recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| ***Vudstokas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Taking Woodstock |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Ang Lee |
| Scenaristas (-ai) | James Schamus |
| Kompozitorius | Danny Elfman |
| Metai | 2009 |
| Žanras | komedija; drama |
| Trukmė | 120 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Focus Features |
| Biudžetas | 30 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 9,9 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Vudstokas** (angl.  *Taking Woodstock*) – 2009 m. JAV sukurtas filmas, pasakojantis apie 1969 m. įvykusio legendinio muzikos festivalio užkulisius.

Juosta debiutavo 2009 m. Kanų kino festivalyje.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Demetri Martin – Eliotas Taichbergas
* Imelda Staunton – Sojna Taichberg
* Henry Goodman – Džeikas Taichbergas
* Liev Schreiber – Vilma
* Jonathan Groof – Maiklas Lengas
* Eugine Levy – Maksas Jasguras
* Emile Hirch – Bilis

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Festivaliui pasibaigus
Interjero dizaino studijas baigęs Eliotas kartu su tėvais gyvena mažame miestelyje Betelyje. Tėvams priklauso motelis, tačiau jame retai kas apsistoja ir šeima skendi skolose. Galiausiai bankas pareikalauja sumokėti skolą iki savaitės galo, kitu atveju grasina iškeldinimu.

Ieškodamas išeities, Eliotas sugalvoja surengti nedidelį festivalį, kuriame pasirodytų hipių teatras ir tam gauna leidimą iš miestelio tarybos. Vis tik, stebėdamas teatro vaidinimą jis supranta, kad šis tikrai nepritrauks žmonių.

Tuo metu pasklinda žinia, kad netoliese esančiame Valkilyje planuotas muzikos festivalis neįvyks dėl vietos bendruomenės pasipriešinimo. Eliotas nusprendžia jiems pasiūlyti perkelti renginį į Betelį.

Atvykę festivalio rengėjai, tarp kurių yra ir buvęs jo mokslo draugas Maiklas Lengas, nesusižavi Elioto tėvams priklausančiu žemės sklypu, tačiau juos sudomina kaimyno Makso laukas. Po derybų Maksas sutinka išnuomoti žemę festivaliui ir prasideda organizaciniai darbai. Elioto tėvų motelis išnuomojamas ir gauti pinigai padengia skolą bankui, jame įsikuria organizatoriai ir užverda darbas. Gyventojai ima priešintis būsimam hipių renginiui, tačiau Eliotas pasinaudoja turimu leidimu iš miesto tarybos rengti festivalį.

Netrukus miestelį užplūsta tūkstančiai žmonių ir tam nepritaikyta teritorija paskelbiama katastrofos vieta. Eliotas turi nuolat padėti tėvams ir niekaip negali pasiklausyti muzikos.

Filmo pabaigoje Eliotas su Lengu susitinka festivalio nusiaubtame lauke, kuriame Maiklas prasitaria planuojantis dar vieną renginį, kuriame koncertuotų „The Rolling Stones"…

Apdovanojimai
-------------

* Kanų kino festivalis – Auksinės palmės šakelės nominacija režisieriui Ang Lee
* World Soundtrack Awards – metų kompozitoriaus nominacija Danny Elfmanui
* GLAAD Media Awards – Metų filmo nominacija
* Casting Society of America – Geriausių aktorių parinkimo nominacija Avy Kaufman
| **Viktoras Vilkutaitis** |
| --- |
| Gimė | 1906 m. spalio 7 d.Gudeliai |
| Mirė | 1983 m. rugpjūčio 21 d. (76 metai)Norheimas |
| Tėvas | Juozas Vilkutaitis – Keturakis |
|  |
| Veikla | karininkas |

**Viktoras Vilkutaitis** (1906 m. spalio 7 d. Gudeliuose – 1983 m. rugpjūčio 21 d. Norheime) – Lietuvos kariuomenės kapitonas.

Biografija
----------

Pradinį mokslą gavo namuose (tėvas – rašytojas Juozas Vilkutaitis – Keturakis pats mokė vaikus). Pirmojo pasaulinio karo metu tėvams pasitraukus į Rusiją, V. Vilkutaitis lankė Kazanės gimnaziją. Sugrįžus šeimai į Lietuvą 1918 m. toliau gimnaziją lankė Marijampolėje, o nuo 1920 m. – Prienuose. Buvo gabus, geras sportininkas, turėjo gražų balsą, giedojo solo bažnyčioje, dainavo mokyklos operetėje, rašė eilėraščius.

Baigęs gimnaziją, vienerius metus studijavo Kauno universiteto Technikos fakultete, po to Prancūzijoje baigė komercinius mokslus. Atlikdamas karinę prievolę, įstojo Karo mokyklą. Ją baigė 1932 m. kavalerijos leitenanto laipsniu. Paskirtas Kaune į DLK Radvilos husarų pulką, pasižymėjo kaip geras jojikas šokant per kliūtis ir dažnai dalyvaudavo viešuose pasirodymuose. Paskirtas į Alytaus kavalerijos pulką, greitai tapo pulko vado adjutantu. 1939 m. pakviestas į generalinio štabo kursus.

Antrasis pasaulinis karas
-------------------------

1940 m. repatrijavo į Vokietiją. 1941 m. stojo savanoriu kaip eilinis į nacistinės Vokietijos kariuomenę ir buvo paskirtas Rytų fronto generalinio štabo vertėju. Vėliau jam buvo sugrąžintas kavalerijos kapitono laipsnis ir jis buvo paskirtas į karo žvalgybos skyrių.

Po 1943 metų katastrofiškų vokiečių pralaimėjimų buvo atsiųstas į Kauną tartis su lietuvių pogrindžio organizacijomis, apmokyti lietuvius partizaninio karo taktikos, sprogdinimo, radijo ryšių palaikymo ir žvalgybos pagrindų. Užmezgė ryšius su Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos dalyviu Ignu Vyliumi, užtikrino jam galimybę laisvai judėti vokiečių okupuotoje teritorijoje ir kirsti Vokietijos sieną, kuri buvo uždaryta specialių leidimų neturintiems piliečiams.

Išeivijoje
----------

Antrajam pasauliniam karui pasibaigus, priėmė sąjungininkų pasiūlymą dirbti pas juos. 1955 m. su šeima išvyko į JAV ir Klyvlende dirbo viename chemijos fabrike. Išėjęs į pensiją, išvyko į Vokietiją.

Nuorodos
--------

1. ↑  „A.Navaitis. Gyveno Lietuvai.". Nuoroda tikrinta 2012 m. spalio 17 d..
2. ↑   Archyvuota kopija 2010-03-23 iš Wayback Machine projekto.
**Šveicarijos civilinio proceso kodeksas** (vok. *Zivilprozessordnung*) - Šveicarijos civilinio proceso teisės šaltinis, civilinio proceso kodeksas.

Istorija
--------

Iki 2010 m. kiekvienas kantonas turėjo nuosavą CPK. Jie išsivystė savarankiškai. Kai kuriuose greta naujų (pvz. Glarus - 2001 m. Valės - 1998 m.) galiojo seni kodeksai (pvz. Bazelio miesto - 1875 m. Berno kantono - 1918 m.). Federaliniu mastu tik 1947 metais buvo priimtas įstatymas dėl federalinio civilinio proceso, tačiau reguliavusio tik federalinių kaip pirmosios ir paskutinės instancijos teismų civiliniuose ginčuose tarp Federacijos ir kantonų ir tarp šių.

1999 m. pradėta vienodinti Šveicarijos civilinio proceso teisę.

2008 m. priimtas galutinis variatnas. 

2011 m. CPK įsigaliojo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Schweizerische Zivilprozessordnung (Zivilprozessordnung, ZPO) vom 19. Dezember 2008, SR 272 Archyvuota kopija 2011-12-03 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Medienmitteilung des Eidgenössischen Justiz- und Polizeidepartements vom 31. März 2010 Archyvuota kopija 2012-07-20 iš Archive.is projekto

Nuorodos
--------

* 26 kantonų CPK[neveikianti nuoroda]
* CPK vienodinimas Archyvuota kopija 2008-11-15 iš Wayback Machine projekto.
| **Juozas Giedraitis (1892)** |
| --- |
| Giedraičiai (giminė) |
| Hipocentauras |
| Hipocentauras |
|  |
| Gimė | 1892 m. balandžio 13 d.Kybartai |
| Mirė | 1967 m. liepos 25 d. (75 metai)Hamiltonas, Kanada |

**Juozas Giedraitis** (1892 m. balandžio 13 d. Kybartai – 1967 m. liepos 25 d. Hamiltonas, Kanada) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas.

Biografija
----------

Kilęs iš kunigaikščių Giedraičių giminės. Ketverius mokėsi Seinų kunigų seminarijoje, iš kurios buvo pašalintas už dalyvavimą lietuviškoje veikloje. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis, Rusijos imperijos kariuomenės štabskapitonas.

1919 m. sausio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. Iš pradžių tarnavo Seinų komendantūroje, 1919 m. kovo mėn. – 1924 m. ir 1927–1929 m. tarnavo daugiausia artilerijos daliniuose. 1919 m. pasižymėjo per nepriklausomybės kovas su Raudonąja armija ties Daugpiliu, 1920 m. kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais prie Suvalkų, Giedraičių mūšio dalyvis. 1921–1924 m. baterijos vadas.

1922 m. spalio mėn. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1927–1929 m. Trečiojo artilerijos pulko vado padėjėjas (pavaduotojas). 1928 m. pulkininkas leitenantas. 1929–1940 m. paeiliui Vilkaviškio, Raseinių, Rokiškio, Šakių apskričių viršininkas.

1940 m. birželio mėn. TSRS okupavus Lietuvą, iš pareigų atleistas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, gyveno Liubeke, 1948 m. persikėlė į Kanadą, apsigyveno Hamiltone. Kanados lietuvių bendruomenės veikėjas.

Įvertinimas
-----------

* 1919 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
* 1920 m. Vyčio kryžiaus 4 laipsnio ordinas
* 1929 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1938 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Tamašauskas. *Juozas Giedraitis (1892)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 638 psl.
| ***Ridikas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Riddick |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | David Twohy |
| Prodiuseris (-iai) | Vin DieselTed FieldSamantha Vincent |
| Scenaristas (-ai) | David Twohy |
| Kompozitorius | Graeme Revell |
| Vaidina | Vin DieselJordi MollàMatt NableKatee SackhoffDave BatistaBokeem WoodbineRaoul TrujilloKarl Urban |
| Metai | 2013 |
| Žanras | Mokslinė fantastika |
| Trukmė | 118 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Universal PicturesEntertainment One |
| Biudžetas | 38 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 98,3 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Ridikas** (angl. *Riddick*) – 2013 m. britų ir amerikiečių mokslinės fantastikos filmas; trečioji serijos „Ridiko kronikos" dalis. Filmą režisavo David Twohy, kuris prieš tai režisavo ankstesniąsias dalis – „Visiška tamsa" ir „Ridiko kronikos". Pagrindinį vaidmenį atliko Vin Diesel, kuris dar taip pat užsiėmė prodiuserio pareigomis.

Metacritic.com svetainės kritikų filmo apžvalgų įvertinimų vidurkis − 49 balai iš 100.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Ridikas, liūdnai pagarsėjęs, pavojingas, ištrūkęs kalinys tapo karių nekromongerių laivyno vadu (filmo „Ridiko kronikos" pabaiga). Jis trokšta surasti savo gimtąją planetą Furiją. Tik komandoras Vako žino šios planetos vietą. Ridikas sutaria, kad jis užleis Vako vado postą, jei šis jam parodys kelią į gimtąją planetą. Užuot nusiuntęs Ridiką į Furiją Vako pasiunčia jį į nežinomo vardo planetą, o lydintiems nekromongeriams liepia Ridiką nužudyti. Ridikas pergudrauja savo palydovus ir išsigelbsti. Nekromongerių laivas išskrieja ir Ridikas lieka vienišas nežinomoje planetoje. Jis vis dar ieškomas kiekvieno galaktikos premijų medžiotojo. Netrukus jis atsiduria kovoje dėl išlikimo su ateiviais plėšrūnais, daug pavojingesniais už bet kokį jo sutiktą žmogų.

Įveikęs plėšrūnus ir vieną jų prisijaukinęs Ridikas praeina kalnų tarpekliu ir aptinka apleistą stovyklą. Vienintelis būdas ištrūkti iš planetos yra pasiųsti avarinį pranešimą, kuris pritrauktų premijas medžiojančių samdinių laivus, dažnai užklystančius į šią planetą. Po Ridiko išsiųsto signalo į planetą atskrieja du laivai. Viename jų – būrys pavojingų samdinių, kito kapitonas vaikosi Ridiką dėl asmeninių priežasčių. Senkant laikui iki pražūtingos audros užklupimo, Ridiką medžiojantys samdiniai nė neketina trauktis be jo galvos, kaip trofėjo…

Išnašos
-------

1. 1 2  „Riddick (2013)". Box Office Mojo. Nuoroda tikrinta 2016-09-12.
2. ↑  metacritic.com
| Raudonoji Jūraالبحر الأحمر‎‎ |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Sudano vėliava Sudanas |
| **Administracinis centras** | Port Sudanas |
| **Rajonų skaičius** | 4 |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 1 482 100 |
| **Plotas** | 218 887 km² |
| **Tankumas** (2018) | 7 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | SD-RS |

**Raudonosios Jūros vilajetas** (arab. ولاية البحر الأحمر = *Vilayat Al Baḥr al Aḥmar*) – Sudano vilajetas. Yra šalies šiaurės rytuose, Šiaurės regione, Raudonosios jūros pakrantėje. Administracinis centras – Port Sudanas.

Geografija
----------

Vilajetas ribojasi su Egiptu šiaurėje, su Eritrėja pietuose. Juridiškai vilajetui priklauso Halaibo trikampis (ir Sijalo salos), kurį iš tikro kontroliuoja Egiptas. Didžiąją dalį paviršiaus užima Nubijos dykuma.

Gyventojai
----------

Teritorijoje gyvena daugiausia bedžų gentys. Svarbiausi miestai: Port Sudanas, Suakinas.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Vilajetas padalintas į 4 rajonus:

* Halaibo rajonas
* Port Sudano rajonas
* Sinkato rajonas
* Tokaro rajonas

Šaltiniai
---------

1. ↑  SUDAN, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Sudano vilajetai** |  |
| Baltasis Nilas | Chartumas | Džezira | Kadarifas | Kasala | Nilo Upė | Pietų Darfūras | Pietų Kordofanas | Raudonoji Jūra | Rytų Darfūras | Sanaras | Šiaurė | Šiaurės Darfūras | Šiaurės Kordofanas | Vakarų Darfūras | Vidurio Darfūras | Žydrasis Nilas |
| **Yitzhak Arad** |
| --- |
|  |
| Yitzhak Arad |
| Gimė | 1926 m. lapkričio 11 d.Švenčionys, Antroji Lenkijos Respublika |
| Mirė | 2021 m. gegužės 6 d. (94 metai) |
|  |
| Veikla | Istorikas, karininkas |

**Ichakas Aradas** (1926 m. lapkričio 11 d. Švenčionyse, Antrojoje Lenkijos Respublikoje – 2021 m. gegužės 6 d.) – žydų istorikas, Izraelio karininkas, sovietinis partizanas.

Biografija
----------

Gimė 1926 m. lapkričio 11 d. Švenčionyse kaip Ichakas Rudnickis. Jaunystėje priklausė vietos sionistų judėjimui *Ha-No’ar ha-Tsiyyoni*. Naciams okupavus Lietuvą buvo išvežtas į Vilniaus getą, kur 1942–1944 m. dalyvavo pogrindinėje rezistentinėje veikloje. 1943 m. vasarį pabėgo iš geto ir prisijungė prie sovietinių partizanų veikusių Naročiaus apylinkėse. Kartu su sovietiniais partizanais ir NKVD dalyvavo Tigro rinktinės sunaikinime. Savo 1979 m. išleistoje knygoje *Partizanas* I. Aradas aprašo 1944 m. vykdytą reidą į Girdėnų kaimą. Autorius teigė, jog neva kaimo gyventojai ginklais aprūpino nacistus ir patys ugnimi pasitiko į kaimą atvykstančius partizanus. Todėl komunistiniai partizanai esą nusprendė sudeginti kaimą. 1945 m. gruodį slapčia išvyko į Palestiną. Tarnavo Izraelio ginkluotosiose pajėgose, turėjo brigados generolo laipsnį, 1972 m. išėjo į pensiją. 1972–1993 m. buvo Jad Vašem Holokausto istorijos muziejaus vadovas.

2007 m. birželį Lietuvos teisėsaugininkai paprašė Izraelio galimybės apklausti I. Aradą dėl jo galimai įvykdytų karo nusikaltimų. Izraelis uždraudė I. Aradui duoti parodymus. 2008 m. rugsėjį byla nutraukta dėl įrodymų trūkumo.

Savo knygoje jis daugelyje vietų aprašė komunistų nusikaltimus prieš lietuvius ir lenkus, kuriuose pats dalyvavo.

Darbai
------

* *The partisan : from the Valley of Death to Mount Zion* (1979)
* *Ghetto in flames : the struggle and destruction of the Jews in Vilna in the Holocaust* (1980)
* *Belzec, Sobibor, Treblinka : the Operation Reinhard death camps* (1987)
* *In the Shadow of the Red Banner* (2010), Gefen Publishing House.
* *Documents on the Holocaust: selected sources on the destruction of the Jews of Germany and Austria, Poland, and the Soviet Union* (1982)
* *The Einsatzgruppen reports: selections from the dispatches of the Nazi Death Squads’ campaign against the Jews July 1941-January 1943* (1989)
* *Pictorial History of the Holocaust* (1990)
* *Ponary diary, 1941-1943 : a bystander’s account of a mass murder* (2005)

Nuorodos
--------

* Yitzhak Arad: Lithuania wants to grill top Israeli historian over war crimes
* Lithuania drops war crimes probe of Israeli historian Archyvuota kopija 2014-03-26 iš Wayback Machine projekto.
* An Interview with Yitzhak Arad From Voices from the Holocaust
* Part of the pre-trial investigation in respect of crimes committed by the Soviet partisan squad during the WWII and related to Yizthak Arad was closed Archyvuota kopija 2012-09-15 iš Archive.is projekto
* Lithuanian-Israeli row brewing over WW2 killings

Šaltiniai
---------

1. ↑  Скончался бывший директор музея "Яд ва-Шем" Ицхак Арад
2. ↑  Lietuvos prokuratūra susidomėjo žydais
3. ↑
| ***Koketės*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Sweetest Thing |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Roger Kumble |
| Scenaristas (-ai) | Nancy Pimental |
| Vaidina | Cameron DiazChristina ApplegateSelma Blair |
| Metai | 2002 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 43 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 68,6 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Koketės** (angl.  *The Sweetest Thing*) – 2002 m. JAV sukurta romantinė komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Cameron Diaz – Kristina
* Christina Applegate – Kortnė
* Selma Blair – Džeinė
* Thomas Jane – Peteris
* Frank Grillo – Endis
* Jason Bateman – Rodžeris

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kristina, Kortnė ir Džeinė – trys geriausios draugės, kartu leidžiančios laiką, besilinksminančios bei nesiskundžiančios vaikinų dėmesiu. Nerūpestingas gyvenimas tęsiasi kol kartą Kristina trumpai pabendrauja su mielu vaikinu. Niekaip negalėdama jo pamiršti, ji nusprendžia nusižengti savo principams ir pakviečia drauges į kelionę jo ieškoti...
| ***Išeities kodas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Source Code |
| Kilmės šalis |  Kanada JAV |
| Režisierius | Duncan Jones |
| Scenaristas (-ai) | Ben Ripley |
| Vaidina | Jake GyllenhaalMichelle Monaghan |
| Metai | 2011 |
| Žanras | fantastinė drama |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 32 mln. dolerių |
| Pajamos | 147,3 mln. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Išeities kodas** (angl. *Source Code*) – 2011 m. sukurtas mokslinės fantastikos filmas, režisuotas Duncan Jones.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Armijos kapitonas Kolteris Styvensas žuvo operacijos Afganistane metu, tačiau jo smegenys, palaikomos specialios įrangos, funkcionuoja toliau. Pats to nenorėdamas, jis tampa operacijos „Išeities kodas" dalimi: neseniai buvo įvykdytas teroro išpuolis ir susprogdintas traukinys. Kolteris perkeliamas į vieno žuvusiųjų kūną tam, kad rastų sprogmenį padėjusį asmenį ir tokiu būdu padėtų išvengti kito išpuolio. Deja, mirusio žmogaus smegenys išlaiko atmintyje tik paskutines 8 minutes, todėl Kolteriui tenka vėl ir vėl grįžti į tą patį laiką ir išgyventi mirtį, kad rastų teroristą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jake Gyllenhaal – kapitonas Kolteris Styvensas
* Michelle Monaghan – Kristina Voren
* Vera Farmiga – kapitonė Kolina Gudvin
* Jeffrey Wright – daktaras Rutledžas
* Michael Arden – Derekas Frostas
* Russell Peters – Maksas Denofas

Išnašos
-------

1. 1 2  „Source Code (2011)". *Box Office Mojo*. Nuoroda tikrinta 2021-05-07.
| ***Greitas ir negyvas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Quick nd the Dead |
| Kilmės šalis |  JAV Japonija |
| Režisierius | Sam Raimi |
| Scenaristas (-ai) | Simon Moore |
| Vaidina | Sharon StoneGene HackmanRussell CroweLeonardo DiCaprio |
| Metai | 1995 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 107 min. |
| Kalba | anglų ir ispanų |
| Biudžetas | 35 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 18,6 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Greitas ir negyvas** (angl.  *The Quick and the Dead*) – 1995 m. JAV sukurtas vesternas, kuriame vaidmenis sukūrė žymūs aktoriai Sharon Stone ir Gene Hackman bei pradedantys populiarėti Russell Crowe ir Leonardo DiCaprio. Sharon Stone buvo ir viena iš juostos prodiuserių.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džonas Herodas, įtakingas vieno Laukinių Vakarų miesto žmogus, banditas ir nepralenkiamas šaulys, organizuoja geriausių šalies šaulių turnyrą, kurio prizas – 123 tūkstančiai dolerių. Turnyro taisyklės – atskirų šaulių dvikovos, kurias laimi tas, kuris lieka stovėti ant kojų. Dalyvauti turnyre susirenka patys įvairiausi šauliai, tarp kurių ir pats Herodas, jo nesantuokinis sūnus, vadinamas Vaikiu, paslaptinga moteris Elen, praminta „Ledi" ir buvęs Herodo kompanionas, dabar tapęs dvasininku, Kortas. Tiesa, pastarasis nenori dalyvauti turnyre, tačiau galiausiai priverčiamas.

16 šaulių pradeda varžybas. Netrukus Herodas nutaria pakeisti sąlygas, pareikšdamas, kad kovos turi vykti iki mirties. Galiausiai lieka 2 poros: Herodas sus Vaikiu ir Kortas su Elen. Herodas bando įkalbėti sūnų pasitraukti, tačiau jam nepavyksta, tuo tarpu Elen ir Kortas, abu turintys senų sąskaitų su Herodu, priversti susikauti tarpusavyje...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sharon Stone – Elen („Ledi")
* Gene Hackman – Džonas Herodas
* Russell Crowe – Kortas
* Leonardo DiCaprio – Vaikis (Herodo sūnus)
* Tobin Bell – Dogas Kelis
* Lance Henricksen – Tūzas Hanlonas
* Roberts Blossom – Dokas Volesas
* Kevin Conway – Judžinas Dredas

Apdovanojimai
-------------

Saturno apdovanojimas (nominacija) – geriausiai aktorei Sharon Stone.

Šaltiniai
---------

1. ↑  John Kenneth Muir (2004). *The Unseen Force: The Films of Sam Raimi*. New York City: Applause: Theatre & Cinema Books. pp. 180–189. ISBN 1-55783-607-8.  Nežinomas parametras `|url-access=` ignored (pagalba)
2. ↑  „The Quick and the Dead". *Box Office Mojo*. Nuoroda tikrinta 2011-04-10.
**Bronius Uogintas** (1946 m. balandžio 2 d. Vilnius – 2013 m. vasario 19 d. Vilnius, palaidotas Antakalnio kapinėse) – Lietuvos dailininkas, tapytojas, restauratorius.

Biografija
----------

Gimė 1946 m. balandžio 2 d. dailininkų Broniaus Uoginto ir Bronės Mingilaitės-Uogintienės šeimoje Vilniuje. 1971 m. baigė Lietuvos dailės institutą (studijavo pas Sofiją Veiverytę). Stažavosi Rusijoje, Lenkijoje, Čekijoje.

Nuo studijų Lietuvos dailės institute baigimo aktyviai dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje, yra surengęs individualių kūrybos parodų Lietuvoje, Japonijoje, Vokietijoje.

Nuo 1971 m. dešimtmetį skyrė unikalių senųjų freskų restauravimui. Kauno katedros rytiniame fasade restauravo „Šventąją Trejybę", Vilniaus Šv. Jonų bažnyčioje Piaseckų koplyčios freską. Taip pat restauravo Pažaislio vienuolyno ir Vilniaus universiteto kiemo freskas, A. Rubliovo freskas Švč. Dievo Motinos Užmigimo sobore Vladimire (Rusija).

Kūryba
------

Nutapė daug Vilniaus miesto vaizdų (Vilniaus alumnatas 1972, Kiemas su medžiais 1973, Žiema Vilniuje 1996), Žemaitijos bažnyčių, kaimo peizažų, taip pat portretų (K. Palioko, 1974, I. Piekuro, 1984, kitų iškilių Lietuvos menininkų). Ankstyvieji paveikslai fragmentiški, vėlesni – apibendrintų monumentalių formų, ryškių spalvų. Paskutiniais savo gyvenimo metais sukūrė daug spalvingų peizažų, natiurmortų. Sukūrė scenovaizdžių teatro spektakliams.

Kūrinių turi Lietuvos nacionalinis dailės muziejus, Nacionalinis M. K. Čiurlionio dailės muziejus, Tretjakovo galerija Maskvoje. Nemažai Broniaus Uoginto kūrinių yra privačiose Lietuvos ir užsienio meno kolekcijose.
| **Marytė Bižytė** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. balandžio 17 d.Radvilonys, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Mirė | 1959 m. rugpjūčio 11 d. (23 metai)Rudnas, Kazachstano vėliava Kazachijos TSR |

Vaizdas:Marytė Bižytė, Rudny.pngPaminklas M. Bižytei Rudne
**Marytė Bižytė** (rus. *Маритe Бижите*; 1936 m. balandžio 17 d. Radvilonyse, Veisiejų valsčius – 1959 m. rugpjūčio 11 d. Rudne, Kazachijos TSR) – lietuvių kilmės didvyrė Kazachstane, neeiliniu poelgiu savo gyvybės sąskaita išgelbėjusi dvi mažametes mergaites.

Biografija
----------

M. Bižytė gimė batsiuvio Juozo Bižio šeimoje. Turėjo jaunesnių brolių. 1946 m. tragiškai žuvo jos motina, netrukus dėl ligos tėvui buvo amputuota koja. Šeimai sunkiai verčiantis, jai teko palikti Veisiejų mokyklą. Pradėjo dirbti valgyklos virtuvėje, statybose, toliau mokėsi vakarinėje mokykloje. Viena augino gimusią dukrą Vidą.

1959 m. gegužę išvyko iš Lietuvos, antrus metus pradėjusią dukrą palikusi gimtinėje laikinai globai. Ji patraukė uždarbiauti į Kazachstaną, į besikuriančio miesto Rudno statybas. Čia, prie naujo geležies rūdos perdirbimo kombinato pradėtame statyti mieste, rinkosi darbininkai iš visos SSRS. Ji įsidarbino „Sokolovrudstroj" valdyboje, kur dirbo krovike. Daugiausia tekdavo iškrauti plytas iš geležinkelio vagonų. Tų pačių metų rugpjūčio 10 d. pasibaigus sunkiai darbo dienai, ėjo namo į savo bendrabutį. Pakeliui gatvėje pamatė dvi trejų ar ketverių metų mergaites ir atriedantį iš už kampo savivartį sunkvežimį, kuris pasuko tiesiai ant mažamečių. Ji puolė prie mergaičių, paskutinę akimirką sugebėjusi išstumti jas iš po ratų. Tačiau ji pati nukentėjo nuo automobilio ir buvo mirtinai sužeista, o po dienos, rugpjūčio 11 d. mirė.

Didelė Rudno gyventojų dalis merginą palydėjo į paskutinę kelionę. 1959 m. rugpjūčio 16 d. miesto laikraštyje „Znamia Oktiabria" bendradarbiai rašė: „Marytė Bižytė didvyriškai mirė, paaukojusi savo gyvenimą dėl vaikų. Jaunosios herojės atminimas išliks amžinai mūsų širdyse". Buvo palaidota vietos kapinėse.

Įamžinimas
----------

Kazachstane, Rudne yra M. Bižytės gatvė, miesto skvere 1968 m. pastatytas jai skirtas paminklas. Veisiejuose nuo 2010 m. yra jos vardo gatvė, 2021 m. pastatytas koplytstulpis. Gimtoji sodyba Radvilonių kaime neišlikusi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazachstane stovi paminklas didvyrei iš Lietuvos: išgelbėjusi du vaikus, tragiškai žuvo pati Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.
2. 1 2 3  Рудненская централизованная библиотечная система. Ради жизни детей Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Tauras (reikšmės).*
Masyvūs akmens mūro taurai su lytlaužomis (Kaniūkų tiltas, Alytaus raj.)
**Tauras** – tarpinė atrama tilto, hidrotechninio statinio (užtvankos, vandens ėmyklos) konstrukcijoje. Didesnio tilto bendras ilgis yra padalintas į keletą atskirų tarpatramių, kurių perdangos remiasi į tarpines atramas – taurus. Statinį su krantu, greta esančiu kelio pylimu jungia kraštinė atrama – ramtas.

Aptakios formos taurai (Paryžius)
Taurų konstrukciją sudaro antžeminė dalis (viršvandeninė ir povandeninė) ir požeminė dalis – pamatas. Dažniausiai statomi pelkėtuose ar užliejamuose pakrančių dirvožemiuose ir upių vagose su silpnais gruntais. Jų pamatai paprastai būna smarkiai įgilinti, įrengiami panaudojant nuleidžiamuosius šulinius arba kesonus, po pamato pagrindu į gruntą sukalant polius.

Taurų statyboje naudojamas betonas, gelžbetonis, akmenų mūras, rečiau – mediena (laikinuose tiltuose, vietinės reikšmės keliuose). Būna aptakios formos – cilindro, nupjauto kūgio, stačiakampio gretasienio su pusapvaliais galais pavidalo. Kad taurų upėje neardytų ledonešis, įtaisomos lytlaužos, kurios dažniausiai būna vienoje atramos pusėje, nukreiptoje prieš srovę. Ledo sangrūdas ardanti briauna sustiprinama apsauginių medžiagų sluoksniu, atskirais akmenimis. Taurai būna liaunos, masyvios arba mišrios konstrukcijos.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tauras (tiltas)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. 1 2  *Tauras (tiltas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
2. ↑  Быки мостов // Большая советская энциклопедия : в 66 т. (65 т. и 1 доп.) / гл. ред. О. Ю. Шмидт. — М. : Советская энциклопедия, 1927. — Т. VIII. — Стб. 323—324.
|  |
| --- |
| Columbia Business School |
|  |
| Įkurtas | 1916 metais |
| Tipas | Privatus |
| Vieta | Niujorkas, JAV |
| Svetainė | gsb.columbia.edu |

**Kolumbijos verslo mokykla** (angl. *Columbia Business School*) – Kolumbijos universiteto verslo mokykla. Šis universitetas siūlo verslo vadybos magistro (angl.  *Master of Business Administration, MBA*) ir doktorontūros (angl. *Doctor of Business Administration, DBA)* studijų programas.

Reputacija
----------

2011 m. ši mokykla išrinkta, kaip septinta geriausia pasaulyje, vertinant MBA studijų programą. Kolumbijos universiteto gerbėjai pabrėžia jo absolventų finansų srities žinias ir konkurencinį veržlumą. Be to, Kolumbijos verslo mokykla turi glaudžių ryšių su Volstrytu.

Remiantis žurnalo „Forbes" duomenimis, maždaug 90 % milijardierių, užsidirbusių MBA laipsnį ir paskui suklestėjusių iš finansų verslo, yra baigę vieną iš trijų Gebenės lygos mokyklų: Vartono verslo mokyklą, Kolumbijos verslo mokyklą arba Harvardą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Financial Times – Global MBA Rankings 2011 Archyvuota kopija 2011-12-08 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Versus – Geriausios verslo mokyklos Archyvuota kopija 2010-09-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Forbes: Billionaire Clusters.
**Ramūnas Tilvikas** (1946 m. spalio 25 d. Upynos k. Šilalės r.), choro ir orkestro dirigentas, pedagogas.

Biografija
----------

Pirmąsias muzikos žinias gavo iš senelio vargonininko Antano Tilviko ir tėvo, muzikos mokytojo, Vytauto Tilviko. Mokydamasis Stulgių septynmetėje mokykloje akordeonu grojo tėvo vadovaujamame orkestrėlyje ir kaimo kapeloje. 1959–1964 Šiaulių muzikos mokykloje mokėsi groti birbyne (dėst. P. Juodelė ir J. Pipiras) bei choro dirigavimo (dėst. O. Biržytė ir V. Žvirblis). Mokydamasis grojo estradiniuose ansambliuose, vadovavo vokaliniams ansambliams, buvo „Elnio" fabriko vyrų choro chormeisteris. 1964–1970 choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. H. Perelšteino klasė). Studijuodamas dirbo Mokytojų namų berniukų choro „Ąžuoliukas" chormeisteriu, konservatorijos ir mokytojų namų koncertmeisteriu, vadovavo vokaliniams ansambliams, akompanavo chorams ir vokaliniams ansambliams.

Nuo 1970 Kauno valstybinio muzikinio teatro chormeisteris, nuo 1972 vyr. chormeisteris ir dirigentų asistentas, dirigavo operečių spektaklius, buvo J. Gruodžio aukštesniosios muzikos mokyklos sceninio parengimo dėstytojas ir koncertmeisteris. 1974 tobulinosi chormeisterių kvalifikacijos kursuose Maskvos Didžiajame teatre (vadovas vyr. chormeisteris prof. A. Ribnovas), 1980–1981 stažavo Vokietijoje – Berlyne, Dresdene, Weimare ir Leipzige, gilinosi į chorinį, operinį ir simfoninį dirigavimą (vadovai prof. R. Reuteris, R. Renteris, K. Masuras, J. Wilertas, O. Kochas), dalyvavo tarptautiniame dirigentų seminare Weimare.

1975–1980 Kauno mėsos kombinato vyrų choro vadovas – surengė koncertų, konkursuose pelnė prizinių vietų. 1975–1977 Kauno politechnikos instituto vyrų choro chormeisteris, 1978–1979 Kauno „Inkaro" kombinato dainų ir šokių liaudies ansamblio meno vadovas ir dirigentas. 1978–1985 Kauno šokių ansamblio „Rasa" vokalinės grupės vadovas. Ansamblis – daugelio respublikinių konkursų laureatas, koncertavo Rusijoje, Portugalijoje, Vokietijoje, Lenkijoje ir kitur. Keletą metų vadovavo Kauno mokytojų namų moterų vokaliniam ansambliui. 1983–1984 Kauno politechnikos instituto mišriojo choro „Jaunystė" meno vadovas ir dirigentas, surengė išvyką į Šiaurės ir Pietų Vietnamą, parengė Baltijos respublikų studentų dainų šventei „Gaudeamus-84" Taline. 1985–1991 Lietuvos operos ir baleto teatro chormeisteris: gastroliavo Maskvoje ir Varšuvoje.

1991–2016 m. Kauno muzikinio teatro vyr. chormeisteris ir dirigentas, dirigavo operečių ir operų spektaklius, parengė 70 įvairių muzikinių veikalų chorines scenas.

R. Tilvikas – 1975 respublikinės dainų šventės konsultantas Lazdijų rajonui, Kauno miesto dainų švenčių dirigentas, chorvedžių tarybos narys, meno mėgėjų įvairių kolektyvų apžiūrų ir chorų konkursų žiuri narys.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| ***Policija laikosi įstatymų*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La polizia incrimina la legge assolve |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Enzo G. Castellari |
| Scenaristas (-ai) | Maurizio Amatitito CarpiEnzo G. CastellariVincenzo ManninoLeonardo Martin |
| Metai | 1973 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų |
| Pajamos | 1,825 mlrd. Italijos lirų |
| **IMDb įrašas** |

**Policija laikosi įstatymų** (it.  *La polizia incrimina la legge assolve*) – 1973 m. sukurtas kriminalinis filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko italų aktorius Franco Nero.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Policijos vicekomisaras Belis po ilgų gaudynių sulaiko libanietį narkotikų platintoją, tačiau pastarasis netrukus žūna susprogdintas kartu su policijos automobiliu. Belis susitinka su Kafero, senamadišku gangsteriu, didžiąją laiko dalį praleidžiančiu savo sode, kuris patvirtina nuogąstavimus, jog tarp miesto nusikaltėlių grupuočių atsirado naujas žaidėjas. Kafero pats mėgina imtis globoti „naujokus", tačiau paaiškėja, kad šie ir taip pakankamai stiprūs ir netgi perviliojo į savo pusę jo paties patikėtinį Riko.

Tiriant bylą, žūsta komisaras Skavino ir Belis užima jo vietą. Jam greitai pavyksta rasti žudiką, tačiau prasidėjęs gaujų karas atneša vis daugiau aukų, tarp jų – ir paties Belio artimuosius...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Franco Nero – vicekomisaras Belis
* James Whitmore – komisaras Aldo Skavino
* Fernando Rey – Kafero
* Delia Boccardo – Mirela
* Duilio Del Prete – Umberto Griva
* Silvano Tranquili – Franko Griva
* Ely Galleani – Čika
* Daniel Martin – Riko
* Carla Mancini

Šaltiniai
---------

1. ↑  Curti, Roberto (2013). *Italian Crime Filmography, 1968-1980*. McFarland. ISBN 978-0786469765.
| **Albinas Sirvydis** |
| --- |
| Gimė | 1949 m. rugsėjo 7 d.Pažiegė, Dusetų valsčius |
| Mirė | 2021 m. sausio 26 d. (71 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Elvyra |
|  |
| Veikla | teisininkas, teisėjas |
|  |
| Alma mater | 1973 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas |

**Albinas Sirvydis** (1949 m. rugsėjo 7 d. Pažiegėje, Dusetų valsčiuje – 2021 m. sausio 26 d.) – Lietuvos teisininkas, teisėjas.

Biografija
----------

1967–1968 m. studijavo Kauno politechnikos institute.
1968–1973 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete.

1973–1975 m. atliko karinę tarnybą. 1975–1982 m. – Akmenės rajono teismo stažuotojas. Nuo 1976 m. Akmenės rajono apylinkės teismo teisėjas, nuo 1982 m. teismo pirmininkas. 1985–1994 m. – Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas, 1995–1999 m. – Vilniaus apygardos teismo pirmininkas.

Nuo 1999 m. rugsėjo mėn. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas..

Nuo 2002 m. birželio mėn. buvo Teisėjų garbės teismo pirmininkas.

Buvo vedęs. Žmona Elvyra (g. 1952 m.).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  CV Archyvuota kopija 2012-07-23 iš Archive.is projekto
2. ↑  Netekome pirmojo Vilniaus apygardos teismo pirmininko Albino Sirvydžio. vat.teismas.lt. 2021-01-27. Nuoroda tikrinta 2021-11-18.
3. ↑  LAT informacija Archyvuota kopija 2021-07-13 iš Wayback Machine projekto. (Albinas Sirvydis)
| ***Ex Machina*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Ex Machina |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė |
| Režisierius | Alex Garland |
| Scenaristas (-ai) | Alex Garland |
| Metai | 2015 |
| Žanras | fantastinis |
| Trukmė | 108 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 15 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 35,7 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Ex Machina** – 2015 m. sukurtas mokslinės fantastikos filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Domhnall Gleeson – Kalebas
* Corey Johnson – Džėjus
* Alicia Vikander – Eiva
* Oscar Isaac – Natanas
* Sonoya Mizuno – Kijoko

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jaunas kompiuterių genijus, programuotojas Kalebas dirba vienoje didžiausių interneto kompanijų pasaulyje. Kartą vaikinas laimi konkursą, kurio pagrindinis prizas – galimybė savaitę praleisti su kompanijos įkūrėju ir vadovu Natanu. Šio namai kalnuose, toli nuo žmonių, kartu yra ir jo mokslinių eksperimentų vieta. Degantis smalsumu Kalebas jau pirmąją dieną sužino, kad Natanas dirba prie unikalaus projekto: dirbtinio intelekto roboto. Vaikinas dar labiau apstulbsta, kuomet pamato patį robotą: nuostabaus grožio merginą, vardu Eiva. 

Savaitė šiuose namuose, roboto testavimas ir bendravimas, kuomet užsimiršti, kad prieš tave mašina, o ne gyvas žmogus, sujaukia nusistovėjusį požiūrį į pasaulį ir negrįžtamai pakeičia Kalebo ir Natano gyvenimus...

Apdovanojimai
-------------

* Empire apdovanojimas (nominacija) – geriausia aktorė (A. Vikander)
* Gerardmer filmų festivalis – žiuri prizas
M. Xiwen
**Mėjus Sivenas** (kin. 梅希文, pinyin: *Méi Xīwén*; g. 1982 m. spalio 8 d.) – Kinijos profesionalus snukerio žaidėjas. Jis yra buvęs 55 pasaulio numeris ir dviejų reitinginių turnyrų ketvirtfinalio dalyvis. Mėjus pradėjo savo karjerą 2009 m. bet po prasto sezono iškrito iš pagrindinio turo. Vėl tapti profesionalu jam pavyko tik 2016 m.

Pirmą karjeros ketvirtfinalį Kinijos čempionate Mėjus pasiekė 2017 m. Įsimintiniausią karjeros pergalę jis iškovojo 2019 m. „English Open" turnyre, kai aštuntfinalyje rezultatu 4-3 netikėtai palaužė Ronnie O'Sullivan. Po to ketvirtfinalyje Mėjus susitiko su Marku Selbiu ir pirmavo 3-0, bet Selbis įjungė aukštesnę pavarą ir laimėjo varžybas 5-3. Tai buvo pirmas Mėjaus karjeros reitinginis ketvirtfinalis, jam būnant 37 metų amžiaus. Turi 31 šimtinę seriją, o didžiausias breikas yra 140. Prasidėjus COVID-19 pandemijai išvyko į Kiniją ir nuo to laiko nežaidė.

Išnašos
-------

1. ↑  „Mei Xiwen 2010/2011". Snooker.org. Nuoroda tikrinta 27 September 2016.
2. ↑  „Tour Players 2016/2017" (PDF). World Snooker. Nuoroda tikrinta 27 September 2016.
3. ↑  „Snooker news – Ronnie O'Sullivan stunned by Mei Xiwen at English Open". *Eurosport*. 17 October 2019. Suarchyvuotas originalas 17 October 2019. Nuoroda tikrinta 13 April 2021.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
4. ↑  Mann, Richard (18 October 2019). „English Open quarter-final results: Mark Selby defeats Mei Xi Wen 5–3 while David Gilbert beats Ricky Walden 5–4". *Sporting Life*. UK. Suarchyvuotas originalas 13 April 2021. Nuoroda tikrinta 13 April 2021.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
5. ↑  Ivan (2020-10-21). „Mei And Zhang Ponder Future". *World Snooker* (anglų). Suarchyvuotas originalas 2022-11-16. Nuoroda tikrinta 2022-11-16.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
| **Igoris Jasulovičius** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Игорь Николаевич Ясулович |
| Visas vardas | Игорь Николаевич Ясулович |
| Gimė | 1941 m. rugsėjo 24 d.Reinsfeldas, Kuibyševo sritis, Rusijos TFSR, TSRS |
| Mirė | 2023 m. rugpjūčio 19 d. (81 metai) |
| Tautybė | rusas |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius |

**Igoris Nikolajevičius Jasulovičius** (rus. *Игорь Николаевич Ясулович*; 1941 m. rugsėjo 24 d. – 2023 m. rugpjūčio 19 d.) – Rusijos teatro ir kino aktorius, režisierius, pedagogas.

Biografija
----------

Gimė Reinsfeldo (dabar Zalesjė) kaime Kuibyševo srities Koškinskio rajone. 1962 m. baigė aktoriaus kursus, o 1974 m. – Gerasimovo kinematografijos instituto režisūros skyrių.

Nuo 1962 m. buvo eksperimentinio teatro-studijos pantomimos aktorius, 1964–1994 m. – kino aktorius teatro studijos, 1994 m. – Maskvos jaunimo teatro aktorius.

Debiutinis pasirodymas buvo filme „Kelyje" (1961 m.), nors ir liko neįvertintas. Vėlesniais metais tapo režisieriumi, tačiau vaidindavo epizoduose. Filmavosi net būdamas garbingo amžiaus, 2021 m. pasirodžiusiose juostose.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Умер народный артист России Игорь Ясулович". *Российская газета*. 2023-08-19. Nuoroda tikrinta 2023-08-19.  Nežinomas parametras `|lang=` ignored (pagalba)
2. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* kinopoisk.ru
* kino-teatr.ru
| Akdžužtasأكجوجت‎‎ |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

AkdžužtasAkdžužtas

19°45′0″ š. pl. 14°23′0″ v. ilg.﻿ / ﻿19.75000°š. pl. 14.38333°r. ilg.﻿ / 19.75000; 14.38333﻿ (Akdžužtas)Koordinatės: 19°45′0″ š. pl. 14°23′0″ v. ilg.﻿ / ﻿19.75000°š. pl. 14.38333°r. ilg.﻿ / 19.75000; 14.38333﻿ (Akdžužtas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Mauritanijos vėliava Mauritanija |
| **Regionas** | Inširio vilaja |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 10 113  |
| **Altitudė** | 141 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Akdžužtas |

**Akdžužtas** (arab. أكجوجت‎‎‎ = *Akǧauǧat*, pranc. *Akjoujt*) – miestas vakarų Mauritanijoje, 256 km į šiaurės rytus nuo Nuakšoto. Inširio vilajos centras. Pro miestą eina Nuakšoto–Ataro–Zuerato kelias.

Istorija
--------

Prancūzų valdymo metais gyvenvietė vadinta ***Fort Repu*** (pranc. *Fort Repoux*), kapitono Henri Repoux garbei. Buvo kasama vario rūda, bet 1978 m. gavyba nutraukta.

Akdžužte gimė Mauritanijos prezidentas Mohamedas Uldas Abdelazizas.

Plytų gamyba

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
| **Povilas Malakauskas** |
| --- |
| Gimė | 1955 m. spalio 27 d. |
|  |
| Veikla | nuo 2007 m. birželio 12 d. VSD generalinis direktorius, buvęs Krašto apsaugos ministerijos darbuotojas |
| Partija | Tėvynės sąjunga (1998–2004 m.) |
|  |
| Alma mater | 1978 m. Vilniaus univeritetas |

**Povilas Malakauskas** (g. 1955 m. spalio 27 d.) – buvęs VSD generalinis direktorius, Krašto apsaugos ministerijos darbuotojas.

Biografija
----------

1973 m. baigė Vilniaus 34-ąją vidurinę mokyklą, 1978 m. – Vilniaus univeriteto Fizikos fakultetą. Gavo fizikos mokslų daktaro laipsnį.

1978–1992 m. – Lietuvos puslaidininkių fizikos instituto inžinierius, jaunesnysis mokslinis bendradarbis, mokslinis bendradarbis, grupės vadovas. 1992–1994 m. – Krašto apsaugos ministerijos Ryšių ir informacinių sistemų tarnybos viršininko pavaduotojas. 1994–1996 m. – Krašto apsaugos ministerijos Tarptautinių ryšių departamento direktorius. 1996 m. kovo 20 d. – Krašto apsaugos ministerijos sekretorius (gynybos politika; tarptautiniai ryšiai; bendradarbiavimas su NATO, ES). 1996 m. gruodžio 30 d. – Krašto apsaugos ministerijos viceministras (tarptautiniai ryšiai; planai, programos, biudžetas). 2000 m. dalyvavo rinkimuose į Seimą daugiamandatinėje apygardoje Tėvynės sąjungos sąraše (dvyliktu numeriu), bet išrinktas nebuvo. 2002 m. balandžio 26 d. – Krašto apsaugos ministerijos sekretorius (gynybos politika ir tarptautiniai ryšiai; bendradarbiavimas su NATO, ES).

2004 m. lapkričio 4 d. – 2007 m. birželio 11 d. buvo Specialiųjų tyrimų tarnybos direktoriumi.

Nuo 2007 m. birželio 12 d. Lietuvos Respublikos Seimo paskirtas Valstybės saugumo departamento direktoriumi. Atleistas nuo 2009 m. gruodžio 28 d.

2010–2014 m. policijos generalinio komisaro vyriausiasis patarėjas.

Povilas Malakauskas yra vedęs, turi tris sūnus.[reikalingas šaltinis]

Apdovanojimai
-------------

1993 m. – Rusijos kariuomenės išvedimo iš Lietuvos atminimo ženklas.
1996 m. – Apdovanotas vardiniu ginklu už nuopelnus krašto apsaugai.
2001 m. – Karininko medalis už nuopelnus Lenkijos Respublikai.
2002 m. – Medalis „Už nuopelnus".
2003 m. – Pakvietimo į NATO proga atminimo medalis.
2003 m. – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius.
2003 m. – Ukrainos Šv. Georgijaus III laipsnio medalis „Už nepriekaištingą tarnybą".
2004 m. – Vyčio kryžiaus ordino Komandoro kryžius.
2004 m. – Krašto apsaugos sistemos proginis stojimo į NATO medalis.
2004 m. – Medalis Lietuvos narystei ES ir NATO paminėti.

| Politinis postas |
| --- |
| Pirmtakas**Arvydas Pocius** | **VSD generalinis direktorius**2007 birželio 12 - 2009 m. gruodžio 28 d. | Įpėdinis**Gediminas Grina** |

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2010-01-12 iš Wayback Machine projekto.
| ***Rinkimai itališkai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Giulio Manfredonia |
| Metai | 2011 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | italų |
| Pajamos | 15,8 mln. eurų |
| **IMDb įrašas** |

**Rinkimai itališkai** (it. *Qualunquemente*) – 2011 m. Italijoje sukurta satyra, pašiepianti šios šalies politinę sistemą. Filmas sulaukė didžiulio pasisekimo dėl savo paralelių su tuometiniu šalies ministru pirmininku Silvio Berlusconi.

Filmas demonstruotas Berlyno kino festivalyje. 2012 m. buvo sukurtas tęsinys „Tutto tutto niente niente".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Antonio Albanese – Četas La Kvalunka
* Sergio Rubini
* Lorenza Indovina
* Davide Giordano
* Antonio Gerardi
* Massimo De Lorenzo

Aktorius Antonio Albanese sukūrė korumpuoto dešiniųjų pažiūrų politiko Četo La Kvalunkos personažą 2003 m. ir dažnai su jo amplua pasirodo įvairiose TV programose.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Četas La Kvalunka yra susikompromitavęs politikas, kuris 4 metus slapstėsi Pietų Amerikoje. „Draugų" sprendimu dabar jis grįžta namo, į Pietų Italiją kartu su nauja žmona, nors neketina skirtis ir su senąja. Gimtinėje jis supranta, kad tvarka regione pasikeitė: verslininkai priversti mokėti mokesčius, o policija verčia gerbti įstatymus. „Draugų" patartas, Četas įkuria partiją ir nusprendžia balotiruotis į mero postą nedideliame Marina di Sopros miestelyje. Jo rinkimų kampanija unikali: sudegintas oponento automobilis, akivaizdus papirkinėjimas, gausybė akivaizdžiai neįgyvendinamų pažadų ir šūkis „O jums ne dzin?"

Apdovanojimai
-------------

* David di Donatello nominacijos – geriausias aktorius (A. Albanese), geriausia daina ir geriausios šukuosenos
* Ciak d'oro nominacijos – geriausia antrojo plano aktorė (L. Indovina), geriausi kostiumai ir scenografija
* Globo d'oro nominacija – geriausia muzika
* Nastro d‘argento nominacijos – geriausia komedija ir geriausi kostiumai
| ***Kur skraido tik ereliai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Where Eagles Dare |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė JAV |
| Režisierius | Brian G. Hutton |
| Scenaristas (-ai) | Alistair MacLean |
| Metai | 1968 |
| Žanras | karinis |
| Trukmė | 155 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 7,7 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 21 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Kur skraido tik ereliai** (angl.  *Where Eagles Dare*) – 1968 m. sukurtas karinis filmas pagal rašytojo Alistairo Macleano to paties pavadinimo romaną ir scenarijų.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Richard Burton – majoras Džonas Smitas
* Clint Eastwood – leitenantas Morisas Šaferis
* Mary Ure – Merė Elison
* Patrick Wymark – pulkininkas Terneris
* Michael Hordern – admirolas Rolandas
* Brook Williams – seržantas Harodas
* Robert Beatty – generolas Džordžas Karnabis
* Donald Houston
* Peter Barkworth
* William Squire

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1943-44 m. žiemą, nukritus lėktuvui, į vokiečių nelaisvę patenka JAV armijos generolas Džordžas Karnabis. Kadangi generolas yra vienas iš planuojamo antrojo fronto organizatorių, jam išlaisvinti siunčiama bendra amerikiečių ir britų karių ekspedicija, vadovaujama majoro Smito. Jie turi patekti į sunkiai prieinamoje aukštumoje įrengtą vokiečių slaptavietę, kurioje laikomas generolas ir kurioje yra infiltruota britų agentė Merė Elison, apie kurią žino tik Smitas. Pavojingos operacijos metu paaiškėja, kad generolas, kurį jie turi išvaduoti, yra apsimetėlis, o jo išlaisvinimo operacija skirta tam, kad būtų išaiškintas dvigubas agentas, esantis Sąjungininkų vadovybėje...

Pagrindiniai apdovanojimai
--------------------------

* Laurel apdovanojimas – veiksmo drama (nominacija)
* Laurel apdovanojimas – veiksmo filmų aktorius (C. Eastwood) (nominacija)
Friedrich Ebert (Reichsprezidento pareigų ėjimo metais)
Frydricho Ėberto fondas būstinė Vokietijoje (Bona)
**Ėberto fondas**, **Frydricho Ėberto fondas** (vok. *Friedrich–Ebert–Stiftung*, **FES**) – didžiausias ir seniausias iš politinėms partijoms artimų paramos fondų Vokietijoje. Pavadintas pirmojo Vokietijos respublikos prezidento Frydricho Ėberto (1871–1925) vardu.

Istorija, veikla
----------------

Frydricho Ėberto fondas įkurtas paties Ėberto iniciatyva (idėja bei valia išreikšta testamente), 1925 m. vos keletą dienų po F. Ėberto mirties, nacių uždarytas 1933 m. Veikla atnaujinta 1947–1950 m. Frydricho Ėberto fondas remia politinį ir socialinį lavinimą, skatinant demokratiją ir pliuralizmą, tarptautinį bendradarbiavimą ir kooperaciją. Turi atstovybes ir biurus visuose pasaulio regionuose, Europoje, taip pat ir Lietuvoje (būstinė - Vilnius), konferencijų centrą. Centrinė būstinė yra Bonoje.

Vadovybė
--------

Pirmininkai:

* 1953-1970 m. Gerhardas Veiseris,
* 1970-1983 m. Alfredas Nau,
* 1983-1987 m. Heincas Kiunas,
* 1987-2003 m. Holgeris Biorneris,
* nuo 2003 m. Anke Fuchs.

Nuorodos
--------

* Oficialus fondo tinklalapis **(**vok.**)**
* Stipendijų programų tinklavietė
* Frydricho Ėberto fondo atstovybė Lietuvoje Archyvuota kopija 2007-09-15 iš Wayback Machine projekto. **(**liet.**)**