recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Romas Kalinauskas** (g. 1953 m. kovo 21 d. Bebrininkuose, Vilkaviškio raj.) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija
----------

1974 m. baigė Daugpilio karo mokyklą, 1985 m. baigė Kijevo aukštąją karo aviacijos mokyklą. 1974–1992 m. tarnavo TSRS ginkluotosiose pajėgose, nuo 1976 m. Daugpilio aukštojoje karo mokykloje.

Nuo 1992 m. sausio mėn. Vilniaus motodesantinio bataliono štabo viršininkas, nuo 1992 m. birželio mėn. Lauko kariuomenės brigados (LKB) Operatyvinio skyriaus viršininkas. Nuo 1994 m. gegužės mėn. LKB Operatyvinio planavimo ir kovinio parengimo skyriaus viršininkas – štabo viršininko pavaduotojas. Nuo 1996 m. sausio mėn. „Geležinio Vilko" brigados Operatyvinio planavimo ir kovinio parengimo skyriaus viršininkas – štabo viršininko pavaduotojas. Nuo 1999 m. sausio mėn. Mokymo ir doktrinų valdybos Doktrinų skyriaus viršininkas, nuo 2000 m. sausio mėn. valdybos vadas. Nuo 2000 m. spalio 24 d. Krašto apsaugos ministerijos generalinis inspektorius. 2001 m. pulkininkas. Nuo 2002 m. birželio mėn. Lauko pajėgų vadovybės Lauko (sausumos) pajėgų štabo viršininkas, nuo 2004 m. Lietuvos generolo A. Ramanausko kovinio parengimo centro viršininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Jurkevičius. *Romas Kalinauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 203 psl.
| Seksualinės mažumos |
| --- |
| 

---

 |
| Bendros sąvokos |
| Lesbietės · Gėjai · Biseksualai · Aseksualai · Translyčiai |
| Kultūra ir visuomenė |
| LGBT · Lyties tapatybė · Socialinė lytis · Seksualinės mažumos Lietuvoje · LGBT judėjimai · LGBT eitynės · Tos pačios lyties asmenų santuoka · Homoseksualų tėvystė · LGBT simboliai |
| Ž • A • R |

***LGBT eitynės***, *gėjų paradas* ar *homoseksualų paradas* – LGBT organizuojamas homoseksualų ir kitų seksualinių mažumų ir juos palaikančių asmenų maršas. Dažnai tokie paradai vadinami anglišku žodžiu „pride" – „garbė, pasididžiavimas". Tokių paradų tikslai gali būti homofobijos mažinimas, homoseksualų matomumo didinimas visuomenėje bei kova už lygias LGBTQ+ bendruomenės narių teises..

Pirmosios homoseksualų eitynės įvyko kaip Stonewall riaušių paminėjimas, minint pirmąsias riaušių metines 1970 m. birželio 28 d. Šiais laikais gėjų eitynės kasmet organizuojamos birželio pabaigoje įvairiose pasaulio vietose.

Pirmosios Lietuvoje homoseksualų ir jų palaikytojų eitynės įvyko 2010 m. gegužės 9 d. Vilniuje. 2016 m. Vilniuje pirmąkart organizuotos *Baltic Pride* eitynės. 2021 m. rugsėjo 4 dieną Laisvės alėjoje Kaune surengtosios pirmosios miesto istorijoje LGBT ir juos palaikančiųjų eitynės *Kaunas Pride*. Skirtingai nei kaimyninėje Lenkijoje ir Latvijoje, Lietuvoje *Europride* eitynių surengta nebuvo ir neketinama rengti.

Taip pat skaitykite
-------------------

* LGBT eitynės Lietuvoje

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-07-09 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  15min paaiškina: kam homoseksualams reikalingos eitynės Vilniaus centre? (15min.lt)
3. ↑  „Pride Marches and Parades", in *Encyclopedia of Lesbian, Gay, Bisexual, and Transgender History in America*, Marc Stein, ed. (2004), Charles Scribner’s Sons.
| **Romas Burba** |
| --- |
| Gimė | 1957 m. gegužės 4 d.Jurbarkas |
| Mirė | 2022 m. vasario 13 d. (64 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Roma Burbienė, Danutė Burbienė |
|  |
| Veikla | žurnalistas, leidėjas |
|  |
| Alma mater | 1980 m. Vilniaus universitetas |

**Romas Burba** (1957 m. gegužės 4 d. Jurbarke – 2022 m. vasario 13 d.) – Lietuvos žurnalistas.

Biografija
----------

1964–1968 m. mokėsi Jurbarko rajono Smalininkų pradžios mokykloje, 1968–1975 m. – Jurbarko 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1975–1980 m. studijavo Vilniaus universiteto Filologijos fakultete.

1980–1985 m. Alytaus komjaunimo komiteto Organizacinio skyriaus vedėjas, 1985–1990 m. Alytaus miesto LKP komiteto instruktorius, 1990–1991 m. laikraščio „Alytaus naujienos" korespondentas, 1991–1992 m. redaktoriaus pavaduotojas, nuo 1992 m. UAB „Alytaus naujienos" direktorius, nuo 1997 m. laikraščio „Alytaus naujienos" vyriausiasis redaktorius.

Respublikinės periodinės spaudos leidėjų asociacijos valdybos, Alytaus krašto verslininkų asociacijos tarybos, AB „Alytaus spaustuvė" valdybos, Spaudos, radijo ir televizijos rėmimo fondo tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mirė ilgametis „Alytaus naujienų" redaktorius Romas Burba. Delfi.lt. 2022-02-13. Nuoroda tikrinta 2022-02-13.
2. ↑  Tūkstantmečio žmonės[neveikianti nuoroda]
**LHCf** (**L**arge **H**adron **C**ollider **f**orward) – vienas iš šešių eksperimentų CERN laboratorijos Didžiajame hadronų priešpriešinių srautų greitintuve. Skirtas dalelėms, sukurtoms priekinėse protonų susidūrimų srityse, praktiškai vienoje linijoje su pluoštų sklidimo kryptimi, tirti ir kosminiams spinduliams laboratorinėmis sąlygomis modeliuoti. Eksperimentas susideda iš dviejų 30 cm ilgio, 80 cm aukščio, 10 cm pločio ir 40 kg svorio detektorių, išdėstytų 140 m atstumu abipus ATLAS esančio dalelių susidūrimo taško IP1.

Prie projekto dirba 29 mokslininkai iš 9 mokslo įstaigų .

Sandara ir tikslai
------------------

Detektoriai sudaryti iš volframo plokštelių ir plastikinių scintiliatorių. Jais galima tiksliai nustatyti ATLAS detektoriuje susidariusių neutralių pionų kiekį ir energijas. Tikimasi, kad tai padės paaiškinti itin aukštos energijos kosminių spindulių kilmę.

Šaltiniai
---------

1. ↑  The LHC Experiments:LHCf. Nuoroda tikrinta 2008-09-13.
2. ↑  The Grey Book LHCf Archyvuota kopija 2008-04-12 iš Wayback Machine projekto.. Nuoroda tikrinta 2008-09-13.

Nuorodos
--------

* Apie LHCf eksperimentą US/LHC interneto puslapyje Archyvuota kopija 2015-03-03 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDidysis hadronų priešpriešinių srautų greitintuvas (Large Hadron Collider) |
| --- |
|  |
| Eksperimentai | 

ALICE •
ATLAS •
CMS •
LHCb •
LHCf •
TOTEM
 |  |
|  |
| Pagalbiniai greitintuvai | 

Tiesiniai p ir Pb •
Protonų sinchrotrono stiprintuvas •
Protonų sinchrotronas •
Super protonų sinchrotronas
 |
|  |
| Kita | 
LHC@home |

 |
| Kardicagr. Καρδίτσα |
| --- |
| *Miesto gatvėje* |
|  |
| 

KardicaKardica

39°22′00″ š. pl. 21°55′00″ r. ilg.﻿ / ﻿39.36667°š. pl. 21.91667°r. ilg.﻿ / 39.36667; 21.91667﻿ (Kardica)Koordinatės: 39°22′00″ š. pl. 21°55′00″ r. ilg.﻿ / ﻿39.36667°š. pl. 21.91667°r. ilg.﻿ / 39.36667; 21.91667﻿ (Kardica) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Graikijos vėliava Graikija |
| **Periferija (regionas)** | Tesalijos periferija |
| **Nomas** | Kardicos nomas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 56 747  |

**Kardica** – miestas centrinėje Graikijoje, Tesalijos periferijoje, prie Pinėjo upės, įsikūręs Pindo kalnų papėdėje.

Istorija
--------

Viduramžiais miestą užėmė Osmanų kariuomenė. Nuo to laiko priklausė Turkijai. Buvo vadinama **Sotira**.

Anglų keliautojas William Martin Leake lankėsi gyvenvietėje 1810 m. Jo pastebėjimais čia būta 500–600 namų. Daugiausia apgyvendintas turkų.

Kai prasidėjo Graikijos nepriklausomybės karas, dėl miesto ėjo mūšiai su turkais, bet savo valdžioje turkai išlaikė miestą iki 1881 m. kai prie Graikijos karalystės miestas prijungtas buvo pagal Kostantinopilio sutartį (1881 m).

Graikijos pilietinio karo metu dėl miesto vyko susirėmimai tarp kovojančių pusių. Komunistuojantys elementai 1948 m. gruodžio mėn. užpuolė miestą bei po kovų jį užėmė. Vyriausybės kariuomenei po aršių mūšių pavyko nugalėti partizanus, kurie įkaitais laikė miesto gyventojus.

2011 m. surašymo duomenimis gyventojų skaičius buvo 56 747 žmonės.

Sportas
-------

### Futbolas

* Anagennisi Karditsa FC futbolo klubas.
* Miesto stadionas.

Galerija
--------

* Soboras KardicojeSoboras Kardicoje
* Paminklas Nikolajui Plastiras`ui.Paminklas Nikolajui Plastiras`ui.

Nuorodos
--------

* Kardicos svetainė
LDK plėtra XIII–XV a.
**LDK-Maskvos karai** vyko XIV–XVI amžiuose. Karai susidėjo iš kelių kampanijų, priežastis – valdovų siekis vyrauti buvusiose Kijevo Rusios žemėse.

LDK ir Maskvos karai
--------------------

Karai prasidėjo 1368 m. kai Ldk Algirdas surengė į Maskvą žygį dėl pastarosios konflikto su Algirdo uošviu – Tverės kunigaikščiu Michailu Aleksandrovičiumi. Tų metų lapkritį Algirdo ir Kęstučio kariuomenė apgulė mūrinį Maskvos kremlių, kur rezidavo Maskvos didysis kunigaikštis Dmitrijus Donietis, bet jo neužėmė, pasitenkindama išpirka. 1370 ir 1372 m. buvo surengti pakartotiniai žygiai.

1384 m. Jogailos motina Julijona tarpininkavo siekiant sudaryti abi puses tenkinančią sutartį, tačiau nesėkmingai. 1390 m. Vytautas, antrąkart pabėgęs į Vokiečių ordiną, ištekino dukterį Sofiją už Dmitrijaus Doniečio sūnaus Vasilijaus I, bet santykiai vėl paaštrėjo 1395 m. Ldk Vytautui įsigalėjus Smolenske. XIV a. pabaigoje LDK valdžią pripažino kelios nedidelės Okos aukštupio kunigaikštystės, buvusios Maskvos pasienyje.

1406 ir 1408 m. Vytauto kariauna surengė du žygius į Maskvos didžiąją kunigaikštystę, užvaldė kelias Okos aukštupio kunigaikštystes, bet padėtį komplikavo padažnėję LDK elito bėgimai į Maskvą (Švitrigaila, Aleksandras Alšėniškis ir kiti). 1408 m. LDK ir Maskvos kariuomenės susitiko prie Ugros upės, kur pasirašė taiką, pagal kurią Ugra tapo natūralia LDK ir Maskvos valdų siena.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės–Maskvos karas(parengė Rimvydas Petrauskas). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-06-03).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šeltis
**Šeltis**, **Šetlando aviganis** (angl. *Shetland Sheepdog*) - aviganis, kilęs iš Didžiosios Britanijos.
Patino aukštis ties gogu - 37 cm, kalės - 35,5 cm. Svoris - 5-10 kg. Plaukai ilgi, šiurkštūs, pavilnė minkšta, trumpa, tanki. Letenos su nuokaromis. Šelčiai būna įvairių rudų atspalvų - nuo šviesios smėlio iki raudonmedžio spalvos (plaukų galiukai gali būti juodi), melsvai juodi ir juodi su baltumu. Šelčiai yra vieni iš mažiausių aviganių pasaulyje. Jų tėvynė - Šetlando salos, esančios maždaug už 50 mylių į šiaurę nuo Škotijos.

Charakteris
-----------

Šeltis yra labai nuovokus, ištvermingas, darbštus, stabilaus charakterio šuo. Kai kurie kinologai teigia, kad šeltis turi įgimtą ištikimybės ir paklusnumo šeimininkui jausmą. Šeltis lengvai prisitaiko prie šeimininko gyvenimo būdo – jei šeimininkas mėgsta aktyvų poilsį, šeltis bus puikus aktyvus kompanionas, tačiau jį tenkina ir neilgi ramūs pasivaikščiojimai.[reikalingas šaltinis]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Virungos kalnai
**Virungos kalnai** – aštuoni ugnikalniai – iš kurių du veikiantys – iškilę į debesis virš trijų Rytų Afrikos šalių – Ruandos, Ugandos ir Kongo Demokratinės Respublikos lygumų.

Virungos virtinę sudaro aštuoni ugnikalniai, nusidriekę 58 km ruože. Šeši iš jų yra nebylūs, užgesę; kiti du, stovintys kalnyno gale, – veikiantys, jie nuolatos smilksta grasindami išsiveržti.

Niamuragira („vadas") yra vienas aktyviausių pasaulio ugnikalnių. Pirmasis jo išsiveržimas užfiksuotas 1894 m. nuo tada jis išsiveržė dar keliskart. Per įspūdingą 1938–1940 m. išsiveržimą lava iš ugnikalnio šoninio telkinio nutekėjo 24 km, iki Kivu ežero. Netekusi daug lavos, įgriuvo *Niamuragiros* viršūnė – liko didžiulis, daugiau nei 2 km skersmens, krateris. Įspūdingas krateris vainikuoja ir kaimyninio veikiančio Niragongo ugnikalnio viršūnę. 1977 m. beveik tobulame jo kūgyje prasivėrė penki plyšiai, pro juos pasipylė išsilydžiusi lava. Tekėdama kalno šlaitais, ji viską savo kelyje sunaikino.

Aukščiausias iš užgesusių ugnikalnių – Karisimbis (4507 m). Jo vardas kilęs iš žodžio *nsimbi*, reiškiančio „balta kriauklelė" – tai sniego, dažnai dengiančio kalno viršūnę, užuomina. Kaimyninio Visokė šlaitai apgyventi kalnų gorilų. *Sabinio*, esantis rytiniame Virungos virtinės gale, turi kelias viršūnes, kurių aukščiausioje susieina Kongo Demokratinės Respublikos, Ruandos ir Ugandos sienos.

Virungos kalnuose tebeveša bambuko tankumynai, o kylant aukščiau, marguoja medžių, krūmų ir žolėtų progumų durstinys. Didesniame nei 3000 m aukštyje tarpsta įspūdingo dydžio viržiai, lobelijos ir žilės, o peržengus 4000 m ribą, lieka tik samanos, žolės ir kerpės. Šioje įvairioje augmenijoje gyvena 180 rūšių paukščių ir daugiau kaip 60 rūšių žinduolių. Be to, Virungos kalnų miškai – kalnų gorilų buveinė.

### Virungos viršūnių sąrašas

* Karisimbis, Ruanda/Kongo Demokratinė Respublika (4507 m)
* Mikenas, Kongo Demokratinė Respublika (4437 m)
* Muhabura, Ruanda/Uganda (4127 m)
* Visokė , Ruanda/Kongo Demokratinė Respublika (3711 m)
* Sabinjas, Ruanda/Uganda (3674 m)
* Gahinga, Ruanda/Uganda (3474 m)
* Niragongas, Kongo Demokratinė Respublika (3470 m)
* Njamuragira, Kongo Demokratinė Respublika (3058 m)
LHC@home logotipas.
**LHC@home** – CERN laboratorijos paskirstytųjų skaičiavimų programa, naudojanti BOINC karkasą. Programa naudojama kaip pagalbinė priemonė 2008 m. rugsėjo 10 d. pradėjusio veikti Didžiojo hadronų priešpriešinių srautų greitintuvo protonų skriejimui modeliuoti. Šiuo metu prie projekto prisijungę 61 320 savanoriai, iš kurių beveik 17 000 – aktyvių.

Programos beta versija pasirodė 2004 m. rugsėjo 1 d. o per pirmą parą prie projekto prisijungė per 1000 vartotojų. Projektas, su 5000 naudotojų limitu, viešai buvo pristatytas rugsėjo 29 d. minint CERN 50-ies metų jubiliejų. Tačiau šiuo metu naudotojų skaičius neribojamas.

Programinė įranga
-----------------

Projekto programinė įranga susideda iš programos „SixTrack", kurią sukūrė Frank Schmidt iš CERN Greitintuvų ir pluoštų departamento. Nauja programa sukurta remiantis ankstesne programa, naudota vokiečių greitintuve DESY. „SixTrack" parsisiųsti galima iš BOINC tinklalapio tiesiai į dalyvių kompiuterius, turinčius Windows ar Linux operacinę sistemą. Ji modeliuoja dalelių greitinimą 27 km ilgio LHC greitintuve. Modeliavimu siekiama išsiaiškinti jų orbitos stabilumą.

Viename darbo vienete, kurį apdoroja kompiuteris, modeliuojamas 60 dalelių skriejimas 100 000 (kartais – 1 000 000) ratų greitintuve. Realybėje tai trunka mažiau, nei 10 sekundžių.

Orbitos stabilumo informacija naudojama aptikti, ar dalelė orbitoje iškrypsta iš kurso ir atsitrenkia į vamzdžio, kuriame skrieja, sieneles. Jei realiame greitinime tai nutiktų per dažnai, tai sugadintų greitintuvą ir jam reikėtų dažno remonto. Atlikus didelį skaičių tokių modeliavimų, galima nustatyti sąlygas, reikalingas, kad dalelių pluoštas išliktų stabilus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  BOINC stats: LHC@home. Nuoroda tikrinta 2008-09-14.
2. ↑  lhcathome.cern.ch: SixTrack, the first LHC@home application Archyvuota kopija 2010-10-02 iš Wayback Machine projekto.. Nuoroda tikrinta 2008-09-14.

Nuorodos
--------

* LHC@home interneto svetainė **(**angl.**)**
* BOINC interneto svetainė **(**angl.**)**
* „SixTrack" interneto svetainė **(**angl.**)**

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDidysis hadronų priešpriešinių srautų greitintuvas (Large Hadron Collider) |
| --- |
|  |
| Eksperimentai | 

ALICE •
ATLAS •
CMS •
LHCb •
LHCf •
TOTEM
 |  |
|  |
| Pagalbiniai greitintuvai | 

Tiesiniai p ir Pb •
Protonų sinchrotrono stiprintuvas •
Protonų sinchrotronas •
Super protonų sinchrotronas
 |
|  |
| Kita | 
LHC@home |

 |
| Gramšisalb. *Gramsh* |
| --- |
|        |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

GramšisGramšis

40°52′10″ š. pl. 20°11′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.86944°š. pl. 20.18333°r. ilg.﻿ / 40.86944; 20.18333﻿ (Gramšis)Koordinatės: 40°52′10″ š. pl. 20°11′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.86944°š. pl. 20.18333°r. ilg.﻿ / 40.86944; 20.18333﻿ (Gramšis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Albanijos vėliava Albanija |
| **Apskritis** | Elbasanio apskritis |
| **Apygarda** | Gramšio apygarda |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 8 440  |
|  |
| **Kirčiavimas** | Grámšis |

**Gramšis** – miestas centrinėje Albanijos dalyje, kalnuotoje vietovėje; Gramšio apygardos administracinis centras ir svarbiausias miestas bei vienas svarbesnių Elbasanio apskrities miestų.

Miestas įsikūręs apie 40 km į pietus nuo Elbasano miesto, šalia Devolio upės. Gyventojų dauguma albanai, daugiausia musulmonai. Per miestą eina svarbus kelias iš Duresio uostamiesčio į Korčią bei kaimyninę Graikijos Respubliką.

Istorija
--------

Senovės laikais šio miesto vietovė buvo apgyvendinta jau nuo akmens amžiaus laikotarpio. Vienos pirmiausiai šią teritoriją apgyvendinusių genčių buvo senosios ilyrų gentys. Gramšis, kaip ir visa dabartinės Albanijos teritorija, nuo seno buvo senovės valstybių Makedonijos, Romos imperijos – sudėtyje, kurių kultūra labai smarkiai paveikė vietos gyventojus ir jų kultūrą.

Nuo IV a. žlugus Romos imperijai, miestas ilgą laiką priklausė Bizantijos imperijai, vėliau kurį laiką priklausė Bulgarijos ir Serbijos karalystėms, Epyro Despotijai.

Nuo XIV a. Gramšis atiteko Osmanų imperijai, kuriai valdant pradėjo plisti islamas. Valdant osmanams miesto reikšmė išaugo, miestas tapo svarbiu turgaus miestu. 1912 m. Albanijai paskelbus nepriklausiomybę, šis miestas atiteko naujai susikūrusiai valstybei.

II pasaulinio karo išvakarėse, 1939 m. kaip ir visa Albanija, buvo okupuotas Italijos kariuomenės, 1943 m. miestas buvo okuopuotas Vokietijos, 1944 m. galutinai išvaduotas vietos komunistų partizanų.

Komunistų diktatūros laikais, miestas buvo industrializuojamas bei plečiamas. Žlugus planinei sistemai, miestas nukentėjo nuo dešimto dešimtmečio ekonominės bei nuo 1997 m. finansinės krizės.

Architektūra ir archeologija
----------------------------

Dėl laikui bėgant išlikusio menko miesto ekonomino ir socialinio vaidmens, mieste nėra daug turtingos architektūros pavyzdžių. Komunistinės diktatūros laikais pastatyta pagal tipinius projektus suprojektuotų mažaaukščių daugiabučių gyvenamųjų namų.

Šaltiniai
---------

* Gramsh Archyvuota kopija 2007-03-12 iš Wayback Machine projekto.
* *Poverty in Albania: A Qualitative Assessment,* Washington, World Bank, 2002, 31. ISBN 0-8213-5109-5.

1. Cities & towns of Albania, pop-stat.mashke.org
2. ↑  Cities & towns of Albania, pop-stat.mashke.org
| Mačagajus*Machagai* |
| --- |
| *Mačagajaus savivaldybė* |
|  |
| 

MačagajusMačagajus

26°55′0″ p. pl. 60°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿26.91667°š. pl. 60.03333°r. ilg.﻿ / 26.91667; 60.03333﻿ (Mačagajus)Koordinatės: 26°55′0″ p. pl. 60°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿26.91667°š. pl. 60.03333°r. ilg.﻿ / 26.91667; 60.03333﻿ (Mačagajus) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Čako provincija Čako provincija |
| **Departamentas** | Gegužės 25-osios departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1929 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 21 997  |
| **Altitudė** | 83 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Mačagajus |
|  |
| **Kirčiavimas** | Mačagãjus |

**Mačagajus** (isp. *Machagai*) – miestas šiaurės Argentinoje, Čako provincijoje, į šiaurės vakarus nuo Resistensijos; Gegužės 25-osios departamento centras. Pro miestą eina plentas ir geležinkelis Korjentesas–San Chose de Metanas. Yra Šv. Marijos katalikų bažnyčia, keletas kitų pakraipų bažnyčių, sena geležinkelio stotis. Verčiamasi gyvulininkyste, žemdirbyste, medienos apdirbimu.

Istorija
--------

Gyvenvietė įsikūrusi indėnų tobų ir mokovių žemėse (šalimais išlikusi jų gyvenvietė – Kolonia Aborichen Čakas), jos pavadinimas tobų kalba reiškia „žemuma". 1909 m. čia ėmė kurtis ispanų ir jugoslavų naujakuriai, o 1929 m. įkurta gyvenvietė.

Geležinkelio stotis

Šaltiniai
---------

1. ↑
Didžiosios Britanijos ambasada Vilniuje
Lietuvos ambasada JAV
**Diplomatinė atstovybė** – užsienio valstybėje ar prie tarptautinės organizacijos (kelių tarptautinių organizacijų) nuolat veikianti diplomatinės tarnybos institucija oficialiems tarpvalstybiniams santykiams ar oficialiems santykiams su tarptautine organizacija palaikyti.

Diplomatinės atstovybės yra kelių rangų: misijos, pasiuntinybės, ambasados. Iki Antro pasaulinio karo ambasadų rango atstovybes turėjo tik imperinės valstybės, o kitos tenkinosi pasiuntinybių rango diplomatinėmis atstovybėmis. Po karo, palaipsniui, visos valstybės pakėlė savo diplomatinių atstovybių rangus į ambasadų lygį. Susideda iš diplomatinio, administracinio techninio ir aptarnaujančiojo personalo, turinčio diplomatinius imunitetus ir privilegijas.

Funkcijos
---------

Diplomatinės atstovybės funkcija yra įgyvendinti užsienio politikos uždavinius, vykdyti konsulines ir užsienio prekybos funkcijas. Ji atstovauja savo valstybei priimančioje valstybėje ar, kitu atveju, tarptautinėje organizacijoje, palaiko oficialius santykius ar ryšius su ta valstybe ar organizacija, veda derybas, gauna, teisėtais būdais renka ir perduoda savo valstybei informaciją apie tos valstybės ar tarptautinės organizacijos veiklą, gina savo valstybės, jos piliečių, įmonių bei kitų juridinių asmenų teises bei teisėtus interesus. Atstovybė prie tarptautinės organizacijos dar užtikrina valstybės suinteresuotų institucijų dalyvavimą tarptautinės organizacijos veikloje bei padeda įgyvendinti tos tarptautinės organizacijos tikslus ir uždavinius.

Diplomatinė atstovybė taip pat skleidžia informaciją apie savo valstybę, jos politinį, ekonominį gyvenimą, įvykius, taip pat kultūrą, papročius ir tradicijas. Atstovybė užsienio valstybėje taip pat skatina savo ir tos valstybės draugiškus santykius, plėtoja ekonominį, kultūrinį ir mokslinį šių valstybių bendradarbiavimą, taip pat bendradarbiavimą dėl saugumo ir taikos užtikrinimo.

Diplomatinių astovybių funkcijų įgyvendinimui užtikrinti garantuojama diplomatinės atstovybės patalpų, dokumentų ir archyvų neliečiamybė.

Vadovas
-------

Diplomatinei atstovybei vadovauja valstybės diplomatinis atstovas arba reikalų patikėtinis. Diplomatinis atstovas vienu metu gali būti akredituotas keliose užsienio valstybėse, gavus tų valstybių sutikimą. Taip pat gali būti paskirtas atstovauti valstybei ir tarptautinėje organizacijoje.

Personalas
----------

Diplomatinėje atstovybėje ar konsulinėje įstaigoje dirba įvairus diplomatinis personalas: diplomatai, specialieji atašė ir jų pavaduotojai, karinis atstovas ir jo pavaduotojai, specialieji patarėjai ir jų pavaduotojai. Be šių, dar yra administracines ir aptarnaujančiąsias funkcijas atliekantys darbuotojai.

Taip pat skaityti
-----------------

* Užsienio reikalų ministerija
* Konsulinė įstaiga
* Diplomatiniai santykiai
* Diplomatija
* Diplomatinis pasas
* Diplomatinis rangas

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Diplomatinė atstovybė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
Tradicinis slovakiškas virviškasis sūris *korbačikas* (slovėn. *Korbáčiky*)
**Virviškasis sūris** (angl. *string cheese*) – specifinės sandaros sūris, kuris plėšiamas iš luito sudaro virvelių ar juostelių pavidalo gabalėlius. Ši sūrio sandaros savybė atsiranda dėl gamybos technologijos ypatumų, kurių dėka sūrio baltymų molekulės tvarkingai išsirikiuoja.

Rytų Europa
-----------

Slovakijoje gaminamas tradicinis virviškasis sūris *korbačikas* (svk. *korbáčiky*) – tai sūrus avies pieno sūris, kuris gali būti rūkytas ar nerūkytas. Jį gaminant pakaitintą sūrio masę rankomis ištempia į virveles, kurias supina į kasas.

Armėnijoje irgi gaminamas tradicinis virviškasis sūris čečilas, paprastai gaminamas iš avių ar ožkų pieno, priklausomai nuo regiono tradicijų. Į šį sūrį deda sėjamosios juodgrūdės sėklų ir Vidurio Rytų prieskonio *mahleb*. Pagamintas sūris būna virvučių, iš kurių supinama begalinė kilpa, pavidalo. Sūrio virvelės susidaro tempiant sūrio masę. Gaminamas ir panašaus pavidalo siriškas sūris. Kiti sūriai tik presuojami ir pjaustomi, iš jų neformuojamos virvelės.

V. Europa ir Š. Amerika
-----------------------

Europoje virviški sūriai ėmė tapti populiaria užkanda XX a. 10-tą dešimtmetį. Juos ten gamina iš lydyto sūrio.

Tlajuda, papuošta virviškuoju Oachakos sūriu.
Š. Amerikoje populiarus virviškasis sūris yra meksikietiškas Oachakos sūris, paprastai lydytas patiekiamas kesadilijose. Šis sūris per daug metų buvo pritaikytas greitojo maisto industrijai, kur naudojamas kaip komercinis maisto ingredientas daugeliui greitojo maisto patiekalų.

JAV virviškuoju sūriu paprastai vadina užkandžių dydžio ir mažo drėgnio mocarelą. Šio virviškojo sūrio gabalėliai būna grubiai cilindriški, apie 15 cm ilgio, plonesni nei 2,5 cm. Šį sūrį beveik visada gamina iš mocarelos ar mocarelos ir čederio sūrių mišinio.

Nuorodos
--------

1. ↑
2. ↑  Slovak Cheeses – The Foreigner’s Guide to Living in Slovakia Archyvuota kopija 2011-02-24 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Versatility of sheep milk – Typical Slovak craftsmanship, folk skills and traditions – SLOVAK FOLK CULTURE THROUGH AMATEUR EYES Archyvuota kopija 2003-04-05 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Orava natives cheesed off by Polish competition for beloved wares – The Slovak Spectator
5. ↑  AOH food – String cheese Archyvuota kopija 2011-09-28 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑  Middle eastern salad – The Boston Globe
7. ↑  Karlacti Armenian String Cheese
**Gramatinė kaita** (**vok. *grammatischer Wechsel***) – istorinės kalbotyros terminas, kuriuo įvardijami sinchroniniai (tuo pačiu metu galioję) germanų kalbų veiksmažodžio paradigmoje vykę Vernerio dėsnio reiškiniai.

Apžvalga
--------

Pasak Grimo dėsnio, indoeuropiečių prokalbės (ide.) duslieji sprogstamieji priebalsiai \*p, \*t, \*k ir \*kʷ paprastai pavirto germanų prokalbės pučiamaisiais priebalsiais \*f, \*θ, \*x ir \*xʷ. Karlas Verneris (Karl Verner) nustatė dėsnį, kad vis dėlto tam tikrais atvejais jie virsdavo skardžiaisiais priebalsiais \*b, \*d, \*g, \*gʷ, jei iš karto prieš juos einąs balsis neturėdavo pagrindinio indoeuropiečių prokalbės kirčio. Dar daugiau: ide. \*s, kuris germanų prokalbėje šiaip nepakito, šioje padėtyje tapo \*z; germanų prokalbės \*z šiaurės ir vakarų germanų kalbose vėliau virto \*r.

Vadinasi, susidarė penkios priebalsių poros, kiekviena pora atstovauja vienai indoeuropiečių prokalbės fonemai. Toliau lentelėje pateikiama tiksli raida, einant nuo indoeuropiečių prokalbės per germanų prokalbę ir vakarų germanų kalbas iki senosios anglų, senosios vokiečių aukštaičių ir vidurinės olandų kalbų. Matyti didžiuliai gramatinės kaitos išraiškos skirtumai. Atkreiptinas dėmesys, kad lentelėje pateikiami tik žodžio viduryje esančių priebalsių refleksai, nes žodžio pradžioje Vernerio dėsnis paprastai neveikė.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Indoeuropiečių prokalbė | Germanų prokalbė | Senoji norvegų k. | Vakarų germanų k. | Senoji anglų k. | Senoji vokiečių aukštaičių k. | Vidurinė olandų k. | Pastabos |
| \*p | \*ɸ | f | \*ɸ | f/v | f | f/v | dėl Grimo dėsnio p→f. |
| \*β | \*β | b | dėl Vernerio dėsnio p→β. |
| \*t | \*θ | ð | \*θ | θ/ð | d | d | dėl Grimo dėsnio t→θ. Tada vokiečių ir olandų k. θ→d. |
| \*ð | \*d | d | t | dėl Vernerio dėsnio t→ð→d. Tada vokiečių k. d→t. |
| \*k | \*x | – | \*x/h | x/- | x/h | x/- | dėl Grimo dėsnio k→x. x→h prieš balsius. Senojoje anglų ir olandų k. h tarp balsių išnyko. |
| \*ɣ | ɣ | \*ɣ | j/ɣ | ɡ | x/ɣ | dėl Vernerio dėsnio k→ɣ. Tada anglų k. ɣ→j ir vokiečių k. ɣ→ɡ, nors visi 3 užrašomi kaip ⟨g⟩. |
| \*kʷ | \*xʷ | – | \*x/h | x/- | x/h | x/- | lygiagrečiai su \*k. |
| \*ɣʷ | ɣ | \*ɣ | j/ɣ | ɡ | x/ɣ | lygiagrečiai su \*k, o \*ɣʷ vėlyvojoje germanų prokalbėje skilo į \*ɣ ir \*w. |
| w/- | \*w | w | w | w |  |
| \*s | \*s | s | \*s | s/z | s | s/z | Grimo dėsnis s nepalietė; anglų kalboje alofonas [z]. |
| \*z | r | \*r | r | r | r | dėl Vernerio dėsnio s→z→r. |

Išnašos
-------

1. ↑  Бруннер, К. (2006). *История английского языка*. М.: УРСС. p. 55.
2. ↑  Прокош Э. (2010). *Сравнительная грамматика германских языков*. М.: УРСС. p. 53. ISBN 978-5-397-01122-8.
3. ↑  Bennett W. H. (1968). „The operation and relative chronology of Verner's law". *Language*. 44, no. 2: 219.
4. ↑  Franck. *Etymologisch woordenboek der Nederlandsche taal*.
| Šeldė |
| --- |
|  Keltas per Šeldę Rytų Flandrijoje |
| **Ilgis** | 350 km |
| **Baseino plotas** | 21 860 km² |
| **Vidutinis debitas** | 120 m³/s |
| **Ištakos** | Esnas |
| **Žiotys** | Šiaurės jūra |
| **Šalys** | Prancūzija, Belgija, Nyderlandai |

**Šeldė** (ol. *Schelde*, pranc. *Escaut*) – upė Vakarų Europoje. Prasideda šiaurės Prancūzijoje, Aukštutinėje Prancūzijoje, Esno departamente, prie Gui kaimelio. Teka į šiaurės rytus lygumomis, kerta Belgijos teritoriją. Žemupyje smarkiai vingiuoja, sudaro meandras. Pačiame pietvakariniame Nyderlandų pakraštyje įteka į Šiaurės jūrą, sudaro dvi plačias estuarijas – Vakarų Šeldę ir Rytų Šeldę.

Svarbiausi intakai: Skarpas, Dandras, Lisas, Rupelis. Šeldė kanalų sistema sujungta su Sena, Soma, Masu. Upė vandeninga, žemupyje iki Gento jaučiami jūros potvyniai (amplitudė žiotyse iki 3,8 m). Žemupyje įrengtos nuo potvynių saugančios dambos. Laivuojama nuo Kambrė, o jūrų laivai pasiekia Antverpeną. Prie Šeldės įsikūrę miestai: Kambrė, Valansjenas (Prancūzija), Turnė, Audenardė, Gentas, Dendermondė, Antverpenas (Belgija), Ternauzenas, Flisingenas (Nyderlandai).

Upės pavadinimas kilo iš germanų kalbų, ir reiškia seklią upę. Šeldės delta jau Romos laikais buvo strateginis laivyno postas keliaujant į Britaniją. III a. teritoriją užvaldė frankai ir pradžioje ten veikė kaip piratai. Viduramžiais prie Šeldės iškilo vienas svarbiausių Europos uostų Antverpenas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
Londono lordas meras iškilmių drabužiais
**Meras** (lot. *maīor* 'didesnis') – daugelyje valstybių politikas, atliekantis realias arba simbolines vykdomosios valdžios vadovo funkcijas savivaldos objekte, dažniausiai miesto ar rajono savivaldybėje. Tiek pareigų pavadinimas, tiek funkcijos skirtingose šalyse labai skiriasi.

Istorija
--------

Nors žodžio kilmė ir lotyniška, šis titulas pradėtas naudoti po Romos imperijos žlugimo – barbarai taip vadino savo aukščiausius valdovus.

Lietuvoje
---------

Iki 2014 metų Lietuvoje vietos savivaldos merą slaptu balsavimu išrinkdavo taryba (per 2 mėn nuo savo išrinkimo), taryba galėdavo merą ir atleisti iš pareigų. 2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimuose pirmąkart merai išrinkti tiesiogiai. Meras nustato tarybos darbotvarkes, šaukia tarybos posėdžius, jiems pirmininkauja, koordinuoja tarybos komitetų ir komisijų veiklą, pasirašo tarybos, valdybos sprendimus ir posėdžių protokolus, turi sprendžiamąjį balsą, kai dėl sprendimo tarybos narių balsai pasiskirsto po lygiai, teikia tarybai Finansų ir biudžeto komiteto pirmininko kandidatūrą, atstovauja savivaldybei įvairiais klausimais.

Išnašos
-------

1. ↑  Merai Archyvuota kopija 2015-11-10 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Lietuvos Respublikos Vietos savivaldos įstatymas
* Meras. In: Lietuvos profesijų klasifikatorius[neveikianti nuoroda]
**Dionisijas Halikarnasietis** (arba **Dionisijas iš Halikarnaso**; gr. Διονύσιος Ἀλεξάνδρου Ἁλικαρνασσεύς; 60 m. pr. m. e. – apie 7 m. pr. m. e.) – senovės graikų istorikas ir retorikos mokytojas.

Biografija
----------

Dionisijas gimė Halikarnase ir pasibaigus pilietiniams karams persikėlė į Romą, kur dvidešimt dvejus metus studijavo lotynų kalbą bei literatūrą ir rinko medžiagą savo istorijai. Dionisijas yra pirmasis stambus ankstyvosios Romos istorijos istorikas, kurio veikalas yra išlikęs. Kiti Romos istorikai, rašę apie šį laikotarpį, beveik neabejotinai naudojosi Dionisijaus medžiaga. Apiano, Plutarcho ir Livijaus veikaluose aprašomi panašios ankstyvosios Romos asmenybės ir įvykiai kaip ir Dionisijaus veikale.

Savo darbuose nagrinėjo žodžių parinkimo bei derinimo (*Apie žodžių sanklodą*), žymių Antikos oratorių stilių (*Apie senovės oratorius*, *Apie Demosteną*, *Apie Tukidido stilių*). Žymiausias Dionisijaus darbas – istorinis veikalas *Apie Romos senovę* (Ῥωμαϊκὴ Ἀρχαιολογία), kuriame aukštino romėnus ir jų valstybę. Dvidešimtyje veikalo knygų pasakojama Romos istorija nuo mitinio laikotarpio iki Pirmojo pūnų karo pradžios, iš kurių išliko pirmosios devynios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  vle.lt
2. ↑  Mingailė Jurkutė, Antikvarinės istoriografijos iškilimas, *Lietuvos istorijos studijos*, vol. 44, 2019, p. 95–110. DOI: .
| **Cortinarius armillatus** |
| --- |
| Rinkėtasis nuosėdis (*Cortinarius armillatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Nuosėdiniai  *( Cortinariaceae)* |
| Gentis: | Nuosėdis  *( Cortinarius)* |
| Rūšis: | Rinkėtasis nuosėdis  *( Cortinarius armillatus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Rinkėtasis nuosėdis** (*Cortinarius armillatus*) – nuosėdžių (*Cortinarius*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė 7-10 (15) cm skersmens, iš pradžių varpelio formos, kūgiška, vėliau paplokščia, su buku gūbreliu, plaušuota, žvynuota, pakraščiai su raudono šydo liekanomis, mėsinga. Lakšteliai gelsvai rusvi, rudi, reti, trapūs, platūs. Kotas 5-12 (15) cm ilgio, 1-4 cm storio, į pagrindą storėjantis, jaunų grybų baltas, senų rausvas, pilkai rudas, su 3-5 įstrižai kotą juosiančiais raudonais, plaušingais rinkiais. Trama rausva, nekarti, švelnaus skonio, nestipraus kvapo.

Auga liepos–spalio mėnesiais spygliuočių ir mišriuose miškuose su beržo priemaiša. IV kategorijos valgomas grybas. Lietuvoje dažnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vincentas Urbonas. *Grybai*. Vilnius: Mokslas, 1986. p. 135.
|  |
| --- |
| **Rinkūnų pradinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Rinkūnų pradinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Rinkūnų pradinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Rinkūnai |
| **Direktorius(-ė)** |  |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1916 m. |
| **Uždarymo data** | 2016 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** |  |

**Rinkūnų pradinė mokykla** – buvusi bendrojo lavinimo mokykla Rinkūnuose (Pasvalio rajono savivaldybė). Įstaigos kodas 190621381, steigėjas – Pasvalio rajono savivaldybės taryba. Mokyklos atminimas įamžintas paminkliniu akmeniu ir mokykliniu suolu – paminklas atidengtas 2019 m. liepos 20 d. (autorius – Saločių skulptorius Valius Remeika).

1916 m. įkurta pradinė, 1950–1967 m. septynmetė, aštuonmetė, 1967–2004 m. pradinė mokykla.

Istorija
--------

1916 m. įkurta Rinkūnų pradžios mokykla, 1919 m. lapkritį jai išduotas oficialus pradžios mokyklos pasas. Mokykla kilnojasi iš vienų namų į kitus (Prano Armono, Juozo Arlausko, Klemenso Račio, P. Masilionio ir kt.). Pirmasis mokytojas – Martynas Navickas. 1936 m. pastatyta nauja tipinė dviejų aukštų mokykla, antrame aukšte gyvendavo mokytojai. Mokykla turėjo 2 ha žemės. Mokytojas Sokas su vaikais pasodino didelį sodą. Kiekvienas mokinys turėjo savo medelį ir jį prižiūrėjo. Mokinių buvo apie 40.

1949–1950 m. įkurta penkta klasė. 1951–1952 m. mokykla tapo septynmete. 1958 m. mokykloje įsteigta Rinkūnų kaimo jaunimo vakarinė mokykla (pirmoji rajone), IV–IX klasės. Jos įkūrimu rūpinosi ir jai vadovavo mokytojas Kazys Adašiūnas. 1960–1961 m. tapo aštuonmete mokykla. 1962–1963 m. prie senosios mokyklos pastatytas priestatas, kieme įrengtas stadionas (dabar ten kviečių laukas), botanikos bandymų sklypas, geografinė aikštelė. 1967 m. uždarius aštuonmetę liko pradinės mokyklos 4 klasės. 1970 m. mokykla tapo trimete, 1981 m. ji persikėlė į kaimo centre esantį administracinį pastatą. 1985 m. mokykla vėl tapo keturmete, 1992 – vėl trimete, 1995 m. – vėl keturmete.

Senąją mokyklą bandyta pritaikyti verslams, vėliau ji ilgai stovėjo tuščia, kol galų gale buvo nugriauta. 2004 m. Rinkūnų pradinė mokykla tapo Pumpėnų vidurinės mokyklos skyriumi. 2006 m. sudaryta šešiamečių klasė. 2016 m. Rinkūnų mokykla uždaryta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pasvalio r. Rinkūnų pradinė mokykla. Imones.lt (tikrinta 2022-09-11).
2. ↑  Paminklas Rinkūnų kaimo mokyklai Rinkūnų kaimo pakraštyje, Pumpėnų seniūnijoje. Pasvalia.lt (tikrinta 2022-09-11).
3. ↑  Rinkūnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-09-11).

* Magelinskienė, Zina. Čia mūsų kelių pradžia... // Darbas. – 2019, liep. 23, p. 1, 3.
Pavelas Akselrodas, Julijus Martovas ir Aleksandras Martinovas, Stokholmas 1917 m. gegužės 16 d.
**Menševikai** (*меньшевики*, žodis kilęs iš rusiško žodžio *меньшинство*, reiškiančio „mažuma") - tai Rusijos socialdemokratų darbininkų partijos (RSDDP) nuosaikesniojo sparno nariai. RSDDP partiją sudarė nuosaikieji menševikai ir maištingieji bolševikai, kurie siekė įtvirtinti proletariato diktatūrą. Menševikams vadovavo Julijus Martovas kurio tikroji pavardė Julijus Osipovičius Cederbaumas.

Menševikų atsiradimas
---------------------

Rusijos socialdemokratų darbininkų partijos (RSDDP) skilimas į menševikus ir bolševikus įvyko 1903 m. per antrąjį partijos suvažiavimą Londone kai vyko balsavimas dėl 1-ojo partijos statuto paragrafo. Šiuo paragrafu Leninas siekė įtvirtinti, kad RSDDP bus disciplinuota, aiškiai organizuota, karinė proletarinė partija siekianti savo tikslų revoliuciniu keliu, o J. Martovas norėjo partiją įtvirtinti kaip laisvesnę asociaciją ir savo tikslų siekti reformomis. Balsavimo metu Lenino pasiūlymas gavo daugumą ir jį palaikantys partijos nariai pradėjo vadintis bolševikais, o J. Martovas su jį palaikančia mažuma gavo pavadinimą menševikai. Vėliau menševikų ir bolševikų grupės dar jungėsi ir skyrėsi, bet kaip išaiškėjo, skilimas buvo galutinis.

Skirtingai nuo bolševikų terminas menševikai visada buvo labiau neformalus ir oficialiu partijos pavadinimu nebuvo naudojamas. Partija visada buvo vadinama socialdemokratine.

Menševikų likimas po 1917 metų
------------------------------

Po 1917 m. Spalio revoliucijos menševikai dažnai prieštaraudavo bolševikams, todėl jų veiklą tai uždrausdavo tai vėl leisdavo, bet galutinai menševikų partinė veikla buvo uždrausta. Dauguma menševikų patyrė represijas Rusijos pilietinio karo metu, kiti emigravo, dalis buvo represuoti susidorojant su taip vadinamu "Menševikų centro komiteto sąjunginiu biuru" ("*Союзное бюро ЦК меньшевиков*"). Galutinis sunaikinimas įvyko 1936-1938 m. „didžiojo teroro" metu. 

Nepaisant visko, daliai menševikų, kurie oficialiai pakeitė savo įsitikinimus, pavyko ne tik išgyventi, bet ir pasiekti reikšmingų postų. Pavyzdžiui, Andrejus Vyšinskis (*Андрей Януарьевич Вышинский*), tapo Generaliniu prokuroru, o vėliau užsienio reikalų ministru ir kandidatu į TSKP CK Prezidiumą (Politbiuras). Diplomatinę karjerą pasiekė ir buvę menševikai Ivanas Maiskis (Иван Михайлович Майский) (tikroji pavardė Janas Liachoveckis (Ян Ляховецкий)) ir Aleksandras Trojanovskis (Александр Антонович Трояновский).

Menševikai Gruzijoje
--------------------

Gruzijos ministras pirmininkas Nojus Žordanija
Didesnių pasiekimų menševikai pasiekė Gruzijoje. 1918 gegužės 26 jie paskelbė Gruziją nepriklausoma respublika. Vyriausybės vadovu tapo Nojus Žordanija (Ной Николаевич Жордания), aktyviai pasirodė ir Nikolajus Čcheidzė (Николай Семёнович Чхеидзе) ir Iraklijus Ceretelis (Ираклий Георгиевич Церетели). Tačiau šis menševikų vadovavimas truko tik iki 1921 m. kai Raudonoji armija užėmė Gruziją ir įvedė ten Tarybinę valdžią.

Nuorodos
--------

* Rusijos socialistai ir anarchistai po 1917 spalio
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Diplodocus** |
| --- |
| Diplodoko kaukolė (Diplodocus)Diplodoko kaukolė (*Diplodocus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Sauropsida)* |
| Antbūris: | Dinozaurai  *( Dinosauria)* |
| Būrys: | Driežadubeniai dinozaurai  *( Saurischia)* |
| Pobūris: | Zauropodai  *( Sauropodomorpha)* |
| Infrabūrys: | *Sauropoda*  *( Sauropoda)* |
| Šeima: | Diplodokai  *( Diplodocidae)* |
| Gentis: | Diplodokas  *( Diplodocus)* |

 |

**Diplodokas** (*Diplodocus*) – dinozaurų gentis, gyvenusi vėlyvosios juros laikotarpiu. Liekanų rasta Š. Amerikoje. Maitinosi augalais ir dumbliais.

Gentį sudaro šio rūšys:

* *Diplodocus longus*
* *Diplodocus carnegiei*
* *? Diplodocus hayi*

Išvaizda ir skeletas
--------------------

Diplodoko kaklas buvo 7,3 m ilgio, tačiau galva – tik 60 cm. Nepaisant dydžio, svėrė kur kas mažiau nei brachiozauras, jo stuburo slanksteliai buvo pusiau tušti. Nugaros smegenys dubens dalyje sustorėjusios, jų tūris keliskart lenkia galvos smegenų tūrį. Todėl kartais juokaujama, kad diplodokai mąstydavo užpakalinėmis smegenimis. Uodegą sudarė apie 70 kaulų. Einant ji tikriausiai būdavo pakelta. Kojų padai buvo iš spyruokliuojančių, tarsi pagalvės, audinių. Panašios kojos ir dabartinių dramblių. Dantys ploni, nedideli, tiko sugriebti nebent minkštą vandens augmeniją.

Judėjimas
---------

Ilgai manyta, kad šie dinozaurai buvo lėti ir nevikrūs, o skeleto apkrovos dėl didžiulės raumenų masės – beveik kritinės, todėl visą gyvenimą diplodokai praleisdavo vandenyje. Dabar žinoma, kad jie buvo gana greiti ir vikrūs. Jų raumenų sistema buvo artima dabartiniams stambiesiems žinduoliams. Turėdami tokius raumenis diplodokai gana greit bėgiodavo sausuma.

* Diplodoko palyginimas su žmogumiDiplodoko palyginimas su žmogumi
* Diplodoko  modelisDiplodoko modelis

Filogenetinis medis
-------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Diplodocidae** | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | †*Apatosaurus* |
|  |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | †*Supersaurus* |
|  |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | †*Dinheirosaurus* |
|  |
|  | †*Tornieria* |
|  |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | †*Barosaurus* |
|  |
|  | †*Diplodocus* |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gramo dažymo rezultatas, gram-teigiamos *Bacillus anthracis* violetinės lazdelės matomos tarp baltųjų kraujo kūnelių.
**Gramo metodas** (dažymas Gramo būdu) – tai bandymuose naudojamas bakterijų atskyrimo į dvi grupes būdas. Pagal chemines ir fizines bakterijų ląstelių sienelių savybes atskiriamos *gram - teigiamų* ir *gram - neigiamų* bakterijų grupės.
Būdą 1884 m. išrado danų mokslinkas Hansas Kristianas Gramas (*Hans Christian Gram*, 1853–1938), bandymuose su *Streptococcus pneumoniae* ir *Klebsiella pneumoniae* bakterijomis.

Dažymo procesas
---------------

Pradžioje mėginėlis nudažomas *kristaliniu violetu* (arba kitu baziniu dažu), vėliau praplaunamas vandeniu ir pridedama Gramo jodo reagento (jodo tirpalas sutvirtina dažus bakterijų ląstelių sienelėse); vėl praplaunamas vandeniu ir paskui organiniu tirpikliu, etanoliu arba acetonu. Gram - teigiamos bakterijos išlaiko pirminę dažo spalvą, o gram - neigiamos jos netenka. Tada papildoma antruoju dažu (naudojamas safraninas, Gram fuksinas), praplaunama ir pagal spalvas sprendžiama: gram - teigiamos bakterijos išlaiko pradinio nudažymo spalvas ir neįsisavina antrojo dažo, todėl atrodo tamsiai violetinės. Jei bakterijos yra gram - neigiamos, jos bus nusidažiusios antrąja, rožine spalva.

Šiame procese svarbiausia, kad gram - teigiamos ir gram - neigiamos bakterijos skirtingai reaguoja į dažus nuplaunantį skystį, nes gram - teigiamas bakterijas dengiančiame peptidoglikano sluoksnyje vyksta dehidratacija ir kristalinis violetas „įstringa" ląstelėje, o gram - neigiamose bakterijose skystis pradžioje ištirpdo riebalų sluoksnį, o plonas toliau sekantis peptidoglikano sluoksnis nėra pajėgus sulaikyti dažus.

Panaudojimas
------------

* Tyrimuose: Gramo dažymas yra plačiai naudojamas bakteriologijos tyrimų laboratorijose ir yra laikomas ypač naudingu.
* Medicinoje: Gramo dažymas taikomas kūno skysčiams arba biopsijos atveju, įtariant infekciją. Paprastai (su išimtimis) gram - neigiamų bakterijų infekcijos būna labiau pavojingos žmogaus organizmui, nes jos dažnai būna su antigenus paslepiančiomis gleivių kapsulėmis arba drebutiniame apvalkale, dėl ko organizmas sunkiau atpažįsta svetimas medžiagas. Be to, gram - neigiamos bakterijos savo išorinėse membranose turi endotoksiško lipopolisacharido, kuris sustiprina uždegimą ir gali sukelti septinį šoką. Gram - teigiamų bakterijų infekcijos paprastai yra silpnesnės, nes žmogaus organizmas pagamina fermentą lizocimą, kuris atakuoja atvirą gram - teigiamų bakterijų peptidoglikano sluoksnį (žmogaus kūne peptidoglikano nėra). Gram - teigiamos bakterijos taip pat mažiau atsparesnės tokiems antibiotikams, kaip penicilinas.

Prie išimčių priskiriamos gram - teigiamos tuberkuliozę sukeliančios bakterijos, pvz. *Mycobacterium tuberculosis*. Tokias bakterijas yra sudėtinga nustatyti ir gydyti, tam naudojami Ziehl Neelsen ar *Kinyoun* dažymo metodai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Bakterijos sandara
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Rio Hondo tvenkinys |
| --- |
| Tvenkinio reginysTvenkinio reginys |
| Vieta | Argentinos vėliava Argentina (Santjago del Estero provincija) |
| Plotas | 330 km² |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Didžiausias gylis | 20 m |
| Tūris | 0,0127 km³ |
| Įteka | Dulsė, Gastona, Medina, Majas, Marapa |
| Išteka | Dulsė |

**Rio Hondo tvenkinys** (*Embalse de Río Hondo*) yra Argentinoje, Santjago del Estero provincijos vakaruose, dalis Tukumano provincijoje, Dulsės upės slėnyje. Hidroelektrinės užtvanka pastatyta 3,5 km nuo Termas de Rio Hondo miesto. Į tvenkinį suteka Sali, Gastonos, Medinos, Majo ir Marapos upės. Veikia nuo 1967 m.

Užtvankos ilgis 206 m, aukštis 30 m. Hidroelektrinės galia 154 MW. Tvenkinio ilgis 19 km, plotis 17 km, plotas 330 km². Tvenkinio tūris 1750 hm³. Tvenkinys plačiai naudojamas drėkinimui ir turizmui.
| Mepenasvok. *Meppen* |
| --- |
|              |
| *Miesto rotušė* |
|  |
| 

MepenasMepenas

52°41′37″ š. pl. 7°17′34″ r. ilg.﻿ / ﻿52.69361°š. pl. 7.29278°r. ilg.﻿ / 52.69361; 7.29278﻿ (Mepenas)Koordinatės: 52°41′37″ š. pl. 7°17′34″ r. ilg.﻿ / ﻿52.69361°š. pl. 7.29278°r. ilg.﻿ / 52.69361; 7.29278﻿ (Mepenas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Žemutinė Saksonija Žemutinė Saksonija |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 35 373  |
|  |
| **Tinklalapis** | www.meppen.de |
|  **Vikiteka** | Mepenas |

**Mepenas** (vok. *Meppen*) – miestas šiaurės vakarų Vokietijoje, Žemutinėje Saksonijoje; apskrities centras.

Istorija
--------

Pirmasis dokumentais pagrįstas Mepeno paminėjimas yra 834 m. Vėliau, 945 m. miestui suteikta teisė kaldinti monetas ir rinkti rinkliavas, o 946 m. ​​– turgaus teisės. Miunsterio vyskupas Adolfas suteikė teisę statyti miesto įtvirtinimus Mepenui 1360 m. taigi ir miesto teises. Per ateinančius tris šimtmečius iki 1660 m. Mepenas buvo įtvirtintas miestas. Pasibaigus Septynerių metų karui, 1762 m. įtvirtinimai nugriauti. 1803 m. miestas tapo Arenbergo hercogystės sostine. 1811 m. Mepenas buvo įtrauktas į pirmąją Prancūzijos imperiją kaip kantono centras. 1813–1814 m. buvo okupuotas Prūsijos.
Vienos kongreso nutarimais Mepenas ir Arenburgo hercogystė prijungti prie Hanoverio karalystės. 1855 m. geležinkelio linija sujungė su kitais miestais. 1866 m. Hanoveris tapo Prūsijos provincija. 1946 m. po Antrojo pasaulinio karo Mepenas tapo naujai sukurtos Žemutinės Saksonijos žemės dalimi.

Sportas
-------

* SV Meppen (moterys) (futbolo komanda)
* SV Union Meppen (futbolas, tenisas, gimnastika, tinklinis, stalo tenisas, atletika)

Galerija
--------

* RotušėRotušė
* Sankt VituskircheSankt Vituskirche
* GimnazijaGimnazija
* Miesto gatvėMiesto gatvė
* Miesto gatvėMiesto gatvė
* MuziejusMuziejus

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Webkamera

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2020-01-24 iš Wayback Machine projekto.