recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vedran Kjosevski**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Vedran Kjosevski  Ведран Ќосевски |
| Gimimo data | 1995 m. gegužės 22 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Velesas, Makedonija |
| Ūgis | 1.80 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Struga |
| **Numeris** | 95 |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Jaunimo klubai |
| 2005–2013 | FK Željezničar Sarajevo |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2013–2020  2020–2021  2022– | FK Željezničar Sarajevo  FK Velež Mostar  FC Struga | 100 0(1)004 0(0)024 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. gruodžio 25 d.. |

**Vedranas kjosevskis** (*Vedran Kjosevski*; g. 1995 m. gegužės 22 d.) – futbolininkas iš Bosnijos, vartininkas. Buvęs Bosnijos ir Hercegovinos jaunimo rinktinių narys.

Karjera
-------

Karjerą pradėjo Sarajevo „Željezničar" (Bosnija ir Hercegovina). Rungtyniavo šio klubo jaunimo ekipose.

2013–2020 m. pagrindinėje sudėtyje sužaidė šimtą Premijer liga rungtynių (skaičiuojamos tik lygos rungtynės).
2020 m. rugsėjo 25 d. perėjo į Mostaro „Velež", tačiau sužaidė vos ketverias Premijer lygos rungtynes. 2021 m. birželio mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka klubą.

2022 m. persikėlė į Šiaurės Makedoniją ir rungtyniavo Strugos klube. Tapo 2022–2023 m. Pirmos lygos čempionu.

Laimėjimai
----------

su FC Struga
 **Šiaurės Makedonijos čempionas**: 2022–2023 m.
su Željezničar
 **Bosnijos taurė**: 2017–2018 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  klix.ba svetainės naujienos
2. ↑  sportsport.ba svetainės naujienos
3. ↑  2022–2023 m. Pirmos lygos sezonas
4. ↑  2022–2023 m. sezonas (RSSSF duomenų bazė)
5. ↑  BIH futbolo taurės turnyrų istorija

Nuorodos
--------

* Transfermarkt
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
**Apeliavimas į tikimybę** – loginė argumentacijos klaida, daroma teigiant, kad jei kažkas *gali* įvykti, tai *būtinai* įvyks (arba, kas tas pats, niekada neįvyks jei tikimybė maža). Tai yra argumentacijos klaida nepriklausomai nuo to, kokia aptariamo įvykio tikimybė.

Apeliavimas į tikimybę dažniausiai naudojamas kartu su kitomis argumentacijos klaidomis – slidžia nuokalne, netikrojo priežastingumo grupės klaidomis. Kai kas apeliavimo į tikimybę neišskiria, kaip atskiros klaidos.

Ši klaida labiau verta imti domėn jei tikimybė nėra labai jau maža ar didelė, taip pat jei nelabai tikėtinas įvykis, jei įvyktų, atsieitų brangiai. Saugumo technikoje, moksliniuose tyrimuose paprastai nustatoma formali tikimybės riba kuriai esant įvykis laikomas jau pakankamai tikėtinu ar negalimu.

Pavyzdžiai
----------

Spanair 5022 prieš lėktuvui kylant, vienas pilotas (pagal privalomą protokolą) antrojo paklausė ar priešsparniai ir užsparniai (angl. *slats and flaps*) yra tinkamoje padėtyje. „Priešsparniai ir užsparniai OK" – atsakė antrasis pilotas, niekur nepasižiūrėdamas. Šiuo atveju argumentacija buvo „jie niekada nebūna netinkamoje padėtyje" – klaidinga, bet galima išvada praktiškai visada teisinga nes priešsparnius ir užsparnius valdyti yra tų pačių pilotų darbas. To skrydžio metu jie visgi nebuvo deramai nustatyti. Lėktuvas sudužo, žuvo 154 žmonės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Appeal to Possibility.
2. ↑  Appeal to probability url= Archyvuota kopija 2015-02-19 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „Los alerones del avión estrellado en Madrid no estaban activados" [The ailerons of the crashed plane in Madrid were not activated] (ispanų). AFP. 6 September 2008. Suarchyvuotas originalas 8 September 2008.
Raketa S-2 Sopka muziejuje Drezdene (Vokietija)
**S-2 Sopka**, **SSC-2B Samlet** – tarybinis raketinis kompleksas su viena kovine priešlaivine sparnuotąja raketa *Kometa KS-1*, varoma turboreaktyvinio variklio.

Raketa sukurta 1947 m. lygiagrečiai su „oras – žemė" versija AS-1 *Kennel*. Abi šios raketos sukurtos projekte „Kometa" (priešlaivinių raketo kūrimo projektas) perdirbant Mig-15 naikintuvą – tai naikintuvas be kabinos ir važiuoklės. Korpusas cigaro formos, deltos formos sparnais liemens viduryje, su lėktuvo tipo stabilizatoriumi. Raketos ilgis 7,9 m, skersmuo 1,2 m, starto masė 3100 kg.

Trajektorijos pradžioje buvo valdoma radaro spinduliu, vėliau – pusaktyviu radariniu ieškikliu. Raketa užtaisoma 600 kg sprogmenų. Skridimo nuotolis nuo 15 km (minimalus) iki 95 km. (didžiausias). Leidimo įrenginys būdavo įtaisytas ant keturratės priekabos.

Ginkluotėje atsirado 1958 m.

Buvo eksportuojama į Bulgariją, Kiniją, Kubą, VDR, Egiptą, Šiaurės Korėją, Lenkiją. Žinoma, kad Egiptas keturias šias raketas 1973 m. Jom Kipuro karo metu panaudojo prieš Izraelio laivus, bet visos raketos nepataikė. 1990 m. jų dar turėjo Bulgarija, Š. Korėja, Lenkija.

Nuorodos
--------

* SSC-2B Archyvuota kopija 2008-02-15 iš Wayback Machine projekto.
* Leidimo įrenginio su raketa nuotrauka muziejuje Varnoje (Bulgarija)[neveikianti nuoroda]
* Огневите задачи са изпълнени с оценка „Отличен" (Straipsnis apie Bulgarijos krantų gynybos raketinį pulką)
Aperityvai patiekiami su užkandžiais
Stiklinės su aperityvu
**Aperityvas** (pranc. *apéritif*, iš lot. *aperīre* 'atidaryti') – alkoholinis gėrimas (paprastai – distiliuotas), kuris patiekiamas ant stalo išgerti prieš valgant kaip priemonė, skatinanti apetitą. Tuo aperityvai skiriasi nuo kitos grupės gėrimų, patiekiamų po valgio.

Aperityvai paprastai patiekiami su smulkia užkanda – krekeriais, sūriu, paštetu, alyvuogėmis ir pan.

Istorija
--------

Dėl aperityvų idėjos kilmės nesutariama. Kai kurie teigia, kad idėja išgerti nedaug alkoholinio gėrimo prieš valgant kilo dar Senovės Egipte.

Istoriniai šaltiniai rodo, kad aperityvai pirmą kartą pasirodė 1786 m. Turine (Italija), kai *Antonio Benedetto Carpano* išrado vermutą. Vėliau vermutą gamino ir pardavinėjo tokios žinomos kompanijos kaip *Martini*, *Cinzano* ir *Gancia*.

XIX a. aperityvai jau buvo plačiai paplitę Italijoje, kur juos pardavinėjo madingose kavinėse Romoje, Venecijoje, Florencijoje, Milane, Turine ir Neapolyje.

Likusioje Europoje aperityvai ėmė plisti XIX a. pabaigoje 1900 m. jie jau buvo įprasti JAV.
Ispanijoje ir kai kuriose Lotynų Amerikos šalyse aperityvai irgi naudojami nuo seno.

Aperityvų rūšys
---------------

Aperityvais būna spirituoti vynai, likeriai, sausas šampanas.

Labai populiarus aperityvas yra cheresas, Graikijoje – ouzas, Prancūzijoje – pastis, Italijoje – vermutai ar biteriai (angl. *bitters*), populiarios markės yra *Campari*, *Cinzano*, *Byrrh* ir *Suze*.

Aperityvai skirstomi į tris grupes:

* paprastieji – tai aperityvai iš vieno gėrimo. Pvz. patiekiamas tik vienas vermutas.
* kombinuoti – vienu metu patiekiami keli gėrimai, pvz. vynas, sultys, vanduo.
* maišyti – patiekiami specialiai sumaišyti įvairūs gėrimai, pvz. kokteiliai (kokteiliai aperityvai).

  

* PastisPastis
* Stiklinė su martiniuStiklinė su martiniu
* KamparisKamparis

Nuorodos
--------

1. ↑  Lichine, Alexis. *Alexis Lichine’s New Encyclopedia of Wines & Spirits* (5th edition) (New York: Alfred A. Knopf, 1987), 75.
2. ↑  Robinson, Jancis. *The Oxford Companion to Wine* (3rd edition) (Oxford University Press: 2006), 26.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aperityvas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Vytautas Skripka** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. gegužės 20 d.Laičių k. Molėtų raj. |
| Mirė | 2013 m. gegužės 16 d. (69 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Karveliškių kapinėse |
|  |
| Veikla | poetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * Pauliaus Širvio literatūrinė premija (1997)
* Antano Miškinio literatūrinė premija (2008)
 |

**Vytautas Skripka** (1943 m. gegužės 20 d. Laičių k. Molėtų raj. – 2013 m. gegužės 16 d. Vilniuje) – Lietuvos poetas.

Biografija
----------

Mokėsi Alantos vidurinėje mokykloje, 1962 m. baigė Vilniaus miškų technikumą, dirbo miškininku. Vėliau Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką, dirbo „Literatūroje ir mene". Palaidotas Karveliškių kapinėse.

Pirmieji eilėraščiai spaudoje pasirodė 1960 m. Nuo 1976 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narys. Parašė ir išleido virš dvidešimties eilėraščių knygų suaugusiems ir vaikams.

Kūryba
------

V. Skripka – produktyvus gamtovaizdžių poetas. Jo kūryboje vyrauja Rytų Aukštaitijos giedančių miškų, švedkapių tyloj dainuojančių bičių, sidabrinės beržo lingės metaforizuotas gamtovaizdis, persmelktas įstabumo lūkesčio. Lyriškai išskaidrintas gamtos aprašymas reflektuoja pakylėtą būseną.

Išleisti eilėraščių rinkiniai:

* „Dangiškos eglės" (1969),
* „Jūros klėtys" (1972 ,
* „Medžio mokyklėlė" (1972),
* „Saulės obuolys" (1975),
* „Balandžio rytas" (1977),
* „Kantrybės medis" (1977),
* „Giedras mano rūpestėlis" (1979),
* „Žinia" (1981),
* „Pavasario skudutis" (1982),
* „Tėviškės langas" (1984),
* „Žvaigždynų ratas" (1985),
* „Perveža" (1985),
* „Žuvusių žvaigždės" (1985),
* „Tėvų namai" (1988),
* „Lenktas marių mėnulis" (1988),
* „Koplytėlė šiaurėje" (1990),
* „Nakties viduramžiai" (1996),
* „Vigilijos" (1997), Pauliaus Širvio literatūrinė premija (1997),
* „Rytas su senstančiu imperatoriumi" (1998),
* „Vienas" (2002),
* „Užmigo žemė" (2002),
* „Ramu kaip prieš mirtį" (2005),
* „Mažoji rinktinė" (2007), Antano Miškinio literatūrinė premija (2008),
* „Birželio sodai" (2008),
* „Dešimt metų" (2010),
* „Nepareisiu" (2011).

Poeto eilėraščiai patalpinti ir kituose poezijos rinkiniuose: „Po Juknėnų klevais" „Iš žemės žalumos„, „Tau, mamyte", „Poezijos pavasaris. 2005„, „Ateini iš giesmės", „Gamtos abėcėlė„, „Esi tik viena", „Šen, vaikučiai pabiručiai" ir kt. V. Skripka yra ir trisdešimt septynių dainų žodžių autorius, kaip: „Aš nejutau„, „Aukštaitijos giesmė", „Ąžuolai„, „Zuikių vestuvės", „Gėlės„, „Kiekvienam po baltą beržą" ir kitos.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2015-05-18 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Vytautas Skripka
* Vytautas Skripka. Tekstai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Prekosai |
| --- |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Kilmė** | rambulje x leisteriai |

**Prekosai** – plonavilnės ir greit bręstančios merinosinės mėsinio–vilninio tipo avys. Tokią avių produktyvumo kryptį lėmė XIX a. II pusėje Europoje atsiradusi didelė paklausa ir aukšta kaina mėsai, o tuo pačiu ir avienai. Mėsiniai–vilniniai merinosai pirmiausia buvo išvesti Prancūzijoje, mišrinant plonavilnes rambulje avis su pusiau plonavilniais mėsiniais Anglijos leisterių avinais. 1870 m. buvo suformuoti du minėtų avių tipai – stambesnių ir mėsingų (*suassone*) bei vidutinių ir vilningų (*šatimone*), įgavusių prekosų vardą, reiškiantį greitą brendimą. Vėliau šios avys išplito Vokietijoje, Rusijoje, Ukrainoje, o iš ten 1949 m. buvo atvežtos ir į Lietuvą vietinių šiurkščiavilnių avių gerinimui. Prekosai buvo sėkmingai naudojami išvedant ir kitas plonavilnių mėsinių avių veisles. 

Suaugę prekosų avinai sveria 80–100 kg, ėriavedės – 50–60 kg. Avių vislumas – 140–150 %, o ėriukai per parą priauga po 150–300 g. Nuo
avių prikerpama po 3–6 kg 7–10 cm ilgio ir 21–25 mikronų storio baltos vilnos. Lietuvoje prekosai sudaro apie 3 % visų mėsinių veislių avių.
| **Vytautas Vaclovas Doniela** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. vasario 12 d. (93 metai)Skuodas |
|  |
| Veikla | lietuvių filosofas, Australijos lietuvių visuomenės veikėjas. |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 2003 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius
 |

**Vytautas Vaclovas Doniela** (g. 1930 m. vasario 12 d. Skuodas) – lietuvių filosofas, Australijos lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1948 m. baigė lietuvių gimnaziją Dedelstorfe (Vokietija) ir išvyko į Australiją. 1952 m. vienas Australijos lietuvių studentų sąjungos steigėjų. 1956 m. baigė Sidnėjaus universitetą. 1959 m. daktaras.

1959-1987 m. dėstė filosofiją Niukastlio universitete (Australija), nuo 1977 m. asocijuotasis profesorius. Surengė 3 filosofines konferencijas. Australijos fenomenologijos draugijos vienas steigėjų, pirmininkas. Vytauto Didžiojo universiteto Atkuriamojo senato narys, dėstė universitete. „Šviesos" sambūrio, Lituanistikos instituto (Čikaga) narys. Australijos lietuvių bendruomenės veikėjas, 1997-1998 m. Krašto valdybos pirmininkas. Australijos lietuvių bendruomenės Spaudos sąjungos vicepirmininkas.

Paskelbė studijų ir straipsnių Australijos, Didžiosios Britanijos, Kanados filosofiniuose leidiniuose, žurnalų „Australijos lietuvis", „Mūsų pastogė", „Metmenys" (1959-1980 m. red. kolegijos narys) bendradarbis. Vienas Lietuviškosios enciklopedijos autorių.

Įvertinimas
-----------

* 2003 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vytautas Vaclovas Doniela*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 82 psl.
| **Panicum** |
| --- |
| Tikroji sora (*Panicum miliaceum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Sora  *( Panicum)* |

 |

**Sora** (*Panicum*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi atogrąžų ir Šiaurės Amerikos vidutiniškai šilto klimato srityse.

Vienametis kultūrinis augalas. Stiebas šakotas nuo šaknų. Lapai su nuleistomis lapamakštėmis. Žiedų šluotelės išsikerojusios. Grūdai su plėvelėmis. Žydi liepos–rugsėjo mėn.

Sora kilusi iš Pietryčių Azijos. Tai viena seniausių kultūrų. Kinijoje ji buvo auginama daug šimtmečių prieš mūsų erą. Pietų ir Rytų Azijoje soros sukultūrintos maždaug prieš 7000 tūkst. metų pr. m. e. Buvo svarbiausias valgis iki tol, kol paplito ryžiai. Tuo metu maistui ji buvo vartojama Indijoje, Mažojoje Azijoje, Balkanuose, senovės Graikijoje ir Romoje. Vėliau ją išstūmė kitos grūdinės kultūros ir bulvės. Tačiau Pietinėje ir Rytinėje Azijoje ji ir dabar yra viena svarbiausių kultūrų.

Žinoma apie 450 rūšių, paplitusių daugiausiai tropikų rajonuose. Daug kur pasaulyje auginama tikroji sora (lot. *Panicum miliaceum*, angl. *Proso*, *Common Millet*). Lietuvoje ji buvo auginama VIII–XII a. o dabar tik kolekciniuose sklypuose, sodininkų mėgėjų daržuose. Lietuviškai dar vadinama **prosais**.

* Laiboji sora
* Tikroji sora
* Tikrosios soros grūdai

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Millet". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-04-24.
2. ↑  *Sora*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-04-24.
3. ↑  *Soros*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-04-24.
4. ↑  Zhang, Jianping; Lu, Houyuan; Gu, Wanfa; Wu, Naiqin; Zhou, Kunshu; Hu, Yayi; Xin, Yingjun; Wang, Can; Kashkush, Khalil (December 17, 2012). „Early Mixed Farming of Millet and Rice 7800 Years Ago in the Middle Yellow River Region, China". *PLOS ONE* **7** (12): e52146. Bibcode:2012PLoSO...752146Z. PMC 3524165. PMID 23284907. doi:10.1371/journal.pone.0052146.
Vokietijos moterų perspėjimas ~1900 m. (anksčiau iš Vokietijos išvykdavo daug moterų, šiuo metu į ją atgabenama daug prekybos moterimis aukų, kone antroje vietoje po D. Britanijos)
**Prekyba moterimis** – prekybos žmonėmis rūšis; nusikaltimas.

Kliūtys kovojant su prekyba moterimis – lyčių nelygybė, ją lemiančios patriarchalinės nuostatos, į moterį vis dar neretai žiūrima kaip į seksualinių paslaugų teikėją. Taip pat bendrieji veiksniai kovojant su prekyba žmonėmis.

Europa
------

Tarptautinės migracijos organizacijos duomenimis, Didžiojoje Britanijoje daugiausia parduotų moterų yra iš Lietuvos. Lietuva šia statistika „lenkia" antroje vietoje likusią Albaniją.

Kovojant su prekyba moterimis, imamasi ne tik nacionalinių priemonių. Veiksmus stengiamasi koordinuoti ir tarptautiniu, regioniniu lygmeniu.

2003 m. balandžio 9 d. neformaliame Šiaurės ir Baltijos valstybių ministrų susitikime Stokholme (Švedijoje), buvo priimti Nuostatai ir rekomendacijos dėl prekybos moterimis Šiaurės ir Baltijos valstybėse.

2003 m. lapkričio 29 d. Vilniuje Baltijos Asamblėja, atsižvelgdama į tai, kad prekyba moterimis ir vaikais yra rimta ir vis didėjanti problema visame pasaulyje, reikšdama susirūpinimą tuo, kad Baltijos valstybėse prekybos moterimis ir vaikais mastas nemažėja, ir tuo, kad Baltijos valstybės pamažu tampa ne tik sekso paslaugų šaltiniu, bet ir sekso turizmo šalimis, pakvietė Baltijos valstybių parlamentus ir Vyriausybes parengti visose Baltijos valstybėse suderintus teisės aktus dėl kovos su prostitucija, įskaitant sekso paslaugų pirkimo kriminalizaciją. Taip pat skatino labiau derinti teisėsaugos institucijų veiksmus, atkreipti dėmesį į tai, kad priimtos teisės normos būtų įgyvendinamos; šviesti visuomenę lyčių lygybės klausimais, kad būtų išgyvendintos patriarchalinės nuostatos ir prietarai, peržiūrėti mokyklų programas atsižvelgiant į lyčių lygybę, vidurinėse mokyklose paspartinti lytinio auklėjimo diegimą; imtis priemonių išgyvendinti sekso paslaugų reklamą ir skelbimus.

Nyderlandų karalystė Lietuvai 2008–2009 m. teikė paramą kampanijai prieš prekybą moterimis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Daugiausia parduotų moterų Didžiojoje Britanijoje – iš Lietuvos Archyvuota kopija 2015-01-23 iš Wayback Machine projekto. (2006 m.)
2. ↑  Dėl prekybos moterimis ir vaikais (2003-11-29 priėmė Baltijos Asamblėja)
3. ↑  Moterų informacijos centro projektai Archyvuota kopija 2010-01-27 iš Wayback Machine projekto.
Baltymo makromolekulės struktūra
**Makromolekulė** (gr. macro – didelis) – gigantinis cheminis junginys, susidedantis iš daugsyk pasikartojančių fragmentų, panašių į tarpusavyje sujungtas mažos masės molekules. Šie fragmentai yra arba iš tiesų prieš sujungiant buvę paskiromis molekulėmis, arba bent jau iš esmės galimi taip suvokti.

Jei makromolekulėje vis kartojasi tik vienas fragmentas, ir šie fragmentai visur tarpusavyje sujungti vienodai, ji vadinama *reguliariąja* (angl. *regular*). Jei fragmentų daugiau nei vienas, ar jie ne visur sujungti vienodai, ji yra *ireguliarioji*. Pavyzdžiui, tokia yra DNR makromolekulė, kuri susideda daugiausia iš keturių nukleotidų kurių seka bendru atveju nesikartoja. 

Medžiaga, susidedanti iš daug makromolekulių, vadinama *polimeru*. Nedidelė molekulė, tinkamomis sąlygomis gebanti polimerizuotis į tokią makromolekulę vadinama jos *monomeru*. Grandinė, į kurią susiungę makromolekulės monomerai, gali būti tiesi arba šakota. Makromolekulė gali turėti dvi (DNR) arba ir daugiau lygiagrečių grandinių.

Chemijoje makromolekulės sąvoka naudojama apibūdinti tris klases natūralių, gamtoje sutinkamų molekulių: DNR (polideoksinukleotidus), baltymus (polipeptidus) ir angliavandenius (polisacharidus). Būtent gyvose sistemose yra išsivystę mechanizmai, leidžiantys užtikrinti junginio tvarkingą sintezę ir vienodas bei tikslias kopijas.

Paprastų ir makromolekulių dydžių palyginimo pavyzdys: jeigu vienas molis vandens sveria 18 gramų, tai vienas molis 100kDa svorio baltymo svertų 10 000 gramų, o vienas molis DNR, kurią sudaro 3 milijonai nukleotidų, svertų 1000 tonų.

Vienų didžiausių makromolekulių pavyzdžiai yra medienos masę sudaranti celiuliozė bei ligninas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Jenkins, A. D; Kratochvíl, P; Stepto, R. F. T; Suter, U. W (1996). „Glossary of basic terms in polymer science (IUPAC Recommendations 1996)". *Pure and Applied Chemistry* **68** (12): 2287–2311. doi:10.1351/pac199668122287.
Sorbų etninė vėliava
**Sorbų vėliava** - sorbų etnoso vėliava: standartinė trispalvė su vienodo pločio juostomis. Viršuje mėlyna, viduryje - raudona, apačioje - balta. Tai etninė vėliava, ji niekada nereiškė jokio administracinio vieneto.

Sorbų vėliava pirmą kartą paminėta 1842 m. 1848 m. kovo 23 d. Berlyne, slavų atstovų susirinkime, buvo patvirtintas sorbų vėliavos spalvų išdėstymas (mėlyna - raudona - balta), toks, kad skirtųsi nuo kitų slavų tautų vėliavų. 1912 m. buvo sukurta organizacija *Lužicos sorbų bundas* *Domowina*, kuri turėjo jungti visas sorbų asociacijas.

Vėliava buvo uždrausta Hitlerio Vokietijoje (nuo 1935 m. iki 1945 m.). Vėliava viešai vėl pasirodė, kai TSRS ir Lenkijos kariuomenė įžengė į Lužicą. Nuo 1945 m. gegužės 17 d. sorbų vėliava buvo ir Domowinos vėliava.

VDR vėliavos įstatymuose sorbų vėliava nebuvo minima. Tačiau Kotbuso ir Drezdeno apygardose, Lužicoje buvo leidžiama sorbų vėliavą naudoti specialiomis progomis, per šventes. VDR prisijungus prie Vokietijos sorbų vėliavos naudojimą reguliuoja Brandenburgo ir Saksonijos konstitucijos.

Nuorodos
--------

* Sorb People (Brandenburg and Saxony, Germany)
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
|  |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Jungtinė Karalystė** |
| Šiuolaikinė penkiakovė |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2018 Meksikas | Penkiakovė |
| **Sidabras** | 2018 Meksikas | Komanda |
| Europos čempionatas |
| **Auksas** | 2019 Batas | Penkiakovė |
| **Auksas** | 2019 Batas | Komanda |
| **Bronza** | 2013 Druškovas | Komanda |

**James Cooke** (g. 1991 m. kovo 3 d.) – Jungtinės Karalystės šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpietis, treneris.

Biografija
----------

2016 m. dėl aukštos vietos pasaulio reitinge pelnė teisę startuoti 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Olimpiadoje sportininkas laimėjo plaukimo rungtį bei pagerino olimpiados penkiakovės plaukimo rekordą. Galutinėje rikiuotėje britas užėmė 14-ą vietą.

2018 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu. 2019 m. laimėjo Europos čempionatą ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes. Olimpiadoje sportininkas užėmė 9-ą vietą.

2022 m. Cooke paskelbė apie savo kaip penkiakovininko karjeros pabaigą. Tuo pačiu metu sportininkas tapo Graikijos šiuolaikinės penkiakovės nacionaliniu treneriu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Britain's former modern pentathlon world champion Jamie Cooke retires

Nuorodos
--------

* UIPM svetainėje
|  |
| --- |
| Makro že kalbos |
| Paplitimas | Brazilija, Argentina, Paragvajus, Bolivija |
| Geografinis paplitimas |
|  |
| Klasifikacija | Že, *Maxakalí, Krenák (Aimore), Jabutí, Rikbaktsa, Karajá, Ofayé, ?Borôro, ?Kamakã, ?Purí, ?Karirí* |

**Makro že kalbos** (*Macro-Jê, Macro-Gê*) – hipotetinė kalbų makrošeima Pietų Amerikoje, kuriai priskiriamos indėnų kalbos, daugiausiai paplitusios Brazilijos regionuose, taip pat kai kur Argentinoje, Paragvajuje ir Bolivijoje. Makrošeimos branduoliu laikomos že indėnų vartojamos že kalbos. Makrošeima pirmą kartą apibūdinta 1926 m. vėliau hopotezė buvo taisoma, tačiau kalbininkai amerikanistai ją tebelaiko aktualia (pagal Terrence Kaufman, 1990).

Klasifikacija
-------------

Makro že kalbomis laikomos šios kalbų šeimos, tarp jų ir izoliuotos kalbos:

* Že kalbos, kurioms priskiriama 16 kalbų, skirstomų į 3 grupes: kaingangų (keturias kalbas vartoja 18000 žmonių) bei šiaurės ir pietų že kalbos, tokios kaip šavančių kalbos (8000 vartotojų).
* *Krenák* (*Botocudo*)
* *Borôro*
* *Kamakã* (mirusios)
* *Karajá*
* *Karirí* (mirusios)
* *Maxakalí*
* *Ofayé*
* *Purí* (mirusios)
* *Rikbaktsá*
* *Jabutí* (nykstančios)

Eduardo Ribeiro iš Čikagos universiteto, priešingai nei Terrence Kaufman, į šią makrošeimą neįtraukia *fulniô (yatê)* ir *guató* kalbų. Jis taip pat, priešingai nei Greenberg, makrošeimai nepriskiria *otí* ir *chiquitano* kalbų. Šios kalbos turi nereguliarių morfologinių ryšių su tupių ir karibų kalbų šeimomis. Rodrigues (2000) ir Ribeiro visas jas apjungia į že–tupių–karibų kalbų makrošeimą.

Nuorodos
--------

* Makro že kalbos (*glottolog.org*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Prekybos blokas** – tarpvyriausybinis susitarimas, pagal kurį dalyvaujančioms šalims panaikinamos arba sumažinamos regioninės prekybos kliūtys ir tarifai. Dažniausiai prekybos blokus sudaro tarptautinės organizacijos.

Istorija ir apibūdinimas
------------------------

Prekybos blokas Mercosur
Vienas iš pirmųjų buvo Vokietijos muitų sąjunga (vok. *Zollverein*), įkurta 1834 m. Prekybos blokų formavimasis buvo sustiprėjęs XX a. 7, 8 dešimtmečiais ir taip pat po Tarybų Sąjungos žlugimo. Iki 1997 m. daugiau negu 50 % viso pasaulio prekybos vyko reguliuojant regioniniams prekybos blokams.

Petersono tarptautinio ekonomikos instituto ekonomistas Jeffrey J. Scott pažymi, kad sėkmingi prekybos blokai pasižymi keturiais bendrai bruožais:

* šalių narių panašus bendrojo vidau produkto vienam žmogui lygis,
* geografinis artumas,
* panašus arba suderintas prekybos režimas ir
* bendri įsipareigojimai regioninėms organizacijoms.

Dalis mokslininkų ir ekonomistų vis dar prieštaringai vertina prekybos blokus, kaip vis labiau skaldančius pasaulinę ekonomiką. Prekybos blokai gali būti atskiras susitarimas tarp šalių (pvz. kaip Šiaurės Amerikos laisvos prekybos sutartis) arba dalis regioninės organizacijos (pvz. kaip Europos Sąjunga). Priklausomai nuo ekonominės integracijos lygio prekybos blokai skirstomi į įvairias kategorijas:

* Lengvatinės prekybos zona
* Laisvosios prekybos sritis
* Muitų sąjunga
* Bendrosios rinkos sąjunga
* Ekonominė ir valiutos sąjunga.

Žymiausi prekybos blokai
------------------------

* Europos Sąjunga
* Karibų sandrauga
* Persijos įlankos arabų šalių bendradarbiavimo taryba
* Mercosur
* Nepriklausomų valstybių sandrauga
* ELPA
* Šiaurės Amerikos laisvos prekybos sutartis
Mokyklos pastatas 2009 m.
**Preilos mokykla** – buvusi pradinė mokykla Preilos gyvenvietėje, adresu Preilos g. 27. Dabar mokyklos pastate veikia Neringos bibliotekos filialas.

Istorija
--------

Apie 1849 m. į Preilą buvo atkelta mokykla iš Naglių, ją lankė ir kaimyninės Pervalkos vaikai. Praplėsta pradinė buvo įkurta mediniame name kopos papėdėje, ją lankė 10–15 vaikų. Mokykla įsikūrė nedideliame žvejo namo tipo pastate, 1857 m. Klaipėdos krašto mokyklų statistikos žiniomis čia buvo 26 mokiniai. Susmegęs medinis mokyklos pastatas 1885 m. perstatytas ir išplėstas. 1902 m. mokykla apdegė, po to 4 metus veikė laikinose patalpose.

1906 m. prie Kuršių marių pastatytas naujas mūrinis pastatas, išlikęs iki dabar. Mokykla veikė ir XX a. tarpukariu, 1937 m. ją lankė 43 mokiniai, buvo 1 klasė, buvo mokoma vokiečių kalba.

Dėl mažo mokinių skaičiaus pradinė mokykla 2001 m. buvo uždaryta, joje įsikūrė biblioteka. Pastatas buvo avarinės būklės, todėl reikalavo esminio remonto, tam buvo parengtas 717 tūkst. eurų projektas, Rekonstrukcijos darbai pradėti 2021 m.

Atnaujintas, renovuotas mokyklos pastatas atidarytas 2022 m. gegužės 19 d. Bendrame 224 m² plote buvo įkurtas knygų abonementas, skaitykla su renginių sale, edukacijų erdvė. Atidarymo proga iš Vokietijos buvo atvežtas kurėno modelis, kurį pagamino Preiloje prieškariu gimęs *Heinz Kubillus*.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Senoji Preilos mokykla. 2006-05-08, Priejuros.lt (tikrinta 2023-04-06).
2. 1 2  Preilos pradinė mokykla. Mažosios Lietuvos enciklopedija (tikrinta 2023-04-06).
3. ↑  Preiloje šventė – duris atveria atsinaujinusi biblioteka. Archyvuota kopija 2023-04-06 iš Wayback Machine projekto. Visitneringa.com (tikrinta 2023-04-06).
4. 1 2  RENOVUOTA PREILOS BIBLIOTEKA: Įsikūrė 1907-aisiais statytoje raudonplytėje mokykloje. Pilotas.lt (tikrinta 2023-04-06).
5. ↑  Investicijos į kultūros paveldo objektus: imamasi Preilos bibliotekos pastato sutvarkymo. KulturosSala.lt (tikrinta 2023-04-06).
6. ↑  Skaitykla ant marių kranto – senosios Preilos mokyklos pastate duris vėl atvėrė biblioteka. 2022-06-03, Lrt.lt (tikrinta 2023-04-06).
7. ↑  Preiloje duris atvers atsinaujinusi biblioteka. 2022-05-16, AtviraKlaipeda.lt (tikrinta 2023-04-06).
8. ↑  Preilos biblioteka pradėjo naują gyvavimo etapą. 2022-05-24, Neringa.lt (tikrinta 2023-04-06).
| Punas*Puno* |
| --- |
| *Puno panorama* |
|  |
| 

PunasPunas

15°50′0″ p. pl. 70°1′0″ v. ilg.﻿ / ﻿15.83333°š. pl. 70.01667°r. ilg.﻿ / 15.83333; 70.01667﻿ (Punas)Koordinatės: 15°50′0″ p. pl. 70°1′0″ v. ilg.﻿ / ﻿15.83333°š. pl. 70.01667°r. ilg.﻿ / 15.83333; 70.01667﻿ (Punas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Peru vėliava Peru |
| **Departamentas** | Puno departamentas |
| **Provincija** | Puno provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 137 800  |
| **Altitudė** | 3 860 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Punas |

**Punas** (isp. *Puno*, keč. *Punu*) – miestas Peru pietuose, Punoje, Titikakos ežero šiaurės vakariniame krante. Puno regiono centras. Punas įsikūręs 3860 m aukštyje virš jūros lygio.

Punas turėjo didelę svarbą Inkų imperijos laikais. Pasak legendos, čia gimė pirmasis inkų karalius Manko Kapakas. 1668 m. miestas tapo pavaldus ispanams.

Svarbus uostas prie auškčiausiai pasaulyje esančio laivuojamo Titikakos ežero. Prekybinis centras. Apylinkėse veisiamos lamos ir alpakos. Universitetas. Šalia miesto, Titikakos ežere yra 41 plaukiojanti sala (Uros salos), kuriose iškilo aimarų kultūra.

Šaltiniai
---------

1. PERU: Regions & Cities
2. ↑  PERU: Regions & Cities

Nuorodos
--------

* Wikitravel:Puno
| **Stereum purpureum** |
| --- |
| Purpurinė plutpintė (*Stereum purpureum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Ūmėdiečiai  *( Russulales)* |
| Šeima: | Plutpintiniai  *( Stereaceae)* |
| Gentis: | Plutpintė  *( Stereum)* |
| Rūšis: | Purpurinė plutpintė  *( Stereum purpureum)* |

 |
|  Index Fungorum |
| Binomas |
| ***Stereum purpureum***Pers. 1794 |
| **Sinonimas** |
| 

|  |
| --- |
| *Auricularia persistens* |
| *Corticium nyssae* |
|  *Phylacteria micheneri*  |
|  *Stereum ardoisiacum* |
| *Stereum atrozonatum* |
|  *Stereum lilacinum var. vorticosum* |
|  *Stereum micheneri*  |
| *Stereum nipponicum* |
| *Stereum pergameneum* |
|  *Stereum purpureum*  |
|  *Stereum rugosiusculum*  |
|  *Stereum vorticosum*  |
| *Terana nyssae* |
| *Thelephora purpurea* |

 |

**Purpurinė plutpintė** (*Stereum purpureum*) – plutpintinių šeimai priklausantis parazitinis grybas, Lietuvoje dažniausiai pažeidžia slyvas, trešnes, abrikosus, persikus, vyšnias.

Išvaizda
--------

Vaisiakūniai ploni, išsiplėtę arba pakilusiais nuo substrato kraštais, dažnai sudaro viena ant kitos čerpiškai suaugusias kepurėles, auga grupėmis.Kepurėlės viršutinė pusė balsva, gelsva arba pilkšva, rievėta, apaugusi švelniais plaukeliais. Jaunų vaisiakūnių himenoforas violetinis, vėliau – purpuriškai violetinis arba kreminis. Bazidiosporos – bespalvės, pailgos arba beveik cilindriškos, 4,5–6,5 x 2–3 μm. Šiomis sporomis medžiai apsikrečia per žaizdas. Grybo hifai, plisdami medienoje, išskiria toksines medžiagas. Jų veikiamas lapų epidermis atsiskiria nuo parenchimos, patenka oro, todėl pakinta spalva.

Augavietė
---------

Auga ištisus metus ant lapuočių medžių senų stuobrių, kelmų, nukritusių šakų, ypač ant ilgokai lauke laikomų malkų. Dažna. Sukelia baltąjį medienos puvinį.

Panašios rūšys: šį grybą galima lengvai supainioti su kitomis plutpintinių rūšimis

Nuorodos
--------

* Apie Lietuvoje augančius grybus


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Purpurinė plutpintė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Sophisti-pop |
| Stilistinė kilmė | pop **·** soul **·** jazz **·** new wave |
| Kultūrinė kilmė | 1980-ųjų vidurys, Jungtinė Karalystė |
| Tipiški instrumentai | saksofonas **·** sintezatorius **·** būgnai **·** gitara **·** bosinė gitara |

**Sophisti-pop** – pop muzikos subžanras, apibūdinantis muziką, imtą kurti devintojo dešimtmečio viduryje Jungtinėje Karalystėje. Šį subžanrą sudarė džiazo, soul ir pop muzikos elementai. Tokioje muzikoje plačiai naudoti elektriniai klavišiniai instrumentai, taip pat sintezatoriai ir nušlifuotos aranžuotės, ypatingai pučiamųjų instrumentų.

Pasak žurnalo „Stylus Magazine", šitokios muzikos atlikėjai buvo įtakojami grupės Roxy Music bei Bryan'o Ferry'io devintojo dešimtmečio vidurio albumų „Bête Noire" ir „Boys and Girls". AllMusic pateikia, kad pagrindiniai *sophisti-pop* atlikėjai yra Simply Red, Sade, The Style Council, Basia, Swing Out Sister, Prefab Sprout ir ankstyvi Everything but the Girl darbai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  "Pop/Rock » Punk/New Wave » Sophisti-Pop". *AllMusic*.
2. ↑  "9 different music genres in the internet age – 2/10 – Sophisti-Pop". *The Economic Times*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Končiaras
**Končiaras** (rus. *кончар*, lenk. *koncerz*) – ilgas beašmenis duriamasis kalavijas, dažnai – dvirankis. Geležtė iki 1,5 m ilgio, tiesi, siaura, tribriaunė ar keturbriaunė (su grioveliais). Skirtas pradurti priešo grandinius, žvyninius ir panašius šarvus. Briaunota geležtė tvirtesnė už panašią plokščią geležtę ir gali būti ilgesnė, išlikdama tos pačios masės.

Pavadinimas tiurkų kilmės (totorių *kandžar*, turkų *χandzär* 'durklas), spėjama kad ir pats ginklas nukopijuotas iš tiurkų, kurie galbūt šio ginklo idėją perėmė iš panašaus kinų ginklo.

XIV–XVI aa. naudotas Rusijoje (pirmą kartą paminėtas Kulikovo mūšio aprašyme), R. Europoje ir rytų šalyse. Rusų kavalerijoje nebuvo populiarus. Vengrų ir lenkų kavaleristai (pvz. lenkų husarai) juos gana plačiai naudojo XIV–XVII aa. segėdavo končiarus prie diržo ar makštyje prie balno. Lenkų husarai prieš turkų, totorių raitelius naudodavo kardus, o prieš V. Europos riterius – končiarus.

Muziejuose išliko nedaug končiarų.

* KončiaraiKončiarai
* KončiarasKončiaras

Končiarų analogas V. Europoje – estokas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Končiaras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Konventas**, dar žinomas žargonu **con** – renginys, kuriame susirenka tam tikrų filmų, televizijos programų, komiksų knygų, stalo ir kompiuterinių žaidimų ar apskritai pramogų srities žanrų, tokių kaip mokslinė fantastika, anime ir manga, gerbėjai ir mėgėjai. Konventuose skaitomos paskaitos, vyksta praktikumai, susitikimai, viktorinos, diskusijos, rengiami knygų pristatymai, koncertai, rodomi filmai ir spektakliai, žaidžiami įvairūs žaidimai (vaidmenų, stalo, MtG, miniatiūrų ir kt.), rengiami įvairūs konkursai (literatūros, dailės, cosplay). Gerbėjai pažindinasi su įvairių industrijų sričių specialistais, įžymybėmis ir bendraminčiais. Kai kuriuose suvažiavimuose pasitaiko komercinių renginių.

Mėgėjų konventus paprastai, nesiekdami pelno, organizuoja patys gerbėjai, vis dėlto ne gerbėjų organizuojami konventai, skirti sutraukti gerbėjus, dažnai yra komerciškai suinteresuoti į pelno gavimą. Daugelyje tokių konventų teikiami apdovanojimai susijusiose žanrų srityse, pvz. „Hugo" premija teikiama pasaulinio mokslinės fantastikos konvento „WorldCon" metu nuo 1953 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Coppa, Francesca (2006), "A Brief History of Media Fandom", in Hellekson, Karen & Busse, Kristina, *Fan Fiction and Fan Communities in the Age of the Internet*, Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, p. 43, ISBN 978-0-7864-2640-9
2. 1 2
Koordinatės: 0°05′06″ p. pl. 32°45′00″ r. ilg.﻿ / ﻿0.08500°š. pl. 32.75000°r. ilg.﻿ / 0.08500; 32.75000

Sesės salų vieta Ugandoje pažymėta raudonai.
**Koomė** (angl. *Koome*) – Ugandai priklausanti sala Viktorijos ežere.

Geografinė padėtis
------------------

Tai viena iš 84 Sesės salų, sudarančių Kalangalos rajoną. Salos susitelkusios į dvi grupes, šiaurrytinę ir pietvakarinę, jas skiria Koomės sąsiauris (angl. *Koome channel*). Koomė yra didžiausia šiaurrytinės grupės sala. Kitos tos grupės salos yra *Damba*, *Luwaji*, *Ngamba-Chimpanzee*, *Bulago*, *Kayaga Island* ir kitos.

Koomė yra maždaug už 63 km į šiaurės rytus nuo Kalangalos, kur yra rajono centras. Nuo artimiausio didelio miesto Entebės (žemyninėje Ugandos dalyje) skiria maždaug 35 km.

Gyvenvietės
-----------

Didžiausia salos gyvenvietė vadinasi *Bugombė* (angl. *Bugombė*), ji yra šiaurvakariniame salos krante. Netoliese yra sveikatos centras *Koome Health Center III*.

2011 m. vasarį kredito institucija *PostBank Uganda* paskelbė, kad Koomės saloje netrukus atidarys savo filialą.

Ekonomika
---------

Pagrindinis Koomės gyventojų verslas yra žvejyba, kaip ir daugelyje gretimų salų. Daugiausia gaudomas didieji niliniai ešeriai, didžioji dalis laimikio apdorojama žemyniniame salos krante ir eksportuojama.

Taip pat Koomėje užsiima augalininkyste ir gyvulininkyste, miško kirtimu bei turizmu.

Nuorodos
--------

1. ↑  Koomės salos padėtis Ugandoje
2. ↑  Nautical Distance Between Kalangala And Koome Island With Map
3. ↑  Map Showing Entebbe And Koome Island With Distance Marker
4. ↑  PostBank Uganda Opens Branch In Koome Archyvuota kopija 2012-10-01 iš Wayback Machine projekto.
| ***Purpurinė deivė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Scarlet Diva |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Asia Argento |
| Scenaristas (-ai) | Asia Argento |
| Vaidina | Asia ArgentoDaria Nicolodi |
| Metai | 2000 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | italų, anglųir prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Purpurinė deivė** (angl.  *Scarlet Diva*) – 2000 m. sukurta dalinai autobiografinė drama, aktorės Asia Argento režisūrinis debiutas.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Ana Batista – kino žvaigždė, visų vadinama „purpurine deive". Ji garsi, populiari ir nuolatos dėmesio centre. Jos kasdienybė – kelionės, vakarėliai, narkotikai ir vis nauji gerbėjai. Jos gyvenimas, supamas nesibaigiančių kino bandymų, pinigų ištroškusių prodiuserių, tuo pačiu yra nykus ir tuščias, kaip ir visa jos aplinka. Ji įpratusi gauti viską, ko įsigeidžia, tačiau kartą sutinka vyrą, kuris ją sudomina, tačiau ji jo – ne...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Asia Argento – Ana Batista
* Jean Shepard – Kirkas Veinsas
* Herbert Fritsch – Aaronas Ulrichas
* Francesca d‘Aloja – Margarita
* Verra Gemma – Veronika Lanza
* Daria Nicolodi – Anos motina
* Selen
| Vedrių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Vedrių piliakalnisVedrių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°30′37″ š. pl. 22°21′33″ r. ilg.﻿ / ﻿55.51028°š. pl. 22.35917°r. ilg.﻿ / 55.51028; 22.35917Koordinatės: 55°30′37″ š. pl. 22°21′33″ r. ilg.﻿ / ﻿55.51028°š. pl. 22.35917°r. ilg.﻿ / 55.51028; 22.35917 |

 |
| Vieta | Šilalės rajonas |
| Seniūnija | Upynos seniūnija (Šilalė) |
| Aukštis | 25 m |
| Naudotas | I tūkst. - II tūkstantmečio pradžioje |

**Vedrių piliakalnis** - piliakalnis Šilalės rajone, Vedrių kaime. Jis įrengtas Akmenos kairiajame ir Akmenyno dešiniajame krantuose, jų santakoje. Aikštelė buvo 35 m ilgio, pailga rytų-vakarų kryptimi, kiek aukštesniu rytiniu galu. Jos plotis neaiškus, nes Akmena nuplovė didžiąją piliakalnio dalį, liko tik 1-5 m pločio (rytų pusėje) jo pietinis kraštas ir šlaitas. Rytiniame aikštelės gale supiltas 5 m aukščio, 30 m pločio pylimas, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas leidžiasi į 20 m pločio, 4 m gylio griovį. vakariniame gale įtvirtinimai mažiau aiškūs, nes čia jie beveik visiškai nuplauti (išliko tik pats pietinis jų kraštas). 8 m žemiau aikštelės būta griovio ir už jo supilto 15 m pločio pylimo, kurio išorinis pylimo 3 m aukščio šlaitas leidosi į 9 m pločio, 1 m gylio griovį. Už griovio, toliau į vakarus buvo piliakalniui greičiausiai nepanaudota žemėjanti kalvos dalis.

Į rytus nuo piliakalnio, už griovio įrengtas priešpilis. Jo aikštelė trikampė, 33 su 15 m dydžio. Aikštelės rytiniame krašte supiltas 33 m ilgio, 5 m aukščio, 16 m pločio pylimas, už kurio yra 20 m pločio, 1,5 m gylio griovys.

Į rytus nuo priešpilio ir į pietus nuo piliakalnio 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos, molio tinko.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Bilionių piliakalnis 10 kmPadievyčio piliakalnis 12 km | Gedminiškės I piliakalnis 7 km Gedminiškės II piliakalnis 7 kmKepaluškalnis 8 km | Pagrybio piliakalnis 6 kmŠilgalio piliakalnis 15 km |  |
| Kazokų piliakalnis 2 km |  | Prienų piliakalnis 5 kmDungeriukų piliakalnis 2 km |
| Indijos piliakalnis 11 km Biržų Lauko piliakalnis 10 km Vaičių piliakalnis 10 km | Reksčių piliakalnis 24 km | Simėnų piliakalnis 15 kmKalniškių piliakalnis (Tauragė) 15 kmMiegė 5 km Gegužkalnis 6 kmIvangėnų piliakalniai 16 km |

Nuorodos
--------

* Vedrių piliakalnis
**Airijos lietuviai** – lietuviai, laikinai ar nuolat gyvenantys Airijoje.

Istorija
--------

Iki 1990 m. apie lietuvius Airijoje žinių nėra. Po Lietuvos įstojimo 2004 m. į Europos Sąjungą Airija tapo viena pagrindinių šalių, į kurią vyksta ekonominiai emigrantai iš Lietuvos. Manoma, XXI a. pradžioje į Airiją ilgesniam ar trumpesniam laikotarpiui atvyko apie 120–150 tūkst. lietuvių. Nuo 2005 m. sausio 26 d. veikia Airijos lietuvių bendruomenė. Jos iniciatyva įkurtos lituanistinės mokyklos Dubline, Korke, Golvėjuje ir Dandolke.

Leidžiami laikraščiai: nuo 2004 m. „Lietuvis", nuo 2005 m. „Saloje", nuo 2011 m. leidžiamas žurnalas „Žingsniai", veikia lietuvių internetinės svetainės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Ereminas, Linas Saldukas, Vytautas Spečiūnas. *Airijos lietuviai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XII (Lietuva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 831 psl.


|  |  |
| --- | --- |
| **Lietuviai** |  |
| **Subetnosai**: Aukštaičiai | Žemaičiai | Dzūkai | Suvalkiečiai
**Istorinės diasporos**: Lietuvninkai
**Diasporos**: Airijos | Armėnijos | Australijos | Austrijos | Azerbaidžano | Argentinos | Baltarusijos | Belgijos | Brazilijos | Estijos | Italijos | Ispanijos | JAV | Jungtinės Karalystės | Kanados | Prancūzijos | Kolumbijos | Latvijos | Lenkijos | Rusijos | Švedijos | Šveicarijos | Ukrainos | Urugvajaus | Venesuelos | Vengrijos | Vokietijos |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Taleris (reikšmės).*

| Konvencinis taleris |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← | **1754 – 1857** | → |

 |  |
|  |
| **Naudojo:** | Šventoji Romos imperija |
| **Metalas:** | sidabras (1/10 Kelno markės) |
|  |
| **Smulkesnis vnt.:** | grašis: 1/24 |
|  |
| **Nominalai:** | Banknotai:    Monetos: 1/4, 1/2, 1, 2 |

Bambergo kunigaikščio-vyskupo Franco Liudvigo fon Ertalio (*Franz Ludwig von Erthal*) leistas konvencinis taleris (1795 m.).
**Konvencinis taleris** (vok. *Konventionstaler*) – standartinė sidabrinė Šventosios Romos imperijos moneta. Į apyvartą paleista 1754 m. turėjo 23,39 g sidabro (1/10 Kelno markės). Konvencinis taleris pakeitė reichstalerį, kuris turėjo 1/9 dalį Kelno markės sidabro.

Konvenciniai taleriai buvo monetų standartas didžiojoje dalyje Imperijos. Kartu su jais kursavo ir vietiniai variantai, kaip Austrijos-Vengrijos guldenas, Pietų Vokietijos guldenas, grašis, pfenigas, heleris.

Konvencinio talerio nominalai buvo žymimi markėmis, t. y. kokią markės dalį sidabro jis turi. Pvz. užrašas *X EINE FEINE MARKT* ("1/10 markės") reiškė vieną talerį, *V EINE FEINE MARKT* ("1/5 markės") reiškė du talerius ir t. t. 

XIX a. pradžioje konvencinį talerį ėmė išstumti lengvesnis taleris, kuriame sidabro buvo tik 1/14 Kelno markės sidabro. Tai buvo nusižiūrėta iš Prūsijos talerio.

* Bavarijos elektoriaus ir hercogo Maksimilijono III Jozefo (Maximilian III Josepf) konvencinis taleris.Bavarijos elektoriaus ir hercogo Maksimilijono III Jozefo (*Maximilian III Josepf*) konvencinis taleris.
* Christofo Franco fon Buseko (Christoph Franz von Buseck) konvencinis taleris (1800 m.)Christofo Franco fon Buseko (*Christoph Franz von Buseck*) konvencinis taleris (1800 m.)
**Artiomas Gorlovas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Artiomas Sergejevičius Gorlovas |
| Gimimo data | 1987 m. birželio 23 d. |
| Gimimo vieta | Maskva, Rusija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | treneris |
| Jaunimo klubai |
| x | x |
| Profesionalūs klubai\* |
| x | x | x |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| x | x | x |
|  Treniruotos komandos |
| 2014  2014–2017  2017–2018  2018  2019  2020  2021  2022 | Domodedovo-2  FK Domodedovo  Kuban-2 Krasnodar  Dolgoprudny  FK Palanga  FC Lokomotiv Daugavpils  Noah Jūrmala  FK Znamâ Truda |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys {{{ntupdate}}}. |

**Artiomas Gorlovas** (*Артём Сергеевич Горлов*, g. 1987 m. birželio 22 d. Rusijoje) – buvęs FK Palanga vyr. treneris.

Biografija
----------

Nuo 2014 m. dirba treneriu. 

### Rusija

#### FK Domodedovo

Iš pradžių tapo Domodedovo klubo antrosios komandos treneriu, vėliau dirbo ir su pagrindine komanda.

#### Kuban-2

Dirbo Kuban-2 Krasnodar ekipos treneriu (2017–2018). 

#### FK Dolgoprudny

2018 m. tapo Dolgoprudny treneriu.

### FK Palanga

2019 m. sausio pabaigoje mėn. pranešta, kad treniruos FK Palangą.

2019 m. liepos mėnesį FK Palanga A lygoje buvo paskutinėje (aštuntoje) vietoje. Pranešta, kad klubą treniruos naujas treneris.

### Latvija

#### FC Lokomotiv Daugavpils

2020 m. dirbo FC Lokomotiv Daugavpils. Sustabdžius Pirmos lygos kovas dėl pandemijos ekipa buvo pirmoje vietoje.

#### Noah Jūrmala

*Pagrindinis straipsnis – Noah Jūrmala*.
2021 m. treneriu dirbo Latvijoje Noah Jūrmala klube, kurį pašalino iš čempionato du kartus per vieną sezoną.

Buvo suspenduoti trys žaidėjai dėl rungtynių rezultatų įtakojimo.

### Rusija

2021 m. vasarą grįžo į Rusiją. Dirbo FK Znamâ Truda Orehovo-Zuevo.

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-01-29 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* footballfacts.ru
**Konvejeris** – speciali loginė schema, leidžianti optimizuoti procesoriaus darbą, vykdant nepriklausomus veiksmus lygiagrečiai.

Tipiškas procesorius bet kurią komandą vykdo keliais etapais:

1. Komanda išrenkama iš atminties (pasiunčiama užklausa į atmintį, sulaukiama, kol atmintis procesoriui perduos komandos kodą)
2. Komanda identifikuojama (nustatoma, kaip ir kokius duomenis komanda naudos)
3. Iš atminties išrenkami komandos naudojami duomenys (pasiunčiama užklausa į atmintį, sulaukiama, kol atmintis procesoriui perduos komandos naudojamus duomenis)
4. Komanda įvykdoma
5. Į atmintį perkeliami komandos apdirbti duomenys (į atmintį pasiunčiami duomenys, sulaukiama, kol jie bus įrašyti)
6. Apskaičiuojamas kitos komandos adresas

Visi šie etapai vykdomi gana nepriklausomai vienas nuo kito, todėl vykdant vieną iš šių veiksmų, už kitus veiksmus atsakingos procesoriaus dalys stovi be darbo. Naudojant *konvejerį*, visi šie darbai vykdomi lygiagrečiai, pvz. kol viena procesoriaus dalis identifikuoja naujai gautą komandą, kita dalis išrinkinėja iš atminties kitai komandai reikalingus duomenis.

Kai kurie sudėtingesni konvejeriai būna sujungti su kešavimo schemomis, ilgiau trunkančius veiksmus (komandų išrinkimą, jų duomenų išrinkimą) leidžia vykdyti iš anksto. Itin efektyviai *konvejeriai* naudojami RISC procesoriuose: dėl mažo komandų skaičiaus, vienodo komandų (ir duomenų) ilgio, mažo kiekio operandų (dažniausiai – vieno), adresacijos būdų ribojimo, RISC procesoriuose esančių konvejerių darbą galima efektyviai prognozuoti, atitinkamai – ir smarkiai optimizuoti.

Nuorodos
--------

* Superskaliariniai procesoriai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Purvinasis realizmas** yra literatūrinis judėjimas prasidėjęs Šiaurės Amerikoje XX a. antrojoje pusėje. Terminą pirmą kartą suformavo Bilas Bufordas 1983-ųjų metų žurnalo Granta leidime.

Purvinasis realizmas priklauso realizmo literatūriniui pogrūpiui. Šiame pogrūpyje esančiuose kūriniuose dažniausiai vaizduojami kasdieniški nutikimai, nevengiant kontroversiškumo bei nepadoraus žodyno.

Kartais laikomas literatūrinio minimalizmo atmaina, purvinasis realizmas pasižymi vartojamų žodžių ekonomiškumu. Šio žanro rašytojai vengia prieveiksmių, išplėstinių metaforų bei vidinių monologų, tuo tarpu leisdami objektams ir kontekstui diktuoti kūrinio prasmę. Veikėjai dažniausiai vaizduojami užimatys eilines pareigas, dažnai jaučia pinigų trūkumą bei vidinę neviltį.

Šiam žanrui dažniausiai priskiriami rašytojai yra: Charles Bukowski (1920–1994), Raymond Carver (1938–1988), Tobias Wolff (g. 1945), Richard Ford (g. 1944), Larry Brown (1951–2004), Frederick Barthelme (g. 1943), Cormac McCarthy (g. 1933), Pedro Juan Gutiérrez (g. 1950), Fernando Velázquez Medina (g. 1951), Carson McCullers (1917–1967), Jayne Anne Phillips (g. 1952).