tikintis apgulties, Romos senatas iš volskų nupirko javų, kad pamaitintų varguomenę.

Volskų palikuonys Romos respublikoje
------------------------------------

Daug žymių romėnų kilo iš volskų žemių. Gajus Marijus ir Ciceronas buvo kilę iš Arpino. Augustas praleido vaikystę Veletryje. Tikriausiai čia ir gimė.

Išnašos
-------

1. ↑  Strabo. „Book 5 Chapter 3". *Geography*. Tufts University, Perseus Digital LIbrary.
2. ↑  Titas Livijus *Ab urbe condita* 1.53
3. ↑  Titas Livijus *[[Ab urbe condita* 2.10


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenovės Italijos tautos |
| --- |
|  |
| Italikai | 
 Ekvai **·**  Fidėnai **·**  Hernikai **·**  Lotynai (Faliskai **·**  Sikulai) **·**  Oskai (Aurunkai **·**  Ausonai **·**  Kampanai **·**  Marukinai **·**  Peligniai **·**  Sabinai) **·**  Samnitai (Brutijai **·**  Frentaniai **·**  Lukaniai) **·**  Picėnai **·**  Umbrai (Marsai, Volskai) **·**  Vestinai |  |
|  |
| Kiti indoeuropiečiai | 
Keltai (Insubrai **·**  Leopontijai **·**  Orobijai) **·**  Venetai (Histrai **·**  Liburnai) **·**  Japygai (Mesapiai **·**  Peucetijai **·**  Daunijai) |
|  |
| Tirsėnai | 
 Etruskai **·**  Retai |
|  |
| Neidentifikuoti | 
 Elymai **·**  Euganėjai **·**  Karnai  **·**  Protosardinai (Korsai **·**  Balariai **·**  Jolėjai) **·**  Ligūrai **·**  Sikanai |

 |
Dorėninio orderio antablementas
**Antablementas** (pranc. *entablement* iš *table* – stalas) – architektūrinio orderio elementas: horizontali perdanga virš atramų (kolonų, puskolonių, piliorių, piliastrų). Sudarytas iš trijų pagrindinių dalių: architravo žemutinėje, frizo vidurinėje ir profiliuoto karnizo viršutinėje dalyje. Antablementas be frizo arba architravo vadinamas nepilnuoju antablementu.

Dorėninis antablementas su triglifais ir metopomis Hefaisto šventykloje Atėnuose
Susiformavo Senovės Graikijoje iš medinės sijinės perdangos. Įvairių orderių antablementai skiriasi proporcijomis, puošyba. Pagal Renesanso architekto ir architektūros teoretiko Džakomo da Vinjolos sudarytą orderių kanoną, visų orderių antablementai turi būti ketvirtadalio kolonos aukščio (be pjedestalo).

Dorėninio orderio antablementas paprastas, sudarytas iš žemo, lygaus arba horizontaliomis linijomis paryškinto architravo, frizo su triglifais ir metopomis bei karnizo. Po triglifais ir karnizo mutulų apačioje išdėstyti lašai (gutai) – mažos nupjauto kūgio arba cilindro formos puošybinės detalės.

Jonėninio orderio antablementą sudaro profiliuotas architravas, padalintas į dvi arba tris juostas, lygus arba reljefais puoštas frizas ir profiliuotas karnizas, dažnai atskirti vienas nuo kito ornamentuotomis juostomis. Po karnizu būdinga smulkių, tankiai išdėstytų keturkampių prizmių – dantukų, eilė.

Korintinio orderio antablementas su trijų profiliais atskirtų juostų architravu, frizu su reljefiniais ornamentais arba užrašais ir karnizu su dantukais ir modiljonais. Kompozitinio orderio antablementas su dviejų juostų architravu, lygiu arba dekoruotu frizu ir ornamentuotu karnizu.

Renesanso architektūroje antablementais puošti altoriai, antkapiniai paminklai, langai, portalai. Baroko architektūros antablementas laužytų, lenktų formų, klasicizmo – tradicinės išraiškos ir paskirties.

* Dorėninis antablementas Partenone AtėnuoseDorėninis antablementas Partenone Atėnuose
* Jonėninis antablementas Atėnės Poliadės šventykloje PriėnėjeJonėninis antablementas Atėnės Poliadės šventykloje Priėnėje
* Korintinis antablementas Panteone RomojeKorintinis antablementas Panteone Romoje

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Antablementas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
2. ↑  Giacomo Vignola, La regola delli cinque ordini d’architettura, p. 13, 25, 39. In Bologna, per Giofeffo Longhi, 1672.
3. ↑  *Dorėniškasis orderis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
4. ↑  *Jonėniškasis orderis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
5. ↑  *Korintiškasis orderis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
6. ↑  *Kompozitinis orderis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Antablementas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Jungimosi cheminės reakcijos pavyzdys. R1 ir R2 pažymėtos molekulės dalys gali būti įvairios, taigi ši schema nusako visą cheminių reakcijų grupę
**Cheminė reakcija** – vyksmas, kurio metu suyra bei susidaro įvairios cheminės medžiagos (įvyksta cheminiai virsmai). Cheminės reakcijos metu persigrupuoja atomų elektronai, nutraukdami kai kurias esamas ir suformuodami naujas chemines jungtis. Skirstoma pagal reagentų ir produktų santykį(adicijos, mainų, pavadavimo, skilimo), energetinį balansą (endoterminės, egzoterminės), reakcijos kryptį (grįžtamosios, negrįžtamosios).

Reakcijoje dalyvaujančios medžiagos yra vadinamos **reaktantais** (jei reakciją katalizuoja fermentai – dar ir **substratais**). Reakcijos metu susidarančios medžiagos vadinamos reakcijos **produktais**.

Biochemijoje serija cheminių reakcijų, kurių vienos produktai yra kitos reaktantai, vadinama metaboliniu keliu (angl. *metabolic pathway*). Jei kurios nors reakcijos produktas yra dviejų ar daugiau galimų tolimesnių reakcijų reaktantas, tokia galimų vykti reakcijų visuma vadinama metaboliniu tinklu (angl. **metabolic network**).

Cheminių reakcijų rūšys
-----------------------

| Reakcija | Bendra schema | Reakcijų lygčių pavyzdžiai |
| --- | --- | --- |
| Jungimosi | A + B = AB | 2H2+O2 = 2H2O |
| CaO + CO2 = CaCO3 |
| C2H4 + HBr =C2H5Br |
| Skilimo | AB = A + B | 2H2O = 2H2+O2 |
| CaCO3 = CaO + CO2 |
| C2H5Br = C2H4 + HBr |
| Pavadavimo | A + BC = AC + B | Zn + CuSO4 = Cu + ZnSO4 |
| 2Al + 6HCl = 2AlCl3 + 3H2 |
| Mainų | AB + CD = AD + CB | CaO + 2HCl = CaCl2 + H2O |
| BaCl2 + H2SO4 = BaSO4 + 2HCl |
| Izomerizacijos | tos pačios molekulės atomų persigrupavimas | α gliukozė = β gliukozė |

Reakcijos
---------

### Egzoterminė

Cheminė reakcija, kuriai vykstant išsiskiria energija. Taip būna kai reagentų vidinės ir kinetinės energijos suma yra didesnė už produktų vidinę energiją, todėl gaunamas energijos perteklius.

### Endoterminė

Cheminė reakcija, kuriai vykstant sugeriama energija. Taip būna kai reagentų vidinės ir kinetinės energijos suma yra mažesnė už produktų vidinę energiją, taigi gaunamas energijos trūkumas (Entalpija teigiama).

### Neutralizacijos

Mainų reakcija, vykstanti reaguojant rūgščiai (pvz. H2SO4) su baze (pvz. NH3 arba NaOH), kurios metu susidaro druska ir vanduo. Tai yra pagrindinis druskų gavimo būdas. H2SO4 + 2NaOH = Na2SO4 + 2H2O

### Kitos reakcijos

* acilinimo
* alkilinimo
* atskėlimo
* bimolekulinė
* brominimo
* chlorinimo
* disproporcionavimo
* elektrofilinė
* elektrofilinių kaitų
* eliminacijos
* esterinimo
* fosforibozilpirofosfatamidotransferazinė
* heterociklinių bazių amino grupės
* heterogeninė
* Hidratacija
* homogeninė
* izomerizacijos
* izotopų kaitų
* jodinimo
* kokybinė
* monomolekulinė
* nukleazinė
* nukleofilinė
* nukleozidų monosacharido
* oksidacijos-redukcijos
* pakaitų
* peptidtransferazinė
* polimerazinė
* polimerizacijos
* prijungimo
* prijungimo-eliminavimo
* skilimo
* timidinfosforilazinė
* timidinkinazinė

Nuorodos
--------

* Cheminių reakcijų skirstymas pagal pradinių medžiagų ir reakcijos produktų skaičių ir sudėtį
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Šiaurinis Čakas** (isp. *Chaco Boreal*) – pati šiauriausia Gran Čako gamtinio regiono dalis. Driekiasi maždaug 16° p.pl. paralele, sudaro La Platos ir Amazonės baseinų vandenskyrą. Riboja Paragvajaus, Pilkomajo upės, Pantanalio pelkės, *Los Yungas* miškai ir Andų kalnai. Šiaurinio Čiako dalis Paragvajuje vadinama Vakarų Paragvajumi, Bolivijoje įeina į Tarichos, Santa Kruso ir Čukisakos departamentus (ten pereina į Čikitanijos sritį). Piečiau Pilkomajo upės, Argentinoje pereina į Centrinį Čaką.

Vyrauja plokščias lygumų reljefas su nedidelėmis aukštumomis. Tai sausringa sritis, tačiau po liūčių užliejama laikinų lagūnų, šlapynių ir upių (*Esteros de Patiño, Bañados de Otuquis*). Rytuose būdingi tankūs galeriniai miškai, einant į vakarus augalija darosi skurdesnė.

XX a. pirmojoje pusėje dėl Šiaurinio Čako vyko Čako karas.
Yves Saint Laurent(1976)
**Yves Henri Donat Mathieu-Saint-Laurent** (1936 m. rugpjūčio 1 d. Orane, Alžyras – 2008 m. birželio 1 d. Paryžiuje, Prancūzija) – prancūzų mados kūrėjas, dizaineris, iki 2002 m. kūręs Paryžiuje.

Biografija
----------

Saint Laurent gimė *Charles Saint-Laurent* ir *Lucienne Mathieu* šeimoje. Jo seneliai buvo kilę iš Elzaso Lotaringijos ir Prancūzijos-Prūsijos karo metu 1870–1871 m. pasitraukė į Šiaurės Afriką.

Jis užaugo Orane, Alžyre, lankė ten gimnaziją. Žiūrėdamas Moljero pjesę „Critique de l'École des femmes" jis suprato, kad jo pašaukimas – drabužių kūrimas. Būdamas 11 metų jis kūrė eskizus scenai.

1953 m. būdamas 17 metų, jis atvyko į Paryžių, kur studijavo mados ir scenos dizaino specialybę mokykloje *Chambre Syndicale de la Haute Couture*. Netrukus jo eskizai buvo išspausdinti „Vogue" žurnale, o žurnalo vyriausiasis redaktorius jaunąjį dizainerį pristatė *Christian Dior*, pas kurį *Saint Laurent* ir dirbo iki pat *Christian Dior* mirties 1957 m.

Savo pirmąją kolekciją *Christian Dior* mados namams pavadino *Ligne Trapéze* ir tai atnešė jam pasisekimą ir šlovę pasaulyje. *Saint Laurent* atsisakė kai kurių *Christian Dior* namams iki tol būdingų detalių, tačiau drabužiai vis tiek pasižymėjo prašmatnumu.

1960 m. buvo pašauktas į karinę tarnybą Alžyre ir po kelių dienų jį ištiko nervinis priepuolis, dėl kurio pateko į psichiatrinę ligoninę, kur buvo gydomas elektrošoku, psichotropiniais vaistais ir netgi narkotinėmis medžiagomis. Tai tikriausiai ir nulėmė, kad *Saint Laurent* visą gyvenimą negalėjo išsivaduoti iš priklausomybės narkotikams.

Kurį laiką *Saint Laurent* kūrė *Bergé* mados namams, tačiau 1976 m. jų keliai išsiskyrė. 1993 m. mados namai *Saint Laurent* buvo parduoti farmacijos kompanijai *Sanofi* už 600 mln. JAV dolerių. 1999 m. *Saint Laurent* prekinį ženklą įsigijo *Gucci* mados namai.

Iki 2002 metų, kol pasitraukė iš mados verslo, *Saint Laurent* kūrė drabužių kolekcijas Paryžiuje.

*Saint Laurent* mirė 2008 m. birželio 1 d. Paryžiuje nuo smegenų vėžio būdamas 71 metų.

Nuorodos
--------

* Yves Saint Laurent svetainė
* Biografija Archyvuota kopija 2008-05-29 iš Wayback Machine projekto.
* Nuotraukų galerija Archyvuota kopija 2007-09-29 iš Wayback Machine projekto.
* Nuotraukos (bbc. co. uk)
| Natalia Avelon |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Natalia Siwek |
|  |
| Gimė | 1980 m. kovo 29 d. (42 metai)Vroclavas, Lenkija |
|  |
| Šalis |  Lenkija Vokietija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Natalija Avelon** (tikrasis vardas – *Natalia Siwek*; g. 1980 m. kovo 29 d. Vroclavas) – Lenkijoje gimusi aktorė ir atlikėja. Būdama 8, su šeima persikėlė gyventi į Vokietiją, yra šios šalies pilietė.

Dirbo foto modeliu, kine ir televizijoje vaidina nuo 2001 m. 2012 m. nominuota Jupiterio apdovanojimui kaip geriausia Vokietijos aktorė už vaidmenį filme „Gegengerade". Kitas žymus vaidmuo – biografinėje juostoje „Das wilde Leben" (2007).

Įrašė keletą singlų, tarp kurių žinomiausias yra duetas su grupės „HIM" vokalistu Ville Vallo „Summer Wine" (2007). 2017 m. buvo išleistas jos albumas „Love Kills".

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Natalia Avelon** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
| Voltos tvenkinys |
| --- |
| Tvenkinys žvelgiant iš palydovoTvenkinys žvelgiant iš palydovo |
| Vieta | Ganos vėliava Gana |
| Plotas | 8502 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4800 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 18,8 m |
| Didžiausias gylis | 75 m |
| Tūris | 148 km³ |
| Įteka | Juodoji Volta, Baltoji Volta, Oti |
| Išteka | Volta |

**Voltos tvenkinys** (angl. *Volta Reservoir*) – pagal plotą didžiausias pasaulyje tvenkinys (pagal tūrį ketvirtas), telkšantis Ganoje, Voltos upės slėnyje. Susidarė 1965 m. Akosombo HE užtvanka patvenkus Voltos upę. Driekiasi 520 km šiaurės–pietų kryptimi išilgai Grinvičo dienovidinio. Tvenkinys užliejo ne tik Voltos slėnį, bet ir ją sudarančių upių – Juodosios Voltos ir Baltosios Voltos žemupius.

Dėl tvenkinio buvo iškeldinta ~78 tūkst. žmonių. Dabar Akosombo HE tiekia didžiąją dalį Ganos elektros energijos (taip pat eksportuojama į Togą ir Beniną), o tvenkinys naudojamas laivybai ir žvejybai. Kita vertus, buvo prarasta daug derlingų žemių, susidarė maliarijos ir kitų ligų formavimosi židiniai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
2. ↑  Lake Volta, *Encyclopaedia Britannica*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ansgarda Burgundė** |
| --- |
| Gimė | 826 m. |
| Mirė | 880 m. (~54 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Liudvikas II Mikčius |
| Vaikai | Liudvikas III, Karlomanas II) |
| Akvitanijos karalienė |
| Valdė | – |
| Valdė | – |

**Ansgarda Burgundė** (pranc. *Ansgarde de Bourgogne*; 826–880 ar 882 m.) – Akvitanijos karalienė, Akvitanijos karaliaus Liudviko II Mikčiaus žmona. Liudvikas II vėliau tapo Vakarų Frankijos karaliumi, bet Ansgarda tada jau nebebuvo jo žmona. Ansgarda buvo *Hardouin* Burgundo duktė. Ji už Liudviko II ištekėjo slapčiomis, kol šis dar nebuvo karalius. Du jos sūnūs tapo Vakarų Frankijos karaliais (Liudvikas III ir Karlomanas II).

Ištekėdama už Liudviko Ansgarda buvo 36 m. amžiaus, Liudvikas tada buvo tik 16 m. Liudviko tėvas Karolis II Plikagalvis norėjo apvesdinti sūnų už Adelaidos Paryžietės, tad siekė, kad popiežius anuliuotų pirmąją sūnaus santuoką. Tai jam pasisekė, ir 878 m. Adelaidė ištekėjo už Liudviko II.

879 m. Liudvikas II Mikčius mirė, tad Ansgarda ėmėsi siekti, kad jos sūnūs užimtų Vakarų Frankijos sostą. Tam ji siekė, kad jos prievartinės skyrybos būtų peržiūrėtos. 879 m. rugsėjo 17 d. Adelaidė Paryžietė jau po vyro mirties pagimdė sūnų, tad Ansgardos sūnų teisės į sostą buvo smarkiai pakirstos.

Ansgarda ir jos sūnūs kėlė abejones Adelaidės santuokos teisėtumu, kaltino ją neištikimybe. Jų veikla baigėsi tuo, kad sūnūs Liudvikas ir Karlomanas kartu užėmė Vakarų Frankijos sostą, tačiau abu mirė nepalikę palikuonių. Po ilgos kovos Adelaidė irgi pasiekė savo, ir jo sūnus Karolis tapo karaliumi, žinomu kaip Karolis III Naivusis.

Po šių politinių kovų Ansgarda tapo mažai žinoma, net jos mirties data nėra tiksliai žinoma.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Cheminė energija** – su chemine medžiaga siejama sąvoka, nusakanti, kokiomis sąlygomis (kada) ir kokiu greičiu ta medžiaga gali būti paversta kita medžiaga arba reaguoti su kita medžiaga.

Atomai ir molekulės, esminiai chemijoje, yra sudaryti iš elektriškai įkrautų elektronų ir protonų, todėl atomų perstatymuose veikia Kulono jėga (per molekulės formavimąsi ar skilimą). Šios jėgos darbas ir yra tai, kas vadinama „chemine energija".

Cheminė reakcija sugeria arba skleidžia šilumą ir šviesą. Dažniausiai būna tam tikras, potencialus barjeras tarp pradinės reagentų energijos ir galutinės cheminės reakcijos produktų energijos (netgi, kai galutinė temperatūra žemesnė už pradinę). Taigi, kad galėtų įvykti cheminė reakcija, dažniausiai reikia vadinamosios aktyvacinės energijos (šviesos ar šilumos forma), tam, kad įveiktų šį barjerą (ar prasiskverbtų pro jį) ir reakcija progresuotų. Reakcija vadinama *egzotermine*, jei galutinė temperatūra yra žemesnė už pradinę, ir *endotermine*, jei atvirkščiai. Kitaip tariant, egzoterminės reakcijos metu išsiskiria energija, endoterminės reakcijos metu energija sunaudojama.

Elektronai atomuose ir molekulėse paklūsta kvantinės mechanikos dėsniams. Energijos lygiai suteikia galimybę identifikuoti atomus ir molekules pagal jų spektro linijas. Tai sudaro sąlygas nustatyti tolimų objektų sudėtį (žvaigždžių ir tolimų galaktikų), analizuojant jų spinduliavimą.

Geležies spektro linijos
Cheminės reakcijos greitis (kai duotoji temperatūra yra T) yra susijęs su aktyvacijos energija E, pagal Bolcmano pasiskirstymo dėsnį e− E/kT – tai tikimybė, kad molekulė turės didesnę ar lygią energiją E, duotojoje temperatūroje T. Ši eksponentinė reakcijos greičio priklausomybė nuo temperatūros, chemijoje žinoma kaip Arenijaus dėsnis.
|  |
| --- |
| Jarkko & Laura |
|  
Jarkko & Laura 1969 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Kilmė | Suomijos vėliava Suomija |
| Žanrai | pop, šlageris |
| Aktyvumo metai | 1966–dabar |
| Svetainė | jarkkojalaura.com |
| Nariai |
| Jarkko Antikainen  Laura Ruotsalo |

**Jarkko & Laura** (suom. *Jarkko ja Laura*) – Suomijos popmuzikos duetas, kurį sudaro Jarkko Antikainen ir Laura Ruotsalo.

Jarkko & Laura Suomijoje tapo populiarūs nuo 1966 metų, po sėkmingai išleistos dainos. Po trejų metų pora buvo išrinkta atstovauti Suomijai 1969 m. Eurovizijos dainų konkurse, kur duetas su meilės daina „Kuin silloin ennen" (liet. *Kaip anais laikais*) užėmė 12 vietą iš 16 su šešiais taškais. Netrukus po dalyvavimo konkurse, pora susituokė.

Šiuo metu Jarkko dirba fotografu, tuo tarpu Laura, 2004 metais išleidusi albumą „Tyttö kaupungista", ir toliau pasirodo scenoje.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė (suomių k.)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Kristina Hautala  *„Kun kello käy"*** |  **Suomijos atstovai Eurovizijoje**1969 | Po to:**Markku Aro ir Koivistolaiset  *„Tie uuteen päivään"*** |
| **Natalia Gavrilița** |
| --- |
|  |
| Natalija Gavrilica 2019 m. |
| Gimė | 1977 m. rugsėjo 21 d. (45 metai)Malaeščiai, Moldavijos TSR |
| Pilietybė | Moldavija MoldavijaRumunija Rumunija |
| 15-oji Moldavijos ministrė pirmininkė |
| Ėjo pareigas | 2021 m. rugpjūčio 6 d. – 2023 m. vasario 10 d. |
| Ankstesnis | Aurelijus Čiokoi (laikinasis) |
| Moldavijos parlamento deputatė |
| Ėjo pareigas | 2021 m. liepos 23 d. –2021 m. rugsėjo 8 d. |
| 

|  |
| --- |
| Finansų ministrė |
| Ėjo pareigas | 2019 m. birželio 8 d. –2019 m. lapkričio 14 d. |
| Ankstesnis | Ionas Čiku |
| Vėlesnis | Serdžijus Puškuca |

 |
|  |
| Veikla | ekonomistė, politikė |
| Partija | Veiksmo ir solidarumo partija |
|  |
| Išsilavinimas | ekonomistė |
| Alma mater | Moldovos valstybinis universitetas (bakalauras)
Harvardo universitetas (magistras) |
|  |
|  **Vikiteka** | Natalia Gavrilița |

**Natalija Gavrilica** (rumun. *Natalia Gavrilița*; g. 1977 m. rugsėjo 21 d.) – Moldavijos ekonomistė ir politikė, nuo 2021 m. rugpjūčio einanti šalies premjerės pareigas. Tai trečia moteris Moldovos istorijoje, užimanti šį politinį postą. Į premjero postą Gavrilicą šalies prezidentė Maja Sandu siūlė dar 2021 m. vasario mėnesį, tačiau kandidatūrą atmetė tuometė socialistų ir konservatorių-populistų parlamentinė dauguma. Darkart į šį postą politikė buvo pasiūlyta po 2021 metų rinkimų – tąkart buvo patvirtinta ir jos kandidatūra, ir ministrų kabinetas.

2021 m. parlamento rinkimuose Gavrilica buvo išrinkta į Moldovos parlamentą Veiksmo ir solidarumo partijos sąraše. Prieš tai ji yra buvusi finansų ministre Sandu ministrų kabinete.

Natalija Gavrilica praeityje yra dirbusi tarptautiniuose vystymo projektuose keliose Rytų Europos, Afrikos ir Azijos šalyse.

Gavrilica yra susituokusi. Be gimtosios rumunų laisvai kalba rusiškai, angliška, prancūziškai ir ispaniškai.

2023 m. vasario 10 d.paskelbė atsistatydinanti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Биография Натальи Гаврилицы". Ria Novosti. 2021-01-27. Nuoroda tikrinta 2021-03-28.
**Jarichas** (*Yarikh*, taip pat *Yareah*) – Mėnulio dievas vakarų semitų mitologijoje. Ugarite jo sutuoktine laikyta Mėnulio deivė Nikalė – iš Mesopotamijos kilusi dievybė, atitinkanti šumerų Ningalę (šum. Ningal – „karalienė").

Manoma, kad buvo laikomas Jericho miesto globėju. Be to, Jarichas tikriausiai buvo tapatus kanaaniečių-amoritų dievui Amu (*Ammu*), o šis savo ruožtu susijęs su jemeniečių dievybe tokiu pat vardu (*Ammu*).

Jarichas minimas įvairaus pobūdžio ugaritų įrašuose: legendose, užkalbėjimuose, ritualiniuose tekstuose (jam aukojama), dievų sąrašuose. Dievavardis sutinkamas ir kaip asmenvardžių dėmuo (pvz. '*bdyrh* – „Mėnulio dievo tarnas").

Mituose
-------

Išlikusi ugaritų poema, pasakojanti apie Jaricho ir Nikalės vestuves. Anot jos, Jarichas Harhabio („vasaros vaisių viešpaties") paprašęs dukters Nikalės rankos. Už dukterį jis pažadėjęs atsilyginti gausiomis dovanomis. Visgi Harhabis nenorėjęs sutikti ir pasiūlęs Jarichui verčiau vesti vieną iš Balu (Alijanu-Balu) dukterų – Padarai. Dar pasiūlęs vesti Jabardamai (galbūt Astaro duktė). Galiausiai, Jarichui primygtinai reikalaujant, Harhabis turėjęs nusileisti. Už nuotaką Jarichas turėjęs sumokėti didžiulę išpirką. Ją sudarę tūkstantis šekelių sidabro, miriadas šekelių aukso, brangakmeniai, taip pat laukai, sodai ir vynuogynai. Tuomet Jarichas vedęs Nikalę. Ją palaiminusios Kotarat (šios dievybės padedančios gimstant vaikui), Nikalė turėjusi pagimdyti sūnų.

Teigiama, jog, ugaritų supratimu, šių šventųjų vedybų (hierogamija) tikslas buvo užtikrinti kosmoso harmoniją, vaisingumą, mėnesių kaitą, kai Mėnulis kaskart atgimsta (jaunatis).

Neretai manoma, kad ši poema išversta iš huritų kalbos. Huritiškos kilmės gali būti ir poemoje minimo Harhabio vardas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Yarikh. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2020-07-27.
2. 1 2 3 4 5 6  Мифы народов мира. *ЙАРИХ* , И. Ш. Шифман – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
3. 1 2  Van der Toorn, Karel; Becking, Bob; Van der Horst, Pieter W. (eds.). Dictionary of Deities and Demons in the Bible. Brill. p. 587.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| *Natalia Oreiro* |
| --- |
| Natalia Oreiro viršelis |
| Natalija Oreiro studijinis albumas |
| Išleistas | 1998 m. kovo 3 d. |
| Žanras | latina pop |

***Natalia Oreiro*** – debiutinis Urugvajaus/Argentinos dainininkės ir aktorės Natalijos Oreiro albumas, Argentinoje išleistas 1998 m. kovo 3 d. Per kelis ateinančius mėnesius išleistas Ispanijoje, Lotynų Amerikoje ir kitur. Argentinoje parduota 400 tūkst. albumo kopijų, Ispanijoje 300 tūkst. iš viso pasaulyje parduota 1,6 mln. albumo *Natalia Oreiro* kopijų (10x platininis). Nemažai albumo dainų naudotos Argentinose telenovelėse, kuriose vaidino Natalia Oreiro.

Dainos
------

* De tu amor
* Uruguay
* Vengo del Mar
* Me muero de Amor
* Nada más que hablar
* Y te vas conmigo
* Sabrozito y dulzón
* Se pegó en mi piel
* Cambio Dolor
* Valor
* Huracán
* Que sí, que sí!

Singlai
-------

* „Cambio dolor"
* „Me muero de Amor"
* „De tu amor"
* „Huracán"
* Qué sí, qué sí!"
**Nasrinė Sotudė** (pers. نسرین ستوده , angl. Nasrin Sotoudeh; g. 1963 m. balandžio 3 d.) – Irano teisininkė. Nuo 2010 m. rugsėjo – politinė kalinė.

Biografija
----------

Baigė tarptautinės teisės studijas Teherano Šahido Behešti universitete, dirbo būsto aprūpinimo ministerijoje ir valstybiniame banke. 1995 m. išlaikė advokato egzaminus. Dirbo advokate, vaikų teisių, nepilnamečių nusikaltėlių ir politinių kalinių gynėja.

Ištekėjusi už Rezos Chandano (pers. رضا خندان), dviejų vaikų mama. Buvo suimta dėl kaltinimų antivalstybine propaganda (dažni interviu užsienio žiniasklaidai apie jos klientus, įkalintus po 2009 m. vykusių Irano prezidento rinkimų). Iki teismo kalinta vienutėje Evino kalėjime Teherane. Dėl draudimo pasimatyti su vaikais ir vyru badavo.

2011 m. sausį buvo pripažinta kalta savo veiksmais kenkusi nacionaliniam saugumui, vykdžiusi antivalstybinę propagandą ir priklausiusi Žmogaus teisių gynėjų centrui – organizacijai, kuriai vadovauja Nobelio taikos premijos laureatė Širinė Ebadi (angl. Shirin Ebadi, pers. شیرین عبادی).

Buvo nuteista 11 metų laisvės atėmimo, jai buvo uždrausta 20 metų dirbti teisininke ir uždrausta 20 metų išvykti į užsienį.

2011 m. rugsėjį apeliacinis teismas sutrumpino Nasrinės Sotudė laisvės atėmimo bausmę iki 6 metų.

2011 spalį nubausta draudimu matytis su vaikais ir vyru Reza Chandanu dėl atsisakymo kalėjime dėvėti čadrą (visą kūną gaubiančią drobulę). Jos vyrą R. Chandaną irgi kvietėsi Evino kalėjimo tardytojas – pasikalbėti dėl parašytų laiškų – skundų Teherano prokurorui.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Apuleia leiocarpa** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Caesalpinioideae*  *( Caesalpinioideae)* |
| Gentis: | Apulėja  *( Apuleia)* |
| Rūšis: | Lipnioji apulėja  *( Apuleia leiocarpa)* |

 |

**Lipnioji apulėja** (*Apuleia leiocarpa*, isp. *grapia, yvyra pere*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos medžių rūšis, paplitusi Brazilijoje, Argentinoje, Paragvajuje ir Urugvajuje.

Aukštis 25-40 m. Lapai sudėtiniai, sudaryti iš 5-11 lapelių, kurių ilgis 6 cm. Žiedai balti, smulkūs, sužydi nukritus lapams. Vaisius – 4 cm ilgio ankštis su 2-3 sėklomis.

Auga aukštuosiuose miškuose, dažna antriniuose miškuose. Lipnioji apulėja auga lėtai, 8-10 dm per metus. Mediena geltona, 0,8 g/cm³ tankio, lengvai apdirbama.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Dviratis-treniruoklis
**Velotreniruoklis** arba **dviratis-treniruoklis** – treniruoklis, naudojamas lavinti organizmo fizinę būklę imituojant judesius, atliekamus važiuojant dviračiu.

Velotreniruoklis priskiriamas prie kardiotreniruoklių, nes sportuojant su juo stiprinama širdies ir kraujagyslių sistema, treniruojami nugaros ir kojų raumenys. Įmontuotame ekranėlyje galima stebėti greitį, „pravažiuotą" nuotolį ir pulsą bei kraujospūdį.

Velotreniruokliai dažniausiai būna mechaniniai ir magnetiniai. Priklausomai nuo apkrovos reguliavimo būdo, mechaniniai skirstomi į diržinius ir trinkelių. Trinkelių treniruokliai pasižymi didesne inercija ir imituoja važiavimą lenktyniniu dviračiu. Magnetiniai velotreniruokliai juda tyliau.

Kai kurie treniruokliai turi įdiegtas treniruočių programas. Programos yra sukurtos pagal poreikį: degina riebalus ar treniruoja širdies ir kraujagyslių sistemą.

Yra treniruoklių, kuriuose įdiegtos nuo pulso priklausančios programos, automatiškai reguliuojančios apkrovas priklausomai nuo pulso dažnio.

Dar yra veloergometrai – gerokai sudėtingesni treniruokliai, kurie leidžia pasirinkti apkrovą pagal pasirengimo lygį ir užsiėmimų tikslą. Tokio tipo treniruokliai plačiai naudojami terapeutiniais ir reabilitaciniais tikslais.
| Jarmukas |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 80 km |
| **Ištakos** | Jordanija |
| **Žiotys** | Jordanas |
| **Šalys** | Jordanija, Sirija, Izraelis |
|  |
|  **Vikiteka** | Jarmukas |

**Jarmukas** (arab. نهر اليرموك‎ = *Nahr al-Yarmūk*; hebr. ‏נהר הירמוך‎‏‎ = *Nehar Hayarmukh*) – upė Artimuosiuose Rytuose; kairysis bei pats didžiausias Jordano intakas. Upė yra maždaug 80 km ilgio. Prasideda Jordanijoje. Teka į šiaurę Sirijos pasieniu, vėliau pasuka į vakarus ir teka pietiniu Golano aukštumų pakraščiu. Pasiekia Jordano slėnį ir įteka į Jordaną žemiau Tiberijaus ežero. Vanduo naudojamas drėkinimui.

636 m. rugpjūčio 15–20 d. netoli Jarmuko upės vyko Jarmuko mūšis tarp Bizantijos imperijos bei Rašidunų kalifato.

Išnašos
-------

1. ↑  www.passia.org Archyvuota kopija 2010-07-06 iš Wayback Machine projekto. *Jordano upės baseino žemėlapis*
2. ↑  Jarmuko upė *(anglų k.)*
3. ↑  www.theartofbattle.com Archyvuota kopija 2011-07-16 iš Wayback Machine projekto. *Jarmuko mūšis (anglų k.)*
| **Nasrula** |
| --- |
|  |
| Emyras Nasrula |
| Gimė | 1874 m.Turkestanas |
| Mirė | 1920 m.Kabulas |
|  |
| Pareigos | Afganistano emyras 1919 m. |

**Nasrula** (‎1874 m. – 1920 m.) – Afganistano emyras, valdęs vieną savaitę per 1919 m.

Biografija
----------

Nasrula buvo antrasis Abdur Rahmano, Afganistano emyro Dosto Muhamedo anūko, sūnus. Jis gimė 1874 m. Turkestane, tuomet valdytame Rusijos imperijos, kur jo tėvas buvo pasitraukęs po kovų dėl sosto Afganistane. 1880 m. tėvui tapus Afganistano emyru, D. Britanijai buvo perduotos teisės reguliuoti valstybės užsienio politiką. Nasrula buvo nacionalistas ir uolus tikintysis, jis priešinosi britų kišimuisi. 1901 m. po tėvo mirties emyru tapo jo brolis Habibula. Jam valdant Nasrula įgavo didelę įtaką Afganistane. Jis buvo paskirtas armijos vadu ir ministru pirmininku ir netgi sosto įpėdiniu vietoj paties Habibulos sūnų. Nasrula nepritarė nuosaikiai ir taikingai Habibulos politikai santykiuose su britais, siūlė pinigų puštūnų gentims už Diurando linijos, kad jos maištautų prieš britus. 

Prasidėjus Pirmajam pasauliniui karui, Nasrula palaikė provokišką politinę frakciją. Jį taip pat palaikė Habibulos sūnus Amanula, tačiau emyras neatsiliepė į Osmanų sultono kvietimą į džihadą prieš Britaniją. 1915 m. vokiečių-turkų misija apsilankė Afganistane ir 1916 m. emyras Habibula pasirašė Afganų-vokiečių draugystės aktą, tačiau po to sulaikė pasiuntinį ir aktas nenukeliavo į Berlyną. 1917 m. prasidėjus revoliucijoms Rusijos imperijoje, Nasrula ragino emyrą pradėti karą, bet Habibula irgi to nesiėmė. 1919 m. vasario 20 d. Habibula buvo nužudytas per pasikėsinimą, kuomet medžiojo kartu su Nasrula ir vyriausiuoju sūnumi Inajatula. Artimiausiame mieste Nasrula su Inajatulos sutikimu pasiskelbė emyru, tačiau žinioms pasiekus Kabulą, kitas Habibulos sūnus Amanula užsitikrino kariuomenės ir visuomenės paramą. Vasario 28 d. Nasrula, atvykęs į Kabulą, buvo priverstas atsisakyti sosto Amanulos naudai ir kovo 3 d. areštuotas apkaltinus organizavus pasikėsinimą į Habibulą. Jis buvo nuteistas kalėti iki gyvos galvos ir mirė 1920 m. tikriausiai nužudytas Amanulos nurodymu.

Šaltiniai
---------

* Afghanistan at War: From the 18th-Century Durrani Dynasty to the 21st Century. 2017, p. 259−260
Ožkos melžimas fermoje (Izraelis)
**Ožkos pienas** (angl. *goat milk*; rus. *козье молоко*) – pienas, gaunamas iš naminių ožkų (lot. *Capra aegagrus hircus*).

Ožkos kasmet duoda 2 % viso pasaulio pieno. Kai kurios ožkų veislės auginamos specialiai pieno gamybai.

Ožkos pieno riebalų lašeliai yra smulkūs ir gerai emulsinti, todėl ožkos pieno riebalai gerai išsilaikė piene ir nenusistoja viršuje kaip kad būna su karvės pienu. Todėl ožkos pieno nereikia homogenizuoti. Jei numatoma iš pieno gaminti sūrį, homogenizacija nerekomenduojama, nes ji keičia pieno struktūrą, ir tada pienas sunkiau koaguliuoja, prastėja sūrio kokybė ir išeiga.

Pieninės ožkos, būdamos pieningiausio amžiaus (3–4 laktacija) per dieną vidutiniškai duoda 2,7–3,6 litro pieno. Laktacija trunka apie 10 mėnesių, į galą pieningumas mažėja. Pieno vidutinis riebumas apie 3,5 %.

Ožkų pieną paprastai perdirba į sūrį, sviestą, ledus, jogurtą, kachetą (isp. *cajeta*) ir kitus produktus.
Ožkos sūris Prancūzijoje vadinamas *chèvre* (pranc. *chèvre* 'ožka'). Du jo variantai yra rokamaduras (pranc. *Rocamadour*) ir *Montrachet*. Ožkos sviestas yra baltas, kadangi ožkos piene geltonas beta karotinas būna perdirbtas į bespalvį vitaminą A.

Skirtingų pieno rūšių maistingumas
----------------------------------

100 g pieno sudėtis:

| suded. dalys | vienetai | karvės | ožkos | avies | buivolės |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vanduo | g | 87,8 | **88,9** | 83,0 | 81,1 |
| baltymai | g | 3,2 | **3,1** | 5,4 | 4,5 |
| riebalai | g | 3,9 | **3,5** | 6,0 | 8,0 |
| angliavandeniai | g | 4,8 | **4,4** | 5,1 | 4,9 |
| energija | kcal | 66 | **60** | 95 | 110 |
|  | kJ | 275 | **253** | 396 | 463 |
| laktozė | g | 4,8 | **4,4** | 5,1 | 4,9 |
| riebalų rūgštys: |
| sočiosios | g | 2,4 | **2,3** | 3,8 | 4,2 |
| mono-nesočios | g | 1,1 | **0,8** | 1,5 | 1,7 |
| poli-nesočios | g | 0,1 | **0,1** | 0,3 | 0,2 |
| cholesterolis | mg | 14 | **10** | 11 | 8 |
| kalcis | IU | 120 | **100** | 170 | 195 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ožkos pienas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  FAO. 1997. 1996 Production Yearbook. Food Agr. Organ. UN. Rome, Italy.
2. ↑  Amrein-Boyes, D. (2009). 200 Easy Homemade Cheese Recipes. Robert Rose Inc.: Toronto
3. ↑  American Dairy Goat Association, adga.org
4. ↑  Chèvre cheese Archyvuota kopija 2009-01-10 iš Wayback Machine projekto. foodnetwork.com
5. ↑  McCane, Widdowson, Scherz, Kloos Archyvuota kopija 2007-09-29 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Marcinas Mrozinskis  *Marcin Mroziński* |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1985 m. rugsėjo 26 d. (37 metai)  Inovroclavas, Lenkija |
| Kilmė | Lenkijos vėliava Lenkija |
| Veikla | aktorius, dainininkas, televizijos laidų vedėjas |

**Marcinas Mrozinskis** (lenk. *Marcin Mroziński*; g. 1985 m. rugsėjo 26 d. Inovroclave) – lenkų aktorius, dainininkas ir televizijos laidų vedėjas.

Jo muzikinė karjera prasidėjo jau nuo 8 metų, dalyvaujant įvairiuose festivaliuose. 1997 metais dalyvavo Prancūzijos Nacionaliniame dainų konkurse, vykusiame *Radziejow* mieste, kuriame užėmė pirmąją vietą. Taip pat atstovavo Airijai tarptautiniame festivalyje „Dainuojanti kaukė", kuriame liko antras. Nuo 1998 m. veda keletą televizijos laidų Lenkijoje.

2010 m. vasario 14 d. laimėjo Lenkijos nacionalinę pirminę atranką į Euroviziją. Konkurso pusfinalyje su daina „Legenda", užėmė 13 vietą ir į finalą nepateko.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Marcin Mroziński** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Myspace tinklalapis

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Lidia Kopania  *„I Don't Wanna Leave"*** |  **Lenkijos atstovas Eurovizijoje**2010 | Po to:**Magdalena Tul  *„Jestem"*** |
|  |
| --- |
| Ana Trinčer  ukr. *Анна Трінчер* |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 2001 m. rugpjūčio 28 d. (21 metai)Kijevas, Ukrainos vėliava Ukraina |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 2010–dabar |

**Ana Trinčer** (ukr. *Анна Трінчер*, g. 2001 m. rugpjūčio 28 d. Kijeve) – Ukrainos dainininkė.

Biografija
----------

Gimė ir užaugo Ukrainos sostinėje Kijeve. Dar būdama ketverių metų, pasižymėjo stulbinančia muzikine atmintimi – kartą išgirdusi kūrinį, Ana galėdavo atkartoti jo melodiją ir tekstą. Po muzikos mokyklos ir dainavimo P. Merežino vardo chore, mergina pasirodydavo įvairiuose konkursuose. 2014 m. dalyvavo Ukrainos atrankoje į vaikų „Euroviziją", su daina „Nebo znaye" užėmusi 13-ą vietą. Ana taip pat dalyvavo „Naujojoje Bangoje 2015", ukrainiečių projekte „Balsas. Vaikai" (pateko į Natalijos Mogilevskajos komandą), internetiniame konkurse „Mano šansas 2014–2015" užėmė antrą vietą, o „Turkiškoje olimpiadoje" — trečią vietą. 

2015 m. rugpjūčio mėn. antruoju bandymu laimėjo Ukrainos atranką į vaikų „Euroviziją" Bulgarijoje. Ten ji su kūriniu „Počny z sebe" užėmė 11-ą vietą.

Moka ukrainiečių, rusų, anglų ir turkų kalbas.

Diskografija
------------

### Singlai

* 2014: *Nebo znaye*
* 2015: *Počny z sebe*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ana Trinčer** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina *Počny z sebe*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Sympho-Nick  *„Pryyde vesna"*** |  **Ukrainos atstovė vaikų Eurovizijoje**2015 | Po to:**Sofija Rol  *„Planet Craves for Love"*** |