recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**MTV Lietuva**|  |
| **Šalis** | Lietuva Lietuva |
| **Rodoma** | Lietuva |
| **Savininkas** | MTV Networks Baltic |
| **Vadovai** | Marius Veselis (generalinis direktorius) |
| **Transliavimopradžia** | 2006 m. rugsėjo 4 d. |
| **Transliavimopabaiga** | 2009 m. lapkričio 18 d. (3 metai) |
| **Tematika** | muzika |
| **Vaizdoformatas** | 4:3 |
| **Internetosvetainė** | mtv.lt |

**MTV Lietuva** – MTV televizijos muzikinis – pramoginis kanalas Lietuvoje, įkurtas 2006 m. rugsėjo 4 d. Tai dalis projekto MTV Networks Baltic, kuriam taip pat priklauso ir MTV Latvija bei MTV Eesti.

MTV Lietuva vykdė įvairias akcijas, kuriose pasisako prieš klimato pokyčius, bei ragina žmones sulėtinti klimato kaitą, darant išties mažus pokyčius savo buityje. Neseniai[paaiškinti] MTV Lietuva pradėjo naują projektą, vyksiantį visus metus – „Pradėk nuo savęs". Nuo 2007 m. spalio 10 d. MTV, kartu su Vilniaus miesto savivaldybe vykdė projektą – „No smoking power", raginant jaunimą mesti rūkyti, pirkti specialias apyrankes. Surinktas už apyrankes pelnas naudotas įrenginėti naujas krepšinio aikšteles didžiausio nepilnamečių nusikalstamumo Lietuvos miestų mikrorajonuose.

Kanalas taip pat kūrė savo laidas – „MTV Oops", kurios vedėjai buvo Orinta Servaitė, Silvija Vilkaitė, Jurgis Didžiulis ir Tomas Sinickis. Laidą „MTV žinios" pakaitomis vedė broliai dvyniai Artūras ir Robertas Mediušai, bei Ugnė Skonsmanaitė.

2009 m. lapkričio 18 d. oficialiai pranešta apie kanalo ir viso MTV Networks Baltic uždarymą neribotam laikui. Nuo šios dienos Lietuvoje, Latvijoje ir Estijoje transliuojamas MTV Europe ir kiti Viacom kanalai, aptarnaujami „Starworks LT".

Šaltiniai
---------

1. ↑  „DELFI VEIDAIETERIS „MTV Lietuva" eteryje - pokalbių laida „MTV Oops!"". 2007-07-30. Nuoroda tikrinta 2018-06-28.
2. ↑  „Dėl krizės neribotam laikui uždaromas „MTV Lietuva" kanalas". 2009-11-18. Nuoroda tikrinta 2018-06-28.
|  |
| --- |
| Flea |
|  
Flea koncerte su Red Hot Chili Peppers, 2016 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Michael Peter Balzary |
| Gimė | 1962 m. spalio 16 d. (60 metų)Melburnas, Australija |
| Žanrai | Alternatyvus rokas, fank rokas, džiazas, jazz-funk, hardcore punk |
| Instrumentai | Bosinė gitara, trimitas, vokalas, klavišiniai, gitara |
| Aktyvumo metai | 1977–dabar |
| Įrašų kompanija | Warner Bros, EMI |
| Susijusi veikla | Red Hot Chili Peppers, Atoms for Peace, Antemasque, What Is This?, Jane's Addiction, John Frusciante, The Mars Volta |
| Žymesni instrumentai |
| Modulus Funk Unlimited Fender Jazz Bass Music Man StingRay Fleabass Fender Precision Bass |

**Michael Peter Balzary** (g. 1962 m. spalio 16 d.), geriau žinomas savo sceniniu slapyvardžiu **Flea** – australų kilmės amerikiečių muzikantas ir aktorius. Labiausiai žinomas kaip alternatyvaus roko grupės „Red Hot Chili Peppers" bosistas ir vienas įkūrėjų. Dėl grupės pasiekimų yra įtrauktas į Rokenrolo šlovės muziejų. Taip pat Flea šiuo metu priklauso grupei „Atoms for Peace".

Muzikantas yra laikomas vienu geriausių visų laikų bosistų. 2009 m. „Rolling Stone" žurnalo skaitytojai Flea išrinko antru geriausiu bosistu pasaulyje, atsiliekant tik grupės „The Who" bosistui John Entwistle.

Flea taip pat yra suvaidinęs nemažai filmų, įsimintiniausi jo vaidmenys filmuose „Atgal į ateitį 2" ir „Atgal į ateitį 3" dalys.

Diskografija
------------

### Kartu su Red Hot Chili Peppers

*Pagrindinis straipsnis – Red Hot Chili Peppers diskografija*.
### Soliniai leidiniai

* *Helen Burns* (2012)

### Kartu su Atoms for Peace

* *Amok* (2013)

Nuorodos
--------

* Oficialus grupės Red Hot Chili Peppers tinklalapis
* Flea Facebook tinkle
* Flea imdb tinkle
* Flea įkurta Silverlake muzikos konservatorija
| Fjumės krona |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← | **1919 – 1924** | → |

 |  |
|  |
| **Naudojo:** |   Itališkoji Karnaro regentystė   Laisvoji Fjumės valstybė |
|  |
| **Simbolis:** | Cor. FIUK,   Smulkesnio vieneto: nebuvo |
|  |
| **Nominalai:** | Banknotai: 1, 2, 10, 20, 25, 50, 100, 200, 1000, 10 000   Monetos: nebuvo |

**Fjumės krona** (it. *corona Fiumana*, sutr. 'Cor.' ar 'FIUK') – piniginis vienetas, naudotas Laisvojoje Fjumės valstybėje. Šie pinigai buvo įvesti 1919 m. balandžio 18 d. Jie egzistavo kaip Austrijos-Vengrijos kronų banknotai su Fjumės Itališkosios Nacionalinės tarybos, kuri valdė šį miestą valstybę, perspaudais. 

G. D'Anuncijo pajėgoms 1919 m. rugsėjį užėmus Fjumę ir įkūrus Itališkąją Karnaro regentystę buvo atspausdinti nauji banknotai, kuriuos išleido *Istituto di credito del Consiglio Nazionale* (1919 m. spalio 6 dekretu).

Fjumės krona buvo oficiali Fjumės valstybės valiuta iki 1920 m. rugsėjo 26 d. kai Italijos kariuomenės Fjumėje vado generolo Amantėjos įsakymu šioje teritorijoje buvo įvesta kita valiuta – Italijos lira.
Tačiau Fjumės krona buvo apyvartoje iki 1924 m. vasario, kai Fjumę aneksavo Italija. 1924 m. vasario 24 d. karaliaus dekretu Nr.235 buvo numatytas valiutos keitimas, kurio galinė data buvo 1924 m. balandžio 30 d. Tuo metu keitimo kursas buvo 0,40 Italijos liros už vieną Fjumės kroną.

Keitimo kursas
--------------

1919 m. lapkritį 1 Fjumės krona buvo lygi 3 Jugoslavijos kronoms arba 0,40 Italijos liros. Tiesa, juodojoje rinkoje viena Fjumės krona buvo parduodama už 0,21 Italijos liros.

Nuorodos
--------

1. ↑  Julijan Dobrinić, *Riječka numizmatika - Riječki novci i novci s riječkim obilježjima 1848.-2002.*, Muzej grada Rijeke, 2005, pp. 74-79
2. ↑  Giuseppe Sirsen, "Fiume e la numismatica", *Fjume*, (7) 1984, p. 84.
3. ↑  Radmila Matejčić, KRUNE "CITTA DI FIUME" I PROBLEM VALUTE U RIJECI
OD GODINE 1918-1924. *Numizmatičke vijesti*, 1963. broj 20
**Flamur Tairi**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1990 m. lapkričio 24 d. (32 metai) |
| Gimimo vieta | Struga, Makedonija |
| Ūgis | 1,73 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Šiaurės Makedonija FC Struga |
| **Numeris** | 8 |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2007–2009  2009–2010  2010  2010–2013  2013  2014  2015  2015–2016  2017– | FK Makedonija SkopjeFK NapredokFK Vëllazërimi 77KF Teuta DurrësKF GostivarKF RenovaKF GostivarKF BylisFC Struga | 71 0(6)18 0(1)20 0(0)12 0(0)84 0(1) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2008–2012 | Makedonijos U-21 rinktinė | 14 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023.
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023. |

**Fliamūras (Flamuras) Tairis** (maked. *Фљамур Таири*, alb. *Flamur Tairi*, g. 1990 m. lapkričio 24 d.) – albanų kilmės Šiaurės Makedonijos futbolininkas, saugas.

Karjera
-------

2007–2009 m. atstovavo FK Makedonija Skopje, o 2009–2010 m. rungtyniavo Kičevo „Napredok", 2010 m. trumpai priklausė FK Vëllazërimi 77.

2010–2013 metais atstovavo KF Teuta Durrës (Albanija).

Rungtyniavo Makedonijos klubuose KF Gostivar, KF Renova, vėl grįžo į KF Gostivar.

2015–2016 m. atstovavo KF Bylis (Albanija).

O 2017 m. perėjo į FC Struga (Šiaurės Makedonija). Tuo metu ekipa rungtyniavo Antroje lygoje. 2018–2019 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais vakarų zonoje ir pateko į aukščiausią šalies divizioną. Nuo 2019–2020 m. žaidė Pirmoje lygoje, o 2022–2023 m. sezone tapo Pirmos lygos čempionu.

Laimėjimai
----------

su FC Struga
 **Šiaurės Makedonijos čempionas (1)**: 2022–2023 m.

Rinktinės
---------

Kitados atstovavo Makedonijos U-21 rinktinei. 2008 m. rugsėjo 9 d. debiutavo rungtynėse prieš Norvegiją, kurios baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0:0). Žaidėjui tuo metu buvo 17 metų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2018–2019 m. sezone RSSSF duomenų bazėje
2. ↑  2022–2023 m. Pirmos lygos sezonas
3. ↑  2022–2023 m. sezonas (RSSSF duomenų bazė)
4. ↑  2008-09-09 Norvegijos U-21 0-0 Makedonijos U-21

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie viensėdį žr. Kurklė (viensėdis)*.

| **Batrachium** |
| --- |
| Standžialapė kurklė (Batrachium circinatum)Standžialapė kurklė (*Batrachium circinatum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Vėdrynažiedžiai  *( Ranunculidae)* |
| Šeima: | Vėdryniniai  *( Ranunculaceae)* |
| Gentis: | Kurklė  *( Batrachium)* |

 |

**Kurklė** (*Batrachium*) – vėdryninių (*Ranunculaceae*) augalų gentis, kuriai priklauso vandens augalai su plūduriuojančiais ir panertais lapais, kurie suskaldyti į įvairios formos dalis. Šios genties augalai dalyvauja klinčių susidaryme: ant jų povandeninių lapų paviršiaus susidaro kalkių sluoksnelis, kuris, dar augalams gyviems esant, nusilupa ir krinta į dugną. Be to, kurklės įvairiose vegetacijos stadijose atrodo labai skirtingai. Skiriasi net to paties augalo viršutinės ir apatinės dalys. Dėl to kurklių sistematika paini.

Lietuvoje auga keturios rūšys. Auga stovinčiuose ir lėtai tekančiuose vandenyse. Dažna rūšis – **standžialapė kurklė** (*Batrachium circinatum*). **Pav.**
| Kurmaičių I senosios kapinės |
| --- |
| Kapinių vaizdas iš pietų - pietryčių pusės |
| 

Kurmaičių I senosios kapinėsKurmaičių I senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°55′49″š. pl. 21°16′39″r. ilg.﻿ / ﻿55.930318°š. pl. 21.277635°r. ilg.﻿ / 55.930318; 21.277635Koordinatės: 55°55′49″š. pl. 21°16′39″r. ilg.﻿ / ﻿55.930318°š. pl. 21.277635°r. ilg.﻿ / 55.930318; 21.277635 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Kretingos seniūnija |
| Plotas | 0,06 ha |
| Naudotas | XVII–XIX a. |
| Žvalgytas | 1936, 1959, 1992, 1995 m. |
| Registro Nr. | 24472 /L841/ |

**Kurmaičių senosios kapinės**, vadinamos *Markapiais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24472, senas registro kodas L841) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kurmaičiuose (Kretingos seniūnija), 0,65 km į rytus nuo pagrindinės (Akmenos) gatvės, 80 m į pietus nuo Laukų gatvės.

Kapinės
-------

Įrengtos laukuose esančiose dvejose kalvelėse, atskirtose nedidelės daubos. Ovalo plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 38 m ilgio, 18–20 m pločio, apaugusios aukštais spygliuočiais medžiais. Pakraščiuose iš žemės kyšo stambūs akmenys, kurie ženklina buvusio aptvaro vietą. 

Laidojimo žymių nesimato. Kapinėse stovi 2 nedideli kryžiai – paprastas medinis ir ornamentuotas kaltinis. 

Teritorijos plotas – 0,06 ha.

Istorija
--------

Veikė XVII–XIX a. Laidoti Kurmaičių kaimo gyventojai. Kapinėse stovėjo koplytėlė, o už jos – 3 ąžuoliniai kryžiai, kurie XX a. II pusėje sunyko. Jų vietoje XXI a. pradžioje pastatyti nedidelis medinis ir ornamentuotas kaltinis kryžiai.

Kapinės vadinamos Markapiais. Pasakojama, kad jose palaidoti nuo maro mirę žmonės. Seniau jas juosė lauko akmenų pylimas, kurį 1959 m. Kretingos plentų valdybos akmenskaldžiai nuardė, akmenis panaudojo kelių remontui. 

1936 m. žvalgė Kretingos muziejus, 1959 m. – Juozas Mickevičius, 1992 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 

1998 m. registruotos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L841), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kultūros vertybių registras: Kurmaičių k. pirmosios senosios kapinės vad. Markapiais

Nuorodos
--------

* Kretingos krašto enciklopedija: Kurmaičių I senosios kapinės[neveikianti nuoroda]
* Rimanta Žilinskienė. Kurmaičių istorija – ateičiai. - Kretinga, 2007. - L.71–73[neveikianti nuoroda]
Koordinatės: 54°52′4.98″ š. pl. 24°55′25.07″ r. ilg.﻿ / ﻿54.8680500°š. pl. 24.9236306°r. ilg.﻿ / 54.8680500; 24.9236306

|  Geisiškių šv. kankinio Jurgio Nugalėtojo cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Храм во имя святого великомученика Георгия Победоносца |
| **Dekanatas** | Vilniaus apskrities stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Vilniaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Geisiškės |
| **Statybinė medžiaga** | akmuo |
| **Pastatyta** | 1865 m. |

**Geisiškių Šv. kankinio Jurgio Nugalėtojo cerkvė** – stačiatikių cerkvė, stovinti Geisiškėse, Vilniaus rajone. Priklauso Geisiškių Šv. kankinio Jurgio Nugalėtojo parapijai.

Istorija
--------

Vartai
Viduje
Geisiškėse akmeninė cerkvė pastatyta 1865 metais vos per 5 mėnesius. Žemės sklypą ir kelis tūkstančius plytų paaukojo kunigaikštis Cezaris Giedraitis.

1945 m. parapijoje buvo 642 tikintieji, TSRS valdžia oficialiai parapiją įregistravo 1947 metais.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geisiškių šv. kankinio Jurgio Nugalėtojo cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Orthodoxy.lt[neveikianti nuoroda]
Geir Rönning
**Geir Rönning** (norv. *Geir Rønning*, g. 1962 m. lapkričio 5 d. Olesiunde) – dainininkas ir dainų autorius iš Norvegijos. 1994 metais jis tapo žinomas kaip kompozitorius, atlikėjui Jahn Teigen parašęs dainą „Gi alt vi har", dalyvavusi 1994-ųjų *Melodi Grand Prix* konkuse. 1995–1997 m. šiame konkurse dalyvavo kaip solistas. 2000 metais atlikėjas persikėlė į Suomiją, kur buvo rokenrolo muzikos grupės „Leningrad Cowboys" narys. 2005 m. „Eurovizijos" dainų konkurse atlikėjas su kūriniu „Why?" pusfinalyje užėmė 18-ą vietą ir į finalą nepateko. 2010 m. dalyvavo Švedijos „Idol", kur užėmė 7-ą vietą.

Diskografija
------------

### Albumai

* 1996: *Første gang*
* 2005: *Ready for the Ride*
* 2008: *Bare du som vet*

### Singlai

* 2002: *I Don’t Wanna Throw It All Away*
* 2004: *I Don’t Need to Say*
* 2005: *Why?*
* 2006: *Lost and Found* (su Jorun Erdal)

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geir Rönning** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2005-12-27 iš Wayback Machine projekto.


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Jari Sillanpää  *„Takes 2 to Tango"*** |  **Suomijos atstovas Eurovizijoje**2005 | Po to:**Lordi  *„Hard Rock Hallelujah"*** |
| Prystovų Čerauninko kūlis |
| --- |
| Čerauninko kūlis. Ištrupėjusi akmens pusė |
| 

Prystovų Čerauninko kūlisPrystovų Čerauninko kūlis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°57′39″š. pl. 21°33′12″r. ilg.﻿ / ﻿55.960907°š. pl. 21.553395°r. ilg.﻿ / 55.960907; 21.553395Koordinatės: 55°57′39″š. pl. 21°33′12″r. ilg.﻿ / ﻿55.960907°š. pl. 21.553395°r. ilg.﻿ / 55.960907; 21.553395 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Kūlupėnų seniūnija |
| Aukštis | 1,10 m |
| Plotas | 2,5 x 2,3 m |
| Žvalgytas | 1993, 1999, 2014 m. |
| Registro Nr. | 21120 |

**Prystovų akmuo**, vadinamas *Čerauninko kūliu* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 21120, senas registro kodas – M156, senas laikinosios apskaitos Nr. 377/3) – mitologinis akmuo rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Prystovuose, 150 m į pietryčius nuo kelio Kūlupėnai–Sauseriai–Prystovai, Mišupės dešiniajame krante.

Akmuo
-----

Netaisyklingos formos, pailgas šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 2,5 m ilgio, nuo 1,2 iki 2,3 m pločio ir nuo 70 iki 110 cm aukščio. Šiaurės rytinis, apie 90 cm pločio akmens kraštas ištrupėjęs, tarsi atskeltas. Paviršius plokščias, lygus. Jo pietrytinėje dalyje yra 6 cm skersmens ir 2 cm gylio duobutė, vadinama Velnio pėda.

Čerauninko kūlis. Bendras akmens vaizdas
Teritorijos plotas – 100 m².

1,4 km yra Prystovų akmuo su dubeniu, 0,52 km į pietvakarius yra akmuo, vadinamas *Didžiuoju kūliu*.

Istorija
--------

Akmuo vietos gyventojų žinomas nuo seno, vadinamas *Čerauninko kūliu* (liet. *Burtininko akmeniu*). Šiaurės rytinį akmens kraštą, anot padavimų, atskėlęs perkūnas, o pėdą įminęs velnias. 

Pasakojama, kad kartą šventą dieną ant akmens atsisėdęs žmogus pradėjo keikti kaimyną. Besikeikdamas prilipo prie akmens ir taip išbuvo visą parą. Tik iškėlęs rankas į dangų ir prisiekęs daugiau gyvenime nebesikeikti, atlipo nuo to akmens.

1994 m. įrašytas į laikinąją istorijos ir kultūros paminklų apskaitą (l. a. 377/3), 2000 m. registruotas kultūros vertybių registro mitologinių objektų sąraše (registro kodas M156), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Tyrimai
-------

1993 m. žvalgė Vykintas Vaitkevičius, 1999 ir 2014 m. – Julius Kanarskas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vykintas Vaitkevičius. Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija. – Vilnius: Diemedis, 1998. – P. 83-84
2. ↑  Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, ap. 1. – B. 20. – L. 86
3. ↑  Lietuvos Respublikos kultūros paveldo inspekcijos 1994-05-05 nutarimas Nr. 377/3
4. ↑  Valstybės žinios – 2001 m. birželio 21 d. – Nr. 50. – P. 93
5. ↑  Akmuo vad. Čerauninko kūliu (unikalus kodas 21120). – Kultūros vertybių registras

Nuorodos
--------

* „Akmuo vad. Čerauninko kūliu". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2018-02-19.
* Kretingos krašto enciklopedija[neveikianti nuoroda]
**ZEIT-Lexikon** – enciklopedinis 20 tomų žinynas vokiečių kalba, išleistas 2005 m.

Apimtis
-------

145 000 terminų, 8 000 iliustracijų, žemėlapių ir lentelių. Vieno tomo puslapių skaičius – apie 700. Formatas – 22,0 cm x 15,1 cm; 4,2 cm storio. Tiražas – 100 000 egzempliorių. 2005 m. gegužės mėnesį pirmasis leidimas jau buvo visas išpirktas.

Turinys
-------

*ZEIT-Lexikon* yra leksinis enciklopedinis žodynas, kuriame glaustai paaiškinami terminai. Pirmieji 16 tomų sudaryti iš dviejų dalių: leksinės ir publicistinės.

### Leksinė dalis

Leksinėje dalyje (apie 90 proc. visų tomo psl.) pateikiamos žinios ir iliustracijos. Leksinėje dalyje prie atitinkamo termino, apie kurį yra atskiras straipsnis tomo pabaigoje, yra pažymėtas raudona nuoroda.

### Publicistinė dalis

Antroji – publicistinė – *ZEIT-Lexikon* dalis – „ZEIT Aspekte" – skirta rinktiniams ZEIT straipsniams, kuriuose publicistiniu stiliumi atskleidžiamos įvairios temos, aprašomi asmenys, minimi atitinkame tome.

Daugumo tokių straipsnių yra istoriniai arba atspindi aktualius pasaulio reiškinius, įvykius. Pavyzdžiui, straipsnyje apie K. Adenauerį („Adenauer, Konrad") pateikiamas Karlo Šmido straipsnis, sukurtas 1967 m. skirtas pirmajam Vokietijos Bundeskancleriui.

Pirmajame *ZEIT-Lexikon* tome yra tokie publicistiniai straipsniai, pateikiami tomo pabaigoje:

* Abitūra
* Aborigenai
* Abortas
* Achtundsechsiger der DDR
* Konradas Adenaueris
* Mario Adorfas
* Teodoras V. Adornas
* Ajurveda
* Aleksandrija
* Alleinerziehende
* Amnesty International (ai)
* Alfredas Anderšas
* Antarktis
* Antisemitizmas
* Autizmas
* Baikalo ežeras
* Bakterijos
* Bedarbių draudimas
* Prieglobsčio teisė
* Užsieniečiai

### Žodynas, citatos

Pirmieji 16 tomų pateikia tik žinias. Kituose trijuose tomuose yra vokiečių kalbos žodynas, kuriame per 250 000 žodžių su paiškinamaisiais pavyzdžiais, sinonimais; paskutiniame dvidešimtajame tome yra per 5 000 įvairių citatų bei išsireiškimų.

Redakcija
---------

Vyriausiasis leksinės žinyno dalies redaktorius – Joachimas Vaisas. Vyriausiasis „ZEIT Aspekte" redaktorius – Dyteris Būlas.

Žinyną išleido Gerdo Bucerius Zeitverlag GmbH and Co. KG Hamburge bei Bibliografijos institutas (Manheimas), 2005 m.

Nuorodos
--------

* Žinyno tinklalapis **(**vok.**)**

Literatūra
----------

* ZEIT-Lexikon, Hamburg, 2005.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


|  |
| --- |
| ZAZ-968 „Zaporožietis" |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Zaporožės automobilių gamykla |
| Metai | 1971-1994 |
| Chronologija |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | B klasė |
| Kėbulo tipas (-ai) | 2 durų sedanas |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | MeMZ-968/968N/968G |
| Transmisija (-os) | mechaninė |
| Išmatavimai |
| Ilgis | 3730 mm |
| Plotis | 1570 mm |
| Aukštis | 1400 mm |
| Kita informacija |

**ZAZ-968 „Zaporožietis"** (*ЗАЗ-968 «Запорожец»*) – tarybinių (vėliau Ukrainos) mažiausios klasės lengvųjų automobilių serija, 1971–1994 m. gaminta Zaporožės automobilių gamykloje (ZAZ).

ZAZ-968 gamintas ankstesnio ZAZ-966 pagrindu – nuo jo skyrėsi naujomis sėdynėmis, atskiro prievado stabdžiais, perkelta užvedimo spynele, kėbulo priekyje vietoje grotelių palikta puošybinė detalė. Daug ženkliau skyrėsi 1979 m. pradėta gaminti modifikacija ZAZ-968M: galiniai žibintai stačiakampiai, pakeista priekinė puošybinė juostelė, perkeltos posūkių lemputės, pakeistas prietaisų skydelis, chromuotas detales pakeitė plastikas, atsarginis ratas tvirtintas ne bagažinėje, o prie variklio, pakeista variklio aušinimo sistema (kėbulo šonuose išsikišusias „žiaunas" pakeitė anga ant variklio dangčio).

ZAZ-968 buvo 4 sėdimų vietų, 2 durų sedanas. Išleista keletas modifikacijų invalidams, pikapai.

Standartinės modifikacijos automobilis buvo 3730 mm ilgio, 1570 mm pločio, 1400 mm aukščio, 2160 mm ratų bazės, 840 kg masės. Automobilį varė benzininis, 4 cilindrų, 1,2 l darbo tūrio, 40 AG variklis. Automobilis išvystydavo iki 120 km/h greitį, iki 100 km/h įsibėgėdavo per 32 s.

* Vaizdas iš galoVaizdas iš galo
* ZAZ-968 automobiliaiZAZ-968 automobiliai
* ZAZ-968MZAZ-968M
* ZAZ-968M iš galoZAZ-968M iš galo

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: ZAZ-968** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Heliotropas (mineralas) |
| --- |
|  |
| Savybės |
| Kategorija | Mineralas, Oksidų klasė |
| Cheminė formulė | SiO2 |
| Identifikacija |
| Spalva | žalia, su raudonomis ar geltonomis dėmelėmis |
| Brėžis | baltas |
| Kristalo sistema | trigoninė |
| Skalumas |  ? |
| Lūžimai | nelygus |
| Kietumas pagalMoso skalę | 6,5-7,0 |
| Blizgesys | stikliškas |
| Lūžio rodiklis | 1,53-1,54 |
| Specifinis tankis | 2,61 |

**Heliotropas** (angl. *heliotrope, bloodstone*) – mineralas chalcedono (o šis yra kriptokristalinis kvarco ir moganito mišinys) atmaina. Klasikinis heliotropas yra neperšviečiamas žalias chalcedonas su raudonomis geležies oksido ar raudono jaspio inkliuzijomis. Heliotropo versija su geltonomis inkliuzijomis vadinamos *plasma*.

Pavadinimai
-----------

Pavadinimas „heliotrope" kilęs iš graikiško žodžio ήλιος, *helios* 'saulė' + τρέπειν, *trepein* 'sukti'. Toks pavadinimas aiškinamas dar senoviniais aprašymais, kaip mineralas atspindi šviesą. Tai aprašyta, pvz. Plinijaus Vyresniojo „Gamtos istorijoje" (*Nat. Hist.*; 37.165).

Raudonos inkliuzijos lyg primena kraują, todėl heliotropai dar vadinami 'kraujo akmenys' (angl. *bloodstone*). Panašiai vadinamas ir hematitas, tad šiuos du mineralus pagal panašius pavadinimus galima supainioti.

Vakarų Europoje heliotropas anksčiau kartais vadintas *Stepono akmeniu* ar *šv. Stepono akmeniu*. Kai kuriuose istoriniuose šaltiniuose dar vadintas *rytų jaspiu*.

Savybės
-------

Spalva neatspari šviesai. Druskos rūgštyje netirpsta. Neturi magnetinių savybių, nepasižymi pleochroizmu ar iridizacija. 

Savo fizikinėmis ir cheminėmis savybėmis panašus į chrizoprazą.

Panaudojimas
------------

Vertingas juvelyrinis ir smulkių dirbinių akmuo. Šlifuoti plokštelės ar kabošono pavidalu heliotropai naudojami vyriškų žiedų akims. Naudojamas kamėjoms gaminti. Vertinami kolekcininkų.

Viduramžiais manyta, kad heliotropas turi mistinių savybių, raudonos jo dėmelės laikytos Kristaus krauju. Heliotropus naudojo bažnytinių reikmenų ir dvasininkų aprangos puošyboje.

Radavietės
----------

Pagrindinis heliotropų šaltinis yra Indija. Jie taip pat randami Brazilijoje, Kinijoje, Australijoje, JAV. Heliotropas taip pat aptinkamas Ramo saloje (Škotija).

Literatūra
----------

* Hall, Candy A. (1994). *Gem Stones*. DK Publishing. ISBN 1-56458-498-4.

Šaltiniai
---------

1. ↑  "heliotrope". *Merriam-Webster Dictionary*. m-w.com.
Hello Kitty
**Hello Kitty** (jap. ハローキティ = *Harō Kiti*) – išgalvotas baltos katės su raudonu kaspinu personažas, sukurtas japonų dizainerės Yuko Shimizu ir išpopuliarintas kompanijos Sanrio. Pirmieji produktai, ant kurių buvo nupiešta Hello Kitty, pirmą kartą pasirodė 1974 m. Japonijoje, o 1976 m. debiutavo JAV.[1] Bėgant laikui, Hello Kitty tapo neatsiejama japonų „kawaii" populiarios kultūros, vaizduojančios mažus ir linksmus personažus, dalis. Sanrio lig šiol yra yra šio prekės ženklo savininkė ir licencijuoja jo naudojimą tiek Japonijoje, tiek kitose šalyse. Hello Kitty produktų metinė apyvarta sudaro apie 5 milijardus JAV dolerių.[2]

Prekės
------

Prekės su Hello Kitty ženklu yra įvairios, pradedant lėlėmis, baigiant rūbais, indais, buitine technika ir net automobiliais. Kartais Herro Kitty naudojama ir ant prabangos prekių.

### Finansų sektorius

2010, Bank of America pasiūlė Hello Kitty papuoštas banko sąskaitas, kur banko klientas gali gauti čekių knygelę ir kreditinę kortelę su Hello Kitty ženklu. MasterCard jau net nuo 2004 metų naudoja ši ženklą. 

### Prabangos prekės

SANRIO ir gitarų gamintojas Fender išleido seriją Hello Kitty gitarų (the Hello Kitty Stratocaster). Airbus yra sukūrusi Hello Kitty papuoštą lėktuvą (the Hello Kitty Jet). 2009 metais prasidėjo bendradarbiavimas tarp Hello Kitty ir rūbų prekinio ženklo Stussy; buvo gaminami marškinėliai, pakabukai, džemperiai su Hello Kitty ženklu. 

2010 m. Hello Kitty įžengė į vyno rinką, pateikdama pirkėjams 4 rūšių vyną, kurį galima pirkti internete, plėsdama savo tikslinę auditoriją ir orientuodamasi ir į vyresnio amžiaus segmentą.

### Muzika

Hello Kitty turi jos vardo kompaktinę plokštelę pavadinimu Hello World, kurioje Hello Kitty-įkvėpti atlikėjai patalpino savo atliekamas dainas, tarp jų Keke Palmer and Cori Yarckin.

### Žaidimai

Nuo 1992 m. buvo sukurta begalė Hello Kitty žaidimų. Dauguma jų liko tik Japonijos rinkoje. Hello Kitty epizodiškai pasirodydavo tokiuose SANRIO personažų kompiuteriniuose žaidimuose kaip Keroppi, Kero Kero Keroppi no Bōken Nikki: Nemureru Mori no Keroleen. Specialios žaidimų konsolės Hello Kitty Dreamcast, Hello Kitty Game Boy Pocket, ir Hello Kitty Crystal Edition Xbox taip pat buvo išleistos tik Japonijoje.

Autorinės teisės
----------------

Hello Kitty yra prekinis ženklas kuris yra kompanijos SANRIO nuosavybė. Pasaulyje taip pat gaminama labai daug nelegalių prekių su Hello Kitty ženklu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Designing an Icon: Hello Kitty Transcends Generational and Cultural Limits, Toy Directory, 2003-04-01
2. ↑  In Search of Adorable, as Hello Kitty Gets Closer to Goodbye, NY Times, 2010-05-14

Nuorodos
--------

* Official Hello Kitty website
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lietuvos fizinės geografijos žemėlapis
**Pietryčių lyguma** – smėlėta lyguma Lietuvos pietryčiuose.

Pietryčių lyguma eina ruožu nuo Ignalinos į pietvakarius per Pabradę, Nemenčinę, Vilnių, Varėną, Kapčiamiestį, pereina į Baltarusiją ir Lenkiją.

Pietryčių lyguma yra tarp Baltijos, Švenčionių, Ašmenos, Gardino aukštumų ir Lydos plynaukštės. Yra 4 plačios jos dalys: Žeimenos, Vilnios, Merkio vidurupio-Vokės, Merkio žemupio-Katros lygumos. Kiekvienoje jų, einant iš šiaurės vakarų į pietryčius, yra 4 paviršiaus ruožai: žvirgždinga banguota zandrinė lyguma, plokščias smėlingas senslėnis, žemyninės kopos ir limnoglacialinė lyguma.

Per pietryčių lygumą teka Žeimena, Neris, Vokė, Merkys, Nemunas, Baltoji Ančia. Yra Baltosios Vokės, Čepkelių raisto, Margių pelkės.

Apie 1/2 pietryčių lygumos teritorijos užima miškai: Ažvinčių, Labanoro, Pabradės, Lavoriškių, Rūdninkų, Dainavos, Kapčiamiesčio.
| Gaižiūnų piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Gaižiūnų piliakalnisGaižiūnų piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°22′54.4″ š. pl. 25°32′49.4″ r. ilg.﻿ / ﻿55.381778°š. pl. 25.547056°r. ilg.﻿ / 55.381778; 25.547056Koordinatės: 55°22′54.4″ š. pl. 25°32′49.4″ r. ilg.﻿ / ﻿55.381778°š. pl. 25.547056°r. ilg.﻿ / 55.381778; 25.547056 |

 |
| Vieta | Utenos rajonas |
| Seniūnija | Leliūnų seniūnija |
| Aukštis | 7 m |
| Plotas | 35x23 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 2000 |
| Registro Nr. | / VT239 / 31110 |

**Gaižiūnų piliakalnis**, *Ramybės Kalnelis* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31110; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. VT239; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Gaižiūnų kaime, Leliūnų seniūnija. Pasiekiamas nuo Gaižiūnų kaimo centro paėjus į šiaurės vakarus 200 m – matyti kalvelė.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, šiaurės vakarų pusėje susisiekiančioje su gretima aukštuma, 750 m į pietryčius nuo Talio ežero pietrytinio kranto, 450 m į šiaurės rytus nuo Talio upelio kairiojo kranto. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 35x23 m dydžio, nuolaidėjančiais pakraščiais. Šlaitai statūs, 5-7 m aukščio, šiaurės vakarų - vos 2 m aukščio. Rytinėje pašlaitėje rastos dvi lipdytos keramikos šukelės, jas saugo Utenos kraštotyros muziejus.

XIX a. pabaigoje - XX a. pradžioje piliakalnį apardė Gaižiūnų dvarininkų Čižikų įrengta poilsiavietė, vėliau - šlaituose kasami bulviarūsiai.

Tyrimai
-------

2000 m. piliakalnį žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-02-20; Nr. KPD-RM-239. Paminklo teritorijos plotas 7000 m². 

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Vosgėlių piliakalnis (Utena) 7 km | Narkūnų piliakalnis 9 km | Gimžiškių piliakalnis 7 km |  |
| Vitkūnų piliakalnis (Utena) 6 km |  | Andreikėnų piliakalnis 3 km |
| Svobiškėlio piliakalnis 11 km | Suginčių piliakalnis 5 km | Pelenių piliakalnis 5 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------


* Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela Žvalgomoji ekspedicija Rytų Lietuvoje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, 2002. p. 204–210.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 47.
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001c. T. 8, p. 24 (Nr. 7).

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Gaižiūnai
| **Jelena Panova** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Elena Panova |
| Visas vardas | Панова, Елена Викторовна |
| Gimė | 1977 m. birželio 9 d. (45 metai)Archangelskas, RTFSR |
| Gyven. vieta | Maskva |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Jelena Panova** (rus. *Елена Панова*, g. 1977 m. birželio 9 d. Archangelske) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

1999 metais baigė Maskvos meno teatro mokyklos vaidybos skyrių (kurso vadovas Olegas Efremovas) ir buvo priimta į A. P. Čechovo vardo Maskvos dailės teatro trupę, kurioje dirbo iki 2012 m.

1997 m. debiutavo filme „Naujųjų metų istorija". Vėliau vaidino šveicarų filme „Berezina, arba paskutinės Šveicarijos dienos" (1999), kurį sukūrė Danielis Schmidas.

Filmavosi televizijos seriale „Siena. Taigos romanas" (2000) ir Vika Ermakova Aleksejaus Sidorovo filme „Šešėlių kova" (2005).

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
**Jelena Grišvina** (g. 1961 m. kovo 28 d. Gorkyje, dab. Žemutinis Naugardas) – Lietuvos baleto artistė, pedagogė.

Biografija
----------

1979 m. baigusi Permės choreografijos mokyklą šoko Žemutinio Naugardo operos ir baleto teatre. Nuo 1984 m. Lietuvos operos ir baleto teatro (nuo 1998 m. Lietuvos nacionalinis operos ir baleto teatras) solistė. Nuo 1995 m. Vilniaus baleto mokykloje (nuo 2001 m. Čiurlionio menų mokykla) dėsto charakterinį šokį. Šoko charakterinius šokius daugelyje baletų. Gastroliavo Egipte, Europoje, Japonijoje, JAV.

Svarbesni vaidmenys
-------------------

* Mirta – Adolfas Adamas. Žizel, 1985 m.
* Aura – Antanas Rekašius. Aura, 1986 m.
* Ledi Makbet – Osvaldas Balakauskas. Makbetas, 1989 m.
* Senjora Kapuleti – Sergejus Prokofjevas. Romeo ir Džuljeta, 1993 m.
* Gatvės šokėja – Liudvikas Minkus. Don Kichotas, 1994 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jūratė Terleckaitė. *Jelena Grišvina*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 186 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Leucobryum glaucum** |
| --- |
| Melsvoji balzganė (Leucobryum glaucum)Melsvoji balzganė (*Leucobryum glaucum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Klasė: | Lapsamanės  *( Bryopsida)* |
| Poklasis: | Žaliosios samanos  *( Bryidae)* |
| Eilė: | *Dicranales*  *( Dicranales)* |
| Šeima: | Dvyndantiniai  *( Dicranaceae)* |
| Gentis: | Balzganė  *( Leucobryum)* |
| Rūšis: | Melsvoji balzganė  *( Leucobryum glaucum)* |

 |

**Melsvoji balzganė** (*Leucobryum glaucum*) – dvyndantinių (*Dicranaceae*) šeimos samanų rūšis, priklausanti Balzganės (*Leucobryum*) genčiai.

Tai vienintelė Lietuvoje auganti rūšis. Lapų sandara ir bendra išvaizda šiek tiek panaši į kiminą. Stiebas iki 10 cm aukščio, šakotas, su gausiais rizoidais. Lapai pailgai kiaušinišku pogrindu ir linijiškai susiaurėjusia dažnai į vamzdelį susisukusia viršūne. Sporogono kotelis trumpas, tamsiai raudonas. Sporinė rudai raudona, dangtelis su ilgu snapeliu. Sporifikuoja rudenį, tačiau retai.

Auga spygliuočių ir mišriuose miškuose. Sudaro balzganai arba melsvai žalias, iškilias, švelnias pagalvėles. 

Naudojama dekoratyviniais tikslais.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Melsvoji balzganė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Lepista glaucocana** |
| --- |
| Melsvoji stirnabudė (*Lepista glaucocana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Baltikiniai  *( Tricholomataceae)* |
| Gentis: | Stirnabudė  *( Lepista)* |
| Rūšis: | Melsvoji stirnabudė  *( Lepista glaucocana)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Melsvoji stirnabudė** (lot. *Lepista glaucocana*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, stirnabudžių (*Lepista*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Miškų pievos, aikštės, pamiškės, parkai, tarp žolių.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Vaisiakūniai pilkai melsvos spalvos.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio, dideli. Kepurėlė 5–10 cm skersmens, kartais net iki 15 cm ir didesnė, pilkai violetinė, pilkai melsva. Lakšteliai tankūs, pilkai violetiniai, priaugtiniai. Kotas 5–8×1–2,5 cm, pilkai violetinis, ties pamatu baltai mūsuotas. Trama balsva, stora, sultinga, medienos kvapo, nekarti. Sporos 6–8×4–5 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai vos melsvos (nebūna ryškios) spalvos, mėgsta atviras vietas.

Auga pavieniui, grupelėmis. Valgoma, reta.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 121 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Melsvoji stirnabudė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| *Late Orchestration* |
| --- |
| Late Orchestration viršelis |
| Kanye West gyvas albumas |
| Išleistas | 2006 m. gegužės 2 d. |
| Trukmė | 47 min. 19 s. |
| Prodiuseris | Kanye West |

**Late Orchestration** yra Hip-Hop atlikėjo Kanye West'o gyvo garso albumas su dainomis iš pirmųjų dviejų albumų, The College Dropout ir Late Registration. Dainos buvo įrašytos gyvo garso koncerte, dalyvaujant 300 kviestinių svečių – žiūrovų Abbey Road studijoje Didžiojoje Britanijoje 2005 metų rugsėjo 21 d. West’ui padėjo 17 moterų orkestras. Taip pat į programą buvo įtraukti John Legend, Lupe Fiasco, GLC ir Consequence. Į kompaktinę plokštelę įtraukta 12 dainų, taip pat papildoma daina *Gold Digger*.

Tuo pačiu pavadinimu buvo išleistas ir koncerto DVD.

Dainų sąrašas
-------------

1. Diamonds from Sierra Leone – 4:08
2. Touch the Sky – 4:07
3. Crack Music – 2:48
4. Drive Slow – 4:34
5. Through the Wire – 3:33
6. Workout Plan – 2:53
7. Heard 'Em Say – 4:10
8. All Falls Down – 3:13
9. Bring Me Down – 3:21
10. Gone – 4:15
11. Late – 3:54
12. Jesus Walks – 3:14
13. Gold Digger (AOL Sessions) (bonus track) – 3:18
| **Petras Aravičius** |
| --- |
| Gimė | 1887 m. birželio 29 d.Avižieniai, Seirijų valsčius |
| Mirė | 1942 m. rugpjūčio 25 d. (55 metai)Sverdlovsko sritis, Rusija |
|  |
| Veikla | valstybės veikėjas, teisininkas |
| Partija | Lietuvių tautininkų sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1914 m. Peterburgo universitetas |

**Petras Aravičius** (1887 m. birželio 29 d. Avižieniuose, Seirijų valsčius, Seinų apskritis – 1942 m. rugpjūčio 25 d. Sverdlovsko srityje, Rusija) – Lietuvos valstybės veikėjas, teisininkas.

Biografija
----------

1907 m. baigė Suvalkų gimnaziją. 1907–1914 m. Peterburgo universiteto Fizikos-matematikos ir Teisės fakultetuose studijavo fiziką, matematiką ir teisę. Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Spalio revoliucija jį nubloškė į Sibirą.

1920 m. grįžo į Lietuvą. 1921–1926 m. Alytaus apskrities valdybos švietimo skyriaus vedėjas, 1927–1929 m. Alytaus apskrities viršininkas. 1929 m. apdovanotas Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordinu.

XV Juozo Tūbelio (1929 m. rugsėjo 23 d. – 1934 m. birželio 12 d.) Ministrų kabinete vidaus reikalų ministras iki 1931 m. balandžio 1 d. kai jį pakeitė Steponas Rusteika. 1931–1940 m. Žemės banko direktorius. Lietuvių tautininkų sąjungos narys. 1941 m. birželio 14 d. sovietų valdžios ištremtas į Uralą. Sušaudytas 1942 m. rugpjūčio 25 d. Sverdlovsko srityje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Petras Aravičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. - 707 psl.
2. ↑  Savivaldybė, 1930 m. Nr. 1. – 1-2 psl.
3. ↑  Algirdas Banevičius. 111 Lietuvos valstybės 1918–1940 politikos veikėjų. – Vilnius, 1991 m. – 36 psl. – ISBN 5-89942-585-7
**Petras Būtėnas** (1896 m. birželio 27 d. Dovydai, Joniškėlio valsčius – 1980 m. spalio 4 d. Bostonas. Palaidotas Toronte, 1996 m. palaikai perlaidoti Panevėžio Kristaus Karaliaus Katedros kapinėse) – Lietuvos kalbininkas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Brolis Julijonas Būtėnas. 1919–1923 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. Nuo 1920 m. studijavo Aukštuosiuose kursuose, nuo 1922 m. – Lietuvos universitete, 1930 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. K. Būgos, J. Jablonskio, J. Balčikonio mokinys. 1925–1944 m. dirbo mokytoju Panevėžyje, iki 1936 m. – mokytojų seminarijoje. Nuo 1939 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys. 1940 m. liepos – 1941 m. sausio mėn. sovietinės valdžios kalintas Panevėžio kalėjime. 1941 m. su kitais leido savaitraštį „Išlaisvintasis panevėžietis". 1941–1944 m. Panevėžio berniukų gimnazijos direktorius.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Suorganizavo lietuvių mokytojų kursus ir jiems 1945–1948 m. vadovavo, 1946 m. parengė Lietuvių kalbos konspektą mokytojų kursams ir gimnazijai. 1945–1948 m. redagavo laikraštį „Lietuvių informacija", 1946–1948 m. žurnalą „Žingsniai". 1949 m. persikėlė į JAV. Dirbo laikraštyje „Keleivis", Lietuviškosios enciklopedijos redakcijoje.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrė lietuvių kalbos tarmes, kirčiavimą, senovės lietuvių etnines ribas. Prisidėjo prie „Lietuvių kalbos žodyno" rengimo, užrašė daugiau kaip 8000 žodžių. Rinko tautosaką, 1925 m. parengė „Lietuvių tautotyros žinių ir senienų rinkimo programą", kaupė medžiagą seniesiems Lietuvos vietovardžiams tirti.

Bibliografija
-------------

* Kirčio ir priegaidės žinios, 1926 m.
* Trumpas linksnių mokslas praktiškam lietuvių kalbos reikalui, 1929 m.
* Lietuvių kalbos prielinksnių mokslas teorijai ir praktikai, 1930 m.
* Priežodžio ir patarlės gyvenimas, 1930 m.
* Lietuvių kalbos akcentologijos vadovėlis mokyklai ir gyvenimui, 1931 m.
* Augštaičių tarmės akuojančios pašneklės sienos, 1932 m.

Įvertinimas
-----------

* 1935 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Zigmas Zinkevičius. *Petras Būtėnas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 667 psl.
| **Petras Bėčius** |
| --- |
| Gimė | 1929 m. vasario 15 d.Mažučiai, Žeimelio valsčius |
| Mirė | 1995 m. gruodžio 7 d. (66 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | Lietuvos agronomas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. |

**Petras Bėčius** (1929 m. vasario 15 d. Mažučiai, Žeimelio valsčius – 1995 m. gruodžio 7 d. Vilnius) – Lietuvos agronomas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, 1986 m. žemės ūkio mokslų daktaras.

Nuo 1973 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1973–1985 m. kvalifikacijos kėlimo, 1986–1989 m. mokslo reikalų prorektorius, 1982–1988 m. Pašarų gamybos, 1988–1993 m. Augalininkystės katedros vedėjas. Nuo 1988 m. profesorius.

1989–1994 m. Lietuvos agronomų sąjungos pirmininkas. 1990–1994 m. Lietuvos valstiečių sąjungos pirmininkas.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio darbo kryptis – augalininkystė, pašarų ruošimo ir gerinimo problemos.

Bibliografija
-------------

* Silosinės kultūros, su J. Lazausku, 1973 m.
* Geriau panaudokime rezervus pašarų ištekliams didinti, 1974 m.
* Augalininkystė, su kt. 1985 m. 2 leid. 1995 m.
* Pašarininkystė, su kt. 1994 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Motuzas. *Petras Bėčius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 765 psl.
| **Vicia angustifolia** |
| --- |
| Siauralapis vikis (*Vicia angustifolia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Gentis: | Vikis  *( Vicia)* |
| Rūšis: | Siauralapis vikis  *( Vicia angustifolia)* |

 |

**Siauralapis vikis** (*Vicia angustifolia*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos, vikių (*Vicia*) genties augalas.

Vienmetis žolinis augalas. Lapų pažastyse po 1−2 žiedus. Taurelė suaugtinė, įžambiai nukirsto vamzdelio pavidalo, žalia, su 5 lygiais danteliais. Vainikėlis iki 18 mm ilgio, violetiškai purpurinis arba rausvas, kaip ir kitų ankštinių, iš 5 skirtingos formos, bet tos pačios spalvos lapelių − burės, laivelio, irklų. Burės lakštelis plačiai kiaušiniškas. Kuokelių 10, iš jų 1 laisvas, o 9 koteliai suaugę. Vaisiai − įstrižos, plikos, tamsiai rudos arba juodos, iki 5 cm ilgio, trumpakotės ankštys; viršūnėje trumpas, lenktas snapelis. Ankštyje 8−12 apvalių, margų arba juodų sėklų. Stiebas laipiojantis arba kylantis, dažniausiai vienas, briaunotas. Lapai pražanginiai, poromis plunksniški, iš 6−12 lapelių, viršūnėje šakoti ūseliai. Jais vikis įsikimba į greta augančius augalus, jų stiebus bei šakas, ir pakyla nuo žemės. Lapeliai pailgai kiaušiniški, viršutinių stiebo lapų jie siaurai lancetiški, nukirsta arba apskrita viršūne, su smaigalėliu. Prielapiai lancetiški, išilgai pusiau perskeltos strėlės pavidalo, dantyti.

Auga pasėliuose, dirvonuose, sausose pievose, pylimų šlaituose, sausuose miškuose (jaunuolynuose), pamiškėse. Mėgsta lengvus dirvožemius. Žiedus, turinčius nektaro, lanko vabzdžiai. Nužydėjęs vasarą, šis vikis rudenį žydi antrąkart. Vertingas pašarinis augalas, nors ir turi šiek tiek nuodingų gliukozidų. Javų pasėliuose piktžolė. Vikio šaknyse, kaip ir visų ankštinių, yra gumbelių, kuriuose gyvena bakterijos, gebančios įsisavinti oro azotą.

Literatūra
----------

Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 56 psl.
| **Pholidoptera griseoaptera** |
| --- |
| Keršasis žiogas (*Pholidoptera griseoaptera*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Tiesiasparniai  *( Orthoptera)* |
| Antšeimis: | Žioginiai  *( Tettigonioidea)* |
| Šeima: | Žiogai  *( Tettigoniidae)* |
| Pošeimis: | Tikrieji žiogai  *( Tettigoniinae)* |
| Gentis: | Keršieji žiogai  *( Pholidoptera)* |
| Rūšis: | Keršasis žiogas  *( Pholidoptera griseoaptera)* |

 |
| Binomas |
| ***Pholidoptera griseoaptera***De Geer, 1773 |

**Keršasis žiogas** (*Pholidoptera griseoaptera*) – žiogų (*Tettigoniidae*) šeimos vabzdys. Paplitęs Europoje, Lietuvoje dažnesnis drėgnose pievose, krūmynuose, lapuočių miškuose, soduose.

Išvaizda
--------

Kūnas 11-21 mm ilgio (patinėlių), 15-20 mm (patelių), rudas. Antenos, užpakalinės kojos gana ilgos. Patinėlių Antsparniai trumpi, apie 5 mm ilgio, su svirpimo organais. Patelės sparnų neturi arba jie yra rudimentiniai, 1-2 mm ilgio. Kiaušdėtis kardo pavidalo, 8-10 mm ilgio.

Biologija
---------

Žiogai aptinkami ir žolėje, ir medžiuose bei krūmuose, daugiausia drėgnose vietose.

Šie žiogai visaėdžiai, tačiau daugiausia maitinasi mažais vabzdžiais, jų lervomis, bei augalais, daugiausia avietėmis, pienėmis, dilgėlėmis.

Patinėliai pateles kviečia skleisdami trumpus, negarsius čirptelėjimus, kurie girdimi tiek dieną, tiek naktį. Patelės kiaušinius deda dirvoje, pūvančioje medienoje. Kiaušiniams reikalinga didelė drėgmė. Nimfos pereina 7 ūgius, auga 2-3 metus. Žiemoja žemėje.

Nuorodos
--------

* Nuotraukos
* Paplitimas
* Informacija ir nuotraukos Archyvuota kopija 2012-05-07 iš Wayback Machine projekto.
* Informacija,vaizdai Archyvuota kopija 2014-06-06 iš Wayback Machine projekto.

  



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Keršasis žiogas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Dienos gražuolė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Belle de jour |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija |
| Režisierius | Luis Buñuel |
| Scenaristas (-ai) | Luis BuñuelJean-Claude Carriere |
| Vaidina | Catherine DeneuveJean Sorel |
| Metai | 1967 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 101 min. |
| Kalba | prancūzų ir ispanų |
| **IMDb įrašas** |

**Dienos gražuolė** (pranc.  *Belle de jour*) – 1967 m. režisieriaus Luis Buñuel sukurta drama pagal to paties pavadinimo Josepho Kasselio kūrinį, išleistą 1928 m. Tai pirmasis spalvotas režisieriaus filmas ir vienas labiausiai žinomų jo darbų.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
Severina ir madam Anais
* Catherine Deneuve – Severina Serizy / Dienos gražuolė
* Jean Sorel – Pjeras Serizy
* Michel Piccoli – Henri Husonas
* Genevieve Page – madam Anais

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Severina – jauna moteris, ištekėjusi už gydytojo Pjero. Jiedu myli vienas kitą, tačiau žmona, kankinama erotinių fantazijų, niekaip negali įveikti savęs ir intymiai suartėti su vyru. Iš bendro šeimos pažįstamo Henrio ji sužino apie viešuosius namus, kuriuose prostitutėmis savo noru dirba moterys ir netgi gauna madam Anais adresą. Po ilgų dvejonių ji apsilanko tuose namuose ir yra priimama. Kad vyras nieko nesužinotų, Sverina gali dirbti tik iki pavakarių, todėl gauna „Dienos gražuolės" vardą.

Palaipsniui Severina tampa populiariausia madam Anais mergina, tačiau padėtis susikomplikuoja, kai ją įsimyli Marselis – nusikaltėlis, dažnai besilankantis Anais namuose. Severina meta darbą, tačiau Marselis randa jos namus. Sužinojęs, kad ši ištekėjusi, jis trimis šūviais sunkiai sužeidžia Pjerą, tačiau gatvėje pats žūva nuo policininko kulkos. Policijos tyrimas įstringa dėl nesuprantamo nusikaltimo motyvo, tuo tarpu Pjeras, nors ir atsigavęs iš komos, lieka paralyžiuotas, o Severina pradeda juo rūpintis...

Apdovanojimai
-------------

* BAFTA nominacija – geriausia aktorė (Catherine Deneuve)
* Venecijos kino festivalis – „Aukso liūtas"
* „French Syndicate of Cinema Critics" – geriausias filmas
* „Bodil Awards" – geriausias Europos filmas