recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Dujotiekis Hadžikabulas–Abadanas |
| Vieta |
| **Šalys** | Irano vėliava Iranas, Azerbaidžano vėliava Azerbaidžanas |
| **Trasa** | Hadžikabulas - (Astara (AZE) - Astara (IRI) - Teheranas) - Abadanas |
| **Nutiestas palei** | {{{nutiestas palei}}} |
| Pagrindinė informacija |
| **Tipas** | gamtinės dujos |
| **Partneriai** | Irano nacionalinė gamtinių dujų kompanija, SOCAR |
| **Vamzdžio gamintojas** | {{{vamzdžio gamintojas}}} |
| **Atidarymas** | 1970 m. |
| Techninė informacija |
| **Ilgis** | 1474,5 km |
| **Jungties pajėgumai** | 10 mlrd. m3 |
| **Skersmuo** | 1020 mm |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Dujotiekis Hadžikabulas–Abadanas** – tarpvalstybinis magistralinis dujotiekis iš Azerbaidžano į Irano pietvakarius ir uostus Persijos įlankoje.

Istorija
--------

1965 m. susitarimas dėl dujotiekio pasirašytas tarp Irano ir Sovietų Sąjungos vyriausybių užtikrinant gamtinių dujų tiekimą iš Irano į Pietų Kaukazo valstybes. 1970 m. sausį dujotiekis oficialiai atidarytas. Atidarymo ceremonijoje dalyvavo Irano šachas Mohamedas Reza Pahlavis ir TSRS prezidiumo pirmininkas Nikolajus Podgornas.

1979 m. po Irano revoliucijos dujų tiekimas iš Irano nutrauktas. 1991 m. Azerbaidžanas tapo nepriklausoma valstybe, bet dujotiekio infrastruktūra ir toliau liko neišnaudota.

2006 m. Azerbaidžanas pasirašė sutartį su Irano nacionalinių gamtinių dujų skirstymo bendrove dėl dujų tiekimo iš Azerbaidžano į Iraną.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Azerbaijan-Iran Relations: Challenges and Prospects
2. ↑  Iran, Azerbaijan agree to agree on gas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Mihai Ghimpu** |
| --- |
| Moldovos Respublikos prezidentas |
|  |
| Gimė | 1951 m. lapkričio 19 d. (71 metai)Coloniţa, Moldavija |
| Sutuoktinis (-ė) | Dina Ghimpu |
| Moldavijos respublikos prezidentas |
| Kelintas | laikinas |
| Ėjo pareigas | 2009 m. rugsėjo 11 d. – 2010 m. gruodžio 28 d. |
| Ankstesnis | Vladimiras Voroninas |
| Vėlesnis | Vlad Filat |
|  |
| Alma mater | Valstybinis Moldavijos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Mihai Ghimpu |

**Mihai Ghimpu** (g. 1951 m. lapkričio 19 d.) – Moldavijos politikas, nuo 2009 m. rugsėjo 11 d. iki 2010 m. gruodžio 28 d. laikinai ėjęs šalies prezidento pareigas, kai iš savo posto pasitraukė buvęs šalies vadovas Vladimiras Voroninas. Nuo 2009 m. rugpjūčio 28 d. iki 2010 m. gruodžio 30 d. buvo šalies parlamento vadovas.

Biografija
----------

Savo gimtajame Coloniţa miestelyje baigęs vidurinę mokyklą, nuo 1972 m. tarnavo Tarybų armijoje. 1974–1978 m. Valstybiniame šalies universitete studijavo teisę.

Devintajame dešimtmetyje prisijungė prie demokratų judėjimo, o 1990 m. rinkimuose buvo išrinktas į parlamentą. 1991 m. dalyvavo šalies nepriklausomybės akto pasirašyme.

1998 m. pradėjo vadovauti šalies liberalų partijai.

2009 m. rugpjūčio 28 d. buvo išrinktas šalies parlamento vadovu, o tų pačių mėtų rugsėjo 11 d. tapo laikinuoju Moldavijos prezidentu, kai iš šio posto pasitraukė buvęs vadovas Vladimiras Voroninas. 2010 m. gruodžio 28 d. pasitraukė iš šių pareigų, o nauju laikinuoju šalies vadovu tapo Vlad Filat.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vladimiras Voroninas** | **Moldavijos prezidentas**2009–2010 | Po to:**Vlad Filat** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RMoldavija Moldavijos prezidentai |
| --- |
|  |
| 
Mircea Snegur (1990–1997) · Petru Chiril Lucinschi (1997–2001) · Vladimiras Voroninas (2001–2009) · Mihai Ghimpu (2009–2010) · Vlad Filat (2010) · Marian Lupu (2010–2012) · Nicolae Timofti (2012–2016) · Igor Dodon (2016–2020) · Maia Sandu (2020–) |

 |
| Chabalkonasisp. *Cerro Jabalcón* |
| --- |
| Chabalkonas nuo SucharoChabalkonas nuo Sucharo |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** |  Ispanija |
| **Aukščiausias taškas** | 1488 m |
| **Koordinatės** | 37°34′32″ š. pl. 02°49′08″ v. ilg.﻿ / ﻿37.57556°š. pl. 2.81889°r. ilg.﻿ / 37.57556; 2.81889Koordinatės: 37°34′32″ š. pl. 02°49′08″ v. ilg.﻿ / ﻿37.57556°š. pl. 2.81889°r. ilg.﻿ / 37.57556; 2.81889 |
| **Uolienos** | kalkakmenis, dolomitas, molis |

**Chabalkonas** (isp. *Cerro Jabalcón*) – kalnas Ispanijos pietuose, Andalūzijoje, Granados provincijoje, Sucharo savivaldybėje, Penibetikos Kordiljeroje, Siera de Basa kalnyno dalis. Altitudė 1488 m. aukštis nuo papėdėje esančio Sucharo miestelio – 713 m.

Kalnas
------

Chabalkono kalnas nuo Sucharo senamiesčio
Chabalkonas – tai dolomitizuoto kalkakmenio kalva, o ne senas vulkanas, kaip teigia įsišaknijusi vietos gyventojų nuomonė. Kalno šiaurės papėdėje vaizdingumo kraštovaizdžiui suteikia XX a. sodinti pušynai, didžioji papėdės ir kalno dalis apsodinta migdolais ir alyvmedžiais, jo šlaituose ganomos avys. Vakarinėje ir šiaurės vakarinėje kalno papėdėje 1984 m. užtvenkus Gadiana Menor upę, išsiliejo 2170 ha Negratino tvenkinys. Į tvenkinį suteka ir keliolika upeliukų, prasidedančių iš kalno trykštančiais šaltiniais.

Paskutinį balandžio sekmadienį į Chabalkono kalne esančią Kabezos mergelės koplyčią iš Sucharo vyksta religinė eisena Dievo Motinos garbei, paminint krikščionių pergalę prieš musulmonus. Tačiau į kalną galima ir užvažiuoti automobiliu 18 km ilgio serpantinais. kalną pamėgo parasparnių mėgėjai, jame 2000 m. vyko Ispanijos deltaplanerizmo čempionatas. Kalną bando ir kalnų dviračių sportininkai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Depresión de Guadix-Baza[neveikianti nuoroda]
| **Chaim Yitzchak Bloch Hacohen** |
| --- |
| Gimė | 1865 m. rugsėjo 14 d.Plungė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1948 m. vasario 17 d. (82 metai)Džersio Sitis, JAV |
|  |
| Veikla | Rabinas, visuomenės veikėjas. |

**Chaim Yitzchak Bloch Hacohen** (1865 m. rugsėjo 14 d. Plungėje, Rusijos imperija – 1948 m. vasario 17 d. Džersio Sitis, Naujasis Džersis, JAV) – Lietuvos žydų kilmės rabinas ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė 1865 m. rugsėjo 14 d. Plungėje. Būdamas 15 metų išvyko į Grobino ješivą. Jaunystėje daug laiko praleido studijuodamas Torą ir Talmudą. Būdamas 18 metų išvyko mokytis į Valažino ješivą, kur mokėsi pas rabiną Chaim Soloveitchik. Studijuodamas ješivoje rašė straipsnius į vietinius žydų laikraščius ir žurnalus. 1891 m. grįžo į Plungę ir čią įkūrė ješivą, kur ketverius metus dirbo talmudo mokytoju. Vienas iš žymiausių jo mokinių buvo Joselis Kaganeumanas. Baigęs darbus Plungėje buvo paskirtas dirbti į Palangą, kur jis lankė valstybinę mokyklą ir gavo išsilavinimą leidžiantį tapti valstybės pripažįstamu rabinu.

Po I pasaulinio karo baisumų rabinas nusprendė emigruoti į JAV 1922 metais. Atvykęs į JAV apsistojo Džersio Sičio mieste, kur iškart įsiliejo į vietos žydų visuomeninį gyvenimą. 1932 m. buvo išrinktas ortodoksų rabinų sąjungos prezidentu. II pasaulinio karo metu aktyviai dalyvavo įvairiuose judėjimuose siekusiuose išgelbėti Europos žydus nuo Holokausto. 1943 m. kartu su dar keliais šimtais JAV rabinų surengė protesto akciją Vašingtone siekdami atkreipti amerikos žmonių dėmesį į Europoje vykdomas žydų žudynes. Mirė 1948 m. vasario 17 d. Džersio Sityje.

Nuorodos
--------

* Who’s Who in American Jewry. Marquis. 1926. p. 63. (ang.);
| Chabarovskas*Хабаровск* |
| --- |
|              |
| *Chabarovskas* |
|  |
| 

ChabarovskasChabarovskas

48°29′00″ š. pl. 135°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿48.48333°š. pl. 135.06667°r. ilg.﻿ / 48.48333; 135.06667﻿ (Chabarovskas)Koordinatės: 48°29′00″ š. pl. 135°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿48.48333°š. pl. 135.06667°r. ilg.﻿ / 48.48333; 135.06667﻿ (Chabarovskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+11) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Chabarovsko kraštas Chabarovsko kraštas |
|  |
| **Meras** | Aleksandras Sokolovas |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 610 305  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Chabarovskas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Chabãrovskas |

**Chabarovskas** (rus. *Хабаровск*) – miestas Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Vidurio Amūro žemumoje, dešiniajame Amūro krante, 8533 km į rytus nuo Maskvos; krašto centras. Uostas, svarbus susisiekimo mazgas (geležinkelio ir automobilių), oro uostas. Išvystyta mašinų, metalo, naftos, medienos, lengvoji, maisto, statybų, chemijos ir vaistų pramonė.

Hidrologijos ir ekologijos, žemės ūkio mokslo mokslo institutai, technikos ir medicinos universitetai, pedagogikos, farmacijos, liaudies ūkio institutai. Yra dramos, muzikinės komedijos, jaunimo teatrai, filharmonija, kraštotyros ir dailės muziejai. Amūro kairiajame krante yra poilsio zona.

Istorija
--------

1858 m. kapitonas J. Djačenka Amūro vingyje įkūrė karinį postą *Хабаровка*, kurį pavadino keliautojo ir tyrinėtojo J. Chabarovo garbei. 1863 m. M. Liubenskis suplanavo miesto struktūrą, kuri iš esmės nepasikeitusi ir šiandien. 1872 m. pastatytas uostas, 1873 m. atidaryta mokykla. 1880 m. gyvenvietei suteiktas miesto statusas, 1893 oficialiai pervadintas į Chabarovską. 1897 m. nutiestas geležinkelis į Vladivostoką, 1916 m. tiltas per Amūrą. XX a. pradžioje mieste vyravo migrantai (Rusijos ir užsienio). 1932 m. buvo pastatytas oro uostas.

Miestų partnerystė
------------------

* Japonija Nijigata, Japonija (1965)
* Jungtinės Amerikos Valstijos Portlandas, JAV (1988)
* Kanada Viktorija, Kanada (1990)
* Kinijos LR Charbinas, Kinija (1993)
* Pietų Korėja Počonas, Pietų Korėja (2002)
* Kinijos LR Sanja, Kinija (2011)
* Šiaurės Korėja Čondžinas, Šiaurės Korėja (2011)

Galerija
--------

* Oro uostasOro uostas
* dailės muziejusdailės muziejus
* Paminklas grafui N. Muravjovui-AmurskiuiPaminklas grafui N. Muravjovui-Amurskiui
* Šv. Inocento bažnyčiaŠv. Inocento bažnyčia
* Karinės šlovės miesto monumentasKarinės šlovės miesto monumentas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Chabūras |
| --- |
| Chabūras į pietus nuo Hasekės Chabūras į pietus nuo Hasekės |
| **Ilgis** | 486 km |
| **Baseino plotas** | 33 200 km² |
| **Vidutinis debitas** | 70 m³/s |
| **Ištakos** | Karadžadago kalnai |
| **Žiotys** | Eufratas |
| **Šalys** | Turkija, Sirija |

**Chabūras** (arab. نهر الخابور = *Nahr al-Ḫābūr*, turk. *Habur*, kurd. Xabûr) – upė Turkijoje ir Sirijoje; Eufrato kairysis intakas. Upė prasideda pietryčių Turkijoje, nors ištakos požeminiais šaltiniais jungiasi su Ras el Aino versmėmis ties Turkijos-Sirijos siena. Teka į pietus, pietvakarius, aukštupyje Turkijos teritorija, toliau – per Siriją. Įteka į Eufratą ties Busaira.

Intakas – Čagčagas (kairysis). Į Chabūrą taip pat sueina keletas vadžių, kurios būna vandeningos tik po liūčių.

Upės vanduo nuo senovės laikų naudojamas drėkinimui, ties Garbija patvenkta. Dabar prie upės didelių miestų nėra, nors gyvenvietės Chabūro slėnyje kūrėsi nuo priešistorinių laikų.
**Galvos smegenų aneurizma** – tai nenormalus smegenų kraujagyslės dalies išsiplėtimas. Susilpnėjus ar susisluoksniavus kraujagyslės sienelei, ji išsipučia lyg maišelis ar balionas. Pavojingiausia, kad ta vieta bet kada gali plyšti ir kraujas užlieti smegenis.

Epidemiologija
--------------

Dažniausios galvos smegenų aneurizmų vietos
Galvos aneurizma gali būti paveldėta arba įgyta. Jei liga įgimta, tuomet aneurizmą gali turėti 2-3 giminaičiai, didesnė ir jos plyšimo tikimybė. Aneurizmos taip pat gali būti sukeltos infekcijų, traumų ar ligų, kurios silpnina kraujagyslės sienelę. Manoma, kad tam didelę įtaką turi intensyvus rūkymas bei alkoholio vartojimas, padidėjęs arterinis kraujo spaudimas ar aterosklerozė.

Ligos priežastys ir eiga
------------------------

Smegenų (cerebrinės) aneurizmos priežastys:

* arterijų sienelių silpnumas (paprastai pasireiškia nuo gimimo);
* hipertenzija (aukštas kraujospūdis);
* aterosklerozė (plokštelės ant kraujagyslių sienelių iš cholesterolio, trombocitų, fibrino ir kitų medžiagų).

Dauguma smegenų aneurizmų vystosi smegenų pamate, nes šioje vietoje yra plonesnės arterijų sienelės, tačiau aneurizmų pasitaiko ir kitose smegenų vietose.

Diagnostika
-----------

Pacientams, kurie staiga pajunta labai stiprius galvos skausmus arba kitus simptomus, kurie gali rodyti plyšusią smegenų aneurizmą, yra atliekami testai, leidžiantys sužinoti, ar yra subarachnoidinių kraujosruvų arba kitos rūšies insultų. 

Pacientams, kurie neturi plyšusios smegenų aneurizmos požymių, tačiau junta tokius simptomus kaip skausmą už akių, matymo pokyčius ar paralyžių vienoje veido pusėje, taip pat yra atliekami tyrimai:

* KT (kompiuterinė tomografija) skenavimas.
* Galvos ir stuburo smegenų skysčio tyrimas – tie, kuriems atsirado subarachnoidinė kraujosruva, turi raudonųjų kraujo ląstelių smegenų skystyje.

* Pacientams, kuriems buvo plyšusios aneurizmos simptomų, tačiau KT neparodė jokio kraujavimo, atliekamas smegenų skysčio tyrimas, vadinamas juosmenine punkcija.
* MRT (magnetinio rezonanso) skenavimas;
* Cerebrinės arteriogramos (smegenų angiogramos) – kateteris yra įtraukiamas į didelę arteriją, paprastai patenkama pro paciento kirkšnį ir nukeliaujama pro širdį į smegenų arterijas. Per kateterį į arterija patenka specialių dažų, kurie rentgeno nuotraukose parodo aneurizmų buvimo vietas.

Gydymas
-------

Jei aneurizma yra iki 5,5 mm skersmens, rekomenduojama lankytis pas gydytoją kasmet ir stebėti, ar aneurizma nedidėja. Jei aneurizma per metus padidėja >1 mm, skersmuo būna >5 mm ar atsiranda specifiniai simptomai, siūloma operacija.

Šaltiniai
---------

*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Galvų medžiotojai** – žmonės, praktikuojantys ritualinį užmuštų savo aukų galvų nukirtimą ir kolekcionavimą. Ši praktika ikikolonizaciniu laikotarpiu buvo paplitusi tarp džiunglėse gyvenančių pirmykščių genčių (Pietryčių Azijoje, Amazonijoje, Melanezijoje, Kinijoje, Nigerijoje, Hindukuše), taip pat senųjų Europos keltų ir skitų genčių.

Galvų medžiojimas visų pirma atlieka ritualinę funkciją, struktūrizuoja ir sutvirtina hierarchinius santykius tarp genčių ir individų. Teigiama, kad galvų medžiotojai tikėję, jog žmogaus galvoje slypi jo siela, todėl ją nukirtus ir pasiėmus su savimi galima tas sielos galias perimti. Kitos galvų medžioklės priežastys gali būti ritualinis nužudymas, galvų naudojimas šamanistiniams tikslams, religiniams ritualams, kaip prestižo, narsos simbolis, karo trofėjus, kanibalistiniams tikslams.

Galvų medžiojimas pasaulyje
---------------------------

Galvų medžiojimas buvo itin išplitęs Pietryčių Azijoje ir Melanezijoje. Tokia praktika užsiiminėjo ilongotai, ibanai, dajakai, beravanai, vanai, mapurodai, marindanimai, va. Čia ši praktika visų pirma buvo ritualinė, o ne kaip karo aktas. Nukirstos galvos simbolizuodavo jas nukirtusiojo narsą.

Daugumoje genčių galvų medžiojimo praktika išnyko tik XX a. antroje pusėje. Tuo tarpu Borneo gyvenančios kai kurios dajakų gentys toliau tęsia šią tradiciją, ypač kariaudamos su maduriečiais. Naujoje Gvinėjoje taip pat, manoma, ši praktika nėra išnykusi.

Amazonijoje taip pat gyvena genčių, kurios medžioja galvas. Iš jų garsiausi šuarai, kurie nukirstas galvas džiovindavo. Dabar jie turistams pardavinėja tokių galvų replikas.

Naujosios Zelandijos maoriai iš nukirstų galvų gamindavo mokomokai – galvas išvalydavo, virdavo, džiovindavo ir vėliau naudodavo ceremonijose.

Kinijoje pavasario ir rudens laikotarpiu bei Kariaujančių šalių laikotarpiu činų kariai praktikavo galvų medžiojimą. Kadangi jiems už tarnybą nebuvo mokama, surinktos priešų galvos būdavo kaip atlygis. Činai šias galvas nešdavosi į mūšį, taip įbaugindami priešus.

Beveik visos Taivano aborigenų gentys išskyrus tao užsiiminėjo šia praktika. Kinų kolonizatoriai buvo dažnos jų aukos. Galvų medžiojimas Taivane baigėsi po japonų invazijos.

Rytų Indijoje ir Mianmare gyvenantys nagai taip pat žinomi kaip galvų medžiotojai. Šį ritualą jie praktikavo XX a. ir tikėtina, kad dalis izoliuotų genčių jį tebepraktikuoja.

Senovės Europoje keltai medžiodavo galvas dėl religinių, ritualinių tikslų. Romėnai ir graikai rašė, jog jie kabina galvas ant namų sienų ar apjuosia aplink arklių kaklus. Tokia praktika išliko iki jų pakrikštijimo. Galvas Europoje medžiojo ir germanų gentys, iberai.

Pavieniai galvų kaip karo trofėjų kolekcionavimo atvejai buvo žinomi II pasaulinio ir Vietnamo karo metais, kuomet amerikiečių kariai kolekcionavo japonų galvas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Džiovinta galva
* Nukirsdinimas
**Didysis ketvertas** – vadinamos keturios didžiausios pasaulio įmonės teikiančios audito ir konsultacines paslaugas.

2006 metais didįjį ketvertą sudarė:

1. PwC
2. Deloitte
3. Ernst & Young
4. KPMG

Dideles pakeitė didesnės
------------------------

Nuo 1970 m. iki 1989 m. audito ir konsultacijų rinkoje dominavo 8 didžiausios audito ir konsultacijų įmonės, kol 2002 m. liko keturios.

Didysis aštuonetas (1970–1989)
------------------------------

Į didijį aštuonetą nuo 1970 m. iki 1989 m. įėjo šios įmonės:

1. Arthur Andersen;
2. Arthur Young & Company;
3. Coopers & Lybrand;
4. Ernst & Whinney (kažkada vadinta Ernst & Ernst);
5. Haskins & Sells (susiliejus su Europos Deloitte, Haskins ir Sells įmonėmis);
6. KPMG (kadaise susijungus Pear Marwick International ir KMG Group);
7. Price Waterhouse;
8. Touche Ross.

Didysis aštuonetas susidarė susiliejus įmonėms.

Didysis šešetas (1989–1998)
---------------------------

Didysis aštuonetas tapo didžiuoju šešetu 1989 m. birželį susijungus Ernst & Whinney su Arthur Young & Company ir tapus Ernst & Young ir rugpjūtį susijungus Haskins & Sells su Touche Ross ir tapus Deloitte & Touche.

Didysis penketas (1998–2002)
----------------------------

Didysis šešetas tapo didžiuoju penketu 1998 m. liepą susijungus Price Waterhouse su Coopers & Lybrand ir tapus PricewaterhauseCoopers.

Didysis ketvertas (2002)
------------------------

Po Enron kompanijos bankroto Arthur Andersen įmonė buvo apkaltinta nekokybiškai atlikusi auditą ir praradusi daug klientų buvo uždaryta. Tai didysis penketas tapo didžiuoju ketvertu.

Nuorodos
--------

* PricewaterhauseCoopers
* Deloitte
* Ernst & Young
* KPMG

Šaltiniai
---------

1. ↑  "What's in a name: Firms' simplified family trees on the web". *icaew.com*.
2. ↑  "Big 4 Consulting Firms: A Guide for 2020". *thecambridgeconsultant.com*. 29 March 2021.
3. ↑  Cowan, Alison Leigh (1989-12-05). "Deloitte, Touche Merger Done". *The New York Times*.
4. ↑  "Big 5 Accounting Firms \* (Deloitte, EY, KPMG, Pricewaterhouse...)".
| **Catharacta skua** |
| --- |
| Dydisis plėšikas (*Catharacta skua*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Plėšikiniai  *( Stercorariidae)* |
| Gentis: | *Catharacta*  *( Catharacta)* |
| Rūšis: | Didysis plėšikas  *( Catharacta skua)* |

 |

**Dydisis plėšikas** (*Catharacta skua*) – plėšikinių (*Stercorariidae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Didysis plėšikas yra didesnis už didįjį kirą. Nuo kitų plėšikinių ir kirų skiriasi trumpa uodega.

Patinas ir patelė tamsiai rudos spalvos, kaklo šonuose rausvos dėmelės. Pečiai ir antuodegis išmarginti ryškiai rudomis dėmelėmis. Didžiųjų plasnojamųjų plunksnų pamatinė dalis balta. Pilvinė pusė šviesesnė. Snapas stiprus, juodas, kojos juosvos. Rainelė tamsiai ruda. Jauniklių sparnuose daugiau baltos spalvos negu suaugusiųjų, šviesesnė snapo pamatinė dalis.

Paplitimas
----------

Gyvena Šiaurės Atlanto ir pietinėse antarktinėse salose, Antarkties pakrantėse. Klajonių periodu aptinkamas Atlanto vandenyno pakrantėse, Indijos ir Ramiojo vandenyno pietinėse dalyse.

Lietuvoje pastebimas labai retai.

Biologija
---------

Peri kolonijomis, žolėtose bei smėlėtose lygumose, pakrantėse, žemupiuose plytinčiose salose, pelkėtame pajūryje. Monogamas. Kiaušiniai ovalūs, stambiai grūdėti, matiniai. Dėtyje paprastai būna 1–2 kiaušiniai, sveriantys maždaug 93 gramus. Perėjimo trukmė – apie 30 dienų. 6–7 savaičių jaunikliai jau gali skraidyti.

Minta kai kurių jūrinių paukščių jaunikliais, kiaušiniais, kartais užpuola suaugusius narūnėlius, tilvikus bei kitus jūrų paukščius. Persekioja kirus, atima iš jų maistą.

Šaltiniai
---------

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga.* Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1990.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vaisius – didysis greipfrutas
**Didysis greipfrutas** arba **Pomelas** – didžiojo citrinmedžio citrinvaisis.

Vaisiai labai stambūs, nuo 12-20 cm iki 30 cm skersmens. Forma – beveik rutuliški ar suplotai rutuliški, kartais – kiek kriaušiški.

Žievelė stora, skiltelės lengvai atsiskiria, plėvelės lengvai nusilupa. Sulčių maišeliai stambūs, silpnai sulipę. Minkštimo spalva kinta nuo gelsvos iki rausvos ir raudonos. Sėklos stambios, plokščios, gelsvos, paprastai su vienu gemalu.

Vaisiuose yra naringino – gliukozido, suteikiančio kartumo skonį.

Mityba
------

Išardyto didžiojo greipfruto skiltelės
Greipfrutų sultys būna įvairių atspalvių, blogų veislių – rūgščiai kartaus skonio, gerų veislių – saldžiarūgštės ir kvapnios.

Iš didžiojo greipfruto žievelių verdamas marmeladas. Jas naudoja kinų kulinarijoje, dažnos Pietų Kinijos virtuvėje kaip gardinimo priedas bei saldumynų gamyboje.
| **Fulica gigantea** |
| --- |
| Didysis laukys (*Fulica gigantea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gerviniai paukščiai  *( Gruiformes)* |
| Šeima: | Višteliniai  *( Rallidae)* |
| Gentis: | Laukiai  *( Fulica)* |
| Rūšis: | Didysis laukys  *( Fulica gigantea)* |

 |
| Binomas |
| ***Fulica gigantea***Eydoux & Souleyet, 1841 |

**Didysis laukys** (*Fulica gigantea*) – vandeninių vištų šeimos (*Rallidae*) neskraidantis paukštis, paplitęs Pietų Amerikos aukštikalnėse, Altiplano ežeruose.

Paukštis 48–64 cm ilgio, stambus (iš vandeninių vištų didesnė tik takahė). Visas kūnas juodas, kojos rausvos, snapas gelsvas, juodu galu. Suaugęs patinas sveria apie 2,7 kg, patelė – 2–2,4 kg. Lizdą suka vandens telkiniuose iš vandens augalų. Gyvena kolonijomis, aršiai gina savo valdas.

Didieji laukiai aptinkami visame Altiplane – Peru, Bolivijoje, Argentinoje, Čilėje.[1] Vietiniai pavadinimai: isp. *tagua gigante, gallareta gigante*, keč. *turpiña, ujujuy, suk'a*, aim. *chhuqha*.

Didysis laukys su jaunikliais

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Kodsasقدس |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

KodsasKodsas

35°43′17″ š. pl. 51°06′32″ r. ilg.﻿ / ﻿35.72139°š. pl. 51.10889°r. ilg.﻿ / 35.72139; 51.10889﻿ (Kodsas)Koordinatės: 35°43′17″ š. pl. 51°06′32″ r. ilg.﻿ / ﻿35.72139°š. pl. 51.10889°r. ilg.﻿ / 35.72139; 51.10889﻿ (Kodsas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3:30)------ vasaros: (UTC+4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Irano vėliava Iranas |
| **Provincija** | Teherano provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 309 605  |
|  |
|  **Vikiteka** | Kodsas |

**Kodsas**, kitaip ***Šahre Kodsas*** arba ***Godsas*** (pers. قدس = *Qods*), dar žinomas kaip **Karadžas** – miestas šiauriniame Irane, netoli nuo Teherano; Teherano provincijoje. Virš 309 tūkst. gyventojų (2016 m.). Miestas yra svarbus transporto mazgas. Šalia yra magistralė, kuri įtakojo miesto augimą pastaraisiais dešimtmečiais.

Istorija
--------

Kodsas yra viena iš seniausių Teherano provincijos gyvenviečių. Pirmoji pirtis buvo pastatyta 1240 m. Pirmoji valstybinė mokykla buvo įkurta 1341 m.

Ilgą laiką Kodsas buvo kaimas su tvirtove, o spartus miesto augimas prasidėjo prieš kelis dešimtmečius, kai netoli senosios magistralės buvo pastatyta daug gamyklų. Palanki geografinė padėtis per pastaruosius kelis dešimtmečius padarė miestą patraukliu migrantų iš kitų šalies vietų centru.

2013 m. „Paykan FC" persikėlė iš sostinės Teherano į Kodsą. Dėl šios priežasties jau kitais metais buvo renovuotas stadionas.

Ekonomika
---------

Šiuo metu vienas iš sparčiausiai ekonomiškai augančių miestų provincijoje.

Sportas
-------

Stadionas
* Namų rungtynes mieste žaidžia Paykan FC („Pajkano" futbolo klubas),
* „Šehr-e Godso" stadionas, kuris talpina 18 tūkst. žiūrovų.

Švietimas
---------

Mieste veikia islamiškas Laisvasis universitetas ir keli kiti universitetai (technologijų bei menų).

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2017-10-28 iš Wayback Machine projekto.
Kofermentas
**Kofermentas**, **koenzimas** – mažos molekulinės masės organinis junginys, fermento aktyviojo centro dalis.

Kofermentai perneša įvairius cheminius elementus, vandenilio atomus ir jonus, elektronus. Iš fermento molekulės atskyrus kofermentą gaunamas neaktyvus baltymas apofermentas. Apofermento ir kofermento junginys vadinamas holofermentu.

Kofermentas atsparesnis šilumai nei apofermentas, o holofermento atsparumas šilumai didesnis nei jo apofermento. Kofermentai yra nebaltyminiai junginiai, su apofermentais susijungę nevienodo stiprumo ryšiais. Fermentų aktyviajame centre kofermentai gali būti prijungti silpnais vandeniliniais, joniniais ryšiais, hidrofobine sąveika arba kovalentiniu ryšiu. Kofermentas nuo baltyminės dalies atskyla lengvai. Tada jį gali prisijungti naujas baltymas ir susidaro naujas holofermentas.

Kofermentas sudaro labai mažą holofermento masės dalį (apie 1 %). Kofermentai gali būti klasifikuojami taip:

* nukleotidų tipo junginiai
* vitaminai ir jų dariniai
* metalai ir metalų turintys junginiai
* kiti junginiai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kofaktorius

Šaltiniai
---------

* Arvydas Markuckas, *Kofermentas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006, 340–341 psl.
| ***Kodėl kapitonas pasirinko mane?*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Chissà perché...  capitano tutte a me |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Michele Lupo |
| Scenaristas (-ai) | Marcelo Fondato  Francesco Scardamaglia |
| Vaidina | Bud Spencer |
| Metai | 1980 |
| Žanras | fantastinė komedija |
| Trukmė | 99 min. |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Kodėl kapitonas pasirinko mane?** (it.  *Chissà perché... capitano tutte a me*) – 1980 m. sukurta komedija visai šeimai, juostos „Šerifas ir berniukas ateivis" tęsinys, apdovanota „Golden Screen" prizu.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – šerifas Holas
* Cary Guffey – H7-25
* Ferruccio Armendola – Hovardas
* John Bartha – policijos viršininkas
* Carlo Reali – leitenantas Terneris

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po to, kai berniukas – ateivis H7-25 pasiliko žemėje kartu su šerifu Holu, jiems nuolatos neduoda ramybės kariškiai, besistengiantys jį pagrobti.

Bekeliaudami po šalį, Holas ir H7-25 užklysta į Munro miestelį, kuriame vyrauja netvarka ir chaosas, savo sąlygas diktuoja nusikaltėliai, o meras Hovardas tuo pačiu dirba ir radijo stotyje. Miestelis ieško naujo šerifo ir Holas sutinka užimti šias pareigas. Netrukus jis grąžina į gatves tvarką, tačiau tuo metu netoli esančioje karinėje bazėje ima dėtis keisti dalykai. H7-25 tvirtina, kad ten įsikūrė ateiviai iš kitos galaktikos, anksčiau jau mėginę užgrobti jo gimtąją planetą. Holas į tai reaguoja skeptiškai tačiau berniukas imasi pats rinkti įrodymus ir netrukus patenka į nelaisvę. Išsiruošęs jo gelbėti šerifas pats netrukus atsiduria areštinėje, nes ateiviai užvaldė ir kai kuriuos žmonės.

Šerifui pavyksta pasprukti iš areštinės, o prie jo prisijungia ir buvusios chuliganų gaujos, kurias jis pats anksčiau įveikė, kad dabar drauge susiremtų su ateiviais.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Kofermentas A** (angl. *coenzyme A*, **CoA**) – kofermentas, žinomas dėl savo vaidmens sintezėje, sočiųjų rūgščių oksidacijoje ir piruvato oksidacijoje citrinos rūgšties cikle (Krebso cikle).

Kofermentas A yra tam tikrų junginių transportuotojas (pvz.: padeda pernešti sočiąsias rūgštis iš citoplazmos į mitochondriją). Kofermento A molekulė, pernešanti acetilo grupę, vadinama acetil-CoA.

Acetil-CoA arba acetilo kofermentas A yra svarbi molekulė metabolizmo procesuose, naudojama daugybėje biocheminių reakcijų. Jo pagrindinė funkcija yra pernešti anglies atomus, esančius acetilo grupėje, į citrinos rūgšies ciklą, kad įvyktų oksidacija energijos gavimui. Acetil-CoA yra sudaromas antrajame ląstelinio kvėpavimo etape – pereinamojoje reakcijoje.

Oksidacinis piruvato pavertimas į acetil-CoA vadinamas piruvato dehidrogenazės reakcija. Ji yra katalizuojama (suaktyvinama) piruvato dehidrogenazės komplekso.

Iš trijų piruvato anglies atomų faktiškai lieka du, nes vienas iš jų prisijungia deguonį ir sudaro anglies dioksidą, tuo tarpu likę du atomai sudaro acetil-CoA grupę ir yra pernešami į Krebso ciklą.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kofta
Cig kofte
Tabrizo kofta
**Kofta** – patiekalas, gaminamas iš maltos mėsos (dažniausiai avienos ar jautienos). Jis yra paplitęs didelėje dalyje Azijos, pirmiausia Artimųjų Rytų virtuvėse, taip pat pietrytinėje Europoje (Balkanų virtuvėse), Indijoje.

Pavadinimai ir etimologija
--------------------------

Pavadinimas kilęs iš persiško žodžio *kuftan* (کوفتن), kas reiškia „malti, trinti".

Skirtingose šalyse kofta vadinama šiek tiek skirtingais pavadinimais: pers. **kiufta**, ar. **kufta** (كفت), turk. **köfte**, azer. **küftə**, arm. **kyufta** (քյուֆթա), bosn. serb. **ћуфтa**, kroa. **ćufta**, bulg. **кюфте**, mak. **ќофте**, gr. **keftes**, rum. **chiftea**, alb. **qofte**,
hin. **kofta** ir t. t.

Istorija
--------

Patiekalas jau minimas seniausiuose arabų šaltiniuose, kur aprašoma, kaip avienos faršas formuojamas į apelsino dydžio rutuliukus ir aptepamas kiaušinio baltymu. Koftos paplito visose Islamo virtuvėse, o Osmanų imperijoje per turkišką virtuvę pasiekė ir Balkanus. Maždaug tuo metu Safavidai perdavė koftos tradicijas į Indiją.

Įvairovė
--------

Gaminant koftą, mėsos (dažniausiai avienos arba jautienos) faršas yra maišomas su priedais (ryžiais, bulguru, kiaušiniais, prieskoniais, daržovėmis). Kartais ruošiamos koftos tik iš žuvies ar daržovių. Koftos dažniausiai termiškai apdorojamos (kepamos ant žarijų, riebaluose, verdamos, troškinamos), bet retais atvejais gali būti patiektos ir žalios (pvz. *cig kofte*).

Vien Turkijoje žinoma apie 291 rūšių, o visame pasaulyje yra gerokai daugiau. Arabų šalyse jos dažniausiai formuojamos dešrelių formos, Indijoje jos troškinamos su aštriais kariais, dažnai įdaromos virtais kiaušiniais, Pakistane ir šiaurės Indijoje koftos gaminamos iš ožkienos. Didžiausias koftos variantas yra Tabrizo koftos, gaminamos maždaug 8 cm skersmens.

Daugumoje islamo šalių koftos žinomos kaipo greitas maistas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kofta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Landsknechtai XVI a. Danielio Hopferio graviūra
**Landsknechtai** (vok. *landsknecht*, *Land* 'šalis' + *Knecht* 'samdinys') – XVI a. - XVII a. samdyti pėstininkai. 

Pirmą kartą XV a. pabaigoje landsknechtais pavadinti Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Maksimiliano I už algą tarnauti Nyderlanduose pašaukti vyrai. Turėjo vykdyti tik policines funkcijas, bet iš tikrųjų perėmė šveicarų karinio mokymo ir kovos būdus. Nuo XVI a. landsknechtų samdinių turėjo Austrija, Ispanija, Prancūzija ir kitos valstybės. Samdiniai tarnavo ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenėje. Jie sudarė didelę Europos valstybių pėstininkų dalį. 

Į landsknechtų kariuomenę verbavosi nuskurdę bajorai, amatininkai, valstiečiai ir miestiečiai. Landsknechtų pulką sudarė 10-15 taktinių vienetų, vadinamų vėliavų, po 300-400 žmonių kievienoje. Kiekviena landsknechtų formuotė turėjo savitus kovos būdus, bet dažniausiai buvo kovojama glausta didelės keturkampės kolonos formos kovos rikiuote. Jie buvo gerai parengti kariai, bet dažnai nedrausmingi, į karą vykdavo su šeimomis. Po Trisdešimties metų karo (1618–1648 m.) pradėjus kurti reguliariąsias nacionalines kariuomenes, landsknechtai išnyko.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valdas Rakutis. *Landsknechtai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 494 psl.
**Edmundas Kibirkštis** (g. 1947 m. sausio 2 d. Grūte, Varėnos valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1970 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1993 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

1971–1981 m. dirbo Kauno politechnikos instituto mokslinio tyrimo sektoriaus „Vibrotechnika" laboratorijoje, nuo 1981 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 1985 m. Keitiklių mechanikos laboratorijos vadovas, 1994–1995 m. dar ir Taikomosios mechanikos katedros, 1998–2000 m. Poligrafijos ir inžinerijos katedros, nuo 2000 m. Grafinių komunikacijų inžinerijos katedros vedėjas, nuo 1994 m. profesorius.

Veikla
------

Tyrimų sritis – pneumatinių mechaninių sistemų dinamika, pavaros su neįprastomis (aktyviosiomis) savybėmis, tikslieji spausdinimo būdai. Su kitais suprojektavo ir įdiegė į gamybą keletą automatizuotų diagnostikos ir matavimo sistemų, sukūrė matavimo prietaisų, naudojamų Lietuvos pramonės įmonėse. 32 išradimų autorius, tarp jų 1 patentuotas Rusijoje.

Bibliografija
-------------

* Daugiafunkciniai pneumatiniai vibrokeitikliai. Teorija ir taikymas, elektroninis leidinys, 2001 m. anglų k.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Edmundas Kibirkštis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 21 psl.
| Kilmingųjų titulai |
| --- |
| Šis straipsnis yra serijos**Kilmingųjų titulai** dalis

---

 |
| 
Monarchai
* Imperatorius | Kaizeris
Caras 
Karalius | Konungas 
Didysis kunigaikštis

 |
| 
Tituluoti kilmingieji
* Kunigaikštis | Princas | Hercogas | Jarlas 
Markgrafas | Markizas
Landgrafas
Grafas | Erlas
Vikontas
Baronas | Freiheras
Baronetas

 |
| 
Neapibrėžtos padėties
* Burggrafas | Bojarinas  Šatelenas | Edleris |

 |
| Ž • A • R |

 *Šis straipsnis apie kilmingųjų titulą. Apie miestą Nyderlanduose skaitykite straipsnyje Landgrafas (miestas).*
**Landgrafas** (ol. *landgraaf*, vok. *Landgraf*; pranc. *landgrave*; lot. *comes magnus*, *comes patriae, comes provinciae, comes terrae, comes principalis, lantgravius*) – vidurinių amžių Šventosios Romos Imperijos ir iš jos susidariusių valstybių didikų titulas, grafas, tiesiogiai pavaldus imperatoriui.

Landgrafo valdos galėjo būti labai didelės, ir jis nebūdavo pavaldus hercogui, vyskupui ar grafui palatinui. Pirmieji landgrafai paminėti 1086 m. Žemutinėje Lotaringijoje. Landgrafai buvo savo žemių valdovai (siuzerenai), savo valdžia jie buvo artimi hercogams.

Landgrafas būdavo ir pagalbinis titulas, kurį turėdavo aukštesnio rango didikai. Pavyzdžiui, Saksonijos-Veimaro didysis hercogas pirmąjį XX a. dešimtmetį buvo ir Tiuringijos landgrafas. Šis titulas po Pirmojo pasaulinio karo nustotas naudoti.

Landgrafo valdoma teritorija vadinama *landgrafija*, o buvimas landgrafu – *landgrafyste*. Landgrafo titulas be landgrafo valdų neegzistuodavo, tuo jis skiriasi nuo kai kurių kitų titulų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Landgrafas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Landshutasvok. *Landshut* |
| --- |
|        |
| *Trausnico pilis* |
|  |
| 

LandshutasLandshutas

48°32′23″ š. pl. 12°09′3″ r. ilg.﻿ / ﻿48.53972°š. pl. 12.15083°r. ilg.﻿ / 48.53972; 12.15083﻿ (Landshutas)Koordinatės: 48°32′23″ š. pl. 12°09′3″ r. ilg.﻿ / ﻿48.53972°š. pl. 12.15083°r. ilg.﻿ / 48.53972; 12.15083﻿ (Landshutas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Bavarija Bavarija |
|  |
| **Meras** | Hans Rampf |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 62 735  |
| **Plotas** | 65,7 km² |
| **Tankumas** (2009) | 955 žm./km² |

**Landshutas** (vok. *Landshut*) – miestas Vokietijoje, rytų ir pietų Bavarijoje. Įsikūręs Izaro upės pakrantėje. Landshutas yra Žemutinės Bavarijos sostinė ir aplinkinio rajono centras. Su 60 tūkst. gyventojų jis yra didžiausias miestas Žemutinėje Bavarijoje, aplenkdamas Pasau ir Štraubingą. Be to jis antras pagal dydį Rytų Bavarijos miestas po Regensburgo.

Dėl herbo Landshutas vadinamas trijų šalmų miestu (vok. *Dreihelmenstadt*).

Kadangi arti yra Miunchenas, o tarp jo ir Landshuto yra Miuncheno oro uostas, čia yra mažiausias nedarbo lygis Rytų Bavarijoje (apie 4,2% 2006 spalį).

Istorija
--------

Landshutą ir Trausnico pilį įkūrė Liudvikas I, Bavarijos kunigaikštis, 1204 m. Čia buvo jo rezidencija prieš 1231 m. o 1255 m. kai Bavarija skilo per pusę Landshutas tapo Žemutinės Bavarijos sostine. Kunigaikštis Henrikas XVI buvo pirmasis iš trijų turtingų kunigaikščių, valdžiųsių Bavariją-Landshutą XV a. Kunigaikščio Jurgio vestuvės su Lenkijos princese Jadvyga Jogailaite 1475 m. buvo viena iš prašmatniausių švenčių viduramžiais. Po jo mirties ir Landshuto įpėdinystės karo miestas atiteko Bavarijai-Miunchenui.

Liudvikas X, Bavarijos kunigaikštis, po vizito Italijoje pastatė mieste rezidenciją 1537–1543 m. Viljamas V, Bavarijos kunigaikštis, liepė patobulinti Trausnico pilį ir iš jos padaryti renesansinį kompleksą, kai čia gyveno kaip karūnos princas dešimt metų iki 1579 m. Po to Landshutas prarado svarbą, kol iš Ingolštato buvo perkeltas universitetas 1800 m. Tačiau 1826 m. universitetas perkeltas į Miuncheną.

Per Antrą Pasaulinį karą Dachau koncentracijos stovykla buvo perkelta į miestą, kad tiektų vergų darbą vietinei pramonei.

JAV armija buvo mieste iki 1965 m.

Miestų partnerystė
------------------

* Jungtinė Karalystė Elginas, Didžioji Britanija, nuo 1956
* Prancūzija Kompjenė, Prancūzija, nuo 1962
* Austrija Ried im Innkreis, Austrija, nuo 1974
* Italija Skijus, Italija, nuo 1981
* Rumunija Sibiu, Rumunija, nuo 2002
Land Rover|  |
| Forma | Jaguar Land Rover padalinys |
| Pramonė | Automobilių |
| Įkurta | 1948 |
| Centrinė būstinė | Koventris, JK |
| Svarbiausi darbuotojai | Ralf Speth |
| Holdingas | Jaguar Land Rover |
| Tinklalapis |  |

Pirmasis Land Rover modelis „Series I"
**Land Rover** – visureigių gamintojas iš Jungtinės Karalystės. Tai yra kompanijos Jaguar Land Rover padalinys.

Pirmą kartą Land Rover vardas buvo pavadintas 1948 m. modeliui „Series I". Labiausiai Land Rover žinoma dėl savo modelių kaip Defender, Discovery, Freelander, Range Rover, Range Rover Sport ir Range Rover Evoque. 2009 m. Land Rover pardavė 194 000 modelių.

2013 m. paskelbė planuojantis atidaryti tyrimų centrą Voriko universitete.

Pagrindinis įmonės modelis yra Range Rover, gaminamas nuo 1970 m. 2011 m. Land Rover pradėjo Range Rover Evoque pardavimus, o 2014 m. pradėjo pardavinėti ketvirtos kartos Range Rover modelį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Booming sales at Jaguar Land Rover boost Tata Motors profits
2. ↑  Jaguar Land Rover to open new £100 million R&D centre in UK in 2016
3. ↑  Land Rover debuts Range Rover Hybrid, not bound for US

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Land Rover** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali Land Rover svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Viena kasa
Kasos pynimo etapai
Julijos Timošenko šukuosena su kasa
Dvi kasos
**Plaukų kasa** – plaukų darinys, paprastai šukuosenos dalis, kai trys ar daugiau plaukų sruogos supinamos tam tikru būdu.

Pinant kasą paprastuoju būdu naudojamos trys sruogos. Kasos supintosios dalies galas sutvirtinamas gumele, surišamas raišteliu ar juostele, sutvirtinamas plaukų sege.

Kasų istorija
-------------

Kai kurių genčių indėnai nešiojo kasas.

Egiptietės susipindavo daug smulkių kasyčių ir apkirpdavo jas šiek tiek žemiau ausų.

1644 m. į Kiniją įsiveržę mandžiūrai privertė visus kinus vyrus skusti priekinę galvos dalį, o užpakalinės dalies plaukus supinti į ilgą kasą.

Graikijoje ir Romoje moterys nešiojo sudėtingas šukuosenas iš kasų. Ovidijus ir kiti I–II a. autoriai minėjo įpinamas kasas.

Senovės Rusijoje merginos iki vestuvių supindavo plaukus į kasą, jos galą puošdavo juosta. Po vestuvių plaukus supindavo į dvi kasas ties smilkiniais. Egzistavo apeiga, kurio metu buvo atsisveikinama su mergystės laisve – vestuvių išvakarėse dainuojant liūdnas dainas vieną kasą perpindavo į dvi kasas. Ištekėjusios moters šukuoseną sudarydavo dvi kasos, kurias susukdavo į karūną galvos viršuje ir pridengdavo mažu audekliniu dangalu.

* Abenakių genties indėno šukuosena su kasaAbenakių genties indėno šukuosena su kasa
* Daugelio kasyčių pynimasDaugelio kasyčių pynimas
* Kasa arklio karčiuoseKasa arklio karčiuose
* Sudėtinga kasa arklio uodegojeSudėtinga kasa arklio uodegoje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Akies sandara
**Ragena** (lot. *cornea*) – skaidrus priekinės akies dalies dangalas, laužiantis šviesos spindulius. Centrinė ragenos dalis 0,6-0,8 mm, periferijoje – 1,0-1,2 mm storio. Ragena yra skaidri, turinti apie 75 proc. vandens, sudaryta iš skaidrių skaidulų ir ragenos ląstelių. Rageną sudaro penki sluoksniai:

* daugiasluoksnis epitelis;
* priekinė elastinė membrana (*Bowmano membrana*);
* ragenos stroma (*substantia propria corneae*);
* užpakalinė elastinė membrana (*membrana Descemeti*);
* užpakalinis ragenos epitelis (*epithelium posterius corneae*).

Kraujagyslių ragena neturi, ją maitina priekinės krumplyninės arterijos; ją inervuoja krumplyniniai nervai. Ragena gali labai jautriai reaguoti į įvairius dirgiklius. Ji padeda išlaikyti akies obuolio formą, praleidžia į akį šviesos spindulius ir juos laužia maždaug 43 dioptrijų galia.

Ragenos ligos
-------------

Dažnesni ragenos susirgimai yra įvairūs uždegimai – keratitai, formavimosi ydos (pvz. maža ragena, didelė ragena, kūgiška ragena) ir degeneracijos. Ragena gali būti persodinama (keratoplastika).

Taip pat skaitykite
-------------------

* Keratitas

  

v • a • r **Žmogaus organų sistemos** 

Jutimo organai ← **Akis**  

Ragena -
Odena -
Rainelė -
Vyzdys -
Krumplynas -
Gyslainė -
Tinklainė -
Regos nervas -
Stiklakūnis -
Lęšiukas -
Vokai -
Junginė -
Ašaros  



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ragena** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Atsiskyrimas vardan išlikimo*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Detachment |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Tony Kaye |
| Scenaristas (-ai) | Carl Lund |
| Metai | 2011 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

 **Detachment** (angl.  *Atsiskyrimas vardan išlikimo*) – 2011 m. JAV sukurta drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Adrien Brody – Henris Bartesas
* Marcia Gay Harden – direktorė Kerol Derden
* Christina Hendricks – Sara Medison
* William Petersen – Seržas Kepleris
* Bryan Cranston – ponas Derdenas
* Lucy Liu – Doris Parker
* James Caan – Čarlzas Seboltas
* Sami Gayle – Erika

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Šis filmas – vieno mėnesio kronika mokykloje, kurioje mokosi sunkaus charakterio vaikai ir kurią ketinama uždaryti. Henris Bartesas – pavaduojantis mokytojas, keliaujantis iš vienos mokyklos į kitą ir nei vienoje jų nepasiliekantis ilgiau kaip 6 mėnesiams. Atvykęs į naują vietą, jis susipažįsta su kolege Sara ir imasi globoti nepilnametę prostitutę Eriką, su kuria susipažįsta gatvėje. Ilgainiui aiškėja, kad Henris specialiai stengiasi neprisirišti prie aplinkos dėl savo paties vaikystės traumos, kuomet buvo paliktas tėvo, vėliau išgyveno motinos savižudybę ir buvo užaugintas senelio, kuris dabar merdėja ligoninėje.
| ***Atsuk kitą skruostą*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Porgi l'altra guancia |
| Kilmės šalis |  Italija  Prancūzija |
| Režisierius | Franco Rossi |
| Prodiuseris (-iai) | Dino De Laurentiis |
| Scenaristas (-ai) | Marcelo Fondato  Franco Rossi |
| Kompozitorius | Oliver Onions |
| Vaidina | Terence Hill  Bud Spencer |
| Metai | 1974 |
| Žanras | nuotykių komedija |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Atsuk ir kitą skruostą** (it. *Porgi l'altra guancia*) – 1974 m. italų sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atlieka aktoriai Terensas Hilas ir Badas Spenseris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – tėvas Dži
* Bud Spencer – tėvas Perdo de Leonas
* Robert Loggia – gubernatorius Gonzaga
* Jean Pierre Aumont – monsinjoras Delgado

Santrauka
---------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Veiksmas vyksta 19 a. pabaigoje Karibų jūros regione. Du vienuoliai – tėvas Dži ir tėvas Pedro – vykdo misionierišką misiją nedideliame pajūrio kaimelyje, tačiau oficialioji bažnyčia nėra patenkinta jų darbu, nes šie vienuoliai nevengia užsiimti prekyba, o, esant reikalui, ir paleisti į darbą kumščius. Be to, jie ragina žmones nepaklusti gubernatoriaus nustatytoms produktų supirkimo kainoms ir patys įsivelia į prekybą su kinų pirkliais.
Atplaukę į miestą jie susiduria su gubernatoriaus Gonzagos žmonėmis, kurie sudegina jų laivą. Misionieriai įsigyja naują, tačiau sandoriui užbaigti neturi pakankamai pinigų, todėl kaip užstatą tenka palikti vietinį čiabuvį, kurį jie pakeliui išgelbėjo iš vergijos ir apkrikštijo. Jiedu eina pagalbos pas vyskupą, tikėdamiesi gauti pinigų, tačiau, planui nepavykus, pavagia šio žiedą, kurį užstatę eina į kazino. Čia tėvas Dži sutinka seną pažįstamą, dabar valdantį lošimo namus, kuris už senas skolas padeda laimėti reikiamą sumą pinigų.
Jiems susiruošus išvykti, juos pasiekia bažnyčios potvarkis, pagal kurį jie privalo likti mieste ir čia pradėti eiti tarnybą. Vis tik abu misionieriai pasprunka, pakeliui išgelbėdami ir 3 pasmerktus sušaudyti vietinius gyventojus.

Laive tėvas Dži prisipažįsta esantis ne dvasininkas, o sukčius, kuris pasinaudojo sutana kad pabėgtų iš kalėjimo. Tėvas Perdo jį išvaro ir grįžta vienas į kaimą, tačiau čia jo jau laukia bažnyčios atstovas, kuris praneša, jog šis nušalinamas nuo misijos.

Apdovanojimai
-------------

Filmas laimėjo po vieną „Bambi" (1975 m.) ir „Golden Screen" (1976 m.) apdovanojimus.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTerenso Hilo ir Bado Spencerio filmai |
| --- |
|  |
| Filmai | 
*Hanibalas* • *Dievas atleidžia... Aš ne!* • *Keturi tūzai* • *Batų kalnas* • *Mano vardas Trejybė* • *Mano vardas vis dar Trejybė* • *Juodasis korsaras* • *Nagi, vaikinai!* • *Kitaip mes supyksim!* • *Atsuk kitą skruostą* • *Kovotojai su nusikalstamumu*• *Herbas arba skaičius* • *Aš ir hipopotamai* • *Rasi draugą – rasi lobį* • *Visada pasiruošę* • *Dvigubi nemalonumai* • *Majamio superpolicininkai* • *Nemalonumų mėgėjai* |
|  |
| Pagrindiniai aktoriai | 
Terence Hill • Bud Spencer |

 |
**Zenonas Jonušas** (1917 m. vasario 1 d. Gedrimai, Ylakių valsčius – 1986 m. vasario 3 d. Majamis, Floridos valstija) – Lietuvos dirigentas, fagotininkas.

Biografija
----------

Brolis Bronius Jonušas. 1929–1932 m. mokėsi Šiaulių muzikos mokykloje, nuo 1932 m. Kauno konservatorijoje. Instrumentuotės ir dirigavimo privačiai mokėsi pas J. Karnavičių ir B. Dvarioną.

1940 m. Vilniaus filharmonijos simfoninio orkestro pirmasis fagotininkas, vėliau Kauno valstybės teatro operos orkestro muzikantas ir policijos orkestro kapelmeisterio padėjėjas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, buvo Gubeno miesto teatro operetės dirigentas, Rebdorfo lietuvių stovyklos choro vadovas. 1947 m. Kaselio-Matenbergo stovykloje subūrė ansamblį „Lituanika", kurį sudarė pučiamųjų orkestras, džiazo ansamblis, vyrų choras, tautinių šokių grupė. 1950 m. išvyko į Kolumbiją. Buvo Kali konservatorijos simfoninio orkestro dirigentas; dėstė šioje konservatorijoje. 1956 m. persikėlė į Kartageną, Kolumbijos karo laivyno pučiamųjų ir simfoninio orkestro dirigentas, inspektorius, vėliau mokytojavo. Instrumentavo muzikinių kūrinių. 1972 m. persikėlė į JAV, apsigyveno Majamyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Zenonas Jonušas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 721 psl.