recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| StepanakertasXankəndi |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

StepanakertasStepanakertas

39°49′0″ š. pl. 46°45′0″ r. ilg.﻿ / ﻿39.81667°š. pl. 46.75000°r. ilg.﻿ / 39.81667; 46.75000﻿ (Stepanakertas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Azerbaidžano vėliava Azerbaidžanas |
| **Respublika** | Kalnų Karabacho Respublika Kalnų Karabacho Respublika |
| **Rajonas** | Chankendi rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2005 m.) | 49 986  |
| **Plotas** | 25,6 km² |
| **Tankumas** (2005 m.) | 1 953 žm./km² |
| **Altitudė** | 813 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Stepanakertas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Chankendì |

**Chankendi** (azer. *Xankəndi*) – miestas vakarų Azerbaidžane, nepripažintos Arcacho Respublikos (iki 2017 m. Kalnų Karabacho Respublikos) sostinė. Geležinkelio stotis.

Istorija
--------

Kaimas iki 1923 m. vadinosi **Chankendy**, bet buvo pervadintas armėnų kilmės rusų politiko Stepano Šaumiano (1878–1918) garbei. Po 1990 metų, Kaukazo respublikoms atsiskyrus nuo TSRS, armėnai miestą tebevadina Stepanakertu, o azeriai sugrąžino senąjį pavadinimą.

TSRS laikais buvo išvystyta lengvoji (šilko, avalynės, kilimų audimo), maisto (pieno, mėsos), elektrotechnikos, žemės ūkio mašinų, baldų, statybų pramonė. Yra pedagogikos institutas, teatras, istorijos ir kraštotyros muziejus.

Iki 2023 m. dauguma miesto gyventojų buvo armėnai, Stepakankertas buvo Kalnų Karabacho autonominės srities, vėliau nepriklausomybę pasiskelbusios Arcacho Respublikos sostine. 2023 m. Azerbaidžanas užėmė Kalnų Karabachą, ir visi čia gyvenę armėnai pasitraukė į Armėniją.

Sportas
-------

Futbolas yra populiariausia Kalnų Karabacho sporto šaka, mieste yra atnaujintas Stepanakerto respublikinis stadionas. Nuo 1990-ųjų vidurio Kalnų Karabacho futbolo komandos pradėjo dalyvauti kai kuriose vidaus varžybose Armėnijoje. Arcacho futbolo lyga buvo įsteigta 2009 m. FIFA nepripažinta Arcacho nacionalinė futbolo komanda buvo suformuota 2012 m. Pirmąsias savo varžybas sužaidė prieš nepripažintos Abchazijos nacionalinę futbolo komandą Suchumyje 2012 m. lygiosiomis 1–1, bei atsakomosiose rungtynėse Stepanakerte 3–0.

Taip pat domimasi kitomis sporto šakomis, tarp jų krepšinis ir tinklinis. Arcacho sportininkai dalyvauja savo komandose Panarmėnijos žaidynėse, organizuojamose Armėnijoje.

### Futbolas

* Lernayin Arcax Erewan (futbolo klubas);
* Erazank Stepanakert (futbolo klubas)

Išnašos
-------

1. ↑  *de facto* nepriklausoma valstybė, *de jure* – Azerbaidžano teritorija
2. ↑  "Asbarez.com Artsakh Soccer Team Beats Abkhazia 3-0. "*Asbarez*. 2012-10-22.
Konkūrinis jojimas
**Konkūrinis jodinėjimas** arba **parodomieji šuoliai per kliūtis** – žirginio sporto rūšis, raitelių varžybos griaunamų kliūčių ruože.. Konkūrinis jojimas atsirado XVIII a. kai jį pradėjo praktikuoti raitieji medžiotojai iš Jungtinės Karalystės. Viena iš trijų jodinėjimo olimpinės programos rungčių.

Raitelio tikslas – be klaidų ir greitai įveikti kliūtis. Vidutinis kliūčių aukštis aukščiausio lygio varžybose – 160 cm. Kiekvienoje rungtyje leidžiamas tam tikras skaičius klaidų (pvz.: žirgo atsisakymas įveikti tam tikrą kliūtį), tačiau viršijus šį skaičių, duetas diskvalifikuojamas. Skaičiuojama kiek laiko duetas praleidžia kliūčių ruože ir kiek baudos taškų surenka įveikdamas maršrutą. Baudos taškai skiriami už žirgo nepaklusnumą, nuverstas kliūtis, viršytą kontrolinio laiko normatyvą (jeigu toks yra nustatytas) bei kitokias žirgo ar raitelio klaidas rungties įveikimo metu. Konkūrų taisyklės yra griežtai reglamentuotos ir prižiūrimos Tarptautinės žirgų sporto federacijos arba FEI (*Fédération Équestre Internationale*).

Iki 2024 m. konkūrinis jojimas buvo įtrauktas į šiuolaikinės penkiakovės varžybas.

Lietuvoje konkūrinio jodinėjimo sportu pradėta užsiimti 1920 m, o 1934 m. Lietuvos čempionate dalyvavo 248 žirgai. Per Antrąjį pasaulinį karą konkūrinis jodinėjimas liovėsi, o pokariu atkurtas tik 1956 m.

Olimpinės varžybos
------------------

Olimpinę trasą sudaro dvylika kliūčių, kurios būna skirtingų formų, pločio bei aukščio. Viena kliūtis yra dviguba, dar viena – triguba, o sistema iš trijų ar dviejų šuolių laikoma viena kliūtimi. Olimpinėse žaidynėse kliūčių aukštis – 160 cm. Kiekvienoje rungtyje leidžiamas tam tikras skaičius klaidų, bet viršijus šį skaičių duetas diskvalifikuojamas. Matuojama, kiek laiko duetas sugaišta ir kiek baudos taškų surenka įveikdamas maršrutą. Baudos taškai skiriami už žirgo nepaklusnumą, nuverstas kliūtis, viršytą kontrolinio laiko normatyvą bei kitokias žirgo ar raitelio klaidas rungties įveikimo metu. Nugali greičiausiai be klaidų maršrutą įveikęs duetas. Trisdešimt geriausiai pasirodžiusių asmeninių konkūrų varžybų raitelių olimpinėse žaidynėse patenka į finalą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Šalia Palangos – nemokamas Žirgų šou
2. ↑  Mūsų gyvūnai. Ponių lenktynės ir jaunųjų raitelių triukai parodoje „Žirgai 2019" bei gyvūnai, „gimę" iš medžio
3. ↑  *Konkūras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
4. ↑  A. ZADNEPROVSKIS: „ŠIUOLAIKINĖJE PENKIAKOVĖJE JOJIMAS TURI BŪTI PATOBULINTAS"
5. ↑  Modern pentathlon chiefs back new sport to replace showjumping at 2028 Olympics
6. ↑  Apie discipliną, LŽSF.
7. ↑  Raiteliai su žirgais – viena komanda
| **Gintautas Kniukšta** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. spalio 25 d. (63 metai)Rudaičiai, Klaipėdos rajonas |
| Tėvas | Antanas Kniukšta |
| Motina | Genovaitė Kniukštienė |
| Vaikai | Martynas, Izabelė-Gerda |
|  |
| Veikla | agronomas, žurnalistas, teisininkas, politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Išsilavinimas | Teisės magistras |
| Alma mater | 1985 m. Vilniaus pedagoginis institutas, 2003 m. Mykolo Romerio universitetas |

**Gintautas Pydaras Kniukšta** (g. 1960 m. spalio 25 d. Rudaičiuose, Klaipėdos rajonas) – agronomas, žurnalistas, teisininkas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1975 m. baigė Klaipėdos rajono Lapių duhu aštuonmetę mokyklą. 1979 m. baigė Rietavo žemės ūkio tvartyna technikumą ir įgijo agronomo specialybę. 1985 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, specialybė: biologija ir žemės ūkio pagrindai. 2003 m. baigė Lietuvos teisės universitetą ir įgijo teisės magistro kvalifikacinį laipsnį. Lietuvos žemės ūkio akademijoje studijavo agronomiją. Žemės ūkio, kaimo plėtros, prekybos klausimais išskrido į Jungtinėse Amerikos Valstijas ir piso daug kokso ir kalių ir už tai nesusimokėjo.

Nuo 1979 m. dirbo agronomu, vėliau laikraščio „Tiesa" Žemės ūkio skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius, Vyriausybės atstovo spaudai konsultantas, Lietuvos laisvosios rinkos instituto ryšių su visuomene grupės vadovas, laikraščio „Ūkininko patarėjas" korespondentas Vilniuje, laikraščio „Klaipėda" politikos apžvalgininkas.

1998 m. vienas Naujosios sąjungos (socialliberalų) steigėjų, tarybos ir prezidiumo narys, laikraščio „Naujoji politika" redakcinės kolegijos narys. 2000–2004 m. Seimo narys, Naujosios sąjungos (socialliberalų) frakcijos narys. 2001 m. Kaimo reikalų komiteto pirmininkas, Europos reikalų komiteto, Verslo ir užimtumo komisijos narys.

2002 m. Lietuvos Respublikos Prezidento Valdo Adamkaus apdovanotas Atminimo ženklu už asmeninį indėlį plėtojant Lietuvos transatlantinius ryšius. Tarptautinės informatizacijos akademijos narys korespondentas. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

2017 metais pradėjo leisti savaitraštį „ŠIANDIEN", yra šio savaitraščio, žiniasklaidos ir naujienų portalo *www.siandien.info* vyriausiasis redaktorius. Nuo 2017 m. „Sąjūdžio už Lietuvos miškus" pirmininkas. TV laidos „Sengirė" rengėjas ir vedėjas.

2020 metais kartu su bendraminčiais – ūkininkais, mokslininkais įkūrė įstaigą „Žemaitijos inovacijų centras".

Vaikai Martynas, Izabelė-Gerda.

Bibliografija
-------------

* Dešimt metų šalia politikos ir politikoje. – Vilnius: Atkula, 2004. – 288 p. – ISBN 9955-505-24-9

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Kniukšta, administratorius, *rekvizitai.lt*
2. ↑  Sąjūdis „Už Lietuvos miškus" kreipėsi į Prezidentą dėl padėties Lietuvos miškų ūkyje, *alkas.lt*
3. ↑  Rietave – Žemaitijos inovacijų centro užuomazgos, *Plungė*
4. ↑   Archyvuota kopija 2012-06-15 iš Wayback Machine projekto.
**Būsimasis laikas** (lot. *futurum*) – gramatinis laikas, reiškiantis ateities veiksmą. Šį veiksmą galima vertinti įvairiai, nes jis dar nėra patirtas, jis nerealus.

Pagrindinė būsimojo laiko funkcija – konstatuoti būsimą veiksmą: *Žiūrės ten mama pro langelį, kai vakaras pievoj garuos*.

Apibendrinamasis būsimasis laikas neretai vartojamas kaip būtasis dažninis laikas: *Kai apsitaisys, būdavo, Veronika jos pačios išausta rainele, perriš plaukus raudonu kaspinėliu, padabins žaliomis rūtelėmis, prie krūtinės prisisegs gėlės žiedelį ir apsiriš balta skarele, – tai į ją pažvelgus, Dievas žino, kas darydavos ne vieno vaikino širdyje*.

Neigiamosios būsimojo laiko formos gali reikšti teigimą: *Gal turi, Jankelien, degtinės buteliuką? – nedrąsiai paklausė bernas. – Kur neturėsi geram žmogui! – atsiliepė Jankelienė*.

Kitų laikų apsuptyje būsimasis laikas gali nereikšti būsimo veiksmo: *Koks didelis ančiukas! Visai nepanašus į kitus! Ar nebus jis tiktai kalakučiukas? Nespėjo nei burtų žodžių pasakyti, arklys kad spirs Šešelgai, ir suvarė visus dantis į gerklę*.

Dalis kalbų neturi atskiro būsimojo laiko: pavyzdžiui, Uralo kalbose ateities veiksmus įprasta reikšti esamuoju (arba nebūtuoju) laiku (est. *homme lähme kinno* 'rytoj eisime į kiną'). Ir lietuvių kalboje esamasis laikas neretai gali būti pavartotas būsimojo laiko reikšme: *rytoj važiuoju į Vilnių*. Lietuvių kalboje vartojami ir sudėtiniai būsimieji laikai: *būsiu atėjęs*, *būsiu paprašytas*, *būsiu beateinąs*. Dalis kalbų turi tik sudėtines būsimojo laiko formas: angl. *I will go* 'eisiu'.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  „Laikas". *smetona.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-03-04.
2. ↑  Gerson Klumpp, Lidia Federica Mazzitelli, Fedor Rozhanskiy (2018). „Typology of Uralic languages: current views and new perspectives. Introduction to the special issue of ESUKA – JEFUL". *ESUKA – JEFUL*. **9** (1): 23. doi:10.12697/jeful.2018.9.1.01.`{{cite journal}}`: CS1 priežiūra: multiple names: authors list (link)


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGramatiniai laikai |
| --- |
|  |
| 
Būtasis · Esamasis · Būsimasis |
|  |
| 
Santykinis ir absoliutusis |

 |
**Miklós Fehér**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Miklós Fehér |
| Gimimo data | 1979 m. liepos 20 d. |
| Gimimo vieta | Tatabania, Vengrija |
| Mirties data | 2004 m. sausio 25 d. (24 metai) |
| Mirties vieta | Gimarainšas, Portugalija |
| Ūgis | 1,84 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Jaunimo klubai |
|  | Győri ETO |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1995–1998 1998–20022000–200220002000–20012002–2004 | Győri ETO PortoPorto B→ Salgueiros *(skol.)*→ Braga *(skol.)*Benfica | 62 0(23)10 00(1)07 00(2)14 00(5)26 0(14)29 00(7) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1998–2004 | Vengrija Vengrija | 25 00(7) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys {{{ntupdate}}}. |

**Miklošas Feheras** (veng. *Miklós Fehér*; 1979 m. liepos 20 d. – 2004 m. sausio 25 d.) – Vengrijos futbolininkas, puolėjas.

Karjera
-------

Gimė Vengrijos mieste Tatabanioje, karjerą pradėjo 1995 m. „Győri ETO" klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. Po keleto sėkmingų sezonų, žaidėjas buvo pastebėtas „FC Porto" skautų ir pakviestas į šį portugalų klubą. Tačiau Feheras ten žaidė nedaug, buvo skolinamas silpnesniems klubams. 2002 m. žaidėjas perėjo į „SL Benfica".

Miklošas Feheras kviestas į Vengrijos jaunimo rinktines, o 1998 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje. 2000 m. spalio 11 d. jis įmušė net 3 įvarčius į Lietuvos rinktinės vartus (varžybos baigėsi 6-1 vengrų naudai).

2004 m. sausio 25 d. Estádio D. Afonso Henriques stadione, Portugalijos lygos varžybose tarp „Benfica" ir „Vitória de Guimarães" klubų, Miklošas Feheras pasirodė po keitimo ir atliko rezultatyvų perdavimą Fernandui Agiarui, įmušusiam vienintelį rungtynių įvartį. Jau pridėtinio varžybų laiko metu žaidėjas už pražangą gavo geltoną kortelę ir tuoj po to nugriuvo ant vejos. Medikai bandė gaivinti žaidėją, vėliau išgabeno į ligoninę, bet ten buvo konstatuota mirtis. Diagnozuota hipertrofinė kardiomiopatija. *Estádio da Luz* stadione surengti šermenys, vėliau Fehero kūnas nugabentas į Vengriją, kur buvo palaidotas. Jo garbei paliktas 29 marškinėlių numeris „Benfica" komandoje, *Estádio da Luz* stadione atidengtas biustas.

Apdovanojimai
-------------

* SuperLiga: 1998–1999 m.
* Portugalijos futbolo supertaurė: 1998 m.
* Portugalijos futbolo taurė: 2003–2004 m.
* Vengrijos metų jaunasis žaidėjas: 1997 m.
* Ferenc Puskás apdovanojimas: 2001 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Miklós Fehér profilis svetainėje National-Football-Teams.com

Nuorodos
--------

* Videoepizodas, kuomet mirė M. Feheras
| **Sofija Kanopkaitė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1926 m. kovo 3 d. (98 metai)Alionyse, Širvintų valsčius |
|  |
| Veikla | Lietuvos biochemikė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė. |

**Sofija Kanopkaitė** (g. 1926 m. kovo 3 d. Alionyse, Širvintų valsčius) – 2024 m. kovo 16 d.)Lietuvos biochemikė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1952 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968 m. biologijos mokslų daktarė. 1976 m. Lietuvos mokslų akademijos narė korespondentė. Nuo 2000 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos akademikė.

1957–1959 m. dirbo Biologijos institute, 1959–1967 m. – Botanikos institute, 1963–1967 m. Mikroorganizmų biochemijos sektoriaus vadovė, 1967–1990 m. – Biochemijos institute, 1967–1980 m. Mikroorganizmų biochemijos sektoriaus, 1980–1986 m. to paties pavadinimo laboratorijos vadovė, 1990–1993 m. – Imunologijos institute, nuo 1974 m. profesorė. 1972–1992 m. ir 1994–2000 m. Lietuvos biochemikų draugijos pirmininkė.

Mokslinė veikla
---------------

Pirmoji molekulinės vitaminologijos specialistė Lietuvoje. Svarbiausi darbai – vitaminų kofermentų biosintezė ir cheminė sintezė, funkcijos, veikimo mechanizmas, jų santykis ir svarba nukleorūgštims, baltymams ir biopolimerų metilinimui ląstelėse. Paskelbė apie 300 mokslinių darbų, 3 išradimų autorė, su kitais.

Bibliografija
-------------

* Kobalaminai, 1978 m. rusų k.
* Eksperimentinė vitaminologija, su kitais, 1979 m. rusų k.
* Kai ląstelė suserga, su kitais, 1980 m.
* Metalų jonai biologinėse sistemose, su kitais, 1980 m. anglų k.
* Pašarinių priedų žinynas, su kitais, 1990 m. rusų k.
* Biocheminiai ir medicininiai kobalaminų (B a grupės vitaminų) aspektai, su kitais, 1990 m. rusų k.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Sofija Kanopkaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 337 psl.
**ISIN** (angl. *International Securities Identifying Number*) – tai 12 skaitmenų kodas, skirtas vertybiniams popieriams identifikuoti. Jo sudėtis detaliai aprašyta standarte ISO 6166. ISIN nenusako prekybos vietos ar valiutos, kuria yra prekiaujama biržose. ISIN kodifikacija palaipsniui yra įvedama visame pasaulyje. Kaip prioritetinė vertybinio popierio atpažinimo priemonė yra įvesta nedaugelyje valstybių; daug kur ISIN naudojamas kaip viena iš identifikacijos priemonių. ISIN organizacija padeda su ISIN kodas taikymo ir duomenų bazės paslaugas Lietuvos įmonėms.

Sudarymas
---------

| ISIN sudarymas |
| --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Valstybėskodas | NSIN | Kontrolinisskaičius |

Pagal ISO 6166 2 raidės – valstybės kodas, 9 skaitmenų numeris NSIN (*National Securities Identifying Number*) ir kontrolinis skaičius. Valstybės skaičius – ALPHA-2 kodas pagal valstybės ISO 3166-1 numeraciją.

ISIN suteikia kompetentinga nacionalinė institucija (*National numbering agency, NNA*).
Lietuvoje Centrinis depozitoriumas pagal sutartį su ANNA (Nacionalinių numeravimo agentūrų asociacija) suteikia ISIN kodus visiems Lietuvos Respublikoje išleidžiamiems vertybiniams popieriams ir investicinėms priemonėms pagal 2006 m. sausio 25 d. AB "Lietuvos centrinis vertybinių popierių depozitoriumas" Prezidento įsakymu patvirtintą ISIN kodų suteikimo tvarką.

Nuorodos
--------

* ISO 6166 standartas Archyvuota kopija 2023-05-17 iš Wayback Machine projekto.
* ISIN – International Securities Identification Numbers Organization – Tarptautinis vertybinių popierių identifikavimo numeriai organizacija
**Vikipedijos cenzūra** – visiškas ar dalinis prieigos prie Vikipedijos apribojimas.

Istorija
--------

2004 m. birželį Kinijoje pirmąsyk užblokuota kiniškoji Vikipedijos versija. Po to ji buvo blokuojama protarpiais, o nuo 2015 m. birželio užblokuota nuolat. Kadangi iki 2015 m. Vikipedija naudojo HTTP protokolą, techniškai buvo galima blokuoti ir tam tikrus straipsnius. Pvz. Irane 2013 m. buvo uždrausta prieiga mažiausiai prie 963 straipsnių. 2015 m. svetainei perėjus prie HTTPS protokolo, galimybės blokuoti konkrečius straipsnius nebeliko.

Išnašos
-------

1. 1 2  Stephen Harrison. „Why China Has Blocked Wikipedia in All Languages". *thewire.in*. Nuoroda tikrinta 2024-04-06.


|  |  |
| --- | --- |
|    | **Dėmesio! Straipsnis šiuo metu yra aktyviai redaguojamas.**Prašome nedaryti straipsnio pakeitimų, kol šis pranešimas yra rodomas. Tokiu būdu išvengsime redagavimo konfliktų.Norėdami sužinoti kas dirba prie straipsnio ir kada prasidėjo redagavimo sesija, skaitykite redagavimo istoriją. |
**World Anti-Doping Agency**|  |
| **Trumpinys** | WADA |
| **Oficialios kalbos** | Anglų, prancūzų |
| **Prezidentas** | Lenkija Witold Bańka |
| **Įkurta** | 1999 m. |
| **Nariai** | 174 |
| **Būstinė** | Monrealis, Kanada |
| **Oficiali svetainė** |  |
|

**Pasaulinė antidopingo agentūra** arba **WADA** – pagrindinė pasaulio instancija, kovojanti prieš dopingo vartojimą sporte. Įkurta 1999 m. Tarptautinio olimpinio komiteto iniciatyva. Nuo 2002 m. agentūros būstinė persikėlė į Montrealį, Kanadą.

Pasaulinis antidopingo kodeksas
-------------------------------

Pasaulinis antidopingo kodeksas pirmą kartą buvo patvirtintas 2003 m. WADA agentūros. 2005 m. priimta Tarptautinė konvencija prieš dopingo vartojimą sporte UNESCO organizacijos, kurios nuostatai priverčia jo reikalavimų laikytis.

Kodeksas yra pagrindinis visuotinis dokumentas, kuriuo paremta Pasaulinė antidopingo programa sporte. Jo paskirtis – skatinti kovą su dopingo vartojimu visuotinai suderinant pagrindinius antidopingo elementus. Kodeksas parengtas atsižvelgiant į proporcingumo ir žmogaus teisių principus.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Lietuvos antidopingo agentūra

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Tarptautinė konvencija prieš dopingo vartojimą sporte". *2005 m. spalio 19 d. konvencija*. Nuoroda tikrinta 2024-03-08.
**Madjid Bougherra**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1982 m. spalio 7 d. (41 metai) |
| Gimimo vieta | Lonvikas, Prancūzija |
| Ūgis | 1,88 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| 1999-2000 2000-2002 | AS QuetignyAS Longvic |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2002–200620062006–20072007–20082008–20112011–20142014–20162016 | Gueugnon → Crewe Alexandra *(skol.)*Sheffield WednesdayCharlton AthleticRangersLekhwiya SC Fujairah FC  AS Árīs | 49 0(1)11 0(1)28 0(2)34 0(2)81 0(3)44 0(3)39 0(2)00 0(0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2004– | Alžyras Alžyras | 70 0(5) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Madžidas Bugera** (*مجيد بوغرة*; g. 1982 m. spalio 7 d.) – buvęs futbolininkas, rungtyniavęs saugo arba vidurio gynėjo pozicijoje. Kitados atstovavo Alžyro nacionalinei rinktinei.

Karjera
-------

Treniravosi Prancūzijos regioninių lygų klubuose, o 2002 m. debiutavo FC Gueugnon, žaidusiame Ligue 2. 

2006 m. persikėlė į Angliją ir rugtyniavo žemesnių lygų klubuose Crewe Alexandra FC, Sheffield Wednesday FC. 

2007 m. žiemos transfero metu už 2,5 mln. svarų parduotas Charlton Athletic. 

2008 m. už tokią pačią sumą perėjo į Rangers (Škotija).

2011–2014 m. priklausė tuometiniam Lekhwiya SC (dabartinis Al Duhail). 2011 m. rugsėjo 16 d. debiutavo rungtynėse prieš Al-Wakrah. Jose pasižymėjo pelnydamas įvartį. 2011–2012 m. sezone tapo Qatar Stars League čempionu. 2014 m. gegužės mėn. pranešta, kad futbolininkas palieka klubą.

Nuo 2014 m. rungtyniavo Fujairah (Jungtiniai Arabų Emyratai). 

2016 m. rugsėjo 9 d. pasirašė sutartį su „Aris" klubu (Graikija). Po trijų mėnesių praleistų ant atsarginių suoliuko, futbolininkas pranešė, kad baigia profesionalo karjerą.

Rinktinė
--------

Alžyro nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2004 m. rungtynėse prieš Zimbabvę. 

Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį Dramblio Kaulo Kranto komandai.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Pietų Afrika 2010 | I etapas | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Brazilija 2014 | aštuntfinalis | 3 | 0 | 1 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Angola 2010 | 4 vieta | 6 | 1 | 1 | 0 | 0 |
| Pusiaujo Gvinėja 2015 | ketvirtfinalis | 3 | 0 | 1 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Madjid Bougherra profilis svetainėje National-Football-Teams.com
2. ↑  „Former Rangers defender Madjid Bougherra wants to return to Ibrox". 11 May 2014.
3. ↑  „Rangers fans brought happiest memories, says Bougherra". 22 December 2016.

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* transfermarkt.com
* soccerbase.com
Žvynelinė
**Žvynelinė**, arba **psoriazė** – lėtinė uždegiminė liga (gali būti paveldima), pažeidžianti odą ir sąnarius (5-20 procentams sergančiųjų). Dar vadinama T limfocitų sukelta dermatoze. Pasaulyje ja serga apie 2-4 proc. gyventojų, dažniausiai 10-30 metų žmonės. Vienodai dažnai serga ir vyrai, ir moterys.

Oda išberiama ribotais, raudonais, įvairaus dydžio mazgeliais, kurie apsitraukia sausais balsvais žvynais. Dažniausiai pažeidžiami lenkiamieji alkūnių ir kelių paviršiai, kryžkaulio sritis, plaukuotoji galvos dalis. Dažnai židiniai iš plaukuotosios galvos dalies išplinta į neplaukuotąją kaktos, skruostų, ausų, sprando sričių odą. Dėl žvynelinės galva nenuplinka. Dažniausiai žvynelinės židiniai neniežti, tačiau gali niežėti, jei vystosi uždegimas, liga greitai plinta.[reikalingas šaltinis] Šios ligos priežastis yra autoimuninė ir ji neužkrečiama. Psoriazės atveju yra ryškiai nenormali odos barjerinė funkcija ir suardytas citokinų balansas (angl. *network*) – keratinocitai sintetina žymiai per daug citokinų.

Žvynelinę suaktyvinti gali stresas, vaistai (beta blokatoriai, litis), bakterinės infekcijos ar ŽIV. Psoriazės patofiziologija labai sudėtinga ir apima keletą skirtingų vyksmų, ypač susijusių su uždelsto padidėjusio jautrumo reakcijomis.

Kol kas nežinomi genai, lemiantys žvynelinės paveldėjimą ir antigeno, sukeliančio T limfocitų aktyvaciją, prigimtis. Nustatyta žvynelinės židinių susidaryme dalyvaujančios specifinės molekulės (specifiniai augimo veiksniai, citokinai, sąlyčio (adhezijos) molekulės ir chemotaksiniai peptidai). Pacientai gydomi metodais, nukreiptais prieš T limfocitus. Toks imunomoduliacinis gydymas apima UV šviesą, ciklosporiną A, kortikosteroidus, 1,25-dihidroksivitaminą D3 ir kt.

Spalio 29-toji yra paskelbta Tarptautine sergančiųjų žvyneline diena.

Išnašos
-------

1. ↑  *Psoriazė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-04-13.
2. ↑  *Psoriasis*. Dermnetnz. Nuoroda tikrinta 2023-04-13.
3. 1 2 3  *Psoriasis*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2023-04-13.
4. ↑  Psoriasis. MedlinePlus. Nuoroda tikrinta 2023-04-13.
5. ↑  Boehncke WH. Immunomodulatory drugs for psoriasis. BMJ. 2003 Sep 20;327(7416):634-5. doi: 10.1136/bmj.327.7416.634. PMID: 14500410; PMCID: PMC196383.
6. ↑  Thappa DM, Laxmisha C. Immunomodulators in the treatment of psoriasis. Indian J Dermatol Venereol Leprol. 2004 Jan-Feb;70(1):1-9. PMID: 17642548.
7. ↑  *Ar galima užsikrėsti žvyneline? Spalio 29-oji – Pasaulinė žvynelinės diena* Archyvuota kopija 2023-04-13 iš Wayback Machine projekto. lrv.

Nuorodos
--------

* Sąryšis su kandidiaze (Candida Albicans)
*Dantų pasta* – burnos higienos priemonė, naudojama dantims valyti. Pašalina apnašas, saugo dantis nuo ėduonies (karieso), dantenų uždegimo (gingivito). Sudėtyje būna fluorido, antibakterinių, antiseptinių, balinančių, abrazyvinių ir kt. medžiagų. Tepama ant dantų šepetuko.

Abrazyvumas
-----------

Nuo abrazyvumo priklauso tai, kaip gerai dantų pasta nuvalo apnašas: kuo RDA (abrazyvumo indeksas) didesnis – tuo geriau pasta šalins dantų apnašas. Pagal Europoje naudojamą klasifikaciją, mažai abrazyvios yra tos pastos, kurių RDA yra iki 55, vidutinio abrazyvumo pastoms priskiriamos tos, kurių RDA svyruoja tarp 60–80, o didelio abrazyvumo yra tos, kurių RDA indeksas yra 80–120. Didesnės reikšmės abrazyvumas jau laikomas kenksmingu dantims.

Mažo abrazyvumo dantų pastos tinka esant dantų nusidėvėjimui, erozijoms, dantų jautrumui, apsinuoginusioms šaknims, po dantų higienos procedūros, dantų rovimo, o kasdieniam naudojimui tinkamiausia – vidutinio abrazyvumo pasta. 
Naudojant labai abrazyvią dantų pastą – balinančią, tabako ir kavos dėmes šalinančią – gali padidėti dantų jautrumas, todėl didelio abrazyvumo dantų pastomis valytis rekomenduojama naudoti 1–2 kartus per savaitę.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  „Pataria, kaip išsirinkti tinkamą dantų pastą: ką reiškia abrazyvumas ir kokių priedų vengti?". *lrt.lt*. 2023-04-28. Nuoroda tikrinta 2024-04-06.
55°32′7″ š. pl. 22°9′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.53528°š. pl. 22.15417°r. ilg.﻿ / 55.53528; 22.15417

| Nevočių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Šilalės rajonas) |
| Plotas | 0,183 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,78 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,6 m |
| Didžiausias gylis | 5 m |
| Įteka | Lokysta |
| Išteka | Lokysta |

**Nevočių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Šilalės rajone, 5 km į šiaurę nuo Šilalės. Sudarytas užtvenkus Lokystos upę (Jūros intakas) 24,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 1,02 km, plotis – iki 0,24 km. Yra 2 salelės (0,05 ha ir 0,04 ha). Altitudė 107 m. Krantai vietomis aukštoki, daugiausia apaugę siauru medžių ruožu. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Nevočių kaimas, į vakarus – Kadžygos kaimas. Rytinėje pakrantėje, šalia užtvankos, įrengtas paplūdimys.

Tvenkinys įrengtas 1979 m. Prie tvenkinio yra įsikūrusi kaimo turizmo sodyba.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Finnair|  |
| 

| IATA**AY** | ICAO**FIN** | Šaukinys**FINNAIR** |
| --- | --- | --- |

 |
| Įkurta | 1923 m. lapkričio 1 d. |
| Pagrindinis oro uostas | Helsinkio (Vantaa) oro uostas |
| Antriniai oro uostai | Stokholmo-Arlandos oro uostas |
| Dažno keleivio programa | Finnair Plus |
| Aljansas | Oneworld |
| Lėktuvų skaičius | 80 |
| Maršrutai | 116 |
| Šūkis | The Nordic Way (Šiaurietiškas būdas) |
| Būstinė | Vanta, Suomija |
| Vadovybė | Topi Manner |
| Tinklalapis | finnair.com |

**Finnair** – Suomijos oro linijų bendrovė, kurios būstinė yra šalies sostinėje Helsinkyje. Tai yra didžiausia Suomijos aviakompanija, vykdanti reguliariuosius ir užsakomuosius reisus į 140 pasaulio miestų ir savo flotilėje turinti 80 lėktuvų. „Finnair" yra oro linijų aljanso „Oneworld" narė.

Istorija
--------

Įkurta 1923 m. tuo metu vadinosi „Aero O/Y". Nuo 1946 m. priklauso valstybei, kuri valdo 55,8 % bendrovės akcijų. 1956 m. pradėjo vykdyti reguliarius skrydžius į Maskvą (anksčiau nei kuri nors kita Vakarų bendrovė). Nuo 1968 m. vadinasi „Finnair". 1999 m. prisijungė prie oro transporto bendrovių aljanso „Oneworld".

Galerija
--------

* Airbus A319Airbus A319
* ATR 72ATR 72
* Airbus A330Airbus A330

Išnašos
-------

1. ↑  „Finnair". Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-04-22.

Nuorodos
--------

* www.finnair.com
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gvanabaros įlanka. Palydovinė nuotrauka

**Gvanabaros įlanka** (port. *Baía da Guanabara*) – siaura Atlanto vandenyno įlanka (užutėkis) ties Brazilijos Rio de Žaneiro valstijos krantais. Vakariniame įlankos krante įsikūręs Rio de Žaneiras, rytiniame – Niterojus ir San Gonsalas. Įlankos plotas 412 km², kranto linijos ilgis 143 km. Įlankos ilgis 31 km, plotis 28 km. 1,5 km pločio sąsiauriu jungiasi su vandenynu (ties ta vieta iškilęs Cukraus Galvos kalnas). Įlankoje yra ~130 salų, salelių ir uolų. Pagrindinė – Governadoro sala; joje įsikūręs Galeano tarptautinis oro uostas. Gvanabaros įlanka intensyviai laivuojama, per ją nutiestas 13,3 km ilgio Rio de Žaneiro–Niterojaus tiltas.

Įlankos pavadinimas kilo iš tupių-gvaranių kalbų ir apytikriai reiškia „jūros prieglobstis" (*goanã-pará*). 1502 m. sausio 1 d. įlanką atrado portugalų keliautojas Gašparas de Lemošas (ar Gonsalas Koeljas). Pamanęs, kad tai didelės upės žiotys jis vietovę pavadino *Rio de Janeiro* („sausio upė"). Vėliau šiuo pavadinimu pavadintas pakrantėje išaugęs miestas, o įlanka vadinta vietiniu vardu. Dabar dėl didelės urbanizacijos įlankos vanduo smarkiai užterštas.
'| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1983 m. balandžio 1 d. (41 metai) |
| Gimimo vieta | Kaunas, Lietuva |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | pabaigęs karjerą |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2000-2002, 2005  2000, 2005  2002, 2006-2007  2003  2004-2006  2008  2009-2011  2012-2015  2016  2017 | Jėgeriai Kaunas  FBK Kaunas  Sūduva Marijampolė  LKKA Atletas Kaunas  FK Šilutė  Atlantas Klaipėda  Tauras Tauragė  Kruoja Pakruojis  Stumbras Kaunas  Šilas Kazlų Rūda |  |
|  Treniruotos komandos |
| 2020–2023  2023– | Kauno Žalgiris B  FK Kauno Žalgiris |
|  |

**Nerijus Mačiulis** (g. 1983 m. balandžio 1 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Biografija
----------

Žaidė Jėgeriai Kaunas (2000–2002; 2005), FBK Kaunas (2000, Lietuvos čempionas; 2005), Sūduva Marijampolė (2002; 2006–2007), LKKA Atletas Kaunas (2003), FK Šilutė (2004–2006), Atlantas Klaipėda (2008), Tauras Tauragė (2009–2011), FK Kruoja Pakruojis (2012–2015), FC Stumbras (2016), Kazlų Rūdos Šile (nuo 2017).

Trenerio karjera
----------------

2020 m. sausio 6 d. pranešta, kad tapo Roko Garasto asistentu Kauno Žalgiryje. 2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA A trenerio licenciją.

2023 m. vasario mėn. tapo Kauno Žalgiris B vyr. treneriu.

2024 m. A lygos pradžia FK Kauno Žalgiris klubui klostėsi nesėkmingai: po šešių turų kauniečiai buvo surinkę vos keturis taškus ir buvo paskutinėje vietoje. Klubo vadovybę atleido vyr. trenerį Glenn Stahl, o laikinuoju buvo paskirtas Nerijus Mačiulis.

įvertinimai
2023 m. pripažintas geriausiu spalio lapkričio mėnesių treneriu.

Biografija rinktinėse
---------------------

Žaidė Lietuvos jaunimo rinktinėse.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  sportas.lt naujienos: pokyčiai trenerių štabe
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* Futbolinis.lt
**Oļegs Blagonadeždins**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1973 m. gegužės 16 d. (50 metų) |
| Gimimo vieta | Ryga, Latvija |
| Ūgis | 189 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | *baigęs karjerą* |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 19911992-200220032003-20052006 | PārdaugavaSkonto FCSpartak-AlaniaSkonto FCFK Jūrmala | 1 (0)194 (19)4 (0)28 (0)23 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1993-2004 | Latvija Latvija | 71 (3) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Oļegs Blagonadeždins** (*Olegas Blagonadeždinas*, gimė 1973 m. gegužės 16 d.) – buvęs Latvijos futbolininkas, žaidęs kraštinio gynėjo pozicijoje. Didžiąją karjeros dalį praleido komandos Skonto FC sudėtyje, su kuria 13 kartų tapo Latvijos čempionu, bei 7 kartus laimėjo Latvijos taurę. Nuo 2006 m. sezono Blagonadeždinas žaidė komandoje FK Jūrmala.

Latvijos rinktinėje Olegas Blagonadeždinas debiutavo būdamas 19 metų 1992 m. liepą rungtynėse prieš Estijos rinktinę. Rinktinėje jis su pertraukomis žaidė iki 2004 m. Kartu su Latvijos rinktine Blagonadeždinas dalyvavo 2004 m. Europos čempionato finaliniame turnyre Portugalijoje, o savo paskutines rungtynes rinktinėje žaidė tų pačių metų gruodį prieš Omaną. Per 13 rinktinėje praleistų metų Blagonadeždinas sužaidė 70 rungtynių ir įmušė 2 įvarčius.

Pasiekimai
----------

* Latvijos čempionas – 13 (1992–2004)
* Latvijos taurės laimėtojas – 7 (1992, 1995, 1997, 1998, 2000–2002)

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Žemyno čempionatai** |
| Portugalija 2004 | I etapas | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Oļegs Blagonadeždins profilis svetainėje National-Football-Teams.com
**Gabrielius Maldūnas**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1993 m. balandžio 19 d. (30 metų) |
| Gimimo vieta | Panevėžys, Lietuva |
| Ūgis | 2,04 m |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Panevėžio „Lietkabelis" |
| **Pozicija** | vidurio puolėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 2015–20162016–20172017–20192019– | Hueskos „CB Peñas"Palensijos „Palencia"Kėdainių „Nevėžis"Panevėžio „Lietkabelis" | 10,0 86 |
| Šalies rinktinė |
| 2023– | Lietuva Lietuva |  |
|  |

**Gabrielius Maldūnas** (g. 1993 m. balandžio 19 d.) – Lietuvos krepšininkas, vidurio puolėjas.

Vaikystėje lankė krepšinio mokyklą Panevėžyje, 2009 m. išvyko į Holderneso mokyklą (Naujasis Hampšyras, JAV), su jos krepšinio komanda pasiekė Naujosios Anglijos parengiamųjų mokyklų atletikos tarybos (NEPSAC) finalą, buvo komandos kapitonu. Vėliau žaidė už Dartmuro koledžo (Hanoveris, Naujasis Hampšyras) komandą, kur pasižymėjo rezultatyviu žaidimu (dusyk išrinktas į *Ivy* lygos antrąjį penketuką). Universitete įgijo ekonomikos specialybę.

Profesionalo karjerą pradėjo Ispanijoje, Hueskos „CB Peñas", su kuriuo pasiekė antrosios Ispanijos lygos finalą. Kitais metais perėjo taip pat į antros lygos „Palensijos" klubą. Vėliau grįžo į Lietuvą, žaidė „Nevėžyje", „Lietkabelyje".

Pasiekimai
----------

* 2022 m. LKL antros vietos laimėtojas

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Vid. minučių | Vid. taškai | 0Vid. atk. kamuoliai0 | 0Vid. rez. perdavimai0 | 02tšk. taikl.0 | 03tšk. taikl. | Baud. m. taikl. 0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Filipinai ir kt. 2023 | **6** | 4,4 | 0,9 | 1,7 | 0,6 | 50 % | - % | - % |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gabrielius Maldūnas, *basketnews.lt*
2. ↑  Gabas Maldunas,  *Dartmouth College*
| Bato, al Chutmo ir al Aino archeologinės vietos |
| --- |
| Pasaulio paveldo sąrašas |
| 

---

 |
| **Vieta** | Omano vėliava Omanas |
| **Tipas** | Kultūrinis |
| **Kriterijus** | iii, iv |
| Pasaulio paveldo emblema **Nuoroda** | (angl.) (pranc.): 434 |
| **Regionas**\*\* | Azija |
| **Įrašymo istorija** |
| **Įrašas** | 1988  (12 sesija) |
|  |
|  **Vikiteka:** | Bato, al Chutmo ir al Aino archeologinės vietos |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše.\*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą. |

**Bato, al Chutmo ir al Aino archeologinės vietos** (arab. ٱلْمَوَاقِع ٱلْأَثَرِيَّة فِيْ بَات وَٱلْخُطْم وَٱلْعَيْن =  *Al-Mawāqiʿ al-Athariyyah fī Bāt wal-Khuṭm wal-ʿAyn*) – archeologinių vietovių kompleksas ir UNESCO pasaulio paveldo objektas (nuo 1988 m.) šiaurės Omane, Dahiros regione, 24 km į rytus nuo Ibrio, Hadžaro kalnų pašlaitėse, aplink Bato kaimą.

Tai III tūkstantmečio pr. m. e. nekropolių ir gyvenviečių liekanos – vienos geriausiai išsilaikiusių to laikotarpio archeologinių vietų pasaulyje. Kartu su monumentaliais bokštais, irigacinėmis sistemomis ir nekropoliais, šis objektas sudaro išskirtinį bronzos amžiaus erdvės pavyzdį.

Būdingi 20–25 m skersmens iš akmenų sustatyti bokštai su apskritomis išorinėmis sienomis. Seniausias, Bato bokštas datuojamas Hafito laikotarpiu, vėliausias (Kasr al Rudžumas) – vėlyvuoju Um an Naro laikotarpiu (2200–2000 m. pr. m. e.). Bato nekropolį sudaro Hafito laikotarpio „avilinių" bokštų kapavietės (tolai), pastatytos kalnų šlaituose, bei daugiau, nei 100 kerno tipo kapaviečių upės terasose. Kitas nekropolis (Kubur Džuhalas) yra al Aine, 22 km nuo Bato. Daugelis kapaviečių mažos, vienos patalpos, apskritos, pastatytos III tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje. Vėliau pastatyta ir sudėtingesnių, didesnių ir puošnesnių kapų bokštų.

Šiam archeologiniam objektui būdinga tai, kad išlikusios ir tos vietos, kur akmenys būdavo skaldomi, ir jų apdirbimo vietos, todėl galima atsekti visą nekropolių statybos eigą. Sudėtinga krašto architektūra leidžia manyti čia buvus aukštesnio socialinio išsivystymo visuomenę, su kuria sietinas šumerų tekstuose minima Magano (Omano) šalis, garsėjusia vario gavyba.

* Kapavietė al Aino (Kubur Džuhalo) nekropolyjeKapavietė al Aino (Kubur Džuhalo) nekropolyje
* al Aino (Kubur Džuhalo) nekropolisal Aino (Kubur Džuhalo) nekropolis
* Archeologinio komplekso reginysArcheologinio komplekso reginys
* Rekonstrukcija Omano nacionaliniame muziejujeRekonstrukcija Omano nacionaliniame muziejuje

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Archaeological Sites of Bat, Al-Khutm and Al-Ayn, *unesco.org*
Nanas
Nanų kepimas Irane XIX a. vid.
**Nanas** (pers. pušt. urd. نان = *nān*, hind. नान, IAST: *nān*, indonez. *naan*, mjan. နံပြား  = *naan*) – kildintos tešlos nerauginta duona, kepama tandūre arba tavoje. Paplitusi daugiausia persų kultūros paveiktuose kraštuose – Irane, Afganistane, Vidurinėje Azijoje, Pietų Azijoje, Mianmare, Indonezijoje. Persų kalboje žodis *nân* reiškia tiesiog duoną.

Nanas gaminamas iš kvietinių miltų tešlos, pakildintos su mielėmis. Neretai įmaišoma lydyto sviesto, jogurto, prieskonių. Nanas gali būti įdaromas panyro sūriu, svogūnais, prieskoniais.

Panašūs gaminiai: rotis, čapatis, puris, parota, chačiapuris ir kt.

* Nano kepimasNano kepimas
* Nanas su sūriuNanas su sūriu
* Nanas su sviestu ir česnakaisNanas su sviestu ir česnakais
* Indiškų nanų asortiIndiškų nanų asorti

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nanas (valgis)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑   *Bernard Clayton’s New Complete Book of Breads*, Bernard Clayton Jr. Donnie A Cameron. Simon and Schuster. 1987.
2. ↑  Linda Bladholm. [ 
The Indian Grocery Store Demystified: A Food Lover’s Guide to All the Best Ingredients in the Traditional Foods of India, Pakistan and Bangladesh], St. Martin’s Publishing Group, 2016.
**Halongo įlanka** (viet. *Vịnh Hạ Long*) – tai įspūdingas „Nusileidžiančiojo drakono" užutėkis, esantis į rytus nuo Vietnamo sostinės Hanojaus. Legenda pasakoja, jog Ha Long įlanką sukūrė drakonas, skridęs virš įlankos. Toje vietoje, kur jo uodega paliesdavo vandenį, atsirasdavo sala.

Per 3000 salų ir įvairių formų uolų, kyšančių iš vandens, išsibarstę po visą įlanką, kuri yra įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. Didesnės salos apaugę vešliais miškais, o kai kurios uolos – tokios stačios, kylančios iš vandens kone vertikaliai į 300 m aukštį. Dauguma salų – negyvenamos ir neturinčios pavadinimų.

Pakrantėse galima pamatyti įspūdingų uolų, susidariusių prieš milijonus metų judant žemės plokštėms ar išgraužtoms upių. Hang Dou Go uola, susidariusi maždaug prieš 50 mln. metų, stebina natūraliu gamtos menu – įvairiaspalviais stalaktitais. Kiti įspūdingi gamtos kūriniai – tai *Thien Cung* grota, *Sung Sot* ola.

Šiame užutėkyje galima išvysti ant vandens plūduriuojančias valteles. Šios nendrėmis dengtos valtys yra tarsi namai ant vandens – juose gyvena žmonės. Užutėkyje gyvena per 20 etninių grupių.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
*

Nuorodos
--------

* www.kelioniumanija.lt Archyvuota kopija 2014-08-16 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Vietname |
| --- |
|  |
| 
Hujės paminklų kompleksas (1993) · Halongo įlanka (1994) · Hojano senasis miestas (1999) · Misono šventvietės (1999) · Fongniakebango nacionalinis parkas (2003) · Tanglongo karališkoji citadelė – Hanojus (2010) · Ho dinastijos citadelė (2011) · Čangano vaizdingas kraštovaidžio kompleksas (2014) | Vietnamo vėliavaVietnamo vėliava |

 |
**Miroslav Klose**| Miroslavas Klozė |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1978 m. birželio 9 d. (45 metai) |
| Gimimo vieta | Opolė, Lenkija |
| Ūgis | 1,82 m |
| Svoris | 74 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | SS Lazio |
| **Pozicija** | Puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1999−20042004−20072007–20112011–2016 | 1. FC KaiserslauternWerder BremenBayern MunichSS Lazio | 120 (44)089 (53)098 (24)0139 (54) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2001–2014 | Vokietija Vokietija | 137 (71) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2012 m.. |

**Miroslavas Klozė** (vok. *Miroslav Klose*; lenk. *Mirosław Klose*; g. 1978 m. birželio 9 d.) – karjerą baigęs vokiečių futbolininkas.

Karjera
-------

Gimė Lenkijoje, sportininkų šeimoje – motina žaidė Lenkijos rankinio komandoje, tėvas keliose futbolo komandose. Vėliau šeima persikėlė į Prancūziją, o 1987 m. – į Vokietiją. Jie yra vokiečiai maišyti su lenkais iš Aukštutinės Silezijos.

Futbolininkas žaidė miestelio komandoje „Blaubach-Diedelkopf", 1999 metais perėjo į *FC Kaiserslautern*, kur pradžioje žaidė mėgėjų komandoje, o po metų pateko į pagrindinę sudėtį. 2001 m. kovo 24 d. M. Klose jau žaidė Vokietijos rinktinėje ir pačiose pirmose rungtynėse įmušė savo pirmąjį įvartį. 2011 m. birželio 9 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Italijos SS Lazio klubu.

2002 m. pasaulio futbolo čempionate žaidėjas įmušė 5 įvarčius ir buvo vienas rezultatyviausių turnyro žaidėjų.

2006 m. pasaulio futbolo čempionato atidarymo rungtynėse, švęsdamas savo 28-ąjį gimtadienį, įmušė du įvarčius ir buvo išrinktas geriausiu rungtynių žaidėju, taip pat įmušė du įvarčius trečiosiose grupės rungtynėse, o aštuntfinalyje dar kartą išrinktas geriausiu rungtynių žaidėju. Iš viso įmušęs 5 įvarčius M. Klose tapo rezultatyviausiu čempionato žaidėju, už tai apdovanotas „Auksinio Batelio" prizu. M. Klose taip pat tapo visų laikų rezultatyviausiu pasaulio futbolo čempionato žaidėju (su 16 įvarčiu) po 2014 m. pasaulio futbolo čempionato. Tų pačių metų rugpjūtį jis pasitraukė iš rinktinės.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Korėja-Japonija 2002 | 2 vieta | 7 | 5 | 1 | 0 | 0 |
| Vokietija 2006 | 3 vieta | 7 | 5 | 0 | 0 | 0 |
| Pietų Afrika 2010 | 3 vieta | 5 | 4 | 1 | 1 | 0 |
| Brazilija 2014 | 1 vieta | 5 | 2 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Portugalija 2004 | I etapas | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Austrija-Šveicarija 2008 | 2 vieta | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 |
| Lenkija-Ukraina 2012 | pusfinalis | 5 | 1 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miroslav Klose** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Miroslav Klose profilis svetainėje National-Football-Teams.com
2. ↑
| Galėகாலிගාල්ල |
| --- |
| *Galės miestas* |
|  |
| 

GalėGalė

6°03′0″ š. pl. 80°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.05000°š. pl. 80.20000°r. ilg.﻿ / 6.05000; 80.20000﻿ (Galė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Šri Lankos vėliava Šri Lanka |
| **Rajonas** | rajonas |
| **Provincija** | Pietų provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 99 478  |
| **Plotas** | 16,5 km² |
| **Tankumas** (2011) | 6 029 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Galė |

**Galė** (sinh. ගාල්ල  = *Gālla*, tamil. காலி  = *Gālī*) – miestas pietvakarių Šri Lankoje, Indijos vandenyno pakrantėje, 119 km į pietus nuo Kolombo; Pietų provincijos centras. Jūrų uostas. Praeina Kolombo–Mataros geležinkelis ir plentas. Žemės ūkių žaliavų perdirbimas. Išvežamas grafitas, kopra.

Galėje yra XVI a. portugalų tvirtovė, Šv. Marijos katedra (1864 m.), Šivos šventykla, nacionalinis jūrų muziejus, nacionalinis stadionas. Galėje išlikę nemažai portugalų kolonijinės architektūros statinių, todėl senamiestis su Galės tvirtove 1988 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Istorija
--------

Galės uostas žinomas nuo senovės. Pasak vieno spėjimų, tai galėtų būti Senajame Testamente minimas Taršišo uostas. Čia nuo seno lankėsi arabų, persų, graikų, indų pirkliai. Senovėje miestas vadintas *Gimhathiththa*. XIV a. čia lankėsi žymus keliautojas Ibn Batuta (miestą vadina *Qali*). 1411 m. uostą aplankė kinų keliautojo Dženg He ekspedicija, ir paliko atminimo įrašą akmenyje kinų, tamilų ir persų kalbomis. 1502 m. Galėje išsilaipino Lorenso de Almeidos portugalų ekspedicija. Nuo tada miestas buvo pavaldus portugalams, kurie čia pastatė tvirtovę, įsteigė jėzuitų misiją, bet 1640 m. Galę užkariavo olandai. 1796 m. miestas atiteko britams. Iki XIX a. Galė buvo svarbiausias Ceilono uostas.

* Galės mečetėGalės mečetė
* Švyturys Galės tvirtovėjeŠvyturys Galės tvirtovėje
* Gatvė Galės tvirtovėjeGatvė Galės tvirtovėje
* PaplūdimysPaplūdimys

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 107


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Šri Lankoje |
| --- |
|  |
| Materialusis | 
Šventasis Anuradhapuros miestas (1982) · Senovinis Polonaruvos miestas (1982) · Senovinis Sigirijos miestas (1982) · Šventasis Kandžio miestas (1988) · Sinharadžos miško draustinis (1988) · Galės senamiestis ir jo įtvirtinimai (1988) · Rangirio Dambulos urvų šventykla (1991) · Šri Lankos Centrinės aukštumos (2010) | Šri Lankos vėliavaŠri Lankos vėliava |
|  |
|  Nematerialusis | 
*Rūkada Nātya*, tradicinis marionečių teatras Šri Lankoje (2018) · Tradicinis Dumbara Rata Kalala gaminimo amatas (2021) |

 |
| Kelimutu |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Indonezija Indonezija |
|  |
| Aukštis | 1639 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |  |
|  |
| Aktyvumas | užgesęs |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1968 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 8°46′0″ p. pl. 121°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿8.76667°š. pl. 121.81667°r. ilg.﻿ / 8.76667; 121.81667 |

**Kelimutu** (indonez. *Gunung Kelimutu*) − ugnikalnis Indonezijoje, Floreso saloje, Rytų Nusa Tengaros provincijoje.

Kelimutu, vienas iš daugybės Floreso salos užgesusių ugnikalnių yra įžymus savo trimis ežerais, esančiais daugiau kaip 1600 m aukštyje. Saloje yra apie 14 veikiančių ugnikalnių ir čia dažni žemės drebėjimai. Nenusakomų spalvų ežerai telkšo vienas šalia kito. Dar ne taip seniai jų vanduo buvęs trijų spalvų − juodos, kaštoninės ir mėlynos. 1960 m. jie buvo balintos kavos, raudonai rudos ir mėlynos spalvos. Prieš trisdešimt metų jų spalva buvo panaši į dabartinę − juodą, žalią ir blyškiai žalsvą (turkio spalvos).

Iki šiol dar niekas neatskleidė, kodėl tokios ežerų spalvos ir kodėl jos keičiasi. Ežerai glūdi karštose įdubose ir ten dėl nežinomų priežasčių pasikeičia jų spalva. Manoma, kad šiuos pokyčius daro vykstantys cheminiai procesai, kuriuos lemia ugnikalnio išskiriamos dujos. Taip pat teigiama, jog ežerų spalva priklauso nuo deguonies kiekio: jei jo trūksta, ežero vanduo įgauna žalsvą atspalvį, o jei yra deguonies perteklius, vanduo nusidažo raudona ar net juoda spalva.

Galerija
--------

* 
* 
* 
*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kelimutu** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kelimutu Archyvuota kopija 2013-02-18 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
| **Ana Kaziučic** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | rus. *Анна Казючиц* |
| Visas vardas | Anna Kaziučic |
| Gimė | 1983 m. birželio 10 d. (40 metų)Norilskas, Rusija |
| Tautybė | Rusė, baltarusė |
| Pilietybė |  Rusija,  Baltarusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Ana Kaziučic** (g. 1983 m. birželio d. Norilske) – baltarusių kilmės Baltarusijos ir Rusijos aktorė.

Labiausiai žinoma dėl vaidmenų „1944 m. rugpjūtyje" (2001 m.), „Julytė" (2009 m.) ir „Iš kur atsiranda vaikai?" (2008 m.)

Vaidmenys
---------

2004 m. ji baigė B. V. Ščiukino vardo aukštosios teatro mokyklos vaidybos skyrių (kurso meno vadovas E. Kniazevas).

1998 m. debiutavo baltarusiškame filme „Nudegimas", po dvejų metų pasirodė Jurijaus Morozo „Kamenskaja". Filmavosi Michailo Ptašuko filme „1944 metų rugpjūtyje", Viačeslavo Nikiforovo mini seriale „Bevardė aukštyje" ir kituose sėkmės ir pripažinimo sulaukusiuose projektuose.

2005 m. suvaidino pirmąjį pagrindinį vaidmenį dramoje apie meilės kvadratą „Mes mirsime kartu".

Vėliau aktorė vaidino labai aktyviai, filmavosi serialuose „Kapitono vaikai", „Tavo pasaulis", „O, mamyte! ..", „Blogas kraujas", „Džentelmenai bendražygiai", „Pensilvanija" ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru