recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pagrindinis pastatas
**Vienos universitetas** (vok. *Universität Wien*, lot. *Alma Mater Rudolphina Vindobonensis*) - po Prahos universiteto seniausias universitetas, įkurtas vokiškose žemėse (1365 m.), Austrijos aukštoji mokykla. Didžiausias universitetas vokiškai kalbančiose valstybėse (85 000 studentų). 130 studijų programų. 7 624 darbuotojų, iš jų - 6 035 mokslo.

Anksčiau universitete veikė Medicinos fakultetas (nuo 2004 m. Vienos medicinos universitetas).

Mokslininkai
------------

Fojė
Theodor Billroth, Marietta Blau, Ludwig Boltzmann, Franz Brentano, Charlotte Bühler, Karl Bühler, Rudolf Carnap, Conrad Celtis, Viktor Frankl, Sigmund Freud, Kurt Gödel, Olga Hahn-Neurath, Berthold Hatschek, Marian Heitger, Moritz Hoernes, Marie Jahoda, Moritz Kaposi, Berta Karlik, Hans Kelsen, Alfred Kohler, Helmut Koziol, Johann Josef Loschmidt, Lise Meitner, Oskar Morgenstern, Otto Neurath, Johann Palisa, Richard Pittioni, Pius II. Elise Richter, Karl Freiherr von Rokitansky, August Schleicher, Moritz Schlick, Wendelin Schmidt-Dengler, Joseph von Sonnenfels, Josef Stefan, Nikolaj S. Trubeckoj, Carl Auer von Welsbach, Johann Puluj

### Nobelio laureatai

* Julius Wagner-Jauregg (medicina, 1927)
* Hans Fischer (Chemija, 1930)
* Karl Landsteiner (medicina, 1930)
* Erwin Schrödinger (fizika, 1933)
* Victor Franz Hess (fizika, 1936)
* Otto Loewi (medicina, 1936)
* Konrad Lorenz (medicina, 1973)
* Friedrich August von Hayek (ekonomika, 1974)

Studentai
---------

Franz Alt, Bruno Bettelheim, Janko Ferk, Paul Feyerabend, Hertha Firnberg, Heinz Fischer, O. W. Fischer, Iwan Franko, Sigmund Freud, Kurt Gödel, Jörg Haider, Theodor Herzl, Hugo von Hofmannsthal, Heinrich Freiherr von Huyssen, Elfriede Jelinek, Karl Kautsky, Edith Kneifl, Karl Kraus, Bruno Kreisky, Hans Kudlich, Paul Lazarsfeld, Käthe Leichter, Peter Luder, Andreas Maislinger, Tomáš Garrigue Masaryk, Alois Mock, Papst Pius III. Paul Pella, Peter Porsch, Henning Röhl, Manfred Rumpl, Wolfgang Schüssel, Hilde Spiel, Adalbert Stifter, Mutius von Tommasini, Kurt Waldheim, Stefan Zweig, Ulrich Zwingli, Joseph von Sonnenfels

Literatūra
----------

* Kurt Mühlberger: *Die Universität Wien. Kurze Blicke auf eine lange Geschichte*. Holzhausen, Wien 1996. ISBN 3-900518-45-9

Šaltiniai
---------

1. ↑  Statistika

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vienos universitetas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali tinklavietė
| **Gazalis** |
| --- |
|  |
| Gazalis |
| Visas vardas | Abu Hamidas Muhamadas ibn Muhamadas Gazalis |
| Gimė | 1057 m. liepos 5 d.Tusas, Persija |
| Mirė | 1111 m. gruodžio 19 d. (54 metai)Tusas, Persija |
| Tautybė | persas |
| Religija | islamas (sufizmas) |
|  |
|  **Vikiteka** | Gazalis |

**Gazalis** arba **Algazelis** (lot. *Algazel*), tikras vardas – **Abu Hamidas Muhamadas ibn Muhamadas Gazalis** (pers. ابو حامد محمد ابن محمد غزالی = *Abū Ḥāmed Muḥammad ibn Muḥammad Ghazālī*; 1057 m. liepos 5 d. – 1111 m. gruodžio 19 d. ) – persų kilmės islamo filosofas, teologas, sufijus. Daug prisidėjo prie sufizmo idėjų plėtojimo ir jų susiejimo su pagrindine islamo teologija.

Gazalis studijavo teologiją ir filosofiją Bagdado ir Nišapuro universitetuose, vadovavo Bagdado aukštajai mokyklai. Pradžioje pritarė Alfarabijaus ir Avicenos intelekto teorijai, reiškinių priežastingumui. Vėliau šių pažiūrų atsisakė, ryšį tarp reiškinių aiškino Dievo valia. Pasisakė prieš filosofinį Dievo pažinimą, kuris, pasak Gazalio, yra ribotas. Teigė, kad Dievą pažinti galima tik intuityviai, esant dvasinės ekstazės būsenoje. Neigiamai vertino Aristotelio ir Platono filosofiją kaip bedievišką, ir netinkamą islamui. Tačiau Gazalis palaikė mokslinio, matematinio pasaulio reiškinių pažinimo teoriją.

Kūryba
------

Gazalis parašė apie 70 kūrinių, filosofiškai ir teologiškai nagrinėjančių būties aspektus. Svarbiausi veikalai:

* Filosofų tikslai (*Tahāfut al-Falāsifaʰ*)
* Filosofų paneigimas
* Teologijos atgimimas
* Saugantis nuo suklydimų (*Al-munqidh min al-ḍalāl*) – autobiografija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gazalis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001

Nuorodos
--------

* Gazalio kūrinių serija (leidykla Islamic Texts Society)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Gomphotaria pugnax** |
| --- |
| Gomphotaria pugnax ir Dusignathus'Peštukinė gomfotarija (*Gomphotaria pugnax*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Pobūris: | Ruoniniai  *( Pinnipedia)* |
| Šeima: | Vėpliniai  *( Odobenidae)* |
| Gentis: | Puijila  *( Gomphotaria)* |
| Rūšis: | Darvino puijila  *( Gomphotaria pugnax)* |

 |
| Binomas |
| ***Gomphotaria pugnax***Barnes et Raschke, 1991 |
|  |

**Peštukinė gomfotarija** (*Gomphotaria pugnax*) – išnykusi labai didelių dvigeldžiais moliuskais mitusių *Dusignathine* pošeimio vėplių rūšis. Fosilijos aptinkamos pagal dabartinės Kalifornijos krantus, kur gyveno vėlyvajame miocene.

Turėjo keturias iltis – viena pora apatiniame žandikaulyje, antra – viršutiniame. Pagal ilčių nusidėvėjimą nustatyta, kad šie vėpliai iltimis sudaužydavo moliuskų kriaukles, o ne išsiurbdavo moliuskus iš kriauklių, kaip daro dabartiniai vėpliai. Kūno skeleto sandara rodo, kad *Gomphotaria* ir kiti *Dusignathine* vėpliai labiau priminė jūrų liūtus, negu šiuolaikinius vėplius. Gomfotarijos yra pavyzdys morfologinės įvairovės, kuria anksčiau pasižymėjo vėpliai.
Kolumbijos plynaukštės kraštovaizdis šalia Sausųjų krioklių
Kolumbijos plynaukštė. Volovos kalnai
**Kolumbijos plynaukštė** (angl. *Columbia Plateau*) – plynaukštė Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Vašingtono, Oregono ir Aidaho valstijose, Kordiljerų kalnų sistemoje, tarp Kaskadinių ir Uolinių kalnų. Plotas apie 518 000 km². Vyraujantis aukštis 700–1000 m, didžiausias – 3011 m (Sakadžavėjos viršūnė, Volovos kalnuose).

Kolumbijos plynaukštė susidariusi iš neogeno vulkaninių uolienų (sustingusios bazaltinės lavos). Paviršiuje – liosas. Suskaidyta sprūdžių. Giliais kanjonais (900–1500 m) teka Kolumbija, jos intakas Sneikas. Upės slenkstėtos, daug krioklių. Įrengtos užtvankos.

Klimatas vidutinių platumų žemyninis. Kritulių vidurinėje dalyje 200 mm, pakraščiuose 400–500 mm per metus. Žemose vietose plyti druskožemiai, druskos plutos. Būdinga pusdykumių, stepių augalija, aukštesnėse vietose pušys, eglės, maumedžiai. Drėkinamuose plotuose auginami javai, cukriniai runkeliai, daržovės, vaismedžiai.

Pagrindiniai gamtiniai objektai: Didysis tarpeklis, Sausieji kriokliai, Pragaro kanjonas, Volovos–Vaitmano nacionalinis miškas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 218
2. ↑  *Kolumbijos plynaukštė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
Valstybinė vėliava. Proporcijos: 1:2
**Kroatijos vėliava** – stačiakampio formos audeklas padalintas į vienodo aukščio horizontalias juostas: raudoną viršuje, baltą per vidurį ir mėlyną apačioje. Per centrą įkomponuotas Kroatijos herbas.

Tai oficialus Kroatijos simbolis.

Istorija
--------

Panslaviška trispalvė vėliava Kroatijoje naudojama nuo 1848 m. Kroatijai buvus Jugoslavijos sudėtyje spalvos išliko, tačiau centre atsirado penkiakampė raudona žvaigždė, kuri 1990 m. gegužės mėn. buvo panaikinta.

Dabartinė vėliava yra įteisinta 1990 m. gruodžio 21 d. (apie 10 mėnesių anksčiau nei Kroatija paskelbė apie pasitraukimą iš Jugoslavijos sudėties).

Konstrukcija
------------

Spalvos
-------

 Tautinė vėliava. Proporcijos: 2:3
 Jūrų vėliava. Proporcijos: 2:3
        Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 199; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 216, 28, 63.

        Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

        Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 293; RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 81, 186.

        Pantone spalvų sistemoje: Žydra – Pantone 297; RGB spalvų sistemoje: Žydra – 130, 198, 226.

        Pantone spalvų sistemoje: Auksinė – Pantone 116; RGB spalvų sistemoje: Auksinė – 252, 209, 22.

Panašios vėliavos
-----------------

| Vėliava | Šalis | Skirtumai |
| --- | --- | --- |
|  | Liuksemburgas | Nėra herbo, proporcijos: 3:5 |
|  | Nyderlandai | Nėra herbo, proporcijos: 2:3 |
|  | Paragvajus | Proporcijos: 3:5 |
|

Nuorodos
--------

* Apie Kroatijos vėliavą ir kitas šalies vėliavas
* Kroatijos vėliava (Flags of the World)
* Vėliavų projektai siūlyti 1990 m.

  



**Europos valstybių vėliavos**

|  |
| --- |
| Airija · Albanija · Andora · Armėnija · Austrija · Azerbaidžanas · Baltarusija · Belgija · Bosnija ir Hercegovina · Bulgarija · Čekija · Danija · Didžioji Britanija (JK) · Estija · Graikija · Gruzija · Islandija · Ispanija · Italija · Juodkalnija · Kazachstanas · Kipras · Kroatija · Latvija · Lenkija · Lichtenšteinas · Lietuva · Liuksemburgas · Makedonija · Malta · Moldavija · Monakas · Norvegija · Nyderlandai · Portugalija · Prancūzija · Rumunija · Rusija · San Marinas · Serbija · Slovakija · Slovėnija · Suomija · Švedija · Šveicarija · Turkija · Ukraina · Vatikanas · Vengrija · Vokietija |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Herbai |

 



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kroatijos vėliava** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Caiman crocodilus** |
| --- |
| Krokodilinis kaimanas (*Caiman crocodilus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Krokodilai  *( Crocodylia)* |
| Šeima: | Aligatoriniai  *( Alligatoridae)* |
| Gentis: | Kaimanai  *( Caiman)* |
| Rūšis: | Krokodilinis kaimanas  *( Caiman crocodilus)* |

 |
| Krokodilinio kaimano paplitimo arealas |

**Krokodilinis kaimanas** (*Caiman crocodilus*) – aligatorinių (*Alligatoridae*) šeimos kaimanų rūšis. Paplitusi tropinėje Pietų ir Centrinėje Amerikoje: nuo pietų Meksikos iki vidurio Brazilijos, šiaurinės Bolivijos.

Suaugęs kaimanas yra 1,8–2 m ilgio (daugiausiai iki 2,5 m), patelės kiek mažesnės (1,2–1,4 m). Sveria nuo 7 iki 40 kg (daugiausiai iki 58 kg). Kūnas pilkšvai žalias, priklausomai nuo temperatūros šiek tiek kinta. Aplink akis turi dėmes, dėl kurių dar vadinamas „akiniuotuoju kaimanu".

Plačiasnukis kaimanas gyvena stovinčiuose, užžėlusiuose vandenyse. Maitinasi daugiausia smulkiais bestuburiais, sraigėmis. Didesni kaimanai medžioja roplius, paukščius, žuvis. Seni kaimanai pajėgūs pagauti stambesnį žinduolį. Patelė netoli vandens padeda iki 40 kiaušinių ir juos užkasa. Jei temperatūra viduje viršija 32 °C gimsta patelės, jei neviršija – patinėliai. Jauniklius motina atidžiai prižiūri.

Krokodiliniai kaimanai medžiojami dėl odos, vietomis tam auginami specialiuose ūkiuose. Nors rūšis susiduria su pavojais, yra pakankamai gausi.

Vietiniai pavadinimai:

* port. *jacaretinga, jacaré-de-óculos, caimão-de-lunetas*
* isp. *caimán de anteojos, cachirre, babilla, blanco, guagipal, baba*
* gvar. *yakare jhu*
* keč. *challwa, yuraq*

Jauniklis
Galva

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Hagenasvok. *Hagen* |
| --- |
|              |
| *Šv. Jono bažnyčia* |
|  |
| 

HagenasHagenas

51°22′0″ š. pl. 07°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.36667°š. pl. 7.48333°r. ilg.﻿ / 51.36667; 7.48333﻿ (Hagenas)Koordinatės: 51°22′0″ š. pl. 07°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.36667°š. pl. 7.48333°r. ilg.﻿ / 51.36667; 7.48333﻿ (Hagenas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Šiaurės Reinas-Vestfalija Šiaurės Reinas-Vestfalija |
|  |
| **Meras** | Erik O. Schulz |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 187 447  |
| **Plotas** | 160,04 km² |
| **Tankumas** (2011) | 1 171 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Hagenas |

**Hagenas** (vok. *Hagen*) – miestas Vokietijos šiaurės vakaruose, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, Rūro aglomeracijoje. 2011 m. mieste gyveno 187 447 gyventojai. Miestas yra 15 km į pietus nuo Dortmundo. Prie jo Lenė, Volmė ir Enepė įteka į Rūrą.

Istorija
--------

Hagenas pirmą kartą minimas apie 1200 m. Manoma, kad tai buvo sodyba Volmės ir Enepės upių santakoje. Po Burgo Volmaršteino užkariavimų 1324 m. Hagenas atsidūrė Marko grafystėje. 1614 m. jis atiteko Branderburgo markgrafystei Ksanteno sutartimi. 1701 m. Hagenas atiteko Prūsijai.

Po Prūsijos pralaimėjimo Ketvirtosios koalicijos kare, Hagenas atsidūrė Bergo Didžiosios kunigaikštystės sudėtyje 1807–1813 m. Jis atsidūrė Vestfalijos provincijoje Prūsijos sudėtyje 1815 m.

Miestas išaugo XIX a. kai Rūro srityje pradėta kasti anglis ir pradėtas lydyti plienas. Mieste vyko kovos per Rūro darbininkų sukilimą 1920 m. kovo 13–balandžio 2 d. ir dabar jame yra paminklas Rūro Raudonajai armijai.

1928 m. Hagene buvo virš 100 tūkst. gyventojų.

Hageno panorama

Miestai partneriai
------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Lenkija – Lykas (Lenkija), nuo 1955 m.
* Prancūzija – Ljevenas (Prancūzija), nuo 1960 m.
* Suomija – Kouvola (Suomija), nuo 1963 m.
* Prancūzija – Monliusonas (Prancūzija), nuo 1965 m.
 | * Vokietija – Steglic-Celendorfas, Berlynas (Vokietija), nuo 1967 m.
* Austrija – Bruk an der Muras (Austrija), nuo 1975 m.
* Rusija – Smolenskas (Rusija), nuo 1985 m.
* Izraelis – Modi'in-Maccabim-Re'ut (Izraelis), nuo 1997 m.
 |
Kėdainių rajono savivaldybė
**Kėdainių rajono savivaldybės taryba** – Kėdainių rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

Merai
-----

* Petras Baguška (Kėdainių rajono savivaldybės tarybos pirmininkas) – 1990–1995 m.
* Vigimantas Kisielius – 1995–1997 m.
* Viktoras Muntianas – 1997–2004 m.
* Virginija Baltraitienė – 2004–2005 m.
* Nijolė Naujokienė – 2005–2011 m.
* Rimantas Diliūnas – 2011–2015 m.
* Saulius Grinkevičius – 2015–2019 m.
* Valentinas Tamulis – nuo 2019 m.

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Kėdainių rajono taryba 1990–1995 m.
* Kėdainių rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Kėdainių rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Kėdainių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Kėdainių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Kėdainių rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Kėdainių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2007-04-25 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

High Force krioklys
**Hai Fors** (angl. high – *didelė*, force – *jėga*) tai krioklys Tyso upėje, šalia Tysdeilo, Darame, Anglijoje. Krioklys yra Šiaurės Peninuose.

Nepaisant populiaraus mąstymo, kad tai aukščiausias krioklys Anglijoje (29 m aukščio), kiti kriokliai yra aukštesni, pvz: Kotley Sput krioklys, Kambrijoje Haugil Fels kalvose, yra beveik 180 m aukščio, Hardrov Fors krioklys, Šiaurės Jorkšyre, 30 m aukščio.

Hai Fors susiformavo kai Tyso upė perėjo per Vin Sil – magminės uolienos kalvas. Krioklys susideda iš trijų skirtingų uolienų. Viršutinis sluoksnis sudarytas iš diabazo, kietos magminės uolienos, kuri sumažina krioklio irimą. Žemiausias sluoksnis sudarytas iš kalkakmenio, minkštos uolienos, kuri lengviau yra. Tarp šių dviejų sluoksnių yra dar vienas sluoksnis sudarytas iš smiltainio.

Įžymūs lankytojai
-----------------

Viljamas Terneris, žymus dailininkas, atvyko prie Hai Forso krioklio 1816 m rugpjūčio 3 dieną 10 valandą ryte.

Arthur Young keliavo su savo žmona raitas nuo Daramo 1771 m. ir kartu aplankė Hai Forso krioklį.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Hagaol. '*s-Gravenhage* |
| --- |
|              |
|  |
|  |
| 

HagaHaga

52°05′00″ š. pl. 4°19′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.08333°š. pl. 4.31667°r. ilg.﻿ / 52.08333; 4.31667﻿ (Haga)Koordinatės: 52°05′00″ š. pl. 4°19′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.08333°š. pl. 4.31667°r. ilg.﻿ / 52.08333; 4.31667﻿ (Haga) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Nyderlandų vėliava Nyderlandai |
| **Provincija** | Pietų Olandija |
|  |
| **Gyventojų** (2021.07.01.) | 549 350  |
| **Plotas** | 98,13 km² |
| **Tankumas** (2021.07.01.) | 5 598 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Haga |
|  |
| **Kirčiavimas** | Hagà |

**Haga** (ol. *Den Haag* arba oficialiai  *'s-Gravenhage*) – miestas Nyderlanduose; šalies vykdomosios valdžios sostinė. Miestas įsikūręs šalies vakaruose, Pietų Olandijos provincijos centras. Haga užima 98,13 km² plotą, iš jo 82,45 km² yra sausuma, 15,68 km² vandenys. 2021 m. duomenimis, Haga yra trečias pagal gyventojų skaičių, po Amsterdamo ir Roterdamo, Nyderlandų miestas ir 86-as Europos žemyno miestas – 2021 m. liepos 1 d. gyveno 549 350 žmonių.

Su priemiesčiais miestas sudaro Hagos aglomeraciją kurioje gyvena 800 000 žmonių. Su Roterdamu sudaro dar didesnį junginį – Roterdamo-Hagos metropolį kurio 1 213 km² plote 2021 m. gyveno 2 403 753 žmonių, jų tankumas 1 982 žm./km². Haga, kartu su Amsterdamu, Roterdamu, Utrechtu ir kitais miestais yra Randstado (ol. *Randstad*) dalis.

Hagoje posėdžiauja Pirmieji ir Antrieji rūmai, kurie sudaro Nyderlandų parlamentą. Nyderlandų karalius Viljamas Aleksandras taip pat gyvena ir dirba Hagoje. Mieste įsikūrusios ir užsienio valstybių ambasasos, taip pat Aukščiausiasis teismas ir daug lobistinių organizacijų. Vis dėlto oficiali Nyderlandų sostinė yra Amsterdamas, kaip teigiama Nyderlandų konstitucijoje.

Mieste yra Europolas bei Hagos tarptautinės teisės akademija. Hagoje įsikūrusios kelių JTO institucijų būstinės, taip pat Cheminio ginklo draudimo organizacija.

Istorija
--------

Hagą 1248 m.[reikalingas šaltinis] įkūrė Olandijos kunigaikštis ir Šventosios Romos imperijos imperatorius Vilhelmas II. Haga netrukus tapo administraciniu Olandijos kunigaikštystės centru.

Sportas
-------

### Futbolas

* ADO Den Haag
* HVV Den Haag
* HBS-Craeyenhout
* Quick Den Haag
* VUC Den Haag

Taip pat skaityti
-----------------

* Pagal gyventojų skaičių didžiausių Europos miestų sąrašas

Šaltiniai
---------



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Haga** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Chamis Mušaitasخميس مشيط |
| --- |
| 

Chamis MušaitasChamis Mušaitas

18°18′0″ š. pl. 42°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿18.30000°š. pl. 42.73333°r. ilg.﻿ / 18.30000; 42.73333﻿ (Chamis Mušaitas)Koordinatės: 18°18′0″ š. pl. 42°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿18.30000°š. pl. 42.73333°r. ilg.﻿ / 18.30000; 42.73333﻿ (Chamis Mušaitas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Saudo Arabijos vėliava Saudo Arabija |
| **Emyratas** | Asiro emyratas |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 446 467  |

**Chamis Mušaitas** (arab. خميس مشيط = *Khamis Mushait*) – miestas Saudo Arabijos pietvakariuose, į pietų nuo Abhos, Asiro emirato sostinė.

Iki 1960 m. Chamis Mušaitas buvo mažiau negu 50000 gyventojų turintis miestelis, kuriam būdingas švelnus klimatas, bei vystomas žemės ūkis. Nuo tada gyventojų skaičius padidėjo 8 kartus ir pasiekė 446 467 (2004 m. surašymo duomenimis). Miesto pavadinimas kilo nuo jame ketvirtadieniais vykstančio turgaus, o „Chamis" iš Arabų kalbos išvertus reiškia ketvirtadienis. Kita pavadinimo dalis „Mušaitas" kilo pagal kažkada miestą valdžiusę giminės pavardę. Kiek toliau nuo miesto yra nutolęs Abho oro uostas ir viena iš 6 pagrindinių Saudo Arabijos oro pajėgų bazių.

Sportas
-------

* Damako futbolo klubas, žinomas kaip *Damac Football Club* įkurtas 1972 m.
* Namų rungtynes žaidžia Asiro provincijos sostinėje Abhoje, Princo Sultano bin Abdulo Azizo stadione, kuris talpina 25 tūkst. žiūrovų.25 000

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Prince Sultan Sport City Stadium (Mahalah)".
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pededzė |
| --- |
| Pededzė prie Litenės Pededzė prie Litenės |
| **Ilgis** | 159 km |
| **Nuolydis** | 480 cm/km |
| **Baseino plotas** | 1690 km² |
| **Ištakos** | Hanjos aukštuma |
| **Žiotys** | Aiviekstė |
| **Šalys** | Estija, Latvija |

**Pededzė** (latv. *Pededze*, est. *Pedetsi jõgi*) – upė daugiausia šiaurės rytų Latvijoje (ištakos Estijoje); Aiviekstės (Dauguvos baseinas) dešinysis, didžiausias intakas. Prasideda Hanjos aukštumoje, Kirikumio ežere, Estijos Verumos apskrityje. Teka į pietus šalia Rusijos sienos, paskui pasuka į pietvakarius ir teka Latvijos Alūksnės, Gulbenės, Balvų ir Maduonos savivaldybėmis. Prateka Alūksnės aukštumą. Šalia žiočių skaidosi į dvi atšakas – Senąją ir Naująją Pededzę. Senoji Pededzė susilieja su Balupe.

Intakai: Virgulica, Krutupė, Liepkalnio upelis, Igryvė, Sita, Bebrupė (kairieji), Akavinia, Sarkanytė, Alūksnė, Dambytė, Ievednė, Paparzė, Mugurupė, Mugurvė, Krustalycė, Audylė, Tyruogravis (dešinieji).

Pededzės baseinas miškingas, yra 1977 m. įsteigtas botaninis draustinis, kuriame saugomas ąžuolynas. Iki 1950 m. ties Litene ant upės buvo įrengta hidroelektrinė, tačiau ji sugriuvo ir buvo likviduota. Žemupyje sudaro meandras ir senvages. Metinis vandens nuotėkis – 0,44 km³.
| **Hafizas** |
| --- |
|  |
| Hafizas |
| Gimė | 1325 m.Širazas, Muzafaridų Persija |
| Mirė | 1390 m. (~65 metai)Širazas, Timūridų imperija |
| Palaidotas (-a) | Hafezo kapas |

**Hafizas** (arba **Hafezas**, tikrasis vardas **Mohamadas Šamsas od Dinas Hafezas** (pers. خواجه شمس‌‌الدین محمّد حافظ شیرازی), g. apie 1325 m. Širaze, m. apie 1390 m. Širaze) − persų lyrikas ir mistikas, ištobulinęs gazelės žanrą ir iš visų persų poetų padaręs didžiausią poveikį vėlesnei persų literatūrai. Buvo musulmonas sufijas. Dirbo kepykloje, mokėsi medresėje Širaze. Buvo Širazo valdovų rūmų poetu, užsidirbdavo pragyvenimui dėstydamas medresėje, deklamuodamas Koraną, perrašinėdamas knygas. Per gyvenimą parašė apie 400–600 gazelių ir keliasdešimt kitų žanrų eilėraščių. Pagrindinės kūrybos temos – gamtos grožis, Alacho garbinimas, žmogaus būties apmąstymai, meilė, vynas, veidmainystės atskleidimas. Poezijai būdinga satyra. Hafezas su Bengalo sultonu Ghijasudinu Azam Šahu keitėsi laiškais ir eilėraščiais; sultonas buvo pakvietęs Hafezą atvykti į Sonargaoną, tačiau to padaryti nepavyko.

Hafizo lyriką Vakaruose išpopuliarino Johanas Volfgangas Gėtė, Ralfas Voldas Emersonas ir kiti.

išnašos
-------

1. ↑  Encyclopaedia Iranica. „HAFEZ". *www.iranicaonline.org* (anglų). Nuoroda tikrinta 2018-08-06.
2. 1 2 3 4  Hafiz. VLE
3. ↑  Yarshater. Tikrinta 2010-07-25.
4. ↑  Aga Khan III "Hafiz and the Place of Iranian Culture in the World", 1936-11-09, Londonas.
5. ↑  *Ḥāfeẓ | Persian author*. Nuoroda tikrinta 6 rugpjūčio 2018
6. ↑  Šablonas:Cite Banglapedia
7. ↑  Haider, MH (2015-07-03). „The Persian candy". *The Daily Star (Bangladesh)*.
8. ↑  Jafri, Sardar. "Hafiz Shirazi (1312-1387-89)." Social Scientist, vol. 28, no. 1/2, 2000, pp. 12–31. JSTOR, www.jstor.org/stable/3518055. Tikrinta 2021-01-31.
9. ↑  Rabindranatas Tagorė (1932). *Journey to Persia and Iraq*. p. 47.
|  Hadzai |
| --- |
| Hadzų medžiotojaiHadzų medžiotojai |
| Gyventojų skaičius | ~1000 |
| Populiacija šalyse | Tanzanijos vėliava Tanzanija |
| Kalba (-os) | hadzų |
| Religijos | prigimtinė tikyba |
| Giminingos etninės grupės | koisanai (?) |
|  |
|  **Vikiteka:** | Hadzai |

**Hadzai** (sav. *Hadzabe*) – Rytų Afrikos tauta, neturinti jokių giminiškų tautų. Gyvena Tanzanijoje, aplink Ejasio ežerą, įsiterpę į isansų, mbulų ir masajų žemes. Populiacija – apie tūkstantis žmonių. Kalba hadzų kalba, kurią seniau buvo linkstama priskirti koisanų kalboms dėl spragsinčių garsų. Išlaikę prigimtinę tikybą.

Hadzai yra vieni paskutiniųjų pasaulio medžiotojų-rankiotojų, kurie tebėra išlaikę savo įprastą gyvenimo būdą (nepaisant Tanzanijos valdžios ir krikščioniškų misijų bandymų juos paversti sėsliais). Medžioja sausuoju metų laiku, klajodami būriais po 40–70 žmonių. Pagrindinis ginklas – lankas ir strėlė. Strėlgalius, peilius, kartais kirvius gamina iš išmainytos geležies. Rankioja laukinių augalų vaisius, paukščių ir vėžlių kiaušinius, lietinguoju laikotarpiu klajodami po 20 žmonių. Sausmečio įkarštyje ieškodami *mtusi* vaisių susiburia į pulkus iki 100 ar daugiau žmonių. Sausrų metu iš isansų išsimaino grūdų už kaulus ir kailius.

Būstas – žolinė trobelė su griaučiais iš šakų, o liūčių metu gyvena urvuose. Būstus statosi vienas šalia kito, gamtiškai apsaugotoje vietoje.

Moterys vilki odines prikyštes, vyrai – juosmens raištį ir prikyštę iš odų. Eidami per dyglynus avi sandalus.

Šeima mažoji. Santuoka monogaminė, patrilokalinė. Susidariusias šeimų grupes valdo sėkmingiausi medžiotojai, o susibūrus kelioms grupėms išrenkamas vadeiva.

Būdingi mitai apie pasaulio sutverėją Išoko („saulę"), kultūrinį didvyrį Indają, pasakojimai apie milžinus.

* Tradicinė palapinėTradicinė palapinė
* Šeimos vadasŠeimos vadas
* MoterysMoterys
* Apeiginiai puošmenysApeiginiai puošmenys

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marlowe, F. W. (2010). *The Hadza: Hunter-Gatherers of Tanzania.* Berkeley: Univ. California Press.
2. ↑  *Хадза*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Sony Ericsson W710i, mobilusis telefonas su integruotu pedometru
**Pedometras** (angl. *Pedometer*), tai nešiojamas aparatas, kuris veikia elektroniškai arba elektromechaniškai, kuris skaičiuoja kiekvieną padarytą žingsnį. Žingsniai skaičiuojami pagal klubų judesius, o nueitą atstumą suskaičiuoja pagal žingsnio ilgį, žingsnių kiekį ir laiką.

Naudojimas
----------

Pedometrą naudoja sportininkai ir lengvojo kultūrizmo entuziastai, kurį pritako ir kaip fizinių pratimų skaičiuokliu. Nešiojami ant diržo, laikomi ant liemens visą dieną, o visą sukauptą informaciją gali pateikti atstumo matais kilometrais, myliom (atstumas = žingsnių skaičius × žingsnio ilgis). Pedometrai neveikia tada, kai važiuojama dviračiu ar automobiliu.

Pedometrai yra integruojami į muzikos grotuvus, mobiliuosius telefonus ir kitus nešiojamuosius aparatus.
| Hadsonas |
| --- |
| Hadsono upė kalnuose Hadsono upė kalnuose |
| **Ilgis** | 520 km |
| **Baseino plotas** | 35 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 630 m³/s |
| **Ištakos** | Adirondako kalnai |
| **Žiotys** | Atlanto vandenynas |
| **Šalys** | JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Hadsonas |

**Hadsonas** (angl. *Hudson River*) – upė šiaurės rytų JAV, Niujorko ir Niu Džersio valstijose. Prasideda Apalačuose, Adirondako masyve, Debesų Ašarų ežere, teka į pietus. Aukštupys slenkstėtas, mėgstamas plaukiotojų kajakais. Įteka į Atlanto vandenyną Niujorke, priešais Manheteno salą.

Didžiausias intakas – Mohaukas (dešinysis).

Vidutinis debitas – 630 m³/s, didžiausias – 3500 m³/s. Upės vaga sureguliuota šliuzais ir užtvankomis. Jūrų potvyniai jaučiami 240 km nuo žiočių, iki Trojos užtvankos (nuo ten upė ir laivuojama). Hadsonas laivybiniais kanalais sujungtas su Erio, Ontarijo ir Šampleino ežerais. Svarbiausi miestai prie Hadsono: Troja, Olbanis, Hadsonas, Kingstonas, Niujorkas.

Upė pavadinta jūrininko Henrio Hadsono, 1609 m. atradusio upės žiotis vardu.

2009 m. šioje upėje Niujorke įvyko avarinis Airbus A320-214 orlaivio nusileidimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Hadžaro kalnai už Nakhalo forto.
**Hadžaro kalnai** (arab. جبال الحجر 'akmens kalnai') – kalnų grandinė šiaurės rytų Omane ir Jungtiniuose Arabų Emyratuose. Jie skiria žemą Omano pajūrio lygumą nuo dykumos plokščiakalnio ir yra 50-100 km nutolę nuo Omano įlankos.

Kalnai prasideda šiaurėje, sudarydami Musandamo pusiasalį. Nuo čia šiaurinis Hadžaras (*Hajar al Gharbi*) eina į pietryčius vis tolyn nuo kranto. Vidurinė Hadžaro kalnų dalis yra Džebel Akdaras (*Jebel Akhdar*), aukščiausia ir atšiauriausia Omano teritorija (čia yra aukščiausias taškas Rytų Arabijoje). Džebel Akbarą ir mažesnę Džebel Naklo (*Jebel Nakhl*) grandinę pietuose riboja žemas Samailo slėnis, kuris šiaurės rytuose veda į Maskatą (*Muscat*). Į rytus nuo Samailo yra Rytinis Hadžaras (*Hajar ash Sharqi*), kuris rytuose priartėja prie žvejų miestelio Suro.

Žemos pajūrio teritorijos į rytus ir šiaurę nuo Hadžaro vadinamos Batina („Pilvu") regionu. O žemės už kalnų – Dahira („Nugara").
Išradėjas Ričardas Gatlingas
**Ričardas Džordanas Gatlingas** (angl. *Richard Jordan Gatling*; 1818 m. rugsėjo 12 d. – 1903 m. vasario 6 d.) – JAV išradėjas, labiausiai žinomas kaip *gatlingo*, pirmojo efektyvaus sparčiašaudžio ginklo, kūrėjas.

Ričardas Gatlingas gimė 1818 m. rugsėjo 12 d. Hertfordo grafystėje (Šiaurės Karolina, JAV), fermerio ir išradėjo Džordano Gatlingo (*Jordan Gatling*) šeimoje.
  
Būdamas 21 m. išrado garlaivio sraigtą ir tik tada aptiko, kad jį kiek anksčiau išrado ir užpatentavo Džonas Eriksonas (*John Ericsson*).
  
Buvo žvejas, teismo raštininkas, mokytojas, krautuvininkas. Būdamas krautuvininku išrado „kviečių grąžtą" – sodinimo įtaisą, tuos įtaisus jis gamino ir pardavinėjo. 1845 m. jis iš sodinimo įtaisų pardavinėjimo ėmė pastoviai pakankamai uždirbti, tad užsiėmė masiniu jų platinimu.

1850 m. R. Gatlingas baigė Ohajo medicinos koledžą, bet jį labiau traukė išradyba, negu mediko karjera. Jis pastebėjo, kad JAV Pilietinio karo metais daugiau kareivių mirė nuo ligų, negu šautinių žaizdų, ir išrado gatlingą – kulkosvaidžio pirmtaką. 1877 m. jis rašė: „Man šovė mintis – jei aš išrasiu mašininį šautuvą, kuris šaudys taip greitai, kad vienas žmogus kautynėse galės padaryti tiek, kiek šimtas, tuomet nebereikės didelių armijų, todėl mažiau žmonių dalyvaus kautynėse ir žymiai mažiau žmonių kentės nuo ligų."
  
1862 m. Indianopolyje (Indiana) jis įkūrė *Gatling Gun Company*. Ši kompanija susiliejo su *Colt* kompanija 1897 m. JAV armija ranka sukamą gatlingą paskelbė pasenusiu 1911 m.

Vėliau R. Gatlingas užpatentavo išradimus, kuriais tobulino tualetus, dviračius, žaliavinės vilnos apdorojimą garais, pneumatines sistemas ir kt. Būdamas pasaulinio garso išradėjas 1891 m. jis buvo išrinktas Amerikos išradėjų ir gamintojų asociacijos (*American Association of Inventors and Manufacturers*) pirmuoju prezidentu, kuriuo buvo 6 metus. Mirė būdamas pakankamai turtingas, nors iki tol jis blogai investavęs keliskart prarado dideles sumas.

Paskutiniais gyvenimo metais R. Gatlingas persikėlė į Sent Luisą (Misūris), kur įkūrė kompaniją, kuri turėjo gaminti jo „garinius plūgus" (traktorius).
  
Mirė 1903 m. vasario 26 d. Niujorke, lankydamas dukterį. Palaidotas *Crown Hill* nacionalinėse kapinėse Indianopolyje (Indiana).


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Richard Jordan Gatling** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  Paul Wahl and Don Toppel, **The Gatling Gun**, Arco Publishing, 1971.
| Surchandarja |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 175/287 km |
| **Baseino plotas** | 13 500 km² |
| **Vidutinis debitas** | 66 m³/s |
| **Ištakos** | Gisaro kalnagūbris |
| **Žiotys** | Amudarja |
| **Šalys** | Uzbekija |

**Surchandarja** (uzb. *Surxondaryo*) – upė Uzbekistane, Surchadarjos vilajete; Amudarjos dešinysis intakas. Susidaro susiliejus Tupalangdarjos ir Karatago upėms, ištekančioms iš Gisaro kalnagūbrio, stūksančio Tadžikistane. Teka pietvakarių kryptimi, įteka į Amudarją Termeze.

Upės vanduo plačiai naudojamas drėkinimui. Vidurupyje įrengtas Pietų Surchano tvenkinys. Surchandarjos baseinas maitinamas Amu Zangso vandens sistemos vandenimis, atitekančiais iš Amudarjos. Prie upės įsikūrę miestai: Šurčis, Kumkurganas, Džarkurganas, Termezas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  287 km su Karatagu
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 410
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Suratasसूरत |
| --- |
| *Gatvė Surate* |
|  |
| 

SuratasSuratas

21°10′0″ š. pl. 72°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿21.16667°š. pl. 72.81667°r. ilg.﻿ / 21.16667; 72.81667﻿ (Suratas)Koordinatės: 21°10′0″ š. pl. 72°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿21.16667°š. pl. 72.81667°r. ilg.﻿ / 21.16667; 72.81667﻿ (Suratas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Gudžaratas Gudžaratas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 5 374 429  |
| **Altitudė** | 13 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Suratas |

**Suratas** (angl. *Surat*) – uostamiestis vakarų Indijoje, Gudžarato valstijoje, prie Khambhato (*Khambhat*) įlankos Arabijos jūroje ir Tapčio (*Tapi*) upės žiočių. 2,89 mln. gyventojų (2005). Gaminami kilimai, tekstilės gaminiai, muilas, popierius, perdirbamas auksas ir sidabras. Maisto pramonė, menų amatai.

Istorija
--------

XVI-XVII a. priklausė Mogolų imperijai, buvo vienas pagrindinių Indijos uostų ir verslo centrų. 1612 m. čia įkurta pirmoji anglų prekybos faktorija (Britų Ost Indijos kompanijos), iki 1687 m. buvo Britų Indijos kolonijos administracinis centras. Miestas tarpo iki XIX a. kai ėmė vyrauti Bombėjus, turėjęs geresnes uosto prieigas, paskui jo reikšmė kiek sumažėjo, tačiau XIX a. pab. jis vėl pradėjo sparčiai augti.
Cvingerio rūmai Drezdeno istoriniame centre žvelgiant iš oro.
Muzikos paviljonas
**Cvingeris** (vok. *Zwinger*) – Saksonijos sostinės Drezdeno senamiestyje stovintys barokiniai rūmai su vidiniu sodeliu ir fontanais.

Istorija
--------

Augustas Stiprusis buvo ir ATR valdovas, todėl Lietuvos Vytis ir Lenkijos Erelis pavaizduoti virš įėjimo vartų
Rūmų pavadinimas kilęs nuo žodžio (vok. *Zwinger*) ir reiškė vidinę teritoriją tarp išorinės ir vidinės gynybinių sienų viduramžių pilyje. Drezdeniečiai riteriai čia rengdavo savo šventes ir turnyrus. 1709 m. šiame plote suręstas pirmasis medinis namas, o iki 1732 m. pagal architekto Motiejaus Danieliaus Pepelmano (vok. *Matthäus Daniel Pöppelmann*) projektą iškilo ir dauguma dabartinių Cvingerio pastatų. Užsakovu buvo Augustas Stiprusis (vok. *August der Starke*), kuris ne tik valdė Saksoniją, bet 1696 m. buvo išrinktas ir Lenkijos karaliumi bei Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu. Rūmai ir paviljonai suformavo uždarą erdvę su fontanais ir skulptūromis, joje valdovas Augustas Stiprusis augino savo egzotinių augalų kolekciją. Reprezentaciniuose pastatuose buvo laikomi garsieji Maiseno ir kiniško porceliano rinkiniai, o arsenale (vok. *Rüstkammer*) sandėliuojami menininkų išpuošti ginklai. Vėlesnėje rokoko stiliumi pastatytojr dalyje įrengtos įvairios patalpos: Nimfejumas (vok. *Nymphäum*), Matematikos-Fizikos salionas (vok. *Mathematisch-Physikalischer Salon*), Vokiečių (vok. *Deutscher Pavillon*) bei Prancūzų paviljonai (vok. *Französischer Pavillon*) ir kt. Daugumą jų puošia Baltazaro Permozerio (vok. *Balthasar Permoser*) skulptūros.

Paskutiniąją, ketvirtają ansamblio pastatų eilę, 1847-55 m. projektavo architektas Gotfrydas Zemperis (vok. *Gottfried Semper*). Šiose salėse buvo saugomi garsiausių Europos tapytojų Piterio Pauliaus Rubenso, Rembranto paveikslai bei Albrechto Diurerio raižiniai. Joje šiandien eksponuojamas ir Rafaelio „Siksto Madona". Šalia šios galerijos, vadinamos *Senųjų meistrų paveikslų kolekcija* (vok. *Sammlung Alte Meister*), po Antrojo pasaulinio karo buvo įrengta ir *Naujųjų meistrų paveikslų galerija* (vok. *Galerie Neue Meister*).

Nors per Antrojo pasaulinio karo pabaigoje įvykusį Drezdeno bombardavimą Zvingerio rūmai ir stipriai nukentėjo, meno kolekcijas pavyko paslėpti ir išsaugoti. Pokaryje Cvingeris buvo atstatytas, jame esančius muziejus gausiai lanko turistai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Cvingeris** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

* Drezdeno rūmai (ang.)
**Gardino karališkoji medicinos mokykla** (akademija) – Gardine karaliaus iždininko A. Tyzenhauzo iniciatyva 1775 metais įkurta medicinos mokykla. Pirmoji aukštojo mokslo įstaiga Baltarusijos teritorijoje.[1]

Prie mokyklos įkūrimo labai prisidėjo prancūzų gamtininkas Žanas Emanuelis Žiliberas (1741–1814) atsivežęs į Gardiną gausią savo gamtos mokslų knygų biblioteką, herbariumus. Mokykloje - Akademijoje buvo numatytos dviejų tipų klasės: karališkosios ir valstiečių, taip pat merginų akušerių klasė. Mokykla veikti pradėjo tik 1776 metais, o oficialiai ir iškilmingai atidaryta 1777 metais. Po šešerių metų - 1781 uždaroma, nes steigiamas Vilniaus universiteto Medicinos fakultetas.

Ši pirmoji Lietuvoje medicinos mokykla buvo kuriama Gardine, nes viena pajėgiausių ekonomijų LDK buvo būtent Gardivo. Mokyklai buvo paskirtas atskiras plotas Horodnico vietovėje, kur užsienio mokyklų pavyzdžiu, buvo įrengtos patalpos klasės užsiėmimams, kabinetams, bendrabutis ir ligoninė. Mokyklos botanikos sode buvo auginama ir tiriama įvairi ne tik krašto bet ir egzotinė augalija. Mokykloje buvo 4 dėstytojai, kurių aktyviausias - Žiliberas, vadovavo įstaigai ir dėstė botaniką, veterinariją, rinko ir tyrė krašto augmeniją, tyrė užkrečiamas gyvulių ligas, surinko nemažą mineralų kolekciją. Mokykloje turėjo būti 12 - 15 mokinių, daugiausia bajorų ir miestiečių vaikai, tačiau tokių pasiryžusių studijuoti mediciną buvo mažai, buvo priimami jaunuoliai - karališkųjų dvarų valstiečių vaikai iš Gardino, Brastos, Šiaulių, Alytaus ekonomijų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Игнатович Ф. И. Журавлёва Т. Б.* Гродненская медицинская академия. — Гродно, 2006. — УДК 016 : 61 (091), ББК 91.9 : 5,Г 75
Koordinatės: 26°39′ š. pl. 142°10′ r. ilg.﻿ / ﻿26.650°š. pl. 142.167°r. ilg.﻿ / 26.650; 142.167

Okio kaimas Hahadžimos saloje
**Hahadžima** (jap. 母島? = *Haha-jima* 'Motinos sala') – 2-a pagal dydį Ogasavaros (Bonino) salyno sala, priklauso Japonijai. Salos plotas siekia apie 21 km². Aukščiausios salos viršukalnės yra Čibusos k. (462 m) ir Sakaigatakės k. (443 m). Apie 50 km į šiaurę yra didžiausia salyno sala Čičidžima.

Administraciškai sala priskiriama Ogasavaros kaimui, kuris savo ruožtu priklauso Tokijo Ogasavaros subprefektūrai. Saloje gyvena apie 440 žmonių. Verčiamasi žvejyba, veikia valstybei priklausanti romo darykla.

Istorija
--------

Hahadžimą, kaip ir kitas Bonino salas 1543 m. atrado ispanų jūrininkas Bernardas de la Toras (*Bernardo de la Torre*).[1] Iš pradžių sala vadinta **Karsto salos** arba **Hilsboro salos** pavadinimais ir prieš tampant Japonijos dalimi buvo apgyvendinta europiečių. Antrojo pasaulinio karo metu saloje buvo įrengta įtvirtinimų, kurių liekanos tebestovi po šiai dienai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Welsch, Bernhard. (2004). „Was Marcus Island Discovered by Bernardo de la Torre in 1543?" *Journal of Pacific History,* 39:1, 109–122.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Surabaja*Surabaya* |
| --- |
|        |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

SurabajaSurabaja

7°15′0″ p. pl. 112°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿7.25000°š. pl. 112.23333°r. ilg.﻿ / 7.25000; 112.23333﻿ (Surabaja)Koordinatės: 7°15′0″ p. pl. 112°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿7.25000°š. pl. 112.23333°r. ilg.﻿ / 7.25000; 112.23333﻿ (Surabaja) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Indonezijos vėliava Indonezija |
| **Provincija** | Rytų Java |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 2 765 487  |
| **Plotas** | 374 km² |
| **Tankumas** (2010) | 7 394 žm./km² |
| **Altitudė** | 5 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Surabaja |

**Surabaja** (indonez. *Surabaya*) – miestas Indonezijoje, Javos salos šiaurės rytuose, uostamiestis prie *Kali Mas* upės žiočių. 2,37 mln. gyventojų (2005 m.). Rytų Javos provincijos sostinė. Miestas su greta esančia *Madura* sala susisiekia keltu (per *Madura* sąsiaurį). Išvystyta metalo, mašinų, naftos apdirbimo, chemijos pramonė. Dailės amatai (ypač medžio drožyba). Yra universitetas.

Pavadinimo kilmė
----------------

Miesto pavadinimas kilęs nuo dviejų gyvūnų – ryklio (*sura*) ir krokodilo (*buaya*). Vietinės sakmės pasakoja, kad šiedu gyvūnai kovojo dėl to, kas yra stipriausias šiose vietovėse. Šiam mitui atminti abudu gyvūnai dabar pavaizduoti miesto herbe aplink pagrindinį miesto paminklą – *Tugu Pahlawan*.

Sportas
-------

* Persebaya Surabaya futbolo klubas;
* „Gelora Bung Tomo "stadionas.
Aliuvinė lyguma
**Aliuvis**, *upių sąnašos* (lot. *alluvio* 'sąnašos') – nuotrupinė medžiaga, suklota pastovaus tekančio vandens srauto. Daugiausia upių slėniuose dengia ir formuoja salpą, terasas, užpildo vagą ir senvages. Nuogulų pobūdis priklauso nuo upės hidrodinaminio režimo, ardomų uolienų sudėties, reljefo. Kalnų upių aliuvis rupesnis (įvairių uolienų gargždas), blogai išrūšiuotas, nesluoksniuotas. Lygumų aliuvis smulkesnis (žvirgždas, smėlis, aleuritas, molis), geriau išrūšiuotas, jam būdingas įkypas sluoksniuotumas. 

Išskiriamos keturios facijos: vagos, salpos, senvagių, deltų. Vagos aliuvis susidaro vingiuotos upės vagai graužiantis į šoną, jo apačioje susidaro bazinis horizontas (gargždo grindinys), aukščiau įkypai sluoksniuotos nuogulos sudaro sėklius, salas, nerijas. Salpos aliuvis formuojasi potvynių metu aukščiau nusėdant smėliui, aleuritui su bangavimo ir tekėjimo ruzgų tekstūromis. Senvagių aliuvis formuojasi senvagėse, savybėmis artimas ežerinėms nuosėdoms. Deltų aliuvis susidaro upių deltose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Sąnašos*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
|  |
| --- |
|  |

**Klimatologija** – atmosferos mokslų šaka, tyrinėjanti klimatą, jo kaitą, įtakojančius veiksnius ir kitus susijusius reiškinius.

Apibendrinimas
--------------

Skirtingai nei meteorologija, kuri koncentruojasi į santykinai trumpalaikių, kelių savaičių orų sistemų tyrimus, klimatologija studijuoja šių sistemų pasireiškimo dažnumą bei tendencijas per ilgesnius laikotarpius. Klimatologų tyrimų sritys – orų periodiškumas, pokyčiai, pokyčių priežastys ir ateities prognozės, vertinant laikotarpius nuo kelerių iki tūkstančių metų, tiek vietiniu, regioniniu, tiek ir pasauliniu mastu. 

Klimato sistema suprantama kaip tarpusavio sąveika tarp atmosferos, vandenynų, sausumos paviršiaus, sniego ir ledo dangos, bei biosferos. Trumpalaikiai ir paprastai abipusiai procesai ir pokyčiai (nuo valandų iki mėnesių) vadinami *vidiniais* šios sistemos procesais, o ilgalaikiai pokyčiai, tokie kaip žemės paviršiaus, biosferos, atmosferos, saulės spinduliavimo pasikeitimas -*išoriniais*.

Klimatologijos tyrimų objektai yra atmosferos paribio sluoksnis, atmosferos cirkuliacija, šilumos apykaita (spinduliavimas, konvekcija, slaptoji garavimo šiluma), sąveika tarp atmosferos, vandenynų ir sausumos paviršių (ypatingai augalija, žemės panaudojimas ir topografija), cheminė ir fizinė atmosferos sudėtis. Klimatologija susijusi su astrofizika, chemija, ekologija, geologija, geofizika, glaciologija, hidrologija, okeanografija ir vulkanologija.

Tyrinėtojai
-----------

Vieni pirmųjų klimato tyrinėtojų:

* Edmundas Halis (*Edmund Halley*) – po kelionės į pietų pusrutulį 1686 m. sudaręs pasatinių vėjų žemėlapį.
* Bendžaminas Franklinas (*Benjamin Franklin*) – pirmasis sudaręs Golfo srovės tekėjimo planą (kuris tuomet buvo skirtas jūros paštui iš JAV į Europą).
* Fransis Galtonas (*Francis Galton*) – sukūrė anticiklono sąvoką.
* Helmutas Landsbergas (*Helmut Landsberg*) – pritaikė statistines analizes, dėl kurių klimatologija tapo fiziniu mokslu.

Metodai
-------

Klimatologijoje naudojami įvairūs metodai. Paleoklimatologija siekia atkurti praeities klimato modelius tyrinėjant ledo kernus ir medžių rieves (dendroklimatologija); dabartinio klimato studijos naudoja per daug metų sukauptą meteorologinę informaciją – kritulių, temperatūrų, atmosferos sudėties matavimus; statistiniai bei matematiniai modeliai padeda integruoti skirtingus stebėjimų duomenis, juos analizuoti bei remiantis turima informacija sudarinėti ateities klimato projekcijas.

Nuorodos
--------

* Klimatologijos naujienos **(**angl.**)**
Gardino istorijos ir archeologijos muziejus
**Gardino valstybinis istorijos ir archeologijos muziejus** (blrs. *Гродзенскі дзяржаўны гісторыка-археалагічны музей*) – muziejus Gardine, įkurtas 1920 m. Juzefo Jadkovskio iniciatyva, atidarytas 1922 m. nuo 1945 m. veikia Aukštutinėje (Gardino Senoji pilis) pilyje ir Stepono Batoro rūmuose (Gardino Naujoji pilis).

Veikla
------

Muziejuje yra Gardino istorijos, gamtos ir dailės skyriai. Muziejuje sukaupta daugiau kaip 130 tūkst. eksponatų ir daugiau kaip 20 tūkst. retų spaudinių. Saugomi XV a. – XVII a. dokumentų kolekcija, XVII a. – XIX a. dailės kūriniai, XVIII a. Gardino ekonomijos manufaktūrų dirbiniai. Gardino muziejus turi daug archeologijos rinkinių, tarp kurių yra pergamente senovės baltarusių kalba rašytų dokumentų. 

Ekspozicijose pristatoma Gardino ir jo apylinkių priešistorė, Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos laikotarpio istorija, 1863–1864 m. sukilimo dokumentai, partizaninis karas per TSRS-Vokietijos karą, dailės kūriniai, augalija ir gyvūnija.

Gardino muziejus nuo 1990 m. leidžia dokumentų ir tyrimų rinkinius „Краязнаўчыя запіскі" (*Kraštotyros užrašai*) ir „Гістарычны альманах" (*Istorijos almanachas*)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gardino istorijos ir archeologijos muziejus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 423 psl.