recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Nikolajus Lichačiovasrus. *Николай Петрович Лихачёв*** |
| --- |
|  |
| Nikolajus Lichačiovas |
| Gimė | 1862 m. balandžio 24 d.Čistopolis |
| Mirė | 1936 m. balandžio 14 d. (73 metai)Leningradas |
|  |
| Veikla | rusų istorikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Nikolajus Lichačiovas |

**Nikolajus Lichačiovas** (rus. *Николай Петрович Лихачёв*, 1862 m. balandžio 24 d. Čistopolis, Kazanės gubernija – 1936 m. balandžio 14 d. Leningradas) – rusų istorikas.

Biografija
----------

Aukso medaliu baigė Kazanės gimnaziją, 1884 m. – Kazanės universitetą ir paliktas rengtis profesūrai. Nuo 1894 m. Sankt Peterburgo archeografijos komisijos narys, Sankt Peterburgo archeologijos instituto profesorius. 1897 m. įkūrė Rusijos genealogijos draugiją, 1925 m. savo kolekcijų pagrindu – Paleografijos muziejų. 1925 m. TSRS mokslų akademijos akademikas. 1930 m. suimtas, kaltintas antisovietinės Visaliaudinės kovos dėl laisvos Rusijos atgimimo sąjungos įkūrimu, kuriam laikui ištremtas į Astrachanę.

Mokslinė veikla
---------------

Parašė pagalbinių ir specialiųjų istorijos mokslų (sfragistika, paleografija, filigranologija, heraldika, genealogija), taip pat knygotyros, dailėtyros veikalų. Paskelbė XVI a. – XVII a. Rusijos istorijos šaltinių.

Nikolajaus Lichačiovo kapas

Bibliografija
-------------

* XVI a. Maskvos valdovų biblioteka ir archyvas, 1894 m.
* Popieriaus vandenženklių paleografinė reikšmė, 3 d. 1899 m.
* Seniausioji sfragistika, 1906 m.
* Andrejaus Rubljovo stilius, 1907 m.
* Bizantijos ir Rusijos sfragistikos istorijos medžiaga, 1928 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Nikolajus Lichačiovas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 111 psl.
|  |
| --- |
| Hainuvkos geležinkelio stotis |
| Hainuvkos geležinkelio stotis 
Hainuvkos geležinkelio stotis |
| Šalis | Lenkija |
| Gyvenvietė | Hainuvka |
| Platformų skaičius | 4 |
| Linijų skaičius | 2 |
| Atidaryta | 1894 m. |

**Hainuvkos geležinkelio stotis** (lenk. *Hajnówka stacja kolejowa*) – geležinkelio stotis Hainuvkos mieste, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos apskrityje, Hainuvkos valsčiuje. Per stotį eina Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija ir Levkai–Bialovieža Tovarova geležinkelio linija.

Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija
---------------------------------------

Nuo stoties iki Ožeškovo geležinkelio stotelės yra 7,5 km ir iki Novosadų geležinkelio stoties yra 8,2 km.

**Geležinkelio ruožas**| 

Ožeškovas
**Hainuvka**
Novosadai

 |

Levkai–Bialovieža Tovarova geležinkelio linija
----------------------------------------------

Iki Chytros geležinkelio stotelės yra 4,8 km ir iki Nieznany Buro geležinkelio stotelės yra 3,4 km.

**Geležinkelio ruožas**| 

Chytra
**Hainuvka**
Nieznany Buras

 |

*

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie stotį (lenk.).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Hainuvkos geležinkelio stotis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Koordinatės: 52°44′02″ š. pl. 23°35′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.73389°š. pl. 23.58333°r. ilg.﻿ / 52.73389; 23.58333
Nimrodas (autorius David Scott, 1832 m.)
**Nimrodas** (hebr. ‏נִמְרוֹדֿ‎‏‎) – Senojo Testamento personažas, minimas Pradžios knygos 10 skyriuje. Nimrodas taip pat paminėtas Michėjo knygos 5,6 (Asirija įvardijama Nimrodo žeme) bei 1 Metraščių knygos 1,10.

Nurodoma, esą Nimrodo tėvas buvęs Kušas; Nimrodas buvęs pirmasis galiūnas žemėje, galingas medžiotojas, jo karalystės pradžia buvę miestai Šinaro krašte – Babilonas, Erechas ir Akadas; iš Šinaro krašto Nimrodas išvykęs į Asiriją ir pastatydinęs Ninevę, Rehobot-Irą, Kalahą, taip pat Reseną, esą buvusį tarp Ninevės ir Kalaho.

Kaip teigiama, iš konteksto galima suprasti, kad Nimrodas simbolizuoja babiloniečių tautą. Nimrodas figūruoja ir islamiškojoje tradicijoje. Jo vardu pavadinti Mesopotamijos miestų – Kalacho (*Nimrud*) ir Borsipos (*Birs Nimrud*) – griuvėsiai.

Mesopotamijos įrašuose panaši mitologinė figūra, galėjusi būti Nimrodo provaizdžiu, nėra minima.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  Jeremy Black; Anthony Green (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. University of Texas Press, p. 137. ISBN 978-0-292-70794-8.
2. ↑  *Nimrod*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2021-06-12.
3. ↑  *Pradžios knygos 10 skyrius*. Biblija.lt. Nuoroda tikrinta 2021-06-12.
Koordinatės: 77°20′ š. pl. 107°00′ r. ilg.﻿ / ﻿77.333°š. pl. 107.000°r. ilg.﻿ / 77.333; 107.000

Komsomolskaja Pravdos salų žemėlapis
Salyno padėtis šiaurės Sibire
**Komsomolskaja Pravdos salos** (rus. *Острова Комсомольской Правды* 'Komjaunimo Tiesos salos') – salų grupė Rusijos Arktyje, Laptevų jūros pietvakarinėje dalyje, šalia Taimyro pusiasalio krantų. Patenka į Krasnojarsko krašto sudėtį (Taimyro rajonas). Sudaro 9 salos, iš kurių didžiausios – Didžioji (ilgis 20 km, plotis iki 14 km) ir Samuilo (11 ir 5,6 km). Kitos: Pramonės, Vilkickio, Patogioji, Ovalioji, Kraštinė, Uzbekistano, Volodarskio. Aukštis iki 68 m. Vyrauja kalnų tundra.

Dalį salų 1736 m. atrado Vasilijus Prončiščevas, kitas – 1742 m. Semionas Čeliuskinas. Pradžioje vadintos Šv. Samuelio salomis, bet TSRS laikais pervadinta laikraščio „Komjaunimo tiesa" (*Комсомольская правда*) garbei.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Azija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Komsomòlskaja Prãvdos sãlos.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 221
3. ↑  Nicholas II Land, Bulletin of the American Geographical Society Vol. 46, No. 2 (1914), pp. 117–120
| **Nikolajus Doležalisrus. *Николай Антонович Доллежаль*** |
| --- |
| Gimė | 1899 m. spalio 27 d.Omelnykas, Zaporožės sritis |
| Mirė | 2000 m. lapkričio 20 d. (101 metai) |
|  |
| Veikla | rusų energetikas, išradėjas, akademikas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 1949 m. – Stalino premija
* 1952 m. – Stalino premija
* 1953 m. – Stalino premija
* 1957 m. – Lenino premija
* dukart Socialistinio darbo didvyris
 |

**Nikolajus Doležalis** (rus. *Николай Антонович Доллежаль*, 1899 m. spalio 27 d. Omelnykas, Zaporožės sritis – 2000 m. lapkričio 20 m. Maskva) – rusų energetikas, išradėjas, akademikas.

Biografija
----------

1923 m. baigė Maskvos technikos universitetą. 1925–1930 m. dirbo projektavimo organizacijose. Po stažuotės Europoje pusantrų metų kalėjo. Vėliau dirbo Kijeve, Leningrade, Sverdlovske. Nuo 1943 m. Chemijos mašinų statybos mokslo tyrimo instituto vadovas. 1946 m. su visu institutu įtrauktas į TSRS atominės bombos rengimo programą, projektavo plutonio gamybos reaktorius.

1952 m. Maskvoje įkūrė Energotechnikos mokslinio tyrimo ir konstravimo institutą (dab. pavadintas jo vardu) ir jam iki 1986 m. vadovavo. Apkaltintas dėl avarijos Černobylio AE ir išleistas į pensiją. Nuo 1962 m. TSRS mokslų akademijos narys. 1986 m.

Mokslinė veikla
---------------

Sukūrė stūmoklinio kompresoriaus automatinių vožtuvų teoriją. Pirmosios pasaulyje atominės elektrinės, 1954 m. pastatytos Obninske, netoli Maskvos reaktoriaus vyr. konstruktorius. Vienas iš reaktoriaus RBMK kūrėjų.

Bibliografija
-------------

* Garo jėgainių projektavimo pagrindai, 1933 m.
* Kanalinis branduolinis energetinis reaktorius, 1980 m.
* Prie kuriamo pasaulio ištakų: konstruktoriaus užrašai, 1989 m.

Įvertinimas
-----------

* 1949 m. – Stalino premija
* 1952 m. – Stalino premija
* 1953 m. – Stalino premija
* 1957 m. – Lenino premija
* dukart Socialistinio darbo didvyris

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Nikolajus Doležalis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 59 psl.

* Biografija. Doležalio vardo mokslo tyrimų institutas Archyvuota kopija 2009-02-02 iš Wayback Machine projekto.
*Šis straipsnis apie kompoziciją architektūroje. Apie kompoziciją matematikoje skaitykite straipsnyje Kompozicija (matematika).*
Stanislovo Radvilos Pamaldžiojo antkapis – seniausia Lietuvos profesionalioji apvaliosios skulptūros memorialinė kompozicija (fragmentas)
Grafikos kompozicija: M. K. Čiurlionio „Rex"
**Kompozicija** – meno kūrinio elementų išdėstymas, jų tarpusavio ryšys ir santykis su visuma. Dailės ir architektūros kompozicija sukuriama kontrastuojant, harmonizuojant, bei akcentuojant plastinės raiškos priemones (linijas, plokštumas, tūrius, spalvas, šviesą, šešėlius), nustatant vaizdo dalių proporcijas ir ritmą. Kompozicijos pobūdis priklauso nuo kūrinio paskirties ir medžiagų savybių, individualių autoriaus tikslų ir pasirinkto meninio stiliaus ar krypties principų.

Kompozicija taip pat yra vadinamas žmogaus figūros komponavimo būdas: chiazmas, en face, kontrapostas, profilis, profil perdu, spiralinė figūra, trys ketvirčiai, bei užbaigtas savarankiškas dailės kūrinys (paveikslas, statula, estampas bei kt.). Terminas paprastai netaikomas škicui, etiudui, eskizui (t. y. šiems dalykams netaikomi jo reikalavimai).

Rūšys
-----

Pagrindinės kompozicijos rūšys yra atviroji bei uždaroji kompozicija. **Atviroji** yra ekspresyvi, dinamiška. Jos atmainos – asimetriškoji, diagonalioji, fragmentinė, spiralinė, vertikalioji. Jos elementai dėstomi išcentrinėmis kryptimis arba tolygiai, nepabrėžiant svarbiausios dalies. Todėl vaizdas atrodo neužbaigtas, žiūrovas skatinamas jį pratęsti vaizduotėje.

**Uždaroji** kompozicija yra statiška, racionali, taisyklinga. Uždarosios kompozicijos atmainos – antitezinė, centriškoji, chiazmas, frontalioji, kulisinė piramidinė, simetriškoji. Jos elementus grupuojant centriškai apie pagrindines vaizdo ašis bei taškus, sukuriamas darnos, stabilumo, užbaigtumo įspūdis.

Pagal santykį su tikrove vaizduojamosios dailės kompozicija gali būti iliuzinė, pagrįsta optikos bei perspektyvos dėsniais, ir simbolinė, perteikianti prasminius objektų ryšius – atvirkštinė perspektyva, kontinuacinė maniera simultaninė kompozicija.

Istorija
--------

Erdvinių vaizdų kompozicija
Antikos, renesanso, klasicizmo epochose vyravo uždaroji, manierizmo, baroko bei naujausiųjų laikų kūryboje – atviroji kompozicija. Klasikinėje bei realistinėje dailėje imituojant tikrovės pavidalus taikyti perspektyvos dėsniai (kvadratūra, rakursas, repusuaras, planas, sotto in su), senovės Egipto, Bizantijos, romanikos, gotikos, modernizmo mene siekta simbolinės raiškos.

Nuo seno bandyta suformuluoti universalias komponavimo taisykles (aukso pjūvis, euritmija, kanonas, modulis, moduloras, modusas). Ypač griežtomis kompozicijos normomis, apibrėžtomis Paryžiaus karališkojoje tapybos ir skulptūros akademijoje, vadovavosi klasicizmo, vėliau akademizmo dailininkai. Nuo XIX a. paplito laisvi, spontaniški, kūrėjo individualybę išreiškiantys komponavimo būdai.

Šaltiniai
---------

* Dailės žodynas, VDA leidykla, Vilnius, 1999.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kompozicija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Nikolajus Vasiljevičius Krilenkorus. *Hиколай Васильевич Крыленко*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1885 m. gegužės 2 d.Bechtejeve, Smolensko gubernija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1938 m. liepos 29 d. (53 metai)Maskvoje, Rusija |
|  |
| Veikla | sovietų revoliucionierius, politikas, teisininkas (prokuroras), įtakojęs tarybinę justiciją iki pat XX a. 3 dešimtmečio vidurio |
|  |
|  **Vikiteka** | Nikolajus Krylenko |

**Nikolajus Vasiljevičius Krylenko** (rus. *Hиколай Васильевич Крыленко*, 1885 m. gegužės 2 arba 14 d. Bechtejeve, Smolensko gubernija – 1938 m. liepos 29 d. Maskvoje) – sovietų revoliucionierius, politikas, teisininkas (prokuroras), įtakojęs tarybinę justiciją iki pat XX a. 3 dešimtmečio vidurio.

Biografija
----------

1895 m. buvo priimtas į Liublino klasikinę gimnaziją. 1903 m. pabaigęs gimnaziją, įstojo į Sankt Peterburgo universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. Nuo 1904 m. priklausė bolševikų partijai. Nuo 1911 m. dirbo leidžiant bolševikų laikraštį „Žvaigždė" (*Звѣзда*). 1912 m. pradėjo karinę tarnybą Rusijos imperijos kariuomenėje, 1913 m. jaunesnysis leitenantas. 1913 m. tapo Dūmos frakcijos pagrindinio partijos organo asistentu. Vienas iš Spalio perversmo vykdytojų. Išrinktas į Rusijos Steigiamąjį susirinkimą nuo bolševikų partijos. 1922 m. liaudies komisaro pavaduotojas teisėsaugai. 1931 m. pradėjo vadovauti komisariatui bei paskirtas generaliniu prokuroru.

XX a. 2-3 dešimtmetyje buvo pagrindiniu kaltintoju daugelyje sensacinių bylų. Įtakojo ankstyvosios tarybinės teisės ir teisėsaugos aparato kūrimąsi, baudžiamąją teisėkūrą. Būdamas teisingumo komisaru išviešino nemažai Rusijos pilietinio karo metų procesinių dokumentų, bylų (ypač XX a. 2 deš. vykusių teismo procesų), vėliau tapusių vertingais istoriniais šaltiniais. 1938 m. SSRS Aukščiausiojo Teismo karinė kolegija nuteisė jį mirties bausme. 1955 m. reabilituotas.

Literatūra
----------

* Mawdsley, Evan: *„The Russian Civil War"*; Birlinn Ltd. Edinburgh, 2005; ISBN 1-84341-024-9;
* Solschenizyn Alexander: *„Der Archipel GULAG"*, Scherz Verlag, Bern 1974;
* Arthur Ransome: *„Russia in 1919"*; Kessinger Publishing, 2004, ISBN 1-4191-6717-0.
Ninetdžero statulėlė
**Nitnetdžeras** (**Ninečeras**) – trečiasis antrosios Egipto dinastijos faraonas. Vardas reiškia „dieviškas" arba „priklausantis dievui", dieviškumas siejamas su saulės dievu Ra. Manoma, kad Egiptą valdė 40−50 metų. Pagal Palermo akmens įrašus, tikėtini 35 jo valdymo metai. Valdė apie 2850–2750 m. pr. m. e. laikotarpyje.

| Faraono vardai |
| --- |
|  |  |
| **Ni-Nedžer** (*nj-nṯr*) „Dieviškasis" |
|  |
|  |
|  |  |
| **Neheb-Ren-Nebu** (*nḥb-rn-nbw*) |
|  |
|  |  |
| **Ni-Nedžer** (*nj-nṯr*) |
|  |
|  |
| **Manetonas** | *Binothris* |

Apie Ninetdžerą žinoma daugiausiai iš antrosios dinastijos faraonų. Rasti trys kapai su Nitnetdžero antspaudais Sakaros šiaurinėje dalyje, vienas Heluane bei rastas paties Nitnetdžero kapas Sakaroje, apie 130 metrų atstumu nuo spėjamo Hotepsechemvio (ir Nebros?) kapo. Didelėje mastaboje Gizoje rasti penkių skirtingų Ninetdžero antspaudų įspaudai vazose. Daugiausiai apie Ninetžero valdymą žinoma iš Palermo akmens įrašų. Minimi karaliaus ritualiniai pasirodymai ir vedamos šventės. Išskyrus 19-aisiais metais paminėtą šventę Nekhbet garbei, kiti įvykiai susiję su Memfiu ir jo apylinkėmis. 

Palermo akmens įrašai nutrūksta 19-aisiais valdymo metais ir tai, kad Ninetdžero vardo įrašai rasti išskirtinai apie Memfį, daro tikėtiną versiją, kad karalius tikriausiai kontroliavo tik Žemutinį Egiptą ir valstybėje buvo prasidėję maištai, apie ką galbūt minima Palermo akmens eilutėje, skirtoje 13-iems Ninetdžero valdymo metams. Iš rastų vazų įrašų tikriausiai patvirtinami 24-ieji ir 34-ieji Ninetdžero valdymo metai. Jei taip, tai karalius turėjo vesti Sed šventę trisdešimtaisiais metais, bet apie tai nėra jokių žinių. Tikėtina, kad didelis kiekis indų su gėrybėmis, rastas po Džoserio piramide, buvo skirtas šiai šventei, kuri neįvyko dėl šalį apėmusių maištų. Išliko Ninetdžero alebastrinė statulėlė, vaizduojanti jį su Sed švente siejamu drabužiu. Ši statulėlė yra anksčiausias žinomas pilnas trijų matmenų karališkasis vaizdinys Egipto istorijoje. Kita statulėlė, skirta žyniui Hotepdjefui, nurodo valdžios tęstinumą tarp pirmųjų trijų antrosios dinastijos karalių, nes Hotepdjefas aptarnavo visų jų trijų pomirtinius kultus.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ninetdžeras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Toby A. H. Wilkinson. *Early Dynastic Egypt*. Routledge, 2002, p. 71
* Touregypt.net (anglų k.)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Ankstyvųjų dinastijų laikotarpis**
**Antroji dinastija**
Hotepsechemvis → 
Ranebas →
Ninetdžeras →
Venegas → 
Senedas → 
Nubneferas → 
Neferkara → 
Neferkasekeras → 
Hudžefa I →
Peribsenas →
Sechemibas → 
Chasechemvis |

 |
*Kitos reikšmės – Kompjeno paliaubos (reikšmės).*
Adolfas Hitleris (trečias iš dešinės) žiūri į Ferdinando Fošo statulą prieš pradėdamas derybas dėl paliaubų Kompjene (1940 m. birželio 21 d.)
**Kompjeno paliaubos** (pranc. *Armistice de Compiègne*, vok. *Waffenstillstand von Compiègne*) – Prancūzijos paliaubos su Vokietija, pasirašytos 1940 m. birželio 22 d. Kompjeno miške (Prancūzija). Paliaubomis buvo užbaigtas mūšis dėl Prancūzijos. Kompjeno paliaubos pasirašytos tame pačiame traukinio vagone, kuriame 1918 m. lapkričio 11 d. sudarytos Pirmąjį pasaulinį karą užbaigusios Kompjeno paliaubos. Adolfas Hitleris sąmoningai pasirinko Kompjeno mišką paliaubų pasirašymo vieta, taip norėdamas pažeminti principinę varžovę Prancūziją.

Birželio 16 d. premjeru paskirto Filipo Peteno vyriausybė sutiko atiduoti Vokietijai du trečdalius Prancūzijos teritorijos, nutraukti karo veiksmus, nuginkluoti ir demobilizuoti Prancūzijos kariuomenę (išskyrus dalinius tvarkai palaikyti), padengti išlaidas, susijusias su okupacinės vokiečių kariuomenės išlaikymu. Valdyti Prancūzijos pietinę dalį buvo pavesta prohitlerinei F. Peteno vyriausybei, įsikūrusiai Viši mieste.

1944 m. Sąjungininkams išvadavus Prancūziją, paliaubos neteko galios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Maury, Jean-Pierre. „"Convention d'armistice" – Text of the armistice signed in Rethondes on 22 June 1940". *mjp.univ-perp.fr*. University of Perpignan. Nuoroda tikrinta 2015-06-11.
2. 1 2  „Compiègne’o paliaubos". *www.vle.lt*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-10-16.
3. 1 2  „Kompjeno paliaubos". *www.istorijatau.lt*. Istorija Tau. Nuoroda tikrinta 2022-10-16.
Kompiuterinis tomografas
Žmogaus smegenų sluoksnių nuotraukos
**Kompiuterinė tomografija** (angl. *computed tomography*) – medicininis tyrimas kompiuterinės tomografijos (KT) aparatu neinvaziniu būdu, t. y. netraumuojant paciento, vienas iš radiologinių tyrimo metodų. KT skirta vidinėms organizmo struktūroms ir jų pakitimams pamatyti naudojant rentgeno spindulius. Tiriant kompiuteriniu tomografu gaunamas tiriamosios srities skerspjūvio dvimatis vaizdas, taip pat atliekamos daugiaplanės ir trimatės rekonstrukcijos. Tiriamoji sritis skenuojama plonais sluoksniais, todėl labai tiksliai nustatomas ligos židinys ir išplitimas.

Kompiuterinės tomografijos tyrimo metodas pristatytas 1972 m. Jo autoriai Godfrey Hounsfield ir Allan MacLeod Cormack apdovanoti Nobelio premijomis. Tuomet pasirodė ir pirmasis tomografas. 1989 m. sukurtas spiralinis KT aparatas, 1992 m. – daugiapjūvis KT aparatas. 

Kompiuterinis tomografas panašus į magnetinio rezonanso aparatą, tačiau skirtinga pastarojo tyrimo esmė - naudojami ne Rentgeno spinduliai, bet stiprus magnetinis laukas ir radijo bangos. Kompiuterinis tomografas tinka, kai greitai reikia ištirti didelę dalį kūno, pvz. po traumos įvertinti daugybinius krūtinės ląstos, pilvo, plaučių, kaulų sužalojimus. Kompiuterinis tomografo pagalba onkologijoje vertinami krūtinės, pilvo, dubens vidaus organų būklė. Magnetinis tomografas geriau mato minkštuosius audinius, t. y. jis yra pranašesnis tiriant smegenų audinį, sąnarių ligas ir pan.

Atliekant KT tyrimą, pacientų gaunama apšvita jonizuojančiąja spinduliuote – viena didžiausių radiologinėje diagnostikoje. Šiuo atveju radiacijos dozė būna 150 kartų didesnė, nei vienas krūtinės ląstos tyrimas įprastu rentgeno aparatu..

Šaltiniai
---------

1. ↑  DNA damage seen in patients undergoing CT scanning, study finds — ScienceDaily

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kompiuterinė tomografija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kompiuterinė tomografija: rizika ar ne? (*sveikaszmogus.lt*)
* Development of CT imaging
Julijus Cezaris, vilkintis pterugus žemiau lorikos.
**Pterugai** (lot. *pteruges*, kitaip dar *pteryges*} – dekoratyvinis odinis sijonas iš dirželių, kokius vilkėdavo senovės Graikijos ir Romos kareiviai. Dirželiai dažnai būdavo gausiai nusegioti metalinėmis kniedėmis. Neretai dirželio būdavo tokio pavidalo, kad primindavo plunksnas. Iš to atsirado ir pterugų pavadinimas.

Manoma, kad pterugus sugalvojo senovės Graikijos kariai, kurie savo linotoraksų apatinę dalį vertikaliai supjaustydavo į juostas, kad netrukdytų judėti kojoms.

Romos pterugai kaip šarvų dalis buvo menkaverčiai. Jie buvo daugiau dekoratyviniai, negu apsauginiai. Romos kareiviai prie pterugų dirželių prisegdavo metalinius žetonus, rodžiusius kampanijas, kuriose jie kariavo.

Pterugus nešiodavo opcionai, centurionai, karo tribūnai, konsulai ir net imperatoriai,

Kitas pterugų variantas buvo panašūs dirželiai, primenantys epoletus ir dėvimi ant pečių.

* Primityvūs dirželių pavidalo pterugai

Nuorodos
--------

* The Pteruges (Pteryges) Archyvuota kopija 2018-07-20 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Psilomelanas |
| --- |
|  |
| Savybės |
| Kategorija | Mineralas, Oksidų klasė |
| Cheminė formulė | Ba(Mn2+)(Mn4+)8O16(OH)4 or as (Ba,H2O)2Mn5O10 |
| Identifikacija |
| Spalva | juoda, su pilkomis piroliuzito juostomis |
| Brėžis | rudai juodas |
| Kristalo sistema | monoklininė |
| Skalumas | neskalus |
| Lūžimai | kriaukliškas, nelygus |
| Kietumas pagalMoso skalę | 5,0-6,0 |
| Blizgesys | submetališkas, blausus |
| Specifinis tankis | 3,7-4,7 |

**Psilomelanas** (angl. *psilomelane*; iš gr. ψιλομέλας, kuris iš gr. ψιλος, psilos 'glotnus' + gr. μέλας, melas 'juodas') – grupinis pavadinimas kietų juodų mangano oksidų, tokių kaip holanditas, romanešitas. Psilomelanas susideda iš hidroksidinių mangano oksidų su įvairiu kiekiu bario ir kalio.

Formulė
-------

Apibendrinta formulė yra Ba(Mn2+)(Mn4+)8O16(OH)4 arba (Ba,H2O)2Mn5O10. Psilomelane yra 70-80% mangano oksido. 

Psilomelanas kartais vadinamas hidrintu (su prijungtomis vandens molekulėmis) mangano manganatu.

Savybės
-------

Psilomelanas yra amorfinis, sandara primena vynuogišką (angl. *botryoidal*) ir stalaktišką masę glotniu spindinčiu paviršiumi ir submetaliniu blizgesiu. Mineralas aiškiai skiriamas nuo kitų hidrintų mangano oksidų (manganito ir angl. *wad*) didesniu kiečiu (Moso skalė) - nuo 5 iki 6. Tankis nuo 3,7 iki 4,7. Brėžis rudai juodas, skilimas glotnus. Dėl savo amorfinės prigimties mineralas dažnai turi priemaišų, pvz. geležies hidroksido. Tirpsta druskos rūgštyje išskirdamas chloro dujas.

Pavadinimas
-----------

Dendritiškas psilomelo išsidėstymas ant akmens
Pavadinimas suteiktas pagal būdingą išvaizdą:

* gr. ψιλομέλας, kuris iš gr. ψιλος, psilos 'glotnus' + gr. μέλας, melas 'juodas'

Lotyniškas ir vokiškas pavadinimo variantai reiškia tą patį:

* lot. *calvonigrite*,
* vok. *Schwarzer Glaskopf*.

Radavietės
----------

Psilomelanas yra įprastinė ir svarbi mangano rūda, aptinkama panašiomis sąlygomis kaip piroliuzitas ir taip pat komerciškai naudojama. 
Aptinkamas daugelyje vietovių. Pvz. tipiški vynuogiški pavyzdžiai aptinkami:

* D.Britanijoje: Restormelio geležies kasyklose Lostvitielyje (Kornvalis), Brendono kalvose (Somersetas), Hojuje (Orknis),
* Vokietijoje: *Sayn* (netoli Koblenco),
* JAV: *Crimora* (Augustos apygarda, Virdžinija).

Kartus su piroliuzitu psilomelanas masiškai kasamas Vermonte, Virdžinijoje, Arkanzase ir Naujoje Škotijoje.
Drūlėnų pilkapis
**Drūlėnų pilkapis** – IV–V a. pilkapis Drūlėnų kaime (Kupiškio sen. Kupiškio r.)

Istorija
--------

Archeologiniai tyrinėjimai inicijuoti 1980 metais, Drūlėnų pilkapiui atsidūrus Kupiškio tvenkinio statybų teritorijoje (tyrimų vadovas Stasys Juodelis).

Pilkapio skersmuo buvęs 12 m. o dėl nelygios vietovės aukštis svyravo nuo 70 iki 110 cm. Pilkapio vietoje yra likę didelių vainiko akmenų, kuris dėtas iš kelių eilių vainikų. Tyrimų metu atidengti griautinių kapų pėdsakai su įkapėmis. Dėl nemažo pilkapio skersmens, tyrinėjimai vyko ketvirčiais. Pirmajame ketvirtyje rastas siauraašmenis pentinis kirvis (21 cm ilgio), įmovinis ietigalis, geležinis peilis (18 cm).

Antrajame ketvirtyje aptiktas ypač turtingas moters kapas: rastos dvi žalvarinės antkaklės kūginiais galais (3 pav.), dvi juostinės ornamentuotos apyrankės su kaulų dalimis. Trečiajame ir ketvirtajame ketvirtyje jokių radinių ar palaidojimo žymių nerasta.

Paminklo apsauga
----------------

1977 m. įtrauktas į Lietuvos kultūros paminklų sąrašą, 2003 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 13016 Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto.), 2002 m. nustatyta pilkapio teritorija ir vizualinės apsaugos zona. 2005 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymu pripažintas saugomu valstybės.

Lokalizacija
------------

Drūlėnų pilkapis yra 1,9 km ŠR nuo Kupiškio-Alizavos ir Vabalninko kelių kryžkelės ir 0,2 km į PR nuo Kupiškio-Alizavos kelio, Kupiškio tvenkinio šlaito kampe, kurį iš P pusės juosia griova, iš Š ir ŠV pusės – laukai, iš R – Kupiškio marios. Pilkapio vietoje žemės paviršius nežymiai žemėja P-PR kryptimi.

Pasakojimai, padavimai
----------------------

Vietos žmonės pilkapį vadino *vainikėliu*, kartais *vaidinuokla*. Seniau buvo pasakojama, kad prie pilkapio gyvenusi ragana Barbora ir pilkapis būdavo vadinamas *Barborytas vainikėliu*. „Žmonas sakydavo, kad tinoi naktim vaidindavos. Kai pro šol kas vālai vakari važiuodavo, tai prė tai vietai nei iš šio, nei iš to arklys sustoja, ir nei krust. Rogyk kiek nori, nei iš vietos. Kartais vežimi atsirosdavo koks ponoitys basėdžiūs, arklys nėjuda tol, kol tas ponoitys gaidžiui sugėdojus iš vežimo neprapuola" *(tekstas užrašytas kupiškėnų tarme).*

Šaltiniai
---------

* S. Juodelis, Drūlėnų pilkapio kasinėjimų ataskaita1980 m.. KPC archyvas. F9, ap1, s. v. 45. Kultūros paveldo centras, Kultūros vertybės pagrindinis dosjė, 2002 m.
* Andra Simniškytė *„Geležies amžius Sėloje. Sėlos archeologijos sąvadas"*, P.336. Vilnius, 2013.
* Vidmantas Jankauskas, Kupiškėnų enciklopedija, I t. Vilnius, 2013, ISBN 978-609-447-115-5, 342 psl.

Išnašos
-------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sahelisit. *Sahel* |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1890 – 1996** |  → |

 |
|  |
| **Valstybė** | Eritrėjos vėliava Eritrėja |
| **Administracinis centras** | Nafka |
|  |
| **Plotas** | 16 400 km² |

**Sahelis** – buvęs Eritrėjos administracinis vienetas, provincija (1962–1993 m. – Eritrėjos provincijos avradža), egzistavusi iki 1996 m. Pavadinimą gavo nuo arabiško žodžio, reiškiančio "krantas".

Provinciją sukūrė italai, kuomet kolonizavo šiaurinės Eritrėjos teritorijas, atimdamai jas iš Egipto. Provincija apėmė dykumingas šiaurines Eritrėjos pakrantes su teritorija krašto gilumoje. Ji apėmė pusiau klajoklių tigrių, bedžų, arabų rašaidų (pajūryje) gyvenamas žemes. Provincija ribojosi su Barka vakaruose, Semharu ir Senhitu pietuose. 

Ši provincija egzistavo daugiau nei šimtą metų, ir iš pradžių buvo Italijos Eritrėjos, vėliau Eritrėjos autonomijos dalis. 1962–1993 m. pačiai Eritrėjai tapus Etiopijos provincija, Sahelis buvo Eritrėjos provincijos avradža. 1996 m. provincija panaikinta, jos teritorijas priskiriant Šiaurinės Raudonosios jūros regionui.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenosios Etiopijos provincijos |
| --- |
|  |
| Italijos Rytų Afrika (1936-41 m.) | 
 Afarų provincija **·**  Eritrėjos kolonija **·**  Hararo provincija **·**  Scioa provincija **·**  Gala-Sidamo provincija **·**  Somalio kolonija |  |
|  |
| Eritrėjos federacija (1890-1996 m.) | 
 Akele Guzaj **·**  Asmara (1993-96) **·**  Barka **·**  Denkalija **·**  Gaš Setitas (1993-96) **·**  Hamasienas **·**  Sahelis **·**  Semharas **·**  Senhitas **·**  Serajė  |
|  |
| Etiopijos imperija irEtiopijos LDR (1942-95 m.) | 
 Arsi **·**  Balė **·**  Begemderis **·**  Eritrėja (1962-1993) **·**  Gamu-Gofa **·**  Godžamas **·**  Hararghė **·**  Ilubaboras **·**  Kafa **·**  Ševa **·**  Sidamas **·**  Tigrajus **·**  Velega **·**  Velo |

 |
| Sagavanirktokas |
| --- |
|  Sagavanirktoko upė greta Daltono greitkelio |
| **Ilgis** | 290 km |
| **Ištakos** | Brukso kalnagūbris |
| **Žiotys** | Boforto jūra |
| **Šalys** |  Jungtinės Amerikos Valstijos |

**Sagavanirktokas** (angl. *Sagavanirktok River*, inupiakų k. *Saġvaaniqtuuq*) – upė JAV, Aliaskoje, Šiaurės Nuokalnių regione.

Upės ilgis siekia apytikriai 290 km; ji prasideda šiauriniame Brukso kalnagūbrio šlaite, teka šiaurėn, kol netoliese Prudhou Bėjaus įteka į Boforto jūrą.

Nuo Atiguno perėjos iki Dedhorso daugmaž greta upės driekiasi Transaliaskos naftotiekis ir Daltono greitkelis.

1901 m. žvalgytojo S. J. Marsh pranešime upės pavadinimas inuitų kalba įvardytas *Sawanukto* („stipri tėkmė"); XX a. pr. šios upės pavadinimas taip pat buvo užrašomas *Shagavanuktok*. Kiti variantai: *Ivishak River*, *Sagvaniktuuk River*, *Sakovanuktok River*, *Sawanukto River*, *Sharavanaktok River*, *Suwanukto River*.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Orth, Donald J. [1967] (1971). Dictionary of Alaska Place Names: Geological Survey Professional Paper 567 (PDF), University of Alaska Fairbanks, p. 824.
2. 1 2  „Sagavanirktok River". *Geographic Names Information System*. United States Geological Survey. 1981-03-31. Nuoroda tikrinta 2021-04-13.
3. ↑  *Alaska Atlas & Gazetteer* (7th ed.). Yarmouth, Maine: DeLorme. 2010. pp. 135–36. ISBN 978-0-89933-289-5.
| Saguntasisp. *Sagunto* |
| --- |
|        |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

SaguntasSaguntas

39°40′0″ š. pl. 0°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.66667°š. pl. 0.26667°r. ilg.﻿ / 39.66667; 0.26667﻿ (Saguntas)Koordinatės: 39°40′0″ š. pl. 0°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.66667°š. pl. 0.26667°r. ilg.﻿ / 39.66667; 0.26667﻿ (Saguntas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Valensijos regionas Valensijos regionas |
| **Provincija** | Valensijos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 66 140  |
| **Plotas** | 49 km² |
| **Tankumas** (2019) | 1 350 žm./km² |
| **Altitudė** | 132 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Saguntas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Sagùntas |

**Saguntas** (isp. *Sagunto*, kat. *Sagunt*) – miestas Ispanijos rytuose, Valensijos regione, 30 km į šiaurę nuo Valensijos miesto, Valensijos aglomeracijoje, prie Palansijos upės žemupio, netoli jos žiočių Viduržemio jūroje. 5 km į rytus nuo Sangunto centro yra didelis prekybinis uostas (*El Puerto*, per kurį įvežama geležies rūda, akmens anglys, išvežami citrusiniai vaisiai), taip pat jachtų uostas. Pro miestą eina Barselonos–Valensijos geležinkelis ir greitkelis. Saguntas – didelis pramoninis centras (juodoji metalurgija, mineralinių trąšų, cemento, vyno, aliejaus gamyba), apylinkėse auginami apelsinai, citrinos, ryžiai, plėtojamas turizmas (Plaja de Kaneto, Almardos, Grao de Sagunto ir kt. kurortai).

Veikia Sagunto archeologijos centras, Sagunto istorijos muziejus, Švč. Jėzaus Kristaus Kraujo brolijos Kraujo muziejus, į vakarus nuo miesto prasideda yra Siera Kalderonos gamtos parkas. Sagunto išlikęs romėnų architektūros paveldas (V a. pr. m. e. – III a. m. e.: tvirtovė, amfiteatras, cirko vartai, Dianos šventykla), taip pat XIII–XIV a. Jėzaus Kristaus Išganytojo, Švč. Mergelės Marijos bažnyčios, XVIII a. rotušė.

Istorija
--------

Apie V a. pr. m. e. šioje vietoje buvo įtvirtinta keltiberų gyvenvietė Arsė. Vėliau graikai iš Zakinto salos čia įkūrė savo koloniją. 225 m. pr. m. e. jis minimas kartaginiečių karvedžio Hasdrubalo ir Romos sutartyje (lot. *Saguntum*). 219 m. pr. m. e. vyko ilgai trukusi Sagunto apgultis, per kurią Kartaginos karvedys Hanibalas užėmė miestą. 214 m. pr. m. e. miestą vėl užėmė romėnai.

Po neilgo vizigotų valdymo, VIII a. miestą užėmė arabai ir pavadino Murviedru. Miestas suklestėjo, pastatyta daug mečečių, mokyklų, diduomenės rūmų. Vėliau miestą užgožė auganti Valensija. 1098 m. miestą trumpam užkariavo Rodrigas de Vivaras, o 1238 m. Saguntą nukariavo Aragono karalius Jokūbas I.

1811–1814 m. miestą buvo užėmusi Prancūzijos kariuomenė. Po 1868 m. revoliucijos naujoji provincijos vyriausybė Murviedro miestui sugrąžino antikinį pavadinimą – Sagunto. XX a. pr. Saguntas pradėjo augti kaip uostas ir metalurgijos pramonės centras.

Galerija
--------

* Sagunto tvirtovėSagunto tvirtovė
* AmfiteatrasAmfiteatras
* Švč. Mergelės Marijos bažnyčiaŠvč. Mergelės Marijos bažnyčia
* Sagunto uostasSagunto uostas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Sagunto*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
**Paulius Juodišius** (1932 m. sausio 1 d. Kaunas – 1993 m. gruodžio 11 d. Vilnius) – smuikininkas, pedagogas, profesorius.

Biografija
----------

Generolo J. Juodišiaus sūnus. Baigė Kauno Vytauto Didžiojo gimnaziją ir Muzikos mokyklą. 1950–1952 m. studijavo Lietuvos konservatorijoje A. Livonto klasėje. 1957 m. prof. J. Rabinovičiaus klasėje baigė Maskvos konservatoriją, 1962 m. jos aspirantūrą pas prof. G. Barinovą.

1957–1967 m. dėstė Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje, 1960–1993 m. dar ir Lietuvos konservatorijos dėstytojas, 1991–1993 m. Instrumentinės ir vokalinės muzikos fakulteto dekanas, 1991 m. profesorius.

1958–1960 m. griežė Lietuvos filharmonijos simfoniniame orkestre, 1960–1973 m. Lietuvos kameriniame orkestre, koncertavo kaip solistas ir su kameriniais ansambliais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Paulius Juodišius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 15 psl.
| **Paulius Koverovas** |
| --- |
| Gimė | 1970 m. birželio 25 d. (52 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Milda |
|  |
| Veikla | teisininkas, verslo teisės advokatas, buvęs politinis veikėjas, LR teisingumo viceministras |
|  |
| Alma mater | 1993 m. Vilniaus universitetas |

**Paulius Koverovas** (g. 1970 m. birželio 25 d.) – teisininkas, verslo teisės advokatas, buvęs politinis veikėjas, LR teisingumo viceministras.

Išsilavinimas, pedagoginė veikla
--------------------------------

1993 m. Paulius Koverovas baigė teisės studijas VU Teisės fakultete, jam suteikta teisininko kvalifikacija. Nuo 1994 iki 2003 m. VU TF asistentas. Apgynė disertaciją „Bylų, kylančių iš darbo teisinių santykių, nagrinėjimo ypatumai" (2004 m.), socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras. Paulius Koverovas VU Teisės fakulteto Darbo teisės katedros dėstytojas. Dėsto tokius dalykus kaip Darbo teisė, Civilinė ir darbo teisė.

Praktinė veikla
---------------

Telekomunikacijų bendrovės „Omnitel" Teisės skyriaus vadovas, LR teisingumo viceministras iki 2002 m. gegužės mėn. 9 d. LR teisingumo ministerijos valstybės sekretorius nuo 2002 m. gegužės mėn. 9 d. iki 2007 m. lapkričio 18 d. dirbo su 4 ministrais. Nusprendęs, kad „reikalingos permainos, nusprendė išbandyti darbą advokatūroje" .

Nuo 2007 m. lapkričio mėn. 23 d. – verslo teisės advokatų kontoros „Sorainen" advokatas, Vilniaus kontoros Konkurencijos ir valstybinio reguliavimo praktikos grupės vadovas. Pagrindinės jo praktikos sritys – ginčų nagrinėjimas, konkurencijos teisė ir valstybinis reguliavimas.

Nuorodos
--------

* VU TF DTK informacija;
* ICC informacija[neveikianti nuoroda];
* Infolex informacija;
* „Sorainen" informacija.
**Chingy** (**Howard Bailey, Jr.**; g. 1980 m. kovo 9 d. Sant Luisas, Misūris) yra JAV (afroamerikiečių) hip – hop muzikos atlikėjas.

Šiuo metu vedęs gyvena Indianapolyje su žmona Ashley Marie F.

Muzikinė veikla
---------------

Chingy muzikinėje padangėje pasirodė 2003 metų vasarą su pirmuoju savo hitu „Right Thurr". Kartu su tokiais Hip-Hop atlikėjais kaip Ludacris, Snoop Dogg (su kuriais Chingy išleido antrąjį singlą „Holidae In"). Chingy pasiekė Hip-Hop’o aukštumas dar tą pačią vasarą, kai jo albumas *Jackpot* keliolika savaičių sukosi topų viršūnėse. Debiutinis albumas buvo parduotas 3 milijonų tiražu (Vien Jungtinėse Amerikos Valstijose)

Nepaisant didelio pasisekimo debiutiniu albumu, vėliau kilę skandalai su Ludacris, Nelly smarkiai numušė reperio reitingus. Antrasis jo albumas „Powerballin'" (išleistas 2004 m. pabaigoje) nebuvo toks populiarus kaip debiutinis „Jackpot".

Po dvejų metų pertraukos Chingy sugrįžo su 3-iuoju albumu „Hoodstar". Po pasirodymo prekyboje 2006 m. rugsėjo 19 d.), albumas jau pasiekė platininio statusą.

2007 m. kovo 14 d. svetainė *AllHipHop.com* paskelbė, kad Chingy grįžta į reperio Ludacris kompaniją „DTP" („Disturbing Tha Peace"), su kuria Chingy atsisveikino dar 2004 m.

Reperis ruošiasi išleisti savo 4-ąjį albumą *Love It or Hate It* jau 2007 m. gruodžio 11 d.

Kinas
-----

Chingy kaip ir daugelis garsiausių muzikos atlikėjų Jungtinėse Amerikos Valstijose laimę panoro išmėginti ir kino pasaulyje. Tiesa, ryškesnių vaidmenų jis dar negavo, bet pasinaudojo proga pasireklamuoti filme „System Within", tiesa, nors jis nufilmuotas jau 2005 metų pabaigoje, DVD formate filmas buvo išleistas tik 2007 m. pradžioje. Filmas nesulaukė didesnio populiarumo.

Kiek vėliau Chingy suvaidino filme „Pats baisiausias filmas 4" („Scary movie 4"), kuriame jo vaidmuo buvo suvaidinti save sėdintį merginų apsuptyje. Jo vaidmuo nebuvo ilgas (vos kelios sekundės).

### Filmai

2006 m.:

* *Scary Movie 4* – Himself
* *System Within* – Nick

Singlai
-------

* 2003 – „Right Thurr" (Jackpot)
* 2003 – „Holidae In" su Ludacris & Snoop Dogg (Jackpot)
* 2004 – „One Call Away" (Jackpot)
* 2004 – „Balla Baby" (Powerballin')
* 2005 – „Don't Worry" su Janet Jackson (Powerballin')
* 2006 – „Pullin Me Back" su Tyrese (Hoodstar)
* 2006 – „Dem Jeans" su Jermaine Dupri (Hoodstar)
* 2007 – „Fly Like Me" su Amerie (Hate It or Love It)

Soliniai albumai
----------------

| Metai | Albumas | Billboard Top 200 | Geriausi R&B/Hip-Hop Albumai | Geriausi Rap Albumai | **JAV Albumų atestacija** |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | „Jackpot" | 2 | 2 | - | 2kart Platininis |
| 2004 | „Powerballin'" | 10 | 5 | - | Platininis |
| 2006 | „Hoodstar" | 8 | 3 | 1 | Auksinis |

Nuorodos
--------

* Oficiali atlikėjo svetainė Archyvuota kopija 2018-08-05 iš Wayback Machine projekto.
* Chingy IMDb svetainėje.
* Chingy svetainėje Last.fm
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Said Musa** |
| --- |
| 150 |
| Visas vardas | Said Wilbert Musa |
| Gimė | 1944 m. kovo 19 d. (79 metai)San Ignasijas, Britų Hondūras |
| Sutuoktinis (-ė) | Joan Musa |
| Belizo ministras pirmininkas |
| Valdė | 1998 m. rugpjūčio 28 d. – 2008 m. vasario 8 d. |
| Pirmtakas | Manuel Esquivel |
| Įpėdinis | Dean Barrow |
|  |
|  **Vikiteka** | Said Musa |

**Saydas Vilbertas Musa** (angl. *Said Wilbert Musa*; g. 1944 m. kovo 19 d.) – Belizo teisininkas ir politikas. Jis nuo 1998 iki 2008 m. buvo Belizo ministras pirmininkas.

Biografija
----------

Said Musa gimė San Ignasijaus mieste vakarų Belize. Jis buvo ketvirtas vaikas iš aštuonių Aurora Musa ir iš Palestinos kilusios Hamid Musa vaikų.

Jis ėjo į pradinę Beliuzo mokyklą, o aukštąjį teisės išsilavinimą gavo Mančesterio universitete Didžiojoje Britanijoje. 1966 m. jis grįžo į Belizą ir pradėjo dirbti teisės srityje.

Vėliau Musa prisijungė prie Nacionalinės vienybės partijos, o 1974 m. su šia partija laimėjo rinkimus į šalies parlamentą. Per vėlesnius rinkimus į parlamentą Musa su savo partija pasirodydavo nevienodai.

Sėkmingiausi rinkimai įvyko 1998 m. kuriuose nugalėjęs Said Musa tapo šalies ministru pirmininku. 2003 m. rinkimuose Musa išsaugojo savo postą.

2008 m. Musa vėl dalyvavo rinkimuose kaip Jungtinės vienybės partijos lyderis, tačiau pralaimėjo, o valdžią perėmė Jungtinės demokratų partijos lyderis Dean Barrow.

Po rinkimų Said Musa pranešė pasitraukiąs iš partijos lyderio pozicijų, kad partija galėtų atsinaujinti nuo pat viršaus. Naujuoju partijos lyderiu išrinktas John Briceno.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Manuel Esquivel** | **Belizo ministras pirmininkas**1998–2008 | Po to:**Dean Barrow** |
| Prieš tai:**George Cadle Price** | **Belizo Jungtinės vienybės partijos lyderis**1998–2008 | Po to:**John Briceno** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Sahurė** |
| --- |
|  |
| Penktoji Egipto dinastija |
| Tėvas | Userkafas |
| Egipto faraonas |
| Valdė | 2487 m. pr. m. e.–2475 m. pr. m. e. |
| Ankstesnis | Userkafas |
| Vėlesnis | Neferirkarė |
|  |
|  **Vikiteka** | Sahurė |

**Sahurė** (**Sahūrė**, **Sepris**) – antrasis penktosios Egipto dinastijos faraonas. Manoma, buvo faraono Userkafo ir Khentkaus I sūnus. Jo įpėdiniu tapo brolis Neferirkarė, kadangi Sahurė neturėjo vaikų.

Jo gimimo vardas reiškia „tas, kuris yra šalia Ra". Manoma, kad valdė 13 metų, 2487–2475 m. pr. m. e. Motina Khentkaus I galėjo būti jo regentė.
Jis svarbus tuo, jog nuolat siuntė laivus į Puntą ir Levantą bei kitus garsiuosius Raudonosios jūros kraštus. Iš jų atsigabendavo prieskonių, smilkalų, vergų ir panašių prekių.

Pastatė piramidės kompleksą Abusire, už kelių kilomentrų į šiaurę nuo Sakaros, šalia Userkafo saulės šventyklos.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Senoji karalystė**
**Penktoji dinastija**
Userkafas → 
Sahurė →
Neferirkarė →
Šepseskarė → 
Neferefrė → 
Niuserė → 
Menkauhoras →
Isesis →
Unas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Notostraca** |
| --- |
| Skydvėžis (Triops longicaudatus)Skydvėžis (*Triops longicaudatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Vėžiagyviai  *( Crustacea)* |
| Klasė: | Žiaunakojai  *( Branchiopoda)* |
| Būrys: | Skydvėžiai  *( Notostraca)* |

 |

**Skydvėžiai** (*Notostraca*) – vėžiagyvių (*Crustacea*) būrys, kuriam priklauso nedideli nariuotakojai. Jų galvą, krūtinę ir dalį pilvelio dengia didelis nugarinis skydas. Akys – sudėtinės, tarp jų išlieka taip pat ir paprastoji nauplijinė akis (*Triops* reiškia „triakis"). Skydvėžiai yra "gyvosios iškasenos", jie daug nepsikeitė nuo Triaso laikų. 

Skydvėžiai gyvena klanuose, kurie atsiranda po retų dykumos liūčių. Šie klanai greit išdžiūva ir suaugę skydvėžiai žūva, tačiau juose lieka jų padėti kiaušinėliai. Jie gali įškęsti daugiau kaip 15 metų trunkančią sausrą ir iki 80 °C temperatūrą. Kai tik palyja, iš kiaušinėlių išsirita nauja karta. Išsiritęs nauplijus vystosi tiesiogiai, be metamorfozės.

Paplitę visame pasaulyje. Skirtalyčiai arba hermafroditai. Kiaušinius deda į džiūvantį dumblą. Minta vabzdžių kiaušiniais ir lervom, buožgalviais. Kai kurios rūšys yra ryžių kenkėjai. Gyvena keletą mėnesių. Nesunkiai auginami akvariume, parduodami vaikams skirti jų auginimo rinkiniai. 

Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie skydvėžiai:

* Vasarinis skydvėžis (*Triops cancriformis*)
* Pavasarinis skydvėžis (*Lepidurus apus*)
Žmogaus teisių logotipas
**Žmogaus teisių diena** – gruodžio 10 d. švenčiama atmintina diena, skirta atkreipti pasaulio visuomenės dėmesį į žmogaus teises.

Istorija
--------

1948 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų Organizacijos (JT) Generalinė Asamblėja priėmė Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją. Tai buvo pirmasis istorijoje tarptautinis dokumentas, visuotinai pripažįstantis, kad visi žmonės nuo pat gimimo turi vienodas teises ir laisves (aktas išverstas į 360 kalbų).

Iniciatyvą gruodžio 10 d. atminti 1950 m. iškėlė Jungtinės Tautos.

Data
----

Pietų Afrikos Respublikoje Žmogaus teisių diena minima ne gruodžio 10-ąją kaip visame pasaulyje, bet kovo 21-ąją – pagerbiant šią dieną 1960 m. įvykusių Šerpvilio žudynių aukas (policijai atidengus ugnį į juodaodžius protestuotojus, žuvo 69 žmonės).

Renginiai
---------

Kasmet šią dieną Europos parlamentas įteikia Sacharovo premiją. „Reporteriai be sienų" kasmet įteikia žmogaus teisių premiją.

Lietuvoje šią dieną Nevyriausybinių organizacijų informacijos ir paramos centras rengia mažąjį kino festivalį, kurio pagrindinė tema – žmogaus teisės.

Žmogaus teisių dienos temos
---------------------------

Kiekvienais metais JTO paskelbia pagrindinę Žmogaus teisių dienos temą:

* 2004 metais – „Švietimas žmogaus teisių srityje"
* 2005 m. – „Apie kankinimus ir visuotines pastangas kovojant su jais"
* 2006 m. – „Kova su skurdu – pareiga, o ne gailestingumas"
* 2007 m. – „Žmogaus orumas ir teisingumas visiems mums"
* 2008 m. – „Žmogaus orumas ir teisingumas visiems mums"
* 2009 m. – „Nediskriminavimas".

Nuorodos
--------

* Speciali Jungtinių tautų organizacijos inf. (anglų k.)
| Chininas |
| --- |
|  |
| Sisteminis (IUPAC) pavadinimas |
| Cheminė formulė | C₂₀H₂₄N₂O₂ |
| Molinė masė |  |
| SMILES | COC1=CC2=C(C=CN=C2C=C1)C(C3CC4CCN3CC4C=C)O |
|
| Rūgštingumas (p*Ka*) |  |
| Bazingumas (p*Kb*) |  |
| Valentingumas |  |
| Fizinė informacija |
| Tankis |  |
| Išvaizda |  |
| Lydymosi t° |  |
| Virimo t° |  |
| Lūžio rodiklis (*n*D) |  |
| Klampumas |  |
| Tirpumas H2O |  |
| Šiluminis laidumas |  |
| log P |  |
| Garavimo slėgis |  |
| kH |  |
| Kritinis santykinis drėgnumas |  |
| Farmakokinetinė informacija |
| Biotinkamumas |  |
| Metabolizmas |  |
| Pusamžis |  |
| Pavojus |
| MSDS |  |
| ES klasifikacija |  |
| NFPA 704 |  |
| Žybsnio t° |  |
| Užsiliepsnojimo t° |  |
| R-frazės |  |
| S-frazės |  |
| LD50 |  |
| Struktūra |
| Kristalinė struktūra |  |
| Molekulinė forma |  |
| Dipolio momentas |  |
| Simetrijos grupė |  |
| Termochemija |
| Δf*H*~~o~~298 |  |
| Giminingi junginiai |
| Giminingi |  |
| Giminingi junginiai |  |
| Giminingos grupės |  |

**Chininas** – alkaloidas, gaunamas iš chininmedžio žievės; bespalviai kartūs kristalai. Tai nuodinga medžiaga, ji pasižymi geru tirpumu organiniuose tirpikliuose, lengvai oksiduojasi.

Chinino molekulinė masė yra 324,4, o lydymosi temperatūra – 177,7 °C. Chinino molekulę sudaro 6-metoksichinolino žiedas, kurio ketvirtoje padėtyje per asimetrinį funkcionalizuotą hidroksigrupe anglies atomą jungiasi 3-vinilchinuklidinas (1-azabiciklo[2.2.2]oktanas).

Jėzuitų misionieriai pastebėjo, kad Peru ir Bolivijos indėnai chininmedžio žievę naudoja maliarijai gydyti. 1639 m. jie šią žievę, kaip antimaliarinį preparatą, pirmieji atgabeno į Europą; dėl to preparatas buvo pramintas jėzuitų žieve, o sutrintos formos – jėzuitų milteliais.

1820 m. iš chininmedžio žievės buvo pirmąkart išskirtas grynas chininas; tai padarė prancūzų farmakologai P. Peltjė ir Ž. Kaventu. Vokiečių chemikas P. Rabbe 1907 m. išaiškino šio alkaloido struktūrą. Susintetino R. Vudvordas 1945 m.

Chininas veiksmingai naikina maliarines plazmodijas, kurios dauginasi eritrocituose, jas veikia, slopindamas jų DNR replikaciją bei RNR transkripciją. Be to, kai kada chininas naudojamas širdies ligoms gydyti, akušerijoje. Dėl chinino poveikio slopsta centrinės nervų sistemos veikla, mažėja kūno temperatūra, silpnėja širdies raumens darbas.

Kaip adsorbciniai indikatoriai, medicinoje ir cheminėje analizėje naudojamos chinino druskos.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  *Chininas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-12-07.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Žilinskas A. Alkaloidai. Mokomoji knyga. Vilnius: Vilniaus universitetas, 33–34 psl.
| **Lepiota clypeolaria** |
| --- |
| Skydinė žvynabudėlė (*Lepiota clypeolaria*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Pievagrybiniai  *( Agaricaceae)* |
| Gentis: | Žvynabudėlė  *( Lepiota)* |
| Rūšis: | Skydinė žvynabudėlė  *( Lepiota clypeolaria)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Skydinė žvynabudėlė** (*Lepiota clypeolaria*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, žvynabudėlių (*Lepiota*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Spygliuočių, mišrieji miškai, parkai.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Sporos plačiai verpstiškos, didelės, kepurėlės kraštai ir kotas plaušuoti.

Vaisiakūniai vidutiniai, nedideli. Kepurėlė 3–5 (8) cm skersmens, varpeliška, su rudu lygiu gūbreliu, o visa gelsvame fone smulkiai gelsvai rusvai žvynuota. Lakšteliai balti. Kotas 6–12×0,5–1 cm, kepurėlės spalvos, su puriu, draiskalotu, greitai nukrentančiu žiedeliu, žemiau kurio apšepęs baltais, gelsvais plaušeliais er žvyneliais. Sporos 10–16×5–6,5 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai plaušuoti, žvynuoti, kotas su žiedu. Trama balta, minkšta, malonaus kvapo ir skonio.

Auga pavieniui, retai grupelėmis. Valgoma, bet menkavertė. Dažna. Rinkti nesiūloma.

Literatūra
----------

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 202 psl.