recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°32′51.0″ š. pl. 25°2′5.6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.547500°š. pl. 25.034889°r. ilg.﻿ / 55.547500; 25.034889

| Pagojės tvenkinys |
| --- |
| Pagojės tvenkinio pietinė pakrantėPagojės tvenkinio pietinė pakrantėPagojės tvenkinio pietinė pakrantė |
| Vieta | Anykščių rajonas, Ližai |
| Plotas | 0,274 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,46 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,5 m |
| Didžiausias gylis | 4,9 m |
| Tūris | 0,000969 km³ |
| Įteka | Palminys, 4 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Palminys (Tekmė) |

**Pagojės tvenkinys** – tvenkinys Anykščių rajone, Ližų kaime, 5 km į šiaurės vakarus nuo Anykščių, šalia kelio  **121**  Anykščiai–Troškūnai–Panevėžys  (į vakarų pusę). Sudarytas užtvenkus Palminio (Tekmės) upelį (Limenės intakas, Šventosios baseinas) 7,6 km nuo jo žiočių. Pavadintas Pagojės viensėdžio, esančio priešingoje kelio pusėje, vardu. Tvenkinys priklauso Šventosios upės baseinui, hidrologinis nr. – 12250190.

Pagojės tvenkinys
Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,5 km, plotis – 0,32 km. Altitudė 86,5 m. Krantai daugiausia aukšti, vietomis apaugę krūmais ir medžiais. Žemių užtvanka yra 88,5 m aukštyje virš jūros lygio, 361 m ilgio, 3 m pločio, šachtinė. Skaičiuotinis debitas – 5,8 m³/s.

Tvenkinį, kurio plotas 27,4 ha, įsirengė 1989 m. buvęs „Švyturio" kolūkis. Prateka Palminio upelis, anksčiau šioje vietoje telkšojo nedidelis Pagojės ežerėlis. Supa banguotas kraštovaizdis. Vandens telkinys ištįsęs į šiaurės vakarus, siauriausioje vietoje yra 100 m pločio. Užima rytinę Ližų kaimo dalį. Šiauriniu kaimo pakraščiu teka upelis Palminys, įtekantis į Pagojės tvenkinį. Rytinis krantas prieina prie kelio pylimo, priešingoje pusėje driekiasi Ližų dirbamos žemės. Pietinėje pakrantėje atsišakoja kelias  **1224**  Vikonys–Piktagalys–Naujonys . Vasaros laikotarpiu šalia tvenkinio kranto pravažiuoja
Aukštaitijos siaurojo geležinkelio traukinys, yra įrengta sustojimo aikštelė „Pagojė".

Prie Pagojės tvenkinio įsikūrusios gyvenvietės – ištuštėję Ližų, Klimiškių, Pagojės kaimai.

Poilsis
-------

Šiauriniame krante, ties Klimiškiais, įrengta poilsio zona: paplūdimys, vandenlenčių parkas „WakePond" su nutiestu lynu virš tvenkinio ekstremalaus sporto mėgėjams. Parkas veikia nuo 2014 m. jame galima užsiimti vandenlenčių ir vandens slidžių sportu vasaros metu. Įrengta vienos sistemos trasa (ilgis 238 m) su keliomis figūromis. „WakePond" taip pat siūlo tinklinį, batutą, valtis ir kitas vandens pramogas. Čia esanti „waterslide" čiuožykla – viena ilgiausių vandens čiuožyklų po atviru dangumi Lietuvoje.

Tvenkinys žuvingas, jame leidžiama pramoginė ir mėgėjiška žūklė, laikantis Mėgėjų žvejybos vidaus vandenyse taisyklių reikalavimų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR upių ir tvenkinių klasifikatorius. 2.Tvenkiniai Archyvuota kopija 2014-02-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
3. ↑  Anykščių Pagojės tvenkinys: ant vandenlentės – visą naktį
4. ↑  „WakePond" parkas Pagojės tvenkinyje
5. ↑  Limituotos žvejybos reguliavimo priemonės ir sąlygos Pagojės tvenkinyje

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos tvenkiniai
* Apie Pagojės tvenkinį Gamtos kataloge
Žolė trumpinama iki reikiamo aukščio
**Perfekcionizmas** (lot. *perfectus* 'tobulas') – asmenybės bruožas, įsitikinimas, kad būtina siekti nepriekaištingumo ir tobulumo, kartu griežtai vertinant save ir labai rūpinantis tuo, kaip kiti žmonės vertina tave patį. Perfekcionizmas suvoktinas kaip daugiamatė ir daugiasluoksnė asmenybės savybė, ir iš pradžių kai kurie psichologai manė, jog esama daug teigiamų ir neigiamų šio reiškinio atžvilgių. Perfekcionizmas skatina žmones siekti neįgyvendinamų idealų ar netikroviškų tikslų, todėl dažnai atsiranda įvairių prisitaikymo problemų, pavyzdžiui, depresija, nerimas, obsesinis kompulsinis sutrikimas, obsesinis kompulsinis asmenybės sutrikimas ir žema savivertė. Šie prisitaikymo sunkumai neretai kelia mintis bei polinkį žudytis ir skatina vaikų, paauglių ir suaugusiųjų psichologinius, fizinius, socialinius sutrikimus, problemas siekti tolesnių tikslų. Nors objektyvus požiūris į perfekcionizmą gali sumažinti stresą, nerimą ir paniką, Jungtinės Karalystės psichologų Tomaso Karano (*Thomas Curran*) ir Endriu Hilo (*Andrew Hill*) apibendrinti naujausi duomenys rodo, jog šiuolaikinis jaunimas vis dažniau linkęs į perfekcionizmą.

Išnašos
-------

1. ↑  Stoeber, Joachim; Childs, Julian H. (2010). „The Assessment of Self-Oriented and Socially Prescribed Perfectionism: Subscales Make a Difference" (PDF). *Journal of Personality Assessment*. **92** (6): 577–585. doi:10.1080/00223891.2010.513306. PMID 20954059. S2CID 1241506. Suarchyvuota (PDF) iš originalo 2018-11-03. Nuoroda tikrinta 2023-03-08.
2. ↑  Flett, G. L.; Hewitt, P. L. (2002). *Perfectionism*. Washington, DC: American Psychological Association. pp. 5–31.
3. ↑  Yang, Hongfei; Stoeber, Joachim (2012). „The Physical Appearance Perfectionism Scale: Development and Preliminary Validation" (PDF). *Journal of Psychopathology and Behavioral Assessment*. **34** (1): 69–83. doi:10.1007/s10862-011-9260-7. S2CID 53542541. Suarchyvuota (PDF) iš originalo 2018-07-19. Nuoroda tikrinta 2023-03-08.
4. ↑  Curran, Thomas; Hill, Andrew P. (2019 m. balandžio mėn.). „Perfectionism is increasing over time: A meta-analysis of birth cohort differences from 1989 to 2016" (PDF). *Psychological Bulletin*. **145** (4): 410–429. doi:10.1037/bul0000138. ISSN 1939-1455. PMID 29283599. S2CID 814787. Suarchyvuota (PDF) iš originalo 2018-07-21. Nuoroda tikrinta 2023-03-08.
**Finansinės technologijos** (angl. *fintech*), informacinėmis technologijomis pagrįstos finansinės inovacijos, taikomos mokėjimų, skolinimo, bankininkystės, draudimo, investicijų, kibernetinio saugumo, kriptovaliutų ir kitose srityse.

Finansinės technologijos apima sutelktinio finansavimo, tarpusavio skolinimo platformas, tiek startuolius bankininkystės, investavimo, kriptovaliutų srityse, pavyzdžiui, „Patreon", „FinBee", „Revolut", „Robinhood", „Coinbase", tiek finansines institucijas diegiančias inovacijas susijusęs su mobiliaisiais biometriniais duomenimis grįstais mokėjimais, bekontaktėmis mokėjimo kortelėmis ir kita.

Lietuva 2019–2020 m. tarptautiniame „fintech" indekse (angl. *The Global FinTech Index*) užima 4-ą poziciją pasaulyje nusileisdama tik JK, JAV ir Singapūrui. O Vilnius, „fintech" ateities vietos (angl. *FinTech Locations of the Future 2019–2020*) reitinge yra pirmoje vietoje pagal ekonominį efektyvumą ir septinta pagal tiesioginių užsienio investicijų pritraukimą. Lietuva XXI a. antrajame dešimtmetyje tapo vienu sparčiausiai besiplėtojančių finansinių technologijų centrų pasaulyje. Joje veikia daugiau kaip 200 „fintech" įmonių.

Lietuvos bankas tiesiogiai prisideta prie finansinių technologijų kurdamas technologinius sprendimus susijusius su finansų sistemos priežiūros efektyvumu dar kitaip vadinamu RegTech.

Išnašos
-------

1. 1 2  „Finansinės technologijos ir inovacijos". *Lietuvos bankas*. Suarchyvuotas originalas 2021-01-09. Nuoroda tikrinta 2021-03-03.
2. 1 2  *Finansinės technologijos*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, elektroninis papildymas. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2017–2022
3. ↑  „Europos „fintech" perspektyvos – ekspertų įžvalgos ir plačios diskusijos". *Verslo žinios*. Nuoroda tikrinta 2021-03-03.
4. ↑   Archyvuota kopija 2021-08-04 iš Wayback Machine projekto.
**Arakano rohinjų išvadavimo armija**| 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |
|  |
| **Veikla** | nuo 2013 m. |
| **Ideologija** | nacionalizmas, separatizmas |
| **Vadovas** | Ata Ullah |
| **Būstinė** |  |
| **Narių skaičius** | 500–600 |
| **Veiklos teritorija** | Mianmaras Mianmaras* Rachinų valstijos šiaurė
* Mianmaro–Bangladešo pasienis
 |
| **Priešininkai** | Mianmaras Mianmaras* Mianmaro kariuomenė
* Mianmaro policija
 |

**Arakano rohinjų išvadavimo armija** (mjan. အာရ်ကန်ရိုဟင်ဂျာ ကယ်တင်ရေးတပ်မတော် ), arba **ARSA**, anksčiau vadinta *Harakah al-Yaqin* – ginkluotų sukilėlių grupuotė, veikianti šiaurės vakarų Mianmare, Rachinų valstijoje, kovojanti su Mianmaro kariuomenės ir policijos pajėgomis už musulmonų mažumos rohinjų teises. 

Tarptautinės Krizių Grupės 2016 m. gruodžio mėn. ataskaitoje nurodyta, kad ARSA sukilėliams vadovavo rohinjas Ata Ullah, gimęs Karačyje (Pakistanas), augęs Mekoje (Saudo Arabija). Kiti grupuotės lyderiai priklausė rohinjų emigrantų Saudo Arabijoje komitetui. ARSA veikia Rachinų valstijos šiaurėje, pasienyje su Bangladešu. Grupuotę sudaro apie 500–600 narių.

Istorija
--------

Ginkluota rohinjų sukilėlių grupuotė susikūrė 2013 m. pasivadinusi *Harakah al-Yaqin* (liet. *Tikėjimo Judėjimu*). Arakano rohinjų išvadavimo armijos pavadinimas siejamas su istoriniu Arakano regionu. 

2017 m. rugpjūčio 26 d. Mianmaro oficialioji valdžia rohinjų sukilėlių grupuotę ARSA paskelbė teroristine organizacija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Winchester, Mike. „Birth of an ethnic insurgency in Myanmar". Suarchyvuotas originalas 2017-09-13. Nuoroda tikrinta 2017-09-13.
2. ↑  Kyaw Thu, Mratt; Slow, Oliver (28-08-2017). „With ARSA attacks, northern Rakhine plunges into new, darker chapter". *Frontier Myanmar*. `{{cite news}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)

Nuorodos
--------

* ARSA svetainė (*twitter.com*)
| Jonavos III tvenkinys |
| --- |
| Tiltelis link vandens lygį reguliuojančios pralaidosTiltelis link vandens lygį reguliuojančios pralaidosTiltelis link vandens lygį reguliuojančios pralaidos |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Jonava) |
| Plotas | 0, 064 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,4 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,6 m |
| Didžiausias gylis | 4,0 m |
| Tūris | 0,000125 km³ |
| Įteka | Varnaka |
| Išteka | Varnaka |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Jonavos III tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°5′17.86″ š. pl. 24°15′54.27″ r. ilg.﻿ / ﻿55.0882944°š. pl. 24.2650750°r. ilg.﻿ / 55.0882944; 24.2650750Koordinatės: 55°5′17.86″ š. pl. 24°15′54.27″ r. ilg.﻿ / ﻿55.0882944°š. pl. 24.2650750°r. ilg.﻿ / 55.0882944; 24.2650750 |

**Jonavos III tvenkinys** arba **Gulbių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, telkšantis Jonavos miesto šiaurinėje dalyje. Įrengtas patvenkus Neries dešinįjį intaką Varnakos upelį 2,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,56 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 63 m. Vakarinis krantas aukštas, kiti – žemi. Vakarinis ir šiaurinis krantai apaugę medžiais. Pasroviui iškart telkšo Jonavos II tvenkinys, priešsroviui – Jonavos IV tvenkinys. Priklauso Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseinui. Tvenkinio kodas – 12050391,  plotas – 6,4 ha. Sudarytas 1982 m.

2008 m. III tvenkinys buvo išvalytas pagal Jonavos rajono savivaldybės projektą „Varnakos upelio baseino dalies, esančios Jonavos mieste, išvalymas ir sutvarkymas": sustabdytas eutrofikacijos (vandens „žydėjimo") procesas tvenkinyje, sutvarkytas kraštovaizdis, pakrantės. Pietinėje pakrantėje įrengtas paplūdimys.

Šalia Jonavos III tvenkinio yra Tvenkinio, Smėlio, Juodmenos gatvės.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Jonavos I tvenkinys
* Jonavos II tvenkinys
* Jonavos IV tvenkinys

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR upių ir tvenkinių klasifikatorius Archyvuota kopija 2014-02-01 iš Wayback Machine projekto.

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos tvenkiniai
* Jonavos III tvenkinys *Gamtos kataloge*
* Jonavos tvenkinių valymas[neveikianti nuoroda]
| Brynco ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| Plotas | 29,8 km² |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 173 m |
| Didžiausias gylis | 260 m |
| Tūris | 5,17 km³ |
| Įteka | Arė (Aare), Liučinė (Lütschine), Gysbachas (Giessbach) |
| Išteka | Arė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Brynco ežeras

  |
| **Koordinatės** |  46°43′0″ š. pl. 7°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.71667°š. pl. 7.95000°r. ilg.﻿ / 46.71667; 7.95000Koordinatės: 46°43′0″ š. pl. 7°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.71667°š. pl. 7.95000°r. ilg.﻿ / 46.71667; 7.95000 |
|  |
|  Vikiteka | Brynco ežeras |

**Brynco ežeras** (vok. *Brienzersee*) – ežeras Šveicarijoje, Berno kantone.

Interlakeno (*Interlaken*) miestas ir Mateno (*Matten*) bei Unterzeeno (*Unterseen*) komunos išsidėstę pietvakarinėje ežero pusėje.

Brynco ežeras yra gilioje dauboje; jis negilus, jo krantai statūs. Ežero ilgis – 14 km, plotis – 2,8 km. 250 m nuo Izeltvaldo yra vienintelė ežero sala, vadinama „sraigių sala" (*Schneckeninsel*).

Per Brynco ežerą teka Arė. Palikusi Brynco ežerą, Arė tuoj pat įteka į Tūno ežerą, kuris anksčiau buvo Brynco ežero dalis. Į patį ežerą įteka daug nedidelių upelių.

Brynco ežeras nėra žuvingas. Nepaisant to, 2001 m. jame buvo pagauta 10 000 kg žuvies.

Nuo 1839 m. Brynco ežere vykdoma laivyba. Šiuo metu ežeru plaukioja penki keleiviniai laivai.

Nuorodos
--------

* Brynco ežeras[neveikianti nuoroda] (anglų, italų, prancūzų, vokiečių k.)
* Brynco ežero ekosistema Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto. **(**vok.**)**
| Markutiškio tvenkinys |
| --- |
| Tvenkinys nuo užtvankos pusėsTvenkinys nuo užtvankos pusėsTvenkinys nuo užtvankos pusės |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Jonavos rajonas) |
| Plotas | 0,022 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,86 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Lokys |
| Išteka | Lokys |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Markutiškio tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°8′24″ š. pl. 24°23′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.14000°š. pl. 24.39944°r. ilg.﻿ / 55.14000; 24.39944Koordinatės: 55°8′24″ š. pl. 24°23′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.14000°š. pl. 24.39944°r. ilg.﻿ / 55.14000; 24.39944 |

**Markutiškio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Jonavos rajone, 10 km į šiaurės rytus nuo Jonavos miesto. Sudarytas užtvenkus Lokio upę (Neries intakas) 11,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,38 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 69,3 m. Krantai neaukšti. Šiaurinė tvenkinio dalis virtusi pelke (anksčiau tvenkinio plotas buvo 5,8 ha), stūkso Kaušankos miškas.

Pietinėje pakrantėje yra buvusio Markutiškių dvaro sodyba. Šalia įsikūręs Markutiškių kaimas.

Lokio užtvanka

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |
| --- |
| **Žaliakalnio seniūnija** |
| Seniūnijos administracija |
| Savivaldybė | Kauno miesto savivaldybė |
| Centras | Kaunas |
| Adresas | Šv. Gertrūdos g. 7 |
| Seniūnas |  ??? |
|  |
| Gyventojai (2021) | 21 200 |
| Plotas | 7,35 km² |
| Tankumas (2021) | 2 884 žm./km² |
| Gyvenvietės | 0 |
|  |
|  |
|  |

**Žaliakalnio seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kauno miesto savivaldybėje, apimantis Kalniečių ir Žaliakalnio mikrorajonus. Seniūnija ribojasi su Vilijampolės seniūnija vakaruose, Eigulių seniūnija šiaurėje, Dainavos seniūnija rytuose ir Šančių seniūnija pietuose.

2007 m. seniūnijoje buvo 4446 gyvenamieji namai, iš jų 412 – daugiabučių, 4034 – privatūs. Seniūnijoje yra 160 gatvių, jų ilgis – 94,5 km.

Seniūnijoje veikia keturios bendruomenės, susibūrusios į bendruomenės centrus: „Pelėdos", „Spindulys" „Žaliakalnio aušra" ir „Žaliasis Ąžuolynas". Yra 1 gimnazija, 2 vidurinės, 1 pagrindinė ir 2 pradinės mokyklos, 1 darželis-mokykla, 4 papildomo ugdymo įstaigos, 11 ikimokyklinio ugdymo įstaigų.

Žymiausias pastatas – Kauno Kristaus prisikėlimo bažnyčia, taip pat yra stačiatikių cerkvė (1871 m.), Petro Vileišio aikštė, kurioje vyko dainų šventės, buvo ruošiami kariuomenės paradai, Kauno sporto halė, S. Dariaus ir S. Girėno stadionas, Kauno ledo arena, Kauno medicinos universiteto klinikos, Kūno kultūros akademija, buvusi Kauno meno mokykla, Jono Jablonskio gimnazija, Zoologijos sodas, Ąžuolynas – gamtos paminklas, Žaliakalnio funikulierius, Kauno tvirtovės VII fortas, Dainų slėnis, Juozo Gruodžio memorialinis muziejus, Miko ir Kipro Petrauskų lietuvių muzikos muziejus, senosios žydų kapinės ir kt.

Istorija
--------

Seniūnijos administracijos pastatas iki 2022 m. – Partizanų g. 5
Seniūnijos emblema
2000 m. vasario 24 d. Kauno m. savivaldybės nutarimu Nr. 20 senasis Žaliakalnis kartu su Kalniečių rajonu tapo bendru administraciniu vienetu – Žaliakalnio seniūnija.

|  |
| --- |
| **Seniūnijos istorija** |
| ***Metai*** | ***Plotas, km²*** | ***Gyventojų sk.*** | ***Gyvenvietės*** |
| 2001-04  *(Išsamiau)* |  | 31 692 |  |
| 2011 m.  *(Išsamiau)* |  | 24 001 |  |
| 2021 m.  *(Išsamiau)* | 7,35 | 21 200 |  |

Seniūnai
--------

* Bronius Girdauskas, iki 2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žaliakalnio seniūnija. Archyvuota kopija 2016-04-24 iš Wayback Machine projekto. Kaunas.lt (tikrinta 2022-05-26).
2. ↑  „Kauno miesto savivaldybė Žaliakalnio seniūnija". *kaunas.lt*. 2015-03-24. Suarchyvuotas originalas 2016-03-17. Nuoroda tikrinta 2016-04-24. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  Žaliakalnio seniūnija Archyvuota kopija 2016-04-24 iš Wayback Machine projekto.

* Žaliakalnio seniūnijos gatvės. Kaunas21.lt
* Bendruomenės centras „Žaliakalnio aušra" Archyvuota kopija 2005-12-14 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RKauno miesto savivaldybės seniūnijos |
| --- |
|  |
| 
Aleksoto seniūnija – Centro seniūnija – Dainavos seniūnija – Eigulių seniūnija – Gričiupio seniūnija – Panemunės seniūnija – Petrašiūnų seniūnija – Šančių seniūnija – Šilainių seniūnija – Vilijampolės seniūnija – Žaliakalnio seniūnija |

 |
| **Franco Finco** |
| --- |
| Gimė | 1966 m. lapkričio 5 d. (57 metai) |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Udinės universitetas |

**Frankas Finkas** (it. *Franco Finco*, g. 1966 m. lapkričio 5 d.) – Italijos kalbininkas, kalbotyros profesorius.

Biografija
----------

Baigė kalbotyrą Udinės universiteto Užsienio kalbų ir literatūros fakultete, diplominis darbas buvo apie slovėnų ir friulų kalbinius kontaktus Friulio vietovardžių atžvilgiu. 2005 m. Udinės universitete apgynė daktaro laipsnį ladynų kalbos ir daugiakalbystės srityje. 2005–2012 m. Udinės universitete ėjo mokslo darbuotojo pareigas ir dėstė. Nuo 2012 m. Rijekos universitete, Kroatijoje eina italų kalbotyros profesoriaus pareigas. 2014 m. jam suteikta antrojo lygio nacionalinė mokslinė italų kalbotyros ir filologijos profesoriaus kvalifikacija. Nuo 2014 m. Austrijos Karintijos Aukštosios pedagogikos mokyklos Daugiakalbystės ir tarpkultūrinio ugdymo institute (vok. *Institut für Mehrsprachigkeit und interkulturelle Bildung*) Klagenfurte ėjo kalbotyros ir kalbinio ugdymo profesoriaus pareigas. F. Finkas yra parašęs tris monografijų tomus ir daugiau kaip 90 straipsnių, redagavo 5 įvairius konferencijų tomus bei konferencijų medžiagą. F. Finkas yra daugybės draugijų ir kitokių organizacijų narys.

Išnašos
-------

1. 1 2  „Curiculum Vitae, Franco Finco" (PDF). unipoptrieste.it. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2021-11-06. Nuoroda tikrinta 2021-11-06.

Bibliografija
-------------

* F. Finko bibliografija
| Garliavos I tvenkinys |
| --- |
|  |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Kauno rajonas) |
| Plotas | 0,054 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,18 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Maišys |
| Išteka | Maišys |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Garliavos I tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°49′30″ š. pl. 23°53′36″ r. ilg.﻿ / ﻿54.82500°š. pl. 23.89333°r. ilg.﻿ / 54.82500; 23.89333Koordinatės: 54°49′30″ š. pl. 23°53′36″ r. ilg.﻿ / ﻿54.82500°š. pl. 23.89333°r. ilg.﻿ / 54.82500; 23.89333 |

**Garliavos I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, Garliavos miesto rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Maišio upelį (Jiesios intakas) 1,33 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,01 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 58 m. Krantai daugiausia aukšti, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos. Priešsroviui už 0,22 km telkšo Garliavos II tvenkinys. Šalia tvenkinio įsikūrę kaimai: Budriai, Ražiškiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
Skveras 2023 m. vasarą
**Žemaitės skveras** – Lietuvos skveras, esantis Vilniuje, Naujamiestyje, prie Gedimino prospekto. Pavadintas rašytojos Žemaitės (1845–1921) vardu. Skvere stovi paminklas Žemaitei, pastatytas 1971 m. (skulptorius Petras Aleksandravičius).

Pagal patvirtintą Vilniaus Žemaitės skvero plėtros programą skvere 2004 m. buvo planuojama pastatyti lietuvių dailės klasiko Antano Gudaičio dailės galeriją su ilgalaikei nuomai skirtu viešbučiu, komercijos centru ir bendro naudojimo kiemu.

Galerija
--------

* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Vilniaus kalbančios skulptūros" Archyvuota kopija 2015-06-22 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Žemaitė teberymo tamsoje". *15min.lt*. 2008-11-25. Suarchyvuota iš originalo 2013-06-08. Nuoroda tikrinta 2016-12-30.
3. ↑  „Žemaitės skvere iškils ir galerija, ir viešbutis". *vz.lt*. 2004-08-11. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-11. Nuoroda tikrinta 2016-12-30.

Nuorodos
--------

* Skveras (Wikimapia)

Koordinatės: 54°41′18″ š. pl. 25°16′27″ r. ilg.﻿ / ﻿54.68833°š. pl. 25.27417°r. ilg.﻿ / 54.68833; 25.27417
Koordinatės: 55°23′30″ š. pl. 23°54′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.39167°š. pl. 23.90417°r. ilg.﻿ / 55.39167; 23.90417

| Vaidatonių tvenkinys |
| --- |
| Vaizdas į tvenkinį nuo užtvankosVaizdas į tvenkinį nuo užtvankosVaizdas į tvenkinį nuo užtvankos |
| Vieta | Lietuva (Kėdainių rajonas) |
| Plotas | 0,211 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,01 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,5 m |
| Didžiausias gylis | 8,0 m |
| Tūris | 0,000000524 km³ |
| Įteka | Kruostas, 4 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Kruostas |

**Vaidatonių tvenkinys** – nedidelis tvenkinys Kėdainių rajone, Dotnuvos seniūnijoje, Kruosto (Nevėžio intakas) vidurupio slėnyje, 9,1 km nuo žiočių. Ilgis iš šiaurės į pietus 2,1 km, plotis iki 0,21 km. Altitudė 59 m. Krantai lėkšti, pelkėti, daugiausia apaugę krūmų sąžalynais. Tvenkinys daug kur tankiai apžėlęs vandens augmenija. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vanduo naudojamas buitinėms reikmėms, drėkinimui. Šalia Vaidatonių tvenkinio esantys kaimai – Beržai, Noreikiai.

Vaidatonių tvenkinio šiaurinė dalis netoli Beržų
Užtvankos pralaida
Debitas:

* Upės: 0,28 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 32 m³/s

Užtvanka 268 m ilgio, 8 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1975 m.

Šaltiniai
---------

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998

1. ↑
2. ↑
Rodyklė į Žvėrinčių, pasukus iš kelio  **4612**  Tryškiai–Kiršiai 
**Žvėrinčius** – nuo 1996 m. Ubiškės girininkijoje, prie Laukstėnų kaimo įrengtas 14,7 ha ploto miško aptvaras miško gyvūnams. Priklauso VĮ „Telšių miškų urėdija". „Žvėrinčiaus" įkūrėjas ir puoselėtojas − eigulys Petras Dabrišius.

„Žvėrinčiuje" gyvena apuokai, lūšys, muflonai, danieliai, meškinas Timofejus, bei yra aptvertas 2,4 ha ploto miško sklypas vilkams. Dėl afrikinio kiaulių maro 2014 m. „Žvėrinčiuje" nebelaikomi šernai. Laukinių gyvūnų gyvenimo stebėjimui pastatytos dvi apžvalgos aikštelės bei pavėsinė, regykla, įrengta žaidimų aikštelė vaikams, pastatytas ąžuolas su inkilais ir stendas su labiausiai Lietuvoje paplitusių žvėrių ir paukščių aprašymais. Planuojama „Žvėrinčiuje" apgyvendinti stumbrus.

2006 m. pradžioje „Žvėrinčiuje" gyveno 2 šernai, 8 danieliai, 3 vilkai, 9 muflonai, 7 lūšys ir stirna.

Išnašos
-------

1. ↑  lrytas.lt Archyvuota kopija 2015-08-19 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  15min.lt
3. ↑  www.am.lt Archyvuota kopija 2015-04-17 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  grynas.delfi.lt
5. ↑  telsiaitic.lt Archyvuota kopija 2015-09-24 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑  „Belgų dovana „Žvėrinčiui" – tarpanų kumelaitė". *gamta.lrytas.lt*. 2015-04-21. Suarchyvuota iš originalo 2015-12-17. Nuoroda tikrinta 2016-04-29.
7. ↑  „Apie Žvėrinčių - VĮ Telšių miškų urėdija". *telsiuuredija.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-29. Nuoroda tikrinta 2016-04-29.

Nuorodos
--------

* Telšių urėdijos svetainė
| Jundeliškių HE tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Birštono savivaldybė) |
| Plotas | 0,15 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,38 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,8 m |
| Didžiausias gylis | 5,5 m |
| Tūris | 0,00042 km³ |
| Įteka | Verknė, bevardis upelis |
| Išteka | Verknė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Jundeliškių HE tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°34′53″ š. pl. 24°7′44″ r. ilg.﻿ / ﻿54.58139°š. pl. 24.12889°r. ilg.﻿ / 54.58139; 24.12889Koordinatės: 54°34′53″ š. pl. 24°7′44″ r. ilg.﻿ / ﻿54.58139°š. pl. 24.12889°r. ilg.﻿ / 54.58139; 24.12889 |

**Jundeliškių hidroelektrinės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Birštono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Jiezno. Sudarytas užtvenkus Verknės upę (Nemuno intakas) 9,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,3 km, plotis – iki 0,33 km. Altitudė 59,6 m. Krantai daugiausia aukšti. Tvenkinį supa daugiausia dirbami laukai, krūmynai. Pietinę dalį kerta plento  **A16**  Vilnius–Prienai–Marijampolė  tiltas. Yra 2 nemažos salos (0,92 ha ir 0,4 ha). Žemiau užtvankos prasideda Nemuno kilpų regioninis parkas. Šiauriniu krantu eina riba su Prienų rajonu.

Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 61 m, ilgis 160 m, plotis 3,5 m. Vandens pralaida – slenkstinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 156 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1958 m. veikia 210 kW galios vandens jėgainė (pastatyta 1958 m. rekonstruota 2000 m.).

Prie Jundeliškių tvenkinio yra Jundeliškių ir Kukiškių kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Keturių kantonų ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| Plotas | 113,6 km² |
| Kranto linijos ilgis | 143,7 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 104 m |
| Didžiausias gylis | 214 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Keturių kantonų ežeras

  |
| **Koordinatės** |  47°17′03″ š. pl. 8°12′58″ r. ilg.﻿ / ﻿47.28417°š. pl. 8.21611°r. ilg.﻿ / 47.28417; 8.21611Koordinatės: 47°17′03″ š. pl. 8°12′58″ r. ilg.﻿ / ﻿47.28417°š. pl. 8.21611°r. ilg.﻿ / 47.28417; 8.21611 |
|  |
|  Vikiteka | Keturių kantonų ežeras |

**Keturių kantonų ežeras** (vok. *Vierwaldstättersee*, pranc. *Lac des Quatre Cantons*) – ežeras vidurio Šveicarijoje, ketvirtas pagal dydį šalyje. Ežero plotas 113,6 km², didžiausias gylis 214 metrų.

Ežero pavadinimą lėmė geografinis išsidėstymas: jį supa keturi istoriniai Šveicarijos kantonai: Uris, Švicas, Untervaldenas (dabar padalintas į Obvaldeną ir Nidvaldeną) ir Liucerna. Ežeras taip pat vadinamas **Liucernos ežeru**, kadangi didžiausias miestas prie ežero yra Liucerna. Ežero pakrantėje įsikūrusios seniausios Šveicarijos gyvenvietės: Kiusnachtas, Vegisas, Vicnau, Gersau, Brunenas, Altdorfas, Buochsas ir Treibas. Be to pietiniame ežero krante yra Riutlių pieva, tradiciškai laikoma Šveicarijos federacijos įkūrimo vieta.

Ežerą įmanoma apvažiuoti automobiliu, bet kelias vingiuotas, lėtas ir kartais eina tuneliais. Tuzinai garlaivių kursuoja tarp ant kranto įsikūrusių miestų. Ežeras populiarus vietinių ir užsienio turistų objektas, pakrantėje yra daugybė viešbučių ir kurortų.

700 metų šalies metinėms buvo pastatytas 35 km ilgio Šveicarų kelias aplink Liucernos ežerą.

Ežeras žemėlapyje
Ežero paviršius yra žemiausia Urio, Obvaldeno ir Nidvaldeno kantonų vieta.
| Vėjukų tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Raseinių rajonas) |
| Plotas | 0,155 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,86 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Alsa |
| Išteka | Alsa |
| **Koordinatės** |  55°22′40″ š. pl. 22°54′39″ r. ilg.﻿ / ﻿55.37778°š. pl. 22.91083°r. ilg.﻿ / 55.37778; 22.91083Koordinatės: 55°22′40″ š. pl. 22°54′39″ r. ilg.﻿ / ﻿55.37778°š. pl. 22.91083°r. ilg.﻿ / 55.37778; 22.91083 |

**Vėjukų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Raseinių rajone, 3 km į pietryčius nuo Viduklės. Sudarytas užtvenkus Alsos upę (Šešuvies intakas) 10,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,52 km, plotis – iki 0,49 km. Altitudė 75,4 m. Krantai žemi, vietomis plačiai užpelkėję, o tvenkinys labai užžėlęs vandens augmenija. Pietrytinėje pakrantėje stūkso Blinstrubiškių miškas, aplink kitas pakrantes – dirbami laukai. Šalia įsikūręs Vejukų kaimas. Atokiau į šiaurę eina automagistralė  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda .

Šaltiniai
---------

1. ↑
Adidas Telstar futbolo kamuolys
**Futbolo kamuolys** – kamuolys, naudojamas žaidžiant futbolą. Kamuolio dydis, svoris, medžiagos ir kitos savybės yra nustatytos oficialiose Tarptautinės futbolo asociacijų valdybos taisyklėse. Futbolo kamuolys turi atitikti patvirtintus FIFA reikalavimus.

Istorija
--------

Pirmieji futbolo kamuoliai buvo gaminami iš gyvūnų skrandžių ir buvo labai nepatvarūs. Pirmieji kokybiški kamuoliai buvo pradėti gaminti XIX a. atsiradus gumos pramonei ir Charles Goodyear atradus vulkanizacijos procesą. Šiuolaikinis 32 dalių kamuolys buvo išrastas Danijos futbolininko Eigil Nielsen. Dabar kamuoliai būna 24, 32 ir 42 dalių.

Šiuolaikinės kamuolių gamintojos kaip Umbro, Mitre, Adidas, Nike, Select ir Puma nuolat gerina kamuolių gaminimo technologijas bei ieško būdų, kaip būtų galima pagerinti kamuolių savybes. Kamuolių gamintojai įdiegdami patobulinimus keičia kamulio modelius, pvz Adidas Telstar, Brazuca, Finale, Uniforia.

Dauguma sporto prekių gamintojų gamina ir futbolo kamuolius. Anksčiau kamuolius gamintojai gamino savo šalyje. Šiuo metu apie pusė visų pasaulio futbolo kamuolių pagaminama Pakistane, o kitos didžiosios rinkos yra Kinijoje ir Indijoje.

1962 m. pasaulio futbolo čempionatui Adidas sukūrė kamuolį Adidas Santiago ir nuo to laiko kompanija gavo sutartis su FIFA ir UEFA. Ši kompanija gamina kamuolius ir UEFA Čempionų lygos varžyboms.

Lietuvos A lygos futbolo kamuoliai
----------------------------------

Kiekvienos pirmenybės savo nuostatose numato kokie kamuoliai privalo būti naudojami. Kamuolio gamintojas ir modelis privalo būti FIFA aprobuotų kamuolių sąraše. Lietuvos A lygoje 2018 m. buvo naudojami Nike Ordem V kamuoliai. 2020 m. buvo naudojami Nike Merlin, o 2021-2022 m. – Nike Flight kamuoliai. Pagal 2023 m. pasirašytą sutartį tris metus bus žaidžiama Adidas Al Rihla Pro kamuoliais.

Futsalo kamuolys
----------------

Futsalui naudojamas mažesnis (4 dydžio, 400–440 g svorio) ir mažiau šoklus (paleidus kristi iš 2 m aukščio turi atšokti 50–65 cm) kamuolys, pripildytas putomis arba mikropluoštu. Jaunimo varžybose naudojamas 3 dydžio futsalo kamuolys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  football World – 2000 and Beyond Archyvuota kopija 2010-06-19 iš Wayback Machine projekto. (tikrinta 2006-06-09)
2. ↑  „World's First Intelligent Soccer Ball Receives FIFA Recognition". PR Newswire. Nuoroda tikrinta 2015-07-21.
3. ↑  „Best soccer ball brands". *Soccer Gear HQ*. Suarchyvuotas originalas 2018-06-19. Nuoroda tikrinta 2018-06-19.
4. ↑  wright, tom (2010-04-28). „A Soccer Sore Point". *The Wall Street Journal*. Nuoroda tikrinta 2014-06-28.
5. ↑  LFF varžybų nuostatai Archyvuota kopija 2018-06-19 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑
7. ↑
Koordinatės: 56°8′29″ š. pl. 24°37′32″ r. ilg.﻿ / ﻿56.14139°š. pl. 24.62556°r. ilg.﻿ / 56.14139; 24.62556


| Gulbinų tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Biržų rajonas) |
| Plotas | 0,188 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,77 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,2 m |
| Didžiausias gylis | 10,5 m |
| Įteka | Ringužė |
| Išteka | Ringužė |

**Gulbinų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Biržų rajone, 10 km į pietvakarius nuo Biržų. Sudarytas užtvenkus Ringužės upę (Upytės intakas) 0,05 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,64 km, plotis – iki 0,47 km. Altitudė 47,5 m. Krantai žemi. Rytinis krantas apaugęs medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į vakarus įsikūręs Gulbinų kaimas, pietinėje pakrantėje – Paringužių kaimas. Yra Biržų regioninio parko teritorijoje. 

Tvenkinys įrengtas 1976 m. 2015 m. vanduo buvo nuleistas ir atlikti užtvankos hidrotechninių įrenginių rekonstravimo darbai.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį straipsnį ar jo skyrių reikėtų peržiūrėti.**Būtina ištaisyti gramatines klaidas, patikrinti rašybą, skyrybą, stilių ir pan.Ištaisę pastebėtas klaidas, ištrinkite šį pranešimą.  |

**Atviras proxy serveris** – *proxy* serverio tipas, kurį gali pasiekti bet kuris interneto vartotojas.

Diagram of proxy server connected to the Internet. Atviras proxy (tarpinis) serveris peradresuoja užklausas iš ir į bet kurią interneto vietą.

Privalumai
----------

*Anoniminis atviras proxy serveris* gali padėti vartotojams paslėpti savo IP adresą nuo žiniatinklio serverių, kadangi serveriai mato, jog užklausa atkeliavo iš *proxy* IP adreso. Tai apsunkina interneto vartotojo tapatybės atskleidimą ir padeda išsaugoti privatumą naršant internete ar naudojant kitas interneto paslaugas. Yra tikimybė, jog *proxy* gali neužtikrinti tikro anonimiškumo ir interneto saugumo, nes svetainių operatoriai gali naudoti skriptus, kad nustatytų tikrąjį naršyklės IP adresą, o atviras *proxy* serveris gali saugoti įrašų istorija. Atvirieji *proxy* serveriai taip pat neapsaugo nuo sekimo slapukų ir pirštų atspaudų technologijų, skirtų atpažinti vartotojus.

Trūkumai
--------

Kompiuteris gali veikti kaip atvirasis *proxy* (tarpinis) serveris, kompiuterio savininkui to nežinant. Taip gali nutikti dėl netinkamos *proxy* (tarpinio) serverio programinės įrangos, veikiančios kompiuteryje, konfigūracijos arba dėl užsikrėtimo kenkėjiška programine įranga (virusais, Trojos arkliais ar kirmėlėmis), sukurtomis šiam tikslui.

Atvirų proxy sąrašai
--------------------

Internete egzistuoja tinklalapiai kaip iptotal.io, kuriuose galima rasti atvirų *proxy* sąrašus, bet šie sąrašai yra nebaigtiniai ir neretai juose esantys *proxy* neveikia.

Šaltiniai
---------

1. ↑  O'sullivan, Fergus. „VPN Myths Debunked: What VPNs Can and Cannot Do". *How-To Geek*. Nuoroda tikrinta 16 January 2022.
2. ↑  „Accidental spamming, zombies and spoofing". Australian Communications and Media Authority. Suarchyvuotas originalas 2015-12-25. Nuoroda tikrinta 2015-12-08.
3. ↑  „Free proxy list". Nuoroda tikrinta 30 March 2023.
| Gloria Guida |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Gloria Guida |
|  |
| Gimė | 1955 m. lapkričio 19 d. (68 metai)Meranas, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
| Apdovanojimai |
| Taorminos filmų festivalis (1976 m.) |

**Glorija Gvida** (it. *Gloria Guida*, g. 1955 m. lapkričio 19 d. Meranas) – Italijos kino aktorė, geriausiai žinoma vaidmenimis aštuntojo dešimtmečio komedijose.

Biografija
----------

Glorija Gvida gimė Merane, tačiau dar vaikystėje jos tėvai persikėlė į Boloniją. Dar paauglystėje savo tėvo klube ji pradėjo dainininkės karjerą, įrašė keletą dainų ir net pasirašė sutartį su įrašų kompanija CBS. Koncertuodama įvairiose diskotekose ir festivaliuose, ji sulaukė kino prodiuserių dėmesio, kurie pasiūlė merginai išmėginti aktorės amplua.1974 m. Gvida laimėjo „Mis paauglė Italija" grožio konkursą ir tais pačiais metais ji nusifilmavo dviejose filmuose: dramoje „Mergina" ir erotinėje juostoje „Nepilnametė", tačiau tapo žinoma po 1975 m. juostos „Moksleivė" ir šio 3 tęsinių. Beje, filmuojant „Merginą" Gvida dar buvo nepilnametė ir sutikimą filmuotis apsinuoginusiai pasirašė jos tėvas.

Sulaukusi pasisekimo kine, ji atsisakė galimybės tapti dainininke, tačiau įrašė keletą dainų filmams, kuriuose pati vaidino.

Italijos komedijos aukso amžiuje aštuntajame dešimtmetyje Gvida vaidino daugelyje komedijų kartu su žymiausiais šalies aktoriais, o jaunos ir seksualios šviesiaplaukės įvaizdis padarė ją pagrindine konkurente vyresnėms šio žanro „žvaigždėms" Edvižei Fenek ir Laurai Antoneli.

Gvida intensyviai filmavosi iki 1982 m. tačiau daugelis vaidmenų buvo panašūs vienas į kitą. Paskutinis jos filmas taip pat buvo komedija – „La casa stregata", po kurios ji dar epizodiškai pasirodė keliuose televizijos serialuose, kol 1989 m. sulaukusi 34, galutinai baigė aktorės karjerą, tik trumpam grįždama į televiziją 2010 m.

1991 m. ji ištekėjo už 18 metų vyresnio kolegos Johnny Dorelli, su kuriuo susilaukė dukters Gvendolinos.

Dalinė filmografija
-------------------

Kadras iš filmo „Nepilnametė"
* 1974 m. – „Mergina" ..... Monika
* 1974 m. – „Nepilnametė" ..... Valerija Sana
* 1975 m. – „Moksleivė" ..... Loredana
* 1975 m. – „Mėlyni džinsai" ..... Danielė
* 1975 m. – „Pagiežingas amžius" ..... Paola
* 1975 m. – „Naujokė" ..... Marija / sesuo Imakulata
* 1975 m. – „Tėvelio vaikas" ..... Marieta
* 1976 m. – „Persiko linija" ..... Tonina
* 1978 m. – „Pirmūnė ir antramečiai" ..... Andžela
* 1978 m. – „Ištrūkęs iš šeimos" ..... Eliana
* 1978 m. – „Kai tau dvidešimt" ..... Lija
* 1978 m. – „Tobulas nusikaltimas" ..... Polė
* 1979 m. – „Kaip suvilioti mokytoją" ..... Andžela
* 1979 m. – „Naktinė slaugė" ..... Andžela
* 1979 m. – „Studentė, velnias ir švęstas vanduo" ..... Luna
* 1982 m. – „Seksualiniai norai"

Šaltiniai
---------

1. ↑  Paolo Lughi (2013-08-27). „Gloria Guida a Lignano così è nata un'icona sexy" (italų). Il Piccolo. Suarchyvuotas originalas 2013-08-31. Nuoroda tikrinta 2014-03-20.
2. ↑  Gloria Guida Biography at IMDb.com

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gloria Guida** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |
| --- |
| Audi Quattro B2 (85) |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Audi |
| Metai | 1980–1991 |
| Chronologija |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | Ralio / Vidutinio dydžio |
| Kėbulo tipas (-ai) | 2 durų kupė |
| Išdėstymas | Išilgai montuojamas variklis priekyje su quattro visais varomais ratais |
| Platforma (-os) | Volkswagen grupės B2 platformos serija |
| Variklis ir transmisija |
| Išmatavimai |
| Kita informacija |

**Audi Quattro** – plento ir ralio automobilis, sukurtas vokiečių automobilių gamintojo „Audi". Pirmą kartą viešai pristatytas Ženevos automobilių parodoje 1980 m. kovo 3 d. Originalios versijos produkcija tęsėsi iki 1991 m.

Žodis *quattro* italų k. reiškia „keturi". Tokį pavadinimą „Audi" naudojo visiems automobilių modeliams, varomiems keturiais ratais. Audi Quattro automobilis buvo pirmasis tokio tipo automobilis, kuriuo pasinaudota galimybė dalyvauti  lenktynėse dėl pasikeitusių taisyklių, leidusių varžytis visų varomųjų ratų automobiliais. Sekančius dvejus metus šis automobilis laimėjo vienas varžybas po kitos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Achorn, George (2005-03-16). „Audi Tradition at the Techno Classica 2005". Suarchyvuotas originalas 2015-09-27. Nuoroda tikrinta 2014-05-03.
| Cedrono tvenkinys |
| --- |
| Vaizdas nuo užtvankos keterosVaizdas nuo užtvankos keterosVaizdas nuo užtvankos keteros |
| Vieta | Vilnius, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,021 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,9 km |
| Įteka | Cedronas |
| Išteka | Cedronas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Cedrono tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°43′33″ š. pl. 25°16′31″ r. ilg.﻿ / ﻿54.72583°š. pl. 25.27528°r. ilg.﻿ / 54.72583; 25.27528Koordinatės: 54°43′33″ š. pl. 25°16′31″ r. ilg.﻿ / ﻿54.72583°š. pl. 25.27528°r. ilg.﻿ / 54.72583; 25.27528 |

**Cedrono tvenkinys** arba ***Baltupių tvenkinys*** – nedidelis tvenkinys Vilniuje, Baltupiuose, Cedrono (Baltupio) upelio slėnyje, 2,3 km nuo žiočių. Telkšo tarp Naujakiemio ir Didlaukio gatvių. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 0,4 km, plotis iki 0,07 km. Altitudė 126,1 m. Krantai neaukšti, apaugę pavieniais medžiais. Pakrantėse įsikūrę gyvenamieji namai, žalieji plotai, prie vakarinio galo yra gamtos paveldo objektas – augalų rūšių, įrašytų į Raudonąją knygą, augavietė.

Tvenkinys įrengtas apie 1980 m.

Galerija
--------

Tvenkinys iš šiaurės
Cedronas (iš oro)

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Audrius Daukša** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. lapkričio 15 d. (61 metai)Kaune |
| Tautybė | Lietuvis |
| Vaikai | Raminta |
|  |
| Veikla | Muziejininkas, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Organizacijos | Ustronės knygnešių muziejus |
| Pareigos | Direktorius |
| Partija | Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1984 m. Vilniaus valstybinis pedagoginis universitetas |

**Audrius Daukša** (g. 1962 m. lapkričio 15 d. Kaune) – Lietuvos ir Panevėžio rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1984 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį universitetą, technologijų ir darbų mokytojas. Panevėžio rajono savivaldybės viešosios bibliotekos, Juozo Tumo-Vaižganto ir Ustronės knygnešių muziejaus muziejininkas.

Tėvynės sąjungos Panevėžio rajono skyriaus narys.

Nuo 2007 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narys.

Vydūno, Čiurlionio bibliotekų draugijos narys, Lietuvos tėvų forumo tarybos narys, Lietuvos sveikuolių sąjungos narys. Praktikuoja zenbudizmą, jogą, pagonybę.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Šiaučiūnienė, Asta (2007-10-01). „Į politiką įžengė sau naudos ieškodamas". LRytas. Suarchyvuotas originalas 2016-08-08. Nuoroda tikrinta 2016-06-20.
**Aikos aliuminio oksido gamyklos avarija** – ekologinė katastrofa, įvykusi 2010 metų spalio 4 dieną didelėje aliuminio gamykloje „Ajkai Timfoldgyar Zrt", esančioje Aikos miesto rajone, 160 km nuo Vengrijos sostinės Budapešto.

Pasekmės
--------

Dėl sprogimo gamykloje suiro rezervuarus su nuodingomis atliekomis skyrusi užtvanka ir į aplinką išsiliejo apie vieną milijoną m³ toksinių atliekų – raudonojo šlamo. Dėl šios priežasties pavojingomis medžiagomis buvo užtvindyti trys Vengrijos rajonai: Vesprėmas (medė), Vašas ir Dėras-Mošonas-Šopronas. Katastrofos zonoje Vengrijos valdžia paskelbė nepaprastąją padėtį.

Poveikis
--------

Spalio 7 d. Vengrijos vandens išteklių tvarkymo tarnybos atliktos analizės parodė, kad Dunojuje vandens šarmingumas viršija visas leidžiamas normas, kas kelia pavojų visai upės ekosistemai.

Dėl avarijos žuvo 10 žmonių. Bendras nukentėjusiųjų nuo nuodingų cheminių medžiagų išsiliejimo skaičius – apie 120–150.

Spalio 9 d. Vengrijos valdžia pradėjo nuo avarijos nukentėjusio miesto Kolontaro žmonių evakuaciją dėl galimo pakartotinio atliekų išsiliejimo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Тема: Химическая авария в Венгрии". Вести.ру. 6 октября 2010. Nuoroda tikrinta 2010-10-07. `{{cite news}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  «Красный шлам», разлившийся после аварии в Венгрии, достиг Дуная Archyvuota kopija 2010-10-12 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „Vengrijoje mirė devintoji toksiško dumblo išsiliejimo auka". *15min.lt*. 2010-10-13. Nuoroda tikrinta 2024-02-19.
Sidabrinio kodekso (*Codex Argenteus*) lapas gotų Biblijoje.
**Gotų Biblija**, arba **Vulfilos Biblija**, – krikščioniška Biblija, kurią IV a. į gotų kalbą vertė, nors autorystė neįrodyta, arijonų vyskupas ir misionierius Vulfila. Atlikus šios Biblijos kalbos tyrimus, pastarojo meto mokslinė nuomonė tokia, kad gotų Bibliją vertė ne Vulfila ar koks kitas vienas žmogus, o žinovų kolektyvas; nėra aiškių įrodymų, kurie pagrįstų tradicinę prielaidą, jog Biblijos vertimo autorius būtų buvęs Vulfila. Šiandien išlikę tik atskirų vertimo fragmentų. Vis dėlto šis Šventraščio vertimas – unikalus ir vertingas.

„Tėve mūsų" maldos tekstas iš gotų Biblijos
-------------------------------------------

*atta unsar þu in himinam,*
*weihnai namo þein.*
*qimai þiudinassus þeins.*
*wairþai wilja þeins,*
*swe in himina jah ana airþai.*
*hlaif unsarana þana sinteinan gif uns himma daga.*
*jah aflet uns þatei skulans sijaima,*
*swaswe jah weis afletam þaim skulam unsaraim.*
*jah ni briggais uns in fraistubnjai,*
*ak lausei uns af þamma ubilin;*
*unte þeina ist þiudangardi jah mahts jah wulþus in aiwins.*
*amen.*

got. *𐌰𐍄𐍄𐌰 𐌿𐌽𐍃𐌰𐍂 𐌸𐌿 𐌹𐌽 𐌷𐌹𐌼𐌹𐌽𐌰𐌼,*
𐍅𐌴𐌹𐌷𐌽𐌰𐌹 𐌽𐌰𐌼𐍉 𐌸𐌴𐌹𐌽.  

𐌵𐌹𐌼𐌰𐌹 𐌸𐌹𐌿𐌳𐌹𐌽𐌰𐍃𐍃𐌿𐍃 𐌸𐌴𐌹𐌽𐍃.  

𐍅𐌰𐌹𐍂𐌸𐌰𐌹 𐍅𐌹𐌻𐌾𐌰 𐌸𐌴𐌹𐌽𐍃,  

𐍃𐍅𐌴 𐌹𐌽 𐌷𐌹𐌼𐌹𐌽𐌰 𐌾𐌰𐌷 𐌰𐌽𐌰 𐌰𐌹𐍂𐌸𐌰𐌹.  

𐌷𐌻𐌰𐌹𐍆 𐌿𐌽𐍃𐌰𐍂𐌰𐌽𐌰 𐌸𐌰𐌽𐌰 𐍃𐌹𐌽𐍄𐌴𐌹𐌽𐌰𐌽 𐌲𐌹𐍆 𐌿𐌽𐍃 𐌷𐌹𐌼𐌼𐌰 𐌳𐌰𐌲𐌰.  

𐌾𐌰𐌷 𐌰𐍆𐌻𐌴𐍄 𐌿𐌽𐍃 𐌸𐌰𐍄𐌴𐌹 𐍃𐌺𐌿𐌻𐌰𐌽𐍃 𐍃𐌹𐌾𐌰𐌹𐌼𐌰,  

𐍃𐍅𐌰𐍃𐍅𐌴 𐌾𐌰𐌷 𐍅𐌴𐌹𐍃 𐌰𐍆𐌻𐌴𐍄𐌰𐌼 𐌸𐌰𐌹𐌼 𐍃𐌺𐌿𐌻𐌰𐌼 𐌿𐌽𐍃𐌰𐍂𐌰𐌹𐌼.  

𐌾𐌰𐌷 𐌽𐌹 𐌱𐍂𐌹𐌲𐌲𐌰𐌹𐍃 𐌿𐌽𐍃 𐌹𐌽 𐍆𐍂𐌰𐌹𐍃𐍄𐌿𐌱𐌽𐌾𐌰𐌹,  

𐌰𐌺 𐌻𐌰𐌿𐍃𐌴𐌹 𐌿𐌽𐍃 𐌰𐍆 𐌸𐌰𐌼𐌼𐌰 𐌿𐌱𐌹𐌻𐌹𐌽;  

𐌿𐌽𐍄𐌴 𐌸𐌴𐌹𐌽𐌰 𐌹𐍃𐍄 𐌸𐌹𐌿𐌳𐌰𐌽𐌲𐌰𐍂𐌳𐌹 𐌾𐌰𐌷 𐌼𐌰𐌷𐍄𐍃 𐌾𐌰𐌷 𐍅𐌿𐌻𐌸𐌿𐍃 𐌹𐌽 𐌰𐌹𐍅𐌹𐌽𐍃.  

𐌰𐌼𐌴𐌽.

Išnašos
-------

1. ↑  Falluomini, Carla (2015). *The Gothic Version of the Gospels and Pauline Epistles: Cultural Background, Transmission and Character*. Berlin: de Gruyter. ISBN 978-3-11-033469-2. Suarchyvuotas originalas 2018-06-14. Nuoroda tikrinta 2018-10-03.
2. ↑  Ratkus, Artūras (2018). „Greek ἀρχιερεύς in Gothic translation: Linguistics and theology at a crossroads". *NOWELE*. **71** (1): 3–34. doi:10.1075/nowele.00002.rat.
| Autobanas |
| --- |
| **Autobahn** |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Vokietija Vokietija |
| Ilgis | 12 993 km |
| Atidarytas | 1932 m. |
|  |
| 3 ir 5 autobanų kryžkelė šalia Frankfurto prie Maino |

**Autobanas** (vok. *Autobahn*) – valstybės valdoma automagistralė Vokietijoje. Oficialiai šie keliai vadinami „Bundesautobahn" (federalinė magistralė).

Vokietijos autobanai oficialiai kai kurioms transporto rūšims neriboja važiavimo greičio. Tiesa, kai kuriose vietose greitis yra ribojamas. Esant blogoms oro sąlygoms, nustatomas tam tikras didžiausias greitis. Kai nėra nurodama kitaip, rekomenduojamas greitis autobanuose yra 130 km/val. 2008 m. 52 procentuose autobanų greitis buvo rekomenduojamas, 15 procentų greitis buvo ribojamas dėl blogų oro sąlygų, 33 procentuose – laikinai ribojamas.

2016 m. autobanų ilgis siekė 12 993 km. Pagal šį rodiklį autobanai yra vieni tankiausių ir ilgiausių kelių visame pasaulyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Fun, fun, fun on the autobahn
2. ↑  German Autobahn: The Speed Limit Debate
3. ↑  Statistisches Landesamt Baden-Württemberg. „Gemeinsames Datenangebot der Statistischen Ämter des Bundes und der Länder". Suarchyvuotas originalas 2011-10-03. Nuoroda tikrinta 14 April 2016.
Grupinio teatro nariai 1938 m.
**Grupinis teatras** (angl. *Group Theatre*) – nepriklausoma amerikiečių teatro grupė, kurią 1931 m. Niujorke įkūrė Haroldas Klurmanas, Čeril Kroford ir Ly Strasbergas.

Istorija
--------

Grupinio teatro įkūrėjai subūrė jaunus aktorius, kurie vadovavosi rusų teatro pedagogo K. Stanislavskio vaidybos teorijomis. Kūrėjai iki tol nežinotą natūralistinę pjesę, su kuria jie susipažino viešėdami Maskvos dailės teatre, norėjo pritaikyti Amerikos sąlygoms. Žodis *group* 'grupė, grupinis' turėjo simbolizuoti, kad teatras gyvuoja sąveikaudamas ir jam nereikia žvaigždžių. Teatro kolektyvas, siekdamas plėtoti pasirodymus, iš dalies gyveno kaip bendruomenė. Grupiniame teatre dirbo režisierių, aktorių, dramaturgų ir prodiuserių, pjesės ir temos, kurias jie rinkdavosi statyti, dažniausiai būdavo socialinio kritinio charakterio, teatro kolektyvas stengėsi į sceną perkelti aktualias politines ir ekonomines problemas. Kai kurie teatralai tuo metu buvo JAV komunistų partijos nariai ir prieš juos Neamerikietiškos veiklos tyrimo komitetas 5–ojo dešimtmečio pabaigoje bei 6–ojo dešimtmečio pradžioje buvo pradėjęs tyrimus. Grupinis teatras iširo 1941 m. Kai kurie jo nariai tapo kino žvaigždėmis, sėkmingais Brodvėjaus ir kino režisieriais arba rašytojais.

1947 m. Grupinio teatro nariai įkūrė „Aktorystės studiją", kuri iki šiol yra viena reikšmingiausių JAV aktorinio meno mokyklų, išugdžiusių ne vieną didį JAV aktorių.

Išnašos
-------

1. ↑  Clurman, Harold (1983). *The Fervent Years: the Group Theatre and the Thirties*. New York: Da Capo Press.
2. ↑  „Stanislavsky system". Britannika. Nuoroda tikrinta 2022-12-18.
3. ↑  Michael D. Whitlatch (1977). „THE HOUSE COMMITTEE ON UN-AMERICAN ACTIVITIES' ENTERTAINMENT HEARINGS AND THEIR EFFECTS ON PERFORMING ARTS CAREERS". Suarchyvuotas originalas 2021-11-04. Nuoroda tikrinta 2022-12-18. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba), pp. 122–123
4. ↑  Warren, Larry (1998) *Anna Sokolow The Rebellious Spirit*. New York: Routledge. pp.89–94. ISBN 90-5702-185-4