recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Tiltas per Ampangalanos kanalą ties Nosi Varika
**Ampangalanos kanalas** (malag. *Lakandranon `Ampangalana*, pranc. *Canal des Pangalanes*) – kanalas Madagaskare, besidriekiantis šalia vakarinio salos kranto. Driekiasi per 645 km išilgai Indijos vandenyno kranto, nuo Toamasinos šiaurėje iki Farafanganos pietuose. Sudarytas iš natūralių ežerų, šlapynių, upių, bei žmogaus iškastų perkasų. Naudojamas daugiausia žvejybai, plaukiojimui valtimis, turizmui.

Pirmieji perkasai iškasti dar valdant vietinei Merinų karalystei. Vėliau 1896–1904 m. kanalą pratęsė prancūzai, siekdami pagerinti susisiekimą su vidiniais rajonais, ir sukurti saugesnį vandens kelią į Toamasiną. 1901 m. kanalas tęsėsi nuo Toamasinos iki Andevoranto. 1949–1957 m. iškasta pietinė kanalo dalis. 1980 m. atlikti kanalo valymo, gilinimo darbai.

Ampangalanos kanalas didelės prekybinės reikšmės neįgavo. Jis daugiausia naudojamas vietinių gyventojų, kurie plaukioja pirogomis, vietomis veikia keltai. 1999 m. Toamasinos universitetas įkūrė kanale plaukiojantį muziejų.

Svarbiausi miestai prie kanalo: Toamasina, Ampasimanolotra, Andevorantas, Vatomandris, Mahanoras, Nosi Varika, Manandzaris, Manakara.
| Dramasའགྲམ། |
| --- |
| *Miestelio reginys* |
|  |
| 

DramasDramas

27°59′0″ š. pl. 85°58′0″ r. ilg.﻿ / ﻿27.98333°š. pl. 85.96667°r. ilg.﻿ / 27.98333; 85.96667﻿ (Dramas (miestas))Koordinatės: 27°59′0″ š. pl. 85°58′0″ r. ilg.﻿ / ﻿27.98333°š. pl. 85.96667°r. ilg.﻿ / 27.98333; 85.96667﻿ (Dramas (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Provincija** | Tibeto autonominis regionas |
| **Prefektūra** | Šigadzės prefektūra |
|  |
| **Altitudė** | 2 225 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Dramas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Žangmù |

**Dramas** (tibet. འགྲམ།  = *`gram*), kitaip **Žangmu** (kin. 樟木, pinyin: *Zhāngmù*), **Khasa** (nep. खासा  = *Khāsā*) – miestelis pietų Tibete (dabar Kinijos Liaudies Respublika), Njalamo apskrityje, prie Bhote Košio upės. Svarbus pasienio postas ties Kinijos–Nepalo siena, priešais Nepalo miestelį Kodarį. Šalis jungia tiltas per Bhote Košį.

Istorija
--------

Dramas nuo seno buvo svarbus taškas prie prekybinio kelio, kuriuo į Lasą keliaudavo nevarų pirkliai. Kinijai okupavus Tibetą, tarp Dramo ir Lasos nutiestas 115 km ilgio kelias, o 2008 m. pradėtas tiesti geležinkelis. 2014 m. Dramas buvo smarkiai suniokotas žemės drebėjimo, o pasienio postas uždarytas.

* Dramo gatvelėDramo gatvelė
* Dramo reginysDramo reginys
* Ant Bhote Košio tarpeklio šlaitoAnt Bhote Košio tarpeklio šlaito
* „Draugystės tiltas" tarp Nepalo ir Tibeto„Draugystės tiltas" tarp Nepalo ir Tibeto

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Calvin Klein** |
| --- |
|  |
| *Calvin Klein 2011 m. Tribekos filmų festivalio metu* |
| Visas vardas | Calvin Richard Klein |
| Gimė | 1942 m. spalio 19 d.Jungtinės Amerikos Valstijos Bronksas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos |
| Sutuoktinis (-ė) | Jayne Centre (1965–1974)Kelly Rector (1986–2006) |
|  |
| Veikla | mados dizaineris |
| Organizacijos | „Calvin Klein Inc." |
|  |
|  **Vikiteka** | Calvin Klein (dizaineris) |

**Calvin Richard Klein** (g. 1942 m. lapkričio 19 d.) – amerikiečių mados dizaineris, kuriam priklauso jo paties vardo mados namai „Calvin Klein Inc.".

Biografija
----------

Calvin Klein gimė Bronkso rajone Niujorke, Jungtinėse Valstijose. Klein baigė vidurinę menų ir dizaino mokyklą Niujorke, taip pat pradėjo mokslus mados technologijų institute tame pačiame mieste, bet niekada nebaigė. 2003 m. jame įgijo garbės daktaro laipsnį. 1967 m. Calvin Klein įkūrė savo vardo kompaniją „Calvin Klein, Ltd", kartu su savo vaikystės draugu Barry Schwartz, kuris turėjo nuosavą maisto prekių parduotuvę. Schwartz tapo Klein verslo partneriu ir paskolino jam 10 tūkst. JAV dol. kad jis galėtų pradėti savo verslą nuo pat pradžių. 1968 m. kompanija pritraukė investuotojų, pardavimų pajamos pasiekė 1 mln. dolerių; kompanija Niujorke įkūrė centrinę būstinę, kuri išliko toje pačioje vietoje iki šiol.

Calvin Klein prekės ženklas yra vienas žinomiausių visame pasaulyje; pačios garsiausios prekės yra „Calvin Klein" džinsai bei kvepalai, taip pat laikrodžiai bei papuošalai. Dizainerio valdomai kompanijai priklauso įvairūs prekių ženklai, įskaitant „Calvin Klein Collection", „Calvin Klein Platinum Label", „Calvin Klein White Label", „Calvin Klein Jeans", „Calvin Klein Underwear", taip pat „Calvin Klein" kvepalai. Kompanijos produkcija yra orientuota į aukštesnias pajamas gaunančius asmenis, priskiriama prie prabangos prekių. 2012 m. kompanijos pajamos siekė 7,6 mlrd. JAV dol. prekės buvo prieinamos daugiau nei 100-ame pasaulio šalių.

Klein buvo vedęs du kartus. Tekstilės dizainerė Jayne Centre ištekėjo už Klein 1964 m. Jiedu kartu turi dukrą Marci. Pora išsiskyrė 1974 m. Klein antrą kartą vedė 1986 m.; šįkart garsią fotografę Kelly Rector. Draugystę nutraukė 1996 m. oficialiai išsiskyrė 2006 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Our Brands > Calvin Klein > Brand Overview[neveikianti nuoroda] Oficialus „Calvin Klein" valdančios kompanijos tinklalapis. Nuoroda tikrinta 2014 m. rugpjūčio 1 d.
2. ↑  „Calvin Klein’s Ex Kelly Is Expecting a Baby Boy" Archyvuota kopija 2014-07-20 iš Wayback Machine projekto. Tinklalapis *people.com*, Caris Davis, 2007 m. rugpjūčio 28 d. Nuoroda tikrinta 2014 m. rugsėjo 1 d.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Miškavežis šalies keliuose
Keltas Žakvilyje
**Dramblio Kaulo Kranto transporto sistema:**

Traukiniai
----------

Šalyje veikia valstybės prižiūrima 660 km ilgio 1 000 mm pločio bėgių tinklas. Traukinių tinklu Dramblio Kaulo Krantas sujungtas su Burkina Faso (1 000 mm pločio), Gana (1 067 mm) ir Liberija (1,067 mm).

Buvusi šalies sostinė Abidžanas yra pagrindinis traukinių eismo tinklo centras.

Sausumos keliai
---------------

Iš viso šalyje yra 50 400 km ilgio greitkelių tinklas. Iš jų tik 4 889 km yra asfaltuoti (1996).

Vandens keliai
--------------

Šalis turi 980 km ilgio vandens transportui tinkamus kanalus, upes ir jūrų uostus.

Abidžanas yra didžiausias vakarų Afrikos krovinių uostas.

Oro uostai
----------

Iš viso šalyje yra 36 oro uostai (1999). Iš jų 7 yra su padengtu kilimo tūpimo takeliu.

Pagrindinės šalies oro linijos yra Air Ivoire, o oro uostas – Port-Bojet oro uostas.

v • a • r **Afrikos šalių transportas** 

Alžyras • Angola • Beninas • Bisau Gvinėja • Botsvana • Burkina Fasas • Burundis • CAR • Čadas • Dramblio Kaulo Krantas • Džibutis • Egiptas • Eritrėja • Etiopija • Gabonas • Gambija • Gana • Gvinėja • Kamerūnas • Kenija • Komorai • Kongas • Kongo DR • Lesotas • Liberija • Libija • Madagaskaras • Malavis • Malis • Marokas • Mauricijus • Mauritanija • Mozambikas • Namibija • Nigerija • Nigeris • Pietų Afrika • Pusiaujo Gvinėja • Ruanda • San Tomė ir Prinsipė • Seišeliai • Senegalas • Siera Leonė • Somalis • Sudanas • Svazilandas • Tanzanija • Togas • Tunisas • Uganda • Vakarų Sachara • Zambija • Zimbabvė • Žaliasis Kyšulys  
  
Britų Teritorijos Indijos vandenyne • Majotas • Reunjonas • Šv. Elena
| ***Camille 2000*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Camille 2000 |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Radley Metzger |
| Metai | 1969 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 130 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Camille 2000** – 1969 m. JAV režisieriaus Radley Metzger Italijoje sukurta drama, šiuolaikinė Alexandre Dumas romano „Dama su kamelijomis" interpretacija.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Margarita – jauna graži moteris, kurios gyvenime svarbiausia seksas ir pinigai. Išlaikoma turtingų vyrų bei meilužių, ji nuolat rengia įvairiausius pasilinksminimus savo prabangioje viloje. Viename tokių ji susipažįsta su neseniai mokslus baigusiu jaunuoliu Armandu. Pažintis virsta audringu romanu ir Margarita apsisprendžia palikti savo buvusį gyvenimą, kad jiedu galėtų būti kartu. Ji slapta net parduoda savo brangenybes, kad ir toliau sudarytų nerūpestingo gyvenimo įspūdį, tačiau aplinkiniai, ypač Armando tėvas, pasipriešina sūnaus ryšiui su vyresne ir prastos reputacijos moterimi, grasindamas nebeteikti šiam išlaikymo. Nenorėdama kenkti Armandui, Margarita nusprendžia pati jį palikti ir grįžta pas savo meilužius.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Nino Castelnuovo – Armand Duval
* Daniele Gaubert – Marguerite Gautier
* Eleonora Rossi Drago – Prudence
* Roberto Bisacco – Gastion
* Massimo Serato – Armando tėvas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Camille 2000". American Film Institute. Nuoroda tikrinta 2018-11-16.
|  |
| --- |
| *The Wall Street Journal* |
|  |
| Tipas | Dienraštis |
| Formatas | Broadsheet |
| Savininkas | Dow Jones & Company(News Corp.) |
| Leidėjas | L. Gordon Crovitz |
| Redaktorius | Paul E. Steiger |
| Įsteigta | 1889 m. liepos 8 d. |
| Būstinė | 200 Liberty Street,Niujorkas 10281 |
| Tiražas | 2 834 000 (2019 m.) |
| ISSN | 0099-9660 |
| Svetainė | WSJ.com |

**The Wall Street Journal** (liet. *Volstryto žurnalas*) – tarptautinis verslo dienraštis, leidžiamas anglų kalba Niujorke nuo 1889 m.

Vienas įtakingiausių pasaulio verslo ir ekonomikos periodinių leidinių. Priklauso žiniasklaidos milžinei „News Corp." Laikraščio redakcijoje dirba 2000 žurnalistų 85 užsienio biuruose 51 šalyje. „The Wall Street Journal" apžvelgia JAV ir tarptautinio verslo, ekonomikos, finansų, politikos ir kultūros naujienas, skelbia analitinius straipsnius, Dow Jones indeksus. Laikraštis yra pelnęs 35 Pulicerio premijas. Tiražas siekia 2,8 mln. egzempliorių (2019 m.).

Kartu leidžiamas savaitgalio priedas „WSJ Weekend", leidimai Europos ir Azijos rinkoms. Pagrindinis konkurentas finansinių naujienų dienraštis „Financial Times".

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Form 10-K August, 2019". SEC. Nuoroda tikrinta 2019-08-15.
2. ↑  *„The Wall Street Journal"*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013

Nuorodos
--------

* „The Wall Street Journal" tinklalapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį biografinį straipsnį reikėtų sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, prašome sutvarkyti šį straipsnį. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą.Priežastys, dėl kurių straipsnis laikomas nesutvarkytu, aiškinamos straipsnyje Nesutvarkyti straipsniai.  |

Camille Muffat
**Kamilė Mufa** (pranc. *Camille Muffat*; 1989 m. spalio 28 d. Nicoje, Prancūzija – 2015 m. kovo 9 d. Viljoje Kastėljyje, Argentina) – Prancūzijos plaukikė, triskart olimpinė čempionė 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Londone.

K. Mufa savo karjerą pradėjo Nicos plaukimo klube „Olympic Nice Natation". Jos specialybės kompleksinio ir laisvo stiliaus rungtys. Ji plaukė nuo 2005 m. iki 2014 m.

Londono 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse K. Mufa pelnė aukso medalį plaukimo 400 m laisvo stiliaus rungtyje, sidabro medalį plaukimo 200 m laisvo stiliaus rungtyje ir bronzą 4x200 m laisvo stiliaus estafetėje. Ji ketvirtoji Prancūzijos plaukikė, iškovojusi olimpinį auksą plaukimo individualioje rungtyje. Ji taip pat trečioji Prancūzijos sportininkė, iškovojusi tris medalius tose pačiose olimpinėse žaidynėse.

Žuvo Argentinos mieste Viljoje Kastėlyje 2015 m. avarijoje tarp dvejų sraigtasparnių. Ji Argentinoje dalyvavo prancūziškame realybės šou.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. sausio 16 d..
**Vanda Manikaitė-Kazanskienė** (rus. *Ванда Пятровна Казанскене*, g. 1945 m. Gudgaliuose, Kupiškio raj.) – filologė, Sankt Peterburgo universiteto docentė.

Biografija
----------

1967 m. baigusi Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą, pradėjo studijuoti gimtosios aukštosios mokyklos aspirantūroje, vėliau studijas tęsė Leningrado universitete. 1980 m. Maskvos Lomonosovo universitete apgynė filologijos mokslų kandidato disertaciją tema *Senieji graikų ir lotynų kalbų dariniai su priesaginėmis dalelytėmis -m-, -men-, -n-*.

Dirbo Leningrado universiteto Senųjų Graikijos ir Romos istorijų, vėliau – Klasikinės filologijos katedrose. Docentė, mokslinė sritis: senovės graikų, lotynų ir lietuvių kalbų tyrinėjimai. Tomis temomis paskelbė mokslinių straipsnių. Su vyru, būsimu Rusijos mokslų akademijos akademiku, Nikolajumi Kazanskiu paruošė ir 1986 m. išleido Kretos-Mikėnų graikų kalbos ideografinį žodyną. 1992–1994 m. stažavosi Harvardo universiteto Graikų tyrinėjimų centre. Nuo 1994 m. dėstė senąsias kalbas Sankt Peterburgo Klasikinėje gimnazijoje.

Išvertė ir išleido keletą senųjų graikų autorių veikalų vertimų į lietuvių kalbą. Aktyvi Sankt Peterburgo tautiečių bendruomenės narė, norinčius mokė lietuvių kalbos šeštadieninėje mokykloje. Jos ir kolegų iniciatyva nuo 2007 m. leidžiamas laikraštis „Sankt Peterburgo lietuvis". 2010 m. už nuopelnus lietuvių kalbai ir kultūrai apdovanota Felicijos Bortkevičienės vardo premija.

Vyras Nikolajus Kazanskis, duktė Marija, sūnus Petras.

Bibliografija
-------------

* Germanas Hafneris. Žymūs Antikos žmonės (vertimas į lietuvių kalbą). – Vilnius: Vyturys, 1987.
* Ksenofontas „Atsiminimai apie Sokratą" (vertimas į lietuvių kabą). – Vilnius: Pradai, 1993. – ISBN 9986-405-04-1 (2-as leid.: Vilnius, Pradai, 1997).
* Epiktetas (vertimas į lietuvių kalbą). – Vilnius, 1986; Vilnius, 1999 (antras leidimas).
* Предметно-понятийный словарь греческого языка. Крито-микенский период (очерк грамматики; составление совм. с Н.Н.Казанским). – Л. 1986.
* ΠΡΟΠΥΛΑΙΑ: Хрестоматия древнегреческих текстов. Перевод с немецкого яз. – СПб. 1992.
* М. Штеле. Греческая грамматика. Перевод с немецкого яз. – СПб. 1994.

Šaltiniai
---------

* Gediminas Zemlickas. Kupiškėnės gyvenimo trajektorija: nuo Vilniaus ir Sankt Peterburgo iki Harvardo // Mokslo Lietuva, 2010-06-03, Nr. 11 (433)[neveikianti nuoroda]
* Prof. dr. Grasildos Blažienės kalba, pasakyta 2010 m. gegužės 7 d. – tradicinių spaudos pusryčių metu Archyvuota kopija 2010-05-23 iš Wayback Machine projekto.
* Biografija (rusų k.) Archyvuota kopija 2009-04-09 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Dramblialigė |
| --- |
| *Elephantiasis* |
|  |
| Sukėlėjas: | Apvalioji kirmėlė*Wuchereria bancrofti* |
| Pernešėjas: | Moskitai (*Phlebotomus*) |
| Simptomai: | Galūnių sutinimas |
| Gydymas: | Hormoninis, fizioterapija |

**Dramblialigė** – Afrikos atogrąžose paplitusi liga, kurią dažniausiai sukelia siūlinė apvalioji kirmėlė *Wuchereria bancrofti*, *Brugia malayi* ir *Brugia timori*. Žmogų apkrečia uodai, kurie čiulpdami kraują su seilėmis įleidžia parazitų lervų. Suaugusios kirmėlės gyvena limfmazgiuose; juose pradeda kauptis skysčiai ir ligonio galūnės gali sutinti iki milžiniško dydžio. Patelės veda daugybę lervučių – mikrofiliarijų, kurios naktį būna kraujo kapiliaruose po oda, o dieną slepiasi plaučiuose ir kituose organuose. Uodas ar kitas vabzdys čiulpdamas kraują apsikrečia mikrofiliarijomis. Lervutės auga jų kūno ertmėje, o vėliau patenka į straubliuką, kur tūno seilių kanale iki kol uodas įgels naujai aukai.

Dramblialigė pasireiškia odos ir poodinių audinių sustorėjimu, ypač kojose ir lytiniuose organuose, dažniausiai dėl limfagyslių obstrukcijos. 

Galima ir neparazitinė dramblialigė, kuri pasireiškia centrinės Afrikos kalnuose, manoma, sukeliama nuolatinio kontakto su vulkaniniais pelenais.
| **Aleksejus Demidovas** |
| --- |
| Gimimo vardas | Алексей Демидов |
| Visas vardas | Aleksejus Demidovas |
| Gimė | 1987 m. rugpjūčio 27 d. (35 metai)Žemutinis Naugardas, RTFSR |
| Tautybė | rusas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius |

**Aleksejus Demidovas** (g. 1987 m. rugpjūčio 26 d. Žemutinis Naugardas) – Rusijos teatro ir kino aktorius.

Biografija
----------

2007 m. baigė Žemutinio Naugarodo teatro mokyklą (Ju.D. Filšino kursas). Baigiamasis darbas buvo Figaro vaidmuo komedijoje „Figaro vedybos" festivalyje „Tavo šansas". Vėlesniais metais sutelkė dėmesį į kino karjerą. Išbandė laidų vedėjo pozicjoje radijo stotyje „Rusijos naujienų tarnyba" (vadovavo sekmadienio programai „Stiklinė pieno").

Debiutavo kine melodramoje „Rusvaplaukė" (Ryža). Vėliau filmavosi keliuose detektyvų projektuose - „Lavrovos metodas", „Draugai policininkai" ir „MUR. Artistai". Po to buvo du sezonai seriale „Daktaės Zaicevos dienoraštis". Šlovės sulaikė pasirodžius pagrindiniame vaidmenyje seriale „Draugai policininkai" (2011–2012 m.) – suvaidino vyresnįjį leitenantą Semioną Kudriavcevą (Samą), apsaugos nuo vagysčių skyriaus detektyvą. Įsimintini pasirodymai juostose „Šeštadienį", „Svetimas tarp mūsų", „Lyčių karas", „Šnabždesys", „Penktas aukštas be lifto" ir kt.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali A. Demidovo svetainė
* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Koordinatės: 55°21′34″š. pl. 23°22′13″r. ilg.﻿ / ﻿55.359478°š. pl. 23.370299°r. ilg.﻿ / 55.359478; 23.370299

Betygalos muziejus
**Betygalos muziejus** – Betygalos istorijos muziejus, veikiantis Vytauto g. 16, Betygaloje, Raseinių rajone. Jis yra Raseinių krašto istorijos muziejaus struktūrinis padalinys. Šalia muziejaus pastato įrengtas Dubysos regioninio parko informacinis stendas, skulptorių plenere pagaminta ąžuolinė skulptūra.

Betygalos moterų tautiniai drabužiai (XX a. pr. eksponatas)

Veikla
------

Muziejus įkurtas 1986 m. Nuolatiniais gidais turistams miestelio muziejuje ir Betygalos apylinkėse buvo vietos pedagogai, Raseinių rajono Garbės piliečiai Antanas Juška (1920–2003), Marijona Birutė Navakauskienė (g. 1941).

Muziejuje įrengtos atskiros ekspozicinės erdvės: krašto istorijos, dailininko Jono Kuzminskio kūrybinio palikimo, geologijos. Vykdomos memorialinės-edukacinės programos įvairaus amžiaus grupių žmonėms, šeimoms, tarp kurių: „Paprotinė kultūra Betygalos krašte", „Geologinės veiklos pėdsakai Betygalos žemėje", „Muziejaus daiktų paslaptys", „Betygala amžių bėgyje", „Kelionės po Betygalos kraštą", „Prakalbink akmenį", „Prakalbinkime popierių ir šiaudą". Rengiamos ekspedicijos, kurių metu aplankomi Betygalos krašto liaudies meistrai, kūrėjai, kryždirbiai, renkami eksponatai, vykdoma kultūros paveldo objektų fotofiksacija.

2016 m. muziejus surengė 15 edukacinių užsiėmimų, priėmė 2300 lankytojų (suaugusiųjų – 900, vaikų – 1400).

Ekspozicijos
------------

Betygalos istorijos ekspozicijoje pagerbti ir įamžinti kraštiečiai: grafikas Jonas Kuzminskis, medžio drožėjas Juozas Grabauskas, kunigas – dailininkas Pranas Šniukšta, poetas Juozas Nekrošius, rašytojas Jonas Mačiukevičius. Čia eksponuojamos vietos meistrų sukurtos skulptūros, metalo dirbiniai, kiti kraštą pristatantys dalykai. 

Geografės muziejininkės M. B. Navakauskienės surinktos geologinių eksponatų kolekcijos pagrindu buvusiame miestelio knygyne buvo atidaryta geologijos ekspozicija. Joje pateikiama gausi mineralų, uolienų, fosilijų, kriauklių kolekcija (~1800 eksponatų), surinkta iš įvairių pasaulio šalių, taip pat pristatomi pavyzdžiai iš Betygalos apylinkių atodangų, karjerų. Muziejininkė pirmuosius akmenimis pradėjo kaupti, dirbdama Betygalos Maironio vidurinėje mokykloje. Betygaloje statant užtvanką, jos mokiniai ėmė nešti žvyre rastus įvairius akmenis. Ekspozicija sparčiai augo, kol ilgainiui mokykloje nebeužteko vietos. Eksponatų buvo parvežama iš ekspedicijų, susitikimų kituose muziejuose. Kaip vertingiausi eksponatai paminėtini žemaitiškos meškos amuletas, prie Norgeliškių rasti akmenyje iškalti karūnos ženklai, iš Maskvos parsivežta dinozauro dalies pėdos kopija. Čia saugomi laukinio arklio, stirnos, šiaurės elnio suakmenėję kaulai, Betygalos žemėje rasti akmeniniai kirvukai.

Nuorodos
--------

* Betygalos muziejus Archyvuota kopija 2018-06-12 iš Wayback Machine projekto.
* Betygalos muziejus (*raseiniumuziejus.lt*)
* Dubysos regioninis parkas. Betygalos muziejus
* Betygalos turtas – istorija, kraštovaizdis ir žmonės
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Vanavara*Ванавара* |
| --- |
| 

VanavaraVanavara

60°20′40″ š. pl. 102°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.34444°š. pl. 102.28333°r. ilg.﻿ / 60.34444; 102.28333﻿ (Vanavara)Koordinatės: 60°20′40″ š. pl. 102°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.34444°š. pl. 102.28333°r. ilg.﻿ / 60.34444; 102.28333﻿ (Vanavara) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kraštas** | Krasnojarsko kraštas Krasnojarsko kraštas |
| **Rajonas** | Evenkų rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 3 403  |

**Vanavara** (rus. *Ванавара*) – gyvenvietė Rusijoje, Krasnojarsko krašte, Evenkų rajone, Akmenuotosios Tunguskos upės pakrantėje. Vanavaroje gyvena >3000 gyventojų, iš kurių ~10 % sudaro vietiniai gyventojai (evenkai). Yra prieplauka, lėktuvų pakilimo takas, Tunguskos draustinio administracija. Veikia mokykla, vaikų darželis, ligoninė, meteorologinė-aerologinė stotis. Vanavara žinoma dėl Tunguskos incidento, 1908 m. įvykusio ~60 km nuo šios gyvenvietės.

Istorija
--------

XIX a. pab. dabartinės gyvenvietės vietoje buvo prekybinis punktas, kuriame rusai vykdė prekybą kailiais su evenkais (minima nuo 1908 m.). 1932 m. įkurta oficialiai, kaip geologų, miško pramonės darbininkų bazė šiame atokiame regione. 1935 m. Vanavara tapo Tunguskos-Čujos rajono centru. Vėliau įkurta mokykla, medicinos punktas, radijo stotis. Tik 1995 m. čia įvestas šiuolaikinis telefono ryšys. 2010 m. Vanavaroje dėl avarijos dingo centrinis šildymas, dalis gyventojų evakuota į Krasnojarską. Avarijos metu išsiliejusi nafta užteršė geriamojo vandens šaltinius.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Varanidae** |
| --- |
| Nilo varanas (Varanus niloticus)Nilo varanas (*Varanus niloticus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Šeima: | Varaniniai  *( Varanidae)* |

 |

**Varanai** (*Varanidae*) – driežų (*Lacertilia*) pobūrio šeima, kuriai priklauso labai stambūs driežai, turintys labai ilgą judrų dvišakį liežuvį.

Liežuvį jie gali įtraukti į specialią makštį kaip gyvatės. Turi labai aštrius dantis.

Paplitę Afrikoje, Pietų Azijoje ir Australijoje.

Varaniniai gyvūnai žinomi nuo priešistorinių laikų. Dabar yra išlikusi tik viena šeima **varanai** (*Varanus*). Kitos, fosilinės varaninių šeimos, manoma, yra *Saniwa*, *Cherminotus*, *Iberovaranus*, *Pachyvaranus*, *Palaeosaniwa*, *Saniwides*, *Telmasaurus*, *Lanthanotus*.

Varaniniams priklausė ir didžiausias žinomas pasaulio driežas *Megalania prisca* (arba *Varanus priscus*), pleistocene gyvenęs Australijoje, kurio ilgis, skirtingais duomenimis, siekęs nuo 4 iki 7 m.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Varaniniai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Viešvė |
| --- |
| **Ilgis** | 9 km |
| **Ištakos** | Syderiai |
| **Žiotys** | Judra |
| **Šalys** | Lietuva |

**Viešvė** – upelis Telšių rajone, Judros dešinysis intakas (Virvytės baseinas).

Viešvės ištakos yra Syderių kaime. Upelis dirbamais laukais ir miškingomis vietovėmis teka į šiaurės rytus, šiaurę, į šiaurės vakarus nuo Viešvėnų I įteka į Judrą (5,8 km nuo jos žiočių). Ties Viešvėnais I upelį užtvenkus, susidarė Viešvėnų tvenkinys.

Gyvenvietės prie Viešvės: Syderiai, Getautė, Liūnai, Viešvėnai I, Sakalai II.

Ties Getaute, kairiajame Viešvės krante, stūkso Getautės piliakalnis. Teigiama, kad čia buvo Viešvėnų žemės centras.

Upėvardis kildinamas iš šaknies *\*vieš-*, kuri galėjusi reikšti „tekėti, bėgti" (plg. skr. वेशन्तः = IAST: *veśantáḥ* „tvenkinys", skr. वेषति = IAST: *véṣati* „liejasi, bėga", skr. विषम् = IAST: *viṣam* „vanduo", lot. *vīrus* „klampus skystis, sultys", sen. isl. *veisa* „pelkė").

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Viešvė*. Gamtos katalogas. Nuoroda tikrinta 2022-01-13.
2. ↑  Viešvėnams — 765. Kalvotoji Žemaitija. Nuoroda tikrinta 2023-01-13.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 378–379
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Vanaspranc. *Vannes* |
| --- |
|              |
| *Vano įtvirtinimai* |
|  |
| 

VanasVanas

47°39′0″ š. pl. 2°46′0″ v. ilg.﻿ / ﻿47.65000°š. pl. 2.76667°r. ilg.﻿ / 47.65000; 2.76667﻿ (Vanas (Prancūzija))Koordinatės: 47°39′0″ š. pl. 2°46′0″ v. ilg.﻿ / ﻿47.65000°š. pl. 2.76667°r. ilg.﻿ / 47.65000; 2.76667﻿ (Vanas (Prancūzija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Bretanė Bretanė |
| **Departamentas** | Morbijanas |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 53 079  |
| **Plotas** | 32,3 km² |
| **Tankumas** (2006) | 1 643 žm./km² |
| **Altitudė** | 0−56 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Vanas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Vãnas |

**Vanas** – miestas Bretanėje (vakarų Prancūzija), prie Atlanto vandenyno Morbihano įlankos; departamento centras. Jūrų uostas. Išvystyta medvilnės pramonė. Yra archeologijos, lėlių muziejai, okeanografijos akvariumas.

Istorija
--------

Senovėje vadintas *Dariorigum*, vėliau *civitas Venetorum* (kaip pagrindinis venetų miestas). Venetai buvo jūreiviai galai, kurie gyveno pietvakarių Armorikoje prieš romėnų invaziją. Juos nugalėjo Julijaus Cezario laivynas 56 m. pr. m. e. prie Lokmariakvero. Visi venetai buvo nužudyti arba parduoti į vergiją. Vano vietoje romėnai pastatė miestą, kurį vadino *Darioritum*.

Vano vyskupystė atsirado V a. 461 m. čia vyko bažnytinis susirinkimas.

Pirmasis istorinis Vano valdovas buvo Varochas.

1759 m. iš Vano buvo planuota įsiveržti į Britaniją. Čia buvo surinkta didelė prancūzų armija, kuri neišplaukė, nes prancūzų laivynas pralaimėjo britams Kvimberono įlankos mūšyje 1759 m. lapkritį.

1795 m. per Prancūzijos revoliuciją revoliucionieriai atmušė planuotą britų-rojalistų invaziją.

Sportas
-------

* Vannes OC (futbolas)
|  |
| --- |
| Betty Missiego |
|  
Betty Missiego 1979 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Teresa Beatriz Missiego Campos |
| Gimė | 1945 m. sausio 16 d. (78 metai)  Lima, Peru vėliava Peru |
| Žanrai | folk, pop |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1968–dabar |

**Beatriz Teresa „Betty" Missiego Campos** (g. 1945 m. sausio 16 d. Lima, Peru) – Peru dainininkė, nuo 1972 m. turinti Ispanijos pilietybę ir ten gyvenanti.

Biografija
----------

Savo gimtinėje Betty karjerą pradėjo kaip šokėja, tačiau dėl patirtos traumos turėjo palikti karjerą. Vėliau veiklą tęsė šou versle, vedė vietines televizijos laidas, kurios jai atnešė populiarumą Peru.

1968 metais Betty persikėlė gyventi į Ispaniją, kur pradėjo dainininkės karjerą. 1972 m. gavo šios šalies pilietybę.

1972 metais ji atstovavo Peru valstybei pirmajame *Festival de la OTI* festivalyje, vykusiame Madride. Jame su daina „Recuerdos de un adiós" Betty užėmė devintą vietą.

1979-aisiais atlikėja atstovavo Ispanijai 24-ajame „Eurovizijos" konkurse, įvykusiame Jeruzalėje. Atlikusi dainą „Su canción", ji užėmė antrą vietą, surinkusi 116 taškų.

Atlikėja yra ištekėjusi už kompozitoriaus Fernando Moreno Medina.

Nuorodos
--------

* Betty Missiego IMDB svetainėje **(**angl.**)**

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**José Vélez  *„Bailemos un vals"*** |  **Ispanijos atstovė Eurovizijoje**1979 | Po to:**Trigo Limpio  *„Quédate esta noche"*** |
| **Katažina Sosna** |
| --- |
| Gimė | 1990 m. lapkričio 30 d. (32 metai)Vilnius, Lietuva |
|  |
| Veikla | Sportininkė |
| Sritis | Dviračių sportas |
|  |
| Žinomas (-a) už | Lietuvos čempionė |

**Katažina Sosna** (g. 1990 m. lapkričio 30 d.) – Lietuvos dviratininkė.

Biografija
----------

2010 m. Panevėžyje tapo Lietuvos moterų plento čempione. Tais pačiais metais sportininkė iškovojo bronzą Europos iki 23 metų plento čempionate. Pasaulio suaugusiųjų čempionate Sosna nebaigė masinio starto lenktynių, o laiko intervalo rungtyje liko 23-ia. 2011 m. Europos iki 23 metų plento čempionate iškovojo antrąją bronzą. Pasaulio čempionato atskiro starto laiko intervalo rungtyje liko 37-a. 2012 m. Šiauliuose vykusiame Lietuvos čempionate Sosna pelnė sidabrą ir bronzą. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio čempionate dviratininkė užėmė 56-ą vietą plento lenktynėse ir 34 vietą laiko intervalo lenktynėse. 2013 m. pasaulio čempionate nebaigė masinio starto lenktynių, laiko intervalo rungtyje liko 32-a.

Nuo 2010 m. atstovauja Italijos klubui *Vaiano*.

2016 m. laimėjo bronzos medalį Europos kalnų dviračių maratono čempionate.

Šaltiniai
---------

1. ↑  cyclingarchives.com
| Medaliai |
| --- |
|
| Moterų BMX |
| **Atstovaujant: Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2020 Tokijas | BMX |

**Bet Šriver** (*Beth Shriever*, g. 1999 m. balandžio 19 d. Leitenstoune) – anglų dviratininkė, kuri specializuojasi BMX rungtyse. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė.

Biografija
----------

2016 m. Europos čempionate Jungtinės Karalystės atstovė pelnė sidabro medalį. 2017 m. tapo pasaulio jaunimo čempione. 2018 m. pasaulio suaugusiųjų čempionate užėmė 18-ą vietą.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Shriever dalyvavo BMX dviračių greičio lenktynėse. Atrankiniame etape Shriever laimėjo savo pogrupį, bei buvo nenugalima trijuose pusfinalio etapuose. Finaliniame važiavime britė aplenkė visas varžoves ir tapo pirmąją BMX dviratininke iš Jungtinės Karalystės laimėjusia olimpinį aukso medalį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. liepos 29 d.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RBMX dviračių olimpinės čempionės moterų lenktynėse |
| --- |
|  |
| 

* 2008:  Anne-Caroline Chausson (FRA)
* 2012:  Mariana Pajón (COL)
* 2016:  Mariana Pajón (COL)
* 2020:  Beth Shriever (GBR)
 |

 |
**Vanda Lukošiūtė-Gečienė** (g. 1942 m. liepos 15 d. Telšiuose) – Lietuvos muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija
----------

1960 m. baigusi Priekulės vidurinę mokyklą, kurį laiką buvo Lankupių (Šilutės raj.) kultūros namų direktorė. 1963–1966 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros-švietimo technikume (dėst. Kazimieras Kruopis). 1976–1979 m. neakivaizdiniu būdu muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė Algis Zaboras).

1966–1971 m. Katyčių (Šilutės raj.) kultūros namų meno vadovė ir vidurinės mokyklos muzikos mokytoja. Kultūros namuose suorganizavo mišrųjį chorą ir parengė 1970 m. respublikinei dainų šventei. Mokykloje vadovavo vaikų chorams, kurie pirmavo Šilutės rajono meno mėgėjų apžiūrose, o jaunučių chorą parengė 1969 m. respublikinei moksleivių meno ir sporto šventei Vilniuje.

1971–1979 m. Žemaičių Naumiesčio profesinės technikos mokyklos merginų ir vaikinų vokalinių ansamblių vadovė. 1979–1982 m. Viešvilės (Jurbarko raj.) profesinės technikos mokyklos vokalinių ansamblių vadovė – merginų ansamblis respublikinės apžiūros laureatas. Dirbdama Viešvilės aštuonmetėje mokykloje, išugdė skambų vaikų chorą, kuris pirmavo Jurbarko rajono meno mėgėjų apžiūrose. Berniukų ir mišrusis vokaliniai ansambliai dalyvavo „Dainų dainelės" konkursuose.

Nuo 1982 m. rudens Raudonės (Jurbarko raj.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių merginų bei mišriojo choro vadovė. Chorus paruošia rajono dainų šventėms ir kitiems kultūros renginiams. Vaikų choras dalyvavo 1985 m. respublikinėje dainų šventėje, mišrusis 1987 m. respublikinėje moksleivių dainų šventėje, o merginų 1990 m. Lietuvos tautinėje ir 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventėse bei Žemaitijos krašto chorų festivaliuose. Merginų choras parengtas ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje.

V. Gečienė – Šilutės ir Jurbarko rajonų dainų švenčių dirigentė. 1985 m. apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

Vyras – Stasys Gečas. Vaikai – Svajūnas, Solveiga bei Robertas.

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
| **Aleksejus Gorinovas** |
| --- |
|  |
| Aleksejus Gorinovas su plakatu teismo metu. Plakato tekste klausiama: „Ar jums dar reikia šito karo? |
| Gimė | 1961 m. birželio 26 d. (61 metai)Maskva |
| Vaikai | sūnus |
|  |
| Veikla | verslininkas, politikas |
| Organizacijos | Judėjimas „Solidarumas" (rus. *Солидарность*) |
|  |
| Išsilavinimas | aukštasis |
| Alma mater | \* Maskvos valstybinis geodezijos ir kartografijos universitetas\* Maskvos valstybinė teisės akademija |
| Žinomas (-a) už | pirmas ilgametis teismo nuosprendis už pasisakymą prieš Rusijos invaziją į Ukrainą |

**Aleksejus Gorinovas** (rus. *Алексей Александрович Горинов*; g. 1961 m. birželio 26 d.) – Maskvos Krasnoselskio rajono tarybos deputatas ir diplomuotas teisininkas, nuteistas kalėti septyneriems metams už pasisakymą prieš siūlymą surengti vaikų šokio ir piešimo konkursą, nepaisant vykstančios Rusijos invazijos į Ukrainą. Tai buvo pirmas ilgametis teismo nuosprendis pagal griežtus naujus įstatymus, Rusijos įvestus jau pirmosiomis invazijos dienomis. A. Gorinovas buvo pirmasis savo kaltės proteste prieš šią invaziją nepripažinęs nuteistasis.


Maniau, kad Rusija išnaudojo savo karų normą dar XX amžiuje. Tačiau mūsų dabartis yra Buča, Irpinė, Hostomelis. Ar šie vardai jums ką nors reiškia? Domėkitės ir vėliau neaiškinkit, kad nieko nežinojote. 

A. Gorinovo pasisakymas teisme

Formalus kaltinimas buvo „sąmoningas melagingų žinių platinimas". Teismo gynėjas mano, jog nuosprendis toks griežtas todėl, kad kaltinamasis nepripažino savo kaltės ir nesigailėjo.

Pasisakymas įvyko diskusijos su opozicijos deputate Elena Kotenočkina metu, kuomet A. Gorinovas pasakė „vaikai žūsta". Šiai deputatei iškelti panašūs kaltinimai, ji skubiai paliko Rusiją. Ji pavadino Rusiją „fašistų valstybe". A. Gorinovas buvo areštuotas 2022 m. balandžio pabaigoje.

Paskelbtas nuosprendis buvo sutiktas A. Gorinovą palaikančiais plojimais, po kurių jo rėmėjai buvo išvesti iš teismo salės.

2023 m. pradžioje 34 Europarlamento nariai (tame tarpe Lietuvos atstovai) pasirašė A. Gorinovui skirtą, jį palaikantį atvirą laišką. Tų metų sausio pabaigoje A. Gorinovas parašė laišką Patriarchui Kirilui, teigdamas jog šventikui priderėtų nepritarti Ukrainoje vykstančiam karui, užuot jį rėmus (*Ar kartais neišduodate Dievo savo tylėjimu*).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Горинов Алексей Александрович, депутат Красносельского Совета депутатов" Patikrinkite ``|url=`` reikšmę (pagalba). *Биографический словарь Красносельского района*.
2. 1 2 3  Russia sentences a lawmaker to seven years in prison for denouncing the war. nytimes.com
3. 1 2 3  Moscow councillor jailed for seven years after criticising Ukraine war. theguardian.com
4. ↑  Moscow councillor gets seven years in prison for criticising war in Ukraine euronews.com
5. ↑  Депутаты Европарламента написали письмо поддержки Алексею Горинову. Он отбывает семилетний срок за то, что назвал войну войной. meduza.io
6. ↑  Don’t you betray God by staying silent? Novaya Gazeta EU
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Varajų kalba *Waray-Waray* |
| Kalbama | Filipinai (Rytų Visajai) |
| Kalbančiųjų skaičius | 3,4 mln. |
| Kilmė | austroneziečių· malajų-polineziečių · · filipiniečių· · · Visajų· · · · vidurio Visajų· · · · · **varajų** |
| Rašto sistemos | lotynų raštas, baibajinas (ist.) |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | Filipinų vėliava Filipinai (regioninė) |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-2 | war |
| ISO 639-3 | war |

**Varajų kalba** (*Waray-Waray*) – austronezinių kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama rytų Filipinuose, Rytų Visajų krašte (Samaro, Leitės, Bilirano salos). Tai gimtoji varajų tautybės žmonių kalba bei susišnekėjimo kalba kai kurioms kitoms Rytų Visajų tautoms (abaknananams, kai kuriems sebuanams). Tai trečia pagal kalbančiųjų skaičių visajų kalba (po sebuanų ir hiligainonų) ir penkta visų Filipinų kalba. Kalbančiųjų skaičius – 3,4 mln. žmonių.

Išskiriamos šios pagrindinės varajų tarmės:

* Taklobano (norminė tarmė)
* Abujogo (Leitė)
* Kulabos (Bilaranas)
* Katbalogano (Samaras)
* Kalbajogo (Samaras)
* Aleno (Samaras)

Gryniausiąja varajų kalba laikoma Katbalogano tarmė. Kulabos ir Abujogo tarmės patyrusios ženklią sebuanų įtaką, Aleno – sorsoganonų.

Kalboje yra 16 priebalsių ir 3 balsių garsmenys.

Varajų kalba yra viena iš 19 Filipinuose pripažintų regioninių kalbų. Plačiai naudojama Rytų Visajų televizijoje ir radijuje, bet spaudos, literatūros šia kalba parašoma nedaug. Mokoma pradinėse mokyklose, vaikų darželiuose, naudojama katalikų liturgijoje. Kaip ir daugelyje kitų Filipinų kalbų, varajų kalboje gausu skolinių iš ispanų kalbos, dabar plinta angliški.

Senovėje varajų kalba plėtojosi per žodinę tradiciją. 1668 m. ispanų misionieriai užrašė pirmuosius varajų kalbos žodžius. 1901 m. išleistas pirmasis varajiškas laikraštis *An Kaadlawon*. Sukurta poezijos tekstų, pjesių, religinių giesmynų.

Nuorodos
--------

WikipediaWikipedia
Vikipedija ***Varajų kalba***

* war Duomenys apie kodu „war" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
| **Vandalinas Šukevičius** |
| --- |
|  |
| Vandalinas Šukevičius 1911 m. |
| Gimė | 1852 m. gruodžio 10 d.Nočia, Kaniavos valsčius, Lydos apskritis, Vilniaus gubernija, Rusijos imperija (dab. Baltarusija) |
| Mirė | 1919 m. gruodžio 1 d. (66 metai)Nočia, Lydos apskritis |
| Palaidotas (-a) | Nočios kapinės |
| Pilietybė | Rusijos imperija |
| Sutuoktinis (-ė) | Bronislava, Julija Kaminska |
|  |
| Veikla | archeologas, etnografas |

**Vandalinas Šukevičius** (lenk. *Wandalin Szukiewicz*, blrs. *Вандалін Шукевіч*, g. 1852 m. gruodžio 10 d. – 1919 m. gruodžio 1 d.) – lenkų-baltarusių archeologas, etnografas.

Gimė dvarininkų šeimoje Nočioje. Tėvas – advokatas. Privačiai mokėsi Vilniuje ir Varšuvoje. Nuo 1883 m. ėmėsi tyrinėti archeologinius paminklus dabartinėje pietryčių Lietuvoje ir šiaurės vakarų Baltarusijoje. 1899–1907 m. suorganizavo nelegalų senienų ir kraštotyros mėgėjų būrelį, jam vadovavo. Nuo 1901 m. Lenkijos mokslų ir menų akademijos narys korespondentas, nuo 1914 m. – Lenkijos kraštotyros draugijos garbės narys.

Vandalinas Šukevičius atrado daugiau nei 130 akmens amžiaus stovyklaviečių, ištyrinėjo beveik 400 pilkapių ir pilkapynų (tarp jų Pabarės, Pamusių, Versekėlės, Vilkonių pilkapynus, Čepelūnų piliakalnį), taip pat tyrinėjo Trakų, Lydos, Rodūnios pilis. Archeologiniams radiniams tirti pirmasis panaudojo metalo analizę. Rinko titnaginius dirbinius, dalį savo kolekcijos perdavė Vilniaus mokslo bičiulių muziejui. Rūpinosi paminklų apsauga, daugiausia Trakų pilies griuvėsiais. Taip pat užrašinėjo tautosaką (legendas, padavimus, sakmes, apeigas, liaudies mediciną), surinktą medžiagą skelbė leidiniuose. Vandalino Šukevičiaus surinkti artefaktai saugomi Lietuvos nacionaliniame muziejuje, Ermitaže, kituose Rusijos ir Lenkijos muziejuose.

Bibliografija
-------------

* *Vilniaus gubernijos puošnūs kryžiai* (*Krzyże zdobne w gubernii wileńskiej*, 1903 m.)

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Vandalinas Šukevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
2. ↑  Шукевіч Вандалін, *pawet.net*
3. ↑  «Народ, які абуджаецца, не патрабуе нянек»
| Porsche Lynn |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Lauren Pokorny |
|  |
| Gimė | 1962 m. vasario 14 d. (60 metų)Sent Džonsas, Mičiganas, JAV |
|  |
| Šalis |  JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
| Apdovanojimai |
| AVN apdovanojimas (1994 m.)  XRCO apdovanojimas (1995 m.) |

**Poršė Lyn** (angl. *Porsche Lynn*, tikrasis vardas – *Lauren Porkorny*; g. 1962 m. vasario 14 d. Sent Džonsas, JAV) – buvusi pornografinių filmų aktorė, įtraukta į AVN Šlovės galeriją.

Biografija
----------

Poršė Lyn gimė Mičigano valstijos Sent Džonso mieste. Motina jos susilaukė būdama 18 ir netekėjusi, todėl netrukus ją ekskomunikavo nuo katalikų bažnyčios, kaip anksčiau ir senelę, kuri buvo išsiskyrusi. Jos tėvai vėliau susituokė, tačiau šeimyninis gyvenimas nesusiklostė ir, Poršė sulaukus 6, motina padavė skyrybų pareiškimą. Tuo metu nutiko tragedija: Poršė kartu su motina ir senele atvykus pas tėvą pasirašyti skyrybų dokumentų, šis nušovė motiną ir nusišovė pats.

Likusi be šeimos, Poršė kurį laiką gyveno pas senelę, vėliau – pas įvairius giminaičius, kol galiausiai buvo įsūnyta tetos. Čia jos gyvenimas irgi nebuvo lengvas, nes jau nuo 14 teko patirti patėvio seksualinį priekabiavimą, be to, teta nuolat gedėjo savo žuvusio brolio ir merginai skyrė mažai dėmesio.

Būdama 17 Poršė pirmą kartą pabandė narkotikų. Baigusi mokyklą, ji įstojo į Mičigano valstijos universitetą. Po 2 metų studijų ji neteko stipendijos ir, norėdama toliau tęsti mokslus, būtų turėjusi mokėti pati. Poršė metė universitetą ir, turėdama save išlaikyti, įsidarbino bare, kuriame klientus aptarnavo iki pusės apsinuoginusios merginos. Vėliau ji šoko striptizą, dalyvavo įvairiose parodomosiose imtynėse, šlapių marškinėlių konkursuose, kol 1985 m. persikėlė gyventi į Los Andželą.

1986 m. ji debiutavo kaip pornografinių filmų aktorė ir šią karjerą su pertraukomis tęsė iki 2005 m. Per tą laikotarpį Poršė vaidino beveik 300 juostų ir dar 5 režisavo.

Apdovanojimai
-------------

| Metai | Apdovanojimas | Apdovanojimų kategorija | Filmas | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | AVN apdovanojimas | Best SUpporting Actress | „Servin' It Up" | laimėjo |
| 1995 | XRCO apdovanojimas | Best Anal Sex SCene | „Arabian Nights" | laimėjo |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  nm0528783/ Porsche Lynn Biography Archyvuota kopija 2012-08-29 iš Wayback Machine projekto. at IMDb.com
2. 1 2  „porsche\_lynn". Nuoroda tikrinta August 30, 2013.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Porsche Lynn** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Citokinezė** – ląstelės kūno (citoplazmos) dalijimosi procesas. Tuo metu branduolys būna jau pasidalijęs (kariokinezė pasibaigusi) ar jo dalijimasis gali būti dar telofazėje.

Citokinezė gyvūninėje ląstelėje
-------------------------------

Gyvūninės ląstelės per vidurį persismaugia ir toje pačioje plokštumoje, kur buvo pusiaujas, susidaro dalijimosi vagelė. Sąsmauka atsiranda traukiantis žiedui, sudarytam iš dviejų baltymų – aktino ir miozino. Kai dalijimosi vagelė gilėja, abiejų ląstelės pusių plazmolema susijungia, ir taip susidaro dvi atskiros ląstelės.

Citokinezė augalinėje ląstelėje
-------------------------------

Fragmoplasto formavimosi augalinėje ląstelėje schema:  
*top view* – vaizdas iš viršaus, *side view* – vaizdas iš šono;  
oranžinis diskas – besiformuojantis fragmoplastas, *phragmoplast microtubules* – fragmoplasto formavime dalyvaujantys mikrovamzdeliai
Augalinėse ląstelėse citokinezė vyksta kitaip. Pirmiausia pusiaujo plokštumoje susidaro fragmoplastas, kuris surenka Goldžio komplekse susidariusios pūslelės. Jose yra angliavandenių pektino ir hemiceliuliozės. Šios pūslelės susilieja ir sudaro skiriamąją plokštelę. Skiriamoji plokštelė galiausiai išplatėja skersai visą ląstelę ir susidaro *tarpinė plokštelė*. Iš abiejų tarpinės plokštelės pusių ima darytis naujų augalinių ląstelių celiuliozinės sienelės.
| **Katažina Jačinovska** |
| --- |
|  |
| Katažina Jačinovska 1895 m. |
| Gimė | 1872 m. kovo 23 d.Šiauliai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1920 m. rugsėjo 3 d. (62 metai)Varšuva, Lenkija |
|  |
| Veikla | pianistė |
|  |
| Išsilavinimas | Sankt Peterburgo konservatorija |
|  |
|  **Vikiteka** | Katažina Jačinovska |

**Katažina Jačinovska** (lenk. *Katarzyna Jaczynowska*; 1872 m. kovo 23 d. Šiauliuose, Rusijos imperija – 1920 m. rugsėjo 3 d. Varšuvoje, Lenkija) – iš Lietuvos kilusi lenkų pianistė ir pedagogė.

Biografija
----------

Gimė ir augo iš Baltarusijos į Šiaulius atsikrausčiusių unitų šeimoje. Sesuo Marija užaugusi taip pat tapo garsia muzike ir lietuvių visuomenės veikėjo Jono Kymanto žmona. Nuo 1893 m. studijavo Sankt Peterburgo konservatorijoje garsaus kompozitoriaus Antono Rubinšteino klasėje, kuris jai skyrė vieną iš savo noktiurnų. Vėliau tęsė mokslus Vienoje pas žinomą kompozitorių ir pianistą Teodorą Lešetickį ir *Varšuvos muzikos institute*.

Scenoje pasirodydavo kartu su smuikininku Leopoldu Aueriu ir violončelininku Aleksandru Veržbilovičiuvimi, kartais su kameriniu orkestru ar smuikininku Stanislovu Barcevičiumi. Koncertavo Vokietijoje, Lenkijoje ir carinėje Rusijoje (surengė koncertus ir Vilniuje). K.Jačinovska amžininkų buvo vertinama už Frederiko Šopeno, Liudviko van Bethoveno ir Roberto Šumano kūrinių interpretacijas. Įvardijama kaip viena geriausių lenkų kompozitoriaus Zigmunto Noskovskio *fortepijoninio kvarteto d-moll* atlikėja. 

Palaidota Povonzkų kapinėse Varšuvoje.

Šaltiniai
---------

* Jonas Vytautas Bruveris. *Čiurlionis ir kiti lietuviai Varšuvoje* // 7 meno dienos Nr. 41 (1278), 2018–12–14
* *Historia katedry fortepianu 1810–1944* // Uniwersytet Muzyczny Fryderyka Chopina Archyvuota kopija 2019-11-24 iš Wayback Machine projekto.
* *Jaszynowska, Katarzyna* // Stanley S Sokol, Mrotek Kissane, Sharon F, Abramowicz, Alfred L. *The Polish Biographical Dictionary: Profiles of Nearly 900 Poles who Have Made Lasting Contributions to World Civilization*, 1992, psl. 158; ISBN 0-86516-245-X
* *Katarzyna Jaczynowska* // Słownik pianistów polskich / Stanisław Dybowski. – Warszawa: Selene, 2003, psl. 243–246 Archyvuota kopija 2018-06-12 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°49′03″š. pl. 24°49′59″r. ilg.﻿ / ﻿54.817482°š. pl. 24.832935°r. ilg.﻿ / 54.817482; 24.832935

|  |
| --- |
| **Elektrėnų savivaldybės Kazokiškių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Elektrėnų savivaldybės Kazokiškių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Elektrėnų savivaldybės Kazokiškių pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Mokyklos g. 1, Kazokiškės, Elektrėnų savivaldybė |
| **Direktorius(-ė)** | Janina Kielienė |
| **Mokinių skaičius** | 90 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 10 |

**Elektrėnų savivaldybės Kazokiškių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Elektrėnų savivaldybėje, Kazokiškėse, Ateities g. , vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195328165. Steigėjas Elektrėnų savivaldybės taryba.

Reorganizuota į Vievio pradinės mokyklos Kazokiškių skyrių.

Istorija
--------

1921 m. įkurta Kazokiškių pradinė mokykla, vėliau tapusi pagrindine.

Direktoriai
-----------

* Janina Kielienė.