recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **AuseklisMikelis Kruogzemislatv. *Miķelis Krogzemis*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1850 m. rugsėjo 18 d.Sipoliai, Ungurpilio valsčius |
| Mirė | 1879 m. vasario 6 d. (28 metai)Sankt Peterburgas |
|  |
| Veikla | latvių poetas, pedagogas, publicistas |
|  |
| Žinomas (-a) už | latvių tautinio atgimimo šauklys |
|  |
|  **Vikiteka** | Auseklis (1850) |

**Auseklis** (tikrasis vardas *Mikelis Kruogzemis* latv. *Miķelis Krogzemis*, 1850 m. rugsėjo 18 d. Sypuolai, Ungurpilio valsčius, Valmieros apskritis – 1879 m. vasario 6 d. Sankt Peterburgas, palaidotas Aluojoje, Limbažių savivaldybė) – latvių poetas, pedagogas, publicistas. Vienas iškiliausių latvių romantizmo poetų, latvių tautinio atgimimo idėjos pradininkas.

Biografija
----------

Mokėsi Aluojos ir Ėrglių bendruomenės mokyklose, kur susipažino su pirmaisiais jaunalatviais. 1868–1871 m. Valkoje mokėsi Janio Cimzės pedagoginiame seminare.

Dirbo mokytoju Cėsyse, Lielvardėje, kur organizavo pirmuosius teatro vaidinimus, dalyvavo pirmojoje Dainų šventėje. 1874 m. antrojoje mokytojų konferencijoje Rygoje išdėstė liaudies mokyklos idėją. Tačiau tai nepatiko vietinei valdžiai, jis neteko mokytojo vietos ir išvyko mokytojauti į Peterburgą. Dirbo satyriniame žurnale „Dunduri". Mirė nuo šiltinės, jo laidotuvės tapo didžiule tautine manifestacija.

1898 m. jam pastatytas paminklas. Jo vardu pavadinta gatvė Rygoje, Aluojos vidurinė mokykla.

Kūryba
------

Pirmuosius eilėraščius išspausdino 1872 m. laikraštyje „Baltijas Vēstnesis". Eilėraščiuose vyrauja gimtojo krašto gamtos ir istorijos motyvai, gausu alegorinių, mitologinių įvaizdžių, žymi liaudies dainų poetikos įtaka. Herojinėse baladėse „Šviesos pilis" (*Gaismas pils*), „Beverinios dainininkas" (*Beverinas dziedonis*) simboliniais vaizdais reiškė tautos ir dainų nemarumą. Parašė satyrinių eilėraščių, apsakymų.

Bibliografija
-------------

* Auseklio eilėraščiai (*Dzeijas no Ausekļa*) 1873 m.
* Ąžuolų vainikai (Ozolu vaiņaki) 1875 m.
* Antroji eilėraščių knyga (*Dzeiju otrā grāmata*) 1876 m.
* Raštai 2 dalyse (*Raksti 2 daļās*), 1888 m.
* Rinktiniai raštai (*Kopoti raksti*), 1923 m.
* Rinktinė (*Izlase*), 1955 m.
* Šviesos pilis (*Gaismas pils*), 1975 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Auseklis. letonika.lv
2. ↑  Silvestras Gaižiūnas. *Auseklis (1850)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 248 psl.
**Anastazija Sidarienė** (lenk. *Anastazja Sidor*, g. 1958 m. kovo 4 d. Vaitakiemio kaime, Punsko valsčiuje, Lenkija) – mokytoja ir kraštotyrininkė, Lenkijos lietuvių visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1977 m. baigė Punsko licėjų. Studijavo Varšuvos universitete etnografiją, vėliau baigė podimplomines istorijos studijas. Dirba Navinykų lietuviškos pagrindinės mokyklos direktore. 2000–2003 m. buvo Lenkijos lietuvių mokytojų draugijos pirmininkė, Lietuvių etninės kultūros draugijos iždininkė. Tyrinėja Punsko-Seinų krašto lietuvių liaudiškus audinius.

Vyras Jonas, sūnūs Algirdas ir Gediminas, duktė Laima.

Bibliografija
-------------

* Anastazja Sidor, Katarzyna Łukowska. Tkanina na Suwalszczyźnie 1 dalis. (len.) Archyvuota kopija 2009-07-26 iš Wayback Machine projekto.
* Anastazja Sidor, Katarzyna Łukowska. Tkanina na Suwalszczyźnie 2 dalis. (len.) Archyvuota kopija 2007-08-12 iš Wayback Machine projekto.
* Anastazja Sidor, Katarzyna Łukowska. Tkanina na Suwalszczyźnie 3 dalis. (len.) Archyvuota kopija 2004-11-13 iš Wayback Machine projekto.
* Anastazja Sidor. Obrzędowość wiosenna. (Apie pavasarinius lietuvių papročius). (len.),
* Sidor, Anastazja. Litwini w Polsce. Straipsnis žurnale *Języki Obce w Szkole*. – 2001, Nr 6 (len.).

Įvertinimas
-----------

Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" medalis
| *Anastasis* |
| --- |
|  |
| Dead Can Dance studijinis albumas |
| Išleistas | 2012 m. rugpjūčio 13 d. |
| Įrašytas | 2011-2012 m. |
| Žanras | pasaulio etninė muzika, ethereal |
| Įrašų kompanija | PIAS Recordings |
| Prodiuseris | Brendan Perry |
| Dead Can Dance chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *Spiritchaser* (1996) | ***Anastasis***(2012) | *Dionysus*(2018) |

 |

**„Anastasis"** (iš sen. gr. ανάστασις = *prisikėlimas*) – aštuntasis studijinis iš Australijos kilusios ethereal/gothic grupės „Dead Can Dance" albumas. Išleistas 2012 m. praėjus 16-ai metų po paskutiniojo grupės albumo. Po jo duetas buvo iširęs ir buvo susidaręs tik porai koncertinių turų. Tačiau 2011 m. „Dead Can Dance" atsikūrė ir šį atsikūrimą pažymėjo nauju albumu.

Albume „Anastasis" pratęsiamos ankstesnės dueto muzikinės tradicijos – Brendano Perio kūriniai apie dvasines žmonijos problemas bei Lizos Džerard eterinę atmosferą kuriančios dainos[1]. Instrumentinėje dalyje, kaip įprasta, gausu etninių, egzotiškų motyvų.

Kūriniai
--------

1. „Children of the Sun" – 8:45
2. „Anabasis" – 7:41
3. „Agape" – 7:41
4. „Amnesia" – 7:39
5. „Kiko" – 8:41
6. „Opium" – 6:34
7. „Return of the She-King" – 8:47
8. „All in Good Time" – 7:39

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Sandėlio valdymo sistema** (**SVS**) – pilnas „nuo durų iki durų" sprendimas gamintojams, didmeniniams paskirstymo centrams, viešiesiems logistikos centrams, sandėliavimo logistikos paslaugų tiekėjams.

sandėlio valdymo programos pažangi sistemos architektūra leidžia pateikti sprendimą, kaip atskirą produktą arba kaip aukšto lygio pritaikytą sistemą pagal specifinius kliento poreikius. Sandėlio valdymas tampa efektyvus, greitas, funkcionalus ir šiuolaikiškas.

SVS sprendžiamos problemos
--------------------------

Sandėlio valdymo sistema sprendžia tokias problemas kaip:

* Neteisingai atkrautos prekės
* Vietos trūkumas
* Nepakankamas sandėlio greitis: ilgai renkamos prekės
* Darbuotojų kaita ir trūkumas
* Inventorizacijos supaprastinimas

Patarimai renkantis SVS
-----------------------

Renkantis SVS, reikia įvertinti šiuos aspektus:

* komunikacijos galimybes su įmonės klientais, naudojančiais skirtingas VVS (verslo valdymo sistemas)
* galimybę integruoti konvejerius ir rūšiavimo mašinas
* išlaidas SVS pakeitimams, keičiant ir plečiant įmonės veiklą
* papildomų prekių atributų (partijų, serijinių numerių, sertifikatų) saugojimą ir atsekamumą
* SVS greitą veikimą, t. y. kiek laiko užtrunka operacijos pateikimas darbuotojams
* sandėlio procesų našumo ir darbuotojų produktyvumo sekimo galimybes

Šaltiniai
---------

*
Koordinatės: 55°59′36″š. pl. 22°56′55″r. ilg.﻿ / ﻿55.993309°š. pl. 22.948604°r. ilg.﻿ / 55.993309; 22.948604


|  |
| --- |
| **Kuršėnų politechnikos mokykla** |
| Kuršėnų politechnikos mokykla herbasKuršėnų politechnikos mokykla herbas |
| Kuršėnų politechnikos mokykla |
| **Adresas** | Daugėlių g. 17, Kuršėnai |
| **Direktorius(-ė)** | Regina Rupšienė |
| **Mokinių skaičius** | 435 (2016 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1973 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 51 |

Mokykla 2015 m.
**VšĮ Kuršėnų politechnikos mokykla** – valstybinė profesinio mokymo įstaiga, viešoji įstaiga, įsikūrusi Daugėlių g. 17, Kuršėnuose, Šiaulių rajone. Įstaigos kodas – 190087881. Mokyklos dalininkai – LR švietimo ir mokslo ministerija ir UAB „Vilraima". Dėstoma lietuvių kalba.

Veikla
------

Mokykla vykdo profesinio (pirminio ir tęstinio) mokymo programas, kartu vykdoma ir vidurinio ugdymo programa, todėl įgyjama ne tik profesija, bet ir vidurinis išsilavinimas. Mokymo įstaiga turi licenciją įgyvendinti 29 pirminio profesinio mokymo programas, 48 darbo rinkos mokymo programas, 28 neformaliojo ugdymo programas. Nuo 2015 m. mokoma pagal 20 profesinio mokymo programų, kurių trukmė nuo 1 metų iki 3 metų.

Rengiami paslaugų sferos specialistai: virėjai, konditeriai, padavėjai ir barmenai, kirpėjai, prekybos įmonių vadybininko padėjėjai, pardavėjai, smulkiojo verslo organizatoriai, automobilių mechanikai, suvirintojai, staliai, baldžiai.

Mokykloje yra edukaciniai padaliniai: tolerancijos ugdymo centras, „B" kategorijos vairuotojų rengimo mokykla, bibliotekos ir skaityklos informacinis centras, autoservisas, krepšinio klubas „Politechnika".

2016 m. rugsėjo 1 d. mokykloje mokėsi 435 mokiniai, buvo suformuota 17 grupių. Dirbo 51 pedagogas: 22 bendrojo ugdymo ir 24 profesijos mokytojai, socialinis pedagogas, 2 psichologai, bendrabučio auklėtojas, vairavimo instruktorius.

Istorija
--------

Mokykla pastatyta 1973 m. 2007 m. įregistruota viešoji įstaiga Kuršėnų politechnikos mokykla. 2008 m. pirmojoje iš Šiaulių apskrities profesinių mokyklų, akredituota vidurinio ugdymo programa, įsteigtas gimnazijos skyrius.

Direktoriai
-----------

* Regina Rupšienė

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2017-07-24 iš Wayback Machine projekto.
**Kuršėnų miškų urėdija** − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą.

Kuršėnų miškų urėdas − Algimantas Juozas Kundrotas.

1992 m. urėdijos teritorijoje įsteigti keturi draustiniai: Šakynos geomorfologinis draustinis, Varputėnų geomorfologinis draustinis, Šilkalnio geomorfologinis draustinis ir Gelžės botaninis−zoologinis draustinis.

### Istorija

Kuršėnų miškų urėdija buvo įkurta 1919 m. gruodžio 5 d. Įsteigtos pirmosios trys girininkijos: *Akmenės*, *Papilės* ir *Šaukėnų*. 1926 m. įsteigtos dar keturios girininkijos: *Kruopių*, *Užvenčio*, *Šiaudinės* ir *Raudėnų*.

Pokario laikotarpiu 1948 m. sausio 1 d. Kuršėnų miško pramonės ūkis buvo panaikintas ir prijungtas prie Mažeikių miškų ūkio. Įsteigus Kuršėnų rajoną atkuriamas Kuršėnų miškų ūkis.

2003 m. liepos 22 d. likviduojamos *Vanagiškių* ir *Vidsodžio* girininkijos, *Vanagiškių* girininkijos miškai prijungti *Pažiužmėlių* girininkijai, o *Vidsodžio* − *Šaukėnų* girininkijai.

Šiuo metu urėdijoje yra medelynas, 8 girininkijos, 27 eiguvos.

Girininkijos
------------

|  |  |
| --- | --- |
| **Girininkija** | **Girininkijos vieta** |
| **Seniūnija** | **Gyvenvietė** |
| Gedinčių | Kuršėnų kaimiškoji seniūnija | Gedintės |
| Gulbinų | Kuršėnų kaimiškoji seniūnija | Miliškės |
| Ilgšilio | Raudėnų seniūnija | Sauslaukė |
| Paežerių | Raudėnų seniūnija | Paežeriai |
| Pavenčių | Kuršėnų miesto seniūnija | Kuršėnai |
| Pažiužmėlių | Raudėnų seniūnija | Švendriai |
| Šaukėnų | Šaukėnų seniūnija | Šaukėnai |
| Tryškų | Tryškių seniūnija | Tryškiai |

Literatūra
----------

* Kuršėnų miškų urėdija. - Kaunas: Lututė, 2007. - 80 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-692-72-0

Nuorodos
--------

* Kuršėnų miškų urėdijos tinklalapis Archyvuota kopija 2007-12-30 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Valei parapijaLé Vale |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  | (Išsamiau) |
| (Himnas) |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Karūnos priklausinys** | Gernsis Gernsis |
| **Oficialios kalbos** | anglų, prancūzų |
|  |
| **Gyventojų** (2001 m.) | 9 573 |
| **Plotas** | 8,8 km² |
| **Tankumas** (2001 m.) | 1 088 žm./km² |

**Valei parapija** (Gernsio tarme *Lé Vale*, pranc. *Le Valle*) – viena iš dešimties Gernsio parapijų.

Iki 1806 m. parapija užėmė Gernsio salos teritoriją, į kurią įėjo *Vingtaine de l’Epine* bei visa potvynių sala *Le Clos du Valle*, kuri formuoja šiaurinį salos galą ir yra atskirta *Le Braye du Valle* potvynių kanalu. 1806 m. *Le Braye du Valle* buvo nusausintas ir regeneruotas britų vyriausybės, kaip gynybinė teritorija. Valei parapija susideda iš dviejų atskirų teritorijų.

Saloje yra Valei parapijos bažnyčia, Valei pilis, kurioje vyksta kasmetinis muzikos festivalis *„Vale Earth Fair"*, Bordo žvejybos uostas bei daugybė kitų lankytinų vietų.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGernsio parapijos |
| --- |
|  |
| 
Šv. Andriaus · Kastelas · Forestas · Šv. Martyno · Šv. Petro · Šv. Petro Uostas · Šv. Samsono · Šv. Ksavero · Tortevalas · Valei |  |

 |
Valdšteino pilis
**Valdšteino pilis** (ček. *Valdštejn*; vok. *Waldstein*) – ankstyvosios gotikos pilis, kurios griuvėsiai yra netoli Turnovo (Čekija). Ji yra uolų būstų mieste *Hruboskalsko* Čekijos Rojuje.

Pilį ant trijų smiltainio uolų XIII a. antroje pusėje pastatė grafai Valdšteinai (*Waldstein*). Po 1420 m. pilį užėmė husitai, vėliau – baronai plėšikai.
  
1621 m. apleistą pilį išpirko Valdšteinai, kurių ryškiausias atstovas buvo Albrechtas fon Valenšteinas (*Albrecht von Wallenstein*). Baroko klestėjimo laikais, 1722 m. jie pilies griuvėsiuose pastatė Jono Nepomuko maldininkų bažnyčią.

* 
* 
* 
* 
* XIX a. pabaigos piešinys


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Valdšteino pilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  Marc Di Duca (1 June 2006). *Czech Republic: The Bradt Travel Guide*. Bradt Travel Guides. p. 208. ISBN 978-1-84162-150-0. Nuoroda tikrinta 3 September 2012.
2. ↑  Jiří Adamovič; Radek Mikuláš; Václav G. Cílek (2006). *Sandstone districts of the Bohemian paradise: emergence of a romantic landscape*. Institute of Geology, Academy of Sciences of the Czech Republic. p. 4. Nuoroda tikrinta 3 September 2012.
|  |
| --- |
| **Klaipėdos Ievos Simonaitytės pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Klaipėdos Ievos Simonaitytės pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Klaipėdos Ievos Simonaitytės pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Naikupės g. 25, Klaipėda |
| **Direktorius(-ė)** | Gražina Skunčikienė |
| **Mokinių skaičius** | 207 |
| **Įkūrimo data** | 1968 m. |
| **Uždarymo data** | 2019 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 32 |

**Klaipėdos Ievos Simonaitytės mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Naikupės g. 25 (iki 2011 m. Sulupės g. 26), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290442080. Steigėjas Klaipėdos miesto savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1968 m. įsteigta Klaipėdos 15-oji vidurinė mokykla. 1995 m. reorganizuota į pradinę ir vidurinę mokyklas. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos 1997 m. sausio 9 d. sprendimu Nr. 28 15-oji vidurinė mokykla pavadinta rašytojos Ievos Simonaitytės vidurine mokykla. 1997 m. dalyje mokyklos patalpų įsikūrė Klaipėdos Prano Mašioto vidurinė mokykla. 1998 m. išsikėlus Pr. Mašioto mokyklai, skirtos patalpos „Gilijos" pradinei mokyklai.

Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos 2001 m. gegužės 24 d. sprendimu Nr. 162 mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. Tais pačiais metais mokykla dalinai renovuota, pakeisti langai, stogo danga. 2011 m. mokykla persikėlė į Klaipėdos „Pamario" vidurinės mokyklos patalpas, o Ievos Simonaitytės pagrindinės mokyklos patalpose įsikūrė Klaipėdos Vydūno vidurinė mokykla. 

2019 m.. I. Simonaitytės mokykla uždaryta ir vietoje jos įsikūrė Klaipėdos jūrų kadetų mokykla.

Pastatas, kuriame iki 2011 m. veikė Ievos Simonaitytės pagrindinė mokykla

Direktoriai
-----------

* 1968 m. Albertas Juška
* 1976 m. Valentinas Doroškevičius
* 1991 m. Stasys Virkšas
* 1994 m. Robertas Ivanauskas
* 1995 m. Gražina Skunčikienė

Žymūs mokiniai
--------------

* Rimantas Žylius, politikas

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2016-12-09 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Eravano nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Eravano krioklys Eravano krioklys |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Eravano nacionalinis parkas vietą.Eravano nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 14°22′57″ š. pl. 99°08′15″ r. ilg.﻿ / ﻿14.38250°š. pl. 99.13750°r. ilg.﻿ / 14.38250; 99.13750Koordinatės: 14°22′57″ š. pl. 99°08′15″ r. ilg.﻿ / ﻿14.38250°š. pl. 99.13750°r. ilg.﻿ / 14.38250; 99.13750 |
| **Plotas:** | 549,98 km² |
| **Įkurtas:** | 1975 |
|  **Vikiteka:** | Eravano nacionalinis parkas |

**Eravano nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติเอราวัณ) – nacionalinis parkas vakarų Tailande, Kančanaburio provincijoje. Parkas įkurtas 1975 m. birželio 19 d.

Vieta
-----

Parkas užima 549,98 km², apima Mueango (Mueang), Si Sawato (Si Sawat) ir Saijoko (Sai Yok) apylinkėse, 62 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Kančanaburio.

Flora ir fauna
--------------

Eravano nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai, lapuočių, mišrūs ir bambukų miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: *Afzelia xylocarpa*, *Terminalia alata*, *Vitex canescens*, tikrasis bambukas (*Bambusa bambos*), rudoji šorėja (*Shorea obtusa*) ir *Shorea siamensis*, kietavaisė ksilija (*Xylia xylocarpa*), agrastinis lapainis (*Phyllanthus emblica*), *Polyalthia viridis*, paprastoji skėtra (*Chukrasia tabularis*) ir kt.

Parke gyvena: Indokininis tigras, Malajinis lokys, *Capricornis milneedwardsii*, Indijos muntjakas, šernas, Azijinis dramblys, baltarankis gibonas, Birminis kiškis (*Lepus peguensis*), kininis skujuotis (*Manis pentadactyla*) ir kt, sutinkama daug paukščių, roplių ir varliagyvių.

Įžymiausios vietos
------------------

* Eravano krioklys(14°22′15.4″ š. pl. 99°08′49.1″ r. ilg.﻿ / ﻿14.370944°š. pl. 99.146972°r. ilg.﻿ / 14.370944; 99.146972).
* Falano (Pha Lan) krioklys.
* Fathato (Phathat), Vangbadano (Wang Badan), Mi (Mi), Taduango (Ta Duang) ir Rue (Ruea) urvai.

Išnašos
-------

1. ↑  Afzelia xylocarpa Archyvuota kopija 2010-05-06 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Vitex canescens
3. ↑  Polyalthia viridis

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2006-12-08 iš Wayback Machine projekto.

* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
Notariniai dokumentai tvirtinami antspaudu (foto - Bavarijos notaro antspaudas)
**Notarinis dokumentas** - notariškai sudaromas (notariškai tvirtinamas, liudijamas ar išduodamas) dokumentas. Sudaro notaras, kitas įgaliotas pareigūnas (pvz. konsulinis pareigūnas, seniūnas). Notaro dokumentai turi būti parašyti aiškiai ir tiksliai, su dokumento turiniu susiję terminai, datos ir skaičiai parašyti nors vieną kartą žodžiais. Juridinių asmenų pavadinimai turi būti ne mažiau kaip kartą parašyti nesutrumpinti ir nurodyti jų adresai (LR notariato įstatymas, 34 straipsnis „Notaro dokumentų sudarymas", 1 dalis).

Notarinis dokumentas turi būti tikslus, aiškus, parašytas taisyklinga valstybine kalba ant kokybiško popieriaus. Dokumente nurodyti terminai, datos ir skaičiai turi būti parašyti nors vieną kartą žodžiais.

Notarinio dokumento dublikatas turi atitikti dokumento originalą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Notariato įstatymas
2. ↑  Dėl Konsulinių pareigūnų atliekamų notarinių veiksmų atlikimo metodinių taisyklių patvirtinimo ( Statusas: Įsigaliojo 2006-04-09)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie viensėdį Kupiškio rajone žr. Topolis (Kupiškis)*.

| **Populus** |
| --- |
| Baltoji tuopa (Populus alba)Baltoji tuopa (*Populus alba*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Eilė: | Gluosniažiedžiai  *( Salicales)* |
| Šeima: | Gluosniniai  *( Salicaceae)* |
| Gentis: | Tuopa  *( Populus)* |

 |

**Tuopa** (*Populus*) – gluosniažiedžių (*Salicales*) eilės gluosninių (*Salicaceae*) šeimos augalų gentis.

Pilkosios tuopos (*Populus x canescens*)
Priklauso stambūs medžiai su stora ir giliai suaižėjusia žieve. Žydi lapams skleidžiantis. Žiedai sukrauti žirginiuose ir apdulkinami vėjo.

Gentyje yra apie 110 rūšių, žinoma daug hibridų, kultūrinių veislių.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje savaime auga:

* *Populus nigra* – juodoji tuopa; labai reta savaiminė rūšis
* *Populus tremula* – drebulė; savaiminė rūšis.

Lietuvoje introdukuotos:

* *Populus alba* – baltoji tuopa; auginama kaip dekoratyvinis medis. Arčiausiai nuo Lietuvos jos arealo šiaurinis pakraštys yra šiek tiek į pietus nuo Gardino (š.v. Gudija) ir pietus nuo Augustavo (š.r. Lenkija). Klimatui šylant, jos natūralus arealas juda šiaurės ir rytų kryptimi. **Pav.**
* *Populus balsamifera* – balzaminė tuopa; dažnai auginama.
* *Populus x canescens* – pilkoji tuopa; auginama.

ir kt.

Vaistinės žaliavos rinkimas
---------------------------

Karpio tuopa Paštuvoje Kauno raj.
Vasario-kovo mėnesiais geriausias laikas rinkti tuopų pumpurus.

Vaistinei žaliavai tinka tik vegetatyviniai (ne žiediniai) pumpurai. Vegetatyviniai pumpurai yra mažesni už žiedinius, pailgi, minkštesni, stipriau laikosi prie šakelių. Ant šakučių dažnai būna keletas žiedinių, o tarp jų, viršūnėje vienas lapinis pumpuras, kurį perlaužus, matyti gelsvi lapeliai su gelsva, kvapia, dervinga medžiaga tarp jų. Perlaužus žiedinį pumpurą, jis atrodo sausas, turi žiedyno užuomazgą, užimančią visą pumpuro vidų, lipnių dervingų medžiagų jame nėra.

Tuopų pumpurai džiovinami paskleidus juos plonu sluoksniu šaltoje palėpėje. Išdžiūsta per 1-2 mėnesius. Baigti džiovinti būtų geriau apšildomoje patalpoje 30-37 °C temperatūroje. Tokioje temperatūroje galima džiovinti ir šviežiai surinktus pumpurus. Iš 1,5-2,0 kg šviežių pumpurų gaunama 1 kg sausos žaliavos.

Gerai išdžiovinti pumpurai spaudžiant tarp pirštų traška, bet nesubyra. Spaudžiami subyra tik žiediniai arba perdžiovinti pumpurai. Išdžiuvę pumpurai yra gelsvai rudi, su lipnia, kvapia medžiaga viduje.

Nuorodos
--------

* Dalickų tuopa Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Mykolas Bukša** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1869 m. balandžio 16 d.Vilnius |
| Mirė | 1953 m. kovo 7 d. (83 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | dirigentas, kompozitorius |
|  |
| Alma mater | Sankt Peterburgo konservatorija |

**Mykolas Bukša** (1869 m. balandžio 16 d. Vilnius – 1953 m. kovo 7 d. ten pat) – Lietuvos dirigentas, kompozitorius.

Biografija
----------

1900 m. baigė Sankt Peterburgo konservatoriją (mokytojai N. Nikolajus Rimskis-Korsakovas, Aleksandras Glazunovas, Anatolius Liadovas ir kt.). 1897–1927 m. Maskvos, Sankt Peterburgo, Ukrainos, Gruzijos miestų muzikos teatrų dirigentas. 1920–1922 m. Vladikaukazo Meno instituto Teatro fakulteto dekanas ir Liaudies konservatorijos direktorius.

1927 m. grįžo į Lietuvą, Valstybės teatro, nuo 1944 m. Lietuvos operos ir baleto teatro dirigentas. Nuo 1944 m. dėstė Kauno konservatorijoje; nuo 1947 m. profesorius. Lietuvoje parengė ir dirigavo daugiau kaip 100 operų ir baletų.

Sukūrė kantatą „Rojus ir Peri" (Raj i Peri 1900 m.), instrumentinių kūrinių, choro dainų, romansų. Tarp mokinių – Rimas Geniušas.

Diriguoti spektakliai
---------------------

* Džiuzepė Verdis. Aida
* Amilkaras Pončielis. Džokonda
* Jurgis Karnavičius. Gražina ir Radvila Perkūnas
* Antanas Račiūnas. Trys talismanai
* Stasys Šimkus. Kaimas prie dvaro
* Aleksandras Glazunovas. Raimonda
* Piotras Čaikovskis. Pikų dama, Gulbių ežeras, Spragtukas
* Antonas Rubinšteinas. Demonas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Mykolas Bukša*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 585 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Klaipėdiškiai**, (vok. *Memelländer*), specifinė tarpukario Klaipėdos krašto gyventojų kategorija. Pagal 1925 m. gyventojų surašymą, Klaipėdos krašte gyveno 34 337 (24,2 % visų gyventojų), 1939 m. – 35 219 (22,9 %) klaipėdiškių.

Vokiečių kilmės gyventojų draugijos pastatas Šilutėje
Istoriografinė vokiečių ir lietuvių tradicija buvo linkusi šią gyventojų grupę priskirti atitinkamai arba vokiečiams, arba lietuviams. Pirmieji juos laikė nukrypusiais nuo integracijos į vokiečių etnokultūrinę bendruomenę, antrieji – nutautėjusiais lietuviais. Dabartinė istoriografija *klaipėdiškio* kategorijos atsiradimą aiškina bandymu išreikšti savitą Klaipėdos krašto gyventojo identitetą. Vietiniai lietuvininkai, daugelį šimtmečių gyvenę įtakojami vokiškos kultūros, buvo evangelikų liuteronų tikėjimo ir išauklėti vokiškoje mokykloje, kita vertus, jautė savo lietuviškas šaknis, todėl pasirinkimas arba „vokietis", arba „lietuvis", kokį siūlė gyventojų surašymai ir tarpukariu Klaipėdos krašte vyravusi tautinė konjunktūra, jiems iš principo nebuvo priimtinas. Nors dauguma klaipėdiškių turėjo lietuviškas pavardes ir namuose dažnai dar bendraudavo lietuviškai, jų etnopolitinė savimonė, išugdyta priklausomybės Prūsijos karalystei, o vėliau Vokietijos imperijai laikais, retai kada siejosi su Lietuva. Tai akivaizdžiausiai įrodo balsavimų į Klaipėdos krašto seimelį 1925–1939 m. rezultatai.

Didžioji klaipėdiškių dalis per 1944 m. Klaipėdos krašto gyventojų evakuaciją buvo išvežti į Vokietiją, liko ir pritapo tenykštėje aplinkoje. Didžioji dalis likusiųjų Klaipėdos krašte arba pokariu repatrijavusiųjų iš Vokietijos vis dėlto pasitraukė iš Lietuvos, kai 1958 m. balandžio 8 d. SSRS susitarė su VFR dėl leidimo iki 1941 m. birželio 21 d. turėjusiems Vokietijos pilietybę apsispręsti – likti SSRS, arba išvykti.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Lietuvos–Vokietijos santykiai
* Lietuvos vokiečiai
* Klaipėdos kraštas

Literatūra
----------

* Žalys V. *Kova dėl identiteto: kodėl Lietuvai nesisekė Klaipėdoje tarp 1923–1939 m.*, Lüneburg, 1993,
* Hermann A. *Lietuvių ir vokiečių kaimynystė*, Vilnius, 2000
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kompiuterinė tomografija
**Tomografija** – neinvazinis objektų vidinės struktūros tyrimas peršviečiant juos iš įvairių pusių skvarbia spinduliuote. Klasikine prasme tomografija medicinoje prasidėjo nuo rentgeno spinduliuotės panaudojimo. Tačiau dabar yra ir kitų tomografijos metodų, nesiremiančių jonizuojančia spinduliuote ir atliekamų pvz. ultragarsu, magnetiniais laukais.

Tomografijos prietaisuose plačiai naudojami kompiuteriai, sudėtingais algoritmais apdorojantys ir saugantys didelius masyvus informacijos, todėl dažnai galima sutikti terminą **kompiuterinė tomografija**. Tiriant kompiuteriniu tomografu gaunamas tiriamosios srities skersinio pjūvio dvimatis vaizdas. Esant būtinybei galima atlikti daugiaplanines ir trimates rekonstrukcijas, todėl yra lengvai diferencijuojami pacientų audiniai ir organai.

Tomografiniai metodai naudojami ir kitokiems objektams tirti, pvz. akustinė tomografija – vandens telkiniams, seisminė tomografija – Žemės vidinei struktūrai, astronominė tomografija (elektromagnetine spinduliuote) – besisukantiems astronominiams objektams tirti.
|  |
| --- |
| Klaipėda-Sovetskas elektros jungtis |
|  |
| Vieta |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva, Rusijos vėliava Rusija |
| **Trasa** | Klaipėda - Sovetskas |
| Savininkai |
| **Partneriai** | Litgrid, ? |
| Gamyba |
| Techninė informacija |
| **Jungties tipas** | Antžeminė jungtis |
| **Srovės tipas** | Aukštos įtampos tiesioginė |
| **Nuolatinė srovė** | 330 kV |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Klaipėdos-Sovetsko elektros jungtis** – elektros jungtis tarp Lietuvos ir Rusijos.

Tai viena iš 6-ių elektros jungčių tarp Lietuvos ir Kaliningrado srities bei viena iš trijų, kurios turi 330 kv nuolatinę elektros srovę. Viena iš pagrindinių aukštos įtampos elektros jungčių su Klaipėdos miestu (kartu su Klaipėda-Grobina elektros jungtis ir NordBalt) bei viena iš trijų aukštos įtampos elektros jungčių su Sovetsku (kartu su Jurbarkas-Sovetskas elektros jungtis ir Kruonis-Sovetskas elektros jungtis). Jungtis sujungta su Klaipėdos transformatorine pastote.

Istorija
--------

2022 m. pradėtas antrasis Darbėnų-Bitėnų elektros jungties statybų etapas, kurio eigoje buvo numatyta ir atnaujinti elektros jungtį atkarpoje nuo Klaipėdos iki Bitėnų. Jungties linijos iš viengrandžių bus rekonstruojamos į dvigrandes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jungčiai su Švedija - žalia šviesa
2. ↑  „Litgrid" pradeda Darbėnai-Bitėnai linijos statybos antrąjį etapą
| **Scolochloa festucacea**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Eraičininė nendrūnė (Scolochloa festucacea)Eraičininė nendrūnė (*Scolochloa festucacea*)Berlyno botanikos sode |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Nendrūnė  *( Scolochloa)* |
| Rūšis: | Eraičininė nendrūnė  *( Scolochloa festucacea)* |

 |
| Binomas |
| ***Scolochloa festucacea***[[(Carl Ludwig Willdenow) Johann Heinrich Friedrich Link]], 1827 |

**Eraičininė nendrūnė** (*Scolochloa festucacea*) – Miglinių (*Poaceae*) šeimos nendrūnių (*Scolochloa*) genties vienintelė augalų rūšis. Paplitusi Šiaurės Amerikoje, Azijoje ir Europoje, kur dažnesnė šiaurinėje ir rytinėje dalyje.

Biologija
---------

Augalas daugiametis, žolinis, šakniastiebinis, 100–150(200) cm aukščio stiebais. Žydi liepos mėn. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviniu būdu.

Auga paupiuose, paežerėse, lėtai tekančiame ir stovinčiame vandenyje (iki 1,5 m gylyje), užpelkėjusiose pievose. Tinka karbonatingas ir neutralios reakcijos vanduo. Sudaro *Scolochloetum festucaceae* bendrijas arba auga kitų pakrantės helofitų bendrijose. Tik nuolat užlietose vandens vietose augantys augalai žydi ir subrandina sėklas. Laikinai užliejamose vietose auga tik vegetuojantys augalai, kurie dažniausiai sudaro labai vešlius sąžalynus, kartais negausiai auga viksvynuose.

Populiacija Lietuvoje
---------------------

Lietuvoje eraičininė nendrūnė pirmą kartą nustatyta 1979 m. Ūlos pakrantėse ties Rudnia (Varėnos rajone). Nuo 1981 m. įrašyta į Saugomų augalų sąrašus.

Lietuvoje nendrūnė yra vakariniame Eurazijos arealo pakraštyje. Daugiau aptikta Ignalinos ir Zarasų rajonuose. Pavienės radavietės nustatytos Utenos, Lazdijų, Varėnos, Vilniaus ir Plungės rajonuose. Grėsmę populiacijoms kelia užpelkėjusių vandens telkinių pakrančių sausinimas, krantų pertvarkymas, tarša.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Lietuvos Respublikos saugomų gyvūnų, augalų ir grybų rūšių sąrašas
3. ↑  Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 600 p. ISBN 978-9955-692-71-3


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Eraičininė nendrūnė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Sandra Kim
**Sandra Kim** (tikrasis vardas – *Sandra Caldarone* g. 1972 m. spalio 15 d. Belgija) – italų kilmės Belgijos dainininkė, su daina *J'aime la vie* („Myliu gyvenimą") nugalėjusi 1986 m. Eurovizijos dainų konkurse, vykusiame gegužės 3 d. Bergene (Norvegija).

Sandra Kim yra jauniausia šio konkurso laimėtoja per visą jo istoriją. Pergalės dieną jai buvo 13 metų. Sandra Kim ilgą laiką vedė televizijos laidas. Nuo 2001 m. ji ištekėjo už Jurgen Delanghe.

Diskografija
------------

* *J'aime la vie* (1986)
* *Bien dans ma peau* (1988)
* *Balance tout* (1991) / *Met open ogen* (1991)
* *Les Sixties* (1993) / *Sixties* (1993)
* *Onvergetelijk* (1997)
* *Heel diep in mijn hart* (1998)
* *Make Up* (2011)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2007-03-29 iš Wayback Machine projekto.
* Gerbėjų svetainė 1 Archyvuota kopija 2007-02-06 iš Wayback Machine projekto.
* Gerbėjų svetainė 2 Archyvuota kopija 2007-04-20 iš Wayback Machine projekto.
* Sandra Kim svetainėje Last.fm
ERASMUS programos logotipas
**Erasmus programa** (angl. ***E**uropean **R**egion **A**ction **S**cheme for the **M**obility of **U**niversity **S**tudents*, lot. *Erasmus – Europos humanistas*) – ES rėmimo (studijų finansavimo, akademinio mobilumo) programa. Jos pavadinimas siejamas su olandų humanisto, dogmatizmo priešininko Erazmo Roterdamiečio vardu.

Istorija
--------

Sukurta apie 1987 m. Tikslas – plėsti ES aukštųjų mokyklų bendradarbiavimą, taip pat su EEE valstybėmis (Norvegija, Islandija, Lichtenšteinas, Šveicarija), Turkija, skatinti akademinį mobilumą. Vienas kertinių principų – European Credit Transfer System (ECTS), finansinė parama studijoms užsienyje. ERASMUS, kaip aukštojo mokslo programa, siekiama stiprinti europinį bendradarbiavimą aukštojo mokslo srityje, skatinti, studentų ir personalo mobilumą, aukštojo mokslo institucijų ir įmonių bendradarbiavimą.
ERASMUS programa yra atvira visų tipų aukštosioms mokykloms, apima visas studijų kryptis bei studijų lygius (pagrindinės studijos, magistrantūra, doktorantūra).

Apimtis
-------

ERASMUS apima įvairias stažuotes. Tai gali būti studentų studijos, praktika, dėstytojų ir kito personalo mobilumo programos, intensyvių ERASMUS kalbos kursai (EILC), daugiašaliai projektai, pvz. tarptautinės intensyvios programos (IP), jungtinės studijų programos (CD), tematiniai tinklus (TN), projektai, skirti bendradarbiavimui tarp aukštojo mokslo institucijų ir įmonių.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Erasmus premija

Literatūra
----------

* Walter Demmelhuber: *European Educational Policy related to Academic Mobility.* Mensch & Buch Verlag, 2003, ISBN 3-89820-493-6 (PDF-Version Archyvuota kopija 2004-07-19 iš Wayback Machine projekto.).
* Benjamin Feyen / Ewa Krzaklewska (eds.): *The ERASMUS Phenomenon – Symbol of a New European Generation?* Peter Lang Publishing, 2013, ISBN 978-3-631-62719-8

Nuorodos
--------

* ES informacijos portalas
* VU informacija apie programą
* Švietimo mainų paramos fondo (ŠMPF) informacija **(**liet.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šiaurinis įvažiavimas į tunelį
**Felbertauerno tunelis** – automobilių transporto tunelis Austrijoje, kertantis Felbertauerną ir jungiantis Zalcburgo ir Tirolio žemes.

1967 m. pastatytas Felbertauerno tunelis yra nuo 1632 iki 1650 m aukštyje. Tunelio ilgis 5304 m (vienuoliktas pagal ilgį Austrijos tunelis). Pravažiavimas tuneliu vienam automobiliui kainuoja 10 eurų, o vietiniams (Rytų Tirolio gyventojams) – nemokamas.

Felbertauerno kelias eina per Izerio slėnį pro Matrei (980 m) į Aukštąjį Tauerną ir per Felbertauerno tunelį į Amerio slėnį, o Ameriui įtekėjus į Felberio slėnį per šį iki Miterzilio (790 m). Kelias nuo lavinų ir riedulių apsaugotas gausybe galerijų.

Felbertauerno kelio ilgis 36,3  km. Šiaurinė dalis (Zalcburgo žemė) yra 16,5  km ilgio, o pietinė (Rytų Tirolis) – 14,5  km. 53 procentus kelio yra trijų juostų ir mažiausiai 7 metrų pločio.
**Sandro Gotal**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Sandro Gotal |
| Gimimo data | 1991 m. rugsėjo 9 d. (31 metai) |
| Gimimo vieta | Brėgencas, Austrija |
| Ūgis | 185 cm |
| Svoris | 82 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2008–2009  2010  2010–2014  2012  2012–2013  2014–2015  2015–2016  2016  2016  2017  2017  2018  2018–2019  2019–2020 | Rivella SC Bregenz  First Vienna FC  Wolfsberger AC  → Austria Klagenfurt *(skol.)*  → SV Horn *(skol.)*  HNK Hajduk Split  FC Sankt Gallen  → Yeni Malatyaspor  GKS Piast Gliwice  FC Ashdod  NK Istra 1961  FK Dinamo Brest  FK Sūduva Marijampolė  TSV Hartberg | 21 00(8)09 00(0)70 0(13)06 00(2)32 0(10)25 00(9)07 00(0)04 00(0)04 00(1)04 00(0)07 00(2)06 00(2)21 0(11)09 00(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. rugsėjo 27 d.. |

**Sandro Gotalas** (*Sandro Gotal*; g. 1991 m. rugsėjo 9 d.) – Austrijos puolėjas. FK Sūduva Marijampolė narys.

Karjera
-------

Žaidėjo karjerą pradėjo gimtojo miesto komandoje. Vėliau bandė laimę kroatų, šveicarų ir gudų lygose.

### FK Sūduva

2018 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovauja FK Sūduva Marijampolė. 

Debiutavo 2018 m. rugsėjo 13 d. rungtynėse prieš FK Palanga, kuriose pasižymėjo dviem įvarčiais.

2019 m. rugsėjo 10 d. pranešta, kad žaidėjas paliko FK Sūduva ir karjerą tęs Austrijoje TSV Hartberg klube.

2019 m. Sandro A lygoje sužaidė 8 rungtynes, pelnė 3 įvarčius bei atliko 6 rezultatyvius perdavimus.

Dar keturis kartus žengė į aikštę Europos taurių turnyruose ir kartą LFF taurės turnyre.

### Vėlesnį karjera

2019–2020 m. sezone atstovavo TSV Hartberg, o Austrijos Bundeslygoje sužaidė devynerias rungtynes.

2020–2021 m. persikėlė į Vokietiją, rungtyniavo SV Donaustauf, o 2022 m. pirmoje pusėje – SV Fortuna Regensburg.

Nuo 2022 m. vasaros atstovavo FC Montlingen (Šveicarija).

Pasiekimai
----------

**FK Sūduva Marijampolė**

* A lygos čempionas: 2018 m.
* LFF taurės laimėtojas:
* LFF Supertaurės laimėtojas: 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2018-09-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* weltfussball.de
* transfermarkt.de
* oefb.at svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kilio banga (astronomija)** – skiriamoji riba tarp magnetosferos (heliosferos) ir tarpžvaigždinės medžiagos. Iš esmės tai yra smūginė banga, susidaranti sąveikaujant išorinei terpei ir magnetosferai, gaubiančiai nagrinėjamą objektą (šiuo atveju heliosferą). Kitoms žvaigždėms, tai yra riba tarp žvaigždinio vėjo ir tarpžvaigždinės medžiagos dominavimo sričių.

Planetų magnetosferų atveju kilio banga yra tarsi siena kur sumažėja Saulės vėjo greitis. Geriausiai išstudijuotas kilio bangų pavyzdys yra Saulės vėjo susidūrimas su Žemės magnetopauze, nors tokios smūginės bangos formuojasi ir apie visas magnetinį lauką turinčias planetas. Žemės atveju smūginės bangos fronto storis yra maždaug 100-1000 km ir prasideda apie 90000 km nuo Žemės.

Terminas yra analogiškas terminui laivyboje, kuomet prieš laivo pirmagalį susidaro kilio banga (arba dar kartais naudojamas terminas priekinė banga).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Totalinis futbolas** – lanksti futbolo sistema, kai iš savo pozicijos pasitraukusį žaidėją pakeičia kitoje pozicijoje žaidžiantis komandos draugas siekiant išsaugoti komandos taktinę schemą. Šioje lanksčioje sistemoje nė vienas žaidėjas neturi fiksuotos pozicijos aikštėje. Taip kiekvienas žaidėjas yra gynėjas, saugas ir puolėjas. Manoma, kad totalinis futbolas kilo iš „Stumk ir bėk" sistemos (angl. *Push and Run*).

Totalinio futbolo pagrindai buvo sukurti Jack Reynolds, ilgamečiam Amsterdamo „Ajax" komandos treneriui, treniravusiam komandą XX amžiaus pradžioje. Vėliau jo komandos žaidėjas Rinus Michels pats tapo Amsterdamo „Ajax" komandos treneriu ir pradėjo naudoti tai kas dabar žinoma kaip **totalinis futbolas**. Aštuntajame dešimtmetyje totalinį futbolą žaidęs Amsterdamo „Ajax" klubas dominavo Europoje, tuo pat metu totalinis futbolas pritaikytas ir Nyderlandų futbolo rinktinėje, kuri 1974 ir 1978 metais pateko į pasaulio čempionatų finalą bei abu kartus užėmė antrąją vietą. Rinus Michels auklėtinis Johan Cruyff, žaidęs „Ajax" klube ir Nyderlandų rinktinėje, tapęs treneriu pritaikė totalinio futbolo sistemą FC Barcelona komandoje. **Totalinio futbolo** terminas taip pat naudojamas apibūdinant 8-ojo dešimtmečio Vakarų Vokietijos rinktinės žaidimą.

Ketvirtojo dešimtmečio Austrijos vyrų futbolo rinktinė taip pat turėjo pirmąsias totalinio futbolo apraiškas savo žaidime, todėl kartais yra vadinama pirmąja futbolo rinktine, žaidusia totalinį futbolą.
| *Toto IV* |
| --- |
| Toto IV viršelis |
| Toto studijinis albumas |
| Išleistas | 1982 m. kovo 8 d. |
| Įrašytas | 1981–1982 |
| Žanras | rokas |
| Trukmė | 41:59 |
| Įrašų kompanija | Columbia Records |
| Prodiuseris | Toto |
| Apžvalgos |
| AllMusic 4.5 iš 54.5 iš 54.5 iš 54.5 iš 54.5 iš 5 nuoroda
Rolling Stone 2 iš 52 iš 52 iš 52 iš 52 iš 5 nuoroda
Robert Christgau [B–] nuoroda
Classic Rock Revisited [B+] nuoroda |
| Toto chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Turn Back  (1981) | **Toto IV**  (1982) | Isolation  (1984) |

 |

**„Toto IV"** – ketvirtasis roko grupės Toto studijinis albumas, išleistas 1982 m. kovo 8 d. „Columbia Records" leidėjų kompanijos.

Daina „Rosanna" pasiekė 2-ą vietą „Billboard Hot 100" ir ten išsilaikė penkias savaites. O trečiasis singlas „Africa" pirmasis ir vienintelis grupės hitas, pasiekęs 1-ą vietą „Hot 100" sąraše. Abi šios dainos taip pat tapo hitais Jungtinėje Karalystėje, kur užėmė 12-ą (Rosanna) ir 3-ą (Africa) vietą. Albumo ketvirtasis singlas „I Won't Hold You Back" taip pat pasiekė aukštą poziciją, užimdamas 10-ą vietą. Dėl savo sėkmės su daina „Africa", albumas dar kartą pateko į top dešimtuką 1983 m. pradžioje tiek Amerikoje, tiek Anglijoje.

„Toto IV" laimėjo šešis Grammy apdovanojimus 1983 m. Vieni iš jų yra už „Metų albumą", „Metų prodiuserį" ir dainai „Rosanna" – už „Metų įrašą". Vos išleidus, albumas Jungtinėse Valstijose „Billboard 200" sąraše pasiekė 4-ą vietą. Kalbant apie kitas valstybes, sugebėjo patekti į top dešimtukus Kanadoje, Australijoje, Naujoje Zelandijoje, Nyderlanduose, Italijoje, Norvegijoje ir Japonijoje.

Dainų sąrašas
-------------

### Pirmoji pusė

1. „Rosanna" – 5:31
2. „Make Believe" – 3:43
3. „I Won't Hold You Back" – 4:53
4. „Good for You" – 3:17
5. „It's a Feeling" – 3:05

### Antroji pusė

1. „Afraid of Love" – 3:52
2. „Lovers in the Night" – 4:25
3. „We Made It" – 3:56
4. „Waiting for Your Love" – 4:12
5. „Africa" – 4:55

Šaltiniai
---------

1. ↑  Toto USA chart history, Billboard.com.
2. ↑  Toto UK chart history
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šiuolaikinis lazerinis gulsčiukas
**Lazerinis gulsčiukas** – prietaisas, gulsčiai ar stačiai padėčiai nustatyti. Prieš ar aplink prietaisą yra atvaizduojama vertikali ir/arba horizontali liniją(-os). Šis įrankis yra itin plačiai taikomas atliekant vidaus darbus, apdailoje.

Veikimas
--------

Taškinio lazerio spindulys yra paverčiamas ilga ir plona linija, kuri naudojama suprojektuoti tikslią horizontalią ar vertikalią ašis. Egzistuoja modeliai, turintys lazerio moduliacijos funkciją, kuri leidžia dirbti su lazeriniais imtuvais skirtais rotaciniams nivelyrams. Prietaisuose dažnai naudojamas 635 nm bangos ilgio (raudonas) lazerinis diodas linijų atvaizdavimui. Yra lazerinių gulsčiukų ir su 532 nm (žaliu) bangos ilgio lazeriu, kurie yra geriau matomi žmogaus akims.

Tikslumas
---------

Prietaisas atvaizduoja tikslią horizontalią ir/arba vertikalią ašį, kurios tikslumas gali būti matuojamas milimetrais metrui arba colio dalimis tam tikram atstumui pėdomis. Šiuo metu aukščiausios klasės prietaisai gali siekti tikslumą apytiksliai lygų 0,3 mm/m, o vidutinės klasės – apie 1,5 mm/m.
| Lašaša |
| --- |
|  Lašaša netoli Naujasodžio piliakalnio |
| **Ilgis** | 5,4 km |
| **Baseino plotas** | 9,6 km² |
| **Ištakos** | Į rytus nuo Juodaraisčio |
| **Žiotys** | Jiesia |
| **Šalys** | Lietuva |

**Lašaša** – upelis Prienų rajone, Jiesios dešinysis intakas. Santakos atstumas nuo Jiesios žiočių – 40,5 km. Upelio ilgis – 6 km. Priklauso Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui.

Lašaša teka Šilavoto seniūnijos ribose, juosdama Šilavoto miestelio apylinkes iš pietų. Jo ištakos – dirbami laukai į rytus nuo Juodaraisčio. Upelis aukštupyje teka sureguliuota vaga į pietvakarius, pratekėdamas šiauriau Ingavangio kaimo. Nuo vidurupio natūralia vaga raizgosi į šiaurės vakarus miškinga vietove, per Naujasodį pasiekia Jiesią Šilavoto tvenkinio prieigose.

Prie Lašašos įsikūrusios gyvenvietės: Naujasodis, Ingavangis.

Upėvardis kildinamas iš žuvies pavadinimo „lašiša".

Vandentakio kodas – 10011522.

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 181
3. ↑
Koordinatės: 55°17′49″š. pl. 21°22′26″r. ilg.﻿ / ﻿55.296932°š. pl. 21.373869°r. ilg.﻿ / 55.296932; 21.373869


|  Rusnės koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Šilutės |
| **Savivaldybė** | Šilutės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Rusnė |
| **Adresas** | K. Jurkšaičio g. 2 |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 2008 m. |

**Rusnės koplyčia** – Rusnės Šv. Juozapo parapijos katalikų koplyčia, veikianti Šilutės rajone, Rusnėje. Atidaryta 2008 m. Joje vyksta sekmadieninės pamaldos, kasmetiniai atlaidai. Aptarnauja atvažiuojantis kunigas iš Šilutės. 

Koplyčios interjeras, 2018 m. kovo mėn.

Istorija
--------

Rusnėje gyvena nemaža dalis evangelikų tikėjimą išpažįstančių žmonių. Jie turi savo nemažą bažnyčią. Romos katalikai turėdavo važiuoti melstis į Šilutę, esančią beveik už dešimties kilometrų. Atkūrus Lietuvos Nepriklausomybę, tuometinė buvusi Rusnės savivaldybė (dabar belikusi tik seniūnija) išnuomojo rusniškiams patalpas koplyčiai įrengti. Ir taip rusniškiai, prisiglaudę pusiau valdiškose patalpose, meldėsi penkiolika metų. Kadangi tos patalpos koplyčiai buvo skirtos tik laikinai, Šilutės rajono savivaldybė Rusnės tikintiesiems skyrė buvusį vaikų darželį, kaip manyta, jau ilgesniam naudojimuisi.

Koplyčią 2008 m. balandžio mėn. Atvelykio dieną, pašventino Telšių vyskupas Jonas Boruta. Ji buvo tituluota Šv. Juozapo Darbininko titulu. 

2018 m. katalikų koplyčią nutarta iškelti iš vaikų darželio, suteikiant patalpas Rusnės evangelikų liuteronų bažnyčios pastate.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rusnės Šv. Juozapo parapija

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rusnės koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Pašventinta katalikų koplyčia
Rainbow Warrior
***Rainbow Warrior 1985 m. sprogdinimas*** – vieno iš Greenpeace organizacijai priklausančių laivų susprogdinimas 1985 m. liepos 10 d. kai laivas nuskandintas Prancūzijos užsienio žvalgybos agentų (DGSE). Laivas, prišvartuotas Oklando (*Auckland*) uoste, naktį buvo užminuotas prancūzų narų ir susprogdintas; sprogimo metu žuvo portugalų fotografas Fernando Pereira. Greenpeace laivas ruošėsi išplaukti į prancūzų atominių bandymų zoną Mururoa atole. Sabotažo prieš beginklį, taikioje šalyje prišvartuotą laivą aktas sukėlė tarptautinį skandalą. Prancūzija 2005 m. pripažino, jog terorizmo aktas buvo įvykdytas šalies slaptųjų tarnybų pavedimu. Tik du kaltininkai buvo patraukti teismui ir nors Naujosios Zelandijos teismas už žmogžudystę sprogdintojus nuteisė kalėti 10 metų, pastarieji buvo pervežti į Prancūzijos Polineziją ir greitai išlaisvinti. Po įvykio nuvilnijęs viešas nepasitenkinimas privertė atsistatydinti Prancūzijos karo ministrą Charles Hernu, o praėjus 20 metų oficialiai buvo pripažinta asmeninė prezidento François Mitterrand atsakomybė. Sprogdinimui vadovavęs Prancūzijos žvalgybos viršininkas Louis-Pierre Dillais nuteistas nebuvo, šiuo metu gyvena JAV ir vadovauja belgų ginklų gamintojo FNH padaliniui tiekiančiam ginklus FTB, Pentagonui ir JAV vidaus saugumo departamentui.

Nuorodos
--------

* Greenpeace svetainė
| **Raisa Denisova** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. rugpjūčio 30 d. (92 metai)Tilža |
|  |
| Veikla | latvių antropologė |
|  |
| Alma mater | Maskvos universitetas |

**Raisa Denisova** (*Raisa Deņisova*, 1930 m. rugpjūčio 30 d. Tilža, Balvų savivaldybė) – latvių antropologė.

Biografija
----------

1954 m. baigė Maskvos universitetą. 1973 m. daktarė.

1957–1959 m. ir nuo 1963 m. dirbo Latvijos mokslų akademijos istorijos institute. Tyrinėjo baltų genčių, tarp jų ir lietuvių, etninės antropologijos klausimus. Kraniologijos veikaluose naudojosi lietuviška medžiaga, ištyrė kai kurių Lietuvos rajonų dabartinių gyventojų antropologines ypatybes.

Bibliografija
-------------

* Antropologinė lietuvių ir Rytų latvių sudėtis, 1958 m.
* Senųjų baltų antropologija, 1975 m.
* Latvių etnogenezė, 1977 m.
* Baltų gentys Baltijos finų teritorijoje, 1991 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Česnys. *Raisa Denisova*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 617 psl.