recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Stasys Jusionis** |
| --- |
| Gimė | 1927 m. rugpjūčio 24 d.Radviliškis |
| Mirė | 2022 m. rugpjūčio 26 d. (95 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Aldona Ličkutė-Jusionienė |
| Vaikai | Algimantas Jusionis, Vidmantas Jusionis |
|  |
| Veikla | tapytojas, spaudos darbuotojas, redaktorius |
| Partija | 1960 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1953 m. LSSR dailės institutas |

**Stasys Jusionis** (1927 m. rugpjūčio 24 d. – 2022 m. rugpjūčio 26 d.) – Lietuvos dailininkas tapytojas, spaudos darbuotojas, redaktorius.

Biografija
----------

1947 m. baigė Panevėžio gimnaziją. 1947–1950 m. studijavo Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute, 1953 m. baigė LSSR dailės institutą. 1953–1971 m. žurnalo „Genys" meninis redaktorius, 1971–1989 m. vyr. redaktorius.

Nuo 1960 m. LSSR dailininkų sąjungos narys, nuo 1966 m. sąjungos pirmininko pavaduotojas, nuo 1982 m. sekretorius. 1967–1977 m. SSRS dailininkų sąjungos valdybos, 1977–1983 m. SSRS dailės fondo prezidiumo narys.

Žmona Aldona Ličkutė-Jusionienė, sūnūs Algimantas Jusionis ir Vidmantas Jusionis.

Kūryba
------

Nutapė teminių kompozicijų („Derlius", „Sekmadienis", abi 1974 m.; „Alutį gėriau" 1969 m.), portretų („Vidutis", 1969 m.; Vytautas Kybartas, 1972 m.; Vincas Svirskis, 1975 m.). Jiems būdinga ekspresija, apibendrintas piešinys, ryškių spalvų kontrastai, energinga pastoziška tapysena, raiški faktūra. Peizažuose savitai interpretavo Lietuvos gamtovaizdį, perteikė metų laikų įvairovę, gamtos gyvybingumą, naudojo etnografinius motyvus („Sode", 1966 m.; „Kelias", 1967 m.; „Senoji Žemaitija", 1969 m.; „Drevernoje", 1971 m.). Ryški improvizacija, vaizdų simboliškumas.

Surengė 10 individualių parodų Lietuvoje – Vilniuje (1970 m. 1977 m. 2008 m.), Kaune, Šiauliuose (abi 1978 m.), Panevėžyje (1984 m.), dalyvavo parodose užsienyje – Rusijoje, Estijoje, Latvijoje, Vokietijoje, Italijoje. Kūrinių turi Lietuvos ir Rusijos dailės muziejai.

Įvertinimas
-----------

* 1977 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1981 m. LSSR valstybinė premija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 198 psl.
2. ↑  *Stasys Jusionis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 162
3. ↑  Danutė Jedzinskienė. *Stasys Jusionis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| **Canal viešbučio sprogimai** |
| --- |
| Canal viešbučio sprogimai *Viešbutis po sproogimo* |
| **Vieta** | Bagdadas Irakas |
| **Taikinys (-iai)** | JT būstinė |
| **Data** | 2003 m. rugpjūčio 19 d. |
| **Išpuolio tipas** | sunkvežimio su bombomis sprogimas |
| **Žuvusiųjų** | 22 ir savižudis |
| **Sužeistų** | 100+ |
| **Vykdytojas (-ai)** | Jama'at al-Tawhid wal-Jihad |

**Canal viešbučio sprogimai** įvyko Bagdade, Irake 2003 m. rugpjūčio 19 d. Sprogimų metu žuvo 22 žmonės, daugiau nei 100 sužeisti. Sprogimų taikinys buvo vietos „Canal" viešbutis, kuriame savo būstinę buvo įkūrę JT pagalbos misijos Irake dalyviai.

Tarp šių sprogimų aukų buvo specialusis JT pasiuntinys Irake brazilas Sérgio Vieira de Mello. Praėjus mėnesiui po šių sprogimų, įvyko dar vienas išpuolis, po jo JT paskelbė atšaukiantis visus 600 savo personalo iš Irako.

Atsakomybę už šiuos išpuolius prisiėmė tuometinis al-Qaeda lyderis Abu Musab Zarqawi.

2008 m. gruodžio 11 d. Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja paskelbė rugpjūčio 19 dieną atmintina pasauline humanitarų diena, siekiant pagerbti visus humanitarinę pagalbą teikiančius darbuotojus bei aukas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mixed feelings over UN Iraq role
2. ↑  CIA: Zarqawi tape 'probably authentic' Archyvuota kopija 2012-10-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  A-63-L.49 General Assembly Session 63 document Archyvuota kopija 2012-10-20 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Manoma, kad šis straipsnis skiria per mažai dėmesio vieniems geografiniams regionams ir per daug – kitiems.**Jei galite, subalansuotai perrašykite straipsnį, neskirdami jokiam regionui perdėto dėmesio. Taip pat galite padėti susitarti dėl sprendimo diskusijų puslapyje. |

**Įkalinimas iki gyvos galvos** – laisvės atėmimas kaliniui už padarytus nusikaltimus be pasibaigiančio termino. Dažniausiai laikoma kaip viena sunkiausių bausmių šiuolaikinėje teisėje.

Laisvės atėmimas iki gyvos galvos yra taikomas daugumoje valstybių išskyrus šias: Andora, Bolivija, Bosnija ir Hercegovina, Kolumbija, Kosta Rika, Žaliasis Kyšulys, Kroatija, Dominikos Respublika, Ekvadoras, Gvatemala, Hondūras, Islandija, Kosovas, Juodkalnija, Mozambikas, Nikaragva, Norvegija, Panama, Paragvajus, Portugalija, Kongo Respublika, Serbija, Ispanija, Surinamas, Urugvajus, Venesuela.

Kai kurios šalys leidžia įkalinimą iki gyvos galvos tik karo atveju: Brazilija, Salvadoras.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje baudžiamasis kodeksas už sunkiausius nusikaltimus numato laisvės atėmimo iki gyvos galvos bausmę. Lietuvos teisinėje sistemoje laisvės atėmimo iki gyvos galvos bausmė yra reali – nuteistasis yra kalinamas iki mirties. Skirtingai nei daugelio kitų bausmių atveju netaikoma galimybė atsižvelgti į nuteistojo asmenybės pasikeitimus, galimą reabilitaciją, ir nuteistąjį šia bausme paleisti lygtinai. Bausmių vykdymo kodeksas įtvirtina tiesioginį draudimą taikyti lygtinį paleidimą nuteistajam laisvės atėmimu iki gyvos galvos. Lietuvos teisinėje sistemoje yra numatyti trys atvejai kuomet nuteistasis iki gyvos galvos gali būti paleistas:

* asmuo gali būti atleistas nuo tolesnio bausmės atlikimo jei jis suserga sunkia nepagydoma liga;
* asmuo gali būti atleistas nuo tolesnio bausmės politiniais gailestingumo pagrindai Seimui priėmus amnestijos aktą;
* asmuo gali būti atleistas nuo tolesnio bausmės politiniais gailestingumo pagrindai Prezidentui suteiktus malonę.

2013 m. Europos žmogaus teisių teismas priėmė nagrinėti grupės lietuvių nuteistų iki gyvos galvos pareiškimą prieš Lietuvą dėl jų teisių pažeidimo, kad jų atžvilgiu taikoma laisvės atėmimo iki gyvos galvos bausmė ir jos režimas pažeidžia Europos žmogaus teisių konvencijoje įtvirtintą nežmoniško ir žmogaus orumą žeminančio elgesio draudimą. 2014 m. Lietuvoje iki gyvos galvos kalėjo 116 nuteistųjų.

Įkalinimo iki gyvos galvos bausmė Lietuvoje vykdoma Alytaus pataisos namuose, Marijampolės pataisos namuose ir Pravieniškių pataisos namuose – atvirojoje kolonijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Application no. 22662/13 Kęstutis MATIOŠAITIS against Lithuania and 7 other applications
2. ↑  Lietuvoje iki gyvos galvos kali per 100 žmonių, siūloma svarstyti amnestiją[neveikianti nuoroda]
| **Rimantas Vensas** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. vasario 26 d. (62 metai)Spruktai, Šakių rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Rasa |
| Vaikai | Emilija, Adomas |
| Šakių rajono savivaldybės meras |
| Ėjo pareigas | 1998 – 2000 |
| Vėlesnis | Juozas Puodžiukaitis |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Šakių rajono ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1993 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Kauno politechnikos institutas |

**Rimantas Vensas** (g. 1961 m. vasario 26 d. Spruktuose, Šakių rajone) – Lietuvos ir Šakių rajono ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1979 m. baigė Šakių Zigmo Angariečio vidurinę mokyklą, 1985 m. baigė Kauno politechnikos instituto Automatikos ir telemechanikos fakultetą, inžinierius elektrikas.

1995–1997 m. Šakių rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 1998–2000 m. Šakių rajono savivaldybės meras.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys.

1995–1997 m. 1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Rasa, vaikai Emilija, Adomas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  30-mečio išvakarėse – su rajono vadovais apie tai kas buvo, yra ir bus *drg.lt*
2. ↑  2007 m. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai. Rimantas Vensas *vrk.lt*
3. ↑  2000 m. Seimo rinkimai. Rimantas Vensas *vrk.lt*
|  |
| --- |
| **VEF I-16** |
|  |
|  |
| Tipas | Vienvietis naikintuvas |
| Gamintojas | VEF |
| Kūrėjas | Kārlis Irbītis |
| Pagaminta vnt. | 0 |

**VEF I-19** – 1939–1940 m. Latvijos įmonėje VEF projektuotas lengvasis naikintuvas, kiek anksčiau pradėto kurti naikintuvo I-16 tolimesnė modifikacija. Orlaivio brėžiniai neišliko, apie konkrečius jo techninius duomenis yra tik nepatvirtintos informacijos.

Yra nuomonė, kad lėktuvo jėgainei buvo plamnuojama naudoti tris sujungtus variklius, kurių bendras darbinis tūris turėjo siekti 36 litrus, o kilimo galia – 1800 AG, tačiau versijos, dėl ketintų naudoti variklių (de Havilland Gipsy Six ar de Havilland Gipsy Twelve) netinka dėl techninių duomenų. pats konstruktorius savo memuaruose užsimena tik apie „didelės galios variklį su šešiais „Ranger" tipo cilindrais".

Dėl sovietų invazijos Antrojo pasaulinio karo pradžioje ir Latvijos okupacijos šis projektas nebuvo baigtas. Egzistuoja įvairiuose forumuose keliama versija, kad būtent Karlo Irbičio parengta VEF I-19 dokumentacija tapo sovietinio naikintuvo La-5 pagrindu. Šios hipotezės entuziastai akcentuoja informaciją, jog 1941 m. kovo mėn. okupacinė valdžia įsakė tyrimams į Maskvą atsiųsti Latvijoje sukurtus lėktuvus VEF I-12, VEF I-15a ir I-15b, VEF I-16, VEF I-17 (abu variantus) taip pat VEF I-18. Abejones dėl tolimesnio I-19 projekto plėtojimo Sovietų Sąjungoje kelia faktas, kad sovietų specialistai, skirtingai nei vokiečiai, nerodė ypatingo susidomėjimo latvių lėktuvais.

Nuorodos
--------

* VEF I-19

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Irbitis, Karlis, Of Struggle and Flight: The History of Latvian Aviation, p. 154
3. ↑  VEF lidaparāti,
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Tulpė (reikšmės).*

| **Tulipa** |
| --- |
| Tulpės (Tulipa sp.)Tulpės (*Tulipa* sp.) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Lelijiniai  *( Liliaceae)* |
| Gentis: | Tulpė  *( Tulipa)* |

 |

**Tulpės** (*Tulipa*) – lelijinių augalų (*Liliaceae*) gentis. Joms būdingi dideli šešių žiedlapių žiedai. Iš viso yra apie 100 rūšių, Lietuvoje auginamos tik kaip dekoratyviniai augalai, laukinės neauga. Tulpės kilusios iš pietų Europos, Šiaurės Afrikos ir Azijos (nuo Anatolijos ir Irano iki Kinijos ir Japonijos). Daugiausia genties rūšių Pamyro ir Hindukušo kalnuose bei Kazachstano stepėse.

Tulpė yra nacionalinė Irano ir Turkijos gėlė, tulpių motyvai dažni persų ir turkų liaudies mene.

Yra išvesta daugybė dekoratyvinių veislių. Tulpės laikomos „tradicinėmis" dovanojamomis gėlėmis kartu su rožėmis, lelijomis, orchidėjomis ir bijūnais.
Lietuvoje auga:

* Darželinė tulpė (*Tulipa gesneriana*)
* Girinė tulpė (*Tulipa sylvestris*)
* Smailioji tulpė (*Tulipa acuminata*)
* Vėlyvoji tulpė (*Tulipa tarda* Regel).

* Tulpės žiedo vidusTulpės žiedo vidus
* Tulpės žiedaiTulpės žiedai
* Nužydėjusi darželinė Tulpė (Tulipa gesneriana)Nužydėjusi darželinė Tulpė (*Tulipa gesneriana*)
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tulpė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Viasat|  |
| Pramonė | žiniasklaida |
| Įkurta | 1991 m. |
| Centrinė būstinė | Londonas, JK |
| Tinklalapis | www.viasatworld.com |

**„Viasat"** – televizijos kanalų ir turinio tiekėjas, buvęs skaitmeninės ir palydovinės televizijos operatorius, įkurtas 1991 m. „Modern Times Group" Švedijos bendrovės. Transliuodavo ir retransliuodavo televizijos ir radijo programas „Sirius" palydovo pagalba Šiaurės Europos ir Baltijos šalyse. Tiek vietines (TV3), tiek savo programas (TV1000 Premium Baltic, TV1000 Russkoe Kino, Viasat Sport Baltic, Viasat Explorer, Viasat History, Viasat Nature ir kt.).

Lietuvoje nuolatinę atstovybę turėjusi „Viasat" teikė mažmeninės mokamos palydovinės televizijos platformos paslaugas ir iš abonentinio mokesčio finansuojamas vaizdo perdavimo paslaugas per „Viaplay" platformą. 2017 m. „Bitė Lietuva" įsigijo visas Estijos bendrovės „Viasat" akcijas ir teisės transliuoti turinį Baltijos šalyse atiteko „All Media Baltics" įmonei. 2020 m. „Viasat" kartu su „Canal Digital" įkūrė bendrą įmonę „Allente" Skandinavijoje turiniui transliuoti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Viasat on Astra 4A & SES 5 at 4.9°E
2. ↑  „TV3 valdanti „Modern Times Group" turi naują savininką: keičiasi pavadinimas ir vadovybė". *lrytas.lt*. Nuoroda tikrinta 2023-02-11.
3. ↑  „Viasat Consumer and Canal Digital combine as Allente". *Digital TV Europe*. 2020-05-06. Nuoroda tikrinta 2021-02-16.
Teismo užrašas
Teismo pastatas
Vokietijos Federalinis Darbo Teismas skelbia sprendimą dėl lokauto (Kaselis, 1980 m.)
**Vokietijos Federalinis Darbo Teismas** (vok. *Bundesarbeitsgericht* 'Sąjungos darbo teismas'; *BAG*) – federalinis teismas Vokietijoje; aukščiausios instancijos darbo teismas. Būstinė – Erfurtas (nuo 1954 m. balandžio iki 1993 m. – Kaselis; čia veikia Vokietijos Federalinis Socialinis Teismas). Pirmininkė Ingrid Schmidt (nuo 2005 m.). Kaip institucija priklauso Vokietijos darbo ir socialinių reikalų ministerijai.
10 Senatų dirba 34 teisėjai. Be to, 118 tarnautojų, apie 11 mokslinių bendradarbių (2005 m.).

Pirmininkai
-----------

| Nr. | Vardas, pavardė | Nuo | Iki |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Hans Carl Nipperdey (1895–1968) | 1954 | 1963 |
| 2 | Gerhard Maria Müller (1912–1997) | 1963 | 1981 |
| 3 | Otto Rudolf Kissel (g. 1929 m.) | 1981 | 1994 |
| 4 | Thomas Dieterich (g. 1934 m.) | 1994 | 1999 |
| 5 | Hellmut Wißmann (g. 1940 m.) | 1999 | 2005 |
| 6 | Ingrid Schmidt (g. 1955 m.) | 2005 |  |
|

Literatūra
----------

* Hartmut Oetker, Ulrich Preis, Volker Rieble: *Festschrift 50 Jahre Bundesarbeitsgericht.* Verlag C. H. Beck, 1. Auflage, München 2004, ISBN 3-406-51533-9

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vokietijos Federalinis Darbo Teismas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali Vokietijos Federalinio Darbo Teismo tinklavietė
Senovinė „Singer" siuvimo mašina

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Singer Corporation** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Singer Corporation** – JAV kompanija, gaminanti siuvimo mašinas. Kompaniją įkūrė 1851 m. Izaokas Meritas Singeris ir Niujorko teisininkas Edvardas Klarkas. Pavadinta „I. M. Singer & Co."

1865 m. kompanija pervadinta „Singer Manufacturing Company", o vėliau, 1963 m. – „The Singer Company". Pagrindinė gamykla buvo Niujorke. Šiuo metu kompanija sėkmingai tęsia savo veiklą gamindama siuvimo mašinas.

Singer siuvimo mašinos buvo populiarios Lietuvoje tiek caro laikais, tiek tarpukariu. Tarpukariu Kaune, A.Mickevičiaus g. 26, A.Mickevičiaus ir K.Donelaičio g. kampe (pastatas neišlikęs) buvo įsteigta Singer kompanijos generalinė atstovybė, o kompanijos kontora veikė adresu K.Donelaičio g. 31 (dabar K.Donelaičio g. 71), antrame pastato aukšte. Singer siuvimo mašinų kompanija Kaune taip pat turėjo dvi parduotuves: vieną miesto centre, Laisvės al. 63 (dabar pastatas Laisvės al. 103), kitą Šančiuose, Juozapavičiaus pr.

Kompanijos prezidentai
----------------------

* Isaac Merritt Singer (1851–1863)
* Inslee Hopper (1863–1875)
* Edward S. Clark (1875–1882)
* George Ross McKenzie (1882–1889)
* Frederick Gilbert Bourne (1889–1905)
* Sir Douglas Alexander (1905–1949)
* Milton C. Lightner (1949–1958)
* Donald P. Kircher (1958–1975)
* Joseph Bernard Flavin (1975–1987)
* Paul Bilzerian (1987–1989)
* James H. Ting (1989–1997)
* Steve Goodman (1998–2004)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Siuvamosios mašinos: išsivystymo istorija (Kauno apskrities viešoji biblioteka)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2010-01-02 iš Wayback Machine projekto.
* Oficialus tarptautinis tinklalapis
* Kompanijos istorija Archyvuota kopija 2018-12-26 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Siuvimo mašinų serijiniai numeriai ir gaminimo datos Archyvuota kopija 2007-06-22 iš Wayback Machine projekto.

* Šiuo metu kompanijos gaminama siuvimo mašinaŠiuo metu kompanijos gaminama siuvimo mašina
* Singer kompanijos pastatas NiujorkeSinger kompanijos pastatas Niujorke
* Siuvimo mašinos gaubtasSiuvimo mašinos gaubtas
Koordinatės: 53°02′40″š. pl. 57°03′50″r. ilg.﻿ / ﻿53.044444°š. pl. 57.063889°r. ilg.﻿ / 53.044444; 57.063889

Įėjimas į Kapovos urvą
**Kapovos urvas** (rus. *Капова пещера*, taip pat žinomas kaip *Šulgan Tašas*, bašk. *Шүлгәнташ*) – kalkakmenio ir dolomito karstinis urvas Rusijoje, Baškirijoje, apie 200 km į pietryčius nuo Ufos, Uralo kalnų pietuose, prie Belajos upės. Urvas yra žinomas dėl jame esančių 16 000 metų senumo urvų piešinių (pavaizduoti žirgai, mamutai, raganosiai). Urvas sudarytas iš dviem aukštais einančių koridorių bei grotų.

Apie 120 km nuo Kapovos urvo yra Ignatievkos urvas.

Galerija
--------

* Piešiniai urvePiešiniai urve
*

Literatūra
----------

* Lawson, Andrew J. (2012). *Painted Caves. Palaeolithic Rock Art in Western Europe*. Oxford University Press. p. 197. ISBN 978-0-19-969822-6.
* Silberman, Neil Asher, ed. (2012). *The Oxford Companion to Archaeology*. Oxford University Press. p. 176. ISBN 978-0-19-973578-5. ISBN 978-0-19-973578-5.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 195
| Aukštkiemių kapinynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Aukštkiemių kapinynasAukštkiemių kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°46′13″š. pl. 21°09′49″r. ilg.﻿ / ﻿55.7702005°š. pl. 21.1636162°r. ilg.﻿ / 55.7702005; 21.1636162Koordinatės: 55°46′13″š. pl. 21°09′49″r. ilg.﻿ / ﻿55.7702005°š. pl. 21.1636162°r. ilg.﻿ / 55.7702005; 21.1636162 |

 |
| Vieta | Klaipėdos rajonas |
| Seniūnija | Sendvario seniūnija |
| Plotas | 4225 m2 |
| Naudotas | II a. - XIII a. |
| Registro Nr. | AR1842 / 16498 / A411 P |

**Aukštkiemių kapinynas** – kapinynas Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijoje, Sendvario seniūnijoje, prie Aukštkiemių kaimo, į vakarus nuo buvusio Plucių dvaro, 1,3 km į rytus nuo Purmalių piliakalnio, 0,7 km į šiaurės rytus nuo Ringelio ir Dangės santakos, 0,2 km į pietus – pietryčius nuo Akmenos-Dangės kairiojo kranto ir tiek pat į pietryčius nuo kelio Klaipėda-Palanga tilto per Akmeną-Dangę.

Kapinynas
---------

Kapinyną 1886–1888 m. kasinėjo Otas Tišleris (iškasė 4225 m² kapinyno), 1893–1895 m. – Alfredas Karlas Jenčas ir Heinrichas Kemkė. Rasta daugiau, kaip 450 II a. – VI a. nedegintų ir IX a. – XIII a. sudegintų mirusiųjų kapų. II a. – VI a. kapuose, apdėtuose akmenų vainikais, gausu įkapių, tarp jų 201 m. varinė Romos moneta, emaliu puoštų daiktų. IX a. – XIII a. kapuose rasta žalvarinių papuošalų, geležinių ginklų, įrankių, keramikos dirbinių, gintaro ir stiklo karolių. Radiniai iki 1945 m. buvo Karaliaučiaus muziejuje „Prussia", privačiame Hugo Šojaus rinkinyje Šilutėje ir Klaipėdos krašto muziejuje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Adolfas Tautavičius. *Aukštkiemių kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 235 psl.
| Iskelės apygarda*İskele İlçesi* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Šiaurės Kipro vėliava Šiaurės Kipras |
| **Administracinis centras** | Iskelė |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 22 492 |
| **Plotas** | 774 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 29 žm./km² |

**Iskelės apygarda** (turk. *İskele İlçesi*) – nepripažintos Turkų Kipro respublikos apygarda, esanti šiaurrytinėje Famagustos apygardos dalyje. Teritorija užima didžiąją Karpazo pusiasalio dalį ir beveik iš visų pusių supama Viduržemio jūros, o pietvakarinėje dalyje ribojasi su Famagustos rajonu. Administracinis apygardos centras – Iskelė. Apygardai taip pat priklauso nemaža Rizokarpazo gyvenvietė, kurioje yra pati didžiausia Turkų Kipro graikų bendruomenė (apie 250 Kipro graikų).

Apygardos teritorijoje yra apaštalo Andriejaus kyšulys – pats šiaurryčiausias Kipro salos taškas, kuriame stovi apaštalo Andriejaus vienuolynas.

Apygardoje gyvena 21 978 žmonės (2006 m.), iš kurių 3 977 gyvena Iskelėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  NORTHERN CYPRUS: Turkish Republic of Northern Cyprus (TRNC), *citypopulation.de*
2. ↑  2006 m. gyventojų surašymo išvados


|  |  |
| --- | --- |
|  **Turkų Kipro apygardos** |  |
| Girnė | Guzeljurtas | Iskelė | Lefkoša | Magusa |
| Kirenijos apygarda*Επαρχία Κερύνειας* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Kipro vėliava Kipras |
| **Administracinis centras** | Kirenija |
| **Gyvenviečių skaičius** | 47 |
|  |
| **Plotas** | 640 km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | CY-06 |

**Kirenijos apygarda (Girnės apygarda)** (gr. Επαρχία Κερύνειας, turk. *Girne Bölgesi*) – viena iš šešių Kipro apygardų, esanti šiaurinėje salos dalyje. Tai pati mažiausia pagal plotą Kipro apygarda. Šiaurėje ir vakaruose ribojasi su Viduržemio jūra, pietuose su Nikosijos apygarda, rytuose su Famagustos apygarda. Administracinis apygardos centras – Kirenija.

Kirenijos apygarda yra vienintelė, kurios teritoriją nuo 1974 m. visiškai kontroliuoja Turkų Kipro respublika, bet administracinis centras priklauso graikams.

Apygarda suskirstyta į tris bendruomenes.

Apygardoje gyvena 62 158 žmonės (2006 m.), iš kurių Kirenijoje gyvena 26 067 žmonės. Didžioji dalis gyventojų yra turkai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2006 m. gyventojų surašymo išvados


|  |  |
| --- | --- |
|  **Kipro apygardos** |  |
| Famagusta | Kirenija | Larnaka | Limasolis | Nikosija | Pafosas |

|  |  |
| --- | --- |
|  **Turkų Kipro apygardos** |  |
| Girnė | Guzeljurtas | Iskelė | Lefkoša | Magusa |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tepui** – unikalūs stalkalniai, aptinkami Gvianos plokščiakalnyje, Brazilijos, Venesuelos ir Gajanos teritorijoje. Žinomiausieji iš jų – Autana, Aujantepui ir Roraima. Sudaryti iš prekambro smiltainio uolienų. Nuo Aujantepui krinta aukščiausias pasaulyje Anchelio krioklys. Vietinių indėnų kalba „tepui" reiškia „Dievo namai".

Kukenantepui
Stalkalniai yra didelio kvarcinio smiltainio plokščiakalnio likučiai tarp Amazonės baseino šiaurinio pakraščio ir Orinoko baseino. Ilgainiui erozija suardė senąjį plokščiakalnį, ir liko pavieniai jo elementai – tepui.

Iš viso aptikta 115 tepui, iškylančių virš džiunglių 1000 ir daugiau metrų. Jų labai raižytą ir sunkiai praeinamą paviršių dengia džiunglės, pelkės, esama didelių, iki 300 m gylio, bedugnių. Ilgalaikė izoliacija – gyvūnams beveik neįveikiamos stačios sienos ir aukščio skirtumas – sudarė ypatingas sąlygas endeminėms gyvūnų ir augalų rūšims, kurios turėjo prisitaikyti prie skurdesnių mitybinių sąlygų ir gerokai žemesnės temperatūros, negu stalkalnių apačioje augančiose džiunglėse. Šiuo požiūriu tepui dažnai lyginami su Galapagų salomis.

Žinomiausieji tepui
-------------------

* **Aujantepui** – paviršiaus plotas 700 km². Nuo jo krenta Anchelio krioklys.
* **Roraimatepui** – susidomėjęs Pietų Amerikos tyrinėtojo *Robert Schomburgk* kelionių ataskaitomis apie šį ir kitus tepui, Artūras Konan Doilis 1912 m. parašė fantastinį kelionių romaną „Dingęs pasaulis" (angl. *The Lost World*, lietuviškai išleista pavadinimu „Paslaptingoji šalis").
* **Kukenamtepui** – vietinių gyventojų laikytas šventuoju kalnu. Labai sunkiai prieinamas, pirmą kartą į jį įkopta tik 1997 m.
* **Autanatepui** – („gyvybės medis"). Apie 1300 m aukščio. Jo paviršiuje tvyro iki 400 m. gylio kiaurymės. Manoma, kad jos susidarė įgriuvus milžiniškiems urvams.
**Mohamed**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Mohamed Bahlouli |
| Gimimo data | 2000 m. vasario 17 d. (23 metai) |
| Gimimo vieta | Lionas, Prancūzija |
| Ūgis | 173 cm |
| Svoris | 72 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | centro saugas |
| Jaunimo klubai |
| ???? | Liono „Olympique" |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2017–2018  2018–2021  2020  2020–2021  2022 | Lyon B  UC Sampdoria → Cosenza Calcio (skol.)→ Cosenza Calcio (skol.)FK Kauno Žalgiris | 08 0(0)00 0(0)07 0(0)24 0(2)23 0(5) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. vasario 25 d.. |

**Mohamedas Baliuli** (pranc. *Mohamed Bahlouli*; g. 2000 m. vasario 17 d.) – Alžyro futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Atakuojančio plano žaidėjas. Jo brolis Faresas Bahlouli rungtyniavo Liono „Olympique", „Monaco" ir „Lille" ekipose.

Karjera
-------

Prancūzijoje gimęs ir Alžyro pilietybę turintis futbolininkas išugdytas Liono „Olympique" klubo sistemoje.

Nuo 2018 m. priklausė Italijos „Serie A" rungtyniaujančiam Genujos „Sampdoria" klubui. Rungtyniavo „Sampdoria" jaunimo sistemoje, treniravosi su pagrindine komanda. Kelis kartus buvo registruotas „Serie A" rungtynėms.

Nuo 2020 m. nuomos pagrindais žaidė Italijos „Serie B" rungtyniaujančioje „Cosenza" ekipoje. Joje per pusantrų metų sužaidė daugiau nei 30 rungtynių, pasižymėjo dviem įvarčiais ir atliko rezultatyvų perdavimą.

### FK Kauno Žalgiris

2022 m. sausio mėn. pranešta, kad atstovaus Kauno Žalgiriui.

2022 m. kovo 19 d. oficialiai debiutavo A lygoje rungtynėse prieš Sūduvos klubą.

2022 m. balandžio 2 d. pasižymėjo įvarčiu rungtynėse prieš FK Žalgiris.

2022 m. balandžio 15 d. rungtynėse prieš FK Banga pelnė pirmą rungtynių įvartį, bet varžovai sugebėjo perimti žaidimo kontrolę ir nugalėjo kauniečius rezultatu 3:1.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2022** | **„Kauno Žalgiris"** | 23 | 5 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Pasiekimai
----------

su FK Kauno Žalgiris
* Sidabro medaliai: 2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  sampdoria.it: naujokai
2. ↑  ilcosenza.it: naujienos
3. ↑  sportas.lt: FK Kauno Žalgirio naujokas
4. ↑
5. ↑
6. ↑  alyga.lt 2022-04-22 Banga 3-1 K.Žalgiris
7. ↑  sportas.lt: 2022-04-22 Banga 3-1 K.Žalgiris

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
| **Rita Tamašunienė** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1973 m. rugsėjo 27 d. (49 metai)Maišiagala |
|  |
| Veikla | Politika |
| Organizacijos | Seimas |
| Pareigos | Narė |

**Rita Tamašunienė** (g. 1973 m. rugsėjo 27 d. Maišiagaloje, Lietuvos TSR) – mokytoja, politikė.

Biografija
----------

1993 m. dirbo Kultūrinės veiklos centre prie Kultūros ir mokslo ministerijos meno vadove. 1994 m. baigė Vilniaus konservatoriją ir įgijo etninės kultūros pedagogės specialybę. 1994 m. Karvio pagrindinės mokyklos mokytoja. 

Nuo 1998 m. – Lietuvos lenkų sąjungos narė. 2002 m. baigė Vilniaus pedagoginio universiteto Pedagogikos ir psichologijos fakultetą ir įgijo edukologijos bakalauro kvalifikacinį laipsnį, 2003 m. šiame universitete baigė vokiečių filologiją. 2004 m. Pikeliškių pagrindinės mokyklos direktorė. 

2006 m. Mykolo Romerio universitete įgijo viešojo administravimo magistro kvalifikacinį laipsnį. 2006 m. Vilniaus rajono savivaldybės administracijos Kultūros, sporto ir turizmo skyriaus vedėjo pavaduotoja. 2007–2012 m. Vilniaus rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotoja. Nuo 2007 m. Vilniaus rajono vietos veiklos grupės narė, nuo 2009 m. – šios grupės valdybos narė. Nuo 2008 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narė, vyriausiosios tarybos narė. 

Nuo 2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo narė, o 2019–2020 m. – vidaus reikalų ministrė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biografija


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Eimutis Misiūnas** | **Lietuvos vidaus reikalų ministras**2019 – 2020 | Po to:**Agnė Bilotaitė** |
**UEFA Intertoto taurė**| Intertoto taurės emblema |
| **Įkurta** | 1961 m. 1995 m. varžybų organizavimą perėmė UEFA |
| **Panaikinta** | 2008 m. |
| **Žemynas** | Europa (UEFA) |
| **Dalyvių skaičius** | 50 |
| **Dabartiniai čempionai** | Portugalija SC Braga |
| **Oficiali svetainė** | UEFA Intertoto taurė |
|

**UEFA Intertoto taurė** buvo UEFA vasarą rengiamos varžybos Europos klubams, nepatekusiems į pagrindinius Europos klubų turnyrus – UEFA Čempionų lygą bei UEFA taurę. Į varžybas buvo kviečiami klubai, turnyrinėse lentelėse esantys iškart po į pagrindinius turnyrus patekusių komandų. Tris pirmąsias vietas užėmusios komandos patekdavo į UEFA taurės varžybas. Turnyras turėjo ypatingą formatą – jame nugalėdavo ne vienas klubas, tačiau keli (nuo 2 1995 m. iki 11 2005 m.).

Pirmosios varžybos buvo surengtos 1961 m. tada vadintos „Tarptautine futbolo taure". 1995 m. varžybų organizavimą perėmė UEFA, pakeitė formatą, nustatė taisyklę, kad aukščiausias vietas iškovojusios komandos gali dalyvauti UEFA taurėje.

2006–2007 m. sezone varžybų formatas buvo pakeistas. Etapų skaičius sumažintas iki trijų, visos 11 trečio etapo rungtynes laimėjusios komandos patekdavo į antrą atrankinį UEFA taurės etapą. Kiekviena šalis galėjo siųsti tik vieną komandą į Intertoto taurės varžybas.

2008 m. vyko paskutinis šios taurės turnyras. Nuo 2009 m. komandos dalyvauja UEFA taurės atrankos etapuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali UEFA svetainė
* Intertoto-cup.org Archyvuota kopija 2008-05-14 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RUEFA Intertoto taurės turnyrai |
| --- |
|  |
| 
1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 · 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 |
|  |
| Čempionų lyga · Taurių taurė · UEFA taurė · Supertaurė · Intertoto taurė |

 |
**Lietaus vandens šalintuvas** – tai stoge ar šalia jo krašto įtaisyti latakai, įlajos, vamzdynas ir išvadai. Lietaus vandens šalintuvų vamzdynas gali būti įrengiamas pastato išorėje arba viduje – išoriniai ir vidiniai vandens šalintuvai. Išorinį lietaus vandens šalintuvą sudaro pastato išorėje prie sienų pritvirtinti lietvamzdžiai, kurių įlajos pakabintos po stogo atbraila arba įtaisytas stoge. Žiemos sąlygomis, tekantis vanduo užšaldamas gali pažeisti lietaus vandens surinkimo sistemą. Kad to būtų galima išvengti, naudojami elektros kabeliai.

Išoriniai lietaus vandens šalintuvai pritaikomi tik mažiems pastatams ir pastatams su šlaitiniais stogais.
Daugiaaukščiuose pastatuose su plokščiais stogais dažniausiai įrengiami vidaus lietaus vandens šalintuvai, susidedantys iš stogo tarpšlaisčiuose įtaisytų įlajų, vamzdyno (stovų, pakabinamų nuotakų, išvadų), apžiūros ir valymo įtaisų (revizijų, pravalų, apžiūros šulinių).

Lietvamzdžiai gali būti: variniai, plieniniai, aliuminiai, cinko–titano, PVC.

Dažniausi lietvamzdžių skersmenys – 50,75, 90, 110 mm.

Išorinis lietaus vandens šalintuvasIšorinis lietaus vandens šalintuvas
Tam, kad patikrinti ar surenkamas vanduo nuo pastato stogo paviršiaus, reikia apskaičiuoti efektyvų stogo paviršių:

Efektyvaus stogo paviršiaus skaičiavimas

ESP = (B + C/2) x L, (m²).

Čia:

* B – horizontalus atstumas nuo kampo iki kraigo, (m);
* C – stogo aukštis, (m);
* L – stogo ilgis, (m).

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Manoma, kad šis straipsnis skiria per mažai dėmesio istorijai ir per daug – esamai padėčiai bei naujienoms.**Jei galite, plačiau aprašykite straipsnio objekto istoriją, gali būti verta sutrumpinti esamos padėties ir naujienų aprašymą. Taip pat galite padėti susitarti dėl sprendimo diskusijų puslapyje. |

Šaltiniai
---------

* Pastato vandentiekio ir nuotekų šalintuvo projektavimas : metodikos nurodymai / Zita Paulauskienė ; Vilniaus Gedimino technikos universitetas. Vilnius : 2005. 113 p.
* 
* Archyvuota kopija 2015-02-13 iš Wayback Machine projekto.
* 
*
| **Juozas Bertašius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1946 m. sausio 12 d.Balandžiai, Eržvilko valsčius |
| Mirė | 2021 m. rugsėjo 3 d. (75 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Genovaitė |
| Vaikai | Edvinas |
| Šakių rajono savivaldybės meras |
| Ėjo pareigas | 2003 – 2016 |
| Ankstesnis | Juozas Puodžiukaitis |
| Vėlesnis | Edgaras Pilypaitis |
|  |
| Veikla | politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | SSKP, 1995 m. LVP, 2001 m. VNDPS, 2006 m. LVŽS |
|  |
| Alma mater | 1982 m. Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Juozas Bertašius** (1946 m. sausio 12 d. Balandžiuose, Eržvilko valsčiuje – 2021 m. rugsėjo 3 d.) – Lietuvos ir Šakių rajono savivaldybės ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1959 m. baigė Balčių septynmetę mokyklą, 1963 m. – Vilniaus statybos technikumą. 1976–1982 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute, įgijo inžinieriaus statybininko specialybę, o 1982–1984 m. studijavo Žemės ūkio akademijos Ekonomikos ir organizacijos fakultete.

1964–1965 m. Šakių rajono Vykdomojo komiteto architektūros skyriaus specialistas. 1965–1968 m. tarnavo SSRS kariuomenėje. 1968–1984 m. „Taikos" kolūkio statybos inžinierius. 1983–1984 m. „Tiesos" kolūkio pirmininko pavaduotojas gamybai. 1984–1993 m. „Šviesos" kolūkio pirmininkas. 1993 m. savo noru atsisakė bendrovės pirmininko pareigų ir išėjo ūkininkauti.

2000–2016 m. ir nuo 2019 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys. 2003–2016 m. Šakių rajono savivaldybės meras.

Iki paskelbiant Lietuvos nepriklausomybę priklausė Lietuvos komunistų partijai. 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 2001–2006 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, 2006–2016 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, partijos pirmininko pavaduotojas, Šakių skyriaus pirmininkas.

2012 m. buvo sulaikytas STT, įtarus jį davus neteisėtus nurodymus, susijusius su pinigų panaudojimu. 2014 m. pripažintas kaltu dėl prekybos poveikiu ir turėjo sumokėti 18,9 tūkst. litų baudą. 2016 m. vasarą įsivėlė į skandalą dėl viešo keiksmažodžių vartojimo tarybos posėdyje.

Buvo Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos narys, Lietuvos žemės ūkio rūmų tarybos narys, kredito unijos „Zanavykų bankelis" vienas iš įkūrėjų ir tarybos narys. Žmona Genovaitė, sūnus Edvinas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  IN MEMORIAM JUOZAS BERTAŠIUS Archyvuota kopija 2021-09-04 iš Wayback Machine projekto. sakiai.lt. 2021-09-03. Nuoroda tirinta 2021-09-04.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   Archyvuota kopija 2013-10-05 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑   Archyvuota kopija 2013-06-02 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* STT sulaikė Šakių rajono merą ir dar du savivaldybės tarnautojus, 2012-11-20 Archyvuota kopija 2014-04-19 iš Wayback Machine projekto.
| **Antanas Kazilevičius** |
| --- |
| Gimė | 1887 m. birželio 19 d.Ustukiuose, Pasvalio valsčius |
| Mirė | 1964 m. birželio 13 d. (76 metai)Kaune |
|  |
| Veikla | Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas. |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 1927 m. II rūšies Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas
* 1932 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
 |

**Antanas Kazilevičius** (1887 m. birželio 19 d. Ustukiuose, Pasvalio valsčius – 1964 m. birželio 13 d. Kaune) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija
----------

1914 m. baigė Maskvos komercijos instituto Komercijos kursus.

1918 m. gruodžio mėn. savanoriu stojo į Joniškėlio partizanų dalinį. Nuo 1919 m. spalio mėn. Joniškėlio bataliono karininkas. 1919 m. gruodžio mėn. batalioną performavus į 9-ąjį pėstininkų pulką, 1919–1920 m. bataliono vadas, vėliau pulko ūkio dalies vedėjas, viršininkas, laikinasis pulko vadas. 1919–1920 m. gruodžio mėn. dalyvavo nepriklausomybės kovose su Raudonaja armija ir Lenkijos kariuomenės daliniais.

1928 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus, 1933 m. baigė Aukštosios karo mokyklos Administravimo skyrių. 1929–1940 m. Karo ligoninės ūkio viršininkas. 1940 m. pulkininkas.

Nuo 1940 m. dirbo Raudonojo Kryžiaus ligoninėje Kaune direktoriaus pavaduotoju ūkio reikalams. 1946 m. liepos mėn. sovietinio saugumo suimtas, 1947 m. gegužės mėn. karo tribunolo išteisintas, netrukus iš kalėjimo paleistas.

Įvertinimas
-----------

* 1927 m. II rūšies Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas
* 1932 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas. *Antanas Kazilevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006 664 psl.
| Pafo apygarda*Επαρχία Πάφου* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Kipro vėliava Kipras |
| **Administracinis centras** | Pafosas |
| **Gyvenviečių skaičius** | 125 |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 90 295 |
| **Plotas** | 1 393 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 65 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | CY-05 |

**Pafoso apygarda** (gr. Επαρχία Πάφου, turk. *Baf Bölgesi*) − viena iš šešių Kipro apygardų, esanti vakarinėje salos dalyje. Šiaurėje, vakaruose ir pietuose ribojasi su Viduržemio jūra, rytuose su Nikosijos ir Limasolio apygardomis. Administracinis apygardos centras – Pafosas (26 530 gyventojų (2001 m.)

Apygarda suskirstyta į keturias bendruomenes.

Bendras apygardos plotas – 1 393 km² (daugiau kaip 15 % salos ploto). 2001 m. surašymo duomenimis gyventojų skaičius buvo 66 364, 2007 m. – 76 100 .

Žymiausios apygardos vietos yra: antikinis miestas Pafose, lukumo gamyba pasižymintis Geroskipo kaimas, Akamasos paplūdimiai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Kipro statistikos tarnyba 2001 m.
2. ↑  Kipro statistikos tarnyba


|  |  |
| --- | --- |
|  **Kipro apygardos** |  |
| Famagusta | Kirenija | Larnaka | Limasolis | Nikosija | Pafosas |
| **Vida Stasiūnaitė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1953 m. liepos 16 d. (70 metų)Joniškėlis, Pasvalio raj. |
|  |
| Veikla | inžinierė ekonomistė, Lietuvos visuomenės ir politinė veikėja |
| Partija | 
* 1989 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis;
* 1994 m. Lietuvos socialdemokratų partija;
* 1995 m. Lietuvos liberalų sąjunga;
* Lietuvos centro sąjunga;
* 1999 m. Naujoji sąjunga.

 |
|  |
| Alma mater | 1977 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas |

**Vida Stasiūnaitė** (g. 1953 m. liepos 16 d. Joniškėlyje, Pasvalio raj.) – inžinierė ekonomistė, Lietuvos visuomenės ir politinė veikėja.

Biografija
----------

1961–1972 m. mokėsi Šiaulių 8-oje vidurinėje mokykloje, 1972–1977 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute.

1977–1979 m. Durpynų statybos valdybos meistrė, 1979–1980 m. Respublikinės Šiaulių ligoninės remonto tarnybos viršininkė, 1980–1987 m. Šiaulių miesto Vykdomojo komiteto Kapitalinės statybos skyriaus vyr. ekonomistė, 1987–1990 m. Ryšių statybos valdybos vyr. ekonomistė, 1990–1991 m. Šiaulių miesto tarybos sekretoriato vedėja, 1991–1992 m. Privatizavimo tarnybos viršininkė.

1992–1995 m. Šiaulių miesto mero pavaduotoja, 1995–1997 m. Laisvosios ekonominės zonos vystymo bendrovės „Šiaulių skrydis" direktoriaus pavaduotoja. 1997–2000 m. Seimo narė, LSDP frakcijos narė. 2000–2001 m. – Šiaulių miesto savivaldybės merė. Nuo 2002 m. Šiaulių universiteto mokslo ir technologijų parko direktorė, Šiaulių universiteto dėstytoja.

1989 m. Šiaulių miesto Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio tarybos narė, ekonomikos komisijos narė. 1989–1992 m. ir 1994–1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narė, 1995–1998 m. LSDP Šiaulių skyriaus pirmininkė, 1996–1999 m. LSDP tarybos narė, 1997–1999 m. Prezidiumo narė, Šiaulių apskrities koordinatorė. 1999–2002 m. viena iš Naujosios Sąjungos organizatorių, partijos pirmininko pavaduotoja.

1995–1997 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė, išrinkta pagal LSDP, Lietuvos liberalų sąjungos ir Lietuvos centro sąjungos sąrašą „Mūsų miestas – mūsų namai". 2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė, išrinkta pagal Naujosios Sąjungos sąrašą.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
Koordinatės: 55°53′14″š. pl. 21°44′16″r. ilg.﻿ / ﻿55.8873°š. pl. 21.7378°r. ilg.﻿ / 55.8873; 21.7378

**Stonaičių socialinės globos namai** – socialinės globos įstaiga Stonaičių kaimo pietvakariuose prie Minijos ir Babrungo santakos (Plungės rajono savivaldybė), Babrungo g. 12. Įmonės kodas – 190796224. Užtikrina ilgalaikę ir trumpalaikę socialinę globą suaugusiesiems su negalia, kuriems būtina nuolatinė specialistų priežiūra. Globos namuose apgyvendinami ir senyvo amžiaus žmonės, kuriems nustatytas didelių specialiųjų poreikių lygis ir žmonės, kuriems dėl proto negalios ar psichinių sutrikimų nustatytas 0–40 procentų darbingumo lygis, specialusis nuolatinės slaugos ar nuolatinės priežiūros (pagalbos) poreikis arba nustatytas didelių ar vidutinių specialiųjų poreikių lygis.

Istorija
--------

Globos namai įkurti 1926 m. vaizdingoje vietoje prie Minijos upelio buvusiame kunigaikščio B. Oginskio dvare.

Gyventojai
----------

1959 ir 1970 m. gyventojų surašymuose šių globos namų gyventojai buvo apskaityti atskirai nuo kitų rajono gyvenviečių.

|  |
| --- |
|  **Demografinė raida tarp 1959 m. ir 1970 m.** |
| **1959 m.sur.** | **1970 m.sur.** |
| 127 | 145 |
| 

| Demografinės raidos histograma |
| --- |
| 
 |

 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stonaičių socialinės globos namai. Vz.lt (tikrinta 2023-07-11).
2. ↑  Stonaičių socialinės globos namai. Geraprieziura.lt (tikrinta 2023-07-11).
3. ↑  Apie mus. Archyvuota kopija 2023-07-11 iš Wayback Machine projekto. Ugniagesiai.tech (tikrinta 2023-07-11).
4. ↑  *Lietuvos TSR kaimo gyvenamosios vietovės 1959 ir 1970 metais (Visasąjunginių gyventojų surašymų duomenys)*. Vilnius: Centrinė statistikos valdyba prie Lietuvos TSR Ministrų tarybos, 1974.
5. ↑  *Lietuvos TSR kaimo gyvenamosios vietovės 1959 ir 1970 metais (Visasąjunginių gyventojų surašymų duomenys)*. Vilnius: Centrinė statistikos valdyba prie Lietuvos TSR Ministrų tarybos, 1974.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Futbolo lygos antrasis divizionas** (angl. *Football League Second Division*) buvo antroji pagal stiprumą futbolo lyga Anglijoje nuo 1892 m. iki 1992 m. Nuo 1992-1993 m. sezono iki 2003-2004 m. sezono buvo antrasis pagal stiprumą Anglijos futbolo lygos divizionas ir trečiasis Anglijos futbolo lygos sistemos divizionas.

Istorija
--------

1892 m. buvo įkurtas antrasis divizionas, kurį sudarė 12 klubų, kurių dauguma prieš tai žaidė Football Alliance lygoje, egzistavusioje nuo 1889 m. iki 1892 m. Nariais buvo: Ardwick (dabar Manchester City FC), Bootle FC, Burton Swifts FC, Crewe Alexandra FC, Darwen, Grimsby Town FC, Lincoln City FC, Northwich Victoria FC, Sheffield United FC, Small Heath (dabar Birmingham City FC) ir Walsall FC. Manchester City yra laimėjęs daugiausiai antros divizijos taurių (7).

Klubų skaičius lygoje
---------------------

Antrąjį divizioną pradžioje sudarė 12 klubų. Populiarėjant futbolui, klubų skaičius augo. Aštuntojo dešimtmečio pabaigoje klubų skaičius viršijo 20.

| Metai | Komandų skaičius |
| --- | --- |
| 1893 | 15 |
| 1891 | 16 |
| 1894 | 18 |
| 1898 | 20 |
| 1905 | 22 |
| 1919 | 23 |
| 1987 | 24 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – spindulys.*
Apskritimas ir su ja susijusios tiesės.
**Apskritimo spindulys** (arba tiesiog *spindulys*) – šiuolaikinėje geometrijoje ši sąvoka reiškia bet kurią tiesės atkarpą einančią nuo apskritimo centro iki bet kurio apskritimo taško. Spinduliu vadinamas ir atstumas nuo apskritimo centro iki bet kurio jo taško. Spindulys yra pusė apskritimo skersmens. Spindulys formulėse žymimas r arba R.

Terminą *spindulys* lietuvių kalboje įvedė Jonas Jablonskis.

Savybės
-------

* Spindulys, kuris yra išvestas iš apskritimo centro į apskritimo tašką {\displaystyle A}, yra šiame taške statmenas apskritimui.
* Spindulys, kuris yra statmenas kuriai nors apskritimo stygai, dalina šią stygą pusiau.

Susiję sąvokos
--------------

* Kampas, kurį sudaro du to paties apskritimo spinduliai, yra vadinamas apskritimo centriniu kampu.
* Apskritimo, kuris turi kuriame nors taške antros eilės liestinę su tam tikra kreivę, spindulys yra vadinamas tos kreivės spinduliu tame taške.

Spindulio formulės
------------------

Apskritimo, kurio yra žinomas perimetras {\displaystyle C} spindulį galima išreikšti formulę:

{\displaystyle r={\frac {C}{2\pi }}={\frac {C}{\tau }}.}
Jei žinome apskritimo plotą {\displaystyle A}, tai apskritimo spindulį galima rasti panaudojus formulę:

{\displaystyle r={\sqrt {\frac {A}{\pi }}}.}
Apskritimo, einančio per tris taškus *P*1, *P*2 ir *P*3, spindulį galima išreikšti formulę:

{\displaystyle r={\frac {|P\_{1}-P\_{3}|}{2\sin \theta }}}, kur *θ* yra kampas {\displaystyle \angle P\_{1}P\_{2}P\_{3}.} Šią formulę naudoja sinuso taisyklė.
Apskritimo apibrėžiančio taisyklingąjį daugiakampį su *n* kraštinių spindulį galima rasti pagal to daugiakampio kraštinės ilgį *s* panaudojus formulę:

{\displaystyle r=R\_{n}\,s},    kur   {\displaystyle R\_{n}={\frac {1}{2\sin {\frac {\pi }{n}}}}\quad \quad {\begin{array}{r|ccr|c}n&R\_{n}&&n&R\_{n}\\\hline 2&0.50000000&&10&1.6180340-\\3&0.5773503-&&11&1.7747328-\\4&0.7071068-&&12&1.9318517-\\5&0.8506508+&&13&2.0892907+\\6&1.00000000&&14&2.2469796+\\7&1.1523824+&&15&2.4048672-\\8&1.3065630-&&16&2.5629154+\\9&1.4619022+&&17&2.7210956-\end{array}}}
*N*-mačio kubo (kubo turinčio *n* dimensijų) spindulys, žinant šio kubo kraštinę *s* gali būti randamas panaudojus formulę:

{\displaystyle r={\frac {s}{2}}{\sqrt {n}}.}

Taip pat skaitykite
-------------------

* Skersmuo
* Radianas
| **Viktoras Kovšovas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1957 m. rugpjūčio 22 d. (66 metai)Priekulėje, Klaipėdos rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Danutė |
|  |
| Veikla | pedagogas, Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1991 m. – Lietuvos demokratinė darbo partija  2001 m. – Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas |

**Viktoras Kovšovas** (g. 1957 m. rugpjūčio 22 d. Priekulėje, Klaipėdos raj.) – pedagogas, Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1964–1975 m. mokėsi Priekulės vidurinėje mokykloje, 1979 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, istorijos mokytojas.

1979 m. Kapsuko tarybinio ūkio technikumo dėstytojas. 1979–1981 m. tarnavo TSRS kariuomenėje. 1981 m. – Klaipėdos profesinės technikos mokyklos Nr. 41, 1982–1988 m. – Tauragės politechnikumo dėstytojas. 1988 m. – LKP Tauragės rajono komiteto instruktorius, sekretorius.

1993–1995 m. Seimo nario padėjėjas. 1995–1997 m. ir 2003–2011 m. Vyriausybės atstovas Tauragės apskrityje.

1997–2000 m. Tauragės M. Mažvydo vidurinės mokyklos geografijos mokytojas. 2000 m. Tauragės rajono savivaldybės kultūros centro Kultūros paveldo vyr. specialistas. 2000–2003 m. Tauragės rajono savivaldybės meras. Nuo 2011 m. Tauragės krašto muziejaus direktoriaus pavaduotojas.

1995 m. kovo – gegužės mėn. 1997–2003 m. 2011 m. ir nuo 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys.

1991–1992 m. – LDDP Tauragės raj. pirmininko pavaduotojas, nuo 1992 m. – pirmininkas, 1993–1995 m. – LDDP tarybos pirmininko pavaduotojas. Nuo 2001 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos Tauragės skyriaus narys, LSDP tarybos narys, 2001–2003 m. – Tauragės skyriaus pirmininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-10 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Petras Jokubauskas** | **Tauragės rajono meras**2000–2003 | Po to:**Pranas Petrošius** |