recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| ***Garbės ginklai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Guns of Honor |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Peter Edwards |
| Scenaristas (-ai) | Paul Matthews |
| Metai | 1994 |
| Žanras | vesternas |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Garbės ginklai** (angl.  *Guns of Honor*) – 1994 m. JAV sukurtas televizijos filmas – vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jurgen Prochnow – Džekas Njumanas
* Martin Sheen – Džeksonas Hardinas
* Corbin Bernsen – Brentas Malikas
* Gerard Christopher – leitenantas Markas Kaunteris
* Todd Jensen – Izabelės Vaikis
* Christopher Atkins – Dastis Fogas
* Janine Denison – Belė Boid

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pasibaigus pilietiniam karui, pietinėse JAV teritorijose savo tvarką pradėjo kurti šiauriečiai. Brentas Malikas ir jo parankiniai prievarta superka iš vietinių ūkininkų žemes arba juos tiesiog nužudo, jei negauna tai, ko siekia. Neryžtingas miestelio šerifas bijosi imtis veiksmų, o gretiname forte esančios kariuomenės vadas yra išvien su Maliku. Buvęs karo dalyvis Njumanas bando pasipriešinti, tačiau yra nužudomas, o jo ranča sudeginama. 

Toliau Maliko kelyje atsiduria Belė Boid, tačiau ir ši neketina nusileisti. Malikas imasi teisinių priemonių, norėdamas ją iškeldinti, nes Belė yra skolinga nuomos sumą už 5 metus ir, teismo sprendimu, turi ją sumokėti per savaitę. Tuo metu apylinkėse pasirodo keletas buvusių pietiečių armijos kareivių, atvykusių į pagalbą Njumanui. Sužinoję, kad šis negyvas, vyrai nusprendžia padėti Belei ir susigrumti su Maliku ir jo žmonėmis...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Garažo vartai
**Garažo vartai** – didelės garažo durys. Gali būti sekcijiniai, plokštuminiai stumiami, fligeliniai bei kt.

Istorija
--------

Pirmieji pakeliami garažo vartai buvo pagaminti 1921 m. JAV, kiek vėliau, europiečių Hörmann sėkmė siejama su naujoviškų, amerikiečių išradėjo vardu pavadintų, plokštuminių pakeliamų garažo vartų „Berry" ištobulinimu ir gamyba. Modernūs vartai šiuo pavadinimu gaminami iki šiol.

Apibūdinimas
------------

Europos statybos gaminių rinkoje daražo vartai, durys, staktos ir vartų automatika šiandien siejami su vokiečių Hörmann šeimos vardu. Šioje srityje Augustas Hörmann (1886–1944) savo šaltkalvystės įmonėje pagaminęs pirmuosius plieninius vartus buvo pradininkas, o šeimos valdoma įmonių grupė dabar yra viena didžiausių garažo vartų gamintoja Europoje.

Hörmann vartų ir durų gamintojai buvo pirmieji, pakeitę įprastinį dažymą ekologiškai švaresne miltelinio padengimo technologija, o vartų segmentų užpildymui pradėjo naudoti sukietintas poliuretano putas kuriose nėra freono.

Vieni moderniausių garažo vartų yra su saulės energija maitinamu akumuliatoriumi: soliarinė įranga yra montuojama ant garažo stogo arba pačiuose vartuose.

Integruotą versiją išvystė HILD Tortechnik GmbH firma. Pionieriumi soliarinių garažo vartų srityje yra vad. firma BERNAL Torantriebe GmbH, savo produktus rinkai pateikusi jau 1995 m.

Priežiūra
---------

Garažo vartų techninė priežiūra aprašyta gamintojo instrukcijose ir susideda iš periodinių teisingo veikimo patikrų, dalių vizualinės apžiūros ir sutepimo.

Tipai
-----

Garažo vartai skirstomi į pramoninius ir buitinius garažo vartus. Šiuolaikiniai vartai turi automatines pavaras, kurios valdomos nuotolinio valdymo pulteliais. Siekiant užtikrinti garažo vartų saugumą, normatyviniai aktai reikalauja, kad garažo vartai ir jų pavara būtų sertifikuoti kaip vienas gaminys, t. y. tarpusavyje suderinti, todėl yra patikimiausi tie gamintojai, kurie gamina ne tik garažo vartus bet ir jiems pritaikytas automatines pavaras.

Elektriniai garažo vartai turi modernias technologijas: elektrinis motoras veikia uždangą, kuri atitinkamai pasikelia, susistumia arba yra ridenama (į šoną). Didžiausias el. vartų gamintojas – JAV *Chamberlaingroup* firma (markės: Liftmaster, Chamberlain, Doormaster, MotorLift, Garog, PowerDrive, WhisperDrive).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Winterton, Deanne (2012-02-21). „History of the Garage Door". *Amazines.com*. Nuoroda tikrinta 2015-07-19.
2. ↑  „DASMA Door and Access Systems Manufacturers Association". Nuoroda tikrinta 2012-11-04.
Restauracinis „Peonijo Nikės" modelis, pagal Adolf Furtwängler
**Peonijo Nikė** – marmurinė senovės Graikijos klasikinio laikotarpio V a. pr. m. e. skulptūra, vaizduojanti pergalės deivę Nikę. Atrasta Olimpijoje 1875 m. ir yra Olimpijos archeologijos muziejuje.

Apie skulptūrą
--------------

„Peonijo Nikė", Olimpijos archeologijos muziejus
„Peonijo Nikė", manoma, buvo sukurta 421 m. pr. m. e. ir, kaip liudija II a. keliautojas Pauzanijas, buvo skirta meseniečių ir naupaktiečių pergalei prieš spartiečius Peloponeso karo metu ir ją sukūrė skulptorius Peonijas (ar Pajonijas) iš Mendės. Statulos aukštis 2,115 m ir ji turėjo stovėti ant 8,81 m aukščio postamento. Su neišlikusiais sparnais bendras monumento aukštis galėjo siekti iki 11 m. Statula stovėjo Olimpijos Dzeuso šventyklos pietrytinėje pusėje ant trikampio pagrindo (dalis išlikę). Toje pat šventykloje stovėjo spartiečių Dzeuso statula, skirta kiek ankstesnei pergalei prieš meseniečių sukilėlius. Galima spėti, kad statula tyčia buvo sukurta iškylanti aukštai virš priešų spartiečių Dzeuso statulos.. Statula atrasta 1875 m. ir restauruota iš daugelio dalių. Deivės veidas ir sparnai neišliko. Tai viena nedaugelio klasikinės Graikijos periodo taip gerai išsilaikiusių skulptūrų. Viena iš Olimpijos archeologijos muziejaus įžymybių. Statulos motyvai buvo įterpti į 2004 m. Atėnų olimpinių žaidinių medalyje vaizduojamą Nikę.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Knido Afroditė
* Delfų važnyčiotojas
* Pergamono altorius

Išnašos
-------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Peonijo Nikė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „The Art of Ancient Greece: Sources and Documents". Ed. Jerome Jordan Pollitt. Cambridge University Press, − 1990. p. 71
2. ↑  olympia-greece.org
3. ↑  Nigel Spivey. „The Ancient Olympics". Oxford University Press, − 2005. p. 186
4. ↑  www.olympic-museum.de Archyvuota kopija 2013-12-19 iš Wayback Machine projekto.
Ratafija
**Ratafija** – likeris ar kordialas, pagardintas persikų ar vyšnių kauliukų branduoliais, karčiaisiais migdolais ar kitais vaisiais. Turi daug variantų. Tuo pačiu pavadinimu vadina ir karčiuosius migdolus primenančią gardinimo esenciją, ir lengvą biskvitą, ir kordialą iš išspaudų brendžio bei nefermentuotų vynuogių sulčių.

Gardinantys priedai potencialiai gali užnuodyti šį likerį, kadangi persikų ir vyšnių kauliukų branduoliai turi daug ciano vandenilio (branduoliai – apie 1,7 g branduoliui; kartieji persikai – 2,5 mg/g).[1]

Gaminant ratafiją gali būti naudojami mažiau nuodingi pagardai – vaisiai, daržovės, šviežios žolelės. Pagrindinis receptas – butelis raudono ar balto vyno, 1/4 puodelio degtinės (fermentacijai sustabdyti), 1 puodelis supjaustytų vaisių, daržovių ar žolelių, 1/4 puodelio cukraus. Visus ingredientus sumaišyti dideliame inde ir tada išpilsčius į įvairius vyno butelius ir sandariai užkimšus laikyti šaldytuve 3–4 d. Laikomas atvėsintas.[2]

Žodis pranc. *rafia* gali būti apdaptuotas XVII a. prancūziškas žodis. Valterio Skyto (*Walter William Skeat*) žodyne **Etym. Dict.**, 1910 m. mini galimą kilmę iš malajų žodžių *arakas* + *tafia* 'romas'.

Išnašos
-------

1. ↑   FAO Meeting Report No. PL/1965/10/2 WHO/Food Add/28.65,
2. ↑   New York Times, Dining Out p. F7, by Pete Wells from Monica Pope recipe, Aug 29, 2007
| Maranjonas |
| --- |
| Maranjonas teka siauru tarpekliu Maranjonas teka siauru tarpekliu |
| **Ilgis** | ~1600 km |
| **Baseino plotas** | 350 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 15 600 m³/s |
| **Ištakos** | Andai |
| **Žiotys** | Amazonė |
| **Šalys** | Peru |
|  |
|  **Vikiteka** | Maranjonas |

**Maranjonas** (isp. *Río Marañón*, keč. *Marañun*) – upė Peru; kairioji Amazonės ištaka. Prasideda 160 km į šiaurės rytus nuo Limos, Andų kalnuose, Japuros ledyne, Patakočios ežere, 5800 m aukštyje. Teka pradžioje į šiaurės vakarus. Kerta Andų grandines giliais tarpekliais. Aukštupyje daug krioklių ir slenksčių. Amazonės regione pasuka į vakarus, teka Maranjono slėniu kol išsiveržia į Amazonės žemumą. Netoli Nautos (Loreto regionas) susilieja su Ukajaliu ir sudaro Amazonę.

Didžiausi intakai: Utkubamba, Krisnechas, Čamajas, Senepa, Santjagas, Morona, Pastasa, Ualjaga, Tigrė.

Dėl slenksčių laivuojama tik žemupyje (~1000 km). Upės žemupio baseine gyvena indėnų urarinų, chibarų ir kt. gentys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Garantija (reikšmės).*
**Garantija** – papildoma (subsidiarinė) trečiojo asmens prievolė, įsipareigojimų užtikrinimo priemonė.

Garantija trečioji šalis įsipareigoja įvykdyti paskolos grąžinimo ir su tuo susijusias prievoles bankui, jeigu skolininkas, už kurį garantuojama, laiku neįvykdys paskolos sutartyje numatytų įsipareigojimų tik po to, kai juridiškai bus patvirtinta kad skolininkas yra nemokus. Tai reiškia, kad garanto atsakomybė yra subsidiarinė. Garantija gali būti suteikiama visai paskolai su palūkanomis ir delspinigiais arba jos daliai. Bankas paprastai reikalauja įforminti atitinkamais dokumentais, kaip garantas ir paskolos gavėjas yra susiję tarpusavyje.

Garantiją suteikiantis juridinis asmuo turi turėti tokią teisę, t. y. ji turi būti numatyta jo įstatuose. Bankas įsitikina, ar juridinis asmuo turi pakankamai turto, kad galėtų sugrąžinti paskolą ir vykdyti visus su paskola susijusius įsipareigojimus už paskolos gavėją, jei iš jo to būtų pareikalauta. Garantijos suteikėjo turtas gali būti įkeičiamas bankui tokia pačia tvarka, kaip ir paskolos gavėjo turtas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Delphinium** |
| --- |
| Didysis pentinius (Delphinium elatum)Didysis pentinius (*Delphinium elatum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Vėdrynažiedžiai  *( Ranunculidae)* |
| Šeima: | Vėdryniniai  *( Ranunculaceae)* |
| Gentis: | Pentinius  *( Delphinium)* |

 |

**Pentinius** (*Delphinium*) – vėdryninių (*Ranunculaceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas iš graikų k. žodžio *delphis* – delfinas (žiedų pumpurai panašūs į delfino figūrą). 

Lietuvoje auginamas **didysis pentinius** (*Delphinium elatum*). Stiebas 80-200 cm, truputį šakotas, tuščiaviduris. Lapai su koteliais, lakštas penkiaskiltis su triskiautėmis skiltimis. Žiedai sutelkti kekėse, mėlyni, violetiniai, balti ar margi. Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Sodinamas darželiuose, parkuose.

Dekoratyvinė forma
Europinio omaro (*Homarus gammarus*) zoea
**Zoea** (pl *zoeas* ar *zoeae* , gr. gyvūnas, gyvas padaras) yra vėžiagyvių lerva. Paprastai tai antroji vystymosi stadija po nauplijaus, tačiau jei nauplijaus etapas praeinamas embrione iki išsiritant iš kiaušinio (kaip krabų), gali būti ir pirmoji. Kai kurie vėžiagyviai taip pat ir zoea stadiją praeina iki išsiritant iš kiaušinio. Zoea buvo aprašyta 1802 metais kaip atskira, nepriklausoma gentis; tik vėliau buvo suprasta jog tai lerva.

Sandara
-------

Zoea turi dvi sudėtines akis, kuriomis gali matyti vaizdus. Neretai tarp jų išlieka ir iš nauplijaus stadijos paveldėta paprastoji akis (tokios lervos būna triakės). Zoea turi suaugusius galvą ir krūtinę (galvakrūtinę) su daugeliu kojų ir segmentuotą pilvelį. Skirtingai nuo nauplijaus, kuris plaukia galvos galūnėmis, zoea plaukia galūnėmis, esančiomis ant krūtinės. Bėgdama nuo pavojaus, greitį gali padidinti staigiais pilvelio judesiais. Lervai augant, pilvelio segmentų daugėja. Tai mikroskopiniai, daugiausia kelių milimetrų ilgio gyvūnai.

Zoea paprastai yra planktoniniai organizmai. Minta dumbliais, bet augimui jų dažnai nebepakanka, todėl ieško ir gyvūninio maisto.

Nuorodos
--------

1. ↑  Gurney, A. 1982. The larval development of Crangon crangon (Fabr. 1795) (Crustacea: Decapoda) Bull. Br Mus. Nat. Hist. (Zool.) 42: 247-262.
2. ↑  Volker Storch, Ulrich Welsch: Kurzes Lehrbuch der Zoologie Spektrum Akademischer Verlag, Heidelberg 2005, ISBN 3-8274-1399-0
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Jan Adamowicz** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1871 m. liepos 11 d.Jašiūnai, Rusijos imperija |
|  |
| Veikla | Politikas, žemvaldys, karininkas |
|  |
|  **Vikiteka** | Jan Adamowicz |

**Jan Adamovič** (1871 m. liepos 11 d. Jašiūnuose, Rusijos imperija – po 1944 m.) – politikas, Vidurinės Lietuvos Seimo ir Lenkijos seimo narys 1922–1927 metais, žemvaldys, karininkas.

Biografija
----------

Gimė 1871 m. liepos 11 d. Jašiūnuose, Juzefo ir Katažinos Duškevič šeimoje. Mokėsi Vilniaus realinėje mokykloje. Po tėvo mirties metė mokslus ir nuo 1886 m. pradėjo dirbti geležinkelyje. Nuo 1888 m. prekybininku Sankt Peterburge. 1891–1895 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Grįžęs iš kariuomenės dirbo Vilniuje. 1902 m. vedė Stanislavą Kovalevską. 1903 m. vėl pašauktas į kariuomenę, kariavo Rusijos-Japonijos kare. Paimtas į nelaisvę iš kur išvyko į JAV, vėliau Australiją ir Vokietijos imperiją. 1913 m. grįžo į Vilnių, kur įsidarbino restorane. Pasibaigus I pasauliniam karui grįžo į Jašiūnus, kur perėmė tėvų ūkį.

1918 m. gruodį įstojo į organizaciją Straż Kresowa ir prisijungė prie Lenkijos kariuomenės. Atstovavo Vilniaus kraštą Paryžiaus taikos konferencijoje, kur pasisakė už tai, kad Vilniaus kraštas priklausytų Lenkijai. Nuo 1919 m. buvo Šalčininkų valsčiaus vaitas. 1920 m. Vilnių užėmus bolševikams buvo paimtas į nelaisvę, bet sugebėjo pabėgti. 1922 m. tapo Vidurinės Lietuvos Seimo nariu. 1922 m. lapkritį Švenčionių rinkiminėje apylinkėje išrinktas į Lenkijos seimą. Nuo 1944 m. spalio Lenkijos patriotų sąjungos Vilniaus skyriaus narys.

Literatūra
----------

* Jacek Majchrowski: Kto był kim w drugiej Rzeczypospolitej. Warszawa: BGW, 1994. ISBN 83-7066-569-1.
* Skocz do: 2,0 2,1 2,2 Małgorzata Smogorzewska: Posłowie i Senatorowie Rzeczypospolitej Polskiej 1919–1939. Słownik biograficzny. Tom I A-D. Wyd. I. Warszawa: Wydawnictwo Sejmowe, 1998. ISBN 83-7059-392-5.
* Tadeusz i Witold Rzepeccy: Sejm i Senat 1922–1927. Poznań: Wielkopolska Księgarnia Nakładowa Karola Rzepeckiego, 1923.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Volodarskio tiltas |
| --- |
|  |
| 59°52′40″ š. pl. 30°27′11″ r. ilg.﻿ / ﻿59.87778°š. pl. 30.45306°r. ilg.﻿ / 59.87778; 30.45306﻿ (Volodarskio tiltas)Koordinatės: 59°52′40″ š. pl. 30°27′11″ r. ilg.﻿ / ﻿59.87778°š. pl. 30.45306°r. ilg.﻿ / 59.87778; 30.45306﻿ (Volodarskio tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Sankt Peterburgas,Rusijos vėliava Rusija |
| **Kerta** | Neva |
| **Ilgis** | 362,8 m |
| **Plotis** | 36,8 m |
| **Pastatytas** | 1993 m. |
| **Konstrukcija** | Varstomasis tiltas |

**Volodarskio tiltas** (rus. *Волода́рский мост*) – varstomasis automobilinis tiltas per Nevos upę Sankt Peterburge, jungiantis Narodanja ir Ivanovo gatves. Vienintelis šiame mieste tiltas, turintis tramvajaus estakadą (kairiajame upės krante). Tiltas pavadintas netoli šios vietos 1918 m. nužudyto revoliucionieriaus V. Volodarskio vardu. Pirmasis tiltas pastatytas 1936 m. šiuo metu esantis – 1986–1993 m.

Pagrindinė tilto problema – dideli tilto angų svyravimai dėl vibracijos.

Tilto istorija
--------------

Tiltas buvo dalis tuometinio Leningrado kompleksinio plano plėtros į pietryčius link Suomių įlankos. Siekiant geresnės navigacijos prof. G. Perederijaus vadovaujama grupė suprojektavo trijų angų 100 metrų ilgio arkinį tiltą su centrine 43 m dvisparne pakeliamąja anga. Atramos vandenyje buvo kesoninės gelžbetoninės su granito apdaila. Taupant metalą arkos buvo gelžbetoninės. Eismas vyko jų apatinėje dalyje. Važiuojamoji dalis buvo padengta asfaltbetoniu (pakeliama dalis – medžio lentomis). 4000 tonų sveriančios arkos į montavimo vietą buvo atplukdytos specialiai pagamintais gigantiškais pontonais (pirmą kartą tiltų statybos istorijoje). Prieš pradedant statybas buvo pagamintos penkis kartus sumažintos arkos ir viešai išbandytos Taurijos sode. Dar viena tuometinė naujovė – šoninės tilto angos įrengtos virš krantinių, kuriomis važiuoja transportas. Laikui bėgant tilto konstrukcijos stipriai deformavosi, 1985 m. po tiltu plaukiantis dokas užkabino pakeliamąją dalį ir sugadino mechanizmą. 1986 m. prasidėjo tilto rekonstrukcija, kuri vyko iki 1993 m.

Demontuotos senojo tilto arkos
Iš esmės tai buvo naujo tilto statyba. Ant senųjų atramų, nukėlus gelžbetonines arkas buvo sumontuoti metaliniai 125 m ilgio 800 tonų sveriantys balkiai. Pakeliamoji dalis – viensparnė, metalinė, 57 metrų ilgio. Tilto ilgis – 362,8 m, plotis tarp turėklų – 36,8 m (važiuojamoji dalis – 31,6 m, šaligatviai – 2,25 m). Važiuojamoji dalis padengta sutankintu asfaltbetoniu, pakeliamoji dalis – polimerizuotu betonu. Prie užvažiavimų ant tilto ant pjedestalų pastatyti granitiniai obeliskai.

  


| Artimiausi tiltai per Nevą |
| --- |
| prieš srovę: | **Volodarskio tiltas** | pasroviui: |
| Didysis Obuchovo tiltas | Suomijos geležinkelio tiltas |
Suunto|  |
| Forma | filialas |
| Pramonė | techninė įranga, programinė įranga |
| Perėmėjas (-ai) | Amer Sports |
| Įkurta | 1936 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Tuomas Vohlonen |
| Centrinė būstinė | Suomija |
| Produktai | išmanieji laikrodžiai |
| Holdingas | Amer Sports |
| Tinklalapis | www.suunto.com |

**„Suunto"** (suom. *suunta – kryptis, kelias*) – Suomijos bendrovė, priklausanti „Amer Sports" holdingui. Išmaniųjų laikrodžių gamintojas, specializuojasi sportinių, nardymo, medžioklės ir kt. laikrodžių gamyboje. Plėtoja sporto aistruoliams ir veržlaus laisvalaikio mėgėjams skirtą „Movescount" programėlę.

1999 m. „Amer Sports" holdingas įsigijo „Suunto" bendrovę. „Amer Sports" priklauso „Salomon" „Arc'teryx" ir kt. prekės ženklai, anksčiau priklausę „Adidas" bendrovei.

Spartan
-------

*Suunto Spartan* flagmanas *Ultra* bei prašmatnesni *Sport* modeliai skirti daugiau profesionalaus sporto mėgėjams. Pirmasis pasižymi ilgiau veikiančia baterija. Abiejuose yra kompasas. Dažnai kartu su jais parduodamas Bluetooth *Smart Sensor* širdies ritmo diržas rodo kiek tikslesnius duomenis nei naujieji *Sport Wrist HR* laikrodžiai, kuriuose yra pulsometras, nukaitantis informaciją nuo riešo. Tai leidžia nustatyti sudegintą kalorijų kiekį, pavyzdžiui bėgimo, plaukimo metu. GPS parodo įveiktus atstumus. Altimetrinis barometras, kuris yra tik *Ultra* modelyje, svarbus kalnuose leidžiantiems laiką. Pastarieji laikrodžiai yra atsparūs vandeniui, todėl su jais galima plaukioti atvirame vandens telkinyje ir baseine. *Trainer* modelis naujausias ir pigiausias, turintis kiek kuklesnį dizainą.
| **James Randi** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1928 m. rugpjūčio 7 d.Torontas, Kanada |
| Mirė | 2020 m. spalio 20 d. (92 metai)Planteišenas, Florida, JAV |
|  |
| Veikla | skeptikas, iliuzionistas, magas, rašytojas |
|  |
|  **Vikiteka** | James Randi |

**Džeimsas Randis** (angl. ***James Randi***; 1928 m. rugpjūčio 7 d. – 2020 m. spalio 20 d.) – kanadiečių kilmės amerikiečių iliuzionistas ir paranormalių reiškinių skeptikas bei tyrėjas. Iki 60 metų dirbęs magu, Randis nutarė mesti šią specialybę ir pradėjo tirti paranormaliais bei antgamtiniais vadinamus reiškinius. Jis buvo dažnas svečias tokiose televizijos laidose kaip *The Tonight Show Starring Johnny Carson* ir *Penn & Teller: Bullshit!*.

Randis įkūrė Džeimso Randžio edukacinį fondą, kuris moko visuomenę ir žiniasklaidą apie tikėjimo neįrodytais faktais pavojus bei remia tyrimus apie paranormalius reiškinius kontroliuojamose mokslinėse sąlygose. Nuo 1996 m. organizacija siūlo 1 milijono dolerių prizą už bet kokio antgamtinio arba paranormalaus reiškinio įrodymą sutartomis sąlygomis. Nors bandymų laimėti prizą buvo daugiau nei 1000, kol kas niekam to padaryti nepavyko.

Šaltiniai
---------

1. ↑  H. W. Wilson Company (1987). *Current Biography Yearbook*. Silverplatter International. p. 455.
2. ↑  „James Randi, Magician Who Debunked Paranormal Claims, Dies at 92". *The New York Times*. 2020-10-22. Suarchyvuotas originalas 2020-10-22. Nuoroda tikrinta 2020-10-22.
3. ↑  Sullivan, Walter (July 27, 1988), "Water That Has a Memory? Skeptics Win Second Round", *The New York Times*
4. ↑  "Poof! You’re a Skeptic: The Amazing Randi’s Vanishing Humbug", *The New York Times*, February 17, 2001
5. ↑  „One Million Dollar Challenge – Challenge Info". James Randi Educational Foundation. 30 October 2008. Nuoroda tikrinta 15 June 2009.
**Voliuntarizmas** (lot. *voluntas* – „valia") – idealistinės filosofijos srovė, kuri laiko valią pasaulio ir būties pradu. Voliuntarizmas – racionalizmo ir intelektualizmo priešybė. Augustino, Dunso Škoto filosofijoje esama voliuntarizmo pradmenų. 

I. Kantas, pripažindamas praktinio proto pirmumą teorinio proto atžvilgiu, pabrėžė valios laisvės reikšmę doroviniam žmogaus elgesiui. J. Fichtės manymu, valia esanti asmenybės pagrindas, o valinga valia – absoliutus būties principas. Klasikinė vokiečių filosofija laikė, jog valia yra protingos prigimties. Savarankišką valios koncepciją sukūrė A. Šopenhaueris. Jo filosofijoje valios pirmumas intelekto ir būties atžvilgiu yra absoliutus. Valia laikoma neprotingu, betiksliu, aklu, chaotišku, iš esmės piktu pasaulio pradu, žmogaus elgsenos ir egzistencijos branduoliu. Intelektas tesąs valios įrankis, skirtas jos tikslams vykdyti. Šopenhauerio voliuntarizmas glaudžiai susijęs su pesimizmu, nes pasaulis, valdomas iracionalios valios, esąs beprasmiškas, iš esmės blogas, sunkiai pažįstamas ir valdomas.

Voliuntarizmą vystė E. Hartmanas, F. Nyčė, jis būdingas kai kurioms egzistencializmo atmainoms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Voliuntarizmas*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, XII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1984. T.XII: Vaislapėlis-Žvorūnė, 380 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Volkeris, Teksaso reindžeris |
|  |
| Žanras | Kriminalinė drama |
| Kūrėjas (-ai) | Christopher CanaanLeslie GreifPaul Haggis |
| Vaidina | Chuck NorrisClarence GilyardSheree J. WilsonNoble WillinghamNia PeeplesJudson Mills |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Sezonų skaičius | 9 |
| Serijų skaičius | 203 |
| Trukmė | 42-46 minutės |
| Transliacija |
| Originalus kanalas | CBS |
| Originalus laikotarpis | 1993 m. balandžio 21 d. – 2001 m. rugpjūčio 25 d. |

**Volkeris, Teksaso reindžeris** (angl. *Walker, Texas Ranger*), taip pat žinomas kaip „Kietas Volkeris" – teisingumas teksasietiškai) – 1993–2001 m. filmuotas amerikiečių serialas (sugrįžimas 2021 m. sausio 21 d.). Lietuvoje šis serialas anksčiau rodytas per TV3 ir LRT televiziją. Nuo 2012 m. balandžio 2 dienos transliuojamas per LNK televiziją.

Siužetas
--------

Kiekviena serija parodo atskirą pasakojimą, todėl jas galima žiūrėti atskirai ir ne iš eilės. Teksaso policijai pranešama apie veikiančią nusikalstamą grupuotę, kurios Volkeris, Teksaso reindžeris, ieško, suranda ir sulaiko. Dažniausiai jam reikia susidurti su žmonių jausmais, abejingumu, išankstinėmis nuostatomis, baime. Jis stengiasi pakeisti žmonių mąstymą, ne tik pagauti nusikaltėlius. Kartais jo draugai papuola į pinkles, tada jis juos vaduoja. Sulaikydamas visada su jais susimuša. Muštynėse jis niekada nenaudoja ginklo, tik kojas. Taip pat jis įkuria kovos mokyklą, vadovauja vaikų stovyklai, pavaduoja mokytoją, į namus paima sergantį vaiką.

Vaidina
-------

* Chuck Norris – Kordelis Volkeris (1993-2001)
* Jared Padalecki - Kordelis Volkeris (2021)
* Clarence Gilyard – Džeimsas Traivetas
* Sheree Vilson – Aleks Keihil
* Noble Willingham – Si Di Parkeris
* Nia Peeples – Sidni Kuk
* Judson Mills – Frensis Geidžas
* Marco Sanchez – Detektyvas Karlosas Sandovalas
* Jimmy Vlcek – Trentas Malojus
**Nepakeičiamos riebalų rūgštys** – rūgštys iš polinesočiųjų riebalų rūgščių grupės. Šios rūgštys yra būtinos kūnui gaminant įvairius biologinius junginius. Nepakeičiamos riebalų rūgštys yra vadinamos nepakeičiamomis, nes kūnas jų negamina ir jas yra būtina gauti su maistu. Dvi pagrindinės nepakeičiamosios riebalų rūgštys yra linolo ir alfa linoleno rūgštys.

Linolo rūgštis
--------------

Linolo rūgštis (angl. *linoleic acid*), taip pat žinoma kaip omega-6 riebalų rūgštis, randama daržovėse, sėklose, riešutuose. Ši rūgštis randama sėmenų, saulėgrąžų, sojos, žemės riešutų aliejuose. Linolo rūgštis yra skaidoma kūne į arachido rūgštį, kuri yra būtina kitų biologinių junginių gamybai. Šie junginiai atlieka įvairias kūno funkcijas, tokias kaip kraujo krešėjimas ir kraujo spaudimo reguliacija.

Alfa – linoleno rūgštis
-----------------------

Alfa – linoleno rūgštis (angl. *α-linolenic acid*) yra taip pat žinoma kaip omega-3 riebalų rūgštis. Ši rūgštis yra randama sėmenų aliejuje, sojos produktuose ir žuvies gaminiuose ir taukuose. Du svarbūs junginiai, kurie yra gaminami kūne iš alfa – linoleno rūgšties yra eikozapentaeno rūgšties ir dokozaheksaeno rūgštis. Šios rūgštys yra būtinos daugeliui kūno funkcijų palaikymui. Tyrimai rodo, kad EPR ir DHR sumažina uždegimines organizmo reakcijas, sumažina kraujo krešėjimą ir trigleceridų kiekį kraujyje. Tokiu būdu, šios dvi rūgštys sumažina širdies infarkto pavojų.

Šaltiniai
---------

Sočiųjų ir polinesočiųjų omega (ω-6, ω-3, ω-9) riebalų rūgščių kiekis šalto spaudimo aliejuose g/100 g.

| Aliejus | Linolo (Ω-6) | α-Linoleno (Ω-3) | Oleino (Ω-9) | Sočiosios RR | Ω6:Ω3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vynuogių kauliukų | 72 | 1 | 17 | 10 | 72:1 |
| Sėmenų aliejus | 14 | 58 | 19 | 9 | 1:4 |
| Saulėgrąžų | 65 | pėdsakai | 16 | 12 | 65:0 |
| Moliūgų | 46 | 0,4 | 35,5 | 15,3 | 46:0 |
| Sojų | 54 | 8 | 23 | 15 | 6,75:1 |
| Kukurūzų | 59 | pėdsakai | 29 | 13 | 59:0 |
| Sezamo | 43 | 1 | 40 | 15 | 43:1 |
| Alyvuogių | 9 | pėdsakai | 75 | 15 | 9:0 |
| Rapsų aliejus | 21 | 11 | 61 | 7 | 2:1 |

Nuorodos
--------

1. ↑  „n-3 fatty acids and serum lipoproteins: human studies" (Medicinos Žurnalas). *Dokumentas*. The American of Clinical Nutrition. 1997.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Alydidae** |
| --- |
| Paprastoji pentinblakė (Alydus calcaratus)Paprastoji pentinblakė (*Alydus calcaratus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Straubliuočiai  *( Hemiptera)* |
| Pobūris: | Blakės  *( Heteroptera)* |
| Šeima: | Pentinblakės  *( Alydidae)* |

 |
| Binomas |
| ***Alydidae***Amyot & Serville, 1843 |

**Pentinblakės** (*Alydidae*) blakių pobūrio (lot. *Heteroptera*) blakių šeima.  

Lietuvoje gyvena tik viena šios šeimos atstovė.

**Paprastoji pentinblakė** (*Alydus calcaratus*) (Linnaeus, 1758)

Blakės ilgis 10-12 mm. Kūnas pailgas, pilkai rudos, juosvos spalvos. Ant pilvelio (iš viršaus) yra stačiakampio formos oranžinės spalvos dėmė, kuri gerai matoma kai blakė skrenda. Pilvelio kraštai papuošti baltomis dėmėmis. Antenos pilkai rudos arba juodos, paskutinis (ketvirtas) segmentas yra išlenktas. Ant užpakalinių kojų poros blauzdų yra po 3 spyglius. Suaugėliai pamėgžioja vorus medžiojančias vapsvas - pompidus (lot. *Pompilidae*), ypač kai šokinėja žeme ieškodamos maisto.

Šios blakės yra fitofagai (augalėdės), dažniausiai minta ankštiniais (lot. *Fabaceae*) augalais, ypač prožirniais (lot. *Genista*), nors yra pastebėtos maitinantis ir dvėseliena. Šios blakės ypač gerai ir greitai skraido. Dažniausiai randamos smėlėtuose viržynuose, sausose pievose su retais krūmokšniais.

Žiemoja suaugusios blakės, pavasarį poruojasi, deda kiaušinėlius. Nimfos suauga iki vidurvasario. Vėlesnių stadijų nimfos panašios į skruzdėles ir yra pastebėtos gyvenant kartu su skruzdėmis skruzdėlynuose. Kol kas dar neaišku, kodėl jos taip daro. Kai kurie mokslininkai mano, kad nimfos skruzdėlynuose žiemoja. Suerzintos ar besigindamos blakės skleidžia labai nemalonų kvapą.

Paplitusi visoje Europoje, Azijoje ir Šiaurės Amerikoje.

* NimfaNimfa
* Oranžinė dėmė ant pilvelioOranžinė dėmė ant pilvelio


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pentinblakės** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Pepis I** |
| --- |
| Egipto faraonas |
|  |
| Šeštoji Egipto dinastija |
| Mirė | apie 2283 m. pr. m. e. |
| Egipto faraonas |
| Valdė | apie 2332–2283 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Userkarė |
| Įpėdinis | Nemtjemsafas I |
|  |
|  **Vikiteka** | Pepis I |

**Pepis I** (**Merirė**, **Fios**, m. apie 2283 m. pr. m. e.) – trečiasis šeštosios Egipto dinastijos faraonas. Valdė apie 2332–2283 m. pr. m. e. Sosto vardas Merirė reiškia „Ra mylimas".

Pepis I buvo faraono Tečio sūnus. Manoma, kad jam reikėjo įrodyti savo teisė į sostą, prieš tada trumpai valdžiusį Userkarę. Kai kurie egiptologai mano, kad Userkarė buvo uzurpatorius, kiti − kad regentas, valdęs iki kol Pepis I sulauks tinkamo valdyti amžiaus ir pasitraukęs iš sosto. Pepio I valdymo pradžioje jo koregente tikriausiai buvo motina, karalienė Iput. Pepis I buvo vedęs turėjo dvi žmonas, abi Aukštutinio Egipto vizirio Khuji dukteris. Jos jam pagimdė įpėdinius Merenrą ir Pepį II. Šis faktas rodo, kad Khuji turėjo didžiulę įtaką to meto Egipte, jo sūnus Džau vėliau tapo irgi pirmuoju viziriu.

Per apie 40 valdymo metų Pepis I inicijavo šventyklų statybas ir dekoravimą Denderoje, Bubastyje, Abydose, Elefantine ir, tikriausiai, Hierakonpolyje. Pastarajame mieste rasta Pepio I varinė žmogaus dydžio statula su mažesne statula, tikriausiai sūnaus Merenros, viduje. Pepio I valdymas pasižymėjo agresyvia ekspansija į Nubiją, plėtėsi prekyba su tolimais kraštais, kaip Libanas ir Somalio krantas. Kartu didėjo Egipto aukštuomenės įtaką. Pepio I piramidė pastatyta Sakaros pietinėje dalyje. Joje pirmą kartą atrasti piramidžių tekstai (bet nėra anksčiausi). Faraono sarkofagas buvo sudaužytas, mumija nerasta, tačiau išliko kanopų skrynia su ryšuliu balzamuotų vidurių ir indo šukėmis, kuriame jie laikyti. Pagal jo laidojimo komplekso vardą *Men-nefer* vėliau pavadintas Memfis. Tikėtina, kad valdymo pabaigoje Pepis I buvo koregentas kartu su sūnumi Merenra.

Šaltiniai
---------

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press. 2002, p. 220
* Encyclopaedia Britannica, 2008 10 23

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Senoji karalystė**
**Šeštoji dinastija**
Tetis →
Userkarė →
Pepis I →
Nemtjemsafas I → 
Pepis II → 
Nemtjemsafas II →
Nitikretė |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Žinių inžinerija (ŽI)** - mokslo šaka, apibūdinanti žiniomis paremtų sistemų (*knowledge - based systems*) kūrimą, palaikymą ir tobulinimą.

Žinių inžinerija sąveikauja su programinės įrangos inžinerija (*software engineering*), taip pat siejasi su daugeliu kompiuterinių mokslo šakų (*computer science*), tokių kaip dirbtinis intelektas (*artificial intelligence*), duomenų bazėmis, duomenų gavyba (*data mining*), ekspertinėmis sistemomis (*expert systems*), sprendimų palaikymo sistemomis (*decision support systems*) ir geografinėmis informacinėmis sistemomis (*geographic information systems*). Žinių inžinerija taip pat siejama su matematine logika ir socialinio mokslo inžinerija, kur žinios pateiktos socialinio pažinimo visuma (*mainly humans*) ir struktūrizuojamos priklausomai nuo mūsų supratimo kaip veikia žmogaus protavimas ir logika.

Žinių inžinerijos specifikacija žiniomis paremtos sistemos tobulinimui
----------------------------------------------------------------------

* Problemos įvertinimas
* Žiniomis paremtos sistemos kevalo/struktūros tobulinimas
* Struktūrinių žinių diegimas į struktūrų pagrindus
* Susijusios informacijos įsisavinimas ir struktūrizavimas
* Įterptų žinių testavimas ir patvirtinimas
* Sistemos integravimas ir palaikymas
* Sistemos peržiūrėjimas ir perkėlimas

Būdama daugiau negu inžinerija, ŽI nėra tokia aiški ir tvarkinga. Dėl fazės procesai gali būti pasikartojantys ir daug iššūkių gali dingti. Šiuo metu atsirado *meta* žinių inžinerija - nauja sisteminio priartėjimo prie žinių ir intelekto teorijos žinių tobulinimui formulė.

Žinių inžinerijos principai
---------------------------

Nuo 1980 m. vidurio žinių inžinerija patobulino keletą principų, metodus ir įrankius, kurie savo ruožtu patobulino žinių perpratimo ir rūšiavimo procesus. Kai kurių iš šių principų santrauka:

* Žinių inžinieriai pripažįsta kad yra skirtingų rūšių žinių, ir, kad teisingam sprendimui ir technikai turėtų būti naudojamos reikiamos žinios.
* Žinių inžinieriai pripažįsta, kad yra skirtingi tipai ekspertų ir ekspertizių, tokių kaip atitinkamų metodų pasirinkimas.
* Žinių inžinieriai atpažįsta, kad yra skirtingi žinių pateikimo metodai, kurie padeda pasirenkant, patvirtina ir pakartotinai naudoja žinias.
* Žinių inžinieriai atpažįsta, kad yra skirtingi žinių naudojimo būdai, tad pasirinkimo procesas gali būti vykdomas projektų pagalba.
* Žinių inžinieriai naudoja struktūrinius metodus, kad padidintų mokymo proceso efektyvumą.

Žinių inžinerijos tipai
-----------------------

Yra du žinių inžinerijos tipai:

* Perdavimo tipas – tai yra tradicinis tipas. Įprasta žinių inžinerijos technika perkeliamos žmonių turimos žinios į dirbtinio intelekto sistemas.
* Modeliavimo tipas – tai alternatyvus vaizdas. Žinių inžinieriai mėgina modeliuojant žinias ir problemų sprendimo technikomis perkelti žinių domenus į dirbtinio intelekto sistemas.

Kai kurios metodikos arba intelektu paremtos sistemos
-----------------------------------------------------

* CommonKADS
* SPEDE
* MOKA
Žmogaus ubikvitino tetrameras
**Ubikvitinas** – peptidas, susidedantis iš 76 aminorūgščių liekanų (mol. masė 8600 Da). Ubikvitiną turi visos eukariotinės ląstelės. Jo struktūra yra labai konservatyvi, kas rodo platų ubikvitino – proteosomos sistemos, paplitimą. Ubikvitinas gali polimerizuotis, tai yra daugybė ubikvitino molekulių gali susijungti į ilgą grandinę, kuri susidaro nuosekliai, prie baltymo prisijungiant ubikvitinui tol, kol baltymas nukreipiamas degradacijai į proteosomą: tarp ubikvitino grandinės ir baltymo – substrato susidaro kovalentinis ryšys, atsirandantis tarp baltymo lizino (Lys48) liekanų e – amino grupių ir galinės ubikvitino liekanos karboksi grupės – baltymas jau yra pažymėtas, o tai reiškia, kad bus ardomas. Susiformavę konjugatai, turintys daugiau nei vieną ubikvitino molekulę, degraduojami proteazių, dažniausiai proteosomų, pagalba.

Ubikvitinavimas – yra griežtai valdomas kelių pakopų procesas. Jame dalyvauja 3 tipų fermentai. Šita sistema yra labai specifinė ir išranki, nes sudaryta pagal griežtą hierarchinio sudėtingėjimo principą. Tai E1 baltymas (ląstelėje jis tik vienas) – aktyvuoja ubikvitino molekulę ir perduoda ją vienam iš E2 fermentų (ubikvitiną prisijungiantis baltymas). Toliau į kaskadą įsijungia E3 ligazė (susiuvantis fermentas). Jis paima ubikvitiną nuo E2, susijungia su baltymų substratu ir kovalentiškai prijungia prie jo ubikvitino grandinę. Baltymo – substrato (taikinio) žymėjimas pasibaigė. Dabar jį atpažins ir su juo susiriš vienas ar daugiau 19S (PA700) reguliatoriaus subvienetų, kurie deubikvitinuoja baltymą prieš įleidžiant jį į proteosomą. Linijinė baltymo molekulė pateks į proteolizinę kamerą, kur bus skaldoma iki 5-24 aminorūgščių polipeptidų. Išėjus iš proteosomos į citoplazmą polipeptidai toliau bus hidrolizuojami iki aminorūgščių proteazių pagalba. Ubikvitinas tampa nereikalingas. Izopeptidazės skaldo iki monomerų markerinę grandinę, o atpalaiduotas ubikvitinas gali būti panaudotas pakartotinai.

Šaltiniai
---------

* Pollard TD, Earnshaw WC. Cell Biology Elsevier Science, (2002)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Maranjano valstijaEstado do Maranhão |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1621 – 1751** |  → |

 |
| *Šiaurinė reparticija (žalia) 1572 m.* |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos kolonija |
| **Administracinis centras** | San Luisas |
| **Kapitonijos** | 3 (1621, 1718), 2 (1680) |

**Maranjano valstija** (port. *Estado do Maranhão*) – Portugalijos valda, Brazilijos kolonijos administracinis vienetas dabartinės šiaurinės Brazilijos teritorijoje, egzistavusi 1621–1751 m.

Raida
-----

Administracinis vienetas įkurtas 1621 m. siekiant apjungti senąsias kapitonijas į didesnius vienetus. Tokiu būdu Brazilijos kolonijoje sukurtos dvi valstijos: Brazilija (pietinė) ir Maranjanas (šiaurinė). Tokie bandymai jau buvo vykdyti ir anksčiau, 1573-1578 ir 1608-1612 sukuriant Šiaurės ir Pietų Reparticijas. 

Kiekviena valstija turėjo tam tikrą kapitonijų skaičių: iš 15 kapitonijų Maranjanui priklausė 8 senųjų kapitonijų teritorijos, tačiau kadangi kai kurios jų buvo nunykusios, įkūrimo metu sudarė Maranjano valstiją sudarė 3 realios kapitonijos: Maranjano kapitonija, Paros kapitonija ir Searos kapitonija. Maranjano valstija buvo silpnesnė, nei jos pietinė kaimynė Brazilija. Pastaroji sparčiai plėtėsi ne tik į nekontroliuojamus vakarus, bet ir į šiaurę, t. y. Maranjano valstijos sąskaita. 1680 m. Maranjanas neteko vienos savo kapitonijų - Searos, kuri integruota į Brazilijos Pernambuko kapitoniją.

Vienintelė Maranjano kapitonija aktyviai vykdė plėtrą į vakarus, į Amazoniją, plėsdama visos valstijos teritorijas. Dėl to 1718 m. nuo jos atskirta nauja Piavio kapitonija.

1751 m. valstija buvo pervardinta Gran Paros ir Maranjano valstija (port. *Estado do Grão-Pará e Maranhão*), ir sostinė perkelta į Beleną.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Iždo vekseliai** (angl. *treasury bills*) - trumpalaikiai vyriausybės vertybiniai popieriai. Lietuvoje tai iki vienerių metų trukmės vertybiniai popieriai. Trumpalaikiai vyriausybės vertybiniai popieriai parduodami už mažesnę negu nominalią kainą (su diskontu), o termino pabaigoje savininkui išmokama iš anksto nustatyta nominalioji vertė. Iždo vekselis yra išleidžiamas valstybės per diskonto rinką, kaip pinigų skolinimosi trumpam laikui priemonė. Daugumą iždo vekselių perka komerciniai bankai ir laiko juos kaip savo atsargų - aktyvų dalį. Tam, kad būtų kontroliuojamas pinigų kiekis, vadovaujančios pinigų ir kredito įstaigos iždo vekselius naudoja bankų sistemos likvidumo bazei tvarkyti. Pavyzdžiui, jeigu valdžia nori padidinti pinigų kiekį, ji gali išleisti daugiau vekselių, kurie padidintų bankų sistemos likvidumo bazę ir paskatintų išplėsti bankų indėlius.
| *Vampyrų medžiotojas D* |
| --- |
|  |
| Žanras | Siaubo, postapokaliptinis, shounen |
| Manga |
| Autorius | Hideyuki Kikuchi (istorija)Saiko Takaki (piešiniai) |
| Leidėjas | Jungtinės Amerikos Valstijos Digital Manga PublishingJaponija MediaWorksVokietija Carlsen ComicsVengrija FumaxSuomija Punainen jättiläinenIspanija Dolmen EditorialLietuva Obuolys.lt |
| Serializuota  |  |
| Leidimo metai | 2007 – 2014 |
| Tomų sk. | 8
 |

**Vampyrų medžiotojas D** (**Hideyuki Kikuchi Vampire D Hunter**) – japonų komiksas (manga), sukurtas pagal japonų rašytojo Hideyuki Kikuchi to paties pavadinimo knygų seriją „Vampyrų medžiotojas D".

Pirmasis tomas išėjo 2007 m. lapkričio 14 d. Pradžioje ketinta adaptuota visą romanų seriją. Tačiau DMP 2015 m. lapkričio mėn. oficialiai pranešė nutraukianti leidybą JAV ir neišleisianti 8 tomo. Paskutinį, 8 tomą internetine forma anglų kalba 2018 m. balandžio 17 d. išleido leidykla „Kadokawa".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Veiksmas vyksta 12090 metais, pasaulyje, kurį tūkstantmečius niokojo chaosas. Išliko tik nedaugelis po karų ir suirutės.

Kažkur žemės irštvose gimė mutantų ir vampyrų rasė – Kilmingieji. Jie valdo silpnesniuosius ir yra negailestingi. Žmogui, įkąstam Kilmingojo, lemta amžiams tapti pasmerktųjų būrio nariu. Juos išvaduoti gali tik vienišas ir paslaptingas vampyrų medžiotojas, kurį suranda nevilties kamuojama Dorisė Lang. Kai Dorisei įkanda grafas Li, ji atsiduria siaubingo likimo gniaužtuose...

Leidimai lietuvių kalba
-----------------------

### Vampyrų medžiotojas D (1 dalis)

* Pavadinimas: „Vampyrų medžiotojas D"
* Autorius: Hideyuki Kikuchi
* Iliustravo: Saiko Takaki
* Iš anglų k. vertė: Jurgita Jėrinaitė
* Išleista: 2007 m. lapkričio 27 d.
* ISBN 978-9955-700-42-5

### Vampyrų medžiotojas D (2 dalis)

* Pavadinimas: „Vampyrų medžiotojas D. 2 dalis"
* Autorius: Hideyuki Kikuchi
* Iliustravo: Saiko Takaki
* Iš anglų k. vertė: Jurgita Jėrinaitė
* Išleista: 2008 m.
* ISBN 978-9955-700-73-9

Išnašos
-------

1. ↑  Cha, Kai-Ming (2007-05-11). „From Prose to Manga". Publishers Weekly. Suarchyvuotas originalas 2008-06-28. Nuoroda tikrinta 2019-02-05.
2. ↑
3. ↑  „Vampire Hunter D Vol. 8". BOOK☆WALKER Co.Ltd. Nuoroda tikrinta 2019-02-05.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2009-03-10 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
* Level.lt apie knygą[neveikianti nuoroda]
Sportland|  |
| Forma | filialas |
| Pramonė | sportas |
| Perėmėjas (-ai) | Sports Direct |
| Įkurta | 1997 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Vladas Korsakovas |
| Centrinė būstinė | Lietuva |
| Pajamos | $61,6 mln. (2012 m.) |
| Tinklalapis | sportland.lt |

„**Sportland**" – didžiausias sporto prekių ir atletiškos laisvalaikio (angl. *athleisure*) mados prekybos tinklas Baltijos šalyse.

„Sportland" Baltijos šalyse valdo savo prekės ženklu pažymėtas parduotuves bei „Timberland", „O'Neill" ir „Nike" parduotuves. „Sportland International Group" įmonė iš viso turi 80 parduotuvių, kurių bendras plotas yra 39 000 m².

1997 m. įkurta, kaip UAB „Sportline", kuri vėliau tapo UAB „Sportland". 2013 m. „Sports Direct" bendrovė įsigijo 60 % „Sportland" bendrovės akcijų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „„Sportland" vadovas Vladas Korsakovas: „Dabar žmonės jaučia alkį pinigams, o ne sportui"". Nuoroda tikrinta 2016-07-13.
2. ↑  „„Sportsdirect.com" leista įsigyti 60% „Sportland International Group" akcijų". Nuoroda tikrinta 2016-07-13.

Nuorodos
--------

* „Sportland" žurnalas
**Sporto psichologija** – psichologijos mokslo šaka, kuri tiria sportinių pasiekimų priklausomybę nuo psichologinių aplinkybių. Šios mokslų atšakos pagrindinis tikslas yra reguliuoti sportininko psichologinį pasirengimą agresinėse situacijose, tirti nerimo, baimių ir jaudulio įveikimo principus, atleto elgseną varžybose, santykį su sporto aplinka, treneriais. Sporto psichologijos paskirtis sportininko potencialo vystymas, psichologinėmis priemonėmis. 

Sporto psichologijos šalininkų teigimu atleto pasiekimai priklauso pagrinde ne nuo jo fizinės būklės, o nuo psichologinio pasirengimo. 

Sporto psichologija skiriasi nuo kitų psichologijos šakų, jog negydo žmogaus sutrikimų,

Tipai
-----

Išskiriami du šio mokslo tipai: teoriniai ir klinikiniai.

### Teorinė psichologija

Teorinė sporto psichologija vystoma Lietuvoje. Šio tipo psichologai pajėgūs treniruoti atletų psichologinius įgūdžius, mokyti sportininką atsipalaidavimo, tinkamo nusiteikimo varžyboms.

### Klinikinė psichologija

Klinikiniai sporto psichologai naudojasi teorinės psichologijos principais, bei dirba sportininkui paskirdami atitinkamus medikamentus, padedančius išlaikyti tinkamą sportinę psichologiją.

Istorija
--------

Pirmieji sportinės psichologijos tyrinėjimai prasidėjo 1890 m. Jungtinėse Amerikos Valstijose. Šios mokslo šakos vienų iš pradininkų laikomas Normanas Tripletas, kuris tyrinėjo dviratininkų rezultatus. Jis pastebėjo, jog kai kurie dviratininkai dalyvaudami masiniuose komandiniuose važiavimuose distancijose pasiekia geresnius rezultatus, nei važiuodami po viena. Tai buvo įrodymas, jog psichologija daro įtaką sportininko pasiekimams. Sportinei psichologijai svarbus tarpsnis buvo Šaltojo karo pabaiga. Tuo metu pradėta skirti didesnis finansavimas įvairesnėms šakoms, tarp jų sporto mokslo tyrinėjimams ir sporto psichologijai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Lietuvos raitelės Sport Psychology". apa.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. kovo 1 d..
2. ↑  „Psychology". brianmac.co.uk. Nuoroda tikrinta 2021 m. kovo 1 d..
|  |
| --- |
| Marathų kalba मराठी |
| Kalbama | Indijoje |
| Kalbančiųjų skaičius | ~90 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | 11 |
| Kilmė | indoeuropiečių 0indoiranėnų 00indoarijų 000pietų indoarijų0000marathų–konkanių00000**marathų** |
| Rašto sistemos | devanagari, modi |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | Indijos vėliava Indija |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | mr |
| ISO 639-2 | mar |
| ISO 639-3 | mar |
| Geografinis paplitimas |
|  |
|  Vikipedija **Marathų kalba** |

**Marathų kalba** (मराठी = *Marāṭhī*) – indoiranėnų kalbų šakos indoarijų kalba, kuria kalbama Vakarų Indijoje, ypač Maharaštros valstijoje. Tai gimtoji marathų kalba. Kaip gimtąja kalba ja kalba 83 mln. žmonių (ketvirta Indijoje). Ji taip pat oficialųjį statusą turi Goa valstijoje, Damano ir Diu, Dadros ir Nagar Havelio teritorijose, taip pat vietomis vartojama Andhra Pradešo, Gudžarato, Karnatakos, Tamilnado ir kitose valstijose Indijoje, indų išeivių Mauricijuje, Pakistane, Singapūre, Vokietijoje, Jungtinėje Karalystėje, Australijoje, Pietų Afrikos Respublikoje.

Marathų kalba patyrė dravidų kalbų įtaką. Neišliko balsių fonologinis ilgumas ir nazalizacija, bet išlaikyta bevardė giminė. Vardažodžių kaitybai, be fleksinių, būdingos ir kitos formos. Veiksmažodžio skiriami du asmenavimo tipai, gausu beasmenių konstrukcijų. Asmeninės ir vardažodinės formos įvairuoja. Yra skolinių iš sanskrito, hindi, taip pat dravidų, persų, arabų, anglų, portugalų ir kitų kalbų.

Suskaičiuojama ~40 marathų kalbos tarmių: ahirani (Vakarų Khandešo regionas), khandeši (Rytų Khandešo regionas, Maharaštros valstijos šiaurės vakarų dalis), varhadi, arba vaidarbhi (Vidarbhos regionas, Maharaštros valstijos rytinė dalis), samavedi (Nala Soparos ir Viraro regionai į šiaurę nuo Bombėjaus) ir are marathi (Andhra Pradešo valstija). Dabartinė bendrinė marathų kalba susiklostė Punos regiono tarmių pagrindu.

Marathų kalba kildinama iš maharaštri prakrito, kuris buvo oficiali Satavahanų valstybės kalba. Seniausi rašto paminklai – iš VIII amžiaus. Marathų kalbos plėtotę paskatino Devagiri Jadavų dinastija, kuri šią kalbą pasirinko savo dvaro kalba, mahanubhavų sektos ir varkarių vaišnaviškas bhakti sąjūdis. Vienas žymiausių kalbos plėtotojų – Džnanešvara, parašęs aiškinimus „Bhagavadgytai".

XIII–XX a. pr. marathų kalba buvo užrašoma modi raštu. Vėliau įsigalėjo devanagari.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *Marathų kalba*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008

Nuorodos
--------

* mar Duomenys apie kodu „mar" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* Internetinis marathų–anglų žodynas