recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Adamas Alksnislatv. *Ādams Eduards Alksnis*** |
| --- |
|  |
| Dail. Jamio Rozentalio tapytas Adamo Alksnio portretas |
| Gimė | 1864 m. vasario 27 d.Mazsalaca |
| Mirė | 1897 m. rugpjūčio 9 d. (33 metai)Ryga |
|  |
| Alma mater | Sankt Peterburgo imperatoriškoji dailės akademija |

**Adamas Eduardas Alksnis** (latv. *Ādams Eduards Alksnis*, *Alksne* 1864 m. vasario 27 d. Mazsalaca, Valmieros apskritis – 1897 m. rugpjūčio 9 d. Ryga) – latvių tapytojas, grafikas. Vienas latvių nacionalinės tapybos mokyklos pradininkų.

Biografija
----------

Mokėsi Rygos vokiečių amatų mokykloje, 1883–1892 m. su pertraukomis studijavo Sankt Peterburgo dailės akademijoje, 1888 m. 1891 m. 1892 m. gavo paskatinamuosius medalius. Devintame-dešimtame dešimtmetyje Sankt Peterburge vadovavo latvių dailininkų būreliui „Rūkis".

Kūryba
------

Sukūrė piešinių, akvarelių, tapybos kūrinių latvių valstiečių buities („Kelyje" 1895 m. „Į darbą", „Artojas", „Sėjėjas", visi 1896 m.), istorijos temomis, peizažų, portretų. Mirė jaunas, paliko daug piešinių, akvarelių ir tik kelis tapybos darbus. Jo darbų turi Latvijos nacionalinis meno muziejus.

Parodos Rygoje
* 1883 m. Amatų mokyklos grupės paroda
* 1896 m. Etnografijos paroda
* 1925 m. 1947 m. 1964 m. atminimo parodos

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ramutė Rachlevičiūtė. *Adamas Alksnis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 367 psl.
2. ↑  Māksla un arhitektūra biogrāfijās, 1. sēj. R.: Latvijas enciklopēdija, 1995.-239. lpp. G. Tidomane, 19.lpp.
Koordinatės: 56°14′46″š. pl. 22°44′51″r. ilg.﻿ / ﻿56.24622°š. pl. 22.74751°r. ilg.﻿ / 56.24622; 22.74751


|  Akmenės Šv. Onos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Akmenės |
| **Savivaldybė** | Akmenės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Akmenė |
| **Adresas** | K. Kasakausko g. 5 |
| **Statybinė medžiaga** | akmens ir plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1912 m. |
| **Stilius** | neoromanika |

 *Kitos reikšmės – Šv. Onos bažnyčia.*
**Akmenės Šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Akmenėje, Dabikinės (Ventos dešiniojo intako) dešiniajame krante.

Istorija
--------

Dirvėnų valsčiaus 1561 m. inventoriuje Akmenė vadinama Dabikine, nurodyti 3 valakai kunigo žemės. Bažnyčiai 1596 m. dovanoti 48 valakai žemės, įsteigta parapinė mokykla.

1705 m. bažnyčia sudegė, netrukus atstatyta. Suirusi bažnyčia 1802 m. nugriauta ir 1806 m. pastatyta nauja. Jai priklausė Pakempinių kaimas. Akmenėje nuo 1836 m. klebonavo kalbininkas Kalikstas Kasakauskas (apie 1792–1886 m.; palaidotas Akmenės kapinėse). Akmenės vikaras Ipolitas Savickis 1863 m. išėjo į sukilimą, pakliuvo į nelaisvę, buvo ištremtas į Tobolską. Dabartinė mūrinė – neogotikinė pseudobazilikinė vienbokštė bažnyčia pastatyta 1907–1912 m.

Architektūra
------------

Bažnyčia neoromaninė, kryžminio plano, vienabokštė, su bokšteliais, projekto architektas K. E. Strandmanas. Bokštas 58,5 m aukščio su aštuonkampe smaile. Akmenų sienos su raudonų plytų mūro ir tinkuotomis detalėmis, spalvinguose fasaduose išryškėja po didelę smailiaarkę nišą su langų rože. Yra 5 altoriai. Šventorius apmūrytas. Jame įrengtos mūrinės Kryžiaus kelio stočių koplytėlės.

* Priekis
* Šoninis fasadas
* Interjeras
* Šventorius

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vidmantas Daugirdas, Algė Jankevičienė. *Akmenės Šv. Onos bažnyčia*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 230 psl.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Akmenės Šv. Onos bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Akmenės Šv. Onos bažnyčia
Koordinatės: 54°24′53″š. pl. 24°01′23″r. ilg.﻿ / ﻿54.414854°š. pl. 24.023193°r. ilg.﻿ / 54.414854; 24.023193

|  Alytaus Šv. Brunono koplyčia |
| --- |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Alytaus |
| **Savivaldybė** | Alytaus miestas |
| **Gyvenvietė** | Alytus |
| **Adresas** | Putinų g. 20 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2009 m. |

**Alytaus Šv. Brunono koplyčia** – naujai įrengta katalikų koplyčia Alytuje, Putinų mikrorajone, Putinų g. 20. Jai suteiktas misionieriaus kankinio Šv. Brunono Kvertafurtiečio titulas. Koplyčia įsikūrusi buvusiame Panemunės pagrindinės mokyklos pradinių klasių pastate. Veikia nuo 2009 m. kuomet buvo įkurta penktoji Alytaus parapija - Šv. Brunono Kverfurtiečio parapija. Parapija ribojasi su Alytaus šv. Angelų Sargų, Alytaus Švč. M. Marijos Krikščionių Pagalbos, Rumbonių Švč. Trejybės ir Kaišiadorių vyskupijai priklausančia Alytaus Šv. Liudviko parapijomis.

Šv. Brunono Kverfurtiečio parapijoje įrengtos 2 šarvojimo salės, konferencijų salė, jaunimo susirinkimų salė, klebonija, po rekonstrukcijos planuojama įrengti piligrimų centrą. Planuojama pastatyti naują parapijos bažnyčią.

Istorija
--------

Nuo 2000 m. Putinų mikrorajono tikintiesiems šv. Mišios sekmadieniais būdavo aukojamos Alytaus Panemunės vidurinėje mokykloje. 2006 m. būsimos parapijos reikalais Vilkaviškio vyskupo pavedimu pradėjo rūpintis Alytaus Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos parapijos vikaras kun. Valdas Simanaitis. 2009 m. atsirado galimybė tikinčiųjų reikmėms pritaikyti buvusio darželio patalpas Putinų gatvėje. Rekonstravus keletą mažesnių patalpų į salę, buvo įrengta koplyčia. Naujieji maldos namai pašventinti 2009 m. lapkričio 29 d. Šv. mišias aukojo Vilkaviškio vyskupas Rimantas Norvila. Kartu su koplyčia buvo pašventinta ir vyskupo dekretu įkurta naujoji Šv. Brunono Kverfurtiečio parapija. Pirmuoju parapijos klebonu paskirtas kun. V. Simanaitis.

Parapijos bažnyčios projektas
-----------------------------

Bažnyčios poreikis yra didelis. Šiuo metu mišias lanko vis daugiau žmonių, o per didžiąsias šventes parapijiečiai nebetelpa į koplyčią, tad mišių jiems tenka klausytis už durų, stovint ant laiptų. Yra parengtas Šv. Brunono Kverfurtiečio bažnyčios maketas, renkamos aukos bažnyčios statybai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Alytaus Šv. Brunono parapija (*vilkaviskis.lcn.lt*) Archyvuota kopija 2017-05-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Pašventinta Šv. Brunono koplyčia - įkurta penkta Alytaus parapija
3. ↑  Miesto vadovai lankėsi šv. Brunono parapijos namuose Archyvuota kopija 2021-01-23 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Kada iškils Alytaus Šv. Brunono Kverfurtiečio bažnyčios bokštai? Archyvuota kopija 2017-03-13 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Kada Alytaus Putinų mikrorajone iškils nauja bažnyčia?

Nuorodos
--------

* Parapijos tinklalapis (*brunonas.lt*)
* Alytuje įkurta šv. Brunono Kverfurtiečio parapija[neveikianti nuoroda]
**Babikių valsčius** (lenk. *Gmina Babiki*) – 1945–1954 ir 1973–1976 metais egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Valsčiaus centras buvo Babikių kaimas.

Istorija
--------

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Valsčius sudarytas 1945 m. iš vakarinės Lenkijos teritorijoje likusios Odelsko valsčiaus dalies. 1952 m. liepos 1 d. valsčiuje buvo 18 kaimų. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas. 1973 m. sausio 1 d. atkūrus valsčių sistemą, valsčius buvo atkurtas ir gyvavo iki 1976 m. liepos 1 d. kai buvo įkurtas naujas Šudzialovo valsčius.

Šaltiniai
---------

* Liczba ludności z publikacji „Rocznik Demograficzny Polski", GUS 1975–1995
* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 r. PRL, GUS, Warszawa
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) Archyvuota kopija 2012-05-12 iš Wayback Machine projekto.;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.) Archyvuota kopija 2013-01-26 iš Wayback Machine projekto.;
* 1976 m. Valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) Archyvuota kopija 2015-04-28 iš Wayback Machine projekto..
Koordinatės: 54°50′09″š. pl. 25°43′54″r. ilg.﻿ / ﻿54.8358°š. pl. 25.7318°r. ilg.﻿ / 54.8358; 25.7318

|  Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Naujosios Vilnios |
| **Savivaldybė** | Vilniaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Buivydžiai |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1986 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Jurgio bažnyčia.*
**Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Buivydžių kaime, 17 km į rytus nuo Nemenčinės, 3 km į vakarus nuo Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos, Neries kairiajame krante. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

Bažnyčia yra architektūros paminklas, kartu su Radziševskių koplyčia įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 1762). Parapijoje veikia Pričiūnų koplyčia.

Istorija
--------

Buivydžiai 1673–1782 m. priklausė Mikališkių reguliariesiems atgailos kanauninkams. Vienuoliai čia pasistatė koplyčią ir joje laikė pamaldas. Nuo 1744 m. rašytos krikšto metrikų knygos.

1787 m. minima sena medinė, kiauru stogu, supuvusiais sienojais bažnyčia.
Vilniaus maršalka Stanislovas Mykolas Radžiševskis apie 1790 m. pastatė medinę aštuoniakampę bažnyčią; įsteigta parapija. 1827 m. visi Buivydžių parapijos gyventojai kalbėjo lietuviškai, nuo 1830 m. pamaldos laikytos ir melstasi tik lenkų kalba.

1902–1906 m. Buivydžiuose klebonavęs Mykolas Masiulis (1857–1906 m.) (palaidotas šventoriuje) gaivino lietuvybę. Lenkijos okupacijos metais klebonavęs Vincentas Miškinis (1893–1973 m.) suimtas ir tardytas. 1982 m. gegužės 29 d. bažnyčia sudegė. Tikinčiųjų lėšomis 1984–1986 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia, savo forma primenanti sudegusiąją.

Architektūra
------------

Bažnyčia taisyklingo aštuoniakampio plano, su centriniu kupolu. Prieangis su kolonomis. Apsidė žemesnė už kupolą. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame išliko varpinė.

Galerija
--------

* Bažnyčia 2016 m.Bažnyčia 2016 m.
* Varpinė šventoriujeVarpinė šventoriuje
* Kryžius ant kupoloKryžius ant kupolo
* Kryžius virš prieangioKryžius virš prieangio

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2016-06-05.

* Senoji bažnyčia
Koordinatės: 55°46′30″š. pl. 24°39′00″r. ilg.﻿ / ﻿55.774871°š. pl. 24.649895°r. ilg.﻿ / 55.774871; 24.649895


|  Bygailių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Panevėžio |
| **Savivaldybė** | Panevėžio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Bygailiai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1895 m. |

**Bygailių Šv. Marijos Magdalenos koplyčia** – veikianti koplyčia Bygailių kaimo kapinėse, Panevėžio rajone, Karsakiškio seniūnijoje, apie 5,5 km į pietryčius nuo Karsakiškio. Koplyčia pasiekiama iš kelio  **122**  Daugpilis–Kupiškis–Panevėžys , pavažiavus apie 3,3 km į pietvakarius (per Lėvens upę), prieš geležinkelio pervažą pasukus į dešinę.

  

Koplyčios pastatas suremontuotas, ji priklauso Karsakiškio Nukryžiuotojo Jėzaus parapijai.

Istorija
--------

Koplyčios istorija siejama su Teresdvario dvaru, kuris žinomas nuo XVII a. 1682 m. (kituose šaltiniuose – 1642 m.) dvaro savininkai grafai Morikoniai čia pastatė medinę Švč. Mergelės Marijos koplyčią. Ją gyventojai 1895 m. atnaujino, o 1935 m. kun. Antanas Pauliukas perstatė. Koplyčia buvo atnaujinta ir padidinta; meistras – K. Damašavičius (parašas ant pamato).

Po 1831 m. sukilimo dvaras iš tuomečių savininkų buvo konfiskuotas, paverstas valstybine valda ir čia įkurtas Teresdvario valstybinis dvaras. Po baudžiavos panaikinimo dvaro žemės buvo išdalintos buvusiems valstybiniams valstiečiams, o buvusiame centre atsirado nauji savininkai – Pauliukai.

Galerija
--------

* Nuoroda į koplyčią, kapinių vartai
* Priekis
* Galinė dalis
* Koplyčios interjeras
* Altoriai: šoninis ir centrinis
* Vargonai stovi ant žemės
* Vargonų klaviatūra
* Vyskupo dekretas dėl atlaidų
* Bokštelio kryžius

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bygailių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
Koordinatės: 55°34′52″š. pl. 25°19′25″r. ilg.﻿ / ﻿55.58104°š. pl. 25.323728°r. ilg.﻿ / 55.58104; 25.323728

 *Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*

|  Debeikių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Anykščių |
| **Savivaldybė** | Anykščių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Debeikiai |
| **Adresas** | Gedimino g. 11 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1913 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Debeikių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Debeikių miestelyje, 5 km į rytus nuo kelio  **120**  Radiškis–Anykščiai–Rokiškis . Bažnyčios dekoras yra dailės paminklas.

Istorija
--------

Galinis fasadas
Dekoratyvi lietvamzdžio detalė
Pirmoji bažnyčia minima 1760 m. Debeikių koplyčioje 1769 m. leista laikyti pamaldas. Steigiamai parapijai dvaras paskyrė 1,5 valako žemės, 1785 m. dovanojo 2 400 sidabrinių rublių. 1799 m. pastatyta medinė bažnyčia (pašventinta 1801 m.). Joje buvo 3 altoriai. Nuo 1804 m. veikė parapinė mokykla. Debeikių bažnyčios metrikų knygos rašytos nuo 1789 m.

Dabartinė mūrinė bažnyčia pastatyta 1906–1913 m. klebono Povilo Šimkevičiaus, vėliau klebono Domininko Mikšio rūpesčiu (už 61410 rb) 1912–1913 m. pastatyta parapijos salė. Į Rusiją 1915 m. išvežti 3 varpai ir negrąžinti. 1918 m. įsisteigė pavasarininkų kuopa. Vyskupas Pranciškus Karevičius 1921 m. bažnyčią konsekravo. 1924 m. Kaune nuliedinti 2 varpai, 1926 m. nupirktas trečias. 1928 m. įrengtos reljefinės Kryžiaus kelio stotys (dail. Vladas Čižauskas), pastatyti vargonai. 1938 m. bažnyčia išdažyta.

Debeikiuose 1920–1947 m. klebonavo Kazimieras Mikelinskas (1889–1957). Jis 1947 m. ištremtas į Sibirą. Į Lietuvą grįžo 1957 m.; palaidotas bažnyčios šventoriuje. Kunigaudamas Debeikiuose K. Mikelinskas rūpinosi naujai pastatytos bažnyčios įrengimu: pastatyti Karaliaučiaus meistro Bruno Gėbelio 22 balsų pneumatiniai vargonai, nupirktos kryžiaus kelio stotys, padirbtos šešios klausyklos, nupirkti varpai, išdekoruotas bažnyčios vidus ir kt. Didelis kunigo darbas – su istoriko kruopštumu 1947 m. parašyta parapijos istorija (rankraštyje). 2003 m. bažnyčios 90-metų jubiliejui šis darbas išleistas atskira knyga.

1950 m. suimtas ir nuteistas 10 m. klebonas Jurgis Šimonėlis. 1973–1992 m. klebonavo Alfonsas Gražys (1923–1992).

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano (42,5 × 25 m), dvibokštė, su apside ir bokšteliu. Šventoriaus (84 × 52 m) tvora 1921 m. sumūryta iš akmenų ir raudonų plytų. Garsėja vargonais.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Knyga apie Debeikių bažnyčią

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Debeikių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2018-10-22 iš Wayback Machine projekto.
Ernst Ludwig Kirchner 1919 m. paveikslas „Žiemos peizažas mėnesienoje" buvo vienas iš eksponuotų parodoje „Degeneracinis menas"
 Jozefas Gebelsas „Degeneracinio meno" parodoje Berlyne
**Degeneracinio meno paroda**, kitaip, „Išsigimusio meno" (vok. *Entartete Kunst*) paroda – kilnojamoji paroda, kuri pirmą kartą įvyko 1937 m. Miunchene. Suorganizuota Vokietiją valdančios nacionalsocialistų partijos iniciatyva.

Degeneraciniu ar išsigimusiu menu nacistinėje Vokietijoje (1933−1945) buvo pavadinta dailininkų modernistų kūryba, kuri neatitiko nacistinės ideologijos. 1937 m. vadovaujant A. Hitlerio mėgstamam dailininkui Adolf Ziegler šimtai kūrinių buvo konfiskuoti ir pašalinti iš viešųjų Vokietijos muziejų ir galerijų. Apie 650 kūrinių, daugiausiai vokiečių menininkų, buvo eksponuoti 1937 m. Miuncheno „Degeneracinio meno" parodoje. Jos laikas sutapo su „Didžiojo Vokietijos meno" paroda Miunchene, kurioje nacistai pateikė savo estetinį supratimą apie meną, daugiausiai klasicizmo ir neoklasicizmo kūrinius.[1][2] Abi parodos buvo beveik toje pačioje gatvėje. Vėliau „Degeneracinio meno" paroda tapo kilnojamąja ir per trejus metus buvo parodyta dar 12 Vokietijos ir Austrijos miestų.

Tarp parodos menininkų, kurie buvo pristatyti „degeneracinio meno" kūrėjais, buvo: Max Beckmann, George Grosz, Erich Heckel, Ernst Ludwig Kirchner, Max Pechstein, Paul Klee, Oskar Kokoschka, Ewald Mataré, Ernst Barlach, Max Ernst, Karel Niestrath, Emil Nolde, Vasilijus Kandinskis, Lyonel Feininger, Christian Rohlf, Karl Schmidt-Rottluff, Lasar Segall, bei lietuvis Pranas Domšaitis ir kt. Nacistai skelbė, kad „degeneracinį meną" esą kuria žydai ir bolševikai, tačiau iš 112 autorių „Degeneracinio meno" parodoje buvo tik 6 žydai. Daugiausiai nacistų dėmesio sulaukė vokiečių ekspresionistų grupės „Tiltas" nariai. 

Parodos ekspozicija buvo suskirstyta į teminius kambarius: meno, kuriuo įžeidžiama Vokietijos moterų garbė; meno, kurį sukūrė žydai ir komunistai; meno, kuriuo įžeidžiami Vokietijos kariai; šventvagiško meno. Vienas kambarys su abstrakcionistiniais paveikslais buvo pavadintas „pamišimo kambariu". Parodos buklete buvo rašoma: *„Iš šio siaubo kambarių paveikslų ir piešinių neįmanoma nusakyti, kas dėjosi sergančiame prote tų, kurie laikė teptuką ir pieštuką"*. „Degeneracinio meno" paroda Miunchene sutraukė apie 1 mln. lankytojų, apie 3 kart daugiau nei „Didžiojo Vokietijos meno".

Šaltiniai
---------

* neuegalerie.org
* BBC News
* germanhistorydocs.ghi-dc.org

1. ↑  nytimes.com
2. ↑  The Guardian
Koordinatės: 55°44′33.724″ š. pl. 25°31′21.612″ r. ilg.﻿ / ﻿55.74270111°š. pl. 25.52267000°r. ilg.﻿ / 55.74270111; 25.52267000

|  Duokiškio Šv. Onos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Rokiškio |
| **Savivaldybė** | Rokiškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Duokiškis |
| **Adresas** | Bedugnio g. 17 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1906 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Onos bažnyčia.*
**Duokiškio Šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Duokiškio miestelyje, 4 km į pietryčius nuo Kamajų-Svėdasų kelio. Liaudies architektūros formų. Vienose iš parapijos kapinių stovi Minčiūnų kapinių koplyčia.

Istorija
--------

Duokiškio alivarkas 1650 m. dovanotas Kamajų bažnyčiai. 1796 m. minima medinė Duokiškio koplyčia.

Baisogalos altarista kunigas Kazimieras Mačionis, 1904 m. atvykęs į Duokiškį, baigė statyti kleboniją ir ėmė organizuoti bažnyčios statybą. Ji 1906 m. pastatyta ir pašventinta. Senoji koplyčia nugriauta. Jos altorius ir įrengimai pernešti į bažnyčią. 1915 m. į Rusiją išvežti 3 varpai. Po Pirmojo pasaulinio karo įsigyti 2 varpai.

1923 m. įsikūrė pavasarininkų kuopa. Kunigo K. Turlos rūpesčiu bažnyčia 1938 m. apdengta skarda. Parapija turėjo 13,9 ha žemės (išsirūpino kun. Julius Pauliukas). Duokiškyje 1952–1990 m. klebonavo Lionginas Neniškis (1915–1990 m.; palaidotas šventoriuje). 1947–1952 m. kalintas klebonas Jonas Matulis (1904–1967 m.).

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, medinė, kryžminio plano, su bokšteliu. Šventoriaus (18,6 aro) tvora akmenų mūro. Jame yra medinė varpinė, senos kapinės.

Nuorodos
--------

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2009-05-30 iš Wayback Machine projekto.
* Archyvuota kopija 2007-08-13 iš Wayback Machine projekto.
* Duokiškio Šv. Onos bažnyčia
Koordinatės: 54°26′08″ š. pl. 24°30′04″ r. ilg.﻿ / ﻿54.43556°š. pl. 24.50111°r. ilg.﻿ / 54.43556; 24.50111


|  Dusmenų Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Elektrėnų |
| **Savivaldybė** | Trakų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Dusmenys |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1818 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia.*
**Dusmenų Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Dusmenų kaime, prie kelio  **220**  Trakai–Rūdiškės–Pivašiūnai–Alytus . Liaudiško stiliaus, turi klasicizmo bruožų.

Istorija
--------

1522 m. minima parapinė bažnyčia. Manoma, kad ji sunyko per reformaciją, kadangi XVII a. jau neminima.

1667 m. Mykolas Kazimieras Pacas Dusmenų dvarą nupirko ir dovanojo Pažaislio vienuolyno vienuoliams kamalduliams. Dusmenų dvaras vienuoliams kamalduliams priklausė 1667–1831 m. Jie pastatė koplyčią (minima 1744 m.), joje 1797 m. laikydavo pamaldas. Vienuoliai 1818 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. 1825 m. įkurta parapija.

1863 m. liepos 21 d. areštuotas klebonas Steponas Gailevičius. Jis po mėnesio kalėjime mirė. Dusmenų bažnyčioje vargonininkavo Miko ir Kipro Petrauskų tėvas. Iki 1915 m. rengtasi statyti mūrinę bažnyčią, buvo vežami akmenys, bet sutrukdė Pirmasis pasaulinis karas. Klebono Juozapo Čapliko rūpesčiu bažnyčia 1920 m. apdengta skarda, klebono St. Smolinsko ir parapijiečių – suremontuota bažnyčia ir altoriai. Per Antrąjį pasaulinį karą ir po jo Dusmenyse klebonavo Jonas Žvinys. Jis rėmė rezistencijos dalyvius, už tai buvo nuteistas 25 m. kalėti. Iškalėjęs Intoje 10 m. grįžo į Dusmenis ir iki 1983 m. buvo Dusmenų parapijos klebonas.

1965–1967 m. bažnyčia atnaujinta.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudiško stiliaus, turi klasicizmo bruožų, su 4 kolonų portiku, trapecijos formos frontonu ir bokšteliu. Prieš bažnyčią stovi medinė varpinė, prie jos – medinis kryžius.

Nuorodos
--------

* Dusmenų šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia

* Bažnyčia iš šono
* Šventoriaus vartai
* Varpinė
*Kitos reikšmės – Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia.*
Koordinatės: 56°08′57″š. pl. 23°37′22″r. ilg.﻿ / ﻿56.149128°š. pl. 23.622789°r. ilg.﻿ / 56.149128; 23.622789


|  Gasčiūnų Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Joniškio |
| **Savivaldybė** | Joniškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gasčiūnai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | XVIII a. |

**Gasčiūnų Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gasčiūnų kaime, 10 km į pietus nuo Joniškio. Vadinama šv. Stanislovo Kostkos (1550–1568) vardu.
Parapijoje veikia Kurmaičių Šv. Mato Apaštalo koplyčia.

2015 m.

Istorija
--------

Gasčiūnuose XVII a. pastatyta medinė koplyčia. Iki 1786 m. ji atstatyta, 1902 m. paskirtas kunigas, koplyčia tapo filija. Kauno gubernatorius 1903 m. neleido laikyti pamaldų ir gyventi kunigui. Šis draudimas 1904 m. panaikintas. 1909 m. įsigytas varpas, įsteigta „Saulės" draugijos mokykla. Klebono Flavijaus Žilinsko rūpesčiu bažnyčia 1931 m. padidinta ir pašventinta.

Architektūra
------------

Liaudies architektūros formų kuklus pastatas su dvišlaičiu stogu, išsiskiria dideliu piramidiniu aukštu bokštu. Bokštą puošia apskritas žvaigždinis langelis ir du dideli langai su arkomis bei daugybe stiklų.

Bažnyčia medinė, stačiakampio plano, vienabokštė, vienanavė. Šventoriaus tvora sumūryta iš plytų, su arkiniais vartais. Jame stovi stulpinė varpinė, pastatyta 1933 m.

Kaimo kapinių varpinė yra be sienų, tik piramidinis stogelis ant stulpų su spyriais. Du varpai matomi iš lauko ir pasiekiami nuo žemės. Didysis varpas lietas 1781 m. Bažnyčią ir kapines juosia plytų mūro tvora su gražiais vartais. Šie vartai turi tris arkas ir yra uždaromi geležinių pinučių varteliais.

Nuotraukos
----------

* Iš priekio
* Bažnyčios pietinis fasadas
* Bažnyčios vakarinis fasadas
* Nukryžiuotojo skulpturėlė ant bažnyčios apsidės
* Bažnyčios apsidė
* Bažnyčios vartai
* Bažnyčios varpinė
* Varpas kabo apie 2,5 m aukštyje
* Bažnyčios smailės kryžius

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gasčiūnų Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Bažnyčios nuotraukų galerija[neveikianti nuoroda]
*Kitos reikšmės – Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.*
Koordinatės: 55°14′33″š. pl. 22°28′28″r. ilg.﻿ / ﻿55.242483°š. pl. 22.474559°r. ilg.﻿ / 55.242483; 22.474559

|  Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Tauragės |
| **Savivaldybė** | Tauragės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gaurė |
| **Adresas** | Gaurės g. 10 |
| **Statybinė medžiaga** | Mūras |
| **Pastatyta** | 1992 |

**Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gaurės miestelyje, prie Įkojo ir Šešuvies santakos.

Istorija
--------

Gaurėje 1661 m. minima evangelikų reformatų bažnyčia. Grįžęs į katalikybę Gabrielius Kaminskis 1670 m. katalikų bažnyčiai skyrė turtų. Įkurta parapija, dovanotas Vytariškių (vėliau pavadintas Kunigiškiais) kaimas. Po 1671 m. panaikinta evangelikų reformatų bažnyčia. Metrikų knygos rašytos nuo 1675 m.

Galinė dalis
1773 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1887 m. leista apmūryti šventorių. 1918–1943 m. klebonavo Kazimieras Šleivys. Jis už lietuvišką veiklą, draudžiamos spaudos platinimą 1902 m. buvo 2 m. ištremtas iš Lietuvos. 1970 m. bažnyčia sudegė.

1971 m. maldos namai įrengti gyvenamajame name. 1992 m. pradėta statyti nauja bažnyčia. Šventoriuje išlikę senosios bažnyčios mūrinės tvoros vartai ir medinė varpinė, 5 geležiniai kryžiai (XIX a.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Vartai". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  „Varpinė". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Gaurės Šv. arkangelo Mykolo parapija (dekanato inf.)
* Gaurės Šv. arkangelo Mykolo parapija (*facebook.com*)
* Bažnytiniai dokumentai
Koordinatės: 55°50′22.65″ š. pl. 24°41′56.23″ r. ilg.﻿ / ﻿55.8396250°š. pl. 24.6989528°r. ilg.﻿ / 55.8396250; 24.6989528


|  Geležių Šv. Juozapo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Panevėžio |
| **Savivaldybė** | Panevėžio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Geležiai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1936 m. |

Galinė dalis

 *Kitos reikšmės – Šv. Juozapo bažnyčia.*
**Geležių Šv. Juozapo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Geležių miestelyje, 8,5 km į šiaurę nuo Subačiaus geležinkelio stoties. Turi neogotikos bruožų.

Parapijoje yra Sodelių Šv. Dvasios ir Bikiškių Kristaus Atsimainymo koplyčios.

Istorija
--------

Naujadvario dvaro (1 km į pietus nuo Geležių) savininkas Puzinas Geležių kapinėse 1779 m. pastatė medinę koplyčią. Kurį laiką buvo dvaro išlaikomas kapelionas (pamaldos leistos 1783 m.). Iki XIX a. vidurio koplyčia vadinta Naujadvario vardu.

1874 m. pastatyta medinė bažnyčia. Prie jos Jonas Baruolis (1848–1930 m.) pastatė varpinę (apačia akmeninė, viršus medinis). Bažnyčiai iš Naujadvario dvaro 1925 m. paskirta 6 ha žemės.

Bažnyčiai sunykus, ji ir varpinė 1935 m. nugriautos. Toje pačioje vietoje kunigo Vinco Beinorto rūpesčiu ir parapijiečių lėšomis 1936 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Ji 1937 m. išdažyta, įrengta sakykla. 1938 m. įrengti 5 registrų vargonai.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi neogotikos bruožų, kryžminio plano. Bokštas pastatytas prie fasado kairiojo kampo. Vienanavė. Šventoriaus (53 × 40 m) tvora akmenų mūro ir metalo. Šventoriuje yra senos kapinės.

Nuotraukos
----------

* Šventoriaus vartai
* Geležių bažnyčia
* Geležių bažnyčia iš šiaurės rytų pusės
* Geležių bažnyčia
* Geležių bažnyčia iš pietų pusės

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geležių Šv. Juozapo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2014-11-10 iš Wayback Machine projekto.
* Bažnytiniai dokumentai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Sąrašas:Bažnyčios turinčios Šv. apaštalo evangelisto Mato titulą.*
Koordinatės: 56°02′59″š. pl. 21°43′26″r. ilg.﻿ / ﻿56.04965°š. pl. 21.72386°r. ilg.﻿ / 56.04965; 21.72386

|  Gintališkės Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Plungės |
| **Savivaldybė** | Plungės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gintališkė |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1845 m. |

**Gintališkės Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gintališkės kaime, prie Salantų–Platelių kelio, Bebrės ir Salanto santakos. Savo forma primena tradicini gyvenamąjį namą.

Istorija
--------

Bažnyčia pastatyta apie 1730 m. Metrikų knygos rašytos nuo 1735 m. Manoma, kad 1778 m. naują bažnyčią pastatė Mykolas Pacas. 1779 m. jai dovanota žemės, 1781 m. įkurta parapija. XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. 1845 m. bažnyčia perstatyta, 1896 m. pakeista dalis sienojų, pastatas padidintas. 1850 m. pastatyta varpinė. Architektūros paminklu paskelbta 1957 m.

Architektūra
------------

Bažnyčia savo forma primena tradicinį gyvenamąjį namą, stačiakampio plano, su bokšteliais ant stogo galų. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gintališkės Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 55°18′32.324″ š. pl. 23°12′36.342″ r. ilg.﻿ / ﻿55.30897889°š. pl. 23.21009500°r. ilg.﻿ / 55.30897889; 23.21009500

|  Girkalnio Šv. Jurgio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Raseinių |
| **Savivaldybė** | Raseinių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Girkalnis |
| **Adresas** | Žemaičių g. 2 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1991 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Jurgio bažnyčia.*
**Girkalnio Šv. Jurgio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Girkalnio miestelyje, 1 km į pietus nuo magistralinio kelio  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda .

Parapijoje veikia Griaužų koplyčia.

Istorija
--------

Legendos pasakoja, kad bažnyčią pastatydinęs ponas Jurgis, kuris maldomis sugebėjęs apsisaugoti nuo jį užpuolusių vilkų girioje ant kalno (Girkalnyje).

Girkalnis iki 1842 m. priklausė Žemaičių vyskupams. Iki 1613 m. pastatyta bažnyčia. 1622 m. įsteigta parapija. Tais pat metais Žemaičių vyskupo stalo generaliniame inventoriuje minima, kad bažnyčiai reikalingas remontas.

1744 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Jai 1826 m. pakeisti sienojai. Parapijai 1841 m. priklausė 2 valakai ir 6 margai žemės, klebonas gavo 103,5 rb per metus. Girkalnio klebonas Mykolas Valauskas 1863 m. ištremtas į Tomsko guberniją (mirė 1869 m.).

Bažnyčia iš šono
1890 m. rugpjūčio 20 d. bažnyčią uždegė žaibas. Kauno gubernatorius neleido statyti laikinos, todėl pamaldos perkeltos į ankštą kapinių koplyčią. Valdžia atmetė kelis parapijiečių prašymus ir neleido statyti mūrinės bažnyčios. Išdegtas plytas teko parduoti. 1896 m. leista statyti medinę. Kryžminio plano bažnyčia 1898 m. buvo pastatyta ir konsekruota. Darbus prižiūrėjo architektas Nikolajus Andrejevas. 1907 m. įsteigta parapijos bibliotekėlė. Ją perėmė 1908 m. įsteigtas „Saulės" draugijos skyrius.

Bažnyčia 1944 m. sudegė. Maldos namai įrengti parapijos salėje (1964 m. sudegė), vėliau – iš Vengerskų kaimo atkeltame name. Girkalnio klebonas Prosperas Bubnys 1971 m. už vaikų katekizaciją nuteistas 1 m. kalėti.

Architektūra
------------

Pagal architekto Felikso Sakalausko projektą 1990 m. pradėta statyti nauja bažnyčia.

Nuorodos
--------

* Girkalnio šv. Jurgio bažnyčia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Jono Nepomuko bažnyčia.*
Koordinatės: 56°04′17″š. pl. 21°24′30″r. ilg.﻿ / ﻿56.071364°š. pl. 21.408241°r. ilg.﻿ / 56.071364; 21.408241

|  Grūšlaukės Šv. Jono Nepomuko bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Palangos |
| **Savivaldybė** | Kretingos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Grūšlaukė |
| **Adresas** | Darbėnų g. 29 |
| **Pastatyta** | 2000 m. |

**Grūšlaukės Šv. Jono Nepomuko bažnyčia** Grūšlaukės miestelyje, 12 km į vakarus nuo Salantų.

Parapijoje stovi Grūšlaukės kapinių koplyčia.

Istorija
--------

Ignas Oginskis ir Elena Oginskienė 1765 m. skyrė lėšų bažnyčiai. Jai 1771 m. dovanoti 3 margai žemės. Bažnyčia buvo pastatyta 1778 m. buvo Salantų parapijos filija, o 1923 m. jai suteiktos parapijos teisės. 1923 m. įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia sudegė. 1947 m. pastatyta nauja medinė.

1990 m. netoli senosios buvo pradėta statyti nauja bažnyčia, kurią projektavo architektas S. Stipinis ir inžinierius V. Žemaitis. Statybos pabaiga – 2000 m. Senoji Šv. Jono Nepomuko bažnyčia nustojo veikti 1995 m. Naujoji bažnyčia perėmė senosios pavadinimą.

Senoji Šv. Jono Nepomuko bažnyčia

Architektūra
------------

Iki Antrojo pasaulinio karo stovėjusi bažnyčia buvo kryžiaus formos. Iki 1995 m. naudota Šv. Jono Nepomuko bažnyčia yra stačiakampio plano, bebokštė. Savo forma primena tradicinį medinį gyvenamąjį namą. Dabartinė Šv. Jono Nepomuko bažnyčia mūrinė.
| Marijampolės futbolo arena |
| --- |
|  |
| Vieta | Kauno g. 125, Marijampolė, Lietuva |
| Pradėtas statyti | 2007 m. |
| Atidarytas | 2008 m. |
| Savininkas | Marijampolės miesto savivaldybė ir FK Sūduva |
| Talpa | 2 680 žiūrovų Futbolas |
| Nuomininkai | FK Sūduva |

**Marijampolės futbolo arena** – futbolo standartinių matmenų aikštės maniežas su dirbtine danga. 

Dėl rėmimo sutarčių nuo 2011 iki 2019 m. gruodžio mėn. vadinosi **ARVI arena**. 2020–2022 m. trejus sezonus vadintas **„Hikvision" arena**.

Istorija
--------

2008 m. liepos 6 d. atidarytas maniežas. Toks maniežas buvo pirmas Baltijos šalyse. Manieže įrengta apšvietimo sistema, pilnų matmenų dirbtinės dangos futbolo aikštė leidžia žaisti futbolą ištisus metus. Manieže taip pat įrengti bėgimo takai lengvaatlečiams, yra persirengimo kambariai su dušais ir masažo kambarėliais.

2011 m. „Sūduvos" klubas pasirašė rėmimo sutartį su ARVI grupe ir maniežas buvo pavadintas ARVI pavadinimu.

2019 m. gruodžio 11 d. pasirodė pranešimai, kad ARVI grupė neberems „Sūduvos" klubo. Stadionas buvo laikinai pervadinta į **Marijampolės futbolo maniežą**.

2020 m. sausio mėn. kinų kompanija Hikvision tapo FK Sūduva generaliniu rėmėju. Tuo pačiu vardas buvo perteiktas ir maniežui, oficialus pavadinimas tapo **Hikvision arena** (arba, *Hikvision arena (maniežas)*, kad atskirti nuo stadiono).

2023 m. vasario mėn. tapo aišku, kad „Hikvision" neberems klubo, o stadionai nebenaudos šios firmos žymens.

Statyba
-------

Maniežo statybą finansavo ES, LR vyriausybė, Marijampolės miesto savivaldybė, privatūs rėmėjai, ir futbolo klubas „Sūduva".

Taip pat žiūrėkite
------------------

* Marijampolės futbolo arena (stadionas)

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Didžiosios Inagua salos šiaurinis krantas
**Inagua** − piečiausia Bahamų salų dalis, kurią sudaro dvi salos: *Didžioji Inagua* ir *Mažoji Inagua*. Administracinis centras − Metju Taunas (*Matthew Town*).

Didžiosios Inagua plotas 1544 km². Salos ilgis 90 km, plotis − 30 km. Aukščiausias taškas − *Rytų kalnas* (33 m). Gyventojų − 969 (2000). Didžioji Inagua yra trečia pagal dydį sala Bahamuose. Nuo Kubos Inagua salą skiria 90 km.

Didžiojoje Inagua yra keletas ežerų, iš kurių ilgiausias (apie 19 km) Rosos ežeras (*Lake Rosa*). Yra įkurtas paukščių rezervatas, kuriame yra ne tik flamingų, bet ir daug kitų egzotinių paukščių rūšių.

Kaimyninė Mažoji Inagua yra negyvenama sala, 8 km į šiaurės rytus nuo Didžiosios Inagua. Mažoji Inagua apsupta rifų, kurie neleidžia laivams prisiartinti prie jos krantų. Rasta istorinių dokumentų, patvirtinančių, kad tarp 1500 m. ir 1825 m. ant šių rifų sudužo nemažai laivų.

Nuorodos
--------

* Inagua salos Archyvuota kopija 2010-01-28 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)


|  |  |
| --- | --- |
| **Bahamų apskritys** |  |
| Aklinsas | Berio salos | Biminis | Blek Pointas | Katės sala | Centrinis Abakas | Centrinis Androsas | Centrinė Eleutera | Friportas | Kreivoji sala | Rytų Didžioji Bahama | Eksuma | Didysis rifas | Krantinės sala | Inagua | Ilgoji sala | Mangrovės rifas | Majaguana | Mūro sala | Naujasis Providensas | Šiaurės Abakas | Šiaurės Androsas | Šiaurės Eleutera | Dantytoji sala | Romo rifas | San Salvadoras | Pietų Abakas | Pietų Androsas | Pietų Eleutera | Ispanų Sienos | Vakarų Didžioji Bahama |
Koordinatės: 55°48′46″š. pl. 22°23′12″r. ilg.﻿ / ﻿55.812853°š. pl. 22.38675°r. ilg.﻿ / 55.812853; 22.38675


|  Janapolės koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Telšių |
| **Savivaldybė** | Telšių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Janapolė |
| **Adresas** | Viržuvėnų g. 32A |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1888 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

**Janapolės Visų Šventųjų koplyčia** – koplyčia, esanti Janapolėje, Varnių seniūnijoje, Telšių rajone, apie 1 km į rytus nuo  **160**  Telšiai–Varniai–Laukuva . Koplyčia stūkso senųjų katalikų kapinių apsuptyje, priešais arkinius mūro vartus. Nuo jų veda betoninis takas su laiptais. Kapinės siekia Janapolės bažnyčios šventorių.

Janapolės koplyčia 2015 m.
Kapinių vartai

Istorija
--------

Medinė Janapolės koplyčia pastatyta 1888 m. (kitais duomenimis, 1887 m.). Kapinių koplyčioje būta altoriaus, o bokštelyje varpo, kurį Pirmojo Pasaulinio karo metais pasisavino vokiečių kariuomenė. Kapinių tvora, gausėjant palaidojimų, ne kartą perstatyta. Žinoma, kad buvo išmūryta 1922 m. Po metų kapinės išplėstos ir pašventintos 1923 m. gegužės 27 d. parapiją vizitavusio Žemaičių vyskupo Pranciškaus Karevičiaus.

Sovietmečiu koplyčia buvo menkai prižiūrima, tarnavo sandėliu laidojimo reikmenims, vėliau kiek tvarkyta. Išliko originalaus altoriaus fragmentas, nedidelis varpas, stogo smailės kryžius (forma primenantis kryžius ant kaimyninės bažnyčios). Atgimimo metais remontuojant bažnyčią, laikytos pamaldos, pastatant nešiojamą altorėlį. 

2010 m. oficialiai įregistruota Janapolės Šv. Arkangelo Mykolo parapijoje, 2011 m. suteiktas Visų šventųjų titulas.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Janapolės koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Janapolei - 635 metai Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Fallopia japonica** |
| --- |
| Japoninis pelėvirkštis (*Fallopia japonica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Rūgtiniai  *( Polygonaceae)* |
| Gentis: | Pelėvirkštis  *( Fallopia)* |
| Rūšis: | Japoninis pelėvirkštis  *( Fallopia japonica)* |

 |

**Japoninis pelėvirkštis** arba ***japoninė reinutrė, plačialapė reinutrė*** (*Fallopia japonica*, sin. *Reynoutria japonica*) – rūgtinių (*Polygonaceae*) šeimos stambus žolinis augalas, kilęs iš Rytų Azijos. Šnekamojoje kalboje dar vadinamas „bambuku" (nors jiems negiminingas).

Augalas daugiametis iki 3-4 m aukščio, tvirtu, lanksčiu, segmentuotu stiebu. Lapai išaugę pražangiai, laikosi ant ilgų rausvų lapkočių. Lapai paprastieji, ovalūs, lygiakraščiai, 7-14 cm ilgio ir 5-12 cm pločio. Žiedai smulkūs, balti arba kremiški, susitelkę ant 6-15 cm ilgio stačių šluotelių. Žydi vasaros pabaigoje arba rudens pradžioje.

Augalas labai vešlus, sparčiai plintantis šaknų pagalba. Auga upių pakrantėse, pakelėse, dykrose, sudaro tankius sąžalynus. Lietuvoje vietomis auginamas soduose, darželiuose kaip dekoratyvinis augalas. Pripažintas pavojinga invazine rūšimi. Tvirta japoninio pelėvirkščio šaknų sistema ardo grindinius, kelius, statinių pamatus, alina dirvožemį. Nereiklus dirvos rūgštumui, mėgstą drėgną, derlingą žemę, pavėsingas vietas, nors žiemą antžeminė dalis sušąla ir išdžiūva, bet šaknys pakelia iki -35 °C šaltį. Nupjautas greitai atauga. Naikinamas herbicidais. JAV, Kanadoje, daugelyje Europos šalių japoniniai pelėvirkščiai sudaro ištisus sąžalynus.

Japoninis pelėvirkštis medingas, vertingas bitininkystėje, nes žydi, kuomet daugelis augalų jau nužydėję. Jauni augalo ūgliai valgomi, skoniu primena rabarbarą (kaip ir pastarasis, turi oksalo rūgšties, todėl dideli kiekiai gali būti kenksmingi). Šaknyse yra emodino, todėl kinų ir japonų liaudies medicinoje jos naudojamos kaip laisvinamieji vaistai.

* LapaiLapai
* ŽiedynaiŽiedynai
* ŪgliaiŪgliai
* Invazija NyderlanduoseInvazija Nyderlanduose

Šaltiniai
---------

1. ↑  Reynoutria japonica Houtt. *Kew Royal Botanic Gardens*
2. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 65
3. ↑  Lowe S, Browne M, Boudjelas S, De Poorter M. „100 of the World’s Worst Invasive Alien Species: A Selection from the Global Invasive Species Database"
4. ↑  Pavojaus varpais – dėl vešlaus gražuolio, *Kauno diena*
5. ↑  Elias, Thomas S.; Dykeman, Peter A. (2009) [1982]. *Edible Wild Plants: A North American Field Guide to Over 200 Natural Foods*. New York: Sterling. p. 99.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°04′17″ š. pl. 25°39′54″ r. ilg.﻿ / ﻿55.07139°š. pl. 25.66500°r. ilg.﻿ / 55.07139; 25.66500

|  Joniškio Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Molėtų |
| **Savivaldybė** | Molėtų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Joniškis (Molėtai) |
| **Adresas** | Dubingių g. 2 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | XVIII a. pr. |

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia.*
**Joniškio Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Joniškio miestelyje, Arino ežero šiaurės vakarų krante.

Istorija
--------

Pirmąją bažnyčią 1726 m. pastatė jėzuitai. Prie jos veikė parapinė mokykla. 1752 m. bažnyčiai suteikti atlaidai. 1782 m. parapijoje veikė Švč. Trejybės ir Švč. Marijos Škaplierinės brolijos. Klebono F. Petrausko ir parapijiečių rūpesčiu 1848 m. pakeisti bažnyčios sienojai. Po 1891 m. klebonas Tomas Sirvydas pamaldas pradėjo laikyti lietuviškai. Bažnyčioje nuolat būta nesutarimų tarp lenkų ir lietuvių. 1912 m. teisti asmenys, terorizavę tuos, kurie viešai kalbėjo lietuviškai, giedojo lietuviškas giesmes ir skaitė iš lietuviškų maldaknygių.

Tarpukariu religinį ir kultūrinį švietimą organizavo klebonas Andrius Juknevičius. Klebonas Antanas Mažeika (Joniškyje nuo 1929 m.) 1945 m. ištremtas, klebonas Juozas Voveris (1911–1979 m.) taip pat buvo ištremtas, klebonas Juozas Šalčius (1900–1988) nuteistas 10 m. kalėti.

1978-1988 m. Joniškio klebonas - Česlovas Kavaliauskas (teologas, poetas, Biblijos vertėjas). 1996-2012 m. klebonas - Edvardas Kraujalis.

Architektūra, vargonai
----------------------

Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė, su trisiene apside ir 2 žemesnėmis zakristijomis. Vidus 3 navų, su kolonomis. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas kunigas Stanislovas Šlamas (1866–1951), draudžiamos spaudos platintojas.
Vargonai pagaminti XVIII a. pabaigoje, laikomi vienais seniausių išlikusių Vilniaus mokyklos barokinio stiliaus vargonais. 

* Joniškio bažnyčiaJoniškio bažnyčia
* Joniškio bažnyčiaJoniškio bažnyčia
* Joniškio bažnyčios vartaiJoniškio bažnyčios vartai
* Joniškio bažnyčios interjerasJoniškio bažnyčios interjeras
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kabantis tiltas San Fransiske.
**Kabantis tiltas** – tiltų konstrukcijos tipas.

Konstrukcija
------------

Tokio tipo tiltų konstrukcijos yra vienos iš veiksmingiausių tiltų konstrukcijų. Pagrindiniu laikančiuoju kabamojo tilto konstrukcijų
elementu laikomas parabolės apybrėžos tempiamasis lynas, atremtas į pilonus. Prie šio lyno per pakabas tvirtinama standumo sija, kurioje veikia nedideli lenkiamieji momentai. Vienas iš pagrindinių kabamųjų konstrukcijų trūkumų – didelis deformatyvumas, kurį lemia poslinkiai, sukeliami apkrovos poveikio. Be to, kabamųjų lynų tempimo jėgoms perimti turi būti įrengiami masyvūs inkariniai pamatai.

Kabančių tiltų konstrukcijos yra išraiškingos ir palyginus estetiškos.

Ryšys su kito tipo tiltais
--------------------------

Progresuojant tiltų statybai kabantys tiltai davė pamatą kitų tipų tiltų atsiradimui: vantinis tiltas, poarkinis tiltas.

Paskirtis
---------

Gana plačiai naudojama pėsčiųjų tiltams. Tinkami transporto priemonėms. Nėra tokie stiprūs, todėl tinka tik lengvo svorio traukiniams.
Departamento buveinė
**Kalėjimų departamentas** – Lietuvos įstaiga, vadovaujanti ir kontroliuojanti laisvės atėmimo vietų įstaigų veiklą.

Istorija
--------

1990 m. įsteigtas **Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos Pataisos darbų departamentas**, pertvarkius Vidaus reikalų ministerijos Pataisos reikalų valdybą.

2000 m. įstaiga pertvarkyta į Kalėjimų departamentą prie Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijos.

2001 m. Vidaus tarnybos dalinių kalėjimų apsaugos tarnyba ir policijos komisariatų Pataisos darbų inspekcijos perėjo šiam departamentui. 2002 m. Pataisos darbų inspekcijų pagrindu įkurtos probacijos tarnybos, 2018 m. jos buvo sujungtos į Lietuvos probacijos tarnybą.

2019 m. įkalinimo įstaigų Kriminalinės žvalgybos skyriai prijungti prie departamento Kriminalinės žvalgybos valdybos.

Direktoriai
-----------

* Jonas Blaževičius – 1990–2001 m.
* Skirmantas Agurkis – 2002–2003 m.
* Rimvidas Kūgis – 2003–2005 m.
* Saulius Vitkūnas – 2005–2011 m.
* Kęstutis Širvaitis – 2011–2012 m.
* Artūras Norkevičius – 2012–2014 m.
* Živilė Mikėnaitė – 2015–2017 m.
* Robertas Krikštaponis – 2017–2019 m.
* Virginijus Kulikauskas – nuo 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

Interneto svetainė
Koordinatės: 54°55′32″š. pl. 23°52′20″r. ilg.﻿ / ﻿54.925565°š. pl. 23.87231°r. ilg.﻿ / 54.925565; 23.87231


|  Kauno Šv. Jono Pauliaus II parapijos koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Kauno I |
| **Savivaldybė** | Kauno miestas |
| **Gyvenvietė** | Kaunas |
| **Adresas** | Baltų pr. 44 B |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2015 |

Parapijos logotipas
**Kauno Šv. Jono Pauliaus II parapijos koplyčia** – parapijos koplyčia Kaune, pastatyta 2015 m. Iki jos pamaldos laikinai vyko Šilainiuose esančios Jono Pauliaus II gimnazijos aktų salėje, Baltų pr. 103, ir II–sios klinikinės ligoninės koplyčioje, Josvainių g. 2.

Istorija
--------

Šilainių gyvenamajame mikrorajone esančiai vienai Šv. Dvasios bažnyčiai nepajėgiant tinkamai aptarnauti tikinčiųjų poreikių ir siekiant tolygesnio maldos namų išdėstymo mieste, 2013 m. buvo įsteigta Kauno Palaimintojo Jono Pauliaus II parapija. Šiai parapijai priskirta dalis Kauno Šventosios Dvasios parapijos teritorijos ir dalis Raudondvario Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės parapijos teritorijos. Ištisai arba iš dalies priklausantys naujajai parapijai gyvenamieji mikrorajonai: Giraitė, Linkuva, Maironiškiai, Milikoniai, Ramovės, Romainiai, Smėliai, Užliedžiai, Vijūkai,

Parapijos klebonas – kun. Andrius Alminas, lig tol ėjęs Kauno Palaimintojo Jurgio Matulaičio (Eigulių) parapijos vikaro ir Kauno universitetinių klinikų kapeliono pareigas. Naujajam klebonui pavesta burti gyvą parapijos bendruomenę, rūpintis maldos namų įkūrimu bei parapijos bažnyčios statyba.

2014 m. liepos mėn. pradėta vykdyti parapijos bendruomenės namų – koplyčios statyba. Statinio plotas – 253 m². projektą paruošė arch. Algimantas Kančas. Nuomojamos patalpos iš Jono Pauliaus II gimnazijos netenkino bendruomenės poreikių, be to, aktų sale galima naudotis tik sekmadieniais, nevykdant didesnių kultūrinių ir dvasinių projektų. 2014 m. rugsėjo mėn. pakloti koplyčios pamatai. 2015 m. kovo mėn. įvyko pirmosios šv. mišios Verbų sekmadienį naujojoje koplyčioje.

2017 m. liepos 5 d. prie parapijos koplyčios buvo įkasta būsimos bažnyčios bei monumento „Pašaukti laisvei" kapsulė. Bažnyčios statybą planuojama užbaigti 2022 m.

* Koplyčios interjeras
* Koplyčia 2015 m.
* Vieta būsimai bažnyčiai, 2017 m.
* Kryžius būsimos bažnyčios vietoje, 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Įsteigta nauja Kauno Palaimintojo Jono Pauliaus II parapija ir paskirtas jos klebonas
2. ↑  Kaune iškils Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia ir monumentas „Pašaukti laisvei"
3. ↑  Kaune iškilo aukščiausias Lietuvoje kryžius

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kauno Šv. Jono Pauliaus II parapijos koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kauno Šv. Jono Pauliaus II parapijos svetainė