**Adrastėja**| Adrastėjos nuotrauka, gauta Galileo misijos metu, tarp 1996 lapkričio ir 1997 birželio. |
| Atradimas |
| Atradėjas | David C. JewittG. Edward Danielson |
| Atrastas | 1979 m. liepos 8 d. |
| Orbitos charakteristikos |
| Vidutinis spindulys | 128 694 km (0,00086 AU) |
| Orbitos ilgis | 808 600 km (0,005 AU) |
| Ekscentricitetas | 0,0018 |
| Periapsis | 128 460 km (0,000859 AU) |
| Apoapsis | 128 930 km (0,000862 AU) |
| Apskriejimoperiodas | 0,29826 d (7 h 9,5 min) |
| Vidutinis greitisorbitoje | max: 31,435 km/svid: 31,378 km/smin: 31,322 km/s |
| Posvyris | 0,00° (į Jupiterio ekvat.), 2,22° (į ekliptiką) |
| Planetos palydovas | Jupiterio |
| Fizinės charakteristikos |
| Vidutinis skersmuo | 20 km (26×20×16 km) |
| Paviršiaus plotas | ~5300 km² |
| Tūris | ~4400 km³ |
| Masė | 7,5×1015 kg |
| Vidutinis tankis | 3,0 g/cm³ |
| Laisvojo kritimopagreitis | 0,005 m/s² |
| Pabėgimo greitis | ~0,011 km/s |
| Sukimosi apieašį greitis | ~11 km/h |
| Ašies posvyris | 0 |
| Albedas | 0,1 |
| Paviršiaustemperatūra | vid: ~122 K |

**Adrastėja** – antras pagal atstumą prie Jupiterio ir mažiausias iš keturių vidinių palydovų.

Ją atrado Voyager 2 ir padarė keletą nuotraukų (1979) m. Atradus, buvo suteiktas pavadinimas S/1979 J 1 (IAUC 3454). 1983 m. oficialiai pavadinta nimfos Adrastėjos, globojusios Dzeusą, vardu. Adrastėja yra pirmasis natūralus palydovas, atrastas naudojantis tarpplanetinių erdvėlaivių padarytomis nuotraukomis.

Tai vienas nedaugelio palydovų Saulės sistemoje, aplink planetą apskriejantis greičiau (tik per septynias valandas), nei trunka tos planetos diena. Kiti du tokia savybe pasižymintys palydovai – Jupiterio Metidė ir Marso Fobas. Nepaisant Galileo misijos, apie Adrastėjos fizines charakteristikas žinoma labai nedaug – tik dydis ir tai, kad palydovas yra pilnai sinchronizavęsis su Jupiteriu.

Atradimas
---------

Nuotrauka, daryta 1979 liepos 8 dieną Voyager 2 zondo. Joje pirmą kartą buvo pastebėta Adrastėja. Adrastėja yra taškas nuotraukos viduryje, šalia Jupiterio žiedo linijos.
Adrastėjos atradėjai yra David C. Jewitt ir G. Edward Danielson. Jie naudojosi Voyager 2 zondo 1979 m. liepos 8 d. darytomis nuotraukomis. Nors nuotraukoje Adrastėja atrodė kaip paprastas taškas, tai buvo pirmasis palydovas, atrastas tarpplanetinės misijos metu. Tuoj po šio atradimo kitu du Jupiterio mėnuliai (Tebė ir Metidė) buvo pastebėti pora savaičių anksčiau darytose Voyager 1 nuotraukose. Galileo misija 1998 m. sugebėjo nustatyti Adrastėjos dydį.

Fizinės savybės
---------------

Adrastėja yra netaisyklingos formos. Jos matmenys – 20×16×14 km. Tai – mažiausias iš keturių vidinių Jupiterio mėnulių. Adrastėjos sandara ir masė nėra žinomos, tačiau tariant, kad jos tankis turėtų būti toks pat kaip Amaltėjos – apie 0,86 g/cm³, jos masė turėtų būti apie 2×1015 kg. 

Net ir geriausiose *Galileo* nuotraukose palydovas yra vos kelių pikselių didumo, todėl apie jo paviršių nėra nieko žinoma.

Orbita
------

Adrastėja yra antras palydovas pagal nuotolį nuo Jupiterio. Nuo planetos ji yra nutolusi 129 000 km. Orbitos ekscentricitetas ir polinkis į Jupiterio pusiaujo plokštumą labai nedideli – atitinkamai 0,0015 ir 0,03°. Dėl potvyninių jėgų palydovas su planeta yra pilnai sinchronizavęsi – Adrastėjos apskriejimo aplink Jupiterį ir apsisukimo apie savo ašį periodai sutampa (ji visada atsisukusi į Jupiterį ta pačia puse). 

Adrastėjos, kaip ir Metidės, orbitos yra sinchroninės Jupiterio orbitos viduje. Palydovas palengva artėja prie planetos ir teoriškai galbūt į ją kada galėtų nukristi, tačiau tas laikas viršija tikėtiną Saulės sistemos amžių. Tačiau šiuo metu žiede esančios dulkės gali nukristi ir anksčiau.

Sąveika su Jupiterio žiedais
----------------------------

Adrastėja yra didžiausias Jupiterio žiedų medžiagos šaltinis. Meteoritų smūgių metu nuo vidinių Jupiterio palydovų gali atitrūkti dulkės, kurios ir formuoja Jupiterio žiedus.

Medžiaga iš Adrastėjos pašalinama labai produktyviai – tankiausias (pagrindinis) žiedas yra šio palydovo orbitoje. Tiksliau – Adrastėjos orbita yra netoli išorinio pagrindinio Jupiterio žiedo krašto.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Adrastea. solarsystem.nasa.gov
2. 1 2 3  Thomas Burns et al. 1998
3. ↑  Anderson Johnson et al. 2005

Literatūra
----------

* Anderson, J. D.; Johnson, T. V.; Schubert, G.; Asmar, S.; Jacobson, R. A.; Johnston, D.; Lau, E. L.; Lewis, G.; Moore, W. B.; Taylor, A.; Thomas, P. C.; Weinwurm, G. (27 May 2005). „Amalthea's Density is Less Than That of Water". *Science* **308** (5726): 1291–1293. Bibcode:2005Sci...308.1291A. PMID 15919987. doi:10.1126/science.1110422.  Nežinomas parametras `|s2cid=` ignored (pagalba)
* Thomas, P. C.; Burns, J. A.; Rossier, L.; Simonelli, D.; Veverka, J.; Chapman, C. R.; Klaasen, K.; Johnson, T. V.; Belton, M. J. S.; Galileo Solid State Imaging Team (September 1998). „The Small Inner Satellites of Jupiter". *Icarus* **135** (1): 360–371. Bibcode:1998Icar..135..360T. doi:10.1006/icar.1998.5976.  Nežinomas parametras `|doi-access=` ignored (pagalba)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RJupiterio palydovai |
| --- |
|  |
| Amaltėjos grupė | 
Amaltėja · Metija · Adrastėja · Tebė |
|  |
| Galilėjaus mėnuliai | 
**Ijo · Europa · Ganimedas · Kalista** |
|  |
| Himalijos grupė | 
Himalija · Leda · Lisitėja · Elara · Dia |
|  |
| Anankės grupė | 
Anankė · Euporija · Teliksnoja · Juantė · Helikė · Ortosija · Jokastė · Praksidikė · Harpalikė · Mnemė · Hermipė · Tionė · Eufemė ·  S/2003 J 2 · S/2003 J 16 · S/2003 J 18 · S/2003 J 12  |
|  |
| Karmės grupė | 
Karmė · Hersė · Etnė · Kailė · Taigetė · Kaldenė · Eirenė · Erinomė · Kalirhojė · Kalykė · Pasitėja · Eukeladė · Archė · Isonoja ·  S/2003 J 9 · S/2003 J 10 · S/2003 J 19 ·  |
|  |
| Pasifės grupė | 
Pasifė · Aoidė · Kalihau · Eurinomė · Kilenė · Hegemonė · Sinopė · Spondė · Autonoja · Korė · Megaklitė · Filofrosynė ·  S/2003 J 4 · S/2003 J 23  |
|  |
| Be grupės | 
Temista · Karpo |

 |