recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Stasys Karčinskas** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. kovo 20 d. (64 metai)Pasvalyje |
| Sutuoktinis (-ė) | Aldona |
| Vaikai | Rasa, Vaida |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Panevėžio miesto politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | 2002 m. Liberalų demokratų partija2006 m. Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) |

**Stasys Karčinskas** (g. 1959 m. kovo 20 d. Pasvalyje) – Lietuvos ir Panevėžio miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1977 m. baigė Panevėžio 6-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. baigė taikomąją matematiką Vilniaus universitete.

1984 m. pagal paskyrimą – Panevėžio mėsos kombinato Informacinio skaičiavimo centro inžinierius matematikas, 1990 m. inžinierius programuotojas. 1995 m. AB „Tulpė" inžinierius programuotojas. 1996 m. laimėjus konkursą – Panevėžio miesto valstybinės mokesčių inspekcijos programuotojas, 1999 m. inspekciją reorganizavus į Panevėžio apskrities valstybinę mokesčių inspekciją, Informacinių sistemų skyriaus viršininko pavaduotojas, nuo 2001 m. Informacinių sistemų ir analizės skyriaus viršininko pavaduotojas, 2004–2007 m. Panevėžio apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos informatikos skyriaus vedėjo pavaduotojas. Nuo 2007 m. Panevėžio miesto savivaldybės administracijos direktorius.

2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys.

2007 m. išrinktas Panevėžio miesto savivaldybės tarybos nariu, mandato atsisakė.

Pilietinio judėjimo „Už teisingą ir demokratinę Lietuvą" Panevėžio miesto koordinatorius. Sutuoktinė Aldona, vaikai Rasa, Vaida.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Partija Tvarka ir teisingumas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-08 iš Wayback Machine projekto.
| **Stasys Makauskas** |
| --- |
| Gimė | 1928 m. rugsėjo 20 d.Utena |
| Mirė | 1983 m. sausio 31 d. (54 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | žurnalistas, žurnalistikos pedagogas |
| Partija | 1959 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1954 m. Vilniaus universitetas |

**Stasys Makauskas** (1928 m. rugsėjo 20 d. Utenoje – 1983 m. sausio 31 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, žurnalistikos pedagogas, istorijos mokslų kandidatas.

Biografija
----------

1952–1953 m. dirbo laikraščio „Raudonoji žvaigždė" redakcijoje Vilniuje. 1954 m. baigė žurnalistiką Vilniaus universitete. 1969 m. apgynė disertaciją iš lietuvių spaudos istorijos, istorijos mokslų kandidatas.

1957–1983 m. Vilniaus universiteto Žurnalistikos katedros dėstytojas, 1960–1975 m. šios katedros vedėjas; nuo 1971 m. docentas. Parašė mokomąją priemonę studentams „Rašto formavimasis", 1983 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Liubomiras Viktoras Žeimantas. *Stasys Makauskas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 680
2. ↑  *Stasys Makauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 83 psl.
3. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 310 psl.
**Stasys Kuzminskas** (1901 m. sausio 21 d. Šaukotas – 1989 m. gruodžio 19 d. Notingemas) – Lietuvos ekonomistas, Didžiosios Britanijos lietuvių bendruomenės veikėjas, ekonomikos daktaras (1942 m.).

Biografija
----------

Nuo 1923 m. valstiečių liaudininkų partijos narys. 1923 m. baigęs Berlyno aukštąją prekybos mokyklą dirbo Kooperacijos banke, 1923–1931 m. Finansų ir Žemės ūkio ministerijose bei Kauno Aušros gimnazijoje. 1927–1936 m. Kooperacijos banko ir bendrovės „Lietūkis" valdybų narys. 1930 m. dalyvavo steigiant Ekonominių studijų draugiją. 1931–1936 m. užsienio reikalų ministerijos Ekonomikos departamento direktorius. 1934–1936 m. Lietuvos atgimimo draugijos pirmininkas. 1936–1940 m. Lietuvos pasiuntinybės Berlyne prekybos patarėjas. 1940–1941 m. Berlyno lietuvių draugijos pirmininkas. 1941–1945 m. Vokietijos koncerno „IG Farbenindustrie" ūkinis patarėjas. 1946–1947 m. lietuvių pabėgėlių atstovas Flensburge. 1947–1952 m. Didžiosios Britanijos darbo ministerijos vertėjas ir socialinės globos tarnautojas Notingemo apygardoje. 1949–1970 m. su pertraukomis, Didžiosios Britanijos lietuvių sąjungos tarybos pirmininkas. 1952–1970 m. Karališkosios karo aviacijos (*Royal Air Force*) koledžo (Kranvelis, Linkolnšyro grafystė) vyr. instruktorius ir vokiečių bei rusų kalbų dėstytojas. 1979 m. Tautinės paramos fondo, kuris rėmė Lietuvos disidentų šeimas, vienas steigėjų.

1930 m. žurnalo „Tautos ūkis" steigėjas ir kurį laiką redaktorius. Dalyvavo steigiant žurnalą „Santarvė", laikraščius „Sekmadienis", „Tėvų žemė". Laikraščiuose „Lietuvos žinios", „Lietuvos ūkininkas", „Talka", „Britanijos lietuvis", „Lietuvos aidas" ir kituose rašė apie Lietuvos užsienio prekybą, kooperaciją Lietuvoje, ūkio plėtros tendencijas, Lietuvos laisvės bylą, rezistenciją ir kita.

Už nuopelnus valstybėi apdovanotas:

1934 metais - DLK Gedimino 3-ojo laipsnio ordinu;

1939 metais - Darbo žvaigždės 1-ojo laipsnio ordinu (Aukso žvaigžde);

1933 metais - Estijos Erelio kryžiaus 2-ojo laipsnio ordinu;

1934 metais - Švedijos Vazos ordino Komandoro kryžiumi;

1936 metais - Danijos Danebrogo ordino Komandoro kryžiumi;

1937 metais - Italijos Karūnos ordino Komandoro kryžiumi;

1937 metais - Nyderlandų Oranje-Nasau ordino Komandoro kryžiumi.

Bibliografija
-------------

* Lietuvių banko emisijos politika Europos monetarinių santykių plėtotės šviesoje, 1928 m.
* Įvadas į buhalteriją, vadovėlis gimnazijoms, 1929 m.
* Atsiminimai ir svarstymai, išleista 1992 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Stasys Kuzminskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 352 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Varinė poltura (1704 m.)
**Poltura** – Vengrijos moneta, kaldinta Vengriją valdant Leopoldui I, Juozapui I, Ferencui II Rakociui (veng. *II. Rákóczi Ferenc*), Karoliui VI ir Marijai Teresei.

Poltura buvo sukurta pasirėmus Lenkijos moneta poltoraku, kuris buvo lygus 1,5 grašio (lenk. *grosz*).

Po 1526 m. (po Mohačo mūšio) Lenkijos įtaka Vengrijos ekonomikoje ir užsienio prekyboje žymiai padidėjo. To dėka Vengrijon pateko daug smulkių lenkiškų monetų. Paveiktas lenkiško poltorako sidabrines polturas ėmė kaldinti Leopoldas I. Tada poltura buvo verta 1/2 grašio arba 1½ kreicerio.

Karolis III ketino kaldinti varines polturas (buvo nukaldintos bandomosios monetos), bet jas kaldinti 1761 m. ėmė tik Marija Teresė. Jos įpėdinis Juozapas II nustojo kaldinti polturas.

Valdant Rakociui polturos buvo kaldinamos iš sidabro, bet ginklų pirkimui reikėjo vis daugiau sidabro. Todėl vidinei apyvartai ėmė kaldinti varines 1, 10 ir 20 polturų monetas, turėjusias pakeisti sidabrines monetas.
Monetų averse buvo mažas Vengrijos herbas, o reverse – Madona su kūdikiu Kristumi. Monetose buvo pažymėti kaldinimo metai bei kalyklos įspaudas. Dažniausias nominalas buvo 10 polturų, tas monetas dažnai vadino *libertás*, nes ant jų buvo lotyniškas įrašas *PRO LIBERTATE* ('už laisvę').
|  |
| --- |
| Lykke Li |
|  
Lykke Li 2009 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Li Lykke Timotej Zachrisson |
| Gimė | 1986 m. kovo 18 d. Ystade,  Švedija |
| Žanrai | Indie rock |
| Veikla | Dainininkė, dainų autorė |
| Aktyvumo metai | 2007 - dabar |
| Įrašų kompanija | LL Recordings |
| Svetainė | www.lykkelli.com |

**Li „Lykke" Timotej Zachrisson** (geriau žinoma sceniniu pseudonimu *Lykke Li*, g. 1986 m. kovo 18 d. Ystad mieste Skonė regione Švedijoje) – indie rock stiliaus dainininkė.

Atlikėja gimė Skonės regione Ystad mieste Švedijoje žymių muzikanto ir fotografės šeimoje. Kūdikystėje Li šeima persikėlė į šalies sostinę Stokholmą. Mergaitei suėjus šešeriems metams mergaitė su tėvais persikėlė į Portugaliją. Vizitavo Maroke, žiemas leido Indijoje ir Nepale.

Devyniolikos metų Lykke Li trims mėnesiams išvyko į Niujorką (JAV). Čia ji grįžo 21-erių, išleisti albumą. Debiutinis merginos EP yra "Little Bit", o pirmasis CD – "Youth Novels". Albumą prodiusavo Björn Yttling iš indie rock kultinės grupės Peter Bjorn and John ir prodiuserė Lasse Mårtén. Pirmiausia "Youth Novels" išleista Skandinavijoje, 2008 m. vasario 4 d. gegužę išleistas visoje Europoje, o birželį – JAV.

Diskografija
------------

**Albumai**

* "Youth Novels" (2008).

**EP ir singlai**

* "Little Bit" (2007);
* "Tonight" (2008);
* "I'm Good, I'm Gone" (2008);
* "Breaking it up" (2008);
* "Little Bit" (2008).

Apdovanojimai
-------------

**Nominacijos**

* Geriausia tarptautinė atlikėja – 2009 Meteor Ireland Music Awards.

**Apdovanojimai**

* Studio8 International Music Awards – Geriausias merginos vokalas (2009 m. vasario mėn.).

Tinklalapiai
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lykke Li** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialus portalas;
* Lykke Li socialiniame tinkle MySpace;
* Nuotraukos[neveikianti nuoroda].
| Daubariškių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Daubariškių piliakalnisDaubariškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°13′53.5″ š. pl. 25°9′35.8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.231528°š. pl. 25.159944°r. ilg.﻿ / 55.231528; 25.159944Koordinatės: 55°13′53.5″ š. pl. 25°9′35.8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.231528°š. pl. 25.159944°r. ilg.﻿ / 55.231528; 25.159944 |

 |
| Vieta | Ukmergės rajonas |
| Seniūnija | Želvos seniūnija |
| Aukštis | 10-11 m |
| Plotas | 30x20 |
| Naudotas | I tūkstantmetis - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1970 |
| Registro Nr. | AR1284 / 3561 / |

**Daubariškių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3561; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Želvos seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Želva – Balninkai Kazliškėse pasukus į dešinę rytuosna link Daugudžių, čia ties buvusiomis fermomis - į dešinę pietryčių kryptimi, už sodybos lauko keliuku vėl pasukus į dešinę rytų kryptimi į mišką, miško keliukais iškart pasukus į dešinę pietuosna, po to vėl į dešinę pietvakarių kryptimi, į kairę pietų kryptimi iki Siesarties slėnio pradžios - iš viso 2,3 km, yra 50 m į kairę, miške, sunkiai randamas.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Siesarties dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x20 m dydžio, kiek iškiliu viduriu. Aikštelės šiauriniame gale supiltas 20 m ilgio, 0,4 m aukščio, 12 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išore. Šlaitai statūs, 10-11 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs pušimis su lazdynų pomiškiu.

Tyrimai
-------

1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 6300 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 10000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Berzgainių piliakalnis 8 km | Vališkių piliakalnis 6 km | Gaigalų piliakalnis 12 km  Avilčių piliakalnis 13 km |  |
| Paželvių piliakalnis 3 km |  | Liesėnų piliakalnis 9 km |
| Pilionių piliakalnis 7 km | Laužiškio piliakalnis 19 km | Ambraziškių piliakalnis 12 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 51 (Nr. 138).

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.196
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 180-181.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Daubariškiai
|  |
| --- |
| **Telšių Kranto progimnazija** |
| [[Vaizdas:|Telšių Kranto progimnazija herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Telšių Kranto progimnazija|250px]] |
| **Adresas** | Masčio g. 14, Telšiai |
| **Direktorius(-ė)** | Irena Daubarienė |
| **Mokinių skaičius** | apie 600 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | apie 40 |

**Telšių Kranto progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšiuose, Masčio g. 14, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190555846.

Istorija
--------

Įkurta 1980 m. kaip 6 vidurinė mokykla. Dabar – „Kranto" progimnazija. Mokykla įkurta 1980 m. rugsėjo 29 d. Masčio ir Vilniaus mikrorajonuose, Zakso kalvos papėdėje. 2001 m. sausio 26 d. ji tapo Telšių „Kranto" vidurine mokykla, 2011 m. – Telšių „Kranto" pagrindine mokykla, o netrukus ir progimnazija.

Direktoriai
-----------

* Irena Daubarienė

Žymūs mokiniai
--------------

* Almantas Petkus, Seimo narys
* Giedrius Arlauskis, futbolininkas
* Irmantas Zelmikas, futbolininkas

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Istorija. Lm.lt (tikrinta 2022-04-22).
3. ↑

Nuorodos
--------


* Mokyklos tinklalapis
| Overnė*Auvergne* |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **1982 – 2016** |  → |

 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Overnės vėliava | Overnės herbas |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Administracinis centras** | Klermonas-Feranas |
| **Departamentai** | 4 |
|  |
| **Gyventojų** | 1 341 000 (2010) |
| **Plotas** | 26 013 km² |
|  **Vikiteka** | OvernėVikiteka |

**Overnė** (pranc. *Auvergne*, oks. *Auvèrnhe*) – buvęs administracinis regionas centrinėje Prancūzijoje. Regionui priklauso Aljė, Kantalio, Aukštutinės Luaros ir Piui de Domo departamentai. Sostinė – Klermonas-Feranas. Plotas – 26,0 tūkst. km²; 1,31 mln. gyventojų.

Geografija
----------

Didžioji regiono dalis priklauso vulkaninės kilmės Centriniam masyvui su Chaîne des Puys ir Monts Dore vulkaninėmis grandinėmis. Aukščiausios viršūnės: Mont dore (1886 m), Cantal (1858 m). Daug karštųjų šaltinių ir kurortų, užgesusių ugnikalnių. Dažnai siaučia smarkios vėtros ir audros, klimatas vėsesnis, nei galėtų būti tokioje geografinėje platumoje. Paviršių daugiausia sudaro ganyklos ir miškeliai. Slėniuose, kur lava yra suirusi, derlingos javų, vynuogynų ir sodų dirvos.

Istorija
--------

Overnė yra viena iš istorinių Prancūzijos provincijų. Jos pavadinimas kilo nuo galų genties arvernų, kurie čia gyveno iki romėnų užkariavimo. Nuo 52 m. pr. m. e. atiteko romėnams, 474 m. užėmė vestgotai, 507 m. frankai.

Didžiausi miestai
-----------------

* Klermonas-Feranas
* Monliusonas
* Orijakas
* Viši
* Mulenas

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPrancūzijos administraciniai regionai |
| --- |
|  |
| Dabartiniai (nuo 2016) | 
* Overnė-Rona-Alpės
* Burgundija-Franš Kontė
* Bretanė
* Centras-Luaros Slėnis
* Korsika
* Grand Estas
* Aukštutinė Prancūzija
* Il de Fransas
* Normandija
* Naujoji Akvitanija
* Oksitanija
* Luaros kraštas
* Provansas-Alpės-Žydrasis Krantas
 | Prancūzija |
|  |
| Buvę (1982–2015) | 
* Elzasas
* Akvitanija
* Overnė
* Burgundija
* Šampanė-Ardėnai
* Franš Kontė
* Langedokas-Rusijonas
* Limuzenas
* Lotaringija
* Žemutinė Normandija
* Pietūs-Pirėnai
* Šiaurė-Pa de Kalė
* Pikardija
* Puatu-Šarantos
* Rona-Alpės
* Aukštutinė Normandija
 |
|  |
| Užjūrio regionai | 
* Prancūzijos Gviana
* Gvadelupa
* Martinika
* Majotas
* Reunjonas
 |

 |
Datulinio finiko (*Phoenix dactylifera*) vaisių kekė
Džiovintos datulės su kauliukais
Žemėlapyje nurodytos šalys, pagaminančios didžiausią datulių kiekį, 2012 m.
Žemėlapyje parodytas datulių kultūromis buvęs apsodintas plotas 2000 m. pasaulio regionuose (*procentais*)
**Datulė**, arba **finikas** – datulinio finiko (*Phoenix dactylifera*) vaisius. Būna skirtingų spalvų, nuo geltonos iki juodos. Išskiriamos trys vaisiaus vystymosi stadijos. Laikoma, kad datulėse yra labai daug pilnavertei žmogaus mitybai būtinų medžiagų.

Dydis ir maistinė sudėtis
-------------------------

Vaisiaus dydis ir svoris labai įvairus: 18-110 mm ilgio, 8-32 mm pločio, 2-60 g svorio. Datulėje yra viena sėkla – 2-2,5 cm ilgio ir 6-8 mm storio. Auginamos įvairios veislės, nokinančios sausus ir sultingus vaisius. Džiovintose datulėse yra iki 75 proc. cukrų (sacharozės, fruktozės, gliukozės), apie 9 proc. baltymų, 2 proc. riebalų, taip pat A, B, E vitaminų.

Paplitimas
----------

Tai sena kultūra, auginama daugiau kaip 5000 metų, bet tikslių duomenų nėra, kuriame regione pirmą kartą buvo pradėta kultivuoti, tačiau manoma, kad pietinėje Mesopotamijoje datulės jau buvo auginamos 5000 m. pr. m. e. Kiti šaltiniai nurodo Egiptą arba dabartinį vakarų Pakistaną.

Produkcija
----------

2008 m. duomenimis, pasaulinė datulių produkcija buvo 7,5 milijono tonų. 

Žemiau nurodytos šalys pagal produkcijos kiekį<

| Tūkstančiai tonų (2020 m.) |
| --- |
| 1 | Egipto vėliava Egiptas | 1690 |
| 2 | Saudo Arabijos vėliava Saudo Arabija | 1541 |
| 3 | Irano vėliava Iranas | 1283 |
| 4 | Alžyro vėliava Alžyras | 1152 |
| 5 | Irako vėliava Irakas | 735 |
| 6 | Pakistano vėliava Pakistanas | 543 |
| 7 | Sudano vėliava Sudanas | 465 |
| 8 | Omano vėliava Omanas | 368 |
| 9 | Tuniso vėliava Tunisas | 332 |
| 10 | Jungtinių Arabų Emyratų vėliava Jungtiniai Arabų Emyratai | 328 |
|
|  | Iš viso pasaulyje | 9454 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  archive.org / CHAPTER I: BOTANICAL AND SYSTEMATIC DESCRIPTION OF THE DATE PALM | by A. Zaid and P.F. de Wet: Date Production Support Programme
2. ↑  leafyplace.com / Types of Dates: Delicious Varieties of Date Fruit From Around the World (With Pictures and Names)
3. ↑  sciencedirect.com / Date fruit (*Phoenix dactylifera* L.): An underutilized food seeking industrial valorization; Sami Ghnimia, Syed Umera, Azharul Karimb, Afaf Kamal-Eldin | Received 23 September 2016, Revised 7 December 2016, Accepted 7 December 2016
4. ↑  sciencedirect.com / Beginnings and early history of date palm garden cultivation in the Middle East; M.Tengberg. UMR 7209, Archéozoologie, Archéobotanique: Sociétés, Pratiques et Environnements, 55 Rue Buffon, F-75005 Paris, France | Received 17 March 2011, Revised 25 October 2011, Accepted 24 November 2011, Available online 17 December 2011.
5. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pirmasis Sudano pilietinis karas |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1955 rugsėjo 18 d. - 1972 m. kovo 27 d. |
| Vieta | Pietų Sudanas |
| Rezultatas | Adis Abeba sutartis, pietų Sudano regionui suteiktas administracinis valdymas su kai kuriomis galiomis. |

 |
| Konflikto šalys |
| Sudanas Sudanas**Parama:** Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė KaralystėTSRS vėliava TSRS | Sudano gynybos pajėgos, Anyanya(1969-1972),Pietų Sudano išsilaisvinimo judėjimas |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Gaafar Nimeiry,Ismail al-Azhari | Joseph Lagu |
| Pajėgos |
| 12 000 | 7 500 |
| Nuostoliai |
| **apie 500 000 žuvusių** |

**Pirmasis Sudano pilietinis karas** (taip pat žinomas kaip **Anyanya sukilimas** arba **Anyanya I**) buvo konfliktas, kuris vyko tarp šiaurinių ir pietinių Sudano teritorijų nuo 1955 iki 1972 m. Šio konflikto metu žuvo apie 500 000 žmonių.

Nepaisant to, kad I Sudano pilietinis karas baigėsi pasirašius Adis Abeba sutartį, 1983 m. prasidėjo Antrasis Sudano pilietinis karas. Manoma, kad šiuos abu konfliktus galima vadinti vienu dideliu pilietiniu karu su 11 metų pertrauka.

Konflikto eiga
--------------

Iki 1946 m. Didžiosios Britanijos ir Egipto vyriausybės Sudano šiaurinę ir pietinę teritorijas administravo kaip skirtingas teritorijas. Tačiau nuo tų metų kaip britų administravimo strategijos Viduriniuosiuose Rytuose pasekmė buvo šių teritorijų sujungimas į vieną administracinį vienetą.

Tai buvo padaryta be konsultacijų su pietinio Sudano gyventojais, o jie tam labai prieštaravo. Šiaurės Sudane daugiausiai gyvena Arabai, kurie išpažįsta islamą, o pietuose vyrauja animizmas ir krikščionybė.

Įtampa dar labiau padidėjo, kai 1956 m. sausio 1 d. Sudanui buvo suteikta nepriklausomybė. Tai iššaukė konflikto tarp šiaurės ir pietų Sudano gyventojų pradžią.

Prie pietų Sudano pusės kovų prisidėjo Sudano gynybos pajėgos, Anyanya ir Pietų Sudano išsilaisvinimo judėjimai.

Konfliktas truko 17 metų, kurio metu žuvo apie 500 000 gyventojų. Manoma, kad tik vienas iš penkių žuvusių buvo karys.

1972 m. kovo mėnesį pasaulio bažnyčių konsulo ir visos Afrikos bažnyčių konferencijos dėka tarp kariaujančių pusių buvo pasirašyta taikos sutartis, vadinama Adis Abeba sutartimi. Jos dėka pietinio Sudano autonominiam regionui buvo suteikta autonomija.

Deja, ši sutartis buvo laikinas taikos pasiekimas ir 1983 m. prasidėjo Antrasis Sudano pilietinis karas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį straipsnį gali būti gana sunku suprasti be papildomų informacijos šaltinių.**Galite perrašyti dėstomus teiginius plačiau ir suteikiant daugiau konteksto. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Konstruktorius** – specialus objekto metodas, naudojamas naujo objekto sukūrimui. Konstruktorius gali turėti parametrus, kurie panaudojami pradinei kuriamo objekto būsenai nustatyti. Paprastai klasė gali turėti keletą konstruktorių, turinčių skirtingus parametrų sąrašus (taip pat ir parametrų nereikalaujantį variantą).

Jei kuriamo objekto klasė kildinama iš bendresnės tėvinės klasės, konstruktoriuje visuomet pirmiausia sukonstruojamas tėvinis objektas kviečiant kurį nors tėvinės klasės konstruktorių. Jei programuotojas konstruktoriaus kvietimo kodo neįrašo, kompiliatorius (ar interpretatorius) sugeneruojama kreipinį į parametrų neturinį tėvinės klasės konstruktorių. Jei tokio nėra, tai laikoma klaida.[reikalingas šaltinis]

Konstruktorius gali įvairiai nustatyti kuriamo objekto būseną, tačiau negali pakeisti jo klasės. Jei kuriant objektus reikia daugiau lankstumo, naudojamas objektų fabrikas.
| ***Pirmasis kartas*** |
| --- |
|  |
| Filmo plakatas |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Jon Kasdan |
| Prodiuseris (-iai) | Martin Shafer  Liz Glotzer |
| Vaidina | Britt RobertsonDylan O'BrienCraig RobertsJoshua MalinaJames FrechevilleChristine TaylorVictoria Justice |
| Metai | 2012 |
| Žanras | Drama, Komedija |
| Trukmė | 87 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Pirmasis kartas** (angl. *The First Time*) – amerikietiška drama, kuri pasirodė 2012 m.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Obrė ir Deivas susipažino gatvėje naktį. Vyko vakarėlis, tačiau jie kalbėjosi per naktį. Jie labai tinka vienas kitam, randa bendrų interesų, tačiau, ji sako, kad turi vaikiną. Deivas tuo netiki ir nori bendrauti su Orde. Į kino teatrą atėjo Deivas su Džeine, o Obrė su Roniu. Tačiau jie galvojo vienas apie kitą. Galiausiai jie susitinka ir tai įvyksta. Bėda tame, kad kažkas buvo negerai ir jaunimas bando suprasti, kas negerai. Iškyla grėsmė jų santykiams.

Veikėjai
--------

*Aktorius – veikėjas*
* Britt Robertson, Aubrey Miller
* Dylan O'Brien, Dave Hodgman
* Craig Roberts, Simon Daldry
* Joshua Malina, ponas Miller
* James Frecheville, Ronny
* LaMarcus Tinker, Big Corporation
* Maggie Elizabeth Jones, Stella Hodgman
* Christine Taylor, ponia. Miller
* Victoria Justice, Jane Harmon

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* IMBD svetainėje (anglų k.)
1831 m. sukilimo dalyviai Briuselyje (nežinomo dailininko paveikslas)
**Belgijos lietuviai** – lietuviai, gyvenę ar dirbę Belgijoje, išlaikę lietuvybę bei dalyvavę lietuviškoje veikloje. Belgijos lietuvius jungia Belgijos lietuvių bendruomenė.

Istorija
--------

Briuselis buvo tapęs vienu 1830–1831 m. sukilimo dalyvių emigracijos centrų. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą Briuselio, Gento, Lježo ir Leuveno universitetuose studijavo keliolika studentų iš Lietuvos. 1909 m. Leuvene įkurta draugija „Lietuva". Prieš Antrąjį pasaulinį karą Belgijoje gyveno kelios dešimtys lietuvių.

Per karą į Belgiją pateko pabėgėlių iš Lietuvos. 1945 m. buvo atvežta apie 2000 lietuvių karo belaisvių, tarp jų Vietinės rinktinės karių iš Vokietijos, 1946 m. jie grąžinti atgal. 1947 m. Belgija sutiko priimti karo pabėgėlių, įdarbinti juos anglies kasyklose. Tuomet į Belgiją atsikėlė nemažai lietuvių. Jie dirbo Lježo ir Limburgo baseinų kasyklose. 1949 m. dėl sunkių darbo sąlygų daugelis emigravo į JAV, Kanadą, Didžiąją Britaniją, Vokietiją. Emigrantus rėmė BALF, tarptautinės pabėgėlių organizacijos, Caritas, Tolstojaus fondas ir kitos religinės šalpos organizacijos.

1947 m. Lježe įkurta Belgijos lietuvių bendruomenė. Įsteigta chorų, tautinių šokių ir vaidybos būrelių, minėtos tautinės ir religinės šventės. Nuo 1947 m. lapkričio mėn. draugija „Sėja", 1950–1952 m. Katalikų misija (kunigai J. Aranauskas, J. Dėdinas) Briuselyje leido dvisavaitinį laikraštį „Gimtoji šalis". Lježe ir Limburge trumpai veikė lietuvių mokyklos. 1979 m. Belgijos lietuvių bendruomenė Louvain-La–Neuvo miestelyje surengė Europos lietuviškųjų studijų savaitę. Apie 1983 m. Belgijos lietuvių veikla nusilpo, vėl suaktyvėjo Lietuvai kovojant dėl nepriklausomybės. 1988–1991 m. Belgijos lietuviai organizavo demonstracijas, rinko ir siuntė labdarą Lietuvai. 1991 m. Belgijos lietuviai prisidėjo kuriant Lietuvos ambasadą Briuselyje. 1996 m. įkurta Flandrijos–Lietuvos draugystės asociacija rengia bendrus lietuvių ir flamandų bendruomenių susitikimus.

Lietuviai
---------


|  |
| --- |
|  **Demografinė raida tarp 1939 m. ir 2000 m.** |
| **1939 m.** | **1948 m.** | **1954 m.** | **2000 m.** |
| 150 | 2 500 | 200 | 100 |
| 

| Demografinės raidos histograma |
| --- |
| 
 |

 |

Žymiausi lietuviai, mokęsi ar gyvenę Belgijoje: Antanas Baranauskas, Eduardas Cinzas, Ernestas Galvanauskas, Abraomas Kulvietis, Pranas Kuraitis, Petras Vileišis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Belgijos lietuviai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 26 psl.



|  |  |
| --- | --- |
| **Lietuviai** |  |
| **Subetnosai**: Aukštaičiai | Žemaičiai | Dzūkai | Suvalkiečiai
**Istorinės diasporos**: Lietuvninkai
**Diasporos**: Airijos | Armėnijos | Australijos | Austrijos | Azerbaidžano | Argentinos | Baltarusijos | Belgijos | Brazilijos | Estijos | Italijos | Ispanijos | JAV | Jungtinės Karalystės | Kanados | Prancūzijos | Kolumbijos | Latvijos | Lenkijos | Rusijos | Švedijos | Šveicarijos | Ukrainos | Urugvajaus | Venesuelos | Vengrijos | Vokietijos |
Koordinatės: 56°00′21″š. pl. 23°39′20″r. ilg.﻿ / ﻿56.0057°š. pl. 23.6556°r. ilg.﻿ / 56.0057; 23.6556

|  Lygumų Švč. Trejybės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Pakruojo |
| **Savivaldybė** | Pakruojo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Lygumai |
| **Adresas** | Sodo g. 6 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1914 m. |
| **Stilius** | neogotika |

 *Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*
**Lygumų Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Lygumų miestelyje, Kruojos (Mūšos dešiniojo intako) kairiajame krante.

Parapijoje yra kultūros paveldo objektai Lygumų kapinių koplyčia, Sereikių koplyčia.

Istorija
--------

Apie 1426 m. Lygumų dvare pastatyta koplyčia. Dvaras 1436 m. išlaikė nuolatinį kunigą. Dvarininkas Liucijus Viekavičius 1524–1526 m. Kruojos pakrantėje pastatė bažnyčią. Jos išlaikymui paskyrė Šantauskų palivarką, žemės ir smuklę. Bažnyčią XVI a. antrojoje pusėje - 1630 m. buvo pasisavinę evangelikai reformatai. XVII a. įkurta altarija. Jai 1760 m. kunigas S. Bukauskas dovanojo 2,5 dešimtinės pievų. Klebonas Kristupas Volfas su parapijiečiais 1790 m. pastatė naują medinę bažnyčią. XIX a. (iki 1864 m.) veikė parapinė mokykla.

1832 m. bažnyčiai priklausė Lygumų miestelis ir Ruslelių kaimas. Rusijos valdžia 1842 m. parapijai paliko 33 dešimtines žemės. Klebonas J. Beniusevičius nupirko 6 valakus ganyklų ir dovanojo parapijai. Klebono Juozapo Korsako rūpesčiu architektas Nikolajus Andrejevas 1902 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią (sąmatinė vertė 49 000 rublių).

1905 m. projektas patvirtintas, leista statyti. Statybos metu pamaldos laikinai vyko Lygumų kapinių koplyčioje. Klebono Jurgio Rupkos iniciatyva ir parapijiečių lėšomis dabartinė mūrinė bažnyčia 1908–1914 m. pastatyta. Ją 1915 m. konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. 1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Klebonas P. Svilas 1936 m. išpuošė bažnyčios vidų. Įsigyti 3 varpai (kainavo 30 000 litų).

Vietinių gyventojų pasakojimuose minima, kad statant bažnyčią 1908-1914 visi miestelėnai statyboms kaupė naminių paukščių kiaušinių lukštus. Lukštai - kalcio ir kreidos šaltinis, skirti įmaišyti į tuometinį jungiamąjį mišinį. Cemento tada dar nebuvo arba neturėjo.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, lotyniško kryžiaus plano, vienabokštė, su apside. Vidus 3 navų. Aukšta šventoriaus tvora sumūryta iš akmenų.

Galerija
--------

* Lygumų centrinė aikštėLygumų centrinė aikštė
* AltoriusAltorius
* Lygumų bažnyčios bokštasLygumų bažnyčios bokštas
* Lygumų Švč. Trejybės bažnyčiaLygumų Švč. Trejybės bažnyčia

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lygumų Švč. Trejybės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Lygumų Švč. Trejybės bažnyčia
Krišnos ir Radhos šokis – rasalyla
Pasaulio kūrimo ir griovimo šokį šokantis Šiva Nataradža
**Lyla** (skr. लीला = IAST: *līlā*, „žaismė, pramoga, pasilinksminimas") – hinduistinė samprata, teigianti, jog pasaulis yra spontaniška ir laisva dievo ar dievystės džiugesio (ananda) apsto raiška. Dievas, kaip neribota pilnatvė, nieko netrokšta ir kuria be priežasties ar tikslo.

Lylą aptaria tiek dualistinės, tiek nedualistinės Indijos filosofijos šakos. Nedualistinėje filosofijoje lyla prilyginama tikrovei, atsiradusiai iš absoliuto (Brahmano) žaismės. Dualistinėje vaišnavistinėje filosofijoje lyla laikoma Dievo makrokosmine pramoga, įtraukiančia bhaktus. Vaišnavizme (Krišnos žaidynės su gopėmis), šaivizme (Šiva šoka pasaulį) ir šaktizme (Devės kautynės su asurais) terminu lyla nusakomi išsivadavimą suteikiantys dievo žygiai ir žaidynės, taip pat jam atsidavusiųjų (bhaktų) gyvenimas.

Vakarų tradicijoje lylą iš dalies atitinka krikščionių mistiko Hainricho Suzo įvesta *Ludus amoris* („meilės žaismas") sąvoka.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *Lyla*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
2. ↑  Windeatt, Barry (1994). *English mystics of the Middle Ages*. Cambridge, UK: Cambridge University Press. ISBN 0521327407.
Šalys, kuriose vyrauja konstitucinė monarchija
**Konstitucinė monarchija** – valstybės valdymo forma, kai valstybę valdo monarchas, bet jo valdžia yra ribojama Konstitucijos. Konstitucinėms monarchijoms būdinga tai, kad specialūs įstatymai nustato paveldėjimo tvarką. Vyriausybę skiria monarchas, o ne parlamentas. Paprastai konstitucinėje monarchijoje egzistuoja valdžių pasidalinimas, kai monarchas yra vykdomosios valdžios galva, o parlamentas – įstatymų leidžiamosios. Monarchas gali daryti įtaką įstatymų leidžiamajai valdžiai savo veto.

Konstitucinės monarchijos dar skirstomos į dualistines ir parlamentines. *Dualistinėje monarchijoje* yra galimybė paleisti parlamentą monarcho valia ir skirti vyriausybę pavaldžią monarchui. Tokios monarchijos yra Kuveite, Maroke ir Jordanijoje. *Parlamentinėje monarchijoje* monarchas dalyvauja ribotai (pvz. britų monarchija), jis turi tik atidedamąją ar santykinę veto teisę. Vyriausybė faktiškai formuojama demokratiškai renkamo parlamento, nors ją formaliai ir skiria monarchas. Jei parlamentas pareiškia nepasitikėjimą vyriausybe, monarchas privalo priimti jos atsistatydinimą. Monarchas neturi jokių teisminės valdžios įgaliojimų, išskyrus malonės teisę. Faktiškai monarchas atlieka tik reprezentacines valstybės vadovo funkcijas. Šiuolaikinių parlamentinių monarchijų pavyzdžiai: Jungtinė Karalystė, Švedija, Nyderlandai, Belgija, Danija, Norvegija, Ispanija ir kitos šalys.

1791 m. gegužės 3-ąją Abiejų Tautų Respublikoje buvo įvesta Konstitucija, kurioje nurodoma, kad ATR tapo konstitucine monarchija su paveldima karaliaus valdžia. Įstatymų leidžiamoji valdžia priklausė Seimui, vykdomoji – karaliui, o teisminė – teismams. Abiejų Tautų Respublikos pavadinimas pakeistas į Lenkiją. LDK ateitis tapo neaiški.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RMonarchijos |
| --- |
|  |
| Absoliutinės | 
Brunėjus · Saudo Arabija · Esvatinis · Vatikanas |  |
|  |
| Konstitucinės | 
Antigva ir Barbuda · Australija · Andora · Bahamai · Bahreinas · Barbadosas · Belizas · Belgija · Butanas · Danija · Grenada · Ispanija · Jamaika · Japonija · Jordanija · Jungtinė Karalystė · Jungtiniai Arabų Emiratai · Kambodža · Kanada · Kataras · Kuveitas · Lichtenšteinas · Lesotas · Liuksemburgas · Malaizija · Monakas · Marokas · Nyderlandai · Naujoji Zelandija · Norvegija · Omanas · Papua Naujoji Gvinėja · Sent Kitsas ir Nevis · Sent Lusija · Sent Vinsentas ir Grenadinai · Saliamono salos · Švedija · Tailandas · Tonga · Tuvalu |
|  |
| Renkamos | 
Andora · Jungtiniai Arabų Emyratai · Kambodža · Kuveitas · Malaizija · Svazilandas· Vatikanas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pirmasis triumviratas** - 60 m. pr. m. e. Romoje susikūręs aljansas, kurį sudarė Gajus Julijus Cezaris, Gnėjus Pompėjus Didysis ir Markas Licinijus Krasas. Pirmasis triumviratas neturėjo jokios juridinės galios, tačiau de facto valdė visą Romos Respubliką, naudojantis didžiule asmenine trijulės įtaka ir ryšiais. 
Nors Cezaris tarp jų buvo jauniausias, netgi atrodė silpniausias, tačiau pasirodė esąs sumanesnis ir įžvalgesnis už kitus. Pagal susitarimą 59 m. pr. m. e. Cezaris tapo konsulu, o po metų Cizalpinės Galijos prokonsulu. Tuomet pasišovė užkariauti ir visą Galiją. Tai palaikė ir Krasas su Pompėjumi, kurie turėjo nemažai įtakos, kad Cezariui būtų pratęstos prokonsulo pareigos ir būtų toliau leidžiama kovoti Galijoje. Cezaris puikiai pasinaudojo Galijos karais ir sustiprino savo įtaką. Įtaką sustiprino ir Krasas su Pompėjum, tačiau Cezaris jau tapo triumvirato lyderiu. Jis netgi ėmė skatinti Krasą žygiuoti į rytus ir pažaboti partus, tačiau vieno iš mūšio metu pastarasis žuvo. Tai įvyko 53 m.pr.e. ir tai yra laikoma Pirmojo triumvirato pabaiga, nes po Kraso mirties prasidėjo pilietinis karas tarp Cezario ir Pompėjaus, kuris baigėsi 48 m.pr.e. kai Farsalo mūšyje Cezaris įveikė oponentą ir tapo Romos diktatoriumi.

* Gajus Julijus CezarisGajus Julijus Cezaris
* Markas Licinijus KrasasMarkas Licinijus Krasas
* Gnėjus Pompėjus DidysisGnėjus Pompėjus Didysis
**Ovidijus Galdikas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1988 m. rugsėjo 4 d. (32 metai) |
| Gimimo vieta | Kaunas, Lietuva |
| Ūgis | 2,17 m |
| Svoris | 107 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | Centro puolėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 2006-20072009-20102010-20112012-20132013-20152015-201720162016-20172017 | Kauno Žalgiris-Sabonio mokyklaVilniaus KM-Magnus (RKL)Anykščių PuntukasŠiaulių „Šiauliai/Triobet"Gdynės „Asseco Prokom"Las Palmo "Herbalife Gran Canaria"→Ščecino „King Wilki Morskie" (*skol.*)→Utenos „Juventus" (*skol.*)Prienų–Birštono „Vytautas" |  |
|  |

**Ovidijus Galdikas** (g. 1988 m. rugsėjo 4 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas, 217 cm ūgio centro puolėjas.

Biografija
----------

Pirmą kartą kamuolį į rankas O. Galdikas paėmė vaikystėje gimtajame Kaune. Kurį laiką lankė treniruotes, bet dėl lūžusios rankos krepšinio nebežaidė. Ūgį paveldėjo iš tėvų: 205 cm ūgio tėčio ir 186 cm mamos. Septyniolikmetį Ovidijų pakvietė Kauno Žalgiris. Iki 213 cm išaugęs O. Galdikas iš pradžių dirbo su fizinio rengimo treneriu Aleksandru Kosausku. 2006 m. rudenį O. Galdikas buvo įtrauktas į Žalgirio dublerių komandos paraišką Nacionalinės krepšinio lygos pirmenybėms. Bet savo vietos ekipoje vidurio puolėjas nesurado. Sunki karjeros pradžia sutapo su pabaiga. Jaunojo žaidėjo šeimą prispaudė finansinis nepriteklius, ir O. Galdikas, nesulaukęs ankstyvos sėkmės krepšinio aikštėje, nusprendė palikti krepšinį ir ieškotis darbo. Dvejus metus O. Galdikas dirbo „juodą" darbą automobilių servise, kelininkų įmonėje. 

Į krepšinį grįžo 2008 m. Su Klemensu Patiejūnu išvyko į Prancūziją. Jis treniravosi prancūzų antrosios lygos klubo, kuriam tuo metu atstovavo K. Patiejūnas, treniruotėse. Po keturių mėnesių Ovidijus grįžo į Lietuvą ir toliau treniravosi su Gintautu Regina Vilniuje.

25 metų centras 2013 m. vasarą dalyvavo Niujorko Knicks klubo peržiūroje, bet grįžo į Lietuvą ir toliau atstovavo „Šiaulių" ekipai. Lietuvos krepšinio lygos čempionate O. Galdikas vidutiniškai pelnydavo 2,8 taško ir atkovodavo 2,6 kamuolio. Baltijos krepšinio lygoje krepšininko statistiniai rodikliai buvo kiek geresni - vidutiniškai 5,8 taško bei 3,3 atkovoto kamuolio.

2015 m. vasarą, po epizodiško žaidimo NBA vasaros lygoje, pasirašė dvejų metų sutartį su galimybe ją pratęsti, su Ispanijos ACB lygos Las Palmo "Herbalife Gran Canaria" klubu.
2016 m. vasario viduryje iki sezono pabaigos buvo paskolintas Lenkijos Ščecino „King Wilki Morskie" klubui. o nuo 2016 m. spalio mėn. buvo paskolintas Utenos "Juventus" komandai.

2017 m. spalio viduryje nusprendė baigti profesionalaus krepšininko karjerą dėl problemų su širdimi.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Būdamas devyniolikmetis O. Galdikas vedė penkiolikmetę savo kūdikio motiną Džanetą, tapusią jauniausia 2008 m. nuotaka Lietuvoje. Priešingu atveju jam grėsė baudžiamoji byla už lytinius santykius su nepilnamete.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-03-13 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
| „Overo bažnyčia" |
| --- |
|  |
| Menininkas | Vincentas van Gogas |
| Metai | 1890 m. |
| Meno kryptis | postimpresionizmas |
| Medžiagos, technika | drobė, aliejus |
| Matmenys | 94 × 74 cm |
| Miestas (vieta) | Paryžius, Prancūzija Prancūzija |
| Muziejus | Orsė muziejus |

**Overo bažnyčia** – vienas žymiausių olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslų.

Apie paveikslą
--------------

Paveikslą „Overo bažnyčia" V. van Gogas sukūrė paskutiniaisiais savo gyvenimo mėnesiais 1890 m. Overo prie Uazos kaime netoli Paryžiaus. Paveikslą Vincentas aprašė 1890 m. birželio 5 d. laiške seseriai Vileminai. Overo bažnyčia pastatyta XII−XIII a. ir turėjo tiek romanikos, tiek gotikos architektūros bruožų. Gyvendamas anksčiau Arlyje Vincentas beveik nekreipė dėmesio į miesto senovines liekanas (Arlis įkurtas dar romėnų laikais). Senos bažnyčios vaizdas Overe Vincentui galėjo turėti sąsajų su jo nepavykusiu bandymu tapti dvasininku. Bažnyčia pavaizduota iš apsidės pusės, ji turi langus, bet nėra pavaizduotos durys − tai gali turėti simbolinę prasmę dailininkui. Paveiksle Overo bažnyčią supa du keliai su pavaizduota vieniša moters figūra. 

Paveiksle bažnyčios elementai atpažįstami, tačiau jos vaizdą dailininkas perteikė tik per savo matymo interpretaciją − tuo Van Gogo kūryboje pasireiškia požymiai, būdingi vėlesniam ekspresionizmo judėjimui ir kartu visiškai skirtingi nuo impresionistinės tapybos (palyginimui K. Monė Ruano katedros vaizdai). Paveikslas „Overo bažnyčia" buvo daktaro Polio Gašė, kuris prižiūrėjo Vincentą Overe, kolekcijoje ir 1952 m. padovanotas Prancūzijos valstybei. 1979 m. Prancūzijoje išleistas pašto ženklas su paveikslo reprodukcija. Kūrinys eksponuojamas Orsė muziejuje Paryžiuje.

### Galerija

* Overo bažnyčia 2006 metais, nuotrauka Overo bažnyčia 2006 metais, nuotrauka
* „Ruano katedra", 1894 m. aut. Klodas Monė „Ruano katedra", 1894 m. aut. Klodas Monė

Išnašos
-------

1. ↑  vangoghletters.org
2. ↑  Tromp, Henk Tromp. *A Real Van Gogh*. Amsterdam University Press, 2010, p. 260
3. ↑  Wood, Alix. *Vincent Van Gogh*. The Rosen Publishing Group, 2013, p. 29

Nuorodos
--------

* Orsė muziejus Archyvuota kopija 2018-09-14 iš Wayback Machine projekto.
KKR & Co. L.P.| Kohlberg Kravis Roberts & Co. |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Privatusis kapitalas |
| Įkurta | 1976 m. |
| Centrinė būstinė | Niujorkas, JAV |
| Produktai | Svertinis išpirkimas |
| Tinklalapis | www.kkr.com |

**KKR & Co. L.P.** (anksčiau **Kohlberg Kravis Roberts & Co.**) – tarptautinė privataus kapitalo bendrovė JAV, besispecializuojanti svertiniuose išpirkimuose. Įmonė laikinai įsigyja įvairias bendroves bei jas parduoda, valdo privataus kapitalo investicinius fondus.

KKR pradėjo plačiai naudoti ir vėliau ištobulino tuo metu dar naują ir retai taikytą bendrovių pirkimo iš skolintų lėšų metodą, kuris buvo ir yra privataus kapitalo bendrovių ar fondų vykdomo įsigijimo pagrindas. Remiantis pačios bendrovės 2017 m. duomenimis, nuo jos veiklos pradžios įmonė atliko virš 545 mlrd. JAV dol. vertės privataus kapitalo sandorių.

Istorija
--------

„Kohlberg Kravis Roberts" įkurta 1976 m. Nuo jos įsteigimo pradžios KKR atliko keletą įžymių sandorių, įskaitant 1989 m. JAV tabako ir maisto pramonės milžinės „RJR Nabisco" įsigijimą už 25 mlrd. JAV dol. iš kurių didžiąją dalį privataus kapitalo bendrovė KKR sumokėjo skolintomis lėšomis. Tuomet tai buvo didžiausias privataus kapitalo kompanijos sudarytas bendrovės pirkimo skolintomis lėšomis sandoris.

Išnašos
-------

1. ↑  „KKR Private Equity". kkr.com.
2. ↑  "What's An Aging 'Barbarian' To Do?" *The New York Times*, 2001-08-26.
3. ↑  "What Does Henry Kravis Want?" *The New York Times*, 2008-09-06

Nuorodos
--------

* Verslo Klasė – Finansų rinkų valdovai.[neveikianti nuoroda]
Koordinatės: 54°39′34″š. pl. 24°31′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.65953°š. pl. 24.52114°r. ilg.﻿ / 54.65953; 24.52114

Pajurgiškių akmuo – prie ežerėlio
**Pajurgiškių akmuo** – stambus riedulys, saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Pajurgiškių kaime, (Beižionių sen.) Elektrėnų savivaldybėje, apie 3,5 km į pietryčius nuo Beižionių. Pasiekiamas iš kelio  **4716**  Dzenkūniškės–Beižonys–Klėriškės  pasukus į pietvakarius ir pavažiavus gruntiniu keliu apie 1,6 km.

Akmuo slūgso nuošalioje vietoje, pietiniame Pajurgiškių ežerėlio krante, įkalnėje, aptverto pasodinto miško kampe, prie keliuko. Pastatytas medinis informacinis ženklas su jo pavadinimu. Apatinė riedulio dalis apkaupta gruntu. 

Akmuo yra saugomas remiantis Elektrėnų savivaldybės tarybos 2008 m. rugsėjo 24 d. sprendimu Nr. TS-184, siekiant išsaugoti išskirtinės kristalų formos, vieną aukščiausių riedulių savivaldybės teritorijoje.

Duomenys
--------

* Aukštis: 2,60 m
* Ilgis: 2,50 m
* Plotis: 1,10 m

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras Archyvuota kopija 2021-01-26 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RElektrėnų savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Nacionaliniai parkai | 
Trakų istorinis nacionalinis parkas |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Neries regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Pipiriškių geomorfologinis • Strošiūnų kraštovaizdžio |
|  |
| Savivaldybės draustiniai | 
Ilgio ornitologinis |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Alkų ąžuolas • Ausiutiškių konglomeratas • Bražuolės akmuo • Bražuolės tufų atodanga • Paneriškių ąžuolas |
|  |
| Savivaldybės gamtos paveldo objektai | 
Aleksandriškių eglė • ~~Aleksandriškių uosis~~ • Beižionių akmenys • Belezų akmuo • Giedraitiškių ąžuolas • Grabijolų klevas • Laičių akmenys • Mustenių akmuo • Pajurgiškių akmuo • Streipūnų ąžuolas • Žikaronių akmuo |

 |
**Konsultantas** (iš lot. *consultare* 'diskutuoti') – specialistas, kuris dalinasi eksperto patarimais tam tikrose profesinėse kompetencijose. Konsultantai gali patarinėti įvairiose srityse, kaip nekilnojamas turtas, buhalterinė apskaita, aplinkos apsauga, pramogos, technologijos, teisė (ypatingai mokesčių teisė), žmogiškieji ištekliai (įskaitant personalo atranką‎), marketingas, ekstremalus projektų valdymas, maisto pramonė, medicina, finansai, statistika, programinė įranga, ugdomasis vadovavimas, ekonomika, viešasis administravimas, ryšiai su visuomene, inžinerija, dizainas ar atliekų tvarkymas.

Konsultantui yra įprasta būti ekspertu konkrečioje srityje, kurioje turi plačias žinias ir gilų supratimą. Konsultantas paprastai dirba konsultacijų įmonėje arba yra laisvai samdomas, ir užsiima su daug ir besikeičiančių klientų. Dėl konsultantų klientai turi prieigą prie daug gilesnes ekspertizės, nei būtu įmanoma ir rentabilu turėti pačiam užsakovui. Juolab, kad konsultanto paslauga galima naudotis priklausomai nuo poreikio.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Konsultantas žodžio reikšmė". *zodziai.lt*. Nuoroda tikrinta 2016-06-07.
2. ↑  „Investicijų konsultantas". *finansistas.net*. Nuoroda tikrinta 2016-06-07.
3. ↑  „Konsultantas". *verslas.in*. 2001-01-01. Nuoroda tikrinta 2016-06-07.
Koichi Toyama. Užrašas „まだ反抗期" reiškia „vis dar maištingas amžius".
**Koichi Toyama** (jap. 外山 恒一 = *Toyama Kōichi*, g. 1970 m. liepos 26 d. Kagošimos prefektūroje) – Japonijos gatvės muzikantas ir kraštutinis politinis aktyvistas, kandidatavęs į Tokijo gubernatoriaus postą 2007 m. Išgarsėjo provokacine kalba, pasakyta kandidatuojant į 2007 m. Tokijo gubernatorius, kuri vėliau pateko į YouTube ir labai išpopuliarėjo. Iš 14 kandidatų, Toyama surinko 15 059 balsus (0,27% visų balsavusiųjų) ir buvo aštuntas tarp 14 kandidatų.
Koiči kalbos filmuotą medžiagą naudojo britų atlikėja M.I.A. savo koncertų *Kala Tour* atidarymuose.

2001–2002 m. buvo nuteistas ir kalėjo už šmeižtą.

2007 m. kandidatas į gubernatorius
----------------------------------

Vedėjo apibūdintas kaip „kraštutinis kairysis antivalstybininkas", Koiči savo prieštaringą kalbą pradėjo išvadindamas Japoniją „blogiausia šalimi" ir atmesdamas bet kokias reformų galimybes. Pareikšdamas, kad didžioji dauguma basluotojų yra jo „priešai", kvietė sukilti mažumą, o kalbą užbaigė raginimu nuversti Japonijos vyriausybę ir parodydamas trečiąjį pirštą priešais kamerą.

Kitoje, 2008 m. Koiči filmuotoje medžiagoje pateikiamas autoriaus monologas, kuriame jis kaltina JAV pasauline hegemonija ir skundžiasi, kad nors jis besąs jo taip vadinamos Amerikos 51-os valstijos pilietis, jis neturi teisės balsuoti, jau nekalbant apie tai, kad neleidžiama kandidatuoti rinkimuose.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Youtube: speech by Koichi Toyama
2. ↑

Nuorodos
--------

* Youtube: Koichi Toyama kalba rinkimų metu
* Youtube: Kocihi Toyama kalba (kita tos pačios kalbos kopija)
* Oficiali svetainė