| Alksnupėnai  Vysokojėrus. *Высокое*vok. *Alxnupönen, Altsnappen* |
| --- |
| 

Alksnupėnai  VysokojėAlksnupėnai  Vysokojė

54°56′22″š. pl. 22°33′14″r. ilg.﻿ / ﻿54.9394°š. pl. 22.554°r. ilg.﻿ / 54.9394; 22.554﻿ (Alksnupėnai (Pilkalnio apskritis))Koordinatės: 54°56′22″š. pl. 22°33′14″r. ilg.﻿ / ﻿54.9394°š. pl. 22.554°r. ilg.﻿ / 54.9394; 22.554﻿ (Alksnupėnai (Pilkalnio apskritis)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Kaliningrado sritis Kaliningrado sritis |
| **Rajonas** | Krasnoznamensko rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 117  |
|  |
| **Pašto kodas** | 238736 |
| **Tel. kodas** | +7 40164 |
|  |
| **Kirčiavimas** | Alksnupė́nai |

**Alksnupėnai** arba **Vysokojė** (vok. *Alxnupönen*, nuo 1938 m. birželio 6 d. *Altsnappen*, 1945–1946 m. rus. *Высокое*, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. rus. *Острогожское*) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 19 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 4 km į rytus nuo Lazdynų, prie Šešupės ir Alksnupės santakos.

Istorija
--------

Alksnupėnų kaimo bendruomenė 1936 m.
Buvo vienas senesnių kaimų Pilkalnio apskrityje. 1517 m. minimas *Altensnappen* kaimas Šešupės ir Alksnupės santakoje. 1580 m. minimi *Alxnappen*, *Alxnupenen*. XVIII a. pr. kaimas praplėstas kulmiškių valstiečių sodybomis. Po 1709–1711 m. maro į Alksnupėnus atkelta kolonistų: 1736 m. kaime gyveno 1 zalcburgiečių, 5 vokiečių ir 12 lietuvių šeimų. 1785 m. Alksnupėnai buvo mišrusis (kulmiškių ir baudžiauninkų) kaimas su 33 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1821 m. – kaimas su 154 gyventojais. 1854 m. Alksnupėnuose buvo 43 gyvenamieji namai ir 370 gyventojų. Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Alksnupėnų valsčiaus centras. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai.

1901 m. pro kaimą nutiestas siaurasis geležinkelis, įrengta stotelė. Kaime veikė mokykla (mokytojas minimas nuo 1769 m.).

Po Antrojo pasaulinio karo pasikeitė gyventojų sudėtis: senieji gyventojai vokiečiai ir suvokietėję lietuviai artėjant frontui pasitraukė į Vokietijos gilumą, vietoj jų atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. 1946–2008 m. buvo Pobedino apylinkėje, nuo 2008 m. – Dobrovolsko kaimo gyvenvietėje.

Geografija
----------

Kaimas išsidėstęs kairiajame Šešupės krante, šalia Šešupės ir Alksnupės santakos. Pro kaimą teka dar du upeliai, Alksnupės intakai: Paurupė ir Balupė. Į rytus nuo kaimo plyti Vieškalnių giria, besidriekianti iki pasienio su Lietuva. Piečiau Alksnupėnų yra Šorelių giria su Šorelių Plynės pelkė. Kaimą kerta Lazdynų–Šilėnų plentas.

Gyventojai
----------

|  |
| --- |
|  **Demografinė raida tarp 1910 m. ir 2010 m.** |
| **1910 m.** | **1933 m.** | **1939 m.** | **2010 m.** |
| 376 | 363 | 358 | 117 |
| 

| Demografinės raidos histograma |
| --- |
| 
 |

 |

Šaltiniai
---------

1. Vysokojė, bankgorodov.ru.Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
2. ↑  Vysokojė, bankgorodov.ru.Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
3. ↑  Vilius Pėteraitis, Martynas Purvinas, Alksnupėnai, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
4. 1 2  Alxnupöhnen, Ksp. Lasdehnen. Aus den Prästationstabellen (PT) des Domänenamtes Löbegallen und des Landkreises Pillkallen. Iš: Erwin Spehr, Die Domänenämter Uschpiaunen und Grumbkowkaiten. Dörfer, Güter und ihre Bewohner. 1723–1858. Hamburgas, 1995. ISBN 9783922953906.
5. ↑  Dr. Max Beheim-Schwarzbach, Friedrich Wilhelm's I. Colonisationswerk in Lithauen, p. 297. Hartungsche Verlags-Druckerei, Königsberg 1879 (vok.)
6. ↑  Johann Friedrich Goldbeck, Volständige Topographie des Königreichs Preussen, Volständige Topographie vom Litthauischen Kammer=Departement, p. 3. Karaliaučius ir Leipcigas, 1785 (vok.).
7. ↑  Alexander A. Mützell, Leopold Krug, Neues topographisch-statistisch-geographisches Wörterbuch des preussischen Staats, T. 1 A–F), p. 21. Kümmel, Halle, 1821 (vok.)
8. ↑  Eduard Messow, Topographisch-statistisches Handbuch des Preussischen Staats, T. 1 (A–K), p. 13. Baensch, Magdeburgas, 1854 (vok.)
9. ↑  Landkreis Pillkallen,Gemeindeverzeichnis Deutschland 1900 (vok.). Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
10. ↑  www.verwaltungsgeschichte.de Landkreis Pillkallen (vok.). Nuoroda tikrinta 2021-10-03.