recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Arthur Becker** |
| --- |
| Gimė | 1862 m. gegužės 19 d.Klaipėda, Prūsijos karalystė |
| Mirė | 1933 m. kovo 20 d. (70 metų)Ziuderholcas, Veimaro respublika |
|  |
| Veikla | politikas, dvarininkas, verslininkas |

**Arthur Becker** (1862 m. gegužės 19 d. Klaipėdoje – 1933 m. kovo 20 d. Ziuderholce) – politikas, dvarininkas, verslininkas.

Biografija
----------

Gimė 1862 m. gegužės 19 d. Klaipėdoje, žydų kilmės verslininko Moritz Becker šeimoje. Lankė mokyklą Berlyne ir Vitenburge. Baigęs mokyklą studijavo žemės ūkį, miškininkystę, filosofiją, ekonomiką ir politiką Karaliaučiaus universitete, Freiburgo universitete ir Halės universitete. Baigęs studijas padėjo tėvui gintaro apdirbimo versle. Vėliau keliavo po pasaulį, grįžęs pradėjo dalyvauti tėvo įmonės Stantien & Becker veikloje. 1896 m. nusipirko *Bartmannshagen* dvarą Pomeranijoje, kur augino žirgus, užsiėmė žemės ūkiu. XIX a. pabaigoje įstojo į Vokietijos laisvamanių partiją. 1899 m. išrinktas į *Grimmen* apskrities valdžios tarybą, tačiau už piktnaudžiavimą tarnyba pašalintas ir nuteistas vieneriems metams kalėjimo. 1910 m. įstojo į Vokietijos progreso partiją, pasisakė už dvaruose dirbančių žmonių gyvenimo sąlygų gerinimą, dvarininkų įtakos mažinimą. 1919 m. įstojo į Vokietijos socialdemokratų partiją. 1921-1931 m. buvo *Grimmen* apskrities tarybos pirmininkas. Priklausė Vokietijos žmogaus teisių lygai, griežtai pasisakė prieš mirties bausmę po per klaidą nuteisto ir nužudyto Josef Jakubowski atvejo. Dešiniųjų politikų buvo vadinamas *raudonuoju žydu*. Mirė savo dvare *Bartmannshagen* prie Ziuderholco 1933 m. kovo 20 d. palaidotas Berlyno–Vaisenzė žydų kapinėse.

Nuorodos
--------

* Susijusi literatūra (vok.)

Literatūra
----------

* Gerhard Strübing: „Die Davidsohns und Müllers waren Menschen wie wir ..." Juden in Grimmen. In: Margret Heitmann, Julius H. Schoeps (Hrsg.): "Halte fern dem ganzen Lande jedes Verderben..." Geschichte und Kultur der Juden in Pommern. Georg Olms, Hildesheim 1995, ISBN 3-487-10074-6, S. 219–220.
* Helmut Neubach: Jüdische Politiker aus und in Pommern. In: Margret Heitmann, Julius H. Schoeps (Hrsg.): "Halte fern dem ganzen Lande jedes Verderben..." Geschichte und Kultur der Juden in Pommern. Georg Olms, Hildesheim 1995, ISBN 3-487-10074-6, S. 351.
* Katrin Siering: Das Leben und Werk Arthur Beckers. Dipl. Arbeit am Hist. Institut der EMA Universität Greifswald, 1991. [In wissenschaftlichen Bibliotheken nicht nachweisbar!]
* Wolfgang Wilhelmus: Arthur Becker: Agrarier-Sozialdemokrat-Jude. In: Irene Diekmann (Hrsg.) : Wegweiser durch das jüdische Mecklenburg-Vorpommern. Verlag für Berlin-Brandenburg, Potsdam 1998, ISBN 3-930850-77-X, S. 429–447.
| **Visvaldis Lamaslatv. *Visvaldis Lāms*** |
| --- |
| Gimė | 1923 m. liepos 22 d.Ryga |
| Mirė | 1992 m. rugpjūčio 28 d. (69 metai)Ryga |
|  |
| Veikla | latvių rašytojas |

**Visvaldis Lamas** (latv. *Visvaldis Lāms*, iki 1968 m. slapyvardis *Visvaldis Eglons*, 1923 m. liepos 22 d. Ryga – 1992 m. rugpjūčio 28 d. ten pat, palaidotas Rygos Rainio kapinėse.) – latvių rašytojas.

Biografija
----------

Gimė uosto darbininko šeimoje. 1937 m. baigė Rygos 9-ąją pagrindinę mokyklą, dirbo darbininku. 1942 m. įstojo į Gaujienos vidurinę mokyklą, bet 1943 m. mobilizuotas į Latvių legioną. Po karo dirbo laborantu, mūrininku, dažytoju ir lavinosi pats, studijavo istoriją, filosofiją, kalbas. 1953 m. išspausdino pirmąjį kūrinį, nuo 1956 m. Latvijos rašytojų sąjungos narys.

Kūryba
------

Romane „Nerimastingai gaudžiantis miestas" vaizduojamas latvių darbininkų gyvenimas iki Antrojo pasaulinio karo. Kituose atsispindi įvykiai Latvijoje per TSRS-Vokietijos karą; bandoma atsisakyti socialistinio realizmo schemų, būdinga vidinis monologas, sąmonės srautas. Vėlesniuose romanuose apmąstoma žmogaus vieta istorijoje, individo ir visuomenės santykiai, jaunimo problemos; vyrauja filosofijos refleksija.

Bibliografija
-------------

* Kelias po gyvenimo (*Ceļš pa dzīvi*), 1956 m.
* Nerimastingai gaudžiantis miestas (*Nemierā dunošā pilsēta*), 1957 m.
* Šiaurės pašvaistė (*Kāvu blāzmā*), periodikoje 1958 m. leidiniu 1989 m.
* Vyrai eina tik į priekį (*Vīri iet tikai uz priekšu*), apysaka, 1968 m.
* Garbingiausias amatas (*Visaugstākais amats*), periodikoje 1968 m. leidiniu 1974 m.
* Šaltinio lašas (*Vienu avota lāsi*), 1971 m.
* Juokdarys ir lėlė (*Jokdaris un lelle*), 1972 m.
* Apmąstymų valandos (*Sersnu stundas*), 1973 m.
* Amžiaus vaisiai (*Mūža guvums*), 1973 m. lietuvių kalba 1976 m.
* Tavo karalystė (*Tava valstība*), 1978 m.
* Trasa (*Trase*), 1980 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  '**. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 485 psl.**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK224 |
| --- |
| **Jonava-Pasraučiai** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 18,86 km |
| Pradžia | Jonava |
| Pabaiga | Pasraučiai |
| Apskritys | Kauno |
|  |
| Kelio atkarpa prie Jonavos ties Prauliais |

**KK224** – krašto kelias, jungiantis Jonavą ir Pasraučius. Kelio ilgis – 18,86 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių" nėra.

Maršrutas
---------

Kelias prasideda Jonavoje, Darbininkų gatvėje. Eina Jonavos rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Prauliai, Konceptas, Liepiai, Petrašiūnai. Baigiasi Pasraučiuose, sankryžoje su  **145**  Kėdainiai–Šėta–Ukmergė . Kelią Jonavoje kerta dvi geležinkelio atšakos, vedančios iš pramonės mikrorajono.

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |
| --- |
| **Alksninės pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Alksninės pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Alksninės pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Mokyklos g. 3, Tarprubežiai |
| **Direktorius(-ė)** | Edita Naujalienė |
| **Mokinių skaičius** | 76 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | 2016 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 17 |

**Kalvarijos sav. Alksninės pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kalvarijos savivaldybėje, Tarprubežiuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190373249. Steigėjas Kalvarijos savivaldybės taryba.

Istorija
--------

2016 m. rugpjūčio 31 d. Kalvarijos sav. Alksninės pagrindinė mokykla reorganizuota prijungiant prie Kalvarijos gimnazijos. Vėliau skyrius panaikintas.

Direktoriai
-----------

* Edita Naujalienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kalvarijos gimnazija, Alksninės skyrius. Visalietuva.lt (tikrinta 2022-04-25).
| **Chelychelynechen quassus** |
| --- |
| Chelychelynechen quassus*Chelychelynechen quassus* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žąsiniai paukščiai  *( Anseriformes)* |
| Šeima: | Antiniai  *( Anatidae)* |
| Rūšis: | Chelychelynechen  *( Chelychelynechen)* |
| Porūšis: | Chelychelynechen quassus  *( Chelychelynechen quassus)* |

 |

***Chelychelynechen quassus*** (taip pat anksčiau vadinta **didžiąja Kauai antimi**) – Antinių šeimos išnykęs neskraidantis paukštis. Tai buvo dideli, į antis panašūs paukščiai, kurie vystėsi Havajų salose (išskyrus Didžiąją salą). Šie paukščiai buvo aprašyti 1991 m. kai JAV mokslininkas Storrs Lovejoy Olson ištyrė 1976 m. rastas subfosilijas Kauai saloje. Paukščio liekanų buvo rasta ir netoli esančioje Makauvahi oloje.

Paukščio pavadinimas *Chelychelynechen* kildinamas iš graikiškų žodžių *chelys*  („vėžlys"), *chelyne* („žandikaulis") ir *chen* („antis") dėl neįprasto snapo išvaizdos ir panašumo su vėžliu. Paukščio rostrumo forma beveik vienoda į aukštį ir plotį, su plačiu palataliniu paviršiumi. Šių skirtingų gyvūnų maisto paėmimo organų panašumas yra konvergentiškas, susijęs su prisitaikymu prie mitybos augalais. Epitetas lot. *cassus* („sudaužytas") nurodo rūšies fragmentiškumą tipų klasifikacijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Hawaiian Cave Reveals Ancient Secrets". *David A. Burney and Lida Pigott Burney*. Live Science. 25 October 2008. Nuoroda tikrinta 3 March 2010.
2. ↑  Olson, Storrs L.; James, Helen F. (1991). „Descriptions of thirty-two new species of birds from the Hawaiian Islands: Part I. Non-Passeriformes" (PDF). *Ornithological Monographs* **45**: 32–35. doi:10.2307/40166794. [neveikianti nuoroda]
| *Breaker* |
| --- |
|  |
| Accept studijinis albumas |
| Išleistas | 1981 |
| Įrašytas | 1980-1981 |
| Žanras | heavy metal |
| Trukmė | 43:56 |
| Įrašų kompanija | Brain Records Metronome Gmbh, Vokietija, Reprise Records, JAV |
| Prodiuseris | Dirk Steffens |
| Accept chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| I'm a Rebel1980 | Breaker1981 | Restless and Wild1982 |

 |

**Breaker** – trečias grupės Accept studijinis albumas. Buvo įrašytas "Delta-Studio" Vilsteryje. Albumo prodiuseriu antrą kartą tapo Dirk Steffens, prie albumo prisidėjo ir Michael Wagener. Bosistas Peter Baltes atliko pagrindinio vokalo partiją dainoje "Breaking Up Again" ir pagalbinio dainoje ""Midnight Highway".

Po nesėkmingo bandymo komercializuoti I'm a Rebel, grupės nariai nusprendė nesileisti įtakojami žmonių iš šalies. Susibūrę kartu vieną labai šaltą žiemą grupės nariai ėmė ruošti naują albumą tokį, kokio norėjo patys. Vėliau Udo Dirkschneider savo nuosavą įrašų kompaniją pavadino kaip šį albumą - "Breaker Records".

Dainų sąrašas
-------------

Muziką ir žodžius sukūrė Dirkchneider/Hoffmann/Fischer/Baltes/Kaufmann.

1. "Starlight" - 3:52
2. "Breaker" - 3:35
3. "Run If You Can" - 4:49
4. "Can't Stand the Night" - 5:23
5. "Son of a Bitch" - 3:52
6. "Burning" - 5:14
7. "Feelings" - 4:48
8. "Midnight Highway" - 3:58
9. "Breaking Up Again" - 4:37
10. "Down and Out" - 3:44

Atlikėjai
---------

* Udo Dirkschneider: pagrindinis vokalas
* Wolf Hoffmann: pagrindinė gitara
* Jörg Fischer: pagrindinė gitara
* Peter Baltes: bosinė gitara / vokalas
* Stefan Kaufmann: būgnai / vokalas

Išnašos
-------

1. ↑  Web.Archive.org|Wolfhoffman.com Breaker
Vital Remains koncerto metu festivalyje „Metalmania 2007" Lenkijoje
**Vital Remains** yra *death metal* stiliaus grupė iš JAV, Roud Ailendo valstijos. Kolektyvas susiformavo 1989 m. dėl Venom, Celtic Frost, Bathory, Mercyful Fate, Sodom, ir Destruction grupių įtakos. Pirmąją „Vital Remains" sudėtį sudarė gitaristai Paul Flynn ir Tony Lazaro, vokalistas Jeff Gruslin, bosistas Tom Supkow ir būgnininkas Chris Dupont, o metams bėgant nariai nuolatos keitėsi.

Vital Remains lyriką sudaro tekstai, kurie yra antireliginiai, kupini apokalipsės, satanizmo ir piktžodžiavimo prieš Dievą.

Grupės nariai
-------------

### Dabartiniai

* Glen Benton - studijų sesijų metu
* Dave Suzuki - solinė gitara, būgnai studijoje
* Tony Lazaro - gitara, bosinė gitara studijoje

### Koncertų metu

* Damien Boynton - vokalas
* Dave Suzuki - solinė gitara
* Tony Lazaro - gitara
* Brian Hobbie - bosinė gitara
* Antonio Donadeo Archyvuota kopija 2008-10-04 iš Wayback Machine projekto. - būgnai

Diskografija
------------

* *Let Us Pray* (1992 m.)
* *Into Cold Darkness* (1995 m.)
* *Forever Underground* (1997 m.)
* *Dawn of the Apocalypse* (2000 m.)
* *Dechristianize* (2003 m.)
* *Horrors of Hell* (2006 m.)
* *Icons of Evil* (2007 m.)

Nuorodos
--------

* Oficialus grupės puslapis
* Vital Remains svetainėje Last.fm
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK230 |
| --- |
| **Mauručiai-Puskelniai** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 30,04 km |
| Pradžia | Mauručiai |
| Pabaiga | Puskelniai |
| Apskritys | Kauno, Marijampolės |
|  |
| Krašto kelias 230 ties Ąžuolų Būda |

**KK230** – krašto kelias, jungiantis Mauručius ir Puskelnius. Kelio ilgis – 30,04 kilometro. Šiame krašto kelyje yra keturios „juodosios dėmės".

Kelias prasideda Mauručiuose, kai atsišakoja nuo magistralinio  **A5**  Kaunas–Marijampolė–Suvalkai  kelio (E67 Helsinkis-Talinas-Ryga-Panevėžys-Kaunas-Varšuva-Vroclavas-Praha  dalies). Kelias nutiestas Prienų rajone ir Marijampolės bei Kazlų Rūdos savivaldybėse. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Veiveriai, Skriaudžiai, Didžioji Zariškė, Ąžuolų Būda, Sasnava. Baigiasi Kantališkių kaime, kai kelias viaduku įsilieja į tą pačią magistralę. Kelias kertasi su  **189**  Prienai–Skriaudžiai ,  **183**  Ąžuolų Būda–Kazlų Rūda  ir  **136**  Vinčai–Pilviškiai–Vilkaviškis  krašto keliais.

Istorija
--------

Tai senasis kelias, jungęs Kauną ir Marijampolę, dar vadintas Suvalkijos plentu. XIX a. pirmoje pusėje tai buvo Sankt Peterburgo–Varšuvos pašto kelio dalis. XX a. pabaigoje buvo greta nutiestas naujas kelias (per kurį dabar eina „Via Baltica" magistralė), aplenkiantis gyvenamąsias vietoves, per kurias ėjo senasis kelias. Tai padėjo nukreipti vis didėjančius transporto srautus nuo šių gyvenviečių. Šis kelias neteko savo tranzitinės reikšmės ir tapo krašto keliu.

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°29′50″š. pl. 26°25′23″r. ilg.﻿ / ﻿55.4972°š. pl. 26.4231°r. ilg.﻿ / 55.4972; 26.4231

| Alksnaitis |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Dūkšto sen. Lietuva |
| Plotas | 0,028 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,62 km |
| Išteka | bevardis upelis |

**Alksnaitis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Dūkšto seniūnijoje, apie 7 km į pietryčius nuo Dūkšto, Pušnies telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus - 0,23 km, plotis - iki 0,17 km. Krantai žemi, plačiai užpelkėję - ežeras telkšo 267 ha dydžio Pušnies (Mieleikiškės) pelkės vakarinėje dalyje. Pakrantės vietomis apaugusios krūmynais, taip pat pelkėtos, tik šiaurinės pakrantės dalis yra sausa ir joje įsikūręs Alksnaičio viensėdis. Rytuose iš ežero išteka upeliukas link Alksno ežero (Dysnos upės baseinas).
| **Jonas Varkalys** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. rugpjūčio 28 d. (72 metai)Kyvaičiuose, Rietavo rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Nijolė |
| Vaikai | Eglė, Vytautas, Ieva |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Plungės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Liberalų ir centro sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1973 m. Lietuvos žemės ūkio akademija2001 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas |

**Jonas Varkalys** (g. 1950 m. rugpjūčio 28 d. Kyvaičiuose, Rietavo rajonas) – Lietuvos ir Plungės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1957–1961 m. mokėsi Kyvaičių pradinėje mokykloje, 1961–1965 m. Tverų aštuonmetėje mokykloje, 1968 m. baigė Rietavo vidurinę mokyklą. 1973 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – hidrotechnikas. 1999–2001 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio universitete, įgijo hidrotechnikos magistro laipsnį.

1975–1976 m. Plungės melioracijos statybos valdybos meistras, 1976–1981 m. darbų vykdytojas, 1981–1982 m. viršininko pavaduotojas gamybai, 1982–1992 m. vyriausias inžinierius. 1992–2009 m. buvo UAB „Plungės Jonis" akcininkas, direktorius, generalinis direktorius, valdybos pirmininkas. 2009–2016 m. buvo šios bendrovės valdybos pirmininkas.

Buvo Liberalų ir centro sąjungos Plungės rajono skyriaus narys.

2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narys.

2011 m. Klaipėdos apygardos teismas priėmė sprendimą, kad politikas apgaulingai tvarkė apskaitą.

Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose.

Plungės pramonininkų sąjungos prezidentas, Plungės Rotary klubo narys. Sutuoktinė Nijolė, vaikai Eglė, Vytautas, Ieva.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  *Jonas Varkalys* Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 2018. Nuoroda tikrinta 2021-05-09.
2. ↑  *Turto deklaracijose – ir riebūs skaičiai, ir „mizeriokas"*, laikrastisplunge.lt. Nuoroda tikrinta 2021-05-09.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-26 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Lietuvos turtuoliai. Skelbiamas naujųjų Seimo narių turto sąrašas, tv3.lt. Nuoroda tikrinta 2021-05-09.
**Jonas Užupis** (slapyvardis **Šerenga**, 1848 m. gegužės 24 d. Šunkarių kaime, Naumiesčio valsčius – 1917 m. rugsėjo 26 d. Seinuose) – Romos katalikų kunigas, lietuvių poetas ir vertėjas, tautosakininkas, dramaturgas.

Biografija
----------

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seminarijoje. 1875 m. įšventintas kunigu, dirbo sielovados darbą Vygriuose, Seinuose ir kt. parapijose. Rašė lietuvybės išsaugojimo, satyrinėmis temomis. Bendradarbiavo laikraštyje „Aušra", joje paskelbė du eilėraščius. Svarbiausias jo veikalas – dviejų dalių eiliuotas epas apie lietuvių tautos kilmę „Lietuvos Eneida", buvo paruošęs ir trečią dalį, kuri liko rankraštyje. Laikraštyje „Viltis" paskelbė dramą „Čigono priegoda", kurią dėl stiliaus kritikavo Vaižgantas. Vertė iš lenkų kalbos, rinko tautosaką.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos Eneida arba Lietuvių tautos ineita į atrastąją tėvynę: semta iš įvairiausių prosenuolių padavimų. Laukaičio ir b – vės sp. Seinai, 1913–1914

Šaltiniai
---------

Tarybų Lietuvos enciklopedija, 4 tomas, Vyriausioji Enciklopedijų Redakcija, Vilnius, 1988, 399 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Montanizmas** (155 m. e. m.) buvo judėjimas, kurį Frygijoje, Mažojoje Azijoje, pradėjo Montanas, prieštaraudamas šaltam, formaliam garbinimui bažnyčiose ir vyskupo padėties iškėlimui. Tai buvo ankstyvasis 2-ojo amžiaus charizmatinis judėjimas, siekęs atgaivinti apaštališkas dvasines dovanas ir prikelti „mirusiuosius". Montanizmas klaidingai mokė, kad pats Montanas buvo Šventoji Dvasia, ir jis vis dar teikė naują apreiškimą.

Šio judėjimo išpažinėjai tikėjo, kad netrukus sugrįš Kristus įkurti Frygijoje Savo Karalystės, kad kalbėjimas kalbomis buvo normalus dalykas visiems krikščionims. Taip pat montanitai tikėjo, kad tie krikščionys, kurie nesekė šio judėjimo mokymu, buvo „kūniški" (dvasiškai nesubrendę).

Bažnyčia daug kartų pasmerkė montanizmą, tačiau daugeliu jo teiginių sekė tokie žymūs Bažnyčios Tėvai, kaip Tertulianas (160 m. e. m.).
**„Willow" projektas** – naftos plėtros projektas, priklausantis „ConocoPhillips" kompanijai, įsikūriusiai Alaskos nacionalinio naftos rezervato pakrančių lygumoje.

2016 m. Alpinos mieste buvo aptiktas naftos telkinys. 2020 m. spalio mėn. „Žemės valdymo biuras" patvirtino „ConocoPhillips" „Willow" projekto plėtrą. Po teismo ginčo 2021 m. „Žemės valdymo biuras" išleido galutinį aplinkos poveikio vertinimo pranešimą 2023 m. vasario mėn.

2023 m. kovo 13 d. prezidentas Baidenas patvirtino projektą.

Projektas galėtų pagaminti iki 600 mln. barelių naftos ir 287 mln. tonų anglies dvideginio ir kitų šiltnamio efektą sukeliančių dujų. Projektas gali neigiamai paveikti Arkties laukinę gamtą ir indėnų bendruomenes – Nuiksutą, Utkiagviką, Anaktuvuk Pasą, Atkasuką, Point Lėjų ir Veinraitą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  (2018 m. rugpjūčio 7 d.) „BLM seeking public input for proposed development of Willow prospect". *eplanning.blm.gov*
2. ↑  „Who we are – Projects". *alaska.conocophillips.com*
3. ↑  (2023 m. vasario 1 d.) „The Willow MDP Final Supplemental EIS". *eplanning.blm.gov*
4. ↑  Oliver Milman, Nina Lakhani, Maanvi Singh (2023 m. kovo 13 d.) „Biden approves controversial Willow oil drilling project in Alaska". *theguardian.com*
5. ↑  (2020 m. rūgpjūčio 13 d.) „BLM to Release Willow Master Development Plan Final Analysis". *blm.gov*
6. ↑  (2023 m. sausis) „Willow Master Development Plan Supplemental Environmental Impact StatementVolume 1: Executive Summary, Chapters 1 through 5". *eplanning.blm.gov*
Go go šokėjai
**Go go** – šiuolaikinis šokių stilius, kuriam būdinga improvizacija, jį šokant pateikiamas savitas individualus šokio stilius. Šio stiliaus ypatybė - mokėjimas šokti pagal įvairią muziką. Šokdamas šį stilių šokėjas turi sugebėti ir bendrauti su publika. Besitreniruodamas šokėjas panaudoja *hip hop, house, streetdance* stiliių motyvus, taip kraudamas judesių bagažą bei įgaudamas muzikos jutimo įgūdžius. Mokantis šokti go go, sustiprinami kūno raumenys, išmokstama interpretuoti judesius, kurti individualias šokių kombinacijas, stengiamasi sužavėti publiką.

Istorija
--------

Go go šokiai prasidėjo apie 1960 m. klestint džiazui ir rokenrolui. Šiso stilius gimė, kai merginos Niujorko klube „Peppermint Lounge" pradėjo lipti ant stalų ir šokti tvistą. Vyresniąją to meto kartą erzino per daug seksualus ir atviras tvistas ir jo atmainos, senųjų dviejų partnerių šokio tradicijų atsisakymas. Jaunimui tai buvo nesvarbu. Naujasis šokis populiarėjo Europoje ir Amerikoje. Judesių įvairovę pildė vis kitų stilių motyvai. Ilgainiui susikūrė laisvas klubinės scenos šokis, šiandien vadinamas go go. Ši sąvoka siejama su amerikietiška fraze *„go man go!"* („varyk, žmogau, varyk!"). Nuo to laiko go go šokiai yra neatsiejama jaunimo pasilinksminimo dalis. 

Šie šokiai dažniausiai šokami naktiniuose klubuose, audringuose vakarėliuose, karnavaluose, televizijos šou programose. Atlikėjai savo šokius demonstruoja ir ant podiumų per jaunimo madų pristatymus, dalyvauja reklamos akcijose, siaučia šokių maratonuose ar tiesiog drebina diskotekų sales. Šis šokio stilius labiausiai atspindi improvizaciją, čia nėra tikslių junginių, kurios reikia išmokti, tereikia jausti muziką ir mokėti prisitaikyti prie įvairiausių jos stilių, judėti muzikos ritmu, skleisti geras emocijas. Šokant ypač svarbu išskirtinumas, asmenybę atskleidžiantis individualus stilius. Go go programoje matyti *streetdance* motyvai, pramoginių šokių žingsneliai, lankstusis modernas. Go go šokėjai elegantiški, pasitempę, mokantys bendrauti ir užvesti vakarėlio publiką. Norint gerai šokti šį stilių nereikia išmokti tikslių junginių, tereikia jausti muziką, mokėti pritaikyti išmoktus judesius ir perdaryti juos savaip.

Atlikėjai pasirenka laisvą apsirengimo stilių, kai kurios go go šokėjos mėgsta pasipuošti tapyba ant kūno.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Go go** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Go go šokiai Archyvuota kopija 2012-12-31 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Wincenty Witos** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1874 m. sausio 22 d.Wierzchosławice, tuomet Austrija-Vengrija, dabar Lenkija |
| Mirė | 1945 m. spalio 31 d. (71 metai)Krokuva, Lenkija |
| Tautybė | lenkas |
| Sutuoktinis (-ė) | Katarzyna Tracz |
|  |
| Veikla | politikas |
| Pareigos | Lenkijos Respublikos ministras pirmininkas |
| Partija | Lenkijos žmonių partija "Piast" |

**Vincentas Vitosas** (*Wincenty Witos*; 1874 m. sausio 21 d. – 1945 m. spalio 31 d.) – Lenkijos politikas, tris kartus buvęs Lenkijos ministru pirmininku.

Biografija
----------

Gyveno Galicijoje, kuri tuomet buvo Austrijos-Vengrijos dalimi. Nuo 1895 m. buvo Lenkijos valstiečių partijos (lenk. *Polskie Stronnictwo Ludowe*) nariu, tapo vienu iš partijos *Piast* (1913–1931) įkūrėju. Galicijos seimo deputatas 1908–1914 m. Reichsrato Vienoje deputatas 1911–1918 m. Witos taip pat vadovavo Lenkijos likvidavimo komisijai 1918 m. buvo Lenkijos seimo nariu (1919–1930 m.).

Tris kartus buvo Lenkijos ministru pirmininku: 1920–1921 m. 1923 m. ir 1926 m. Paskutinė Witoso vyriausybė buvo Józefo Piłsudskio nuversta 1926 m. gegužės mėn. perversmo metu.

Witos buvo vienu iš opozicijos sanacijai ir *Centrolevo* 1929–1930 m. lyderiu, tapo vienų iš Valstiečių partijos (lenk. *Stronnictwo Ludowe*) lyderiu. Netrukus po to buvo trumpam įkalintas, ir vėliau išvyko į tremtį į Čekoslovakiją, kur buvo nuo 1933 iki 1939 m. kai sugrįžo į Lenkiją. II pasaulinio karo metu buvo stebimas gestapo.

1945 m. jau turėdamas sveikatos problemų, tapo Šalies nacionalinės tarybos (lenk. *Krajowa Rada Narodowa*) vicepirmininku.

* Radzyminas, obeliskas skirtas paminėti Vincento Vitoso atvykimą į fronto liniją 1920 m.Radzyminas, obeliskas skirtas paminėti Vincento Vitoso atvykimą į fronto liniją 1920 m.
* Vitoso paminklas VaršuvojeVitoso paminklas Varšuvoje
* Palenkės Lešna. Paminklas Vitosui - vietinės Žemės ūkio mokyklų asociacijos globėjuiPalenkės Lešna. Paminklas Vitosui - vietinės Žemės ūkio mokyklų asociacijos globėjui

| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Aleksander Skrzyński** | **Lenkijos Respublikos Ministras Pirmininkas** 1926 m. gegužės 10 d. - 1926 m. gegužės 14 | Po to:**Kazimierz Bartel** |
| Prieš tai:**Władysław Sikorski** | **Lenkijos Respublikos Ministras Pirmininkas** 1923 m. gegužės 18 d. - 1923 m. gruodžio 19 d. | Po to:**Władysław Grabski** |
| Prieš tai:**Władysław Grabski** | **Lenkijos Respublikos Ministras Pirmininkas** 1920 m. liepos 4 d. - 1921 m. rugsėjo 19 d. | Po to:**Antoni Ponikowski** |
**Geminacija**, arba **dvigubinimas** (lot. *geminō* 'dvigubinu, dvejinu') – tokių pačių arba artimų (skardusis – duslusis) priebalsių ėjimas iškart vienas po kito, priebalsių ilginimas. Geminacija atsiranda dėl skirtingų priežasčių ir gali turėti skirtingą paskirtį. Geminacija retorikoje – kontaktinis to paties žodžio arba sakinio dalies kartojimas stilistiniais tikslais.

Geminacijos pavyzdžiai
----------------------

### Baltų kalbos

* Priebalsių sankirta dūriniuose

latv. *pamats* 'pagrindas, pamatas' + *tonis* 'priegaidė; tonas' = *pamattonis* 'pagrindinė priegaidė; pagrindinis tonas'.
liet. *švarus + raštas = švarraštis*; paprastai liet. k. sudvigubinti priebalsiai tariant neilginami.
* Morfemų sandūra

lat. *izzust* 'pradingti', liet. *užželti*
* Išskyrus sklandžiuosius, latvių kalboje ilginami tarp dviejų trumpųjų balsių atsidūrę priebalsiai; rašyboje neatspindima.

*visa* [vis:a] 'visà'
*upe* [up:e] 'upė'
* Istoriškai išnykusios geminatos

latv. *rast* 'rasti', liet. *rasti* < \**radtei*; plg. liet. *rado*, latv. *rada* 'rado' ir bendraties priesaga -t, -ti.
### Italų kalba

* Žodžių skyrimo paskirtis

*coma* 'koma' – *comma* 'punktas, skirsnis'
*pala* 'kastuvas' – *palla* 'kamuolys'
### Lotynų kalba

* Asimiliacija

*affero < ad-fero* 'atnešu'
* Ekspresinis dvigubinimas

*bucca* 'skruostas' 
### Suomių kalba

* Formų skyrimo paskirtis

Suomių kalboje geminacija atsiranda dėl šiai kalbai būdingos stipriųjų ir silpnųjų priebalsių laipsnių šaknyje kaitos.

* Linksniavimas

*harakka* 'šarka' (vardininkas) – *harakan* 'šarkos' (kilmininkas)
* Asmenavimas

*antaa* 'duoti' – *annat* 'duodi'
### Japonų kalba

* Žodžių skyrimo paskirtis

*kite* 'ateiti' – *kitte* 'pašto ženklas'
### Vokiečių kalba

* Vokiečių kalboje geminatos taip pat kartais susidaro žodžių arba morfemų sandūrose:

*annehmen* [ˈan‿ne: mən] 'priimti'
*am Mittag* [ˈam‿mɪtɑ:k] 'vidurdienį'
(Sudvigubintų priebalsių rašymas paprastai nerodo geminacijos, šitaip žymimas prieš priebalsį einančio balsio trumpumas:

*beten* [ˈbe: ten] 'melstis' – *Bett* [bet] 'lova'.)

Geminacija retorikoje
---------------------

Tas pats dėmuo kartojamas, dvigubinamas be formos pokyčių, jis neatskiriamas kitais dėmenimis. Taip siekiama atkreipti skaitytojo dėmesį, sustiprinti reikšmę arba sukurti norimą skambesį.

Iš negandingų vakarų
Audrų perkūnijų prikrauti
Lingavo debesų laivai.
Tada *graži, graži* buvai,
Akim tyliųjų ežerų...
Lyg eidama linelių rauti.
(S. Nėris „Lietuvai")

Šaltiniai
---------

1. ↑  Тронский, И.М. (2001). *Историческая грамматика латинского языка*. M.: Индрик. p. 121.
2. ↑  Тронский, И.М. (2001). *Историческая грамматика латинского языка*. M.: Индрик. p. 115.
3. ↑  МилюковаН.А. Норк О.А. (2004). *Фонетика немецкого языка*. M.: Academia. p. 176.
4. ↑  Горло Е.А. Синтаксические средства воздействия в поэтическом тексте.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK211 |
| --- |
| **Linkuva-Žeimelis** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 22,02 km |
| Pradžia | Linkuva |
| Pabaiga | Žeimelis |
| Apskritys | Šiaulių |
|  |
| Kelias Diržiuose, Pakruojo raj. |

**KK211** – krašto kelias, jungiantis Linkuvą ir Žeimelį. Kelio ilgis – 22,02 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių" nėra.

Maršrutas
---------

Kelias prasideda Linkuvoje, kelių  **151**  Pakruojis–Linkuva  ir  **2904**  Linkuva–Joniškėlis–Pumpėnai  sankryžoje. Eina Pakruojo rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Plentas, Ruponiai, Ūdekai, Puodžiūnai, Steigviliai, Diržiai, Bardiškiai, Lauksodis, Nociūnai, Akmenėliai. Baigiasi Žeimelyje, sankryžoje su  **209**  Joniškis–Žeimelis–Pasvalys . Kelias kerta Kerkšnį, vėliau Beržtalį, kuris nuo Steigvilių eina palei kelią iš rytų pusės iki pat Žeimelio.

Kelias prie Linkuvos

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Južno Sachalinskasrus. *Южно-Сахалинск* |
| --- |
|              |
|  |
|  |
| 

Južno SachalinskasJužno Sachalinskas

46°57′00″ š. pl. 142°44′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.95000°š. pl. 142.73333°r. ilg.﻿ / 46.95000; 142.73333﻿ (Južno Sachalinskas)Koordinatės: 46°57′00″ š. pl. 142°44′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.95000°š. pl. 142.73333°r. ilg.﻿ / 46.95000; 142.73333﻿ (Južno Sachalinskas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Sachalino sritis Sachalino sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 200 235  |
|  |
|  **Vikiteka** | Južno Sachalinskas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Jùžno Sachalìnskas |

**Južno Sachalinskas** – miestas Rusijos tolimuosiuose rytuose; Sachalino salos pietinėje dalyje; srities centras. Išsidėstęs prie Susujos upės, 10417 km į rytus nuo Maskvos. Geležinkelio ir automobilių kelių mazgas, oro uostas.

Išvystyta elektros energetikos, naftos, anglies, medienos, popieriaus, mašinų, metalo, statybų, lengvoji, maisto pramonė. Sachalino valstybinis universitetas, dramos ir lėlių teatrai, kraštotyros (nuo 1896 m.) ir dailės muziejai.

Istorija
--------

Įkurtas 1882 m. kaip ***Vladimirovka***. 1905 pralaimėjus rusams karą prieš japonus, pagal Portsmuto sutartį atiteko Japonijai ir iki 1946 m. vadinosi ***Tojohara***, 1946 m. atiteko TSRS ir tapo miestu bei gavo dabartinį pavadinimą. 1947 m. tapo srities centru.

Sportas
-------

* FK Sachalinas, futbolo klubas;
* „Spartako" stadionas, kurio talpa 4,2 tūkst žiūrovų.
| **Genadijus Selezniovas** |
| --- |
|  |
| 2014 |
| Gimė | 1947 m. lapkričio 6 d.Serovas |
| Mirė | 2015 m. liepos 19 d. (67 metai)Maskva |
| Palaidotas (-a) | 2015 m.  liepos 22 d. Trojekurovo kapinėse |
| Tautybė | rusas |
|  |
| Veikla | Rusijos žurnalistas, politikas |
| Pareigos | buvęs Rusijos Federacijos valstybės dūmos pirmininkas |
|  |
| Alma mater | Sankt Peterburgo universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Ordinas Už nuopelnus Tėvynei, Tautų draugystės ordinas |

**Genadijus Selezniovas** (rus. *Генна́дий Никола́евич Селезнёв*, 1947 m. lapkričio 6 d. Serove, Sverdlovsko sritis - 2015 m. liepos 19 d. Maskvoje) – rusų žurnalistas ir politikas, buvęs Rusijos Federacijos Valstybės Dūmos pirmininkas (1996–2003 m.).

Biografija
----------

Baigęs profesinę mokyklą, tarnavo armijoje, buvo komjaunimo funkcionierius. 1974 m. baigęs Leningrado universiteto žurnalistikos fakultetą, dirbo Leningrado srities komjaunimo laikraščio „Smena" (*Смена*) redaktoriumi.

1980–1988 m. – „Komsomolskaja pravda" (*Комсомольская правда*), 1988–1991 m. – „Učitelskaja gazeta" (*Учительская газета*) vyr. redaktorius. 1991 m. vasario – rugpjūčio mėn. buvo TSKP CK organo Pravda vyr. redaktoriaus pavaduotojas, po pučo – vyr. redaktorius. 1990–1991 m. buvo TSKP CK narys.

1993 m. išrinktas 1-ojo šaukimo Rusijos Federacijos valstybės dūmos deputatu pagal RFKP sąrašą, 1995–1996 m. buvo Dūmos vicepirmininkas.

Valstybės dūmos deputatu buvo renkamas dar tris kartus (iki 2007 m.). Buvo 2-ojo ir 3-iojo šaukimo Rusijos valstybės dūmos pirmininkas (1995–2003 m.).

2003 m. spalio mėn. vienintelį kartą po Nepriklausomybės atkūrimo vizito į Lietuvą buvo atvykusi Rusijos Valstybės Dūmos Pirmininko G.Selezniovo vadovaujama delegacija.

Nuorodos
--------

* Profilis „Lentapedijoje"

Šaltiniai
---------

1. ↑  Г.Н. Селезнев (Hrono.ru inf.)
2. ↑   (LRS inf.)

  



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Ivanas Rybkinas** | **Rusijos Federacijos Valstybės dūmos pirmininkas** 1996 - 2003 m. | Po to:**Borisas Gryzlovas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| KK226 |
| --- |
| **Kartena-Salantai** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 19,27 km |
| Pradžia | Kartena |
| Pabaiga | Salantai |
| Apskritys | Klaipėdos |
|  |
| Ties Kartena |

**KK226** – Lietuvos krašto kelias, jungiantis Karteną ir Salantus. Kelio ilgis – 19,27 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių" nėra.

Maršrutas
---------

Kelias prasideda Kartenoje, trišalėje sankryžoje su  **A11**  Šiauliai–Palanga  ( **E272**  Vilnius-Panevėžys-Šiauliai-Palanga-Klaipėda ). Eina Kretingos rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Kūlupėnai, Nasrėnai, Barzdžiai, Dvaralis. Baigiasi Salantuose, kai įsilieja į  **169**  Skuodas–Plungė . Kūlupėnuose kelią kerta geležinkelis Klaipėda – Telšiai, nuo Kalnalio kaimo iki Salantų rytinėje kelio pusėje teka Salantas.

v • a • r **Lietuvos Respublikos krašto keliai** 

101 - 102 - 103 - 104 - 105 - 106 - 107 - 108 - 109 - 110 - 111 - 112 - 113 - 114 - 115 - 116 - 117 - 118 - 119 - 120 - 121 - 122 - 123 - 124 - 125 - 126 - 127 - 128 - 129 - 130 - 131 - 132 - 133 - 134 - 135 - 136 - 137 - 138 - 139 - 140 -141 - 142 - 143 - 144 - 145 - 146 - 147 - 148 - 149 - 150 - 151 - 152 - 153- 154 - 155 - 156 - 157 - 158 - 159 - 160 - 161 - 162 - 163 - 164 - 165 - 166 - 167 - 168 - 169 - 170 - 171 - 172 - 173 - 174 - 175 - 176 - 177 - 178 - 179 - 180 - 181 - 182 - 183 - 184 - 185 - 186 - 187 - 188 - 189 - 190 - 191 - 192 - 193 - 194 -195 - 196 - 197 - 198 - 199 -
200 - 201 - 202 - 203 - 204 - 205 - 206 - 207 - 208 - 209 - 210 - 211 - 212 - 213 - 214 - 215 - 216 - 217 - 218 - 219 - 220 - 221 - 222 - 223 - 224 - 225 - 226 - 227 - 228 - 229 - 230 - 231 - 232
**Absoliutinis ryškis** – žvaigždės regimasis ryškis, kurį ji turėtų, jeigu atsidurtų 10 parsekų atstumu nuo stebėtojo. Astronomai, sakydami „absoliutinis ryškis", dažniausiai turi omenyje absoliutinį žvaigždinį ryškį.

Absoliutinį ryškį {\displaystyle M\!\,} galima išskaičiuoti žinant žvaigždės regimąjį ryškį {\displaystyle m\!\,} ir atstumą {\displaystyle D\_{L}\!\,}:

{\displaystyle M=m-5(\log \_{10}{D\_{L}}-1)\!\,},
čia {\displaystyle D\_{L}\!\,} yra šviesulio atstumas parsekais (1 pc=3,26 šviesmečio).

Saulės absoliutinis ryškis yra MV=+4,83. Paukščių Tako absoliutinis ryškis apie −20,8.

Absoliutinis Saulės sistemos objektų ryškis (***H***)
-----------------------------------------------------

Planetoms, kometoms ir asteroidams **absoliutinis ryškis** – toks objekto regimasis ryškis, kurį jis turėtų, jei atsidurtų 1 astronominio vieneto atstumu tiek nuo Saulės, tiek nuo Žemės su poziciniu kampu 0 (iš esmės tai yra reikalavimas, kad stebėtojas būtų Saulės centre).

Norėdami paversti žvaigždinių objektų absoliutinį ryškį į Saulės sistemos objektų absoliutinį ryškį, turime iš pirmojo atimti 31,57. Šis dydis, beje, yra lygus Saulės regimojo ryškio −26,8 ir jos žvaigždinio absoliutinio ryškio +4,8 skirtumui.

Išnašos
-------

1. ↑  „Sun Fact Sheet". NASA Goddard Space Flight Center. Nuoroda tikrinta 2017-02-25.
2. ↑  Karachentsev, I. D.; et al. (2004). „A Catalog of Neighboring Galaxies". *The Astronomical Journal* **127** (4): 2031–2068. Bibcode:2004AJ....127.2031K. doi:10.1086/382905.  Nežinomas parametras `|doi-access=` ignored (pagalba)
**Genadijus Kulvietis** (1955 m. vasario 25 d. Vilniuje – 2020 m. gruodžio 12 d. ten pat) – informacinių technologijų specialistas, habilituotas technologijos mokslų daktaras, akademikas.

Biografija
----------

Tėvas Povilas Kulvietis. 1976 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1993 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

1976–1980 m. dirbo Kauno politechnikos instituto mokslinio tyrimo centre „Vibrotechnika". Nuo 1981 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1990 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, 1993–1998 m. Inžinerinės informatikos, nuo 2002 m. Informacinių technologijų katedros vedėjas, nuo 1994 m. profesorius. 1986 ir 1994 m. stažavo Milano politechnikos institute (Italija), 1997 m. – Anglijos politechnikos universitete Chelmsforde. Nuo 2003 m. Informacinių technologijų techninio komiteto prie Standartizacijos departamento pirmininkas.

2014 m. buvo išrinktas Lietuvos mokslų akademijos tikruoju nariu.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrimų sritis – programinės įrangos kūrimas ir tobulinimas, kompiuterinės algebros sistemos, taikomosios tinklinės programos, nuotolinis mokymas. 7 išradimų autorius.

Bibliografija
-------------

#### Monografijos

1. Ragulskis K. Barauskas R. Kulvietis G. Расчет и проектирование, М.:Машиностроение, 1984. 250с.

2. Rovetta A. Kulvietis G. Battaini M. Sviluppo di analisi computazionale nel controllo dinamico di robot confronto di algoritmi dinamici e valutazioni su prototipo sperimentale, Dipartimento di Meccanica, Politecnico di Milano, Milano, 1986, 138 p. (italų klb.)

3. Rovetta A. Kulvietis G. Lo sviluppo di software per il controllo dinamico di robotindustriali, Dipartimento di Meccanica, Politecnico di Milano, Milano, 1986, 118 p. (italų klb.)

4. R.Barauskas, R.Bansevicius, G.Kulvietis, K.Ragulskis Vibromotors for Precision Microrobots. Hemisphere Publishing Corp. 1988, USA. 310 p.

5. Kulvietis G. Dynamics and Control of Precision Microrobots, Vibroengineering/K.Ragulskis editor, Science and Arts of Lithuania 19, "Lietuvos mokslo" red.1998. 569p. pp.322-336 (skyrius knygoje)

6. Interoperability in Digital Public Services and Administration: Bridging E-Government and E-Business IGI Global, USA, 2011. 424 p. by Yannis Charalabidis. (skyrius knygoje)

#### Mokomosios knygos

1. Algimantas Čepulkauskas, Genadijus Kulvietis Interneto svetainių kūrimas ir palaikymas, VGTU, 2006. 59 p.

2. Algimantas Čepulkauskas, Genadijus Kulvietis Mobiliųjų sprendimų kūrimas, VGTU, 2006. 60 p.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos mokslų akademijoje – 15 naujų tikrųjų narių
2. ↑  *Genadijus Kulvietis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 249 psl.
**Genadijus Nikonovas** (rus. *Геннадий Николаевич Никонов*; g. 1950.08.11 – m. 2003.05.14) – rusų šaunamųjų ginklų konstruktorius, labiausiai žinomas kaip automato AN-94 kūrėjas.

Gimė 1950 m. gegužės 11 d. Iževske (Rusija), darbininkų šeimoje. Abu tėvai visą gyvenimą dirbo IžMaše.

1968 m. baigė Iževsko pramonės technikumą ir pradėjo dirbti techniku Ižmašo Vyriausiojo konstruktoriaus skyriuje. Dar mokydamasis technikume susidomi povandeniniais ginklais ir sukuria povandeninio šautuvo nuleistuko mechanizmą, už kurį gauna jaunimo techninės kūrybos konkurso Garbės raštą.

Dirbdamas Ižmaše Nikonovas mokėsi Iževsko mechanikos instituto vakariniame skyriuje, kurį su pagyrimu ir ginklų konstruktoriaus diplomu baigia 1975 m. Dirbdamas Ižmaše kuria pneumatinius ir sportinius ginklus, užsiima moksliniais tyrimais. Nikonovas turi 44 autorinius liudijimus, jam buvo suteikti garbės vardai „Geriausias įmonės konstruktorius" ir „Geriausias ministerijos konstruktorius".

Nuo 1986 m. buvo Ižmašo Vyriausiojo konstruktoriaus skyriaus konstruktorių biuro viršininkas, nuo 2000 m. – koncerno „Ižmaš" Ginklų konstravimo centro biuro viršininkas.

Žinomiausi Nikonovo sukurti ginklai yra medžioklinis karabinas „Iziubr" (rus. *Изюбр*) ir automatas AN-94.

Dalyvavo kuriant:

* sportinį pneumatinį šautuvą PV (rus. *ПВ*),
* (1978) bandomąjį sportinį šautuvą „Biatlon", kurio mechanizmai vėliau panaudoti serijiniame šautuve BI-7-2 (*БИ-7-2*)
* (1994–1995) lygiavamzdį medžioklinį karabiną „Saiga".

2000 m. apgynė disertaciją „AN-94 konstrukcija", jam buvo suteiktas technikos mokslų daktaro (pagal Lietuvos nomenklatūrą atitinka habilituoto daktaro laipsnį).

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSovietų ir Rusijos šaunamųjų ginklų konstruktoriai |
| --- |
|  |
| 
Afanasjevas • Berezinas • Degtiariovas • Dragunovas • Fiodorovas • Glagolevas • Goriunovas • Griazevas • Jakuševas • Jaryginas • V. Kalašnikovas • M. Kalašnikovas • Komarickis • Korobovas • Korovinas • Makarovas • Margolinas • Mosinas • Nikitinas • Nikonovas • Silinas • V. Simonovas • S. Simonovas • Smirnskis • Stečkinas • Sudajevas • Šipunovas • Špaginas • Špitalnas • Telešas • Tokarevas • Vladimirovas • Volkovas |

 |

Nuorodos
--------

* Геннадий Николаевич Никонов
* В Ижевске установлен памятник конструктору-оружейнику Г.Н. Никонову
***bzn start***|  |
| 

---

 |
| Vyriausiasisredaktorius | Živilė Glaveckaitė |
| Steigėjas | Živilė Glaveckaitė |
| Kompanija | „Glaveckaitė Media" |
| Adresas | Vilnius, Lietuva |
| 

---

 |
| **Tinklalapis:** bznstart.lt |

**„bzn start"** – skaitmeninis verslo žurnalas, kuris per mėnesį pasiekia iki 30 tūkst. unikalių lankytojų. Anksčiau buvo leidžiama ir spausdinta šio žurnalo versija, kurio pirmasis numeris rinkoje pasirodė 2011 m. spalio mėn.

Žurnalo pagrindinė auditorija – jauni pradedantys verslininkai, taip pat smulkų ir vidutinį verslą plėtojantys vadovai.

2016 m. investicinis fondas „Nextury Ventures" tapo portalo dalininku, kurio pirmininkas – Ilja Laursas.

Išnašos
-------

1. ↑  „gemiusRating". *rating.gemius.com*. Nuoroda tikrinta 2018-07-14.
2. ↑  „Verslo žinios": Lietuvoje pradedamas leisti naujas savaitinis verslo žurnalas[neveikianti nuoroda]
3. ↑  „Jėgas suvienijo „Nextury Ventures" ir „BZN start"". *BZN start*. Nuoroda tikrinta 2018-07-14.

Nuorodos
--------

* #LAUNCH
| **Ardžanas** |
| --- |
|  |
| XIX a. pr. portretas |
| Gimimo vardas | Ardžanas Devas |
| Gimė | 1563 m. balandžio 15 d.Goindvalis, Pandžabas (dab. Indija) |
| Mirė | 1606 m. gegužės 30 d. (43 metai)Lahoras |
| Tautybė | pandžabietis |
| Tėvai | Ram Dasas, Mata Bhani |
| Religija | sikhizmas |
| Šventasis |
| Įšventintas | 1581 m. |
| Sikhų guru |
| Kelintas | V |
| Ėjo pareigas | 1581 – 1606 |
| Pirmtakas | Ram Dasas |
| Įpėdinis | Hargobindas |
|  |
| Veikla | guru |

**Ardžanas** (pandž. ਗੁਰੂ ਅਰਜਨ = *guru Arjan*, g. 1563 m. – m. 1606 m. gegužės 30 d.) – penktasis ir pats žymiausias sikhų guru, pirmasis sikhų kankinys.

Buvo ketvirtojo guru Ram Daso sūnus. 1581 m. mirus tėvui tapo didžiuoju guru. Sudarė sikhų šventraštį Adi Granthą, baigė statyti sikhų svarbiausią šventyklą – Auksinę šventyklą Amritsare. Valdant Mogolų imperatoriui Akbarui, sikhizmas klestėjo, siuntė misijas, Ardžanas Amritsarą padarė reikšmingu prekybos centru.

Mogolų valdovu tapęs Džahangyras buvo priešiškai nusiteikęs prieš Ardžaną ir jo tikėjimo plėtrą Pandžabe. Jis sikhų guru laikė hindu, besitaikančiu į musulmonų šventuosius. Ardžanas pateko į nemalonę, buvo apkaltintas išdavyste ir, atsisakęs atsiversti į islamą, buvo nužudytas (išvirtas gyvas).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *Ardžanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Kardinolo kamerlengo herbas
**Kamerlengas** (it. *camerlengo*, lot. *camerarius*) – vienas aukščiausių pareigūnų Vatikane, paprastai vykdantis pasaulietines administracines funkcijas. Šiuo pareigūnu visada tampa kardinolas.

Atsistatydinus ar mirus popiežiui, t. y. sedisvakansijos laikotarpiu, įgaliojimus tvarkyti Apaštalų Sosto reikalus iki naujo popiežiaus išrinkimo laikinai perima kardinolas kamerlengas. Šis Vatikano pareigūnas tradiciškai oficialiai paskelbia apie popiežiaus mirtį – suduodamas mirties patale gulinčiam pontifikui į kaktą specialiu sidabriniu plaktuku ir ištardamas žodžius „Šventasis Tėve". Jis taip pat sunaikina žvejo žiedą – pontifiko aukso žiedą su oficialiu atspaudu, kad juo nebūtų galima pasinaudoti, siekiant suklastoti popiežiaus vardu išleidžiamus dokumentus. Šį žiedą su atspaustu žvejojančio Šv. Petro atvaizdu ir pontifiko vardu kamerlengas užmauna ir naujai išrinktam popiežiui. Jis rūpinasi kasdieniu Vatikano reikalų tvarkymu sedisvakansijos periodu, drauge su kitais kardinolais skiria popiežiaus laidotuvių ir konklavos pradžios datas. Jis pats taip pat gali būti išrinktas popiežiumi.

Tarpuvaldžiu kamerlengas nepriima jokių sprendimų, nesusijusių su naujo popiežiaus rinkimu. Kamerlengas laikinai perima visą popiežiaus turtą (popiežių Apaštališkuosius rūmus Vatikane, vasaros rezidenciją *Castel Gandolfo* netoli Romos).

Nuorodos
--------

* Kamerlengas
* Laikotarpis be popiežiaus
| Poliarnyje Zorai*Полярные Зори* |
| --- |
|        |
| *Lomonosovo gatvė* |
|  |
| 

Poliarnyje ZoraiPoliarnyje Zorai

67°21′50″ š. pl. 32°29′50″ r. ilg.﻿ / ﻿67.36389°š. pl. 32.49722°r. ilg.﻿ / 67.36389; 32.49722﻿ (Poliarnyje Zorai)Koordinatės: 67°21′50″ š. pl. 32°29′50″ r. ilg.﻿ / ﻿67.36389°š. pl. 32.49722°r. ilg.﻿ / 67.36389; 32.49722﻿ (Poliarnyje Zorai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Murmansko sritis Murmansko sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1968 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 14 230  |
| **Altitudė** | 116 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Poliarnyje Zorai |

**Poliarnyje Zorai** (rus. *Полярные Зори*) – miestas Rusijoje, Murmanasko srityje, 224 km į pietus nuo Murmansko, prie Nivos upės ir Pino ežero. Miesto apygardos centras. Pro miestą eina Murmansko–Petrozavodsko geležinkelis (yra atšaka į Kovdorą) bei kelias E105. Veikia Kolos atominė elektrinė, Nivos hidroelektrinė, statybinių medžiagų, įrengimų gamybos ir priežiūros įmonės. Yra slidinėjimo trasa, sporto centras, 3 viešbučiai, cerkvė.

Istorija
--------

Vietovės pavadinimas rusų kalba reiškia „poliarinės žaros". Gyvenvietė įkurta 1968 m. pradėjus atominės elektrinės statybą. 1973 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą, o 1991 m. – miesto statusą.

* CerkvėCerkvė
* Miesto panoramaMiesto panorama
* Atominė elektrinėAtominė elektrinė

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑