recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Dago Hamaršeldo atvaizdas ant medaliono, sukurto 1962 m.
**Dago Hamaršeldo medalis** – Jungtinių Tautų teikiamas pomirtinis apdovanojimas, kuris skiriamas netekusiems gyvybės Jungtinių Tautų taikos palaikymo misijų dalyviams kariškiams, policininkams ir civiliams. Medalis pavadintas švedų diplomato, buvusio JT Generalinio Sekretoriaus  Dago Hamaršeldo (1905–1961) garbei. D. Hamaršeldas žuvo misijoje 1961 m. rudenį aviakatastrofoje Šiaurės Rodezijoje (dab. Zambija).

Istorija
--------

1997 m. liepos 22 d. 3802-ojoje sesijoje Jungtinių Tautų Saugumo Taryba vienbalsiai priėmė rezoliuciją Nr. 1121, kurioje patvirtino Dago Hamaršeldo medalį, prašydama JT Generalinį Sekretorių nustatyti šio apdovanojimo suteikimo kriterijus ir procedūras. Pirmieji medaliai buvo įteikti 1998 m. Teikimo taisykles 2000 m. gruodžio 1 d. patvirtino JT Generalinis Sekretorius Kofi Annan.

Apdovanojimas
-------------

Medalis yra iškilios kiaušiniškos formos, pagamintas iš skaidraus bešvinio stiklo, su išgraviruotu apdovanojamojo vardu ir mirties data, Jungtinių Tautų logotipu ir dvikalbiu užrašu (anglų ir prancūzų k.): „*Dago Hamaršeldo medalis. Taikos tarnyboje*".
Teikimo ceremonija vyksta JT Taikdarių dieną – gegužės 29 d. Apdovanojami žuvusieji taikos palaikymo misijose po 1948 m.

Nuorodos
--------

* Pirmieji Dago Hamaršeldo medaliai
*Kitos reikšmės – Ližė (Aitra).*
Senovinė ližė – eksponatas ant sienos
Duonos pašovimas su liže į krosnį
**Ližė** – medinė mentė ilgu kotu duonai pašauti į krosnį kepimui. Ližės mentė dažniausiai pailgos ovalios ar stačiakampės formos. Ant jos dedama iš duonkubilio pakabinta tešla ir rankomis glaistant suformuojamas panašaus dydžio duonos kepalas. Kad šviežios tešlos kepalas prie ližės nepriliptų ant jos klodavo džiovintų klevo lapų, ajerų, kopūstlapių, pabarstydavo miltais, sėlenomis. Ilgas kotas reikalingas apsaugoti kepėjo rankas nuo kaitros, sklindančios iš duonkepės krosnies.

Aprašymas
---------

Tradicinė ližė buvo daroma daugiausia iš vientiso medžio, rečiau iš dviejų-trijų dalių, kai papildomos lentelės pridedamos ližės mentei praplatinti. Ližės galva ovali ar stačiakampė, nusklembtais kampais, kartais atskirai tvirtinama prie koto. Bendras ilgis – iki 2,5 m. Kartais ją iš pečiaus ištraukdavo, padėję ližę ant *padielko*. Panaudota kepant duoną, ji paskui pastatoma kur nors gryčioje netoli pečiaus, klėtyje.

Šiuolaikinės ližės padaromos iš skirtingų medžiagų, mentė gali būti skardinė (picoms kepti).

* Ližė iš SlovėnijosLižė iš Slovėnijos
* Šiuolaikinė ližė picaiŠiuolaikinė ližė picai
* Ližės kepyklojeLižės kepykloje
* Ližė iš ČekijosLižė iš Čekijos
* Su liže prie duonkepės krosniesSu liže prie duonkepės krosnies
* Ližė AustrijojeLižė Austrijoje

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ližė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ližė (*kaisiadoriumuziejus.lt*)
* Duonos kepimas „Aušros" muziejaus malūnininko sodyboje[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Egidijus Giedraitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1963 m. spalio 19 d. (59 metai)Šiauliai |
| Sutuoktinis (-ė) | Daura |
| Vaikai | Norgilė, Kantvilas, Gaudas, Bartas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1986 m. Valstybinis dailės institutas |

**Egidijus Giedraitis** (g. 1963 m. spalio 19 d. Šiauliuose) – Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1981 m. baigė Kauno Juozo Naujalio vidurinę meno mokyklą, 1986 m. baigė Valstybinio dailės instituto Kauno fakultetą, interjero ir įrangos specialybę.

1986–1992 m. Leipalingio vidurinės mokyklos dailės ir braižybos mokytojas. 1992–1993 m. Jurbarko raj. Vadžgirio vidurinės mokyklos dailės mokytojas. Nuo 1992 m. ūkininkauja senelių žemėje Paskynų kaime. 1999 m. kooperatyvo „Jurbarko ūkininkas" (dabar kooperatyvas „Aruodai") steigėjas, nuo 2001 m. kooperatyvo valdybos pirmininkas, direktorius. 2001–2006 m. kooperatyvo „Kotenas" valdybos narys, direktoriaus pavaduotojas. 2014-2018 m. UAB "Stungiai Agrar" ūkio valdytojas. Nuo 2021 m. žemės ūkio viceministras

Visuomeninė veikla
------------------

1986–1989 m. dalyvavo Vilniaus universiteto kraštotyrininkų Ramuvos veikloje. Nuo 1988 m. aktyvus Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio (LPS) narys, LPS Lazdijų rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas, LPS Lazdijų skyriaus laikraščio „Dzvanas" redkolegijos narys.

2002–2004 m. Lietuvos ūkininkų sąjungos (LŪS) Jurbarko skyriaus pirmininkas, LŪS tarybos ir prezidiumo narys, nuo 2009 m. Jurbarko ūkininkų sąjungos narys.

2004 m. Pagėgių ir Jurbarko rajono savivaldybių vietos veiklos grupės (VVG) „Nemunas" steigėjas ir pirmininkas, 2008 m. VVG „Nemunas" steigėjas ir pirmininkas (iki 2021 m.). 2007–2012 m. Vietos veiklos grupių tinklo valdybos narys, 2013-2014 m. VVG tinklo pirmininkas. Nuo 2012 m. Paskynų kaimo bendruomenės narys, bendruomenės valdybos narys.

Nuo 2012 m. Juozo Giedraičio vardo Lietuvos kaimo moksleivių fondo Tautos fonde Stipendijų skirstymo komiteto narys.

Politinė veikla
---------------

Nuo 2005 m. Tėvynės sąjungos Jurbarko skyriaus narys, skyriaus tarybos ir biuro narys, 2011-2014 m. skyriaus vadybininkas. 2003–2007 m. 2007–2011 m. 2011–2015 m. 2015-2019m. 2019-2023m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys. 2009–2011 m. Jurbarko rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

Sutuoktinė Daura, dukra Norgilė, sūnūs Kantvilas, Gaudas ir Bartas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑   Archyvuota kopija 2009-11-25 iš Wayback Machine projekto.
Juozas Gudavičius
**Juozas Gudavičius** ( 1926 m. gruodžio 15 d. Martyniškis, Veprių valsčius – 2008 m. rugpjūčio 1 d. Klaipėda, palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse) – Lietuvos šokėjas, baletmeisteris, pedagogas.

Biografija
----------

Šokti Juozas Gudavičius pradėjo 1940 m. Vilniaus III gimnazijos šokių kolektyve. 1946–1967 m. su pertrauka Valstybinio dainų ir šokių ansamblio „Lietuva" šokėjas ir baletmeisteris. 1950–1957 m. vadovavo Vilniaus universiteto studentų dainų ir šokių ansamblio šokių grupei. 1961 m. baigė Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje. 1961–1969 m. Vilniaus meno mokyklos, (nuo 1965 m. Vilniaus Čiurlionio menų mokykla) dėstytojas. 1965 m. Kauno muzikinio teatro vyr. baletmeisteris. 1967–1971 m. Vilniaus pedagoginio instituto Choreografijos katedros, 1971–1975 m. Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos fakultetų dėstytojas, Choreografijos katedros vedėjas. 1975–1995 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetų dėstytojas, 1975–1990 m. Choreografijos katedros vedėjas. 1967–1988 m. ir 1992–1995 m. vadovavo studentų ansambliui „Vėtrungė". Nuo 1995 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas. Nuo 1982 m. profesorius.

Kūryba
------

Dainų švenčių vyriausiasis baletmeisteris: 1960–1990 m. Respublikinių dainų švenčių (1985 m. ir meno vadovas), 1964–1977 m. Respublikinių moksleivių dainų ir šokių švenčių baletmeisteris ir režisierius), 1971–1991 m. Baltijos šalių studentų dainų ir šokių švenčių „Gaudeamus", 1994, m. 1998 m. 2003 m. Pasaulio lietuvių dainų švenčių baletmeisteris.

Lietuvos operos ir baleto teatre pastatė baletų. Scenai pritaikė ir dainų šventėms sukūrė per trisdešimt lietuvių tautinių šokių („Klumpakojis" 1951 m. „Rezginėlė" 1955 m. „Skepetinė" 1963 m. „Viliotinis" 1968 m. „Polka op – op" 1987 m.), sukūrė šokių rinkinius („Supyniau pynimą" 1964 m. „Taikos kanklės" 1968 m. „Sūkurėlis" 1989 m.). Su ansambliais gastroliavo Europoje, JAV, Madagaskare.

Pastatyti baletai
-----------------

* F. Jarulinas. Šuralė, 1961 m.
* Abelis Klenickis. Beširdis, 1969 m. su L. Navickyte,

Įvertinimas
-----------

* 1985 m. – Lietuvos liaudies artistas
* 1986 m. – LTSR valstybinė premija
* 1997 m. – Juozo Lingio premija
* 2004 m. – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius
* 2007 m. – Klaipėdos kultūros magistras

Literatūra
----------

* Juozas Gudavičius: Pusė amžiaus choreografijoje, Klaipėda, 1996 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Livija Gulbinaitė. *Juozas Gudavičius (1926)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 256 psl.
Dadao piešinys
**Dadao**, *didysis kiniškas kardas* (kin. 大刀 'didysis peilis') – dvirankis dao. 60–90 cm ilgio plati, į galą platėjanti geležtė įtvirtinta ilgoje rankenoje (pusantrinėje ar dvirankėje).

Teigiama, kad tai valstietiškis ginklas, kokius naudodavo valstiečių šauktiniai bei sukilėliai. Dėl masyvios geležtės ir masės centro vietos efektyviai kerta, todėl būdavo tinkamas ginklas netreniruotiems ir mažai treniruotiems kareiviams. Paskutinį kartą dadao buvo naudoti XX a. 4-tą dešimtmetį per antrajį Kinijos-Japonijos karą. Kinai teigė, kad artimose kautynėse jie dadao lengvai nukirsdavo japonų kareiviams galvas.

Savo kilme, konstrukcija ir naudojimu artimas europiniams falčionams.

Nuorodos
--------

* Chinese Big Saber Units Of Ww-2 Archyvuota kopija 2011-07-23 iš Wayback Machine projekto.
* Hanwei’s Dadao Sword Reviewed

Nuotraukos:

* Kinų kareiviai su dadao
* dadao Archyvuota kopija 2010-12-29 iš Wayback Machine projekto.
* dadao[neveikianti nuoroda]
* Dadao trumpesne nei paprastai geležte Archyvuota kopija 2006-05-11 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Egidijus Puodžiukas** |
| --- |
| Gimė | 1967 m. gruodžio 21 d. (55 metai)Šeduikiai, Utenos rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Dalia |
| Vaikai | Ignas, Karolis, Astijus |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas |

**Egidijus Puodžiukas** (g. 1967 m. gruodžio 21 d. Šeduikiuose, Utenos rajonas) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1996 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, inžinierius – statybininkas.

M. Ruzgio firmos „Lituka" ekspertas, UAB „Utenos šilumos tinklai" direktoriaus pavaduotojas ekonomikai. 2008 m. gruodžio mėn. – 2010 m. liepos mėn. Utenos apskrities viršininkas. Vėliau premjero A. Kubiliaus patarėjas – Vyriausybės atstovas Utenos regiono plėtros taryboje. Nuo 2010 m. Utenos teritorinės darbo biržos direktorius.

Tėvynės sąjungos Utenos rajono skyriaus narys, 2006 m. Tėvynės Sąjungos Utenos skyriaus pirmininkas.

2003–2007 m. 2007–2008 m. bei 2010–2011 m. 2007–2008 m. bei 2010-2011 m. ir nuo 2011 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Dalia, vaikai Ignas, Karolis, Astijus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  UTDB inf. Archyvuota kopija 2009-08-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
Koordinatės: 54°43′30″š. pl. 25°11′18″r. ilg.﻿ / ﻿54.725035°š. pl. 25.188349°r. ilg.﻿ / 54.725035; 25.188349


|  |
| --- |
| **Zujūnų gimnazija** |
| Zujūnų gimnazija herbas |
|  |
| **Adresas** | Mokyklos g. 1, Zujūnai |
| **Direktorius(-ė)** | Marek Pščolovski |
| **Mokinių skaičius** | 102 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 28 |

Gimnazija 2017 m.
**Vilniaus rajono Zujūnų gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Zujūnuose (Vilniaus raj.), Mokyklos g. 1, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191317794.

Istorija
--------

1925 m. mokykla buvo Riešės apygardos Buivydiškių kaime. Tuo metu joje dirbo du mokytojai. 1968 m. nauja mokykla pastatyta Zujūnų kaime. Mokykla vis labiau plėtėsi: padaugėjo mokinių bei mokytojų. 2004–2005 mokslo metais mokykloje mokėsi 198 moksleivių, dirbo 26 mokytojai.

Iki 1998 m. mokykla buvo pagrindinė, joje dėstoma lenkų, lietuvių, rusų kalbomis. Nuo 1998 m. rugsėjo 1 d. mokykloje dėstoma tik lenkų kalba. Tėvams prašant, 1998 m. rugpjūčio 5 d. Vilniaus rajono merė Leokadija Janušauskienė nusprendė reorganizuoti Vilniaus rajono Zujūnų pagrindinę mokyklą į vidurinę ir vadinti Vilniaus rajono Zujūnų vidurine mokykla, o nuo 1999 m. rugsėjo 1 dienos, kultūros ministras Saulius Šaltenis, laikinai pavaduojantis švietimo ir mokslo ministrą, pritarė Zujūnų pagrindinės mokyklos reorganizavimui į vidurinę mokyklą. 

2000 m. gegužės 15 d. LR švietimo ir mokslo ministras Kornelijus Platelis leido nuo 2000 m. rugsėjo 1 d. įvesti mokykloje išimties tvarka profilinį mokymą. Moksleiviai mokosi pagal du profilius: humanitarinį ir realinį. 2001 m. Lenkijos Respublikos bei Vilniaus rajono savivaldybės lėšomis pastatyta sporto salė, biblioteka su skaitykla bei dvi klasės.

Direktoriai
-----------

* Otonas Zdanovičius
* nuo 2011 m. Marek Pščolovski

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
| **Hermann Hirt** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1865 m. gruodžio 19 d.Magdeburgas, Vokietija Vokietija |
| Mirė | 1936 m. rugsėjo 12 d. (70 metų)Gysenas, Vokietija Vokietija |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
|  |
| Alma mater | Freiburgo universitetasLeipcigo universitetas |

**Hermanas Hirtas** (vok.  *Hermann Hirt*, 1865 m. gruodžio 19 d. Magdeburgas, Vokietija – 1936 m. rugsėjo 12 d. Gysenas, Vokietija) – vokiečių kalbininkas, indoeuropeistas.

Biografija
----------

H. Hirtas rašė apie vokiečių eilėdarą (*Untersuchungen zur westgermanischen Verskunst*, 1889), redagavo A. Šopenhauerio *Parerga* (1890), vėliau, atsidėjęs indoeuropiečių filologijai, tyrė kirčiavimą ir parašė *Der indogermanische Accent* (1895) bei *Der indogermanische Ablaut, vornehmlich in seinem Verhältnis zur Betonung* (1900). Tapęs Leipcigo universiteto profesoriumi H. Hirtas įnešė svarų indėlį į K. Brugmano ir V. Štreitbergo darbą *Indogermanische Forschungen*, šiame veikale prisidėjo prie linksnių galūnių morfologijos. 1902 m. publikavo *Handbuch der griechischen Laut- und Formenlehre*, pirmąjį jo redaguotos indoeuropiečių kalbotyros vadovėlių serijos tomą. Jis yra *Indogermanische Grammatik* autorius, ši gramatika 1921–1937 m. buvo publikuota septyniais tomais. H. Hirtas reikšmingai prisidėjo prie indoeuropiečių prokalbės kirčiavimo ir balsių kaitos tyrimų. Suformulavo baltų ir slavų kalbose galiojantį dėsnį, pavadintą jo vardu – Hirto dėsniu.

H. Hirtas palaikė indoeuropiečių protėvynės Šiaurės Europoje teoriją, tačiau kritikavo nacių partijos skleidžiamą demagogiją apie indoeuropiečių rasinę-antropologinę priklausomybę.

Bibliografija
-------------

* Hirt H (1895). *Der indogermanische Akzent*. Strassburg:Trübner.
* Hirt H (1900). *Der indogermanische Ablaut, vornehmlich in seinem Verhältnis zur Betonung*. Strassburg: Trübner.
* Hirt H (1902). *Handbuch der griechischen Laut- und Formenlehre* (2 red. 1912). Strassburg: Trübner.
* Hirt H (1905–1907). *Die Indogermanen. Ihre Verbreitung, ihre Heimat und ihre Kultur* (2 t.). Strassburg: Trübner.
* Hirt H (1909). *Etymologie der neuhochdeutschen Sprache*. München: Beck (2 red. 1921).
* Hirt H (1921–1937). *Indogermanische Grammatik* (7 t.). Heidelberg: Winter.
* Hirt H (1931–1934). *Handbuch des Urgermanischen* (3 t.). Heidelberg: Winter.
* Hirt H (1939). *Hauptprobleme der indogermanischen Sprachwissenschaft. Hrsg. und bearbeitet von H. Arntz*. Halle: Niemeyer.
* Hirt H (1940). *Indogermanica. Forschungen über Sprache und Geschichte Alteuropas*. Halle: Niemeyer.

Literatūra
----------

* Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M. eds. (1905). „Hirt, Herman". New International Encyclopedia (1st ed.). New York: Dodd, Mead.

Nuorodos
--------

* Portretas Titus galerijoje
**Egidijus Mažintas** (g. 1955 m. birželio 22 d. Raseiniuose) – Lietuvos dainininkas (bosas-baritonas), režisierius, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

Senelis – Raseinių burmistras Boleslovas Jackevičius. 1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo hidrotechnikos inžinieriaus specialybę. 1988 m. baigė Lietuvos konservatorijos V. Daunoro dainavimo klasę, debiutavo Lietuvos televizijos filme (Benas – Džanis Karlas Menotis. Telefonas. rež. Rimantas Siparis). 1992 m. stažavo Auburno universitete (Alabamos valstija) pas A. Voketaitį. 2002 m. stažavo Maskvos kameriniame muzikiniame teatre pas B. Pokrovskį. 2002 m. baigė Meno darbuotojų perkvalifikavimo akademijos prie Rusijos kultūros ministerijos aspirantūrą Maskvoje, muzikinio teatro režisieriaus specialybę; B. Pokrovskio ir N. Kuznecovo klasę; menotyros kandidatas. 2003 m. humanitarinių mokslų daktaras.

1988–1990 m. m. Kauno muzikinio teatro solistas. 1990–1991 m. savaitraščio „Free Lithuania" (JAV) redaktoriaus asistentas. 1993–1994 m. dainavo Jutos valstijos operoje. 1994–1998 m. operos bendrovės „Sunstate" solistas. Koncertavo JAV lietuvių kolonijose. 1998–2000 m. Klaipėdos muzikinio teatro solistas. Nuo 2003 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, nuo 2004 m. dar ir Vilniaus kolegijos dėstytojas.

Koncertuoja. Režisavo muzikinių spektaklių. Lietuvos ir užsienio šalių spaudoje paskelbė straipsnių, recenzijų. Skaitė pranešimus tarptautinėse konferencijose.

Pastatymai
----------

* Exilium sapientis, pagal Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės dramaturgų K. Garšvilos ir G. Knapijaus veikalus, VPU, 2004 m.
* Consilium facultatis, pagal M. Petrausko operetę, VPU su Vilniaus kolegija

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Egidijus Mažintas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 504 psl.
Vienos kontaktų poros herkonas, didelis keturių kontaktų porų herkonas ir apviją turinti herkoninė relė. Skalė cm.
Herkono veikimas
**Herkonas** (nuo *hermetiškas kontaktas*) – magnetinio lauko daviklis, susidedantis iš dviejų hermetiškame (paprastai stikliniame) korpuse esančių iš magnetinės medžiagos pagamintų kontaktų. Stipresnis išorinis magnetinis laukas (priartinamas magnetas, įjungiamas greta esantis elektromagnetas ir pan) sujungia, atjungia ar perjungia herkono kontaktus. Perjungimo tipas priklauso nuo herkono konstrukcijos. Herkono korpusas užpildomas intertinėmis dujomis arba jame sukuriamas vakuumas. Tas pats komponentas (liežuvėlis) atlieka ir elektrinio kontakto, ir spyruoklės, ir magnetinio daviklio funkciją. Liežuvėlio kontaktai paprastai dengiami auksu, radžiu, paladžiu ar bent sidabru. 

Herkonams būdinga histerizė: magnetinis laukas kurio pakanka jau susijungusiems kontaktams kartu išlaikyti yra silpnesnis nei reikalingas atviriems kontaktams sujungti (herkonui suveikti).

Privalumai
----------

Herkonai yra patikimesni nei paprasti perjungikliai, todėl naudojami signalizacijoje (įsilaužėlis, atverdamas duris ar langą, nutolina greta esantį magnetą), kai kuriose klaviatūrose ir buvo naudojami telefono stotyse. Herkonus naudojančios telefono stotys buvo vadinamso „kvazielektroninėmis". Paplitę herkoniniai dviračio greičio matuokliai (herkonas montuojamas ant dviračio rėmo, o besisukantis magnetas – ant dviračio rato). Kai kada herkonai naudojami elektros variklių grandinėms jų darbo metu perjunginėti. Herkonai tinka naudoti ir sprogimui pavojingose aplinkose, nes hermetiškame korpuse esantys kontaktai negali sukelti elektros kibirkšties. Herkono ir jį perjungiančio elektromagneto derinys vadinamas herkonine rele.

Vakuuminiai herkonai gali junginėti labai aukštas įtampas, iki dešimties kilovoltų. Atvirų kontaktų elektrinė varža labai didelė (iki 1015 omų). Herkonai taip pat gana greiti, dauguma suveikia per 100 .. 500 mikrosenkundžių. Jie gali junginėti ir labai aukšto dažnio elektrinius signalus (iki 10 GHz), dirbti dideliame šaltyje ar karštyje (-55 – 200 °C). Į išorinį magnetinį lauką reaguojančiam herkonui nereikalingas joks maitinimo šaltinis.

Trūkumai
--------

Herkonai jautrūs aukštesnio dažnio vibracijai: ties maždaug 7000 – 8000 Hz pasireiškia liežuvėlius trumpam sujungti galintis rezonansas. Stiklinis korpusas gali dužti, tačiau gerai pagaminti, tinkamai sumontuoti herkonai smūgiams ir sukrėtimams visgi gana atsparūs. Perkrauti kontaktai gali savaime atsijungti.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  H.Schonemeyer (1964). Quasi Electronic Telephone Switching System HE-60. **Electrical Communication**, **39**(2), 79 puslapis.
2. 1 2  Герконы и герконовые реле / electricalschool.info.
3. 1 2 3  Mitteilung der Firma *StandexMeder Electronics GmbH* zu Reedkontakten, abgerufen am 20. Nov. 2020
| **Hermanas Grasmanas** |
| --- |
|  |
| Hermann Günther Graßmann |
| Gimė | 1809 m. birželio 15 d.Štetinas, Prūsijos karalystė |
| Mirė | 1877 m. rugsėjo 26 d. (68 metai)Štetinas, Vokietijos imperija |
| Tėvai | Justus Günter Grassmann |
|  |
| Veikla | matematikas, kalbininkas, fizikas, leidėjas |
| Sritis | kalbotyra, matematinė fizika, daugialinijinė algebra, optika |
| Organizacijos | Štetino gimnazija |
| Pareigos | direktorius |
|  |
| Išsilavinimas | profesorius |
| Alma mater | Berlyno universitetas |
| Žinomas (-a) už | dėl Grasmano dėsnio optikoje, Grasmano dėsnio kalbotyroje, grasmaniškųjų skaičių matamatikos fizikoje |

**Hermanas Grasmanas** (*Hermann Günther Graßmann*; 1809 m. birželio 15 d. – 1877 m. rugsėjo 26 d.) – Vokietijos matematikas, kalbininkas, fizikas, mokslininkas-polimatas, leidėjas.

Gimė matematiko šeimoje Štetine, lankė šio miesto gimnaziją. 1827 m. Berlyno universitete studijavo teologiją, įgijo klasikinių kalbų, literatūros, filosofijos žinių. Vėliau dėstė matematiką ir gamtos mokslus mokyklose, vystė savo matematines teorijas. Tapo Štetino gimnazijos direktoriumi (kaip anksčiau – jo tėvas). Tiesa, jo matematinės teorijos nebuvo pripažintos. 1848–1849 m. politinės suirutės metu leido laikraštį, agituojantį už Vokietijos vienybę ir konstitucinę monarchiją.

Hermano Grasmano garbei pavadintas jo pastebėtas dėsnis apie monochromatinių spalvų suvokimą (Grasmano dėsnis).

Po to, kai Grasmano matematinės teorijos buvo atmestos, mokslininkas pasinėrė į kalbotyrą. Jis rašė knygas apie vokiečių gramatiką, rinko liaudies dainas, mokėsi sanskrito. Jis parengė Rigvedos vertimą bei sudarė itin vertinamą Rigvedos žodyną; jam buvo suteikta Amerikos orientalistų draugijos narystė. Hermano Grasmano garbei pavadintas ir kalbotyros dėsnis, galiojantis senosioms indoeuropiečių kalboms – jei po aspiruoto priebalsio seka kitas aspiruotas priebalsis tai pirmasis praranda aspiratą. 1876 m. tapo Tiubingeno universiteto garbės daktaru.

Nuorodos
--------

* *Wörterbuch zum Rig Veda* Rigvedos žodynas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Dailininko įsivaizduojamo proplanetinio disko piešinys.
Proplanetinis diskas Oriono ūke.
Proplanetinis diskas HH-30 Tauro žvaigždyne, už 450 šviesmečių. Iš polinių rajonų trykšta čiurkšlės.
**Proplanetinis diskas** – tankus dujų ir dulkių debesis, besisukantis apie naujai susiformavusią žvaigždę. Iš esmės tai yra akrecinis diskas.

Proplanetinio disko evoliucija
------------------------------

Proplanetiniai diskai, kaip ir jų centre esančios žvaigždės, susiformuoja iš molekulinio debesies (iš vieno molekulinio debesies susidaro daug žvaigždžių). Kai dalis šio debesies medžiagos pasiekia kritinį tankį, jis pradeda trauktis veikiamas savo paties gravitacijos. Dėl judesio kiekio momento tvermės dėsnio, debesiui traukiantis, jo sukimosi greitis didėja, debesis plokštėja, kol įgauna disko formą. Disko centre formuojasi prožvaigždė – temperatūra ir slėgis didėja, kol pasidaro pakankamas prasidėti termobranduolinėms reakcijoms. Taip disko centrinėje dalyje susiformuoja žvaigždė, apie kurią sukasi medžiagos diskas. Šis medžiagos diskas bėgant laikui išnyksta. Taip atsitikti gali dėl kelių priežasčių. Dalis medžiagos iš vidinės disko dalies, gali kristi į žvaigždę (akrecija). Kita medžiagos dalis, veikiant stipriam žvaigždės vėjui, gali būti nupūsta į tarpžvaigždinę erdvę. Taip pat manoma, kad iš dalies disko medžiagos gali susiformuoti planetos.

Proplanetinių diskų stebėjimai
------------------------------

Dulkių debesys, apie planetas gali būti aptikti, pagal stipresnį spinduliavimą infraraudonųjų spindulių diapazone. Taip pat, jie gali būti nufotografuoti optiniais teleskopais. Tam, kad dulkių debesis aiškiau matytųsi, fotografuojant žvaigždė, gali būti uždengiama specialiu ekranu (koronografiniai stebėjimai).

Yra žinoma, kad proplanetiniai diskai egzistuoja apie Lyros Vegą, Tapytojo Betą bei kai kurias kitas žvaigždes. Proplanetiniai diskai būdingi Tauro T tipo žvaigždėms.

Proplanetiniai diskai ir planetiškieji ūkai
-------------------------------------------

Proplanetinių diskų nereikia painioti su planetiškaisiais ūkais, kurie yra raudonųjų milžinių paskutinių evoliucijos stadijų liekanos.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Žvaigždžių evoliucija
| **Joseph Saxton** |
| --- |
|  |
| Joseph Saxton |
| Gimė | 1799 m. kovo 22 d.Hantingdonas, JAV |
| Mirė | 1873 m. spalio 26 d. (74 metai)Vašingtonas, JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Joseph Saxton |

**Džozefas Sekstonas** (angl. *Joseph Saxton*; 1799 m. Hantingdonas, JAV − 1873 m. Vašingtonas, JAV) – amerikiečių išradėjas, fotografas.

Biografija
----------

Nuo 1818 m. gyveno Filadelfijoje. Išrado laivybos chronometrų krumpliaračių gamybos stakles, laikrodinį mechanizmą su kompensacine švytuokle. Sukonstravo bokštinį Filadelfijos Nepriklausomybės salės laikrodį. 1828 m. persikėlė į Londoną, kuriame gyveno devynerius metus, per kuriuos artimai susipažino su Maiklu Faradėjum, sukūrė originalios konstrukcijos elektros generatorių. Grįžęs į Filadelfiją vadovavo JAV monetų kalyklos mechaninių įrenginių gamybai. Nuo 1843 m. iki gyvenimo pabaigos buvo atsakingas už etaloninių matų ir svorių komplektų gamybą Kranto linijos tyrimų tarnybai (dabar – Nacionalinė JAV geodezijos tarnyba). Užpatentavo veidrodinį komparatorių, skirtą ilgio standartų sulyginimui, skalių dalinimo mašiną, savirašį limnigrafą, giliavandenį termometrą, panardinamą areometrą, nusismailinantį pieštuką. Pirmosios JAV nuotraukos autorius; dagerotipinėje nuotraukoje pavaizduota Filadelfijos Centrinė vidurinė mokykla, 1839 m. rugsėjo 25 d. (kitais šaltiniais rugsėjo 16 d.) nufotografuota per monetų kalyklos langą.

* Pirmoji Džozefo Sekstono nuotrauka padaryta JAVPirmoji Džozefo Sekstono nuotrauka padaryta JAV

Taip pat skaitykite
-------------------

* Robertas Kornelijus

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  Incredible People – Biography of Joseph Saxton
2. 1 2 3 4 5  Saxton, Joseph, The New International Encyclopædia. − Vol. XVII: Reifferscheid − Servian Wall. − 1914.
3. ↑  History of Art: History of Photography Archyvuota kopija 2012-04-15 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  ExplorePAhistory.com

Nuorodos
--------

* Džozefo Sekstono biografija **(**angl.**)**
| **Zundel Salant** |
| --- |
| Gimė | 1786 m.Salantai, Abiejų Tautų Respublika |
| Mirė | 1866 m. spalio 12 d. (~80 metų)Jeruzalė, Osmanų imperija |
| Tėvas | Benyamin Beinush |
| Sutuoktinis (-ė) | Rochel Rivkah |
|  |
| Veikla | Rabinas, visuomenės veikėjas. |

**Zundel Salant** (1786 m. Salantuose, Abiejų Tautų Respublika – 1866 m. spalio 12 d. Jeruzalėje, Osmanų imperija) – žydų aškenazių rabinas ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė 1786 m. Salantuose, kaip *Jozefas Zundelis*, tėvas buvo rabinas *Benyamin Beinush*. Jaunystėje mokėsi Valažino ješivoje pas rabiną Chaimą Voložiną. Baigęs mokslus dirbo įvairiose ješivose, žymiausias mokinys Musaro judėjimo pradininkas Izraelis Salanteris. Gyvendamas Lietuvoje daug laiko skyrė toros studijoms. 1838-1839 m. rabinas su šeima išvyko į Jeruzalę. Atvykęs į Jeruzalę įsitraukė į žydų aškenazių bendruomenę ir gana greitai tapo jos lyderiu ir pirmuoju rabinu. Mirė per epidemiją 1866 m. spalio 12 d. Jeruzalėje, palaidotas Jeruzalės alyvų kalno kapinėse.

Nuorodos
--------

* Biografija (ang.);

Literatūra
----------

* Musar Movement - Dov Katz, 1945; English Edition translated by Leonard Oschry, Tel Aviv, Israel 1975. Pages 114-115.
* Toldot Rabbi Yosef Zundel from Salant - Eliezer Rivlin, Jerusalem 1927, reprinted 1983.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Prostaglandinai** – hormonai, biologiškai labai aktyvūs junginiai, kurių esama ne tik žmogaus, bet ir kitų gyvūnų organizme bei augaluose. Iš pradžių buvo manoma, kad juos gamina tik prostata, dėl to buvo parinktas toks jų pavadinimas. Yra apie 20 natūralių prostaglandinų. Ypač daug jų yra spermoje ir vaisiaus vandenyse, gimdos endometriume (gleivinėje), galvos ir nugaros smegenyse, skydliaukėje; maži kiekiai yra riebaliniame audinyje, antinksčiuose, kiaušidėse, skrandyje, žarnyne ir kt. Prostaglandinų koncentracija labai padidėja artėjant ovuliacijai, o mėnesinių metu jie pasiekia maksimumą gimdos gleivinėje. Be to, kai kurių prostaglandinų koncentracija padidėja progesterono sekrecijos metu, bet sumažėja pirmojoje moters ciklo fazėje. Per didelė arba per maža jų koncentracija gali sukelti kai kuriuos mėnesinių sutrikimus arba nevaisingumą.

Funkcija
--------

Pagrindinis prostaglandinų biologinis poveikis – jie skatina lygiųjų raumenų susitraukimus, ypač gimdos ir kiaušintakių. Jie taip pat dalyvauja įvairiose dauginimosi sistemos grandyse, turi įtakos spermatozoidų judrumui bei kiaušialąstės judėjimui kiaušintakiu. Prostaglandinų stoka yra susijusi su nepakankamais raumenų susitraukimais gimdymo metu, per ilgu nėštumu, o perteklius gali sąlygoti savaiminį persileidimą ir per ankstyvą gimdymą. Todėl šie hormonai yra naudojami akušerijoje siekiant optimizuoti su gimdymu susijusius procesus.
| **Joseph Gurwin** |
| --- |
| Gimė | 1920 m. birželio 13 d.Kaunas, Lietuva |
| Mirė | 2009 m. rugsėjo 24 d. (89 metai)Niujorkas, JAV |
|  |
| Veikla | verslininkas, filantropas |

**Joseph Gurvin** (1920 m. birželio 13 d. Kaune – 2009 m. rugsėjo 24 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV verslininkas, filantropas.

Biografija
----------

Gimė 1920 m. birželio 13 d. Kaune. 1934 m. vienas emigravo į JAV, kur apsigyveno Manhatane. Mokėsi Niujorko koledže, tačiau 1941 m. metė mokslus ir pradėjo dirbti pas dėdę karinės ekipuotės gamykloje. 1959 m. įkūrė *Kings Point Industries* karinės ekipuotės įmonę, kuri gamino neperšaunamas liemenes, dujokaukes ir parašiutininkų įrangą. Tapęs turtingu aukojo pinigus JAV ir Izraelio senelių namams, mokykloms ir moksliniams tyrimams. Rėmė Izraelio kosmoso agentūrą, už tai jo vardu buvo pavadinti du Izraelio paleisti satelitai: *Gurwin-1b* ir *Gurwin-2-TechSAT*. Buvo vienas iš JAV Holokausto memorialinio muziejaus įkūrėjų 1993 metais. Stipriai finansiškai nukentėjo investavęs į Bernard Madoff investicinį fondą, kur prarado 36 milijonus dolerių. Mirė 2009 m. rugsėjo 24 d. Niujorke nuo širdies smūgio.

Nuorodos
--------

* Nekrologas (ang.)
| Prorva |
| --- |
| **Ilgis** | 12 km |
| **Baseino plotas** | 716 km² |
| **Ištakos** | Drūkšiai |
| **Žiotys** | Drūkša |
| **Šalys** | Baltarusija |

**Prorva** (blrs. *Прорва*) – upė Vakarų Baltarusijoje; Drūkšos kairysis intakas (Dauguvos baseinas). Teka Vitebsko srities Breslaujos rajone. Ilgis 12 kilometrų, baseino plotas 716 km², vidutinis nuolydis sudaro 0,4 ‰.

Ištakos Drūkšių ežero pietrytinėje pusėje, prie Drūkšių miestelio. Toliau upė neša savo vandenis į pietus ir kerta Stavoko ežerą. Šioje vietoje 1953 m. pastatyta tarprespublikinė TSRS Tautų draugystės hidroelektrinė. Tais pačiais metais kita iš Drūkšių ežero ištekanti upė Drūkša buvo pertverta ir visas ežero vandens perteklius nukreiptas į Prorvą. Po kelių dešimtmečių hidroelektrinė uždaryta kaip nerentabili.

Žemupyje Prorva kerta Abelių ežerą ir iš kairės įteka į Drūkšą maždaug 0,5 km į pietus nuo Abelykščių kaimo.

Šaltiniai
---------

* *Блакітная кніга Беларусі*: энцыкл. // Рэдкал.: Н.А.Дзісько, М.М.Курловіч, Я.В.Малашэвіч і інш.; Маст. В.Г.Загародні. – Мн.: БелЭн, 1994. – 415 с. ISBN 5-85700-133-1
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Panamos Ekvadoro turguje
**Panama** – tradicinė lenktakraštė skrybėlė, kilusi iš Ekvadoro. Lengva, gaminama iš palminės karliudovikos (*Carludovica palmata*) lapų suslegiamų šiaudų. Kadangi šiaudinės ekvadoriečių skrybėlės XIX–XX a. pr. buvo eksportuojamos per Panamą, joms prigijo panamos pavadinimas. Ypač didelė panamų paklausa kilo Kalifornijos aukso karštligės metu, be to, skrybėlėms „reklamą" padarė JAV prezidentas Teodoras Ruzveltas, kuris lankydamas Panamos kanalo statybas nešiojo panamą. XX a. pirmojoje pusėje panamos buvo populiarus poilsiautojų, turistų galvos apdangalas, nes yra lengvos, gerai vėdinamos, spalvingos ir tinka nešioti karšto klimato sąlygomis.

Nors ilgą laiką Ekvadoras buvo pagrindiniu panamų gamintoju pasaulyje, vėliau iškilo Kinijos gamintojai, kurie iš pigių medžiagų pradėjo gaminti panamų imitacijas.
**Panamos revoliucinė demokratinė partija** (**PRD**, isp. *Partido Revoliucionario Democratica*:) – Panamos kairioji politinė partija.

Istorija
--------

Įkurta generolo Omaro Torichoso iniciatyva 1978 m. rugsėjo 22 d. Pirmajame Nacionaliniame kongrese buvo priimta demokratinio socializmo principus atitinkanti programa, tačiau O. Torichoso valdymas labiau priminė diktatūrą. O. Torichosas buvo ir partijos pirmininkas iki žūties aviakatastrofoje 1981 m.

1984 m. prezidento rinkimus laimėjo PRD lyderis A. Barleta. Tačiau šalyje kilus politinei krizei jis 1985 m. atsistatydino. 1984 m. parlamento rinkimuose kartu su kitomis *Nacionalinės demokratų sąjungos* partijomis PRD gavo 40 vietų iš 67 ir sudarė koalicinę vyriausybę. Įstatymų Leidybos susirinkimo pirmininku buvo išrinktas PRDP lyderis S. Gustavas Karisas.

1987–1989 m. palaikė nacionalinės gynybos vadą A. Noriegą, sudarė Nacionalinio išsivadavimo koaliciją, kuri dalyvavo 1989 m. rinkimuose. 1999 m. parlamento rinkimuose laimėjo 34 vietas iš 72. 2004 m. buvo sudaryta koalicija *Naujoji partija*, į kurią įėjo PRD ir nedidelė Panamos liaudies partija. PRD kandidatas Martinas Torichosas Espinas, partijos įkūrėjo O. Torichoso sūnus, buvo išrinktas šalies prezidentu, o partija gavo 41 iš 78 vietų parlamente.

Struktūra ir ideologija
-----------------------

Partijos skyriai yra visose provincijose. Nuo 2002 m. jie visi sujungti elektronine informacine sistema, kuri leidžia rengti partines e - konferencijas, neišvažiuojant iš namų.

Nacionaliniai kongresai vyksta kas treji metai. Jame renkama Nacionalinė direktorija, kuri sudaro Vykdomąjį komitetą.

Pastaruoju metu daugiausia dėmesio skiriama alternatyvios energijos panaudojimui. Tai tapo ir partijos, ir valstybės programa.

Socialistų Internacionalo konsultacinė narė nuo 1986 m. 1989 m. įtarus, kad rinkimų rezultatai suklastoti, Socinternas buvo pristabdęs PRD narystę SI. 1996 m. rugsėjo 9 d. grąžintas konsultacinio nario statusas, tikroji narė nuo 2003 m. spalio 27 d.

Pirmininkai
-----------

* 1978 m. – Omaras Torichosas,
* 1981 m. – Nikolas Arditas Barleta,
* 1984 m. – Gustavas Karisas,
* 1999 m. – Nilsas Kastro,
* 2004 m. – Hugo Girodas.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-01-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Protestas Kijeve, palaikantis prezdentą V. Juščenką (Oranžinė revoliucija)
**Protestas** – išskirtinai atvira reakcija į susidariusią visuomenės situaciją: kartais rengiamas protestai siekiant ją palaikyti, bet dažniausiai – jai oponuojant. Priklausomai nuo santykio su situacija ir valstybės režimo protestai gali būti sankcijonuoti arba nesankcionuoti. Kraštutinė socialinio protesto forma – revoliucija.

Protestai paprastai vyksta miestų centruose, kur protestuotojai gali sulaukti daugiausia dėmesio, naudojama įvairi simbolika, vėliavos, protesto šūkiai. Protestai prieš valdžios veiksmus renkiami prie valdžios įstaigų: parlamento, vyriausybės, prezidentūros. Protestuojant prieš užsienio valstybių veiksmus, protestuotojų taikiniais tampa tų šalių ambasados, kitos atstovybės. Dažnai aktyvių protestų metu kyla riaušės tarp protestuotojų ir saugumą palaikančių tarnybų (policijos, spec. pajėgų, armijos).

Formos
------

Antiamerikietiškas protestas Brazilijoje
### Politinis protestas

Protestas, nukreiptas prieš valdžios institucijas, siekiant pakeisti politinę situaciją: nuo tam tikrų politinių įsipareigojimų iki visiško esamo politinio kurso ir režimo pašalinimo.

### Socialinis protestas

Protestas, nukreiptas prieš esamą socialinę situaciją, socialinę nelygybę, mokesčių sistemą. Kartais gali peraugti į politinį protestą.

### Kultūrinis protestas

Protestas, nukreiptas prieš kokias nors kultūrines normas, palaikiant ar protestuojant prieš kokius nors visuomenės reiškinius, subkultūras. Pavyzdžiui, gėjų paradai, protestai prieš homoseksualus, protestai prieš kontroversiškus filmus, knygas ir t. t.

### Kitos formos

* Piketas
* Bado streikas
* Streikas
* Boikotas
* Mitingas
* Kelių blokada
* Valdžios įstaigų užėmimas
* Sukilimas
* Revoliucija
*Kitos reikšmės – Liepsna (reikšmės).*
Olimpinio aukuro įžiebimo ceremonija 1988 m. Seulo olimpinėse žaidynėse
Olimpinis aukuras 2006 m. Turino olimpinėse žaidynėse
**Olimpinė liepsna** (arba **Olimpinė ugnis**) – vienas žinomiausių olimpinių žaidynių simbolių, Tarptautinio olimpinio komiteto leidimu uždegta ugnis.

Pasak legendos, Prometėjo dovanota žmonėms, ugnis tapo aukštų idealų, taikios kovos už žmonių laimę simboliu. Olimpinė ugnis, uždegta Olimpijoje ir atnešta į žaidynių vietą, simbolizuoja kilnius siekius, taiką, draugystę, vienybę. Ugnies uždegimas Olimpijoje, olimpinio deglo estafetė – olimpinių žaidynių preliudija. Šią idėją 1912 m. pasiūlė Pierre de Coubertin. Pirmą kartą olimpinė ugnis uždegta IX olimpiados žaidynėse Amsterdame.

Olimpinio deglo estafetė
------------------------

Nuo pat liepsnos uždegimo momento iki jos perdavimo, viskas vyksta pagal labai griežtą ritualą:

* **Uždegimas**

Nuo Olimpinių žaidynių pradžios, liepsna visuomet uždegama Olimpijoje, Graikijoje, naudojant senovinius metodus (dažniausiai saulės spindulių pagalba) keletą mėnesių iki žaidynių pradžios.

* **Liepsnos nešimas**

Iš Olimpijos liepsna keliauja per skirtingas šalis, miestus ir kontinentus iki galutinio miesto. Liepsna praneša šalies gyventojams apie artėjančias žaidynes, o liepsnos nešėjams leidžia susipažinti su tos šalies papročiais ir kultūra.

Deglo estafetėje dalyvauja tūkstančiai sportininkų, kitų sričių įžymybių ir paprastų sporto mėgėjų. Tam tikrą ugnies kelionės atkarpą fakelo nešėjas įveikia bėgdamas, po to perduoda ugnį kitam estafetės dalyviui.

Deglas skatina žingeidumą ir norą pažinti kitus.

* **Atvykimas į stadioną**

Žaidynių atidarymo dieną, liepsna įnešama į pagrindinį stadioną ir ten yra uždegamas olimpinis aukuras. Ši misija patikima paskutiniam estafetės dalyviui, kurio pavardę stengiamasi išlaikyti paslaptyje iki pat žaidynių atidarymo pradžios. Paprastai ugnies kelionę užbaigia nusipelnęs šalies – olimpiados rengėjos sportininkas.

Olimpinė ugnis aukure dega iki žaidynių uždarymo ceremonijos. 2006 m. Turino žiemos olimpinių žaidynių metu olimpinė liepsna degė 57 metrų aukščio aukure. Tai aukščiausias olimpinės ugnies stovas per visą olimpiados istoriją.

Olimpinio deglo konstrukcija
----------------------------

Dabartinis olimpinis deglas yra laikomas Senovės Graikijos medinio deglo interpretacija. Jis yra gaminamas pagal modernias technologijas. Jo konstrukcijoje medį pakeitė metalinės dalys ir plastikai.

Deglo viduje yra dujų patronas ir degikliai. Deglo liepsna dega apibrėžtą laiko tarpą, kurio pakanka, kad estafetės dalyvis įveiktų savo distanciją bėgte. Turino olimpiadai pagaminti deglai degė mažiausiai 15 minučių.

Šių dienų deglas atitinka specialius reikalavimus. Deglas pagamintas taip, kad jo liepsnos neužpūs vėjas, neužgesins lietus ar sniegas. Deglo liepsna yra aiškiai matoma dieną ir naktį, dega plačiame oro temperatūros diapazone.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Olimpinė ugnis*. Lietuvos sporto enciklopedija. 2012

Nuorodos
--------

* Tarptautinis olimpinis komitetas
* Olimpinis muziejus Archyvuota kopija 2007-03-16 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Druja (reikšmės).*

| Druja |
| --- |
| Druja šalia Lingėnų Druja šalia Lingėnų |
| **Ilgis** | 5,5 km |
| **Baseino plotas** | 55,4 km² |
| **Ištakos** | Gūšra |
| **Žiotys** | Virvytė |
| **Šalys** | Lietuva |

**Druja** (dar žinoma kaip *Aušra, Gušra, Gūžra*) – upelis Lietuvoje, Telšių rajono pietuose, Virvytės aukštupio baseine; Virvytės dešinysis intakas. Išteka iš Gūšros ežero, telkšančio 5 km į šiaurę nuo Pavandenės. Teka į vakarus, pietvakarius, žemupyje kerta Pabiržulio pelkynus. Įteka į Virvytę 94,6 km nuo jos žiočių, 0,5 km į rytus nuo Daktariškės.

Intakas – Vėsa (dešinysis).

Visa upelio vaga ištiesinta. Prie upelio yra Lingėnų ir Naujųjų Kalniškių kaimai. Drujos žemupio salpoje gausu akmens amžiaus stovyklaviečių, kapinynų, yra alkakalnis.

Upėvardis *Drujà* laikomas bendrakilmiu su skr. द्रव = IAST: *drava-* „bėgimas, tekėjimas, skystis", skr. द्रवति = IAST: *dravati* „bėga, teka".

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 92
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Oliver James** |
| --- |
| Gimė | 1980 m. birželio 1 d. (42 metai)Oteršo, Saris, Anglija |
|  |
| Veikla | aktorius, muzikantas, dainininkas ir dainų autorius. |

**Oliveris Džeimsas** (*Oliver James*, g. 1980 m. birželio 1 d. Oteršo, Saris, Anglija) – aktorius, muzikantas, dainininkas ir dainų autorius.

Karjera
-------

liveris Džeimsas baigė Gildfordo vaidybos mokyklą. Pirmą kartą jis ekrane pasirodė 2002 metais filme *School's Out*. Ten atliko tik pagalbinį vaidmenį. Jau 2003 metais Oliveris filmavosi filme *The Afternoon Play* ir prisijungė prie grupės „Boy band", kurią prodiusavo Saimonas Faleris. Kai jis paliko grupę jam buvo pasiūlyta filmuotis su aktore Amanda Bains amerikiečių romantinėje komedijoje *What a Girl wants*. Jo dainos „Long Time Coming" ir „Greatest Story Ever Told" buvo šio filmo garso takeliai. Kitas Oliverio Džeimso vaidmuo buvo filme *Raise Your Voice*, kuriame jis filmavosi kartu su aktore ir dainininke Hilari Daf. 2006/2007 metais jis filmavosi TV seriale *Innocence Project*. 2009 m. Oliveris vaidino filme \\Without a Paddle: Nature's Calling*.*

Filmografija
------------

* 2009 – Without a Paddle: Nature’s Calling …. Ben
* 2006/2007 – The Innocence Project …. Nick Benitz
* 2004 – Raise Your Voice …. Jay Corga
* 2003 – What a Girl Wants …. Ian Wallace
* 2003 – The Afternoon Play …. Dave
* 2002 – School’s Out …. Dean
Notaro biuras Vokietijoje (Wangen im Allgäu, Badenas-Viurtembergas)
**Valstybinis notaras** – notaras, kuris yra valstybės tarnautojas arba pareigūnas. Yra Europoje – Portugalija, kai kurie Šveicarijos kantonai, Badenas-Viurtembergas (Vokietijos federalinė žemė, tačiau iki 2018 m.).

Portugalija
-----------

Greta Badeno regiono (Vokietija) vienintelė valstybė ES su lotyniškojo notariato sistema, valstybinius notarus turi Portugalija.

Notarų biurai (port. *Cartório Notarial* yra valstybės įstaigos. Notarinėje apygardoje yra sunumeruoti.

Lietuvos TSR
------------

Lietuvos TSR, kaip ir visoje buvusioje Sovietų Sąjungoje, o vėliau ir Lietuvos Respublikoje (iki 1992 metų) veikė valstybinis notariatas. Valstybinis notaras buvo valstybės tarnautojas, dirbęs valstybinėje notarų kontoroje ir gaudavęs atlyginimą iš valstybės biudžeto. Valstybinis notaras neatsakė už savo veiksmus bei jų pasekmes (atsakė valstybė).

Nuorodos
--------

* Portugalijos notariato tinklavietė (portugalų k.)
* Notarų akademija, Baden-Württemberg
**Suderintas vartotojų kainų indeksas** (SVKI) – tai tam tikras „vartotojų infliacijos" kainų indeksas, nusakantis vidutinį kainų pokytį per tam tikrą laiko tarpą išlaikant vartotojų populiacijos sudėtį ir bazinio laikotarpio namų ūkių vartojimo išlaidų struktūrą. SVKI skaičiavimo metodika yra suderinta su visomis Europos Sąjungos **(**isp.**)** šalimis.

SVKI pradėtas skaičiuoti 1992 m. po Mastrichto sutarties pasirašymo, siekiant užtikrinti ekonominį ES valstybių narių suartėjimą. Europos centrinis bankas SVKI naudoja pinigų politikai vykdyti, ES valstybių narių kainų stabilumui užtikrinti, infliacijai stebėti. Indeksas taip pat dažnai naudojamas atliekant tarptautinius palyginimus.

Bendroji informacija
--------------------

Lietuvoje, SVKI skaičiuoja ir kas mėnesį skelbia Lietuvos Respublikos statistikos departamentas. Papildomai SVKI taip pat teikiamas Europos Komisijos statistikos skyriui (Eurostatui).

Vartojimo prekių ir paslaugų kainas registruoja teritorinių statistikos įstaigų kainų klausėjai, lankydamiesi atrinktuose prekybos centruose, paslaugas teikiančiose įmonėse, remdamiesi tam tikrais teisės aktais, savivaldybių teisės aktais, kainoraščiais ar internete skelbiama informacija.

SVKI yra bazinių pastovios struktūros svorių indeksas, rodantis tik kainų pokyčius. SVKI sudaromas taikant individualaus vartojimo išlaidų pagal paskirtį klasifikatorių, pritaikytą SVKI (angl. *Classification of Individual Consumption by Purpose adapted to the needs of HICPs*). Taikant jį, visos vartojimo prekės ir paslaugos klasifikuojamos į 12 skyrių, 39 grupes ir 91 klasę. Indeksui sudaryti naudojami trijų tipų baziniai laikotarpiai: svorių, kainų ir indekso. Bazinis laikotarpis ES šalyse yra 2005 m. ir šių metų SVKI vidurkis lygus 1 (arba 100 proc. jei matuojamae procentais).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Horynė |
| --- |
| Horynė Rivnės srityje Horynė Rivnės srityje |
| **Ilgis** | 659 km |
| **Baseino plotas** | 27 700 km² |
| **Vidutinis debitas** | 90 m³/s |
| **Ištakos** | Kremeneco aukštuma |
| **Žiotys** | Pripetė |
| **Šalys** | Ukraina, Baltarusija |

**Horynė** (ukr. *Горинь*, blrs. *Гарынь*, rus. *Горынь*) – upė Ukrainoje ir Baltarusijoje; Pripetės dešinysis intakas. Prasideda Kremeneco aukštumoje, Ternopolio srityje. Pradžioje teka į rytus, per Chmelnyckio sritį. Toliau suka į šiaurę ir teka Voluinės aukštuma per Rivnės sritį. Čia leidžiasi į Polesės žemumą. Pačiame žemupyje kerta Ukrainos ir Baltarusijos valstybės sieną ir Bresto srityje įteka į Pripetę. 

Didžiausias intakas – Slučė (dešinysis). Vidurupyje teka siauru slėniu aukštais stačiais šlaitais. Polesėje slėnis platus, supelkėjęs, plati salpa. Gorynė laivuojama 291 km nuo žiočių. Prie upės įsikūrę šie miestai: Iziaslavas, Slavuta, Ostrohas, Netišynas, Dubrovica (Ukraina), Stolinas, David Gorodokas (Baltarusija).

Upės žemėlapis