recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Algirdas Garliauskas** (1932 m. sausio 10 d. Pavyžintyje, Saldutiškio valsčiuje – 2019 m. birželio 24 d. Vilniuje) – Lietuvos informatikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1955 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1977 m. technikos mokslų daktaras.

1968–1978 m. TSRS mokslų akademijos Aukštųjų temperatūrų instituto mokslo darbuotojas. 1978–1980 m. dėstė Maskvos valdymo institute. Nuo 1982 m. Matematikos ir kibernetikos instituto (nuo 1990 m. Matematikos ir informatikos institutas) Neuroinformatikos laboratorijos vadovas. 1982–2000 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas. Nuo 1984 m. profesorius. 1999 m. stažavo Tokijo RIKEN institute. Nuo 1989 m. Lietuvos mokslininkų sąjungos Informatikos skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. Sinergetinio smegenų mokslo tyrimo centro tarybos vadovas.

Mokslinė veikla
---------------

Svarbiausi darbai iš energetinių sistemų modeliavimo, dirbtinio intelekto, neurosistemų chaoso reiškinių netiesinės dinamikos ir smegenų vizualinės žievės topologijos modeliavimo. Parašė 5 monografijas.

Bibliografija
-------------

* Sudėtingų tinklų sisteminė analizė ir optimizacija, su V. Feiginu, 1989 m. rusų k.
* Neurotinklų chaoso analizė, 1998 m. anglų k.
* Neurotinklų chaoso modeliavimo aspektai, 2003 m. anglų k.

Įvertinimas
-----------

* 1987 m. LTSR valstybinė premija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Garliauskas. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-12-03. Nuoroda tikrinta 2023-02-16.
2. ↑  *Algirdas Garliauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 430 psl.
Koordinatės: 53°23′š. pl. 22°56′r. ilg.﻿ / ﻿53.39°š. pl. 22.93°r. ilg.﻿ / 53.39; 22.93

| Kalinuvkos valsčius |
| --- |
| Laikotarpis: 1919 – 1954 m. |
| 


 |
| Apytikrė valsčiaus vieta dabartinės Lenkijos žemėlapyje |
| **Adm. centras:** | Kalinuvka Koscelna |
|  |
| Lenkija Lenkija |
| Balstogės vaivadija | Balstogės apskritis (1919–1939) |
|  |
| Lenkija Lenkija |
| Balstogės vaivadija | Balstogės apskritis (1945–1954)  Monkų apskritis (1954) |
|  |
|  |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Kalinuvkos valsčius** (lenk. *gmina Kalinówka*) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Kalinuvka Koscelna.

Istorija
--------

Įkurtas po I pasaulinio karo. 1952 m. liepos 1 d. įkurtos 37 gromados. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, 1954 m. balandžio 1 d. apsikeista teritorijomis su Korycino valsčiumi (3 gromados prijungtos ir 4 perduotos), prijungtos 2 gromados iš Obrubnikų valsčiais ir perduotas 1 kaimas Čarna Vesės valsčiui. Netrukus valsčius 1954 m. rugsėjo 29 d. panaikintas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 r. PRL, GUS, Warszawa
2. ↑  Dz.U. z 1954 r. nr 6, poz. 15
3. ↑  Dz.U. 1954 nr 43 poz. 191
| Kališaslenk. *Kalisz* |
| --- |
|              |
| *Kališo senamiestis ir šv. Mykolo katedra* |
|  |
| 

KališasKališas

51°46′00″ š. pl. 18°05′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.76667°š. pl. 18.08333°r. ilg.﻿ / 51.76667; 18.08333﻿ (Kališas)Koordinatės: 51°46′00″ š. pl. 18°05′00″ r. ilg.﻿ / ﻿51.76667°š. pl. 18.08333°r. ilg.﻿ / 51.76667; 18.08333﻿ (Kališas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Didžiosios Lenkijos vaivadija |
| **Apskritis** | Kališo apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 99 106  |
| **Plotas** | 69,4 km² |
| **Tankumas** (2020) | 1 428 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Kališas |

**Kãlišas**  (lenk. *Kalisz*) – miestas-apskritis pietvakarių Lenkijoje, prie Prosnos upės. Išvystyta tekstilės, mašinų, chemijos, siuvimo, maisto pramonė, anksčiau buvo gaminami pianinai „Calisia".

Kališe veikia aukštoji specialioji mokykla, Poznanės universiteto, ekonomikos akademijos, aukštosios politechnikos mokyklos filialai, užsienio kalbų mokytojų kolegija, kunigų seminarija, teatras, filharmonija, simfoninis orkestras, Kališo žemės muziejus. Vyksta tarptautiniai džiazo pianistų, mušamųjų instrumentų muzikos festivaliai, tarptautiniai sporto renginiai.

Kališas žymus savo istoriniu senamiesčiu su barokine Šv. Mykolo bažnyčia (~1253 m. perstatyta 1612 m.), gotikiniu XV–XVI a. Laterano kanauninkų vienuolynu, Šv. Stanislovo Vyskupo bažnyčia (~1266 m. perstatyta 1599–1632 m.), barokiniu pranciškonų vienuolynu, Švč. Mergelės Marijos Aplankymo bažnyčia (XVI–XVII a.), Šv. Stanislovo ir Vaitiekaus bažnyčia (1595 m.), buv. bernardinų vienuolynu, nazaretiečių vienuolynu (XVII a.), Šv. Jono Nepomuko kapinių koplyčia ir kt.

Etimologija
-----------

Manoma, jog pavadinimas *Kalisz* kilo iš keltų kalbos termino *cal*, kuris reiškia upelį, arba iš slaviškos šaknies *kal-*,reiškiančios purvynę, pelkę.

Istorija
--------

Kališas (*Calisia*) II a. minimas Klaudijaus Ptolemėjaus. XI a. pastatyta pirmoji bažnyčia. XIII a. tapo kunigaikštystės sostine. 1343 m. Kališe Lenkija sudarė taiką su Vokiečių ordinu. XIV a.–XVII a. pirmoje pusėje Kališas labai plėtėsi. XVI a. tapo protestantizmo centru. 1585–1773 m. čia veikė jėzuitų kolegija.

Nuo 1837 m. vaivadijos centras. 1867–1918 m. buvo Kališo gubernijos ir Kališo apskrities centras. XIX–XX a. plėtota tekstilės pramonė.

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. 
4. ↑
5. ↑  Pasaulio vietovardžių žodynas. – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006–2014. (VLKK versija)
6. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 187
7. ↑   В. А. Никонов. *Краткий топонимический словарь*. Москва: Мысль, 1966.
8. ↑  Kalisz. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-06-11).
9. ↑  *Kalisz*. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, T. III (Haag — Kępy). Warszawa, 1882, 685 psl. **(**lenk.**)**
**Yamaha**|  |
| Pilnas pavadinimas | Yamaha Motor Racing Srl |
| Komandos bazė | Džerno fi Lesmo, Italija |
| Komandos vadovas | Lin Jarvis |
| Lenktynininkai | 46 Valentino Rossi  99 Jorge Lorenzo |
| Motociklas | Yamaha YZR-M1 |
| Padangos | Bridgestone |
| Lenktynininkai čempionai | 2004 m. Valentino Rossi  2005 m. Valentino Rossi  2008 m. Valentino Rossi  2009 m. Valentino Rossi  2010 m. Jorge Lorenzo |
| Praėjęs sezonas | 2009 m. |
| Laimėta vieta | 1 (386 taškai) |
|  |

**Yamaha Motor Racing** – Italijos motociklų komanda, šiuo metu lenktyniaujanti Moto GP čempionate. Ji priklauso Yamaha Motor Corporation kompanijai. Šiuo metu komanda lenktyniauja oficialiu **FIAT Yamaha** pavadinimu. Komanda buvo įkurta 1999 m. Iš pradžių komandos būstinė buvo Olandijoje, tačiau nuo 2002 m. jis perkelta į Italiją.

Pirmus metus komanda nepasiekė didelių pergalių, tačiau viskas pasikeitė su italo Valentino Rossi atėjimu į komandą 2004 m. Tą sezoną italas pelnė 9 pergales ir tapo čempionu. Per kitus 5 metus italas su šia ekipa tapo dar 3 kartus čempionu. 2009 m. sezone abu komandos lenktynininkai – ispanas Jorge Lorenzo ir italas V. Rossi – kovo dėl čempiono titulo; stipresnis buvo italas.

Nuorodos
--------

* yamaha-racing.com/motogp Oficiali komandos svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ūsuotieji Pitai** – taip buvo vadinami senosios kartos mafijos bosai, prisilaikantys tam tikrų moralinių taisyklių: nepriimti į šeimą ne sicilietiškos kilmės žmonių, didesnį prioritetą teikti vendetoms, nei verslui ir panašiai. Garsiausi Ūsuotieji Pitai buvo Salvatorė Maranzano ir Džo Maserija.

Galutinai tokio tipo gangsteriai buvo išnaikinti (tiesiogine prasme) 1928–1931 Kastelamarezės kare, naujai kylančiai gangsterių kartai supratus, kad Ūsuotųjų Pitų ideologija užkerta kelią gauti didesniam pelnui. Naujosios mafijos pagrindinis tikslas buvo kuo didesnis pelnas be jokių skrupulų, tai buvo racionaliai mąstantys žmonės. Nelikus Ūsuotųjų Pitų, smarkiai sumažėjo šeimų tarpusavio karų.

Vėlesniais laikais JAV šis terminas įgijo kitą reikšmę ir buvo pradėtas taikyti naujai iš Sicilijos atvykusiems mafijozams. Dabar jis jau daugiau reiškė pagarbą dėl mafijos tradicijų laikymosi, disciplinos ir panašiai, o ne panieką, kaip anksčiau.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RStraipsnių apie mafiją serija |
| --- |
|  |
| Istorija | 
Ūsuotieji Pitai · Havanos konferencija |
|  |
| Gangsteriai | 
Laimingasis Lučiano · Vilis Moretis · Al Kaponė · Andželas Bruno · Mejeris Lanskis |
|  |
| Organizacijos | 
Sindikatas · Murder, Inc. |

 |
| Padubysio piliakalnis |
| --- |
| Piliakalnio šlaitas nuo Dubysos pusės |
| 

Padubysio piliakalnisPadubysio piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°23′56.7″ š. pl. 23°14′30.8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.399083°š. pl. 23.241889°r. ilg.﻿ / 55.399083; 23.241889Koordinatės: 55°23′56.7″ š. pl. 23°14′30.8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.399083°š. pl. 23.241889°r. ilg.﻿ / 55.399083; 23.241889 |

 |
| Vieta | Raseinių rajonas |
| Seniūnija | Raseinių seniūnija |
| Aukštis | 30 m |
| Plotas | 60x10-32 |
| Naudotas | I tūkstantmetis - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1967 |
| Registro Nr. | AR900 / 5587 /A379P |

**Padubysio piliakalnis**, vadinamas *Kaukuru, Kaimele* – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybėje, Padubysyje į šiaurės rytus nuo Kengių, Raseinių seniūnija. Pasiekiamas iš plento Raseiniai – Grinkiškis Kybartėliuose, Dubysos slėnyje pasukus į dešinę pietų kryptimi ir pavažiavus pradžioje asfaltuotu, vėliau gruntiniu keliu 2 km, yra 100 m į dešinę vakaruose, prieš didesnį upelį, matyti šlaito dalis.

Piliakalnis
-----------

Ant piliakalnio. Vaizdas Į Dubysą
Kaukuro daugiakamienė liepa
Piliakalnis įrengtas Dubysos dešiniojo kranto aukštutinės terasos kyšulyje, iš dviejų pusių jį juosia bevardžiai upeliai. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 60 m ilgio,10-32 m pločio. Jos pietryčių pakraštyje supiltas 0,7 m aukščio, 12 m pločio pylimas, 3 m žemiau jo yra 9 m pločio terasa. Šiaurės vakarų pakraštyje supiltas 2 m aukščio, 13 m pločio pylimas, kurio išorinis 3 m aukščio šlaitas leidžiasi į 18 m ilgio, 10 m pločio, 2 m gylio griovį. Pietiniame šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra 11 m ilgio, šiaurėje 25 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 30 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės šiaurės vakarų dalis - bulviarūsių. Piliakalnis dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais medžiais.

Į šiaurės vakarus nuo piliakalnio nurodomas papilys, 25 m atstumu nuo piliakalnio skersai atskirtas 11 m pločio, 1 m gylio įdubimu - galbūt grioviu. Visa ši teritorija labai suardyta bulviarūsių.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečių - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 78100 m².

Tyrimai
-------

1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Lyduvėnų I piliakalnis 15 km Lyduvėnų II piliakalnis 15 km | Šiaulelių piliakalnis 12 km  Tytuvėnų piliakalnis 22 km | Zvėgių piliakalnis 11 km  vaitiekūnų piliakalnis 27 km |  |
| Galkaičių piliakalnis 17 km  Ižiniškių piliakalnis 26 km |  | Plinkaigalio piliakalnis 25 km  Vosbučių piliakalnis 25 km |
| Kalnujų piliakalnis 12 km  Raseinių piliakalnis 7 km | Gabrieliškių piliakalnis 11 km  Kejėnų piliakalnis 11 km | Betygalos piliakalniai 9 km  Ročiškės piliakalnis 13 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 120 (Nr. 501).

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.166
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 145.

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalniai. Padubysys
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Isopyrum** |
| --- |
| Trilapė bligna (Isopyrum thalictroides)Trilapė bligna (*Isopyrum thalictroides*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Vėdrynažiedžiai  *( Ranunculidae)* |
| Šeima: | Vėdryniniai  *( Ranunculaceae)* |
| Gentis: | Bligna  *( Isopyrum)* |

 |

**Bligna** (*Isopyrum*) – vėdryninių (*Ranunculaceae*) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš gr. izos – lygus, vienodas ir *pyros* – kviečiai, vaisius. Daugiamečiai žoliniai augalai, paplitę šiaurės pusrutulio vidutinio klimato juostoje. 

Lietuvoje auga viena rūšis – trilapė bligna (*Isopyrum thalictroides*). **Pav.** Žydi balandžio – gegužės mėn. Auga ūksminguose lapuočių miškuose. Visos augalo dalys nuodingos. Rūšis Lietuvoje labai reta, įrašyta į Raudonąją knygą.
| Bledasslovėn. *Bled* |
| --- |
| *Miestą supantis Bledo ežeras* |
|  |
| 

BledasBledas

46°22′7.69″ š. pl. 14°6′50.31″ r. ilg.﻿ / ﻿46.3688028°š. pl. 14.1139750°r. ilg.﻿ / 46.3688028; 14.1139750﻿ (Bledas)Koordinatės: 46°22′7.69″ š. pl. 14°6′50.31″ r. ilg.﻿ / ﻿46.3688028°š. pl. 14.1139750°r. ilg.﻿ / 46.3688028; 14.1139750﻿ (Bledas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Slovėnijos vėliava Slovėnija |
| **Savivaldybė** | Bledo savivaldybė |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 5 252  |
| **Altitudė** | 507,7 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.bled.si |
|  **Vikiteka** | Bledas |

**Bledas** (slovėn. *Bled*, vok. *Veldes*) – miestas šiaurinėje Slovėnijoje, Krajinos regione, Julijos Alpėse; savivaldybės centras. Šalia miesto telkšo Bledo ežeras. Miestas yra populiarus kurortas.

Pavadinimo kilmė
----------------

Miestas rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1004 m. *Ueldes* (1011 m. *Veldes*) vardu. Pavadinimo kilmė nėra žinoma, bet, manoma, kad pavadinimas kilęs iš senosios slavų kalbos. Vokiškas pavadinimas *Veldes*, manoma, buvo pasiskolintas iš senosios slovėnų k. (*Beldъ*) 800 m. arba kilo iš to paties rašytinio šaltinio sen. slavų kalba kaip ir Slovėnijos pavadinimas.

Istorija
--------

Krainos markai priklausęs Bledo miestas minimas nuo 1004 m. Bledo pilis paminėta 1011 m. akte, kurio sąlygomis imperatorius Henrikas II ją perdavė Brikseno vyskupui Adalberonui. Kartu su Kraina, Bledas atiteko Rudolfo I valdžion, kuomet šis 1278 m. Marchfeldo mūšyje nugalėjo Otokarą II. 1364–1919 m. buvo Krainos kunigaikštystės sudėtyje, išskyrus laikotarpį nuo 1809 iki 1816 m. kai priklausė Napoleono I suformuotoms Ilyrijos provincijoms.

1918 m. iširus Austrijai-Vengrijai, Bledas atiteko Jugoslavijos karalystei ir tapo Karadžiordževičių giminės vasarine rezidencija. Tęsdamas šią tradiciją, Jugoslavijos vadovas Josifas Broz Titas 1947 m. mieste įkūrė savo rezidenciją.

Sportas
-------

### Futbolas

* NK Bled – futbolo klubas.
* „Bled Sports Centre" futbolo stadionas.

### Irklavimas

1966, 1979, 1989 ir 2011 m. miesto apylinkėse vyko pasaulio akademinio irklavimo čempionatas.

### Šachmatai

1961 m. mieste įsikūrusiame *Grand Hotel Toplice* viešbutyje vyko vieni svarbiausių tarptautinių šachmatų turnyrų istorijoje. 2002 m. mieste buvo surengta 35-oji Šachmatų olimpiada.

Miestų partnerystė
------------------

* Italija Briksenas, Italija
* Austrija Veldenas prie Verterio, Austrija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Snoj, Marko. 2009. *Etimološki slovar slovenskih zemljepisnih imen*. Ljubljana: Modrijan and Založba ZRC, p. 65.
2. ↑  Bezlaj, France (ed.). 1977. *Etimološki slovar slovenskega jezika,* vol. 1, A–J. Ljubljana: SAZU, p. 26.
**Antanas Radušis** (1848 m. birželio 12 d. Oranuose, Gižų valsčiuje – 1918 m. rugsėjo 4 d. Šilavote, dab. Prienų raj) – Lietuvos kunigas, draudžiamos spaudos platintojas ir švietėjas, tautosakininkas.

Biografija
----------

Antkapinis paminklas Šilavoto kapinėse
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, kur kartu Petru Kriaučiūnu dalyvavo slaptame lietuviškame moksleivių būrelyje. Vėliau studijavo Seinų kunigų seminarijoje, kurią baigęs vikaravo Punske. Po to sielovados darbą tęsė Šakiuose ir Ūdrijoje. Pastarajame kaime 1891 m. padidino ir aptvėrė kapines, talkindamas žinomam knygnešiui kunigui Martynui Sederavičiui platino draudžiamą lietuvišką spaudą. Bendradarbiavo su J. Kancleriu, J. Anatanavičiumi ir kitais knygnešiais. Ūdrijos apylinkėse surinko daug lietuvių liaudies dainų tekstų ir užrašė jų melodijas. Jų rinkinį perdavė bibliografui E. Volteriui.

Po kunigavimo Skriaudžių bažnyčioje, 1896 m. buvo paskirtas klebonu į naujai steigiamą parapiją Šilavoto kaime. Pirmiausiai pastatė kleboniją, užveisė sodą ir pradėjo kaupti medžiagas naujos bažnyčios statybai. Plytoms gaminti kaime buvo įsteigtas nedidelis fabrikėlis, vietoje buvo gesinamos ir kalkės. Valstiečiai iš aplinkinių laukų privežė akmenų ir ant aukštoko kalnelio prasidėjo bažnyčios statyba. Galiausiai 1902 m. spalio 28 d. buvo konsekruota nauja Šilavoto Švenčiausios Jėzaus Širdies bažnyčia. Iš jos bokšto 20 km spinduliu matomos gretimos apylinkės. Iki Pirmo pasaulinio karo šventovė buvo Prienų parapijos filija, o vėliau tapo parapijine bažnyčia.

1902 m. klebonijoje kaimo vaikams buvo įsteigta pradžios mokykla. Atgavus lietuvišką spaudą Antanas Radušis dar labiau ėmė skatinti parapijiečius šviestis ir netrukus savaitraštį „Šaltinis" prenumeravo jau 80 šeimų. Klebonas ir pats nevengė publicistinės veiklos – dar anksčiau buvo „Varpo" leidimo komiteto narys, vėliau bendradarbiavo „Tėvynės sarge", „Šaltinyje". Šilavoto apylinkėse šviesuolis kunigas tęsė kraštotyrinį darbą, čia ir Ūdrijoje surinktas 180 liaudies dainų perdavė kompozitoriui Stasiui Šimkui. 1905 m. dalyvavo Didžiajame Vilniaus Seime.

1909 m. Šilavote lankėsi Antano Radušio gimnazijos draugas Jonas Basanavičius ir į fonografo volelius įrašė klebono sukviestų bažnyčios giedotojų dainuotas liaudies dainas. Šiandien įrašai saugomi Lietuvių literatūros ir tautosakos institute Vilniuje.

Bažnyčia buvo įrenginėjama ir po jos įšventinimo – 1908 m. sumontuoti Dancige pagaminti vargonai, apskardintas stogas. Prie bažnyčios esančiose kalvose kartu su šilavotiškiais kunigas Radušis pasodino apie 12 000 spygliuočių. Suvešėję medžiai ir šiandieną džiugina kaimiečius žaliuojančia giria, vadinama *Trakeliu*. Praūžęs pasaulinis karas bažnyčiai pridarė nemažai žalos: buvo nuplėšta dalis stogo, apgriautas vienas iš jos bokštų. Besirūpindamas remontu klebonas Antanas Radušis mirė. Palaidotas Šilavoto kapinėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Benjaminas Kaluškevičius. *Antanas Radušis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011. 428 psl.

Nuorodos
--------

* Apie Antano Radušio veiklą Šilavote Archyvuota kopija 2009-03-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Xzibit |
|  
Xzibit koncertuoja gyvai Berlyne, 2007 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Alvin Nathaniel Joiner |
| Gimė | 1974 m. rugsėjo 18 d. (48 metai) Jungtinės Amerikos Valstijos Detroitas, Mičiganas |
| Kilmė | Los Andželas, Kalifornija, JAV |
| Žanrai | hip hop |
| Veikla | Repo muzikos atlikėjas, TV laidų vedėjas, aktorius |
| Aktyvumo metai | 1995–dabar |
| Įrašų kompanija | Loud (1995–2003) Sony (2003–2005) Open Bar (1999–dabar) Koch (2006–dabar) |
| Susijusi veikla | Tha Alkaholiks, Snoop Dogg, Ras Kass, Saafir, Strong Arm Steady, Dr. Dre, Kurupt, Eminem, The Game |
| Svetainė |  |

**Alvin Nathaniel Joiner IV** (g.1974 m. rugsėjo 18 d.), visiems geriausiai žinomas kaip **Xzibit**, yra amerikiečių repo muzikos atlikėjas, aktorius ir TV laidų, tokių kaip „Pimp my ride" vedėjas.

Xzibit gimė Detroite, o užaugo Naujojoje Meksikoje esančiame Albukerko mieste.

Ankstesnis gyvenimas
--------------------

Alviną, dar visai mažą, išmokė rašyti mama, kuri tragiškai žuvo kai Alvinui tebuvo devyneri. Tėvas netrukus vedė kitą moterį ir persikėlė gyventi į Albukerką, kur Alvinas praleido savo paauglystę.

Būdamas trylikos, pradėjo domėtis repu ir pats kurti repo tekstus. Kaip sakė pats Xzibit, visko ko jis klausydavosi: LL Cool J, Ice Cube, Kool G Rap, tėvas su pamote, kurie buvo Jehovos liudytojai, tuoj pat atimdavo ir sunaikindavo. Tačiau tai neužgesino Alvino aistros repui.

Būdamas 14-17 metų, didžiąją dalį laiko praleisdavo Albukerko gatvėse, kur ne kartą buvo patekęs į nemalonumus ir už ginklo laikymą net išmestas iš mokyklos.

Karjera
-------

Xzibit pradėjo repo karjerą įstodamas į Likwit Crew (Likwit Draugiją), kurioje buvo ir grupė The Alkoholiks ir atlikėjas King T. Po 1995 m. su Likwit Crew vykusių gastrolių, 1996 m. Xzibit išleido pirmąjį savo solinį albumą „At the Speed of Life".

Diskografija
------------

### Soliniai albumai

* 1996: *At the Speed of Life*
* 1998: *40 Dayz & 40 Nightz*
* 2000: *Restless*
* 2002: *Man Vs. Machine*
* 2004: *Weapons of Mass Destruction*
* 2006: *Full Circle*
* 2008: *Xzibit's seventh studio album*

Filmografija
------------

* 1997: *Rhyme & Reason* vaidina patį save
* 2000: *Up In Smoke Tour*
* 2000: *Tha Eastsidaz*
* 2001: *The Wash* vaidina Wayne
* 2002: *8 Mile*
* 2002: *G-TV*
* 2002: *The Country Bears* vaidina patį save
* 2004: *Full Clip* vaidina Duncaną
* 2004: *Strong Arm Steady*
* 2005: *XXX: State of the Union* vaidina Zeke’ą
* 2005: *Derailed* vaidina Dexterį
* 2006: *Hoodwinked* įgarsina Bosą Grizlį
* 2006: *Gridiron Gang* vaidina Malcolm Moore

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Xzibit** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali Xzibit internetinė svetainė
* Xzibit svetainėje Last.fm
| Blendžiava |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 30 km |
| **Baseino plotas** | 86 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1,06 m³/s |
| **Ištakos** | Plungės rajonas |
| **Žiotys** | Salantas |
| **Šalys** | Lietuva |

**Blendžiava** – upė Žemaitijoje; Salanto kairysis intakas. Prasideda 6 km į pietus nuo Platelių, Žemaitijos nacionaliniame parke. Teka vakarų ir šiaurės vakarų kryptimi Plungės ir Kretingos rajonais. Įteka į Salantą 4 km nuo jo žiočių, į pietryčius nuo Nasrėnų. Pats žemupys patenka į Salantų regioninį parką.

Intakai: Karvė, Kūlupis (dešinieji), Jonupis (kairysis).

Vidutinis nuolydis 358 cm/km. Žemupio vaga labai vingiuota. Prie Blendžiavos esančios gyvenvietės: Kadaičiai, Šateikiai, Reketė.

Upėvardis dažniausiai siejamas su augalu pavadinimu *blindė, blendė, blindis*, nors galima sieti ir su *blandus* bei *blęsti* („niauktis, blaustis, giedrytis").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Blendžiava*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 268
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Yan Fu
**Yan Fu** (liet. *Jan Fu*; 1853 m. gruodžio 10 d. – 1921 m. spalio 27 d.) – vienas iš XIX a. pab. reformatoriško judėjimo Kinijoje idėjinių lyderių.

Biografija
----------

Yan Fu statula
Yan Fu gimė 1853 m. Fujian provincijoje. Būdamas keturiolikos jis įstojo į laivybos mokyklą, kurią baigus, buvo išsiųstas mokytis į Angliją. Grįžęs Yan Fu dėstė įvairiose laivybos akademijose, mokyklose, vėliau tapo Pekino universiteto rektoriumi. Yan Fu taip pat buvo vienas iš labai nedaugelio to meto kinų, mokėjusių užsienio kalbą (jo atveju – anglų). Kaip ir kiti reformatoriai, Yan Fu buvo prislėgtas esamos šalies politinės padėties ir siekė spręsti problemas, pripažindamas, kad Kinijai trūksta kai kurių vakarietiškų mokslo žinių. Yan Fu aktyviai rašė straipsnius periodikoje, vertė specialiąją užsienio literatūrą. Jo išversta T. Huxley knyga „Evoliucija ir etika" tapo ypač populiari reformatoriškai nusiteikusiųjų tarpe, mat knygoje Darvino evoliucijos teorija buvo pritaikoma visuomenei ir padėjo palaikyti teoriją, kad kinų kaip tautos išlikimas priklauso tik nuo jos pačios sugebėjimo stiprėti ir adaptuotis prie kintančių aplinkybių. Visgi, nors Yan Fu padarė didžiulę įtaką būsimiesiems reformatoriams (ypač Liang Qichao), pats tiesiogiai reformatoriškame judėjime jis nedalyvavo ir liko tik idėjiniu lyderiu.

Nuorodos
--------

* Keletas jo darbų internete Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto. įskaitant ir angliškas „Evoliucija ir etika" vertimas
**Zita Bandzaitienė** (g. 1942 m. sausio 1 d. Šeduva) – Lietuvos botanikė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1966 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1999 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė

Nuo 1966 m. dirbo Botanikos institute; 1982–1994 m. mokslinė sekretorė.

Sutuoktinis Antanas Rimvidas Bandzaitis.

Mokslinė veikla
---------------

Tiria augimo sąlygų įtaką natūraliose augavietėse augančių bruknių biologijos savybėms, derėjimo dėsningumus, uogų ir lapų cheminę sudėtį, bruknynų atžėlimą nupjovus ar po gaisro, bruknių generatyvinio ir vegetatyvinio dauginimo bei auginimo galimybes.

Bibliografija
-------------

* Vaistiniai augalai, su kitais, 1969 m.
* Lietuvos laukiniai vaisiniai augalai, su kitais, 1983 m.
* Retesnieji sodo augalai, su kitais, 1990 m.
* Bruknės, Valstiečių laikraštis, 2002 m. bendraautoriai Remigijus Daubaras, Juozas Labokas ISBN 9986-847-59-1

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Zita Bandzaitienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 603 psl.
**Antanas Stulga** (1894 m. spalio 23 d. Šiaudalių k. Šilalės valsč. Raseinių apskr. -1982 m. birželio 9 d. Čikagoje, IL – JAV), vargonininkas, chorvedys, stomatologas.

Biografija
----------

1913 m. atvykęs į JAV, 1918–1922 m. mokėsi L. van Beethoveno konservatorijoje fortepijono, harmonijos ir kitų muzikos disciplinų, įgijo muzikos mokytojo diplomą. Bendrojo lavinimo dalykų mokėsi Englewood H. S. Chicago, o 1926–1929 m. lankė Pio Nono H. S. St. Francis, WI, kur praplėtė bažnytinės muzikos ir instrumentavimo žinias. Vienerius metus lankė St. Viatur College Bourbonnais, IL, antrus -DePaul University Chicago, IL. 1932–1936 m. studijavo Chicago College of Dental Surgery dept. of Loyola University. Mokydamasis pradėjo vargonininkauti ir vadovauti chorams. Dirbo daugelyje parapijų: nuo 1922 m. Šv. Onos Spring Valley, IL, nuo 1923 m. Šv. Antano Cicero, IL, neilgai Šv. Pranciškaus Indian Harbor, IN, 1931–1932 m. Šv. Petro ir Povilo Westville, IL, ir dar kitur. Daug dirbo su jaunimu ir Vyčių chorais Čikagoje. Rengė koncertus, statė operetes, bendravo su vargonininkais ir chorais, dainavo Č. Sasnausko vyrų chore, koncertuose pasireikšdavo kaip solistas (tenoras). Derino fortepijonus, chorams perrašinėjo natas. Jo pasiūlymu žurnalas pavadintas „Muzikos žiniomis", nemažai rašė „Drauge", „Muzikos žiniose" ir kituose leidiniuose. Priklausė American Dental Association, nuo 1973 m. buvo aktyvus ALRK Vargonininkų sąjungos narys ir šios sąjungos provincijos narys. 1930 m. lankėsi Lietuvoje.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pušaloto herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2009-03-23* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Pušaloto herbas** - vienas iš Pušaloto heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Herbo skydo žaliame lauke, atskirtame nuo sidabrinės skydo papėdės pušų šakelių linija, auksinė Švč. Mergelės Marijos monograma.

Istorija
--------

Pušaloto vietovės pavadinimas kildinamas nuo pušies, nes apylinkės garsėjo savo brandžiais pušynais. Legenda pasakoja, kad kartą karštą vasaros dieną pamiškėje mergina pjautuvu kirtusi rugius. Staiga iššokusi gyvatė apsivijo ranką. Mergina iš baimės sušukusi: „Jėzau, Marija!" Tuomet pušyje pasirodžiusi Dievo Motina ir nuvijusi gyvatę. Ši legenda tapo Pušaloto herbo sukūrimo dingstimi.

Herbo etalono autorius – dailininkas Juozas Galkus. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 2009 m. kovo 23 d. patvirtino dekretu Nr. 1K-1752.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Pušaloto vėliava
| **Zita Užlytė** |
| --- |
| Gimė | 1980 m. sausio 13 d. (43 metai)Švenčionyse |
|  |
| Veikla | Lietuvos pedagogė, politinė veikėja |
| Partija | 2008 m. Tautos prisikėlimo partija |
|  |
| Alma mater | Mykolo Romerio universitetas |

**Zita Užlytė** (g. 1980 m. sausio 13 d. Švenčionyse) – Lietuvos pedagogė, politinė veikėja.

Biografija
----------

Mokėsi Švenčionėlių 1-ojoje vidurinėje mokykloje, studijavo Vilniaus pedagoginiame universitete, Lituanistikos fakultete, kuriame įgijo lietuvių filologijos bakalauro laipsnį ir mokytojo kvalifikaciją. Studijuoja M. Romerio universiteto Strateginio valdymo ir politikos fakulteto Europos Sąjungos politikos ir administravimo magistrantūroje.

2002–2008 m. Vilniaus apskrities viršininko administracijos Riešės vidurinės mokyklos lietuvių kalbos mokytoja. 2008–2012 m. Seimo narė. Nuo 2012 m. labdaros ir paramos fondo „Gyvūnų gerovės fondas" direktorė.

2008 m. Tautos prisikėlimo partijos narė.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Anketa, Vyriausioji rinkimų komisija[neveikianti nuoroda]
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tautos prisikėlimo partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
| Madabaمادبا |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

MadabaMadaba

31°43′0″ š. pl. 35°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.71667°š. pl. 35.80000°r. ilg.﻿ / 31.71667; 35.80000﻿ (Madaba)Koordinatės: 31°43′0″ š. pl. 35°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.71667°š. pl. 35.80000°r. ilg.﻿ / 31.71667; 35.80000﻿ (Madaba) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Jordanijos vėliava Jordanija |
| **Muchafaza** | Madabos muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 84 600  |
| **Plotas** | 39,4 km² |
| **Tankumas** (2011) | 2 147 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Madaba |

**Madaba** (arab. مادبا = *Mādabā*) – miestas Jordanijoje, 30 km į pietvakarius nuo Amano. Muchafazos centras. Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Verčiamasi amatais (ypač tekstile), turizmu. Veikia universitetas. Miestas žymus karštosiomis versmėms, Bizantijos laikų mozaikomis (vienoje jų pavaizduotas VI a. Šventosios Žemės žemėlapis), senovinių bažnyčių liekanomis. Yra VI a. graikų stačiatikių bazilika.

Istorija
--------

Madaba gyvenama nuo ankstyvos senovės (randama viduriniojo bronzos amžiaus paminklų). Vėliau tapo moabitų pasienio miestu. II–VII a. miestas buvo valdomas romėnų ir bizantiečių, per jį ėjo Karalių kelias, kūrėsi bažnyčios. Vėliau Madaba užkariauta Omejadų kalifato. Archeologiniai kasinėjimai pradėti 1880 m.

Galerija
--------

* Graikų Šv. Jurgio bazilikaGraikų Šv. Jurgio bazilika
* Mozaika – Madabos žemėlapisMozaika – Madabos žemėlapis
* Miesto mečetėMiesto mečetė
* ParduotuvėParduotuvė

Miestai partneriai
------------------

Madabos miestai partneriai:

* Palestinos valstybė Betliejus, Palestinos autonomija
* Jungtinės Amerikos Valstijos Dentonas, JAV

Išnašos
-------

1. ↑  VISITOR INFORMATION CENTER – BETHLEHEM Tikrinta 2021-03-31
| Puškarasपुष्कर |
| --- |
| *Puškaras liūčių laikmečiu* |
|  |
| 

PuškarasPuškaras

26°29′0″ š. pl. 74°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.48333°š. pl. 74.55000°r. ilg.﻿ / 26.48333; 74.55000﻿ (Puškaras)Koordinatės: 26°29′0″ š. pl. 74°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.48333°š. pl. 74.55000°r. ilg.﻿ / 26.48333; 74.55000﻿ (Puškaras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Radžasthanas |
| **Rajonas** | Adžmero rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 21 626  |
| **Altitudė** | 510 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Puškaras |
|  |
| **Kirčiavimas** | Pùškaras |

**Puškaras** arba ***Puškara*** (hind. पुष्कर, IAST: *Puṣkar* 'mėlynasis lotosas') – nedidelis miestas vakarų Indijoje, Radžasthane, 10 km į šiaurės vakarus nuo Adžmero, prie Puškaro ežero. Svarbus hinduizmo piligiriminis taškas.

Pasak „Mahabharatos" (III.80.41–60), Puškaras yra vieta, kurioje nuolatos esti Brahma. Tikima, kad maudymasis Puškaro ežere taip apvalo karmą, kad prilygsta dešimčiai ašvamedhų, ir net tarnas (šudra), išsimaudęs ežere neatgims žemesne būtybe. Sakoma, kad dievai prie Puškaro ežero įgijo jogos žinias, o gyvenant čia dvylika metų galima atgimti tiesiai brahmalokoje. Kelionė į Puškarą prilyginama kelionei į visas kitas piligrimines vietas kartu sudėjus.

Puškare yra viena iš labai nedaugelio Indijos šventyklų, skirtų Brahmai. Kasmet per kartikos mėnesio pilnatį (spalį–lapkritį) Puškare vyksta kupranugarių šventė, kurioje dalyvauja ~50 tūkst. kupranugarių. Prie Puškaro ežero yra daug ghatų, kur vyksta ritualinės maudynės. Vietovė šventa ir sikhams – čia yra Nanako ir Gobindo Singho gurudvaros bei ghatas.

* Brahmos šventyklaBrahmos šventykla
* Sikhų gurudvaraSikhų gurudvara
* Ežero pakrantėEžero pakrantė
* Kupranugarių šventėKupranugarių šventė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Azija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Pùškaras.
2. ↑  *Puṣkara*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 172–173
|  |  |
| --- | --- |
| Šalis | Japonija |
|  |
| Trasos pavadinimas | Tanaka International Circuit |
| Grand Prix | Formulės 1 Japonijos Grand Prix |
|  |
| Trasos ilgis | 3 703 m |
| Ratų skaičius | 83 |
| Distancija | 307,349 km |
| Posūkių skaičius | 11 |
| Trasos rekordas | 1'16.374 Michael Schumacher, Benetton-Renault, 1995 |
|  |
| Tinklalapis |  |

**Trasa TI** (pilnas pavadinimas **Tanaka International Circuit**, dažnai vadinama **Aida** trasa) – Formulės 1 lenktynių trasa šalia Aida miesto, Okayama pefektūroje, Japonijoje. Čia 1994 ir 1995 m. vyko Formulės 1 Japonijos Grand Prix etapai.

Istorija
--------

Trasa įrengta 1992 m. kaip privati trasa. Vykusiose F1 Japonijos Grand Prix abejus kartus laimėjo Michael Schumacher. 2004 m. gegužės 1 d. pasikeitus trasos šeimininkams, ji buvo pervadinta į *Okayama Internacional Circuit*.

Statistika
----------

| Metai | Pilotas laimėtojas | Komanda laimėtoja |
| --- | --- | --- |
| 1995 |  Michael Schumacher | Benetton-Renault |
| 1994 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford |

Adresas
-------

1210 Takimiya  

Aida Cho  

Aida  

Okayama-Ken  
 
701-26  

Japan

Nuorodos
--------

* www.f1db.com Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* www.f-1.lt **(**angl.**)**
**Albinas Lugauskas** (1930 m. lapkričio 17 d. Maštalieriuose, Krokialaukio valsčius – 2017 m. rugpjūčio 11 d.) – Lietuvos mikrobiologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1955 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1984 m. biologijos mokslų daktaras.

1962–1965 m. dirbo valstybės mokslinių darbų koordinavimo komitete. 1965–2007 m. dirbo Botanikos institute, iki 1980 m. mokslinis sekretorius, 1980–2005 m. Biodestruktorių tyrimo laboratorijos vadovas; nuo 1986 m. profesorius. Nuo 2005 m. dirba Chemijos institute.

Nuo 1996 m. Lietuvos mikrobiologų draugijos prezidentas. Mokslinio žurnalo „Botanika Lithuanica", „Maisto chemija ir technologija", „Annals of Agricultural and Environmantal Medicine" ir „Scientiarum Polonarum Ada Hartarum Cultus" (abu Lenkija) redakcinės kolegijos narys.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio darbo svarbiausia sritis – mikromicetų įvairovė, ekologiniai savitumai ir pritaikymas. Paskelbė per 400 mokslinių straipsnių. 30 išradimų autorius.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos sukultūrintų dirvožemių mikromicetai, monografija, 1988 m. rusų kalba
* Mikromicetai – polimerinių medžiagų biodestruktoriai, su kitais, 1987 m. rusų kalba
* Mikrobiologiniai medžiagų pažeidimai, su kitais, 1997 m.
* Patogeniški ir toksiški mikroorganizmai žmogaus aplinkoje, su kitais, 2002 m.

Įvertinimas
-----------

* 1986 m. LTSR valstybinė premija

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Albinas Lugauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 667 psl.
2. ↑   Archyvuota kopija 2018-01-04 iš Wayback Machine projekto.
| Macujėjap. 松江 |
| --- |
|        |
| *Miesto vaizdas nuo Macujės pilies* |
|  |
| 

MacujėMacujė

35°28′00″ š. pl. 133°3′00″ r. ilg.﻿ / ﻿35.46667°š. pl. 133.05000°r. ilg.﻿ / 35.46667; 133.05000﻿ (Macujė)Koordinatės: 35°28′00″ š. pl. 133°3′00″ r. ilg.﻿ / ﻿35.46667°š. pl. 133.05000°r. ilg.﻿ / 35.46667; 133.05000﻿ (Macujė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Japonijos vėliava Japonija |
| **Regionas** | Čiūgoku regionas |
| **Prefektūra** | Šimanės prefektūra |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 191 852  |
| **Plotas** | 530,21 km² |
| **Tankumas** (2011) | 362 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.city.matsue.shimane.jp |
|  **Vikiteka** | Macujė |

**Macujė** (jap. 松江市 = *Matsue-shi*) – miestas Japonijoje, Čiūgoku regione, Honšiū saloje; Šimanės prefektūros administracinis centras. 2011 m. rugpjūčio duomenimis, mieste turėtų gyventi apie 207 tūkst. gyventojų, po to, kai prie jo buvo prijungtas Higašijidzumo miestelis.

Miestas išsidėstęs tarp Šindžio ir Nakaumio ežerų, palei Ohašio upę, kuri jungia tuos du ežerus. Yra Sada Džindža (*Sada Jinja*) šintoistų šventyklą, paskelbta UNESCO nematerialaus kultūrinio paveldo objektu, taip pat netoliese yra Idzumo Taiša šintoistų šventykla ir miestui administraciškai priskiriama Daikono sala. Veikia Šimanės universitetas.

Istorija
--------

Šiandieninis Macujės pilies miestelis buvo įkurtas 1607–1611 m. Hario Jošiharu (*Horio Yoshiharu*), Macujės klano vado, kuris prieš tai šioje vietoje pastatė Macujės pilį. Miestelis daugelį metų išbuvo Sanino regiono valdžios centru. Vėliau miestelį perėmė Kiogoku klanas. 1637 m. mirus Kiogoku klano vadui Tadakatai, valdos atiteko Macudairos klanui.

Šiandieninis miestas įkurtas 1889 m. balandžio 1 d. Graikų rašytojas Lafcadio Hearn nuo 1890 iki 1891 m. mokytojavo Macujėje. Namas, kuriame jis gyveno, buvo paverstas muziejumi ir yra populiarus turistų lankomas objektas.

2005 m. prie Macujės prijungus Kašimos, Mihonosekio, Šimanės, Šindžio, Tamaju ir Jacukos miestelius bei Jakumo kaimą (visi buvo Jacukos apskrityje), Macujei suteiktas miesto statusas. 2011 m. prie miesto prijungtas Higašijidzumo miestelis.

Miesto simboliai
----------------

Oficiali miesto gėlė yra kamelija ir bijūnas, medis – pušis ir sakura.

Miestų partnerystė
------------------

* Jungtinės Amerikos Valstijos Naujasis Orleanas, Jungtinės Valstijos (nuo 1990 m. oficialiai nuo 1994 m.)
* Airija Dublinas, Airija
* Kinijos LR Dzilinas, Kinija (nuo 1995 m. oficialiai nuo 1999 m.)
* Pietų Korėja Džindžu, Pietų Korėja (nuo 1999 m.)
* Kinijos LR Hangdžou, Kinija (nuo 1994 m. oficialiai nuo 2003 m.)
* Kinijos LR Inčuanas, Kinija (nuo 1994 m. oficialiai nuo 2004 m.)
* Japonija Onomičis, Japonija (nuo 1994 m. oficialiai nuo 2004 m.)
* Japonija Takaradzuka, Japonija
* Japonija Sudzu, Japonija

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Šimanės prefektūros kontūrai | **Šimanės prefektūra** |  |

 |
| Miestai |
| Gocu | Hamada | Idzumas | Jasugis | Masuda | Macujė (sostinė) | Oda | Unanas |
| Apskritys |
| Hikavos apskritis | Ijišio apskritis | Jacukos apskritis | Kanoašio apskritis | Mino apskritis | Nitos apskritis | Očio apskritis | Okio apskritis |
**Albinas Araminas** (1919 m. gruodžio 26 d. Vilkaviškio apskrities Ožkabalių kaime – 2008 m. rugsėjo 2 d. Lugane, Šveicarija) – Romos katalikų kunigas, ilgametis kapelionas Italijoje ir Šveicarijoje.

Biografija
----------

Mokėsi Vokiečių kolegijoje Romoje, 1945 m. įšventintas kunigu. Milane studijavo Katalikiškame Švč. Širdies universitete, studijas baigė filosofijos ir teologijos licenciato laipsniu. Nuo 1947 m. Carlazzo miestelio (Lombardija) Šv. Kamilio globos namuose tarnavo kapelionu. Po dešimtmečio buvo pakviestas į Moncucco kliniką Lugano mieste (Šveicarija), kur darbavosi kapelionu iki 2007 m. Jo iniciatyva šioje gydymo įstaigoje buvo įrengta koplyčia. Nuo 1981 m. taip pat ėjo teisėjo pareigas Lugano vyskupijos bažnytiniame teisme.

Vyresnysis brolis kun. Aleksandras Arminas (slp. Venancijus Ališas) – žinomas Brazilijos lietuvių poetas.

Šaltiniai
---------

* Kun. Arūnas Poniškaitis. *In memoriam kun. Albinui Arminui (1919-2008)* //vk.lcn.lt Archyvuota kopija 2019-06-06 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°55′50″š. pl. 24°14′43″r. ilg.﻿ / ﻿55.9306°š. pl. 24.2452°r. ilg.﻿ / 55.9306; 24.2452

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*

|  Pušaloto šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Pasvalio |
| **Savivaldybė** | Pasvalio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pušalotas |
| **Adresas** | Dičiūnų g. 2 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1853 m. |

**Pušaloto šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pušaloto miestelyje, 6 km į vakarus nuo Pumpėnų. Liaudies architektūros formų.

Bažnyčios interjeras

Istorija
--------

Bažnyčiai 1639 m. paskirta 18 valakų žemės, apie 100 dešimtinių miško. Kunigo Mykolo Baukevičiaus rūpesčiu 1708 m. perstatyta. 1820 m. jai priklausė 10 valakų žemės su Ožkyčių ir Fazukų kaimais. Dvarininko Pranciškaus Karpio ir parapijiečių lėšomis 1853 m. bažnyčia padidinta.

Ilgametis Pušaloto klebonas Feliksas Vereika (~1822–1882; palaidotas šventoriuje) apmūrijo kapines, 1879 m. paaukštino bažnyčią, pristatė dvi šonines koplyčias, 1882 m. įrengė vargonus (meistras Juozapas Radavičius). XIX a. viduryje veikė parapinė mokykla.

1855–1862 m. Pušalote klebonavo Antanas Juška (1819–1880). Jis ne tik atnaujino bažnyčią, 1857 m. pastatė kleboniją, bet ir rinko tautosaką. 1896–1912 m. klebonas Jonas Jaskevičius rėmė draudžiamos spaudos platinimą, organizavo slaptas lietuviškas mokyklas, 1898 m. pastatė prieglaudą su parapijos sale.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, lotyniško kryžiaus plano (31,5 × 11,5 m), su trisiene apside, bokšteliu. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi mūrinė varpinė.

Galerija
--------

* Iš paukščio skrydžioIš paukščio skrydžio
* Iš kairėsIš kairės
* Arti, iš dešinėsArti, iš dešinės
* Toli, iš kairėsToli, iš kairės
* Varpinė nuo gatvėsVarpinė nuo gatvės
* Varpinė nuo bažnyčiosVarpinė nuo bažnyčios
* Jono Jaskevičiaus kapasJono Jaskevičiaus kapas
* Pušaloto bažnyčia iš pietų pusėsPušaloto bažnyčia iš pietų pusės
* Pušaloto bažnyčia iš vakarų pusėsPušaloto bažnyčia iš vakarų pusės

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pušaloto šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis[neveikianti nuoroda]
| Madalonisit. *Comune di Maddaloni* |
| --- |
| *Madalonis apačioje, Vezuvijus ir Kapris toliau.* |
|  |
| 

MadalonisMadalonis

41°02′0″ š. pl. 14°23′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.03333°š. pl. 14.38333°r. ilg.﻿ / 41.03333; 14.38333﻿ (Madalonis)Koordinatės: 41°02′0″ š. pl. 14°23′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.03333°š. pl. 14.38333°r. ilg.﻿ / 41.03333; 14.38333﻿ (Madalonis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Kampanija Kampanija |
| **Provincija** | Kazertos provincija |
|  |
| **Meras** | Antonio Cerreto |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 38 690  |
| **Plotas** | 36,53 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 059 žm./km² |
| **Altitudė** | 73 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 81024 |
| **Tel. kodas** | 0823 |
| **Tinklalapis** | comune.maddaloni.caserta.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Arkangelas Mykolas |

**Madalonis** (it. *Maddaloni*) – miestas Italijoje, Kampanijoje, Kazertos provincijoje. Miestas įsikūręs į šiaurę nuo Neapolio (priklauso jo aglomeracijai), 5 km į pietryčius nuo Kazertos, Madalonyje yra stotelės keliaujant traukiniu iš Kazertos į Beneventą ar Aveliną. Gyventojų 38 tūkst. (2010).

Istorija
--------

Rašytiniuose šaltiniuose miestas pirmą kartą paminėtas 774 m. kaip Mataluni.

Lankytini objektai
------------------

Miestas išsidėstęs vienos iš Tifatos kalvų papėdėje. Tos kalvos viršuje stovi viduramžių pilies bokštai ir Šv. Mykolo bažnyčia. Pagrindiniai turistiniai objektai: Karafos šeimos rūmai, senasis koledžas, pavadintas Giordano Bruno vardu, ir institutas karių sūnums.

4 km į rytus yra *Ponte della Valle*, Neapolio karaliaus Karolio III įsakymu pastatytas akvedukas.

Karolio akvedukas

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Maddaloni*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-27.
| **Zita Sorokienė** |
| --- |
| Gimė | 1948 m. birželio 29 d. (74 metai)Lietuva Bitėnai, Pagėgių valsčius |
| Sutuoktinis (-ė) | Valentinas |
| Vaikai | Rasa, Lina, Laura |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Lietuvos liaudies partija |
|  |
| Alma mater | Mykolo Romerio universitetas |

**Zita Sorokienė Ivanauskaitė** (g. 1948 m. birželio 29 d. Bitėnų kaime, Pagėgių valsčius) – Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

Baigė Vilkyškių vidurinės mokyklos aštuonias klases ir kaimo profesinę mokyklą, 1969 m. – Jurbarko vakarinę vidurinę mokyklą. 1973 m. su pagyrimu baigė Kauno neakivaizdinį kooperacijos technikumą, maisto prekių žinovas. 2005 m. Mykolo Riomerio universitete baigė viešąjį administravimą.

1966 m. pradėjo dirbti Tauragės daržovių džiovinimo fabrike, tais pačiais metais Mociškių pieno priėmimo punkte, 1967–1969 m. Jurbarko tarpkolūkinės statybos organizacijoje 1969–1991 m. Restoranų ir kavinių susivienijimo restorane padavėja, nuo 1991 m. barmene , nuo 1993–2003 m. veikla pagal verslo liudijimą. Nuo 2003 m. iki 2015 m.UAB „Posūkis" vadybininkė konsultantė, nuo 2006m. Lietuvos smulkiųjų verslininkų asociacijojos pirmininkės pareigose.

Politinė veikla
---------------

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė. nuo 2005 m. iki 2007 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jurbarko rajono skyriaus narė, nuo 2007 m.nepartinė.

2000–2003 m. ; 2003–2007 m. ; 2007–2011 m. ; 2011 - 2015 m. ; 2015-Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narė.

Visuomeninė veikla
------------------

Nuo 1998 m. Lietuvos Smulkiųjų verslininkų ir prekybininkų asociacijos valdybos narė, nuo 1999 m. pirmininko pavaduotoja, 2000–2004 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario Eduardo Šablinsko visuomeninė padėjėja. Nuo 2006 m. Lietuvos Smulkiųjų Verslininkų ir Prekybininkų Asociacijos pirmininkė, nuo 2008 m.Lietuvos smulkiojo ir vidutinio varslo tarybos valdybos narė, Jurbarko verslininkų organizacijos narė.

Sutuoktinis Valentinas, vaikai Rasa, Lina, Laura.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-04 iš Wayback Machine projekto.