recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Joginiškių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Joginiškių piliakalnisJoginiškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°03′13.1″ š. pl. 23°23′56.5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.053639°š. pl. 23.399028°r. ilg.﻿ / 55.053639; 23.399028Koordinatės: 55°03′13.1″ š. pl. 23°23′56.5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.053639°š. pl. 23.399028°r. ilg.﻿ / 55.053639; 23.399028 |

 |
| Vieta | Šakių rajonas |
| Seniūnija | Kriūkų seniūnija |
| Aukštis | 17 m |
| Plotas | 40x13 |
| Naudotas | I tūkstantmetis - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1965 |
| Registro Nr. | AR987 / 3267 / A1485 |

**Joginiškių piliakalnis**, dar vadinamas *Kalnu* – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, 0,2 km į pietryčius nuo Joginiškių, 3 km nuo Kriūkų miestelio, Kriūkų seniūnija, 2 km į pietvakarius nuo Nemuno. Pasiekiamas iš kelio Lukšiai – Kriūkai ties Joginiškių fermomis pasukus į dešinę rytų kryptimi, pavažiavus keliuku 300 m dešiniau nuo už sodybos prasidedančios griovos iki miško pakraščio ir paėjus 200 m į šiaurę ožnugario vakariniu šlaitu einančiu miško keliuku, yra šio ožnugario gale.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Jotulės kairiajame krante, santakoje su Strazdupiu. Pietinis šlaitas status, 17 m aukščio, leidžiasi į Jotulę, rytinis ir šiaurinis šlaitai žemesni ir nuolaidesni, iki 10 m aukščio, jie leidžiasi į Strazdupį. Vakaruose yra aukštuma.

Piliakalnio aikštelė trikampė, 40x13 m dydžio. Aikštelę nuo aukštumos skiria jos vakariniame pakraštyje supiltas apie 20 m ilgio pylimas, nuo aikštelės krašto 1,5 m, iš išorės – 3,3 m aukščio,, jo išorinis šlaitas leidžiasi į 7 m pločio, 0,3 m gylio griovį. Už griovio yra antras 0,2 m aukščio, 6 m pločio pylimas, kuris šiaurinėje dalyje, šlaite virsta terasa. Visas piliakalnis apaugęs medžiais.

Tyrimai
-------

Piliakalnį 1955–1959 m. aprašė Petras Tarasenka, 1965 m. piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus atliko Lietuvos istorijos institutas, 1981 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 10 000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkinės gyvenvietės |
|  | Žuklijų piliakalnis 3 km | Seredžiaus I piliakalnis 2 km | Butvilonių piliakalnis 8 km |  |
| Maštaičių piliakalnis 29 km  Plokščių piliakalnis 13,7 km |  | Ringovės piliakalnis 10 km  Žemosios Panemunės piliakalnis 4 km |
| Šadžiūnų piliakalnis 17 km |  | Šėtijų piliakalnis 11,5 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 3267 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai[neveikianti nuoroda]. V. 1997. P. 138–139.
3. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 73 (Nr. 255)
4. ↑  *Gintautas Zabiela*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 675 psl.

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p. 172.
* Pranas Kulikauskas. Užnemunės piliakalniai. V. 1982.

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalniai. Joginiškiai
**Vietnamo karo veteranų memorialas** tai nacionalinis karo memorialas Jungtinių Valstijų sostinėje Vašingtone. Paminklas yra skirtas pagerbti JAV ginkluotąsias pajėgas, kovojusias Vietnamo kare, karius, žuvusius tarnyboje Vietname bei Pietryčių Azijoje, ir karius, kurie yra laikomi dingusiais be žinios minėtų karo veiksmų metu. 

Memorialo statybų bei su jomis susijusios problemos buvo tapusios įvairių diskusijų šaltiniu. Diskusijos baigėsi tuo, kad prie memorialo komplekso buvo pastatyti bei prijungti kiti paminklai. Memorialą šiuo metu sudaro 3 atskiros dalys: Trijų Kareivių statula, Vietnamo moterų memorialas ir žinomiausia memorialo dalis - Vietnamo karo veteranų memorialinė siena.

Memorialo pastatymui įkvėpimą davė pėstininkas Jan Scruggs, tarnavęs Vietname. 1979 metais jis matė filmą, kuris priminė jam apie „kenčiančius bei mirštančius žmones, kuriuos jis matė Vietname". Tąnakt jis nusprendė pastatyti paminklą, kuriame būtų užrašytos visų Vietnamo kare žuvusių karių pavardės.[1]

Pagrindinė memorialo dalis, baigta statyti 1982 metais, yra Konstitucijos soduose, greta nacionalinės alėjos, į šiaurės rytus nuo Linkolno memorialo. Memorialą prižiūri Nacionalinė parkų tarnyba. Paminklą kasmet aplanko apie 3 milijonus lankytojų. Memorialinę sieną suprojektavo amerikiečių landšafto architektė Maja Lin. 58 159 originalių pavardžių rinkimas ant sienos buvo atliktas kompanijos „Datalantic" Atlantoje (Džordžija).

Galerija
--------

* Vietnamo karo veteranų memorialinės sienos palydovinė nuotrauka
* 
* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Scruggs, Jan C. and Joel L. Swerdlow. 1985. To heal a nation: the Vietnam Veterans Memorial. New York: Harper & Row. p 7
**Donatas Strockis**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1987 m. kovo 23 d. (35 metai) |
| Gimimo vieta | Lietuva |
| Ūgis | 184 cm |
| Svoris | 78 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Pakruojo SC FK |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2004–20092009–201120112012–20152016–20192020-2021 | FC Šiauliai→FK MTZ-RIPO *(skol.)*JK Narva TransFK Kruoja PakruojisFC PakruojisPakruojo SC FK | ? 23 (0)07 (0)75 (3)68 (15)21 (10) |
|  |

**Donatas Strockis** (g. 1987 m. kovo 23 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia gynėjo pozicijoje FC Pakruojis.

Klubinė karjera
---------------

Nuo 2004 m. priklausė FC Šiauliai. Iš pradžių rungtyniavo dublerių ekipoje, o vėliau debiutavo pagrindinėje komandoje. 
Nuo 2009 iki 2011 m. buvo skolinamas Baltarusijos FK MTZ-RIPO klubui. 
2009 m. rugpjūčio 7 d. debiutavo MTZ-RIPO komandoje.
2011 m. turėjo persikelti į Rusiją, į FC Torpedo Vladimir klubą, tačiau neišvyko į šią šalį. Transferis pavyko, tačiau agentas užsiprašė per daug ir debiutas Rusijos klube neįvyko. 
Po nevykusio transferio karjera pakrypo svetur, 2011 m. atstovavo Estijos Meistriliiga klubui JK Narva Trans. 

2012–2015 m. žaidė Pakruojo „Kruojos" klube. 2013 sužaidė 30 rungtynių A lyga pirmenybėse ir pelnė du įvarčius, 2014 m. sužaidė 25 rungtynes A lyga pirmenybėse, o 2015 m. 20 rungtynių, pelnė vieną įvartį. A lyga pirmenybėse už klubą sužaidė 75 rungtynes, pelnė tris įvarčius.

Nuo 2016 metų atstovauja FC Pakruojis. Yra vienas svarbiausių komandos žaidėjų.

Trenerio karjera
----------------

2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2022-05-30 iš Wayback Machine projekto.
**ViewMAX** – failų tvarkyklė, kuri buvo platinama kartu su DR DOS 5.0 ir 6.0 operacinės sistemos versijomis. Programa buvo paremta GEM grafine operacine aplinka ir buvo supaprastinta jos versija.

Versijos
--------

ViewMAX/1 buvo platinama kartu su DR DOS 5.0 versija. Jos išvaizda buvo panaši į GEM/3 darbalaukį ir susidėjo iš dviejų fiksuotų langų. Kiekvienas langas galėjo atvaizduoti arba failų ir katalogų piktogramas, arba katalogų hierarchiją. 

VieMAX/2 buvo pagrindinė DR DOS 6.0 versijos grafinė failų tvarkyklė. Šioje versijoje buvo atlikti įvairūs grafikos patobulinimai, tarp jų 3D išvaizdos valdymo įrankiai ir vartotojo pasirenkamos spalvų schemos. Buvo realizuotas ir DR DOS užduočių perjungiklio TaskMAX palaikymas. Jei šis įrankis egzistavo sistemoje, tai programos buvo paleidžiamos kaip atskiros užduotys ir ViewMAX turėjo galimybę persijungti tarp jų. Katalogų medis galėjo būti rodomas šalia piktogramų, o ne tik vietoj jų. 

ViewMAX/3 buvo numatyta tapti grafine failų tvarkykle Novell kompanijos kuriamai naujai DR DOS versijai, tačiau ji niekada nebuvo užbaigta ir greičiausiai jos kūrimas buvo sustabdytas suteikiant pirmenybę 1992 – 1993 metų bendram Apple ir Novell *Star Trek* komandos projektui, kuris tai pat niekada nebuvo išleistas. Dėl šios priežasties Novell DOS 7, kaip DR DOS 7.0 buvo vadinama 1994 metais, išėjo be grafinės failų tvarkyklės. ViewMAX/3 beta versijos išeities kodas buvo paskelbtas Caldera kompanijos 1996 metais kartu su kitu GEM kodu pagal GNU GPL licenciją. ViewMAX/3 būtų palaikiusi spalvotas piktogramas, keičiamo dydžio langus ir programų grupes.

Taip pat skaitykite
-------------------

* GEM

Nuorodos
--------

* ViewMAX temos
* ViewMAX/1 ekrano nuotrauka
| Doneckas*Донецк* |
| --- |
|        |
| *Lenino prospektas Donecke* |
|  |
| 

DoneckasDoneckas

48°20′0″ š. pl. 39°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.33333°š. pl. 39.93333°r. ilg.﻿ / 48.33333; 39.93333﻿ (Doneckas (Rusija))Koordinatės: 48°20′0″ š. pl. 39°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.33333°š. pl. 39.93333°r. ilg.﻿ / 48.33333; 39.93333﻿ (Doneckas (Rusija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Rostovo sritis Rostovo sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1681 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 48 428  |
| **Plotas** | 112 km² |
| **Tankumas** (2017) | 432 žm./km² |
| **Altitudė** | 120 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Doneckas |

**Doneckas** (rus. *Донецк*) – miestas Rusijoje, Rostovo srityje, 171 km į šiaurę nuo Rostovo prie Dono, prie pat Ukrainos sienos, prie Severų Doneco upės. Pro miestą eina Volgogrado–Luhansko plentas, veikia pasienio postas „Doneckas–Izvarynė". Prie Doneco yra prieplauka. Vykdoma akmens anglių gavyba (Donbaso dalis), vystoma tekstilės pramonė, ekskavatorių surinkimas. Veikia technikumas, Pietų universiteto padalinys, istorijos ir etnografijos muziejus. Stovi keletas cerkvių (Švč. Dievo Motinos Ėmimo Dangun, 1861 m. ir kt.), buvusi sinagoga, įvairūs XIX a. pab. – XX a. pr. statiniai.

Istorija
--------

1681 m. Dono kazokai įkūrė Gundorovskio (*Гундоровский*) gyvenvietę prie Doneco upės. Dėl upės potvynių gyvenvietė ne kartą keitė vietą. 1938 m. šalia Gundorovskio stanicos pradėtos kasti akmens anglys. Nuo 1945 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1951 m. – miestas (***Gundorovka***). 1955 m. miestas pervadintas Donecku.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 139
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ulad Saidas** – oazė Alžyre, Sacharos dykumoje, Didžiajame Rytų Erge. Čia, Sacharos tyrlaukiuose, veša medžiai ir teka vanduo.

Palmių miškeliais ir čiabuvių daržais žaliuojantis Ulad Saidas yra nepaprastai patraukli vietovė, čia gatvėse raudonuoja namai, pastatyti iš dumblo, o tarp jų marguoja moterų drabužiai. Jis labai išsiskiria iš aplinkos – Didžiojo Rytų ergo, kuriame kyla didžiulės kopos, o oro temperatūra vasaros dienomis pakyla iki 49 °C ar daugiau. Žmogus, likęs be pavėsio ar vandens, per dvi paras numirtų nuo saulės smūgio ir dehidracijos.

Daugiausia Ulad Saide įsikūrusių žmonių yra sodininkai, kurie augina ir parduoda vaisius ir daržoves. Įdirbtuose drėkinamos žemės sklypeliuose jie augina daržoves, vynuoges, figas, persikus, apelsinus ir labiausiai branginamą dykumos augalą – datulių palmes. Šio medžio vaisiai – vienas pagrindinių produktų: datulės ne tik valgomos žalios, jas galima džiovinti ir sumalti į miltus. Neišmetama nė viena medžio dalis. Kamienas vartojamas medienai ir kurui, iš šiurkščios pluoštinės žievės vejamos virvės, lapkočiai naudojami tvoroms ir stogams, o iš lapų pinami krepšiai, šluotos, maišai ir sandalai. Panaudojami net datulių kauliukai – jie skrudinami ir sumalami, tokia „kava" šaltais dykumos vakarais geriama vietoj arbatos.

|  |  |
| --- | --- |
| **Transsacharinės prekybos centrai** |  |
| Tafilaletas | Tindufas | Adraras (Šingetis, Uadanas) | Audagostas | Tišitas | Ualata | Sidžilmasa | Taudenis | Timbuktu | Figigas | Uargla | Gurara | Tuatas | Gadamesas | Gatas | Sabha | Murzukas | Ayras (Agadesas) | Bilma | Audžila (Džalas) | Kufra (Džaufas) | Siva |
Koordinatės: 56°13′35″š. pl. 21°56′57″r. ilg.﻿ / ﻿56.226496°š. pl. 21.949273°r. ilg.﻿ / 56.226496; 21.949273

|  Vaičaičių kapinių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Skuodo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vaičaičiai |
| **Adresas** | Vaičiulenos g. |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1867 m. |

**Vaičaičių kapinių koplyčia**, dar vadinama *koplytėle* – koplyčia, stovinti Skuodo rajone, Ylakių seniūnijoje, Vaičaičių kaimo kapinėse, įsikūrusiose apie 1,5 km į pietvakarius no kelio  **2701**  Seda–Pašilė–Ylakiai , 150 m į pietus nuo Vaičaičių Šv. Onos bažnyčios. Kapinės veikiančios, užima 0,6395 ha plotą.

Istorija
--------

Koplyčia medinė, pastatyta 1867 m. Registrinis kultūros paveldo objektas (DV2518, u. k. 13664), vadinamas koplytėle su ornamentuotu kryželiu ir Šv. Domininko skulptūra. Į Kultūros vertybių registrą įrašyta 1993 m. Stovinčio šventojo pamokslininko Domininko skulptūra, buvusi įtaisyta virš įėjimo durų ant priekinio frontono, neišlikusi – vandalų pavogta 2009 m. rugpjūčio 8 d. Patirtas nuostolis įvertintas 2 tūkst. litų. Šioje vietoje pakabintas nedidelis kryželis su Nukryžiuotoju. 

Šimtametę istoriją skaičiuojanti koplyčia stūkso vidury kapinių, prie pagrindinio tako, įkalnėje, priekiu orientuota į šiaurę (bažnyčios link). Ji prižiūrėta, suremontuota: pakeista stogo danga, perdažytas pastatas, atnaujintas ant kraigo stovintis ornamentuotas kryžius, sutvarkyti vidaus patalpa, altorius, Kryžiaus kelio stočių paveikslai.

* Koplyčia antkapių apsuptyjeKoplyčia antkapių apsuptyje
* Koplyčios vidujeKoplyčios viduje

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaičaičių kapinių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Skuodo rajono savivaldybės teritorijoje esančių kapinių sąrašas
2. ↑  Kretingos muziejus. Eksponatas: Koplyčia Vaičaičių kapinėse, 1971 m. Archyvuota kopija 2021-11-01 iš Wayback Machine projekto. *limis.lt*
3. ↑  Skuodo rajono sakralas Archyvuota kopija 2021-10-21 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  „Objekto Nr. 13664 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
5. ↑  Skuodo ir Trakų rajonų kapinėse siautėjo vandalai *15min.lt* Archyvuota kopija 2011-04-24 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Rimties energija** {\displaystyle E\_{0}} – elementariosios dalelės energija, kuomet dalelė nejuda nagrinėjamoje atskaitos sistemoje. Ši sąvoka yra susijusi su rimties masės {\displaystyle m\_{0}} sąvoka. Šis energijos tipas negali būti pakeistas į dalelės potencinę energija arba į kinetinę energiją nesunaikinant dalelės. Rimties energija siejama su rimties mase ryšiu:

{\displaystyle \ E\_{0}=m\_{0}c^{2}},
kur {\displaystyle m\_{0}} yra dalelės rimties masė, o {\displaystyle c} yra šviesos greitis vakuume.

Šis ryšis dar yra žinomas, kaip energijos ir masės ekvivalentiškumas ir yra siejamas su specialiąja reliatyvumo teorija. Pavyzdžiui, lėtai judančio kūno masės prieaugis dėl kūno judėjimo yra proporcingas kūno kinetinei enegijai

{\displaystyle dm={\frac {dE\_{k}}{c^{2}}}},

Kuomet kūnas juda dideliu greičiu, palyginti su šviesos greičiu, kūno masė yra didesnė, negu kūnui nejudant:

{\displaystyle m=m\_{0}+{\frac {E\_{k}}{c^{2}}}},

Visa rimties energija gali būti paversta kita energijos forma medžiagos ir antimedžiagos anihiliacijos metu. Šios reakcijos metu rimties energija virsta spinduliuotės energija. Kitas rimties energijos virsmo pavyzdys yra branduolinė reakcija, kai reakcijos pradžioje dalyvavusių dalelių rimties masės ir energijos dalis virsta spinduliavimo energija.
| Medaliai |
| --- |
|
| Sportiniai šokiai |
| **Atstovaujant:  Lietuva** |
| Pasaulio čempionatas |
| **Sidabras** | 2015 Leipcigas | Standartiniai |
| **Sidabras** | 2018 Maskva | Standartiniai |
| Europos čempionatas |
| **Auksas** | 2014 Viena | Parodomieji |
| **Auksas** | 2018 Sankt Peterburgas | Standartiniai |
| **Sidabras** | 2013 Leipcigas | Standartiniai |
| **Sidabras** | 2016 Kambrilis | Standartiniai |
| **Bronza** | 2011 Monsas | Standartiniai |
| **Bronza** | 2012 Velenjė | Standartiniai |
| **Bronza** | 2014 Magdeburgas | Standartiniai |
| **Bronza** | 2015 Kopenhaga | Standartiniai |
| Europos Sąjungos čempionatas |
| **Auksas** | 2006 Brno | Standartiniai |
| **Sidabras** | 2007 Linzas | Standartiniai |

**Donatas Vėželis** (g. 1981 m. sausio 29 d.) – profesionalus Lietuvos sportinių šokių šokėjas. Šoka kartu su partnere Lina Chatkevičiūte. Daugkartinis Europos čempionas.

Biografija
----------

Nuo 1997 m. dalyvauja pasaulio taurės etapuose. 2003 m. pasaulio suaugusiųjų standartinių šokių čempionate užimta 15-oji vieta. 2004 m. pasaulio čempionate Vilniuje - 9-a vieta. 2006 m. tapo Europos Sąjungos šalių čempionais. 2009 m. pasaulio čempionate Vėželis užėmė 4-ą vietą. 2011 m. laimėtas pirmasis Europos pirmenybių medalis - standartinių šokių bronza. Toks pats rezultatas pakartotas 2012, 2014 ir 2015 metais. 2013 m. Europos čempionate laimėjo sidabro medalius. Tais pačiais metais vykusiose Pasaulio žaidynėse iškovota 4-oji vieta. 2014 m. Vienoje vykusiame Europos parodomųjų šou standartinių šokių čempionate laimėti aukso medaliai.

2018 m. paskelbė apie karjeros pabaigą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Donatas Vėželis". worlddancesport.or. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 7 d..
2. ↑  „Taip ir netapę pasaulio čempionais Vėželis ir Chatkevičiūtė skelbia karjeros pabaigą". delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 7 d..
Koordinatės: 56°18′05″š. pl. 22°05′20″r. ilg.﻿ / ﻿56.3015°š. pl. 22.0890°r. ilg.﻿ / 56.3015; 22.0890

|  |
| --- |
| **Ukrinų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Ukrinų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Ukrinų pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Taikos g. 8, Ukrinai |
| **Direktorius(-ė)** | Vanda Staškuvienė |
| **Mokinių skaičius** | 74 |
| **Įkūrimo data** | 1923 m. |
| **Uždarymo data** | 2018 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 11 |

**Mažeikių rajono Ukrinų pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukrinuose (Mažeikių raj.), Taikos g. 8, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290176110. Steigėjas – Mažeikių rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1923 m. Ukrinų gyventojai patys suremontavo seną namelį, kuriame įsteigta pradinė mokykla. Pradžioje buvo tik viena klasė, kitais metais – jau I ir II klasė, nuo 1925 m. buvo visos keturios pradžios mokyklos klasės. 1925 m. Pocaičių kaimo ūkininkas Ruika pastatė Ukrinuose namą, kurį išnuomojo mokyklai. 1925–1926 m. m. Ukrinų pradžios mokykla jau dirbo pilnu komplektu.

1954 m. mokykla tapo septynmete, direktorius Kostas Šiaulys. Nuo 1960 m. aštuonmetė mokykla. 1965 m. mokykla perkelta į naują mūrinį pastatą. Nuo 1982 m. balandžio 7 d. mokyklai vadovauja direktorė Vanda Staškuvienė. Nuo 1986 m. devynmetė mokykla. 1988 m. pristaytas priestatas, sporto salė, vestibiulis, rekonstruotas senasis pastatas. Nuo 1993 m. pagrindinė mokykla.

2017 m. nesusirinkus pakankamam mokinių skaičiui, mokyklos steigėja Mažeikių rajono savivaldybė nusprendė mokyklą uždaryti. Mokykla uždaryta 2018 m.

Direktoriai
-----------

* 1930 m. Zenonas Stirbys
* 1946 m. Skaržinskienė
* 1954 m. Kostas Šiaulys
* 1957 m. Jonas Lenkevičius
* nuo 1982 m. Vanda Staškuvienė

Išnašos
-------

1. ↑  Mažeikių r. Ukrinų pradinė mokykla. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-20).
2. ↑

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2013-08-27 iš Wayback Machine projekto.
* Ukrinų pagrindinė mokykla. Mažeikių krašto enciklopedija.
Ekspozicijos fragmentas
Muziejui priklausanti liuteronų bažnyčia
**Donelaičio memorialinis muziejus** – muziejus Tolminkiemyje, nuo 1946 m. rus. *Чистые Пруды*, Karaliaučiaus istorijos ir meno muziejaus filialas, įkurtas 1979 m. ir skirtas lietuvių literatūros vieno iš pradininkų, liuteronų kunigo Kristijono Donelaičio atminimui.

Muziejui priklauso buvusi Tolminkiemio evangelikų liuteronų bažnyčia, klebonija, našlių namo (visi mūro pastatai pastatydinti K. Donelaičio rūpesčiu) bei klebonijos ūkinių pastatų pamatai, šulinys, šventoriaus mūro tvora, kapinių liekanos, K. Donelaičio atminimo akmuo.

Istorija
--------

Muziejaus pastatų atstatymo ir restauravimo projekto autorius Kazys Napoleonas Kitkauskas. Lietuvos valdžios ir visuomenės pastangomis bei lėšomis 1971–1979 m. atstatyta 1950 m. nugriauta bažnyčia. Nuolatinė K. Donelaičiui ir Tolminkiemio parapijai skirta ekspozicija įrengta pagrindinėje 290 m² salėje, šoninėse galerijose – kilnojamoji ekspozicija. Pastato rytinėje dalyje po grindimis išbetonuota kripta, kurioje 1979 m. birželio 14 d. perlaidoti poeto palaikai.

Klebonija iki Antrojo pasaulinio karo išliko be žymesnių perstatymų, tik 1887 m. šiaudų stogas pakeistas į čerpių. Iškeldinus gyventojus 1987–1988 m. ji restauruota, nuo 1997 m. įrengiama muziejinė ekspozicija (6 patalpos). Našlių namas sugriautas per Antrąjį pasaulinį karą. Pamatų liekanos atkastos 1988 m. 1997 m. konservuotos ir apsaugotos betono plokšte. Mūro tvora restauruota 1977–1978 m. Šventoriaus rytinėje ir pietinėje dalyje yra buvusios kapinės. Į šiaurės vakarus nuo klebonijos yra išlikęs XIX a. išmūrytas šulinys.

1964 m. minint Tolminkiemio parapijos kunigo poeto K. Donelaičio gimimo 250 metų priešais bažnyčios fasadą pastatytas memorialinis akmuo (autorius architektas Sigitas Benjaminas Lasavickas). Kuriant muziejų ypač daug pasidarbavo talkininkai iš Lietuvos – vilniškis kraštotyros klubas „Alkas", įvairių mokyklų moksleiviai, studentai. Daug žmonių atvyksta į kasmet rengiamas muziejaus aplinkos tvarkymo talkas.

2021 m. muziejus buvo atidarytas po restauracijos.

Literatūra
----------

* N. Kitkauskas, L. Kitkauskienė. Kristijono Donelaičio memorialas Tolminkiemyje. Vilnius, 2002 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Napoleonas Kitkauskas. *Donelaičio memorialinis muziejus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 80 psl.
2. ↑

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Donelaičio memorialinis muziejus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kaliningrado istorijos ir meno muziejus;
* Lietuvos muziejai. KRISTIJONO DONELAIČIO MEMORIALINIS MUZIEJUS.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Vaccinium uliginosum*** |
| --- |
| Vaivoras (Vaccinium uliginosum)Vaivoras (*Vaccinium uliginosum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Erikiniai  *( Ericaceae)* |
| Gentis: | Šilauogė  *( Vaccinium)* |
| Rūšis: | Vaivoras  *( Vaccinium uliginosum)* |

 |
| **Sinonimai** |
| * *V. gaultherioides*;
* *V. occidentale*;
* *V. uliginosum* subsp. *gaultherioides*;
* *V. uliginosum* subsp. *occidentale*;
* *V. uliginosum* var. *microphyllum*
 |

**Vaivoras** arba **girtuoklė** (*Vaccinium uliginosum*) – erikinių šeimos (*Ericaceae*) krūminis augalas. Aukštis iki 100 cm. Stiebas status, šakotas. Lapai ovališki, trumpakočiai, šviesesni nei mėlynės su melsvu atspalviu. Apatinė stiebo dalis sumedėjusi, šakų viršūnės išlieka žalios.

Pavieniai rutuliški žiedai išauga ant trumpų kotelių. Taurelė priaugusi prie mezginės, vos įžiūrima. Vainikėlis balsvas rausvas, suaugtinis, pūstas, išlikusi viršūninė anga su trumpomis, bukomis skiautėmis. Vaivorai pražysta gegužės pabaigoje, pats žydėjimas iki birželio vidurio. Vaisiai – pailgai rutuliškos, mėlynos, su balsva apnaša uogos. Jos prinoksta liepos pabaigoje ir laikosi iki spalio.

Auga drėgnuose, šviesiuose miškuose, kimininėse pelkėse.

Literatūroje teigiama, kad uogos svaiginančios. Daugelyje kalbų liaudiški pavadinimai motyvuoti šiuo poveikiu. Nėra įrodyta, kokia veiklioji medžiaga už tai atsakinga. Svarstoma, kad tai parazituojančio grybo poveikis. Kitur sakoma, kad svaiginimas atsiranda dėl gailio poveikio, kuris dažnai auga kartu. Galimas dalykas, kad pavadinimas atsirado dėl to, kad iš uogų gamindavo alkoholinį gėrimą.

* PožymiaiPožymiai
* Vaivoro žiedaiVaivoro žiedai
* Vaivoro uogosVaivoro uogos
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vaivoras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Rimvydas Civilka** |
| --- |
| Gimė | 1970 m. lapkričio 18 d. (52 metai)Lietuva Ukmergė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Ukmergės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga |
|  |
| Alma mater | Kauno medicinos universitetas |

**Rimvydas Civilka** (g. 1970 m. lapkričio 18 d. Ukmergėje) – Lietuvos ir Ukmergės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1994 m. baigė Kauno medicinos akademiją, gydytojas.

2000–2002 m. ir nuo 2013 m. VšĮ Ukmergės ligoninės Chirurgijos skyriaus gydytojas, 2002–2013 m. skyriaus vedėjas. Nuo 2013 m. VšĮ Ukmergės ligoninės vyriausiasis gydytojas. Būdamas vadovu, sugebėjo atgaivinti iki tol nuostolingai dirbusią įstaigą: gautas nedidelis pelnas, atėjo dirbti 11 jaunų gydytojų..

2007–2013 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narys.

Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Ukmergės rajono skyriaus narys.

Sutuoktinė Ilona, vaikai Ignas, Adomas, Mykolas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-03-24 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-05-08 iš Wayback Machine projekto.
Komercinių skrydžių žemėlapis 2009 m.
Vienos didžiausių oro linijų bendrovės British Airways orlaivis Boeing 747-400 – tipiškas komercinės aviacijos pavyzdys.
**Civilinė aviacija** (angl. *Civil aviation*) – viena iš dviejų pagrindinių aviacijos rūšių. Ją sudaro visų ne karinių orlaivių naudojimas asmeniniams ar komerciniams tikslams. Asmeniniais tikslais naudojama aviacija vadinama bendrąja aviacija, o komerciniais tikslais aviacija užsiima oro linijų bendrovės.

Visi pagal grafiką skraidantys orlaiviai priklauso komercinei aviacijai, tačiau bendroji aviacija dar skirstoma į komercinę ir privačią veiklą. Įprastai pilotai, orlaiviai ir organizacijos turi gauti specialius leidimus komercinėms operacijoms.

1944 m. gruodžio 7 d. JAV kvietimu Čikagoje susirinkę 52 šalių atstovai pasirašė vadinamąją Čikagos konvenciją, padėjusią pamatus Tarptautinei civilinės aviacijos organizacijai (toliau *ICAO*). Ji šalių požiūriu turėjo užtikrinti veiksmingą valstybių bendradarbiavimą ir tuo metu būtiną tarpusavio supratimą, kuris tebėra aktualus ir iki šiol. ICAO Asamblėja savo *A29-1 rezoliucija* gruodžio 7-ąją paskelbė Tarptautine civilinės aviacijos diena, kuri kasmet minima visose ICAO šalyse.

Pasaulio banko duomenimis civilinės aviacijos naudotojų kasmet vis auga. 2015 m. pasaulinių keleivių skaičius pasiekė 3,4 milijardus.[1] Tuo pačiu registruotų orlaivių pakilimų skaičius sudarė 33 milijonus.[2]

ICAO
----

Didžioji dalis pasaulio šalių priklauso ICAO, kurią 1947 m. įkūrė JTO. Ši organizacija nustato tarptautines normas, koordinuoja aviacijos vystymą, reguliuoja saugių ir efektyvių skrydžių sritis.[3]

### ICAO siekiai

Organizacija siekia, kad:

* civilinė aviacija visame pasaulyje būtų plėtojama saugiai ir veiksmingai;
* orlaivių konstrukcijos būtų kuriamos ir tobulinamos tik taikiais tikslais;
* būtų remiamas tarptautinės civilinės aviacijos oro kelių, oro uostų bei oro navigacijos priemonių plėtojimas;
* būtų atsižvelgiama į žmonių poreikius ir kartu užtikrinama, jog skrydžiai būtų saugūs, reguliarūs, veiksmingi bei ekonomiški;
* visos šalys – ICAO narės – turėtų lygias teises ir nė viena iš jų nebūtų diskriminuojama;
* ekonomika būtų apsaugota nuo nepagrįstos konkurencijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Air transport, passengers carried
2. ↑  Air transport, registered carrier departures worldwide
3. ↑  IT in general aviation
**Rimvydas Jasinavičius** (1943 m. rugsėjo 11 d. Kaune) – lietuvių inžinierius – elektrikas, ekonomistas, verslo konsultantas, technikos mokslų daktaras, dėstytojas, Mykolo Romerio universiteto profesorius.
R. Jasinavičius yra 176 išradimų bei daugelio mokslinių ir publicistinių straipsnių autorius, įvairių mokslo ir technikos premijų laureatas.

Biografija
----------

1961 m. pradėjo dirbti gamybiniame susivienijime „Vilma" šaltkalviu surinkėju. 1972 m. lapkričio 16 d. Maskvos elektrotechnikos ryšių institute apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją. 1991 m. balandžio 25 d. tapo Vilniaus universiteto docentu.

1989–1990 m. LPK Prezidentas. 1990 m. pirmosios Nepriklausomos Vyriausybės narys, pramonės ministras. 1992 m. įkūrė ir plėtojo UAB „Bennet Distributors" veiklą, dirbo generaliniu direktoriumi.

Visuomeninė veikla
------------------

Jasinavičius aktyviai dalyvauja verslininkų ir darbdavių visuomeninėje veikloje. Taip pat jis yra įvairių visuomeninių tarybų, komisijų narys. Lietuvos pramonininkų konfederacijos prezidiumo narys, Vilniaus miesto ir apskrities verslininkų darbdavių konfederacijos prezidentas, 1989 m. atkurtos Lietuvos pramonininkų asociacijos prezidentas.

Lietuvos spaudoje publikuoja straipsnius verslininkystės, verslumo ugdymo tematika („Lietuvos žinios" bei kt.).

Nuorodos, šaltiniai
-------------------

* LPK informacija Archyvuota kopija 2007-03-10 iš Wayback Machine projekto.
* VVDK informacija
* TOC „sprendimai" informacija
Koordinatės: 55°04′14″š. pl. 24°13′55″r. ilg.﻿ / ﻿55.0705687°š. pl. 24.2318094°r. ilg.﻿ / 55.0705687; 24.2318094

|  Rimkų Dievo Motinos Gimimo sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Рымкайский храм во имя Рождества Богородицы |
| **Savivaldybė** | Jonavos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Rimkai |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1900 m. |

**Rimkų Dievo Motinos Gimimo cerkvė** – sentikių cerkvė Rimkuose, Kulvos seniūnijoje, Jonavos rajone. Cerkvė raudonų plytų mūro su bokštu.

Istorija
--------

XVIII a. Rimkuose įsikūrė sentikiai. Tuomet kaimas priklausė Vilniaus vaivadijai. Tai buvo vienas seniausių rusų centrų Lietuvoje iki pat 1795 metų. Nuo XVIII a. pabaigos minima cerkvė. XIX a. kaimas buvo Kauno apskrityje. 1806 m. gyventojai išsipirko žemę ir tapo laisvais žemdirbiais, čia gyveno apie 300 žmonių. XIX a. nuslopinus Degučių parapiją Rimkai tapo sentikių centru Kauno gubernijoje.

XX a. pradžioje parapijai priklausė bent 1000 tikinčiųjų, nors Rimkuose gyveno 415 žmonių. Apie 1900 m. pastatyta nauja mūrinė Rimkų Dievo Motinos Gimimo cerkvė. XX a. tarpukariu parapija buvo viena didžiausių Lietuvoje, 1937 m. joje buvo 2140 tikinčiųjų. Sovietų valdžia parapiją įregistravo 1948 m. liepą. 1994–1997 m. suremontuota cerkvė.

Nuorodos
--------

* Rimkų sentikiai Archyvuota kopija 2015-06-10 iš Wayback Machine projekto. (rusų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Civilinis libertarizmas** – politinių pažiūrų kryptis, individo laisvę iškelianti aukščiau bet kokios valdžios ar autoritetų (vyriausybių, visuomenėje priimtų normų ar tradicijų, korporacijų ir taip toliau). Tai nėra išbaigta ideologija, o tik tam tikrų su asmens teisėmis ir laisvėmis susijusių pažiūrų ir principų rinkinys, todėl yra suderinama su daugybe skirtingų politinių ideologijų. Civilinis libertarizmas galimas tiek kairėje, tiek dešinėje politinėje kryptyje.

Civilinio libertarizmo atstovai paprastai pasisako už kuo mažesnę valstybės įtaką asmens gyvenimui. Taip pat, vienas iš esminių reikalavimų yra neribojama žodžio laisvė. Tarp jų – ir kurstančių nesantaiką pasisakymų *leidimas*, kadangi jų draudimas jau yra tam tikras žodžio laisvės apribojimas.

Kitos šiuo metu civiliniam libertarizmui aktualios problemos yra prostitucijos įteisinimas, homoseksualų santuokų įteisinimas, pornografijos bei kitokios seksualinio turinio medžiagos įteisinimas ir neribojimas, asmens privatumo saugojimas. Dažniausiai pasisakoma ir už bent jau lengvųjų narkotikų, kaip kad marihuana, įteisinimą.

Asmeniškai civilinis libertaras gali turėti neigiamą nuomonę apie kažkokią koncepciją, tačiau vis tiek pasisakyti už jos įteisinimą ar neribojimą. Pavyzdžiui, už prostitucijos neribojimą ar marihuanos įteisinimą pasisakantys libertarai gali patys būti prieš prostituciją ar nerūkyti marihuanos, tačiau šios pažiūros reikalauja palikti teisę rinktis kiekvienam asmeniškai, todėl prostitucijos ar marihuanos draudimas joms prieštarauja.

Paskutiniu metu atsiranda organizacijų, ginančių asmens laisves ir teises, susijusias su internetu, mobiliuoju ryšiu ir kt. ypač – teisę į privatumą, žodžio laisvę. Didžiausia tokia organizacija yra Electronic Frontier Foundation.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Libertarizmas
* Ekonominis libertarizmas
* Anarchizmas
| **Melanija Trampangl. *Melania Trump*** |
| --- |
|  |
| M. Tramp, 2017 m. |
| Gimė | 1970 m. balandžio 26 d. (53 metai)Novo Mestas, Jugoslavijos Socialistinė Federacinė Respublika Jugoslavija |
| Tėvas | Viktoras Knavsas |
| Motina | Amalija |
| Sutuoktinis (-ė) | Donaldas Trampas |
| Vaikai | Barron |
|  |
| Veikla | fotomodelis, dizainerė |
| Pareigos | Buvusi pirmoji JAV ponia |
| Partija | Respublikonų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Melania Trump |

**Melanija Tramp** (angl. *Melania Trump*, tikrasis vardas **Melanija Knavs**, taip pat žinoma kaip **Melania Knauss**; g. 1970 m. balandžio 26 d. Novo Meste Slovėnijoje, tuometinėje Jugoslavijoje) – slovėnų ir amerikiečių fotomodelis, dizainerė, JAV prezidento Donaldo Trampo žmona.

M. Tramp tapo Pirmąja JAV ponia, JAV istorijoje ji yra antroji ne Amerikoje gimusi prezidentienė.

Biografija
----------

Melanija Knavs gimė 1970 m. Slovėnijos Socialistinėje Respublikoje (buvusioje Jugoslavijoje).

Į Liublianos universitetą įstojo mokytis architektūros ir dizaino, tačiau po pirmo kurso nutraukė studijas ir išvyko į Milaną (į Italiją).

Karjera Amerikoje
-----------------

2011 m.
Modelio karjerą pradėjo nuo 16 metų, rengė pasirodymus Milane ir Paryžiuje. Dirbdama žurnale „Allure", 1999 m. susipažino su verslininku Donaldu Trampu. Užsimezgę santykiai sutvirtėjo Melanijai tapus profesionaliu modeliu ir pradėjus dirbti Niujorke. Jų santykiai tapo matomi JAV televizijoje prasidėjus TV realybės šou „Mokinys" („The Apprentice"), taip pat po to, kai pora dalyvavo radijo laidoje „The Howard Stern Show", kurioje D. Trampas pranešė apie savo gyvenimo meilę. Išaugęs populiarumas Melanijai leido pradėti bendradarbiavimą su britų žurnalu „GQ", kuriam ji pozavo apsinuoginusi, o jos fotografija žurnalo viršelyje pasirodė 2000 m. sausį.

Melanija pozavo daugelio žurnalų viršeliams: „Vogue", „Harper’s Bazaar",„ Ocean Drive", „In Style", „New York Magazine", „Avenue", „Allure", „Vanity Fair", „Self", „Glamour", „Elle", be to, pasirodė žurnalo „Sports Illustrated Swimsuit Issue" 2000 m. numeryje. 2001 m. ji vaidino kino filme „Zoolander".

Su D. Trampu 2004 m. susižadėjo, o 2005 sausio 22 d. ištekėjo. Ji tapo trečiąja D. Trampo žmona. Tuoktuvės įvyko anglikonų bažnyčioje Palm Byče (Florida). Svečiai buvo priimti D. Trampo Mar-a-Lago viloje Palm Byče. Tarp svečių buvo Rudolph Giuliani, Billy Joel, Hillary Clinton.

2006 m. kovo 20 d. porai gimė sūnus Barronas (D. Trampui – penktasis vaikas).

2010 m. M. Tramp pranešė apie savo sukurtą juvelyrinių dirbinių kolekciją.

2016 m. rugpjūtį M. Tramp teisėsi ir laimėjo prieš žurnalistą Websterį Tarpley'ų ir britų dienraštį „Daily Mail", kurie rašė, neva 1990–aisiais ji teikė eskorto paslaugas, tačiau galiausiai jie atsiėmė šiuos žodžius ir atsiprašė.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

| Garbės titulas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Michelle Obama** | **Pirmoji JAV ponia**2017 – | Po to:**–** |
|  *Ruth Chepngetich*  |
| --- |
|  |
| Pilnas vardas | Ruth Chepngetich |
| Gimė | 1994 m. rugpjūčio 8 d. (28 metai)Rifto Slėnio provincija, Kenija |
| Atstovauja (-vo) | Kenijos vėliava Kenija |
| Aktyvumo metai | 2016–dabar |
|  |
| Rungtys | Ilgų nuotolių bėgimas |
| Asmeniniai rekordai | Pusmaratonis: 1:05:30  Maratonas: 2:17:08 |
|  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**1 | **Sidabras**0 | **Bronza**0 | **Suma**1 |
|  |
| World Athletics profilis: |  |

**Rut Čepngetič** (g. 1994 m. rugpjūčio 8 d.) – Kenijos lengvaatletė, kuri specializuojasi ilgų nuotolių bėgime. Pasaulio čempionė. 2019 m. pasiektas asmeninis rekordas maratone (2:17:08) buvo trečias greičiausias laikas istorijoje.

Biografija
----------

2017 m. laimėjo Stambulo maratoną. 2018 m. pasaulio pusės maratono bėgimo čempionate užėmė 13 vietą bei pelnė sidabrą moterų komandinėje įskaitoje kartu su Kenijos nacionaline komanda. 2019 m. Dubajuje pasiektas asmeninis rekordas maratone (2:17:08) buvo trečias greičiausias laikas istorijoje. 2019 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pelnytas auksas maratono rungtyje.

Nuorodos
--------

* IAAF svetainėje
| Medaliai |
| --- |
| Luis Álvarez |
| Vyrų šaudymas iš lanko |
| **Atstovaujant:  Meksika**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Bronza** | 2020 Tokijas | Mišriai |
| Panamerikos žaidynės |
| **Auksas** | 2015 Torontas | Vyrai |
| **Auksas** | 2015 Torontas | Komanda |

**Luisas Antonijus Alvaresas Muriljas** (*Luis Antonio Álvarez Murillo*, g. 1991 m. balandžio 13 d. Meksikalyje) – meksikiečių šaulys iš lanko, olimpinis prizininkas.

Biografija
----------

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Álvarez kartu su Meksikos rinktine liko 4-as vyrų komandinėje rungtyje ir 17-a individualioje rungtyje. 2015 m. Panamerikos žaidynių čempionas individualioje ir komandinėje rungtyse.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Meiksikos atstovas pelnė 662 taškus ir liko 19-as. Mišrių porų varžybose kartu su Alejandra Valencia bronziniame finale nugalėjo Turkijos atstovus ir pelnė bronzos medalius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olympedia svetainėje
2. ↑  Olympic results Archyvuota kopija 2021-07-25 iš Wayback Machine projekto.
**Rimutis Juozapas Jasilionis** (1939 m. gegužės 18 d. Krinčinas – 1995 m. lapkričio 27 d. Vilnius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1961 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.

Nuo 1961 m. Vilniaus universiteto, 1969–1987 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, 1969–1974 m. Matematikos katedros vedėjas; 1972 m. docentas. 1987–1990 m. dėstė Kauno politechnikos instituto Vilniaus fakultete, 1988–1990 m. Bendrojo paruošimo katedros vedėjas. Nuo 1991 m. dėstė Vilniaus technikos universitete.

Tyrimų svarbiausios sritys: vektorinės optimizacijos teorija, gelžbetonio konstrukcijų patikimumas. Parašė kelias mokomąsias knygas.

Bibliografija
-------------

* Matematinis programavimas, su V. Čiočiu, 1990 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rimutis Juozapas Jasilionis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 578 psl.
| **Rimutė Avižinienė** |
| --- |
| Gimė | 1966 m. kovo 8 d. (57 metai)Nendriniškiuose, Marijampolės raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Arminas |
| Vaikai | Darius, Neringa |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Varėnos rajono politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Lietuvos centro sąjunga |

**Rimutė Avižinienė** (g. 1966 m. kovo 8 d. Nendriniškiuose, Marijampolės raj.) – Lietuvos ir Varėnos rajono politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1984 m. baigė režisūrą Marijampolės kultūros mokykloje, 2009 m. – Vilniaus pedagoginį universitetą.

1984–1986 m. dirbo Kaniavos kultūros namų vyr. metodininke, 1986 m. tapo Marcinkonių kultūros namų direktore. 1989 m. paskirta Margionių klojimo teatro vadove. Nuo 1993 m. Marcinkonių kaimo teatro režisierė, nuo 2000 m. vadovauja Marcinkonių etnografiniam ansambliui.

R. Avižinienė atkūrė senąjį Margionių klojimo teatro vaidinimą – J. Gaidžio „Ašarų pakalnė", režisavo A. Keturakio „Amerika pirtyje", J. Gaidžio „Siratų ašaros", pastatė pjesę „Gyvenimas prie Skroblaus" (pagal E. Liegutę).

R. Avižinienė vadovauja Marcinkonių humoro grupei „Spanguolė", dalyvauja įvairiuose respublikiniuose bei rajoniniuose renginiuose, humoro grupių šventėse.

2007–2011 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narė.

Lietuvos centro sąjungos (nuo 2005 m. Lietuvos centro partijos) narė.

Marcinkonių bendruomenės pirmininkė. Sutuoktinis Arminas, vaikai Darius, Neringa.

Apdovanojimai
-------------

* 2004 m. „Sidabrinės bitės" ženklu ir Varėnos rajono savivaldybės premija už aktyvią veiklą rajone, suburiant marcinkonių gyventojus į folkloro kolektyvą, kaimo teatrą ir kitus kultūros renginius.
* 2015 m. apdovanota I laipsnio medaliu „Už nuopelnus Vilniui ir Tautai".

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Kas yra kas: Lietuvos moterys. Neolitas, 2007, p. 30.
2. ↑
3. 1 2 3 4 5  *Rimutė AVIŽINIENĖ* Archyvuota kopija 2021-11-20 iš Wayback Machine projekto.. Varėnos rajono savivaldybės viešoji biblioteka. Nuoroda tikrinta 2021-11-20.
| Lapių apskritislenk. *Powiat łapski* |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1954 – 1975** |  →  → |

 |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos Liaudies Respublika |
| **Vaivadija** | Balstogės vaivadija (1945–1975) |
| **Administracinis centras** | Lapos |
| **Valsčiai** | 5 (1973) |
|  |
| **Gyventojų** | 36 600 (1973) |
| **Plotas** | 591 km² |

Lapių miestas
**Lapių apskritis** (lenk. *Powiat łapski*) – nuo 1954 m. iki 1975 metų egzistavusi apskritis šiaurės rytų Lenkijos Liaudies Respublikoje, Balstogės vaivadijoje. Šiuo metu buvusi apskrities teritorija yra Palenkės vaivadijoje, Balstogės ir Mazovijos Vysokio apskrityse. Apskrities centras buvo Lapių miestas.

Istorija
--------

Apskritis įkurta 1954 m. lapkričio 13 d. Balstogės vaivadijoje vykdant Lenkijos apskričių ir valsčių reformą. Apskritį sudarė 19 savivaldybių: iš Mazovijos Vysokio apskrities – Lapiai, Bžozovo Stare, Dvoraki Staškai, Gonsuvka Oleksinas, Kovalevščizna, Stara Lupianka, Pietkovas, Plonka Košcelna, Pošvientne, Sokolai, Stokoviskas ir Truskolasi Lachai. Iš Balstogės apskrities - Suražas, Horodnianai, Rinkai, Tripuciai, Turošn Dolna, Turošn Košcelna, Uhovas, Zavadai ir Zavikai. 1956 m. sausio 1 d. iš apskrities prie Balstogės apskrities buvo prijungta Horodnianų savivaldybė. Atkūrus valsčių sistemą 1973 m. sausio 1 d. apskrityje buvo 2 miestai ir 5 valsčiai: Lapių ir Suražo miestai bei Lapių, Pošvientnės, Sokolų, Suražo ir Turošno Košcelnos valsčiai. Apskritis panaikinta 1975 m. birželio 1 d. ir jos valsčiai bei miestai prijungti prie Balstogės ir Mazovijos Vysokio apskričių.

Šaltiniai
---------

* Apskrities įkūrimo įstatymas 1954 m. (lenk.) Archyvuota kopija 2015-04-28 iš Wayback Machine projekto.;
* Savivaldybių perkėlimo įstatymas 1955 m. (lenk.) Archyvuota kopija 2015-04-28 iš Wayback Machine projekto.;
* Apskrities panaikinimo įstatymas 1975 m. (lenk.) Archyvuota kopija 2012-06-08 iš Wayback Machine projekto..
| **Nikolajus Dolgorukovasrus. *Николай Андреевич Долгоруков*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1792 m. |
| Mirė | 1847 m. (~55 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Marija Saltykova, Liucija Vavžeckytė-Zabielienė |
| Vaikai | Dmitrijus, Ana |
|  |
| Veikla | Rusijos imperijos valstybinis ir karinis veikėjas |
|  |
| Žinomas (-a) už | uždarė Vilniaus universitetą |

**Nikolajus Dolgorukovas** (rus. *Николай Андреевич Долгоруков*, 1792–1847 m.) – Rusijos imperijos valstybinis ir karinis veikėjas.

Biografija
----------

Nikolajaus Dolgorukovo pirmoji žmona Marija Saltykova 
Nikolajaus Dolgorukovo antroji žmona Liucija Vavžeckytė-Zabielienė
Kilęs iš kunigaikščių Dolgorukių giminės. Žmona grafaitė Marija Saltykova (1795-1823 m.), sūnus Dmitrijus (1815-1846 m. jo žmona Aleksandra Golicyna), duktė Ana (1823–1845 m. jos vyras Grigorijus Gagarinas).1812–1829 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Dalyvavo karuose su Prancūzija, Persija, Turkija. 1828 m. kavalerijos generolas. 1829–1830 m. Rusijos imperijos pasiuntinys Persijoje. Nuo 1831 m. Minsko laikinasis karinis gubernatorius. 1831–1840 m. Vilniaus generalgubernatorius. Po 1830–1831 m. sukilimo stiprino rusifikavimo politiką ir griežčiau administravo jam pavaldžias gubernijas – 1832 m. uždarytas Vilniaus universitetas, įvesta griežtesnė cenzūra, iš mokyklų pamažu išguita lenkų kalba. 1840–1847 m. Charkovo, Poltavos ir Černigovo generalgubernatorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Всероссийское генеалогическое древо. Долгоруков Archyvuota kopija 2009-06-30 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Nikolajus Dolgorukovas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 58 psl.
| Pakalniškių senosios kapinės |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Pakalniškių senosios kapinėsPakalniškių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°17′55″š. pl. 21°39′20″r. ilg.﻿ / ﻿56.298656°š. pl. 21.655604°r. ilg.﻿ / 56.298656; 21.655604Koordinatės: 56°17′55″š. pl. 21°39′20″r. ilg.﻿ / ﻿56.298656°š. pl. 21.655604°r. ilg.﻿ / 56.298656; 21.655604 |

 |
| Vieta | Skuodo rajonas |
| Seniūnija | Skuodo seniūnija |
| Aukštis | 0,7 m |
| Plotas | 0,16 ha |
| Naudotas | XVI–XIX a. |
| Žvalgytas | 1976 m. |

**Pakalniškių senosios kapinės**, vadinamos *Maro, Marų kapeliais* – neveikiančios kapinės šiaurinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Pakalniškiuose (Skuodo seniūnija), 1,2 km į šiaurės rytus nuo kaimo kryžkelės, kelio Pakalniškiai–Aleksandrija kairėje pusėje.

Kapinės
-------

Įrengtos 0,5–0,7 m aukščio pakilumoje. Netaisyklingos trapecijos plano, apjuostos griovio ir žemių pylimo, kurio ilgis šiaurėje ir vakaruose – po 40 m, pietuose – 35 m, rytuose – 45 m. Kapinės neveikiančios, apaugusios senais ąžuolais ir krūmais. Laidojimo žymių nesimato. Pietvakarinėje dalyje stovi senas, aukštas kryžius. Kapinėse priversta iš laukų surinktų akmenų.

Teritorijos plotas – 0,16 ha, perimetras – 160 m.

Istorija
--------

Veikė XVI–XIX a. laidoti Pakalniškių kaimo gyventojai. Vadinamos *Maro, Marų kapeliais*. Kapinėse nuo seno stovėjo keli aukšti, ąžuoliniai kryžiai. 

Pasakojama, kad jose senais laikais buvę palaidoti 2 vyskupai ir 3 kunigai. XIX a. - XX a. pradžioje laidoti savižudžiai ir nekrikštyti mirę kūdikiai, o 1941 m. – apylinkėje žuvęs raudonarmietis. XX a. antroje pusėje gyventojai kapinių teritorijoje pradėjo krauti iš dirbamų laukų surinktus akmenis. 

1976 m. kapines žvalgė Ignas Jablonskis. 

Saugotinas kultūros paveldo objektas, 1972–1976 m. buvęs vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV1173).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ignas Jablonskis. Kai kurie žvalgyti archeologiniai paminklai Kretingos ir gretimuose rajonuose. - Lietuvos istorijos instituto rankraštynas. - F. 1, b. 1254. - L. 25 (brėž. 18)
2. ↑  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. Vilnius, 1973

Nuorodos
--------

* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. - Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. - Ap. 1, f. 1, b. 20. - L. 443–447 Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Nikolajus Gridinasrus. *Гридин Николай Степанович*** |
| --- |
| Gimė | 1905 m. (~118 metų) |
|  |
| Veikla | Lietuvos okupacijos pradžioje atsiųstas iš Maskvos ir dirbęs LKP organuose |
| Partija | TSKP veikėjas |

**Nikolajus Gridinas** (rus. *Гридин Николай Степанович*, 1905-?) – TSKP veikėjas, Lietuvos okupacijos pradžioje atsiųstas iš Maskvos ir dirbęs LKP organuose.

LKP(b) V suvažiavime, vykusiame 1941 m. vasario 5–9 d. buvo tarp 47 CK narių bei tarp 11-kos CK biuro narių ir išrinktas LKP(b) CK sekretoriumi kadrų reikalams (iki 1944 m. gruodžio mėn.), vėliau buvo LKP CK 3-iasis sekretorius.

1947 m. iš Lietuvos atšauktas, dirbo VKP(b) Archangelsko srities komiteto 2-uoju sekretoriumi, 1957 – 1962 m. – Tomsko ekonominio-administracinio rajono Liaudies ūkio tarybos pirmininku. Vėliau buvo TSRS miškų pramonės ministro pavaduotojas kadrams.

Kaip buvusiam TSRS ministro pavaduotojui N. Gridinui Rusijos prezidentas Vladimiras Putinas 2003 m. savo įsaku nustatė iki gyvos galvos mokėti papildomą 3000 rublių dydžio priedą prie pensijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  PARLAMENTARIZMO IDĖJA IR OKUPUOTOS LIETUVOS VALDYMO SISTEMA 1940–1941 m Archyvuota kopija 2009-10-10 iš Wayback Machine projekto. (LRS inf.)
2. ↑  Гридин Н.С. (Справочник по истории Компартии и Советского Союза 1898 - 1991)
3. ↑   (Lowrussia inf.)