recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Robertas Granauskas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 2001 m. vasario 5 d. (22 metai) |
| Gimimo vieta | Kėdainiai, Lietuva |
| Ūgis | 197 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Nevėžis Kėdainiai |
| **Numeris** | 34 |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Jaunimo klubai |
| ?  ? | Kėdainių SC  Nevėžis |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018–2020 2018–2020 2021– | Nevėžis  → *„Nevėžis B"*  Nevėžis | 0? 0(?)0? 0(?)12 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2021. |

**Robertas Granauskas** (g. 2001 m. vasario 5 d. Kėdainiuose) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia vartininko pozicijoje.

Karjera
-------

2015 ir 2016 m. žaidė Kėdainių SC-Autara, kuri dalyvavo Antroje jaunių lygoje.

2016 m. vasarą žaidė Kėdainių SC ekipoje, kuriai dalyvavo U-16 pirmenybėse.

Nuo 2017 m. priklausė Nevėžio futbolo klubui. 2017 m. žaidė U-17 Pirmoje lygoje.

2018 m. balandžio 13 d. debiutavo klubo pagrindinėje komandoje. Kėdainiškiai net 7:0 sutriuškino Klaipėdos „Koralą".

2018 m. gegužės 26 d. žaidė LFF taurės rungtynes prieš Sakuona-Rūgpienių kaimas. Šiose rungtynėse pasirodė 61 minutę, kai rezultatas buvo 3:0 kėdainiškių naudai. Klaipėdietis Marius Komovas sušvelnino rezultatą iki 1:3, bet netrukus Nevėžio žaidėjai atsakė dviem taikiais smūgiais. Galutinis rezultatas 5:1, „Nevėžio" naudai.

2019, 2020 m. žaidė ir pagrindinėje, ir Nevėžis B ekipoje.

2021 m. žaidė Nevėžio ekipoje, kuri debiutavo A lygoje. 2021 m. liepos 31 d. rungtynėse prieš FC Hegelmann Litauen debiutavo A lygoje. 63 min. vartininkas į kovą buvo mestas, kai rezultatas buvo 4:0 varžovų naudai. Granauskas prasileido dar du ir rezultatas tapo 6:0 svečių. (🛡️ PASTABA.„Komet" sistemoje prasileistų įvarčių grafoje visi šeši įvarčiai buvo įrayti Melašenkai. Vėliau, klaida vuvo ištaisyta.)

2022 m. tęsė karjerą klube, kuris buvo perkeltas į Pirmą lygą.

2023 m. birželio mėn. įgijo UEFA C trenerio licenciją.

Statistika
----------

A lygos ir Pirmos lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|
| 2018 | „Nevėžis" | 1 | (?) |
| 2019 | „Nevėžis" | 10 | (?) |
| 2020 | „Nevėžis" |  |  |
| **2021** | **„Nevėžis"** | 12 | (36) |
| 2022 | „Nevėžis" | 1 | (1) |
|

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Pasiekimai
----------

Futbolo klubas „Nevėžis"
* Pirmos lygos laimėtojas: 2020 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑

Nuorodos
--------

* transfermarkt
* Soccerway
* alyga.lt
* lietuvosfutbolas.lt
* fknavezis.lt (Sudėtis)
* globalsportsarchive.com (sudėtis)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | FK Nevėžis sudėtis |  |
| 6 Biliaminu Nurudeen · 8 Yuta Suzuki · 9 Nika Toklikishvili · 11 Jevhen Mohil · 13 Lukas Berednikovas · 18 Soichiro Suzuki · 22 Arminas Lukoševičius · 34 Robertas Granauskas · 35 Rokas Župerka · 77 Vakaris Skibiniauskas · 91 Mindaugas Butkus · 99 Karolis Rukuiža · x Aurimas Raginis
 |
Treneris: Lietuva Darius Gvildys |
| Tėvelkiemislenk. *Barcie* |
| --- |
| 

TėvelkiemisTėvelkiemis

54°17′11″ š. pl. 22°35′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.28639°š. pl. 22.58889°r. ilg.﻿ / 54.28639; 22.58889﻿ (Tėvelkiemis)Koordinatės: 54°17′11″ š. pl. 22°35′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.28639°š. pl. 22.58889°r. ilg.﻿ / 54.28639; 22.58889﻿ (Tėvelkiemis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Varmijos Mozūrų vaivadija Varmijos Mozūrų vaivadija |
| **Apskritis** | Geldapės apskritis |
| **Valsčius** | Dubininkų valsčius |

**Tėvelkiemis** (lenk. *Barcie*, vok. *Thewelkehmen* (1938–1945 m. – vok. *Tulkeim*)) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Geldapės apskrities Dubininkų valsčiuje.

Aprašymas
---------

Kaimas išsidėstęs Varmijos Mozūrų vaivadijos šiaurės rytuose, 19 km pietryčiau nuo apskrities centro Geldapės. Pasiekiamas vaivadijos keliu Nr.651. Geležinkelio prieigos nebeliko, kai geležinkelio linija Geldapė–Žydkiemis su artimiausia geležinkelio stotimi Dubininkuose buvo uždaryta.

Tėvelkiemio šiaurėje eina minėtas vaivadijos kelias, rytuose telkšo Luojos ežeras (lenk. *jezioro Przerośl*). Vakaruose – valsčiaus centras Dubininkai, o pietuose iškilusi kalva, XX a. pr. žemėlapiuose žymima kaip *Rautotiškis* (vok. *Rautotischkis*). Vėliau ši 230 m aukštuma buvo vadinama vok. *Brandberg*, po Antrojo pasaulinio karo – lenk. *Jastrzębia Góra*.

Gyvenvietė dar 1557 m. istoriniuose šaltiniuose buvo užrašyta kaip vok. *Tuelkeinenn*, bet po kelių dešimtmečių pakeitė savo vardą į vok. *Barschdenn*, prieš 1785 m. – vok. *Bartszen*
 *(spėjama, kad tuo metu buvo apsigyvenę bartai)*. Vėliau vėl sugrįžo *Tėvelkiemio* pavadinimas, 1874–1945 m. laikotarpyje jis įėjo į Luojos valsčių. 1910 m. surašymo duomenimis kaime gyveno 115 žmonės, 1933 m. suskaičiuoti 128 gyventojai, o prieš Antrąjį pasaulinį karą suregistruoti 185 kaimiečiai. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos tikintieji evangelikai liuteronai buvo priskirti Dubininkų parapijai, o katalikai – bažnyčiai Geldapėje. Pokaryje evangelikai liuteronai priklauso Geldapės bažnyčiai, katalikai – Dubininkų parapijinei bažnyčiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Loyen (Landkreis Goldap) // wiki-de.genealogy.net
2. ↑  Ortsinformationen nach D. Lange. *Geographisches Ortsregister Ostpreußen (2005)*
3. ↑  Algis Uzdila. *Žemės aidai. Ką pasakoja vietivardžiai*
4. ↑  Amtsbezirk Loien
5. ↑  *Gemeindeverzeichnis Deutschland 1900*
6. ↑  Michael Rademacher. *Deutsch-österreichisches Ortsbuch, Landkreis Goldap* Archyvuota kopija 2012-12-05 iš Archive.is projekto
Sektorius (mažesnysis) pažymėtas žalia spalva.
 *Kitos reikšmės – Sektorius (reikšmės).*
**Sektorius** (lot. *sector* – atkertantis, atskiriantis) arba **skritulio išpjova** - skritulio dalis, apribota dviem spinduliais ir lanku. Taip atskiriami du sektoriai - mažesnysis sektorius (turintis mažesnį plotą) ir didesnysis sektorius. 

Sektoriaus plotas skaičiuojamas taip:
  
Tarkime *θ* yra centrinis kampas radianais, o *r* yra spindulys. Visas skritulio plotas yra *πr²*. Sektoriaus plotas apskaičiuojamas padauginant visą skritulio plotą iš *θ* ir *2π* santykio (kadangi segmento plotas yra proporcingas jo kampui, o *2π* yra viso skritulio kampas). 

{\displaystyle A=\pi r^{2}\cdot {\frac {\theta }{2\pi }}=r^{2}\left({\frac {\theta }{2}}\right)={\frac {1}{2}}r^{2}\theta .}
Jei {\displaystyle \theta } žymi centrinį kampą laipsniais, tai segmento plotas skaičiuojama naudojant panašią formulę:

{\displaystyle A=\pi r^{2}\cdot {\frac {\theta }{360}}}
Kelios sektorių rūšys turi savus pavadinimus:

* *pusė* - sektorius, kurio kampas yra 180°
* *kvadrantas* - sektorius, kurio kampas yra 90°
* *oktantas* - sektorius, kurio kampas yra 45°

Sektoriaus lanko ilgį {\displaystyle L} rodo formulė: 

{\displaystyle L=\left(\pi \cdot r\cdot {\frac {\theta }{180}}\right)}
kur *θ* yra kampas laipsniais.

Sektoriaus perimetro ilgis yra trijų skaičių - lanko ilgio bei dviejų spindulių ilgių, - suma. Šią sumą rodo formulė:

{\displaystyle L=r\cdot \left(2+\pi \cdot {\frac {\theta }{180}}\right)}
kur *θ* yra kampas laipsniais.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Segmentas

Šaltiniai
---------

1. ↑  sektorius. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-11-04).

Vikižodynas
UniCredit S.p.A.|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Bankininkystė ir Finansinės paslaugos |
| Įkurta | 1473 m. (Credito Romagnolo), 1870 m. (Banca di Genova), 1895 m. (Credito Italiano) |
| Centrinė būstinė | Milanas, Italija |
| Darbuotojų | 165,060 (2009) |

**UniCredit SpA** – Italijoje įsikūrusi finansinių paslaugų bendrovė. Šis bankas aptarnauja virš 40 milijonų klientų ir vykdo savo veiklą 22 šalyse. UniCredit labiausiai išsiplėtojusi Italijos, Austrijos bei Vokietijos rinkose bei turi nemažai padalinių Centrinėje bei Rytų Europoje. UniCredit grupė yra įsteigusi investicinės bankininkystės padalinių Londone, Milane, Miunchene ir Vienoje. UniCredit Grupė susiformavo susijungus keliems Italijos bankams 1998 metais.

Lietuvoje
---------

**AS „UniCredit Bank" Lietuvos skyrius** (**UniCredit Bank Lietuva**) − *UniCredit Group* finansų grupei priklausantis Lietuvos bankas. Iki 2007 m. rugsėjo 1 d. buvo Vokietijos „HypoVereinsbank" banko skyriumi.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2011-08-17 iš Wayback Machine projekto.
* UniCredit Group svetainė
**Alfonsas Augulis** (g. 1944 m. birželio 24 d. Pelegrindos kaime Gervėčių krašte, Baltarusijoje) – Lietuvos ir Baltarusijos visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1957 m. baigė Rimdžiūnų baltarusišką mokyklą, 1962 m. – Vilniaus rajono Marijampolio vidurinę mokyklą. 1970 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę.

Dirbo įvairiose įstaigos ir organizacijose. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę dirbo Regioninių problemų komisijos prie Aukščiausiosios Tarybos pirmininko pavaduotoju, 1993–1994 m. buvo paskirtas pirmuoju laikinuoju Lietuvos Respublikos reikalų patikėtiniu Baltarusijos Respublikoje. Keletą kartų nesėkmingai bolotiravosi į Seimą.

Nuo 1995 m. A.Augulis yra bendrovės „Kraštiečiai" prezidentas, „Gervėčių" klubo pirmininkas, Draugijos užsienio lietuviams remti pirmininkas, Lietuvos žmogaus teisių gynimo asociacijos vicepirmininkas, Lietuvai pagražinti draugijos valdybos narys, Vilnijos tarybos narys..

Šaltiniai
---------

1. ↑  Alfonsas Augulis Archyvuota kopija 2008-10-16 iš Wayback Machine projekto. (VRK inform.)
| Kaunas |
| --- |
| *Kbid* |
| Antikinis teatras |
| 

KaunasKaunas

 |
| Koordinatės | 36°49′35″ š. pl. 28°37′17″ r. ilg.﻿ / ﻿36.82639°š. pl. 28.62139°r. ilg.﻿ / 36.82639; 28.62139Koordinatės: 36°49′35″ š. pl. 28°37′17″ r. ilg.﻿ / ﻿36.82639°š. pl. 28.62139°r. ilg.﻿ / 36.82639; 28.62139 |
| Vieta | Turkija, Muhlos ilas |
| Regionas | Mažoji Azija (Karija) |
| Istorija |
| Pastatytas | X a. pr. m. e. |
| Sugriautas | XV a. |
| Laikotarpis | bronzos amžius, antika, ankstyvieji viduramžiai |
| Tauta | likai, kariai, graikai |
| Informacija |
| Vikiteka |  **Vikiteka**Vikiteka |

**Kaunas** (sen. gr. Καῦνος, lot. *Caunus*, kar. *Kbid*) – senovinis miestas Karijos pietryčiuose (Mažoji Azija), vakariniame Dalyjano upės krante.

Istorija
--------

Mažosios Azijos Kaunas buvo klestintis čia įsikūrusios Karijos karalystės miestas. Archeologiniai tyrinėjimai rodo, kad Kauno atsiradimas datuojamas III a. pr. m. e. Tačiau, pagal Antikos rašytinius šaltinius, miestas galėjo atsirasti VII–VI a. pr. m. e. Miesto klestėjimo laikotarpis tęsėsi nuo V a. pr. m. e. iki II m. e. a. Nuo įkūrimo Kaunas buvo žinomas druska, žuvimi, figomis ir kt.

Nekropolis
Kauno teatras ir buvęs uostas
Mieste galima išvysti persų, helenų, romėnų ir Bizantijos civilizacijos pėdsakų. Yra išlikę tuo metu statytos Akropolio tvirtovės ir pylimo, antikinio teatro, bažnyčios, romėniškų pirčių, palestros (sporto mokyklos) liekanos, Nekropolis – uolose įrengti karalių ir kitų didikų kapai.

Nuorodos
--------

* Apie Kauno miestą Archyvuota kopija 2008-05-09 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Senovinio miesto planas
* Žemėlapis
„Pagalvių mūšis" Berlyne
**Žaibiškas sambūris** (arba ***sulėktuvės, sąspietis***, angl. *flashmob*) – trumpalaikis žmonių grupės susitikimas, surengiamas susitarus el. paštu arba mobiliuoju telefonu ir siekiant parodyti ką nors linksmo arba kvailo, o po to išsiskirstyti. Neretai tokie reiškiniai įvyksta spontaniškai, žmonėms susiburiant į kokią nors trumpalaikę veiklą.

Istorija
--------

Salsos šokių žaibiškas sambūris Varšuvoje
Manoma, kad pirmasis žaibiškas sambūris įvyko 2003 m. birželio 17 d. Manhatane „Macy’s" parduotuvėje (Niujorkas, JAV).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ką siūloma vartoti vietoj angl. „flashmob"? Archyvuota kopija 2023-04-15 iš Wayback Machine projekto. Vlkk.lt (tikrinta 2023-04-15).
2. ↑  2011-04-07 VLKK nutarimas Nr. PN-4. Archyvuota kopija 2023-04-15 iš Wayback Machine projekto. Vlkk.lt
3. ↑  Flashmob. Cambridge Dictionary (tikrinta 2023-04-15).
4. ↑  Judith A. Nicholson. Flash! Mobs in the Age of Mobile Connectivity. Fibreculture.org (tikrinta 2010-12-02).
Šv. Jurgio juosta
Šv. Jurgio juosta
**Georgijaus juosta** (rus. *Георгиевская лента* 'šv. Georgijaus juosta, šv. Jurgio juosta'), *gvardijos juosta* (rus. *гвардейская лента*), *šv. Jurgio juosta* – dvispalvis kaspinas, naudojamas su šv. Jurgio ordinu, šv. Jurgio kryžiumi, šv. Jurgio medaliu. Rusijos imperijoje ji vadinta *šv. Jurgio juosta*, TSRS – *Gvardijos juosta*.

Kaspinas turi juodas ir geltonai oranžines juostas, kurios simbolizuoja kautynių dūmus ir ugnį, karių narsą mūšio lauke.

Lietuvoje viešai demonstruoti Georgijaus juostą uždrausta.

Istorija
--------

Šv. Jurgio ordinas buvo įkurtas 1769 m.
1806 m. Rusijos imperijos kariuomenėje buvo įvestos *Jurgio vėliavos*, kuriomis apdovanodavo dalinius. Vėliavos viršūnėje būdavo Jurgio kryžius, o po antviršiu būdavo parišamas 4,44 cm pločio Georgijaus kaspinas juodomis ir oranžinėmis juostelėmis su kutais. Po Spalio revoliucijos bolševikai panaikino Rusijos apdovanojimus, o baltagvardiečiai įsteigė apdovanojimus su šv. Jurgio juosta. Baltoji emigracija dažnai naudojo Georgijaus juostą. 

1942 m. Tarybų Sąjungoje juosta buvo atkurta ir įtraukta į apdovanojimų sistemą kaip *Gvardijos juosta*. 1943 m. Georgijaus juosta buvo naudota kaip Šlovės ordino ir medalio „Už pergalę prieš Vokietiją" atributas. Juosta buvo naudojama gvardijos dalinių ir laivų vėliavose.

„Georgijaus juostelių" akcija
-----------------------------

2005 m. "Georgijaus juostelių" akcija pirmą kartą buvo paskelbta Rusijoje, skirta pagerbti kovojusiųjų prieš nacistinę Vokietiją atminimą ir priminti apie pergalę Antrajame pasauliniame kare.

Naudojimas Ukrainoje
--------------------

2014 m. konfliktinės situacijos Ukrainoje metu šv. Jurgio juosta įgijo naują konotaciją. Nušalinus V. Janukovičių Ukrainoje, šio apdovanojimo juosta buvo pradėta naudoti kaip atpažinimo ženklas prorusiškai nusiteikusių gyventojų ir asmenų, siejamų su Rusijos Federacijos specialiosiomis pajėgomis.

Galerija
--------

* Šv. Jurgio trimitas, 1851 m.Šv. Jurgio trimitas, 1851 m.
* 4-tojo laipsnio Georgijaus medalis „Už narsą"4-tojo laipsnio Georgijaus medalis „Už narsą"
* 3-ojo laipsnio Šv. Georgijaus kryžius3-ojo laipsnio Šv. Georgijaus kryžius
* Baltagvardiečių ordinas „Už Didijį Sibiro žygį"Baltagvardiečių ordinas „Už Didijį Sibiro žygį"
* Visų trijų laipsnių Šlovės ordinaiVisų trijų laipsnių Šlovės ordinai
* 1950 m. TSRS Karinio jūrų laivyno Gvardijos vėliava (turi gvardijos juostą)1950 m. TSRS Karinio jūrų laivyno Gvardijos vėliava (turi gvardijos juostą)
* Rusijos Federacijos Gvardijos laivo vėliava (su gvardijos juosta).Rusijos Federacijos Gvardijos laivo vėliava (su gvardijos juosta).

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2022-08-03 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Michalovskis, Vitalijus. *Šv.Jurgis, V.Putinas ir Jurgio juostos. Archyvuota kopija 2014-05-06 iš Wayback Machine projekto.* // Naujienų portalas ir dienraštis "Lietuvos rytas". **2014-05-05.** (Žiūrėta 2014-05-06.)
Boris Kolker
**Boris Kolker** (rus. *Борис Григорьевич Колкер*; g. 1939 m. liepos 15 d. Tiraspolyje, Moldavijoje, tuometinėje TSRS) yra kalbų mokytojas ir vertėjas, interlingvistikos specialistas, trijų esperanto kalbos vadovėlių autorius.

Rusas, nuo 1993-ųjų – amerikietis, gyvenantis Klyvlende, Ohajo valstijoje.

1957 metais mokėsi esperanto kalbos. Kalbotyros mokslo daktaras, apgynęs esperantologijos krypties disertaciją. Parašė nemažai straipsnių ir recenzijų kalbotyros tema. Dėl knygos *"Vojaĝo en Esperanto-lando"*, kuri taip pat yra esperanto kalbos tobulinimosi kursas ir esperanto kultūros vadovas, populiarumo, Boris daugeliui yra žinomas kaip gidas Esperanto pasaulyje.

Esperanto kalbos akademijos narys, UEA (Pasaulinės esperanto asociacijos) garbės narys. Esperantiško žurnalo "Monato" bendraredaktorius. Du dešimtmečius vedė susirašinėjimo kursą Rusijoje. Šiame kurse dalyvavo beveik 900 žmonių (keletas jų iš Lietuvos). Mokė esperanto kalbos Amerikos universitetuose San Franciske ir Hartforde. Šiuo metu veda Tarptautinį tobulinimosi susirašinėjimo kursą (Internacia Perfektiga Koresponda Kurso). Buvo vienas iš esperantiškų organizacijų Tarybų Sąjungoje ir Rusijoje steigėjų.

Dalyvavo daugelyje Baltijos esperantininkų stovyklose (pradedant nuo 1961-aisiais vykusių Molėtuose), 90-ajame Pasauliniame kongrese Vilniuje, kuris vyko 2005-aisiais. Jo esperanto kalbos vadovėlis daug kartų buvo išleistas Kaune.

Disertacija
-----------

* *Rusų kalbos indėlis į esperanto formavimąsi ir vystymąsi* (rus. Вклад русского языка в формирование и развитие эсперанто.). Moskva: Akademija Nauk SSSR, Institut Jazykoznanija, 1985. – 23 p. Doktorantūros disertacijos referatas apie kalbotyrą (rusų kalba)

Vadovėliai
----------

* *Vojaĝo en Esperanto-lando. Archyvuota kopija 2009-07-06 iš Wayback Machine projekto.* (Esperanto kalbos tobulinimosi kursas ir esperanto kultūros vadovas).
* *Lernolibro de la lingvo Esperanto. Baza kurso.* (Esperanto kalbos vadovėlis. Pradinis kursas.)
* *Esperanto en 16 tagoj. Ekspres-kurso.* (Esperanto per 16 dienų. Greitasis kursas.)
* *Internacia lingvo Esperanto. Plena lernolibro. Archyvuota kopija 2010-11-22 iš Wayback Machine projekto.* (Tarptautinė esperanto kalba. Pilnas vadovėlis)
| „Lietuvaitė su verbomis" |
| --- |
|  |
| Menininkas | Kanutas Ruseckas |
| Metai | 1847 m. |
| Meno kryptis | buitinis žanras |
| Medžiagos, technika | drobė, aliejus |
| Matmenys | 45 x 34 cm |
| Miestas (vieta) | Vilnius |
| Muziejus | Lietuvos dailės muziejus |

**Lietuvaitė su verbomis** – 1847 m. sukurtas lietuvių dailininko Kanuto Rusecko paveikslas, pratęsęs buitinės tematikos paveikslų ciklą.

Istorija
--------

Paveikslą „Lietuvaitė su verbomis" Ruseckas tapė ilgą laiką, kruopščiai ir atidžiai Vilniuje, Švč. Mergelės Marijos Ramintojos bažnyčios prieigose, Savičiaus gatvėje. Iš kelių eskizų dailininkas išsirinko vieną. Paveikslas nutapytas prabėgus trejiems metams po kito žinomo dailininko paveikslo „Pjovėja", ir pratęsė jo paveikslų ciklą apie lietuvių tautos gyvenimą, šventes bei papročius. Pastarasis paveikslas „Lietuvaitė su verbomis" sulaukė dar didesnio populiarumo nei prieš tai minėta „Pjovėja".

Aprašymas
---------

Paveiksle vaizduojama XIX a. lietuvių mergaitė, stovinti prie Vilniaus Ramintojos bažnyčios Verbų sekmadienį. Fone matyti minėtos bažnyčios didysis altorius su Mergelės Marijos paveikslu.

Rankose mergina laiko surištas verbas, kadagius, šakeles. Verbos puoštos žibuoklėmis, šakelėmis su žiedeliais ar raugerškio uogomis.

Mergaitė vilki paltelį. Drabužėliai šventiniai.

Fonas iš dalies šviesus, kitoje dalyje tamsus. Kadangi dailininką domino mergaitės psichologinė charakteristika, paveiksle atsispindi jos kuklumas, orumas, išreikštas visoje jos laikysenoje. Paveikslą pagyvina raudona skarelė, gaubianti mergaitės galvą.

1848 m. Varšuvoje M.Fajanso litografijos įmonėje šis kūrinys buvo atspausdintas.

Šis paveikslas liudija ikonografines žinias apie verbų rišimą XIX amžiuje.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3 4  Vladas Drėma. Kanutas Ruseckas. Vilnius: Dailės akademijos leidykla, 1996, p. 168. ISBN 9986-571-18-9.
2. ↑  Informacija apie Kanuto Rusecko paveikslą svetainėje „Pamiršta.lt"
3. ↑  Etnologas Libertas Klimka: „Verbinės – gražiausia Vilniaus šventė", skelbta svetainėje „15min.lt."
4. ↑  Beatričė Rastenytė. 2016 m. Verbų sekmadienis, skelbta „Alkas.lt."
5. ↑  Lietuvos dailės muziejus. Parodos „Žvilgsnio galia" katalogas, 2007.
6. ↑  Verbų rišimo tradicija Vilniaus krašte. Skelbta Lietuvos nacionalinio kultūros centro svetainėje.
Žalioji citrina
**Žalioji citrina** (terminai ***laimas, rūgščioji citrina*** nevartotini) – rūgščiavaisio citrinmedžio vaisius, vertinamas dėl sulčių rūgštumo ir gėlių aromato. Tai labai populiarus maisto produktas Meksikoje, Vietname, Tailande. Europoje dažniausiai naudojamos karštiems gėrimams, vandeniui, kokteiliams skaninti. Daugiausiai žaliųjų citrinų augina Meksika, Argentina, Brazilija, Indija. Laikoma, kad žaliosios citrinos tėvynė – Pietryčių Azija.

Žaliosios citrinos eterinis aliejus
Žaliosios citrinos rūgštumas yra kiek mažesnis už geltonosios citrinos, ji yra mažesnė, apvalios formos. Turi apie 30 mg vitamino C (lyginant su >50 mg geltonosios citrinos), turi daugiau vitamino A. Skonis yra gaivus, šiek tiek karstelėjęs. Iš vienos žaliosios citrinos galima išspausti 2 šaukštus sulčių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ar vartotinas vaisiaus pavadinimas „laimas"? Vlkk.lt (tikrinta 2022-11-16).
2. ↑  Žaliosios citrinos. Barbora.lt (tikrinta 2022-11-16).
3. ↑  Žalioji citrina. Bff.lt (tikrinta 2022-11-16).
4. ↑  Žalioji citrina. 2013-03-02, Nesergu.lt (tikrinta 2022-11-16).
5. ↑  Ar žinote, kuo skiriasi paprasta citrina nuo žaliosios citrinos? 2017-07-28, Delfi.lt (tikrinta 2022-11-16).
6. ↑  Rasa Pangonytė. Virtuvės abėcėlė: kuo skiriasi geltonoji ir žalioji citrina? 2017-02-20, 15min.lt (tikrinta 2022-11-16).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Kazys Giedrys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1890 m. kovo 15 d.Salose, Rokiškio raj. |
| Mirė | 1926 m. gruodžio 27 d. (36 metai)Kaune |
| Palaidotas (-a) | Aukštųjų Šančių karių kapinės |
|  |
| Veikla | revoliucionierius |
| Partija | 1921 m. LKP |

**Kazys Giedrys** (1890 m. kovo 15 d. Salose, Rokiškio raj. – 1926 m. gruodžio 27 d. Kaune) – revoliucionierius.

Biografija
----------

Nuo 1908 m. Petrapilyje dirbo fabrike, dalyvavo socialdemokratų veikloje. 1910 m. emigravo, 1911–1917 m. dirbo JAV baldų fabrikuose Bostone, Arlingtone, Filadelfijoje. Dalyvavo Amerikos lietuvių socialistų sąjungos (ALSS) veikloje, bendradarbiavo laikraštyje „Kova".

1917 m. balandžio mėn. vėl atvyko į Petrapilį ir įstojo į RSDDP(b), dalyvavo revoliuciniuose įvykiuose. Nuo 1918 m. vadovavo RSDDP Petrapilio lietuvių sekcijai. 1919 m. buvo Lietuvos bolševikų vyriausybės atstovas prie Rusijos vyriausybės.

Nuo 1919 m. rugsėjo iki 1920 m. balandžio dirbo pogrindyje Vilniuje, buvo suimtas, 1921 m. keičiantis politiniais kaliniais išvyko į Maskvą. 1921–1923 m. – RKP(b) CK lietuvių sekcijos sekretorius, dirbo LKP CK sekretoriate, 1921 m. – LKP delegacijos narys Komunistų Internacionalo III kongrese.

Pogrindinė veikla
-----------------

1923 m. spalio mėn. atvyko į Lietuvą ir iki 1924 m. balandžio mėn. dirbo pogrindyje Kaune. Policijai išaiškinus, buvo suimtas, nuteistas 4 metams, bet 1926 m. birželio mėn. Lietuvos socialdemokratų partijos ir Valstiečių liaudininkų vyriausybės amnestuotas. Dirbo Raudonosios pagalbos komitete. Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo suimtas ir sušaudytas kartu su Karoliu Požėla netoli VI forto.
| **Leicester Hemingway** |
| --- |
| Gimė | 1915 m. balandžio 1 d.Jungtinės Amerikos Valstijos Ouk Parkas, Ilinojus, JAV |
| Mirė | 1982 m. rugsėjo 13 d. (67 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Majami Bičas, Florida, JAV |
| Tautybė | amerikietis |
|  |
| Veikla | Rašytojas |

**Lesteris S. Hemingvėjus** (*Leicester C. Hemingway*, 1915 m. balandžio 1 d. – 1982 m. rugsėjo 13 d.) – Jungtinių Valstijų rašytojas. Jis buvo jaunesnysis rašytojo Ernesto Hemingvėjaus brolis ir šešių knygų autorius.

Biografija
----------

Pirmajame romane, pavadinimu „*The Sound of the Trumpet*" (1953), Lesteris aprašė savo išgyvenimus Prancūzijoje bei Vokietijoje Antrojo pasaulinio karo laikotarpiu. 1961 m. Leicesteris išleido brolio E. Hemingvėjaus biografiją, pavadinimu „*My Brother, Ernest Hemingway*". Darbas buvo gerai įvertintas ir atnešė Leicesteriui tiek rašytojo pripažinimą, tiek nemažą finansinį atlyginimą. Su iš darbo gautu kapitalu, Hemingvėjus sukūrė netikrą valstybę *New Atlantis* ant plausto Karibų jūroje, skirto naudoti kaip jūrų mokslinių tyrimų štabą. Projektas buvo nutrauktas vos po kelerių metų, kai *New Atlantis* sunaikino uraganas.

Po kelerių metų kovos su II tipo cukriniu diabetu, kurios metu jam buvo atlikta nemažai operacijų, Lesteris Hemingvėjus 1982 m. nusižudė.

Išnašos
-------

1. ↑  Mitang, Herbert (1982 m. rugsėjo 15 d). „Leicester Hemingway, Writer and Ernest's Brother, is Suicide". *The New York Times*. Nuoroda tikrinta June 29, 2009.

Šaltiniai
---------

* Leicester Hemingway, 1915–1982; New Atlantis Collection, 1964-66 Archyvuota kopija 2010-06-07 iš Wayback Machine projekto. Harry Ransom Center, University of Texas at Austin
* Samuel Pyeatt Menefee, „Republics of the Reefs": Nation-Building on the Continental Shelf and in the World’s Oceans, *California Western Journal of International Law*, vol. 25, no. 1, Fall, 1994, pp. 104-05.
| Kaso apygarda"Cass County" |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Šiaurės Dakota Šiaurės Dakota |
| **Administracinis centras** | Fargas |
| **Įkūrimo data** | 1873 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2022 m.) | 192 734 |
| **Plotas** | 4 580 km² |
|   - vandens % | 0,2 % |
| **Tankumas** (2022 m.) | 42 žm./km² |
| **Aukščiausia vieta** | 364 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.casscounty.gov |

Šiaurės Raudonoji upė
**Kaso apygarda** (angl. *Cass County*) – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Šiaurės Dakotos pietrytinėje dalyje. Pagal 2022 m. duomenis, Kaso apygardoje gyveno 192 734 žmonės. Tai labiausiai apgyvendinta apygarda Šiaurės Dakotoje. Kaso apygardos būstinė yra įsikūrusi didžiausiame valstijos mieste – Farge. Apygarda įsikūrusi į pietus nuo Stilio ir Treilio apygardų, į vakarus nuo Minesotos, į šiaurė nuo Ričlando ir Ransomo apygardų ir į rytus nuo Barnso apygardos. Per apygardos rytinę sieną teka Šiaurės Raudonoji upė. Aukščiausias apygardos taškas – 364 m.

Istorija
--------

Apygarda įkurta 1873 m. Pavadinta pagal pramonininką Dž. V. Kasą.

Didžiausi miestai
-----------------

* Fargas (128 557 gyv. 2023 m.)
* Vest Fargas (40 494 gyv.)
* Horasas (3 823 gyv)
* Kaseltonas (2 408 gyv.)
* Meipltonas (1 453 gyv.)
* Rails Eikersas (1 008 gyv.)

Gyvetojai
---------

2023 m. duomenimis Kaso apygardoje gyveno 83,8 % baltųjų, 6,11 afroamerikiečių, 3,25 % azijiečių, 2,73 % mišrios rasės, 0,95 % indėnų, 0,23 % kitų rasių ir 2,92 % lotynoamerikieičių kilmės gyventojų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Population. data.ers.usda.gov. Nuoroda tikrinta 2023-11-05.
2. ↑  Cass. ereferencedesk.com. Nuoroda tikrinta 2023-11-05.
3. ↑  Cass County cities. worldpopulationreview.com. Nuoroda tikrinta 2023-11-05.
4. ↑  Cass County ND. datausa.io. Nuoroda tikrinta 2023-11-05.
Koordinatės: 55°07′07″š. pl. 24°35′55″r. ilg.﻿ / ﻿55.118474°š. pl. 24.59854°r. ilg.﻿ / 55.118474; 24.59854

|  Sližių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Ukmergės |
| **Savivaldybė** | Ukmergės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Sližiai |
| **Statybinė medžiaga** | XIX a. II p. |
| **Pastatyta** | medis |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

**Sližių koplyčia** (*Kultuvėnų koplyčia*) – veikianti koplyčia Sližių kaimo kapinėse, Veprių seniūnijoje, Ukmergės rajone. Priklauso Veprių Švč. Mergelės Marijos Rožančinės parapijai. Vyksta sekmadieninės ir kitos pamaldos.

Tai Kultuvėnuose esančių kapinių statinių komplekso koplyčia, vietinės reikšmės architektūrinis ir sakralinis paminklas, nuo 2008 m. įrašytas į LR Kultūros paveldo registrą (unik. kodas 32404). Medinė koplyčia pastatyta XIX a. antroje pusėje.

Architektūra
------------

Koplyčia stovi kapinių vakarinėje dalyje, priešais puošnius pagrindinius vartus. Vartai akmenų mūro tvoroje, juosiančioje kapines, – „plytų stiliaus", originalios architektūros, statyti tarpukariu. Koplyčia su nedideliu bokšteliu – varpine, stačiakampio plano, užbaigto trisiene apside. Sienos suręstos iš sienojų ir apkaltos vertikaliai lentomis, stogas dvišlaitis, o bokštelio – keturšlaitis, su kylančiu kryžiumi-saulute.

Koplyčia yra tradicinių liaudiškos architektūros formų. Pagrindinio fasado architektūroje aiški klasicizmo stiliaus įtaka. Jis simetriškas, su stilizuotu keturių stulpelių portiku, vainikuotu trikampiu frontonu. Statinio pastogę juosia smarkiai išsikišęs profiliuotas karnizas.

Vidaus erdvė salinė, dengta lygiomis lubomis ir suskaidyta į tris zonas: prienavį, navą ir presbiteriją. Kairėje durų pusėje įrengti laiptai į chorą, kurį laiko keturios apskrito skerspjūvio kolonėlės, atskiriančios prienavį; choro sienelė aptverta medine tvorele. Presbiterija atitverta baliustrada. Čia stovi orderinių formų altorius.

Koplyčioje kabo Sližių dvaro ankstesniems savininkams – Bielinskiams – skirtos memorialinės lentos. Šalia yra ir jų kapas.

* Galinė dalisGalinė dalis
* VidujeViduje
* Kapinių vartaiKapinių vartai

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sližių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑
2. ↑
3. ↑  „Koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2014-11-17.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 05°41′ p. pl. 176°12′ r. ilg.﻿ / ﻿5.683°š. pl. 176.200°r. ilg.﻿ / 5.683; 176.200

Nanumea palydovinė nuotrauka
**Nanumea** – atolas Ramiajame vandenyne, pačiuose Tuvalu šiaurės vakaruose. Yra į pietus nuo Gilberto salų. Išlinkęs į rytus, 12 km ilgio ir iki 2,5 km pločio. Sausuma užima 3,9 km². Atolą sudaro 5 koralinės salelės: Nanumea, Lakena, Lefogaki, Teatua a Taepoa, Temotufoliki. Šiaurinėje dalyje esančioje Nanumea saloje gyvena visi atolo gyventojai (664 – 2002 m.). Lakenos saloje yra *pulaka* – pelkė, kurioje auginami valgomieji strėleniai.

Nanumea vartojama tuvaliečių kalbos tarmė artima tokelau ir samojiečių kalboms.

Pasak vietinio mito, salą pasiekęs keliautojas Tefolaha iš Tongos ar Samoa. Jis Nanumea atole radęs dvi moteris, pilančias smėlį – Pai ir Vau. Pirmasis salas pasiekęs europietis (1781 m.) buvo Ispanijos keliautojas Francisco Antonio Mourelle. Jis salą pavadino San Augustino vardu. XIX a. čia apsistodavo britų pirkliai. II pasaulinio karo metais Nanumea saloje amerikiečiai pastatė oro uostą, todėl gyventojai buvo iškeldinti į Lakeną. Po karo oro uostas demontuotas, gyventojai grįžo į salą.

* Salos pakrantėSalos pakrantė
* Kanojos statybaKanojos statyba
* Kaimelio gatvėKaimelio gatvė
* Nanumea aerodromas 1943 m.Nanumea aerodromas 1943 m.
Koordinatės: 54°25′6″ š. pl. 23°17′58″ r. ilg.﻿ / ﻿54.41833°š. pl. 23.29944°r. ilg.﻿ / 54.41833; 23.29944

| Lakinskų tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Kalvarijos savivaldybė) |
| Plotas | 0,049 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,1 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1 m |
| Didžiausias gylis | 2,8 m |
| Įteka | Šešupė, Kirsna |
| Išteka | Šešupė |

**Lakinskų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, 4,5 km į rytus nuo Kalvarijos. Sudarytas užtvenkus Šešupės upę (Nemuno intakas) 242,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,32 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 99,2 m. Vakarinis krantas aukštas. Krantai daugiausia apaugę medžiais ir krūmais. Rytinėje pakrantėje telkšo 3 nedideli tvenkiniai, stūkso miškas, įsikūręs Barauskų kaimas, vakarinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. 

Tvenkinys įrengtas 1935 m. o 150 kW galios mažoji hidroelektrinė pastatyta 2003 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Dopultis |
| --- |
| Dopultis šalia „lurdo" Dopultis šalia „lurdo" |
| **Ilgis** | 4,8 km |
| **Baseino plotas** | 4,4 km² |
| **Ištakos** | Kretinga |
| **Žiotys** | Akmena |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Dopultis |

**Dopultis** (arba ***Dupultis, Rastaunykas***) – upelis Kretingoje; Akmenos kairysis intakas. Prasideda miesto rytuose, šalia Savanorių g. daugiabučių kvartalo. Vingiuoja į vakarus miškingu slėniu. Vidurupyje patvenktas, susidaręs Kretingos vienuolyno tvenkinys, aplink įveistas parkas. Žemupyje teka šalia Kretingos Šv. Mergelės Marijos bažnyčios, greta įrengtas Marijos lurdas. Po Grafo Tiškevičiaus tiltu kerta Vilniaus gatvę ir įteka į Akmeną 32,0 km nuo jos žiočių.

Galima spėti senovėje Dopulties ir Akmenos santakoje buvus baltų šventvietę.

Pirminė pavadinimo lytis *\*Dubultis*. Manoma, kad kilo iš germanizmo *dubultas, dubultavas* („dvigubas").

Kretingos vienuolyno tvenkinys

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 618
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| Kargados Karachosas***Cargados Carajos Shoals******Saint Brandon Rocks*** |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Mauricijaus vėliava Mauricijus |
| **Įkūrimo data** | 1968 m. kovo 12 d. |
|  |
| **Gyventojų** (nenuolatiniai) | 60 |
| **Plotas** | 1,32 km² |
| **Tankumas** (nenuolatiniai) | 45 žm./km² |

Kargados Karachoso seklumų žemėlapis.
**Kargados Karachoso seklumos** (angl. *Cargados Carajos*) arba **Sent Brendono uolos** – didelė povandeninė karbonato plynaukštė Indijos vandenyne apie 430 km į šiaurės rytus nuo Mauricijaus. Maskarenų salų dalis. Seklumas sudaro apie 100 km ilgio, apie 5 km pločio ir apie 190 km² ploto pjautuvo formos rifas, į vakarus nuo jo esanti vidutiniškai 20 m gylio lagūna su smėlio seklumomis ir apie 40 salų, kurių bendras plotas – 1,32 km².

Praeityje Kargados Karachosas buvo didelė vulkaninė sala, bet veikiama erozijos suiro ir tapo povandeniniu koraliniu atolu. Šiauriausiame Kargados Karachoso rifo gale yra Il Rafaelio sala, o iš šonų – atokesnės Sirenų ir Šiaurinė salos. Vakarinėje Kargados Karachoso seklumų pusėje, apie 22 km nuo rytinių rifų, yra eilė salelių, kurios sudaro vakarinį lagūnos pakraštį: Fregatų sala, Perlų sala ir Perlų Bangolaužio rifas. Apie 20 km į šiaurę nuo seklumų yra atoki rifų apsupta Albatrosų sala, kuri iš esmės yra atskira koralinė sala. Tai didžiausia salyno sala. Taip pat joje yra aukščiausias salyno taškas (6 m virš jūros lygio).

Kargados Karachoso seklumos priklauso Mauricijaus Respublikai ir yra administruojamos iš Port Luiso. Nuolatinių gyvenviečių nėra. Albatrosų saloje (salyno šiaurėje) ir Kokosų saloje (pietuose) yra žvejų stovyklavietės, o Rafaelio saloje (centre) yra bazė. 2000 m. surašymo dieną salyne buvo laikinai apsistoję 63 žvejai.

Kargados Karachoso salų augmeniją sudaro krūmynai ir žolė. Kai kuriose salose yra kokospalmių. Salos yra svarbios jūrų paukščių (rožinių žuvėdrų, rudųjų nodžių, mažųjų nodžių, *Gygis alba*) ir žaliųjų vėžlių perimvietės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Overview of Mauritius Archyvuota kopija 2011-03-14 iš Wayback Machine projekto. Portal of the Republic of Mauritius (Nuoroda tikrinta 2011-04-11)
2. ↑  Cargados Carajos Shoals, Oceandots.com (Nuoroda tikrinta 2011-04-11)
3. ↑  2000 Housing And Population Census. Volume II: Demographic Characteristics. Introduction. Central statistics Office of the Republic of Mauritius (Nuoroda tikrinta 2011-04-11)


|  |  |
| --- | --- |
|  **Mauricijaus administracinis suskirstymas** |  |
| **Rajonai:** Blek Riveris | Flakas | Gran Portas | Moka | Pamplemusas | Plen Vilemas | Port Luisas | Rivjer diu Ramparas | Savanas
**Dependencijos:** Agalega | Kargados Karachos | Rodrigesas |
Kelteminaro kultūros paplitimo žemėlapis
**Kelteminaro kultūra** – neolito ir eneolito archeologinė kultūra, pavadinta Kelteminaro kanalo vardu (Karakalpakija). Kultūrą 1939 m. išskyrė S. Tolstovas.

Arealas
-------

Kelteminaro kultūra 4 – 2 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo paplitusi Vidurinėje Azijoje, kur dabar Afganistanas, Kazachija, Turkmėnija, Uzbekija.

Kultūra
-------

Kelteminaro kultūros žmonės gyvenvietes dažniausiai kūrė palei upes, gyveno dideliuose, manoma, gimininės bendruomenės, namuose, rasta karkasinių pastatų liekanų. Viename name galėjo gyventi 100–120 žmonių. Iš pradžių vertėsi žvejyba ir medžiokle, vėliau ir gyvulininkyste. Naudojo akmeninius įrankius, rasta daug mikrolitų – jie buvo įtveriami į medinį ar kaulinį įrankį. Keramika lipdyta apskritadugnė ar smailiadugnė, puošta brūkšnelių ir įspaudų ornamentu. Kultūrai būdingi papuošalai daryti iš įvairių kriauklių. Kelteminaro kultūra turėjo įtakos Vakarų Sibiro (daugiausia Obės baseino) ir Pauralės archeologinėms kultūroms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kelteminaro kultūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 719 psl.

Literatūra
----------

* С.П. Толстов. По следам древнехорезмийской цивилизации. Ч. II. Гл. V Archyvuota kopija 2011-10-17 iš Wayback Machine projekto.
*Šis straipsnis apie gyvenvietę Jamalo nencų apygardoje. Apie taip vadintą miestą dab. Leningrado srityje skaitykite straipsnyje Kingisepas.*

| JamburgasЯмбург |
| --- |
| *Jamburgo centre* |
|  |
| 

JamburgasJamburgas

67°55′0″ š. pl. 74°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿67.91667°š. pl. 74.85000°r. ilg.﻿ / 67.91667; 74.85000﻿ (Jamburgas)Koordinatės: 67°55′0″ š. pl. 74°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿67.91667°š. pl. 74.85000°r. ilg.﻿ / 67.91667; 74.85000﻿ (Jamburgas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5)------ vasaros: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Apygarda** | Jamalo Nencų autonominė apygarda Jamalo nencų autonominė apygarda |
| **Rajonas** | Nadymo rajonas |
|  |
|  **Vikiteka** | Jamburgas |

**Jamburgas** (rus. *Ямбург*) – pamaininė gyvenvietė (*вахтовый посёлок*) Nadymo rajone Jamalo Nencų autonominė apygardoje Rusijoje. Išsidėstęs prie Obės įlankos, 148,5 km į šiaurę nuo poliaračio, vyrauja subarktinis klimatas. Jungia geležinkelio linija su Naujuoju Urengojumi, yra laivų uostas.

  

Gyvenvietės pavadinimas kilęs iš Jamburgo milžiniško dujų telkinio, atrasto 1969 m. Pastatyta 1980-ųjų m. pradžioje kaip koncerno „Gazprom" bazinė gyvenvietė pamaininėms darbuotojų brigadoms apgyvendinti, eksploatuojant dujų telkinį. Oficialiai gyvenvietės statusą įgavo 1984 m. Atvykstančių gyventojų (pamaininių darbuotojų) yra apie 6000, kurių dauguma dirba įmonėje „Gazprom dobyča Jamburg" (*Газпром добыча Ямбур*) ar jos antrinėse kompanijose.

Pradiniame generaliniame plane buvo numatyta pastatyti 30 tūkst. gyventojų turintį miestą. Vėliau nutarta Jamburgą įkurti, remiantis panašių „aptarnaujančių" gyvenviečių statybos pavyzdžiu Aliaskoje bei suomių patirtimi jas projektuojant ir statant.

Gyvenimo sąlygos
----------------

Laikinieji gyventojai atvyksta į Jamburgą nuo vieno iki dviejų mėnesių trukmės darbui, po to išvyksta atgal į „didžiąją žemę" panašios trukmės poilsio. Čia vienu metu gyvena iki 6000 žmonių. Darbuotojams įrengti viešbučio ir bendrabučio tipo būstai su visais patogumais ir aptarnavimu: parduotuvės, sporto ir koncertų salės, bibliotekos, gydymo įstaigos.

1986 m. vaizdai
---------------

* Gyvenvietės simbolisGyvenvietės simbolis
* Jamburgo cerkvė – viena labiausiai nutolusių į šiaurę pasaulyjeJamburgo cerkvė – viena labiausiai nutolusių į šiaurę pasaulyje
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-07-10 iš Archive.is projekto

Nuorodos
--------

* Fotoreportažas: kelionė lengvuoju automobiliu į Jamburgą (rusų k.)
| **„Lietuvos ryto" redakcijos sprogdinimas** |
| --- |
| „Lietuvos ryto" redakcijos sprogdinimas *„Lietuvos ryto" redakcijos pastatas 2012 m.* |
| **Vieta** | „Lietuvos ryto" redakcija, Gedimino pr. 12A, Vilnius, Lietuva |
| **Data** | 1995 m. lapkričio 16 d. |
| **Išpuolio tipas** | sprogdinimas |
| **Žuvusiųjų** | 0 |
| **Sužeistų** | 0 |
| **Vykdytojas (-ai)** | neišaiškinta |

**„Lietuvos ryto" redakcijos sprogdinimas** – nenustatytų asmenų 1995 m. lapkričio 16 d. įvykdytas išpuolis, kurio metu susprogdintas statomas „Lietuvos ryto" redakcijos priestatas Vilniuje, Gedimino pr. 12A.

Priešistorė
-----------

1995 m. „Lietuvos rytas" atliko ir išspausdino eilę žurnalistinių tyrimų apie kriminalinių grupuočių veiklą Lietuvoje. Išleistas Arvydo Lekavičiaus tyrimas „Kauno nusikalstamas pasaulis: įtakos sferų dalybos pažymėtos krauju", kuriame atskleisti nusikaltėlių ryšiai su sovietinės armijos kariškiais. Su išpuoliu galimai susijęs ir laikraščio redakcijos Kauno skyriaus automobilio dingimas, nors vėliau automobilis neaiškiomis aplinkybėmis vėl atsirado. Redakcijos darbuotojos Bronės Vainauskienės teigimu, prieš sprogdinimą redakcija sulaukė grasinimo susprogdinti.

Sprogdinimas
------------

Sprogimas įvyko lapkričio 16 d. apie 23:40 prie redakcijos buhalterijos patalpų. Sprogimo metu žmonės nenukentėjo, redakciją saugojęs budėtojas išvengė smūginės sprogimo bangos.

Tyrimas
-------

Po sprogimo redakcijos patalpos buvo užplombuotos. Tyrimą apsunkino tai, kad sprogimo išvakarėse dėl remonto buvo nusuktos gretimo Vilniaus banko stebėjimo kameros, įprastai apimančios plotą, kuriame ir buvo padėtas sprogstamasis įtaisas. Kitą dieną po sprogdinimo policijai buvo pranešta apie kitą sprogmenį, tačiau paieškos redakcijoje nieko panašaus nerado. B. Vainauskienės teigimu paieškos metu buvo paimti jos asmeniniai užrašai bei telefonų knygelė.

Išpuolio organizuotojai ir motyvai neišaiškinti. Pasak ilgamečio Organizuoto nusikalstamumo tyrimo tarnybos vyresniojo komisaro Aleksejaus Pogorelskio, tikėtina, jog sprogdinimą užsakė žurnalistiniais tyrimais nepatenkinti asmenys, o sprogdinimai tuo metu buvo dažnai pasitaikanti nusikalstamų grupuočių santykių aiškinimosi priemonė. B. Vainauskienė sprogdinimą lygina su kitais neištirtais to laikotarpio nusikaltimais – Kryžkalnio memorialo sprogdinimu, Bražuolės diversija bei Juro Abromavičiaus žmogžudyste – bei teigia mananti, jog šie įvykiai susiję tarpusavyje.

Be keršto už publikuotus tyrimus iškeltas ir susidorojimo su konkurentais motyvas: terorizmu įtarti ir laikraščio tuometiniai konkurentai – dienraštis „Respublika". Viena iš LR prokuratūros iškeltų versijų buvo susijusi su finansais, esą sprogimu norėta sunaikinti buhalterinius dokumentus. Nors sprogmuo ir buvo padėtas prie buhalterijos patalpų, jos bei jose buvę dokumentai sprogimo metu nenukentėjo.

Pasekmės
--------

Redakcijai kaip nukentėjusiai nuo terorizmo akto iš valstybės lėšų skirta kompensacija statyboms pabaigti.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „Tamsiausiais sprogdintojų pėdsakais". veidas.lt. 2016-04-10. Nuoroda tikrinta 2017-10-11.
| **Withania somnifera** |
| --- |
| Migdomoji vitanija (*Withania somnifera*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Bulviniai  *( Solanaceae)* |
| Gentis: | Vitanija  *( Withania)* |
| Rūšis: | Migdomoji vitanija  *( Withania somnifera)* |

 |

**Migdomoji vitanija** (*Withania somnifera*) – bulvinių (*Solanaceae*) šeimos visžalis krūmas.

Augalas natūraliai paplitęs beveik visoje Afrikoje, Viduriniuose Rytuose, Pietų Azijoje, Mianmare, pietų Kinijoje, Ispanijoje, Graikijoje, Viduržemio jūros salose.

Augalas daugiametis, 30-150 cm aukščio, plaukuotas. Šakos sumedėjusios, šakotos, stačios arba nusvirusios. Lapkotis 1–2 cm ilgio; lapai kiaušiniški arba pailgi, 2,5–12 × 2–7 cm matmenų. Žiedyną sudaro 4–6 žiedai. Vainiklapiai gelsvažaliai, siaurų varpelių formos. Vaisius – blizgi, apskrita, ryškiai raudona, 5–8 mm skersmens uoga. Žydi ir vaisius veda spalį.

Migdomosios vitanijos šaknis vartojama kaip vaistinė priemonė. Indijoje žinoma kaip ***ašvagandha*** (skr. अश्वगंधा = IAST: *aśvagandhā* 'arkliakvapė') ir nuo seno žinoma tradicinėje ajurvedos medicinoje. Naudojama malšinti stresui, gerinti miegui, mažinti prakaitavimui, kraujospūdžiui, pagerinti imuninei sistemai. Didelės dozės gali pakenkti virškinimo sistemai (sukelti vėmimą, diarėją, nevirškinimą).

* Vitanijos krūmas (Izraelis)Vitanijos krūmas (Izraelis)
* ŽiedasŽiedas
* VaisiaiVaisiai
* ŠaknysŠaknys

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valstybinės lietuvių kalbos komisijos 2009 m. balandžio 9 d. protokolinis nutarimas Nr. PN-1 „Dėl rekomendacijos „Dėl vaistinių augalų lietuviškų pavadinimų" (Inf. pran. 2009, Nr. 30-409)
2. ↑  Withania somnifera (L.) Dunal, *Kew Royal Botanic Gardens*
3. ↑  Withania somnifera (Linnaeus) Dunal in A. de Candolle, Prodr. 13(1): 453. 1852. *Flora of China*
4. ↑  Ashwagandha – Uses, Side Effects, and More


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Migdomoji vitanija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Ugandoje gaminamas bananins alus
**Bananinis alus** (angl. *banana beer*) – fermentuotas alkoholinis gėrimas, gaminamas iš sutrintų bananų. Alkoholio kiekis būna apie 4,8 % tūrio.

Bananinis alus gaminamas ir vartojamas Kenijoje, Ugandoje ir Tanzanijoje. Į ruošiamą alų taip pat dedama sorgų ar sorų miltų. 2003 m. rugpjūčio 11 d. *Wells Banana Bread Beer* laimėjo *Favourite beer for women* ('Mėgstamiausias moterų alus') prizą D. Britanijos alaus šventėje (*Great British Beer Festival*).

Pavadinimai
-----------

Kenijoje bananų alus vadinamas *urwaga*; Ugandoje - *lubisi*.

Gamyba
------

Bananinis alus daromas iš prinokusių, bet nepernokusių bananų. Bananų nokimą spartina tokiu būdu: žemėje iškasa duobę, iškloja ją sausais bananų lapais, kuriuos po to padega. Ant viršaus kloja sluoksnį žalių bananų lapų, o ant šių deda neprinokusius bananus. Ant viršaus vėl deda žalius lapus. Po 4-6 d. bananai būna pakankamai prinokę. Šis metodas veikia tik giedru sausu oru. Lietaus sezono metu bananus nokina juos laikydami krūvose prie ugniakurų.

Bananinio alaus gamyboje naudoja dviejų tipų bananus - aštresnio skonio *igikashi* ir švelnesnio skonio *igisahira*. Bananinio alaus mišinys paprastai būna sudarytas iš trečdalio *igikaši* ir dviejų trečdalių *igisahiros*. Prinokę bananai nulupami. Jei žievelės neina nulupti ranka, vadinasi bananai dar neprinokę. Nuluptus bananus suminko, išspaudžia sultis, kurias nufiltruoja, kad gautųsi skaidrios bananų sultys, kurias vėliau skiedžia vandeniu. Po to į sultis pridedama sutrintų ir pakepintų sorgų. Šis mišinys paliekamas 24-ias valandas rūgti, po to nufiltruojamas.
  
Nufiltruotas alus supilstomas į stiklinius ar plastikinius butelius. Komercinis bananinis alus prieš pilstant gali būti pasterizuojamas, kad būtų sustabdytas nebereikalingas rūgimas ir pailgėtų laikymo trukmė.

Išnašos
-------

1. 1 2   Archyvuota kopija 2009-10-13 iš Wayback Machine projekto.
2. 1 2
3. ↑   Archyvuota kopija 2009-08-22 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. 1 2 3   Archyvuota kopija 2011-09-21 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑
7. ↑  Nėra miežių? Gaminame alų iš bananų! Archyvuota kopija 2009-07-01 iš Wayback Machine projekto.
| Seksologija |
| --- |
|  |
| 
Seksualinės orientacijos
* + Aseksualumas
	+ Biseksualumas
	+ Heteroseksualumas
	+ Homoseksualumas

 |
| 
Seksualumas ir visuomenė
* + Seksualinės fantazijos
	+ Lytinis potraukis
	+ Lytiniai santykiai
	+ Lytinis susilaikymas
	+ Lytinis švietimas
	+ Lytinis fetišizmas
	+ Lytiniai nukrypimai
	+ Išprievartavimas
	+ Pornografija
	+ Prostitucija
	+ Seksualinė revoliucija
	+ Socialinė lytis
	+ Seksualinis objektifikavimas
	+ Seksualinis priekabiavimas
	+ Flirtas

 |
| 
Lytinė sveikata
* + Abortas
	+ Kontracepcija
	+ Lytiškai plintančios ligos
	+ Lytiniai sutrikimai
	+ Nevaisingumas
	+ Vaisingumas

 |
| 
Lytinė raida
* + Lytinis brendimas
	+ Menopauzė
	+ Andropauzė

 |
| 
Reprodukcinė sistema
* + Lytiniai organai
	+ Lytiniai hormonai

 |
| 
Mokslo šakos
* + Ginekologija
	+ Andrologija

 |
| Ž • A • R |

**Seksualinė orientacija**, **lytinė orientacija** – ilgalaikė asmens savybė, pažyminti kurios lyties atstovams žmogus jaučia emocinį, romantinį arba lytinį potraukį (ar jų kombinaciją). Dažniausiai pateikiami seksualinės orientacijos variantai yra heteroseksualumas – potraukis priešingos lyties asmenims, homoseksualumas – potraukis tos pačios lyties asmenims ir biseksualumas – potraukis abiejų lyčių asmenims. Kartais kaip ketvirta orientacija minimas aseksualumas – potraukio nebuvimas nė vienai iš lyčių.

Didžioji dauguma mokslininkų sutaria, kad seksualinė orientacija nėra pasirenkama, tačiau nėra vienos paprastos priežasties jai paaiškinti. Manoma, kad įtaką gali turėti ir biologiniai veiksniai, ir aplinka. Kelių dešimtmečių tyrimai įrodo, kad seksualinę orientaciją geriausiai demonstruoja skalė nuo potraukio išskirtinai priešingai iki išskirtinai savo lyčiai, o ne atskiros kategorijos.

Išnašos
-------

1. ↑  *Seksualinė orientacija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-10-06.
2. 1 2    Amerikos psichologų asociacija
3. ↑   Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto.