recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Alovės herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2008-06-28* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Alovės herbas** – Alovės miestelio heraldinis simbolis.

Siaura balta juostele perkirsto herbinio skydo mėlyname viršutiniame lauke auksinė Dievo apvaizdos akis, raudoname apatiniame - trys sidabriniai bezantai (monetos).

Apie herbą
----------

Istorinio herbo Alovė neturėjo. Bendruomenės pageidavimu herbe nuspręsta įamžinti Dievo apvaizdos simbolį - dieviškąją akį, taip pat miestelio turtingumą bylojančius lobius. Alovė - viena seniausių gyvenviečių. Pilkapyje archeologai rado Vytauto laikais kaldintus denarus. 1955 m. moliniame inde buvo rastas lobis - X1V-XV a. sidabro lydiniai ir 56 Prahos valdovo Vaclovo IV (1378-1419) grašiai. Alovės apylinkės žmonės aktyviai dalyvavo nacionalinio išsivadavimo, o pokario metais - partizaniniame judėjime.

Herbas patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento 2008 m. birželio 28 d. dekretu Nr. 1K-1420.
Herbo etalono autorius dailininkas Rolandas Rimkūnas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Le grand dictionaire historique** – prancūziška Louis Moréri enciklopedija (1643–1680).

*Le grand dictionnaire historique, ou melange curieux de l'histoire sacrée et profane* (*The Great Historical Dictionary, or Anthology of Sacred and Secular History*) pirmą kartą buvo išleista 1671, Lione. Akcentai – istoriniai bei biografiniai straipsniai.

Reikšmė
-------

Moréri savo enciklopediją paskyrė vyskupui Gaillard de Longjumeau.

*Le grand dictionaire historique* reikšmė yra tokia, kad ja buvo pradėta nacionalinių enciklopedijų era.

Leidimai, vertimai
------------------

Žinynas buvo išleistas daugelį kartų: Lione 1681, Utrechte 1692, Paryžiuje 1699, 1718, 1725; Bazelyje 1731/32, Amsterdame 1740.

Paskutinį kartą išleista 1759 – tai buvo 20 leidimas, apėmęs 10 tomų. Moreri, būdamas 37 metų, iki savo mirties galėjo prisidėti tik prie pirmųjų leidimų; vėliau leido Jean le Clerc, Luisas Ellies du Pin ir Luisas F. -J. de La Barre.

Papildyta *Grand dictionnaire historique* pasirodė Paryžiuje bei Amsterdame. 1671–1759 buvo išleistas *Grand Dictionnaire historique* 20-čia leidimų. Labiausiai pavykusiu laikomas 20 ir paskutinis, 1759 Paryžiuje išleistas leidimas.

Moréri enciklopedija buvo išversta į anglų, vokiečių, italų ir ispanų kalbas. Vokiška versija išleista 1709 bei 1730/32 – pav. *Allgemeines historisches Lexicon* (Bendrasis istorijos leksikonas). Leidėjai – Johann Franz Buddeus bei Thomas Fritsch.
Koordinatės: 55°19′13″š. pl. 22°40′39″r. ilg.﻿ / ﻿55.3203598°š. pl. 22.6773623°r. ilg.﻿ / 55.3203598; 22.6773623

|  Varlaukio Švč. Trejybės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Tauragės |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajonas |
| **Gyvenvietė** | Varlaukis |
| **Adresas** | Šešuvies g. 6 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1883 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |
| **Klebonas** | Gintaras Lengvinas |

 *Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*
**Varlaukio Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Varlaukio kaime, 7 km į šiaurę nuo Eržvilko, prie kelio  **198**  Jurbarkas–Skaudvilė . Šešuvies dešiniajame krante.

Istorija
--------

Varlaukyje 1764 m. pastatyta medinė koplyčia. Ji 1830 m. perstatyta. 1860 m. pastatyta bažnyčia. 1862 m. paskirtas kunigas. 1879 m. bažnyčia sudegė.

1881 m. leista statyti naują medinę bažnyčią (pastatyta 1883 m.). 1921 m. įkurta parapija. 1923 m. įsikūrė pavasarininkų kuopa.

Parapija garsėja Dievo apvaizdos atlaidais.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Joje įrengti 3 altoriai. Vidų puošė savamokslis meistras Jonas Balsaitis-Drugelis iš Užakmenių kaimo. Stovi medinė varpinė.

Bažnyčioje yra nežinomo meistro sumontuoti istoriniai vargonai. Vargonų struktūra keturbokštė, su trimituojančiu angelu. Autentiškas išlikęs tik vargonų prospektas. Virš jo esantis angelas anksčiau mechaniškai judindavo ranką su trimitu.

Galerija
--------

* Priekinio bokštelio kryžius su vėtrungePriekinio bokštelio kryžius su vėtrunge
* Kryžius ant galinio kraigoKryžius ant galinio kraigo

Šaltiniai
---------

1. ↑  Istoriniai Lietuvos vargonai. Varlaukis *vargonai.com*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Varlaukio Švč. Trejybės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Varlaukio Švč. Trejybės parapija (dekanato inf.)
* Bažnytiniai dokumentai
Buveinė (2023)
Buveinė (2015)
**Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba** – Lietuvos institucija, atsakinga už vartotojų apsaugą ir ne maisto produktų kokybės kontrolę.

Istorija
--------

Įstaiga įkurta 2001 m. kaip **Nacionalinė vartotojų teisių apsaugos taryba prie Teisingumo ministerijos**. Ši institucija turėjo kontroliuoti kaip vartotojų apsaugą vykdė Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba ir Valstybinė ne maisto produktų inspekcija. 2007 m. taryba pervadinta į Valstybinę vartotojų teisių apsaugos tarnybą.

2012 m. Lietuvos bankas iš tarnybos perėmė vartotojų bei finansų įstaigų ginčų nagrinėjimą.

2016 m. prijungta Valstybinė ne maisto produktų inspekcija, 2018 m. – Europos vartotojų biuras. 2018 m. 10 padalinių apskrityse reorganizuoti į 4 regionų skyrius.

2019 m. tarnyba iš Valstybinio turizmo departamento perėmė turizmo paslaugų teikėjų priežiūrą.

Vadovai
-------

* 2003–2016 m. Feliksas Petrauskas
* 2016 m. Julius Pagojus
* 2016–2018 m. Neringa Baronienė
* 2018–2022 m. Neringa Ulbaitė
* Nuo 2022 m. Goda Aleksaitė

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2019-05-01 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑   Archyvuota kopija 2019-03-31 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑
6. ↑   Archyvuota kopija 2019-05-01 iš Wayback Machine projekto.
7. ↑   Archyvuota kopija 2019-05-01 iš Wayback Machine projekto.
8. ↑
9. ↑
10. ↑

Nuorodos
--------

* Svetainė Archyvuota kopija 2019-06-30 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°38′33″š. pl. 23°49′14″r. ilg.﻿ / ﻿55.642534°š. pl. 23.820442°r. ilg.﻿ / 55.642534; 23.820442

|  Palonų Dievo Apvaizdos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Radviliškio |
| **Savivaldybė** | Radviliškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Palonai |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1939 m. |

 *Kitos reikšmės – Dievo Apvaizdos bažnyčia.*
**Palonų Dievo Apvaizdos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Palonų miestelyje, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Baisogalos geležinkelio stoties, Palono (Kiršino dešiniojo intako) dešiniajame krante. Tituluojama Dievo Apvaizdos vardu.

Bažnyčios interjeras

Istorija
--------

Palonų koplyčia minima 1782 m. Jai 1788 m. dovanoti 25 margai žemės, tapo Baisogalos parapijos filija. Kunigas Liudas Adomauskas (1880–1941 m.) 1918–1919 m. buvo Palonų filialistas. Jis čia su kitais suorganizavo bolševikų tarybas, 1921 m. atsisakė kunigystės.

Į Palonus 1927 m. paskirtas kunigas Mykolas Ruseckas pats suprojektavo bažnyčią ir kleboniją. Iki 1935 m. pastatyta klebonija, 1939 m. – akmenų mūro bažnyčia.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su apside, bebokštė. Šventoriuje stovi medinė varpinė, išlikę senų antkapinių kryžių.

Galerija
--------

* Šventoriuje yra senų antkapiųŠventoriuje yra senų antkapių
* Fasadą puošia freskaFasadą puošia freska
* Trys altoriaiTrys altoriai
* Vargonų chorasVargonų choras

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Palonų Dievo Apvaizdos bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Dekanato informacija
| ***Mokytoja*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | L'insegnante |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Nando Cicero |
| Scenaristas (-ai) | Tito CarpiNando Cicero |
| Vaidina | Edwige Fenech |
| Metai | 1975 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mokytoja** (it.  *L'insegnante*) – 1975 m. sukurta komedija, sulaukusi didelės finansinės sėkmės ir paskatinusi sukurti eilę tęsinių ta pačia tema (apie mokytojų / mokinių santykius). Dar dvejuose filmuose („Mokytoja koledže" ir „Namų mokytoja") pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Edwige Fenech.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Edwige Fenech – Džiovana
* Vittorio Caprioli – Fefe Motola
* Alfredo Pea – Franko Motola
* Alvaro Vitali – Tatuzo
* Carlo Delle Piane – profesorius Kali
* Enzo Cannavale – Pepino
* Mario Carotenuto

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Franko Motola su kitais draugais mokykloje nerūpestingai leidžia laiką, ieškodamas nuotykių, o ne rūpindamasis mokslais. Nematydamas rezultato, jo tėvas nusprendžia nusamdyti sūnui mokytoją, kuri padėtų jam pagilinti mokslo žinias. Ja tampa daili mergina Džiovana, dėl kurios Franko netrunka pamesti galvą. Kadangi šio tėvai susirūpinę ar sūnaus pastangos nuolat atrodyti stilingai nereiškia, kad šis gėjus, paprašo Džiovanos demonstruoti šiam daugiau šiltų jausmų. Franko desperatiškai siekia savo mokytojos, tačiau ši visuomet laikosi saugaus atstumo. Po to, kai jam nepavyksta nieko laimėti net šiai įbėrus migdomųjų, Franko griebiasi paskutinio bandymo – inscenizuoti savo savižudybę...
| Jonavos tiltas |
| --- |
|  |
| Tiltas nuo aukštupio pusės |
| 

Jonavos tiltasJonavos tiltas

55°04′08″š. pl. 24°16′54″r. ilg.﻿ / ﻿55.0688°š. pl. 24.2818°r. ilg.﻿ / 55.0688; 24.2818﻿ (Jonavos tiltas)Koordinatės: 55°04′08″š. pl. 24°16′54″r. ilg.﻿ / ﻿55.0688°š. pl. 24.2818°r. ilg.﻿ / 55.0688; 24.2818﻿ (Jonavos tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Jonava |
| **Ilgis** | 230 m |
| **Plotis** | ~ 10 m |
| **Pastatytas** | 1914 m. |

**Jonavos tiltas** – tiltas per Neries upę, Jonavos miesto pietinėje dalyje, 0,5 km žemiau Jonavos Neries salos. Greta, kairiajame krante, driekiasi magistralė  **A6**  Kaunas–Zarasai–Daugpilis . Pastatytas 1914 m. kaip privatus, priklausė žydams: norint pravažiuoti, reikėjo sumokėti mokestį. Šiuo metu tiltu vyksta intensyvus eismas, kadangi jungia miesto centrą su magistrale A6, jungiančia su Kaunu.

Tilto rekonstrukcija
--------------------

Atnaujintas tiltas 2014 m.
Tiltas 2009 m.
2013 m. vyko 1956 m. pastatyto tilto rekonstrukcija, todėl kelias per šį tiltą buvo uždarytas, nukreipiant eismą kelių kilometrų apylanka per Taurostos tiltą (ties AB Achema). Pėstiesiems buvo leidžiama vaikščioti ir vykdomų darbų metu.

Darbai pradėti gegužę, o artėjant metų pabaigai užbaigta tilto gelžbetoninės perdangos renovacija. Tilto rekonstrukcijai Lietuvos automobilių kelių direkcija skyrė 7,6 mln. litų, o rangos darbų konkursą laimėjo AB „Kauno tiltai". Iki šiol beveik 60-ies metų tiltas per visą savo tarnavimo laikotarpį nė karto nebuvo rekonstruotas.

Metalinė tilto perdanga buvo praplatinta ir padengta atmosferos poveikiui atsparia antikorozine danga, rekonstruoti kiti tilto perdangos elementai: hidroizoliacija, deformaciniai pjūviai, turėkliniai blokai. Paklota nauja asfaltbetonio danga. Tilto važiuojamoji dalis išplatinta iki 7 m, abiejose tilto pusėse esantys pėsčiųjų takai – iki 1,5 m. Taip pat suremontuotos tilto atramos, sumontuoti nauji plieniniai apsauginiai atitvarai, apšvietimo stulpai. Buvo atsižvelgta į statinio autentiką, todėl senieji ketaus turėklai, priklausantys kultūros paveldui, buvo išsaugoti ir rekonstruoti. Sutvarkytos tilto prieigos: šlaitai prie upės atnaujinti ir apsėti žole, po tiltu – sutvirtinti gelžbetoninėmis plokštėmis. Tiltas taip pat pritaikytas neįgaliųjų poreikiams.

Literatūra
----------

* Darius Klibavičius. Jonavos tiltai // Jonavos rajono laikraštis „Naujienos".- 2000 m. liepos 11 d. p. 4.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Uždaromas eismas Jonavos tiltu
2. ↑  Jonavos tilto rekonstrukcija 2013 m.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jonavos tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

| Artimiausi tiltai per Nerį |
| --- |
| prieš srovę: | **Jonavos tiltas** | pasroviui: |
| Jonavos geležinkelio tiltas | Kleboniškio tiltas |
| *The Fox* |
| --- |
| The Fox viršelis |
| Elton John studijinis albumas |
| Išleistas | 1981 m. gegužės 20 d. |
| Įrašytas | 1979 m. rugpjūtį, gruodį;
1980 m. sausį–liepą |
| Žanras | rokas • soft rokas • pop rokas • new wave |
| Trukmė | 45:48 |
| Įrašų kompanija | Super Bear Studios (Nica, Prancūzija); Sunset Sound Recorders, The Village Recorder and Devlon Studios (Los Andželas); Abbey Road Studios (Londonas). |
| Prodiuseris | Chris Thomas, Elton John, Clive Franks |
| Elton John chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „21 at 33"  (1980) | **„The Fox"  (1981)** | „Jump Up!"  (1982) |

 |

**„The Fox"** – penkioliktas studijinis britų atlikėjo Elton John albumas, išleistas 1981 m. gegužės 20 d. Komerciškai albumas nebuvo labai sėkmingas, jo kopijų Jungtinėse Valstijose parduota maždaug tik 300 000.

Turinys
-------

Penkios dainos iš albumo buvo įrašytos ankstesniojo albumo „21 at 33" sesijų metu. Daina „Elton's Song" buvo uždrausta groti kelių valstybių radijuose, kadangi joje buvo užuominų į homoseksualumą. Albumą prodiusavo Eltonas Džonas, Clive Franks bei Chris Thomas (kuris vėliau prodiusavo ir kitus Eltono devintojo dešimtmečio albumus). Kaip ir prie pastarojo albumo, prie šio šiek tiek prisidėjo ir Bernie Taupin, kuriant dainos tekstus.

Dainų sąrašas
-------------

#### Pirmoji pusė

1. „Breaking Down Barriers" (John, Gary Osborne) – 4:42
2. „Heart in the Right Place" (John, Osborne) – 5:15
3. „Just Like Belgium" (John, Bernie Taupin) – 4:10
4. „Nobody Wins" (Jean-Paul Dreau, Osborne) – 3:40
5. „Fascist Faces" (John, Taupin) – 5:12

#### Antroji pusė

1. „Carla/Etude" (John) – 4:46
2. „Fanfare" (John, James Newton Howard) – 1:26
3. „Chloe" (John, Osborne) – 4:40
4. „Heels of the Wind" (John, Taupin) – 3:35
5. „Elton's Song" (John, Tom Robinson) – 3:02
6. „The Fox" (John, Taupin) – 5:20

Pardavimai
----------

### Savaitiniai pardavimai

| Pardavimai (1981 m.) | Pozicija |
| --- | --- |
| UK Albums Chart | 12 |
| US Billboard 200 | 21 |
| Australian Kent Music Report Albums Chart | 2 |
| Canadian *RPM* Albums Chart | 43 |
| French SNEP Albums Chart | 5 |

### Metų pabaigos pardavimai

| Pardavimai (1981 m.) | Pozicija |
| --- | --- |
| Australian Albums Chart | 31 |
| French Albums Chart | 15 |

Išnašos
-------

1. ↑  Bullock, Darryl W. (2017). *David Bowie Made Me Gay: 100 Years of LGBT Music*. Abrams Press.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Kent, David (1993). *Australian Chart Book 1970–1992*. St Ives, NSW: Australian Chart Book.
5. ↑
6. ↑

  

v • a • r **Elton John studijiniai albumai** 

Empty Sky · Elton John · Tumbleweed Connection · Madman Across the Water · Honky Château · Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player · Goodbye Yellow Brick Road · Caribou · Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy · Rock of the Westies · Blue Moves · A Single Man · Victim of Love · 21 at 33 · The Fox · Jump Up! · Too Low for Zero · Breaking Hearts · Ice on Fire · Leather Jackets · Reg Strikes Back · Sleeping with the Past · The One · Duets · Made in England · The Big Picture · Songs From The West Coast · Peachtree Road · The Captain & The Kid · The Diving Board · Wonderful Crazy Night
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Jonas Povilaitis** |
| --- |
| Gimė | 1948 m. sausio 14 d. (75 metai)Šakaliuose, Kelmės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Laimutė |
| Vaikai | Renata, Ieva |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių partijaValstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungaLietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1970 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Jonas Povilaitis** (g. 1948 m. sausio 14 d. Šakaliuose, Kelmės rajonas) – Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Baigė Mešklydžių pradžios, Liolių aštuonmetę, Kelmės vidurinę mokyklą mokyklas. 1970 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas.

Pagal paskyrimą 1970 m. pradėjo dirbti Radviliškio rajono melioracijos statybos valdyboje, 1979 m. Radviliškio rajono žemės ūkio valdybos vyr. inžinierius mechanikas, 1997 m. rajono Žemės ūkio skyriaus vyr. žemės ūkio technikos valstybinės priežiūros inžinierius inspektorius, 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Radviliškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, 1999 m. Radviliškio raj. skyriaus pirmininkas.

1995–1997 m. 1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvai pagražinti draugijos Radviliškio skyriaus pirmininkas.

Sutuoktinė Laimutė, vaikai Renata, Ieva.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
| Latako gatvė |
| --- |
|  |
| Latako gatvė |
| **Gyvenvietė** | Vilnius |
|  |
| **Ilgis** | 0,12 km |
| **Pradžia** | Senamiestis |
| **Pabaiga** | Senamiestis |
| **Miesto dalys** | Vilniaus senamiestis |

**Latako gatvė** – Vilniaus senamiesčio gatvė, jungianti Bokšto ir Rusų gatves.

Istorija
--------

Dabartinio VDA bendrabučio vietoje kadaise stovėjo Šv. Mikalojaus Stebukladario palaikų Pernešimo cerkvė. XVI a. ji perkelta į dabartinę vietą Didžiojoje gatvėje. Latako ir Bokšto gatvių sankirtoje stovėjo Šv. Elijaus cerkvė. Vėliau, nugriovus cerkvę, buvo pastatytas pastatas, kuriame įsikūrė Niškovskio viešbutis.

Niškovskio viešbutis nugriautas 1944 m. Vietoj jo pastatytas Dailės instituto studentų bendrabutis. Antras ir trečias už bendrabučio stovintys namai dviaukščiai, paskutinis namas kampinis su Rusų g. vienaaukštis. Kitos pusės namai taip pat kažkuo neišsiskiria.

Gatvę nutapė Mstislavas Dobužinskis.

Ilgis ~120 metrų, stovi 7 namai.

Nuorodos
--------

1. ↑  Vidas Poškus. Nedingęs Vilnius. Miesto akupunktūros. Vilnius: Tyto alba, 2017. ISBN 978-609-466-146-4.
2. 1 2  Vladas Drėma. Dingęs Vilnius. Vilnius: Versus Aureus, 2013. ISBN 978-9955-34-401-8.
3. ↑  Latako gatvė Vilniaus kataloge.
| ***Egzorcistė Lorna*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Jesus Franco |
| Metai | 1974 |
| Žanras | erotinis |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Egzorcistė Lorna** (pranc. *Les possédées du diable*) – 1974 m. režisieriaus Jesus Franco sukurtas erotinis filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Pamela Stanford – Lorna Gryn
* Guy Delorme – Patrikas
* Lina Romay – Linda
* Jacqueline Laurent – Mariana
* Howard Vernon – Mauricijus

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kadaise Patrikas pažadėjo savo tuometinei draugei, raganai Lornai, savo būsimą dukterį, kuomet šiai sukaks 18. Dabar laikas atėjo, tačiau Patrikas nenori laikytis susitarimo, todėl Lorna pradeda naudoti savo antgamtines galias prieš jį, jo žmoną ir dukterį Lindą, kad priverstų atiduoti tai, kas jai priklauso. Nevilties pagautas Patrikas nušauna Lorną, tačiau prieš tai ši spėja įsikūnyti į Lindą...
| **Darius Brazys** |
| --- |
| Gimė | 1968 m. gruodžio 2 d.Šeduvoje |
| Mirė | 2020 m. gegužės 3 d. (51 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Egita |
| Vaikai | Salomėja, Ona |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos krikščionys demokrataiTėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | 2006 m. Kauno technologijos universitetas |

**Darius Brazys** (g. 1968 m. gruodžio 2 d. Šeduvoje) – Lietuvos ir Radviliškio rajono politinis bei visuomenės veikėjas. – 2022 m. gegužės 3 d.)

Biografija
----------

2006 m. baigė Kauno technologijos universitetą, viešojo administravimo magistras.

1995 m. Šeduvos globos namų direktorius, 2003 m. Radviliškio raj. savivaldybės administracijos Socialinės paramos skyriaus vedėjas.

Nuo 1992 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, Lietuvos krikščionys demokratai narys, 2008 m. Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Radviliškio rajono skyriaus narys.

2000–2003 m. 2007 m. 2011 m. (mandato atsisakė) ir 2015 m. (mandato atsisakė) Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys.

2012–2015 m. – Radviliškio rajono savivaldybės meras.

Žmona Egita, vaikai Salomėja, Ona.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Radviliškio rajone – naujas meras (Delfi.lt inf)
| ***Emanuelė 2*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Emmanuelle 2 |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Francis Giacobetti |
| Scenaristas (-ai) | Bob Elia Francis Giacobetti |
| Metai | 1975 |
| Žanras | erotinis |
| Trukmė | 83 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Emanuelė 2** (pranc.  *Emmanuelle 2*) – 1975 m. sukurtas erotinis filmas. Kaip ir pirmojoje dalyje, sukurtoje metais anksčiau, pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Sylvia Kristel, o neilgame epizode masažo salone nusifilmavusi Laura Gemser vėliau eilėje erotinių filmų įkūnijo juodaodę Emanuelę.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sylvia Kristel – Emanuelė (personažas)
* Umberto Orsini – Žanas
* Frederic Lagache – Kristoferis
* Catherine Rivet – Ana-Marija
* Henry Czarniak – Igoris
* Tom Clark – Piteris
* Laura Gemser – masažuotoja
* Venantino Venantini

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kaip ir pirmojo filmo, šio veiksmas taip pat vyksta Azijoje, šį kartą – Honkonge. Emanuelė atvyksta pas savo vyrą Žaną, susipažįsta su jaune mergina Ana-Marija ir trijulė kartu leidžia laiką, lankydami įdomias vietas, besilinksmindami ir, žinoma, ieškodami naujų seksualinių patirčių...
| **Artūras Visockas** |
| --- |
| Gimė | 1968 m. sausio 19 d. (55 metai)Lietuva Kelmė |
| Sutuoktinis (-ė) | Edita |
| Vaikai | Ugnius, Matas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |

**Artūras Visockas** (g. 1968 m. sausio 19 d. Kelmėje) – verslininkas, sportininkas, Šiaulių miesto meras nuo 2015 m. Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1986 m. baigė Šiaulių 10-ąją vidurinę mokyklą, 1993 m. – Šiaulių pedagoginį institutą.

2004–2015 m. IĮ „Foto202" direktorius.

Nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys; išsikėlė savarankiškai, 2011 m. už jį balsavo 2718 rinkėjų.

Nuo 2015 m. Šiaulių miesto meras.

Orientavimosi sporto klubo „Sakas" įkūrėjas. Iki 2013 m. sporto klubo "Sakas" narys, nuo 2014 m. sporto klubo "Igtisa" narys. Įvairių orientavimosi sporto varžybų nugalėtojas bei prizininkas.

Vienas talkų „Darom" iniciatorių, daugelį metų savo lėšomis tvarkydavo (kol netapo meru) Salduvės parką ir Talkšos ežero pakrantes bei centrinį miesto parką.

2005 m. TV3 žinių projekto „Lietuvos garbė" nugalėtojas nominacijoje „Metų kaimynas".

2006 m. LNK televizijoje vykusiame tradiciniame labdaros telemaratone „Gerumo diena" A.Visockui buvo įteiktas „Gerumo sparno" garbės apdovanojimas už vaikų namų auklėtinių globą. 

Dienraščio „Šiaulių naujienos" skaitytoju A. Visockas išrinktas „populiariausiu 2011 metų šiauliečiu". 

2015 m. išrinktas Šiaulių miesto meru. 2019 m. perrinktas antrai kadencijai.

Žmona Edita, vaikai Matas ir Ugnius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-03 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
| ***Aistringas troškimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Graffiante desiderio |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Sergio Martino |
| Scenaristas (-ai) | Sergio MartinoMaurizio Rasio |
| Metai | 1993 |
| Žanras | erotinis trileris |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Aistringas troškimas** (it.  *Graffiante desiderio*) – 1993 m. Italijoje sukurtas erotinis trileris.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jauno ir besiruošiančio vesti verslininko Luidžio gyvenime atsiranda pusseserė Sonia. Mergina lengvai apsuka jam galvą bei prisipažįsta jautusi jam šiltus jausmus nuo pat vaikystės. Luidžis palieka sužadėtinę ir leidžia laiką su naująja mergina, tačiau netrukus šios siūlomos pramogos ir žaidimai pradeda jam kelti nerimą. Ieškodama aštrių pojūčių, Sonia apsivagia parduotuvėje ir priverčia Luidžį sprukti kartu, o vėliau, tiesiog dėl smagumo, priverčia jį kartu apiplėšti juvelyrinę parduotuvę. Ji suorganizuoja Luidžiui seksą trise bei anoniminį apsikeitimą poromis, po kurio iškelia jam sceną dėl neištikimybės. 

Luidžį mėgina vilioti jo verslo partnerė Marcela, ir nors šis ją atstumia, moteris atrodo susirūpinusi šio būkle. Luidžis ir Sonia vėl atnaujina santykius, tačiau mylimosios praeitis jam vis daugiau nerimo, ypač kai pamato laikraštyje skelbimą apie dingusią merginą, kuri pasirodo buvusi vieno iš jų sekso žaidimo dalyvė. Be to, kažkas pakeičia jo kompiuteriu surinktą sutarties tekstą ir tokiu būdu sužlugdo didelės vertės sandorį su japonų verslininkais. Netekęs darbo, jis iškvočia Sonią ir išgauna jos prisipažinimą, kad taip ji pasielgė specialiai, nes iš tiesų jau nuo vaikystės jo nekenčia ir ieškojo būdų atkeršyti. Pradėjęs labiau domėtis šios praeitimi, Luidžis sužino, kad Sonia serga šizofrenija, o vaikystėje neteko abiejų tėvų. Galiausiai šios bute po lova jis randa dingusios merginos kūną, o greta jo – ranka rašytus prisipažinimus apie įvykdytą tėvų nužudymą. Luidžis nespėja pasišalinti ir tampa Sonios užpuolimo auka. Mergina mėgina jį nužudyti, tačiau galiausiai jį išgelbsti Marcela...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Vittoria Belvedere – Sonia
* Ron Nummi – Luidžis
* Andrea Roncato – daktaras Fabris
* Serena Grandi – Marcela
* Simona Borioni – Sinza
* Viviana Polic
* Barbara Cavallari
* Serena Bennato
| ***Kaligula*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Caligola |
| Kilmės šalis | Italija Italija |
| Režisierius | Tinto Brass |
| Prodiuseris (-iai) | Bob GuccioneFranco Rossellini |
| Scenaristas (-ai) | Gore VidalMalcolm McDowellMassolino D'AmicoTinto Brass |
| Vaidina | Malcolm McDowellJohn GielgudPeter O'TooleHelen MirrenTeresa Ann Savoy |
| Metai | 1979 |
| Žanras | Istorinis |
| Trukmė | 210 min. (nesutrumpinta versija) |
| Kalba | italų / anglų |
| Platintojas | Produzioni Atlas Consorziate (Italija)Independent Artists (JAV) |
| Biudžetas | 22 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Kaligula** (it. *Caligola*) - 1979 m. režisieriaus Tinto Brass sukurtas prieštaringai vertinamas istorinis filmas.

Filme režisierius Tinto Brass istorinius Romos imperijos įvykius vaizdavo labai atvirai ir šokiruojančiai, nevengė žiaurių ir pornografinių scenų, dėl ko filmas daugelyje šalių buvo sutrumpintas, iškerpant iš jo kai kurias scenas, arba iš viso uždraustas. Originalios trukmės - 210 minučių - juosta daugelyje šalių buvo sutrumpinta net iki 102 min. (pvz. 149 min. Jungtinėje Karalystėje, 123 min. sutrumpinta versija Italijoje, 102 min. versija 1999 m.).

Vėliau tiek pats režisierius, tiek scenarijaus autoriai ir aktoriai atsiribojo nuo filmo, tvirtindami, kad pornografinės scenos į juostą buvo įkeltos be jų žinios, kad tai buvo prodiuserių ir filmą finansavusios Penthouse kompanijos savivalė.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Roma, 37 m. e. m. g. Sifiliu sergantis Tiberijus (Peter O'Toole) ieško, kas jį pakeis soste. Jo giminaičiai - Gemelijus ir Klaudijus yra silpni tiek sveikata, tiek protu, todėl jis išsirenka Kaligulą (Malcom McDowell), kuris greitai Tiberijų nužudo ir užgrobia valdžią. Savo seserį Druzilą (Teresa Ann Savoy) paskelbia mylimąja. 

Gyvenimas rūmuose Kaligulos valdymo metais nepaklūsta jokioms taisyklėms: lėbaujama, ištvirkaujama, žiauriai prievartaujami, kankinami ir žudomi pavaldiniai. Kai Kaligula pasiskelbia esąs Dievas, prieš jį kyla maištas ir jis netrukus nužudomas.
| **Janina Akstinavičienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1954 m. gegužės 24 d.Kazliškio miestelyje, Rokiškio rajone |
| Mirė | 2004 m. birželio 8 d. (50 metų)Ukmergėje |
|  |
| Veikla | pedagogė, Lietuvos ir Ukmergės rajono politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1978 m. Vilniaus universitetas |

**Janina Akstinavičienė** (1954 m. gegužės 24 d. Kazliškio miestelyje, Rokiškio rajone – 2004 m. birželio 8 d. Ukmergėje) – pedagogė, Lietuvos ir Ukmergės rajono politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1978 m. baigė Vilniaus valstybinį V. Kapsuko universitetą, lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.

1978–1983 m. Veprių profesinės technikos mokyklos dėstytoja. 1983–1992 m. – Veprių apylinkės tarybos pirmininkė. 1988 m. birželį Vepriuose suorganizavo Sąjūdžio iniciatyvinę grupę.

1992–1995 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos pirmininkė. 1995–1997 m. Veprių agrarinės tarnybos viršininkė. 1997–2000 m. Veprių seniūnijos seniūnė. 2000–2004 m. Ukmergės rajono savivaldybės merė.

1990–1995 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos deputatė, 1995–2004 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narė.

Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos narė, VNDS tarybos narė, Ukmergės skyriaus pirmininkė.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Kazimiera Prunskienė (2002), *Lietuvos moterys*, Lietuvos Europos institutas, p. 20, ISBN 978-9955-9448-1-2
2. ↑  *Kas yra kas Viliaus apskrityje, 2003*, Neolitas, 2003, p. 749, ISBN 978-9986-709-41-1
3. ↑  Arvydas Anušauskas & Bronius Genzelis (2010), *Kelias į nepriklausomybę: lietuvos sąjūdis*, Šviesa, p. 10, ISBN 978-5-430-04927-0
4. ↑  *Paminėjo a.a. J.Akstinavičienės jubiliejų*, vilkmerge.lt. Nuoroda tikrinta 2021-06-04.

Nuorodos
--------

* Kandidato anketa (vrk.lt)
| Siera del Čačilis |
| --- |
| Kalnų vaizdas nuo kelio Ruta Nacional 40Kalnų vaizdas nuo kelio *Ruta Nacional 40* |
| **Žemynas** | Pietų Amerika |
| **Šalys** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Aukščiausias taškas** | Čačilis (2839 m) |
| **Koordinatės** | 38°57′00″ p. pl. 70°37′00″ v. ilg.﻿ / ﻿38.95000°š. pl. 70.61667°r. ilg.﻿ / 38.95000; 70.61667Koordinatės: 38°57′00″ p. pl. 70°37′00″ v. ilg.﻿ / ﻿38.95000°š. pl. 70.61667°r. ilg.﻿ / 38.95000; 70.61667 |
|  |
|  **Vikiteka** | Siera del ČačilisVikiteka |

**Siera del Čačilis** (isp. *Sierra del Chachil*) arba **Čačilio kordonas** (*Cordon del Chachil*) – kalnų masyvas Argentinoje, Neukeno provincijoje, Neukeno Prekordiljeroje. Prasideda į pietus nuo Pino Hačado perėjos, driekiasi iš šiaurės vakarų į pietryčius iki Sero Las Lachaso priekalnių, toliau į pietus iki Čačilio kalno. Aukštis iki 2839 m (Čačilio k.). Kitos viršūnės: Atravesada, Keli Mahuida, Palau Mahuida, Sero Las Lachasas.

Į rytus nuo Siera del Čačilio telkšo Laguna Blanka. Šiuose kalnuose ištakas gauna Katan Lilio, Pikun Leufu, Kovunko upės.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-06 iš Wayback Machine projekto.
| **Algimantas Antanas Greimas** |
| --- |
| Gimė | 1938 m. birželio 13 d. (85 metai)Uosiai, Vilkaviškio apskritis |
| Sutuoktinis (-ė) | Ona Kazimiera |
| Vaikai | Robertas, Edmundas |
|  |
| Veikla | inžinierius, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1966 m. LKP, 1990 m. LDDP, 2001 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Algimantas Antanas Greimas** (g. 1938 m. birželio 13 d. Uosiuose, Vilkaviškio apskritis) – inžinierius, Lietuvos ir Vilkaviškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1972 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius elektrikas.

1953–1963 m. Vilkaviškio melioracijos statybos valdybos darbininkas. 1963–1979 m. Vilkaviškio gamybinio susivienijimo „Žemūktechnika" meistras, darbų vykdytojas, 1979–1992 m. direktoriaus pavaduotojas. 1992 m. autotransporto įmonės „Giedriai" direktorius. 1992–1996 m. LR Seimo narys. 2000–2004 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2011–2013 m. – savivaldybės meras.

1997–2007 m. ir 2011–2015 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys.

1966–1990 m. SSKP narys, 1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001–2004 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narys, pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys.

Žmona Ona Kazimiera, vaikai Robertas, Edmundas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  1992–1996 m. kadencijos Seimo narys
2. ↑   Archyvuota kopija 2007-03-02 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑   Archyvuota kopija 2007-03-06 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑   Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| ***O istorija*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Histoire d‘O |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Kanada Vokietija |
| Režisierius | Justin Jaeckin |
| Scenaristas (-ai) | Sebastien Japrisot |
| Vaidina | Corinne CleryUdo Kier |
| Metai | 1975 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | prancūzų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**O istorija** (pranc.  *Histoire d‘O*) – 1975 m. sukurtas erotinis filmas, uždraustas demonstruoti keliose Europos šalyse (Suomijoje, Jungtinėje Karalystėje) dėl gausių prievartos scenų.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jauna fotografė, vadinama tiesiog O, su meilužiu Renė atvyksta į Ruasi vilą. Čia ji priversta paklusti griežtoms taisyklėms ir tampa keisčiausių sadomazochistinių eksperimentų objektu. Pradžioje patirianti sutrikimą, vėliau ji pradeda vis labiau įsijausti į ritulinius seksualinius žaidimus...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Corinne Clery – O
* Udo Kier – Renė
* Anthony Steel – seras Styvena
* Jean Gaven – Pjeras
* Christiane Minazzoli – Ana-Marija
* Alin Noury – Ivanas
| Grandė, Bravo del Nortė |
| --- |
| Grandės žemupys Grandės žemupys |
| **Ilgis** | 3034 km |
| **Baseino plotas** | 607 965 km² |
| **Vidutinis debitas** | 160 m³/s |
| **Ištakos** | Koloradas |
| **Žiotys** | Meksikos įlanka |
| **Šalys** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV, Meksikos vėliava Meksika |
|  |
|  **Vikiteka** | Grandė, Bravo del Nortė |

'

**Grandė**, kitaip ***Rio Grandė*** (angl. *Rio Grande* 'didžioji upė'), ***Bravo del Nortė*** (isp. *Río Bravo del Norte*) – upė JAV ir Meksikoje. Prasideda Kolorado valstijoje, Rio Grandės nacionaliniame miške. Susidaro susiliejus keliems upeliams, ištekantiems iš Kanbio kalnų. Teka į pietus San Luiso slėniu, kanijonais kerta Naujosios Meksikos valstiją. Vėliau pasuka į pietryčius ir teka JAV (Teksaso) – Meksikos valstybine siena. Įteka į Meksikos įlanką. Dėl intensyvaus upės vandens naudojimo irigacijai ir sausringo klimato Grandės vandenys sausuoju metu laiku įlankos nepasiekia.

Didžiausi intakai – Končosas (dešinysis), Pekosas (kairysis).

Prie Grandės įsikūrę šie miestai: Albukerkė, Las Krusesas, El Pasas, Laredas, Makalenas, Braunsvilis (JAV), Siudad Chuaresas, Ochinaga, Piedras Negrasas, Nuevo Laredas, Reinosa, Matamorosas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
| ***Seksas ir įniršis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Japonija |
| Režisierius | Noribumi Suzuki |
| Metai | 1973 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 88 min. |
| Kalba | japonų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Seksas ir įništis** (jap. 不良姐御伝 猪の鹿お蝶; Furyō anego den: Inoshika o-Chō) – 1973 m. Japonijoje sukurtas trileris, priskiriamas eksploatacinio kino žanrui „Pinku eiga", kuriame gausu prievartos ir erotikos.

Tais pačiais metais buvo sukurtas ir filmo tęsinys.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

* Reiko Ike
* Akemi Negishi
* Ryoko Ema
* Yoko Hori
* Naomi Oka
* Christina Lindberg

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

19 a. pabaigos Japonija. Trys Jakudzos smogikai nužudo jų nusikaltimus tyrusį policininką jo mažametės dukters akivaizdoje. Prieš mirtį tėvas spėjai jai atiduoti tris kortas ir mergina augdama vis galvoja apie kerštą. Žingsnis po žingsnio, pradėjusi nuo vagysčių, ji vis labiau įsitvirtina nusikaltėlių pasaulyje, tačiau nesiliauja ieškoti kas kažkada nužudė jos tėvą bei kas davė tokį įsakymą...
| ***Šviesos atspindžiai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Riflessi di luce |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Mario Bianchi |
| Scenaristas (-ai) | Francesco Valitutti |
| Metai | 1988 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 87 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Šviesos atspindžiai** (it.  *Riflessi di luce*) – 1988 m. Italijoje sukurta erotinė drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Pamela Prati – Marta
* Gabriele Tinti – Federikas
* Loredana Romito – Džordžija
* Gabriele Gori – Mrselis
* Laura Gemser – Kjara
* Jessica Moore – Gaja

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po patirtos automobilio avarijos kompozitorius Federikas liko paralyžiuotas ir judėti gali tik vežimėlio pagalba. Atsiribojęs nuo pasaulio, jis apsistoja atokioje viloje su 20-mečiu sūnumi, kur jiems kompaniją palaiko dvi moterys: Marta ir Džordžija. Marta, laiką leidžianti kartu su Federiku, tampa ir jo sūnaus, ir Džordžijos geismų objektu...
| Verkšionių tiltas |
| --- |
|  |
| Tiltas nuo kairiojo kranto |
| 

Verkšionių tiltasVerkšionių tiltas

54°47′21″š. pl. 24°53′50″r. ilg.﻿ / ﻿54.789166°š. pl. 24.897091°r. ilg.﻿ / 54.789166; 24.897091﻿ (Verkšionių tiltas)Koordinatės: 54°47′21″š. pl. 24°53′50″r. ilg.﻿ / ﻿54.789166°š. pl. 24.897091°r. ilg.﻿ / 54.789166; 24.897091﻿ (Verkšionių tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Dūkštų ir Vievio seniūnijų paribys |
| **Kerta** | Nerį |
| **Ilgis** | 136,4 m |
| **Plotis** | 7+1+1 m |
| **Pastatytas** | 1977 m. |
| **Konstrukcija** | Sijinis tiltas |

**Verkšionių (Verkšnionių) tiltas** – automobilių transporto tiltas, nutiestas per Neries upę kelyje  **108**  Vievis–Maišiagala–Nemenčinė , skiriantis Elektrėnų ir Vilniaus rajono savivaldybes. Tiltas stovi Neries kilpos vingyje, 250 m žemiau nuo upinės salos, 3,5 km į pietus nuo Verkšionių (Dūkštų sen.), 0,4 km į šiaurės rytus nuo posūkio į Panerius (Vievio sen.). Pastatytas 1977 m.

Verkšionių tiltas patenka į Neries regioninio parko pažintinio turizmo trasų sistemą. Prieigose pastatytos lankytinų objektų rodyklės „Kairiojo Neries kranto turizmo trasa 0,1 km" ir „Grabijolų kaimas 7 km".

Prie Neries pasroviui įrengtas sezoninis Padalių-Čiobiškio keltas, toliau iš artimiausių tiltų stovi Taurostos tiltas (Jonava), prieš srovę – Gariūnų tiltas (Vilnius).

Tilto konstrukcija
------------------

Verkšionių tilto ilgis 136,4 m, važiuojamosios dalies plotis 7 m. Ant tilto dvi eismo juostos, du šalitilčiai po 1 m. Tiltas 4 angų, perdangos laikančioji konstrukcija kintamo aukščio, gelžbetoninė–metalinė. Viename iš tarpatramių – virš upės vagos – įrengta metalinių sijų konstrukcija, remianti gelžbetoninę plokštę. Tarpinės atramos apvalaus skerspjūvio kolonos, standžiai sujungtos rėminėmis sijomis (rygeliais). Prietilčių ramtai užpiltiniai, įrengti apsauginiai pylimai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Henrikas Kebeikis. Verkšnionių tiltas per Nerį kelio Vievis – Maišiagala – Nemenčinė 4,8 km *lietuvai.lt* Archyvuota kopija 2022-10-07 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Dėl Neries regioninio parko tvarkymo plano patvirtinimo *lrs.lt* 2005-07-15, Nr. D1-368

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Verkšionių tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Neries regioninis parkas. Neryje ties Verkšionių tiltu susiformavo kelių kilometrų ledo kamštis *facebook.com*

  


| Artimiausi tiltai per Nerį |
| --- |
| prieš srovę: | **Verkšionių tiltas** | pasroviui: |
| Gariūnų tiltas | Taurostos tiltas |
**Horcho spaustuvė** – pirmoji poligrafijos įmonė Klaipėdoje, nuo 1816 m. spalio mėn. iki 1854 m. spalio mėn. veikusi Didžiojo Vandens gatvėje.

Istorija
--------

Įsteigė iš Karaliaučiaus atvykęs vokietis Frydrichas Vilhelmas Horchas (1778–1855). Spausdino knygas ir periodinius leidinius vokiečių, lietuvių ir kt. kalbomis. 1817–1854 m. spausdino ir leido pirmąjį Klaipėdos laikraštį „Memelsches Wochenblatt" (redaktorius pats F. V. Horchas). 1849 m. leido ir spausdino pirmąjį lietuvių laikraštį „Lietuvininkų prietelis" (redaktorius Rudolfas Andrius Cipelis), 1846–1854 m. pirmąjį Mažosios Lietuvos lietuvių kalendorių „Prūsiškos kalendros ant meto 18…" (sudarytojas ir redaktorius Erdmonas Šesnakas (apie 1797–1864), antrasis redaktorius Jonas Urbonas (1807–1886). Lietuvių kalba išėjo 40 knygų. Vyravo protestantų literatūra.

Spaustuvė turėjo nedidelę knygrišyklą, prekiavo savo spaudiniais, taip pat Karaliaučiaus ir Tilžės knygynų teikiama literatūra. Spaustuvę sunaikino 1854 m. didysis Klaipėdos gaisras. Po F. V. Horcho mirties našlė Luiza Amalija Horch ir sūnus Hermanas Horchas Klaipėdoje įkūrė naują poligrafijos įmonę „F. V. Horcho našlė", kuri veikė 1855–1865 m. spausdino knygas, iš jų 13 lietuvių kalba ir periodinius leidinius įvairiomis kalbomis.

Bibliografija
-------------

* Mišių knyga, 1842 m.
* Nauji įstatymų davadai, 1848 m.
* Trumpas pamokinimas apie auginimą ir pagerinimą arklių, 1849 m. – pirmasis arklininkystės vadovas lietuvių kalba

Šaltiniai
---------

1. ↑  Domas Kaunas. *Horcho spaustuvė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 653 psl.
**Stanislovas Teišerskis** (g. 1956 m. sausio 8 d. Irkutsko krašte, Rusijoje) – lietuvių istorikas, pedagogas, Sąjūdžio dalyvis, politikas.

Biografija
----------

S. Teišerskis gimė tremtinių Zosės ir Adomo Teišerskių šeimoje, turi vyresnį brolį Edmundą.

1974 m. S. Teišerskis baigė Jurbarko II vidurinę mokyklą, 1974–1979 m. Vilniaus universitete studijavo istoriją. 1979 metų pradėjo dirbti Prienų 2-ojoje vidurinėje mokykloje. 1987–2007 – Prienų "Ąžuolo" pagrindinės mokyklos direktorius. Dalyvavo Sąjūdžio Prienų grupės veikloje. Apdovanotas valstybės ordinu už nuopelnus Lietuvai.

2000 pagal Lietuvos centro sąjungos rinkiminį sąrašą išrinktas į Prienų savivaldybės tarybą.

Moka vokiečių, rusų kalbas.

Gamina įvairius dirbinius, baldus iš medžio.

Vedęs, žmona Irena. Turi tris vaikus: Vilmą, Aistę, Justą bei 6 vaikaičius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „100 iškiliausių Prienų krašto asmenybių" – Stanislovas Teišerskis *geraprienuose.lt*
2. ↑  Savivaldybių tarybų rinkimai 2000 m. Stanislovas Teišerskis *vrk.lt*
**Petras Bartkus** (kovos vardas **Žadgaila**; slapyvardis **Alkupėnas**; 1925 m. gegužės 30 d. Pakapurnis, Raseinių apskritis – 1949 m. rugpjūčio 13 d. Užpelkių miškas, Grinkiškio valsčius, Radviliškio apskritis) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio deklaracijos signataras.

Biografija
----------

Atminimo akmuo gimtinėje Pakapurnyje
Petro Bartkaus-Žadgailos Laisvės kovotojo pareigų ėjimo lapas (mūšių sąrašo dalis), kurį 1949 m. spalio 31 d. po P. Bartkaus-Žadgailos žūties užpildė Jonas Žemaitis-Vytautas.
Į rezistencinę kovą įsitraukė 1941 m. buvo aktyvus Lietuvos laisvės armijos narys. Studijavo Aukštesniojoje technikos mokykloje.

Prasidėjus antrajai sovietinei okupacijai, subūrė Raseinių apskrities partizanus, buvo Kęstučio apygardos štabo organizacinio skyriaus viršininkas.

1947 m. gegužės 28 d. Bendro demokratinio pasipriešinimo sąjūdžio prezidiumo pirmininko nutarimu suteiktas laisvės kovotojo partizanų majoro laipsnis. 1947 m. lapkričio mėn. Kęstučio apygardos vado Jono Žemaičio-Vytauto pavedimu jis organizavo Prisikėlimo apygardą, kuri buvo įkurta 1948 m. vasarą. Rašė eilėraščius, skelbė partizanų spaudoje Alkupėno slapyvardžiu.

Dalyvavo 1949 m. vasario mėn. visos Lietuvos partizanų vadų suvažiavime, buvo paskirtas Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio (LLKS) Tarybos prezidiumo sekretoriumi.

Žuvo 1949 m. rugpjūčio 13 d. Radviliškio apskrities Užpelkių miške įrengtoje partizanų stovykloje per kautynes su MGB kariuomenės kareiviais. Kartu žuvo Bronislovas Liesis, Vytautas Šniuolis-Svajūnas (Prisikėlimo apygardos štabo viršininkas) ir du neatpažinti partizanai.

Pripažinimas
------------

* Po mirties suteiktas Laisvės kovotojo karžygio garbės vardas;
* 1997 m. lapkričio 20 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu jam suteiktas Vyčio kryžiaus 1-ojo laipsnio ordinas (po mirties);
* 1998 m. gegužės 19 d. suteiktas pulkininko laipsnis (po mirties).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Petras Bartkus-Žadgaila (1925-1949)". Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras. Nuoroda tikrinta 2015-01-22.
| ***Tarnaitė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La bonne |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Salvatore Samperi |
| Scenaristas (-ai) | Salvatore SamperiAlessandro CaponeLuca D‘AliseraRiccardo Ghione |
| Metai | 1986 |
| Žanras | erotinis |
| Trukmė | 82 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Tarnaitė** (pranc.  *La bonne*) – 1986 m. Italijoje ir Prancūzijoje sukurtas erotinis filmas. Režisierius Salvatore Samperi, pagrindinius vaidmenis atliko Florence Guerin ir Trine Michelsen.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Šeštojo dešimtmečio Venecija. Gražuolė Ana, ištekėjusi už advokato Džakomo, nuobodžiauja namuose, nes vyras nuolatos paniręs į darbą bei politiką. Ilgainiui ji vis artimiau susidraugauja su tarnaite Andžela, kuri ją įtraukia į seksualinius žaidimus ir atveria malonumų pasaulį, kurio ši anksčiau nepažinojo...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Florence Guerin – Ana
* Trine Michelsen – Andžela
* Cyrus Elias – Džakomas
* Benito Artesi
* Ida Eccher
* Rita Savagnone

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gary P. Cestaro. *Queer Italia: Same-Sex Desire in Italian Literature and Film*. Springer, 2004. ISBN 9781403982599.
| ***Vergės*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Die Sklavinnen |
| Kilmės šalis |  Šveicarija |
| Režisierius | Jesus Franco |
| Scenaristas (-ai) | Erwin C. Dietrich |
| Metai | 1977 |
| Žanras | erotinis |
| Trukmė | 70 min. |
| Kalba | vokiečių |
| **IMDb įrašas** |

**Vergės** (vok.  *Die Sklavinnen*) – 1977 m. Šveicarijoje režisieriaus Jesus Franco sukurtas kriminalinis erotinis filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Lina Romay – princesė Arminda
* Martine Stedil – Martina Radek
* Vitor Mendes – Eimosas Radekas
* Esther Moser – Marta
* Peggy Markoff – Viki
* Jesus Franco – Radeko padėjėjas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Į policiją kreipiasi moteris, kuri pasakoja jiems istoriją apie tai, kad buvo pagrobta, seksualiai išnaudojama ir verčiama vartoti narkotikus, princese Arminda besivadinančios moters. Policijai, kuriai dėl įtakingų Armindos draugų anksčiau nepavykdavo jos areštuoti, atsiranda proga, tačiau jai pavyksta pabėgti. Arminda atsiduria pas žmones, kurie organizavo jos išlaisvinimą, tačiau ne šiaip sau: jie įsitikinę, kad Arminda prisidėjo prie jų boso dukters Martinos dingimo...