recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Antanas Laukaitis** |
| --- |
| Gimė | 1926 m. sausio 10 d.Leipalingis, Seinų apskritis |
| Mirė | 2014 m. lapkričio 5 d. (88 metai)Sidnėjus, Australija |
| Sutuoktinis (-ė) | Valerija |
| Vaikai | Regina, Viktorija |
|  |
| Veikla | žurnalistas, sporto veikėjas |

**Antanas Laukaitis** (1926 m. sausio 10 d. Leipalingyje, Seinų apskritis – 2014 m. lapkričio 5 d. Sidnėjuje, Australija) – Australijos lietuvių žurnalistas, sporto veikėjas.

Biografija
----------

Leipalingyje jo tėvai turėjo privačią vaistinę. 1938 m. mirus tėvui, Antanas su motina ir seserimi persikėlė gyventi į Kauną. 1942 m. suimtas ir išvežtas darbams į Vokietiją. 1943 m. baigė Kauno 4-ąją gimnaziją. 1946–1949 m. tarnavo JAV kariuomenėje Vokietijoje, dirbo Niurnberge inžinerijos kuopoje, kuri statė kartuves, kuriose buvo vykdomi mirties nuosprendžiai Antrojo pasaulinio karo nusikaltėliams. Bendradarbiavo laikraščiuose „Mintis", „Mūsų kelias".

1949 m. atvyko į Australiją. Dirbo imigrantams privalomus darbus vakarinės šalies dalies dykumose, kur su likimo broliais tiesė vandentiekį. 1951 m. pasitaikė proga apsilankyti Sidnėjuje, kur ir pasiliko. Dirbo gumos ir stiklo fabrikuose, 1970 m. baigė pašto mokyklą. 25 metus dirbo Sidnėjaus pašte, dalį iš jų – skyriaus vedėju.

1953–1973 m. laikraščių „Australijos lietuvis" ir „Mūsų pastogė" sporto skyriaus vedėjas, nuo 1952 m. JAV lietuvių dienraščio „Draugas" ir savaitraščio „Dirva" korespondentas Australijoje. Kaip sporto žurnalistas dalyvavo penkiose olimpinėse žaidynėse, pradedant 1972 m. Miuncheno olimpiada. Nuo 1952 m. JAV lietuvių žurnalistų sąjungos, nuo 1955 m. Australijos žurnalistų sąjungos narys. 1962–1967 m. Sidnėjaus kultūros klubo „Plunksnos" pirmininkas. Sporto klubo „Kovas" Sidnėjuje vienas steigėjų, Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjungos valdybos vienas pirmininkų. 2000 m. oficialus Lietuvos tautinio olimpinio komiteto atstovas Sidnėjaus olimpinėse žaidynėse. Palaidotas Sidnėjuje.

Bibliografija
-------------

* Gyvenimo sūkuriuose: autobiografinė apybraiža, draugų prisiminimai, spauda apie Antaną Laukaitį, nuotraukos. – Vilnius: Homo liber, 2003. – 191 p.: iliustr. – ISBN 9955-449-49-7

Įvertinimas
-----------

* 2001 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas
* 2003 m. KKSD 2 laipsnio ordinas „Už nuopelnus Lietuvos sportui"
* 2005 m. KKSD 1 laipsnio ordinas su grandine „Už nuopelnus Lietuvos sportui"

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aidas Prikolauskas. Australijos lietuvis gimtinėje // Druskonis, 2001 m. spalio 5-11 d. Nr. 40 (627) Archyvuota kopija 2015-09-23 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Antanas Laukaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 610 psl.
3. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 265 psl.
4. ↑  Sidnėjuje mirė žurnalistas, sporto veikėjas Antanas Laukaitis, 2014-11-10
5. ↑
6. ↑
*Kitos reikšmės – Centrinis stadionas.*
Koordinatės: 55°48′32″š. pl. 23°32′48″r. ilg.﻿ / ﻿55.808781°š. pl. 23.546708°r. ilg.﻿ / 55.808781; 23.546708

| Radviliškio miesto centrinis stadionas |
| --- |
|  |
| Vieta | Radviliškis, Lietuva |
| Atidarytas | 1975 m. |
| Renovuotas | 2010 m. |
| Savininkas | Radviliškio miestas |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 482 sėdimos vietos |
| Lauko matmenys | 102 x 75 m |

**Radviliškio miesto centrinis stadionas** – futbolo ir lengvosios atletikos stadionas Radviliškyje. Priklauso Radviliškio rajono savivaldybei. Namų rungtynes žaidžia miesto futbolo komanda FSK Radviliškis

Pastatytas 1975 m. Jame buvo įrengta futbolo aikštė, bėgimo takai, tribūnos su pagalbinėmis patalpomis. 2006 m. stadione įrengta dirbtinės dangos futbolo aikštelė.

Stadionas 2015 m.
Miesto stadione kiekvienais metais vyksta apie 200 sportinių renginių: miesto šventės, rajono, apskrities, respublikinės, zoninės ir tarpzoninės futbolo varžybos, bendrojo lavinimo mokyklų lengvosios atletikos varžybos, tarptautiniai susitikimai.

Stadiono rekonstrukcija (stendas)
**Stadione yra:**

* 400 m ilgio bėgimo takas
* Natūralios vejos aikštė 102×75 m
* Tribūna, 482 sėdimos vietos su pagalbinėmis patalpomis
* Dirbtinės dangos futbolo aikštelė 23×38 m
* Krepšinio aikštelė
* Dveji teniso kortai

Rekonstrukcija
--------------

2007 m. už 80 tūkstančių litų parengtas stadiono rekonstrukcijos techninis projektas. 2010 m. vykdant stadiono rekonstrukciją atlikti šie darbai:

* Atnaujinti bėgimo takai. Paklota speciali bėgimo takams skirta danga.
* Pastatytos naujos apie 800 vietų talpinančio tribūnos su plastikinėmis kėdėmis
* Įrengtas apšvietimas
* Įrengti dveji lauko teniso kortai
* Atnaujinta krepšinio aikštelė. Naujai išasfaltuota, pastatyti nauji, šiuolaikiški krepšiai, įrengtos sėdimos vietos žiūrovams.
* Sutvarkytos šuoliaduobės.
* Stadioną juosia nauja tvora.

Nuorodos
--------

* Radviliškio rajono sporto centras Archyvuota kopija 2020-11-29 iš Wayback Machine projekto.
Sirų izmailitų Masijafo pilis šiais laikais.
**Asasinai** (iš arab. أساسيون = *asāsīyūn* „fundamentalistai"; seniau Vakaruose paplitusi versija arab. حشّاشين = *hašišiyyūn* „hašišo rūkytojai" yra klaidinga), **nizaritai** – karinga šiitų izmailitų sekta, gyvavusi VIII-XIV a. Svarbesnį statusą įgavo 1090 metais, kai Hasano I-Sabacho (kai kur minimas kaip *Kalnų Senis*), jo užgrobtoje Persijos Alamuto tvirtovėje atvertė į savo sektą jos karinę įgulą. Turėjo sudėtingą valdymo struktūrą, paremtą devynių lygmenų iniciacija. Atverčiant žmones į sektą, buvo naudojamos gana efektyvios smegenų plovimo metodikos, pagrįstos įtikinėjimu, nuolatinėmis maldomis ir narkotikais. Dalį narių sekta paruošdavo kaip žudikus, neilgam laikui suteikdama jiems išskirtines gyvenimo sąlygas (geriausias maistas, vergės etc.), dideles dozes hašišo ir opiumo ir įtikindama, kad tai – rojus. Taip paruošti fanatikai būdavo pasiryžę pasiaukoti vardan švento tikslo, nes tikėdavosi po mirties pakliūti į rojų. Skirtingai, nei daugelis kitų islamo sektų, *asasinai* numatė atvejus, kai (šeštojo ar aukštesnio lygmens tikintiesiems) galima nesilaikyti Šariato įstatymų, pvz. siekiant apgauti priešą, žudikams buvo leidžiama ištvirkauti, vartoti alkoholį, nesimelsti.

*Asasinų* sekta, grasindama aplinkinių valstybių valdovams, daugiau nei šimtmetį valdė didelę dalį Persijos (šiuolaikinio Irano). Sekta buvo sunaikinta po mongolų įsiveržimo į Centrinę Aziją 1256 m. bei mameliukų įsiveržimo į Siriją ir Libaną 1272 m. Nuo sektos pavadinimo kilo kai kurių kalbų žodžiai, reiškiantys žudiką (anglų, prancūzų).

Asasinai susikūrė tarp izmailitų, valdė ir nemažai šiitų kraštų. Todėl galimas dalykas, kad jų ideologija šioms islamo pakraipoms padarė įtaką.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Asasinai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
2. ↑  {{url= étymologie émotionnelle : assassins}}

Nuorodos
--------

* Asasinai ir tamplieriai Archyvuota kopija 2005-03-08 iš Wayback Machine projekto.
* Une étymologie émotionnelle : assassins
* Was the medieval order of Assassins a real thing?
Koordinatės: 55°34′17″š. pl. 23°52′06″r. ilg.﻿ / ﻿55.5714°š. pl. 23.8684°r. ilg.﻿ / 55.5714; 23.8684

|  Pociūnėlių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Radviliškio |
| **Savivaldybė** | Radviliškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pociūnėliai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1805 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūros |
| **Klebonas** | Kęstutis Švabinskas |

 *Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*
**Pociūnėlių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pociūnėlių miestelyje, prie Grinkiškio–Krekenavos kelio. Liaudies architektūros formų.

Istorija
--------

Pociūnėlių bajorkaimyje iki 1782 m. pastatyta koplyčia. Bajorai jai dovanojo žemės (dokumentai 1799 m. patvirtinti). Koplyčia 1782 m, tapo Baisogalos parapijos filija (nuo tų metų pradėtos rašyti ir metrikų knygos).

1792 m. įsteigta altarija. Bažnyčia 1805 m. perstatyta ir padidinta. Tauginaičių-Antanavos dvaro savininkas jai dovanojo 6 margus žemės. Vyskupas Motiejus Valančius 1856 m. bažnyčiai paskelbė šv. Jono ir šv. Martyno atlaidus. Pociūnėlių filialistas kunigas Vincentas Norvaiša už sukilėlių rėmimą 1863 m. uždarytas į Kauno kalėjimą. Jam, pasmerktam mirti, iš kalėjimo pavyko pabėgti.

Lietuvos katalikų bažnyčios kronika mini, kad administratorius kunigas Antanas Jokūbauskas 1976 m. už vaikų katekizavimą nubaustas 50 rb. Jam 1977 m. valdžia trukdė remontuoti bažnyčią.

Architektūra
------------

Bažnyčia medinė, liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside ir šoninėmis zakristijomis. Yra 3 altoriai. Šalia stovi dviejų tarpsnių medinė varpinė.

Galerija
--------

* 2019 m.2019 m.
* Pagrindiniai vartai (nuo miestelio pusės)Pagrindiniai vartai (nuo miestelio pusės)
* Nuo kapų pusėsNuo kapų pusės
* Smailės kryžiusSmailės kryžius

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pociūnėlių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Radviliškio dekanatas[neveikianti nuoroda]
2. ↑  „Radviliškio rajono savivaldybė - Skėmių seniūnija". *radviliskis.lt*. 2016-03-01. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-24. Nuoroda tikrinta 2016-04-24.
**Arijus Bražinskas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 2000 m. sausio 26 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | Alytus, Lietuva |
| Ūgis | 1,95 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Hegelmann |
| **Numeris** | 22 |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2021  2022–2023  2024 | DFK Dainava  FK Kauno Žalgiris  FC Hegelmann | 10 0(0)02 0(0)00 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. sausio 5 d.. |

**Arijus Bražinskas** (g. 2000 m. sausio 26 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

Biografija
----------

Futbolą pradėjo žaisti Alytaus mieste, o vėliau persikėlė į Kauną ir tobulėjo tuometinėje Nacionalinėje futbolo akademijoje (NFA).

Atstovavo Sheffield Wednesday U18; italų Mantova 1911 ir Aquila 1902 Montevarchi.

### DFK Dainava

2021 m. žaidė DFK Dainava ekipoje, kuri debiutavo A lygoje. Jaunam žaidėjui buvo numatytas atsarginio vartininko vaidmuo, tačiau jo kolega Martynas Matijoška jau pirmose rungtynėse gavo raudoną kortelę ir vartus gynė Bražinskas. Matijoška ant atsarginių suolo praleido dar keturias rungtynes ir tik tada vėl tapo pagrindiniu vartininku.

### FK Kauno Žalgiris

2022 m. sausio mėn. pranešta, kad tapo FK Kauno Žalgiris nariu. 2022 m. A lygoje nežaidė, 2023 m. pasirodė dviejose rungtynėse. Pagrindinės ekipos vartus gynė dvieose LFF taurės rungtynėse, bei LFF Supertaurės finale. 2023 m. vasario 26 d. rungtynėse sėl LFF Supertaurės tarp FK Žalgiris ir FK Kauno Žalgiris rezultatas po pagrindinio laiko buvo lygus (1-1), o baudinių serijos metu tikslesni buvo vilniečiai, laimėję ją 3-2 ir iškovoję trofėjų.

2023 m. gruodžio 18 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka klubą.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2021** | **DFK Dainava** | 10 | (17) |
| **2022** | **„Kauno Žalgiris"** | 0 | (0) |
| **2023** | **„Kauno Žalgiris"** | 2 | (1) |
| **2024** | **FC Hegelmann** | 0 | (0) |
|

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  sportas.lt naujienos Matijoškos „rekordai"
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Ataskaita: LFF 2023 m. Supertaurės rungtynės
7. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Gorasغور |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Afganistano vėliava Afganistanas |
| **Administracinis centras** | Čagčaranas |
| **Rajonai** | 10 |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 635 302 |
| **Plotas** | 36 479 km² |
| **Tankumas** (2012) | 17 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | AF-GHO |
|  |
|  **Vikiteka** | GorasVikiteka |

**Goro provincija** (pers. غور = *Ghōr*) – provincija Afganistano centrinėje dalyje. Tai 7-a pagal plotą ir 15-a pagal gyventojų skaičių šalies provincija. Administracinis centras – Čagčaranas.

Istorija
--------

Provincijos pavadinimas kilęs nuo indoeuropietiškos šaknies, reiškiančios kalnus (plg. sanskrito *giri*, avestos *gairi*, sen. persų *gairi*, puštūnų *ghar*).

Lietuvos archeologai čia atrado V tūkstantmetį pr. m. e. siekiančių radinių. Harirudo slėnyje rastos budistų vienuolyno liekanos. Iki XII a. čia vyravo budizmas ir zoroastrizmas. Po krašto islamizacijos, įvykdytos Mahmudo Gaznaviečio, iš Goro kilo Guridų dinastija.

Senovėje šis kraštas buvo žinomas kaip Mandešas, Guristanas.

Afganistano karo metu (2001–2013 m.) provincijoje veikė Lietuvos kariuomenės dalinys (kaip NATO subjektas).

Geografija
----------

Visą provinciją užima Hindukušo kalnagūbriai. Svarbiausios upės – Harirudas, Farahrudas, Murgabas.

Gyventojai
----------

Dauguma gyventojų yra tadžikai ir čaraimakai (58 %), taip pat gyvena hazarai (39 %), puštūnai (3 %) ir uzbekai (1 %). Apie 70 % gyventojų yra musulmonai sunitai, likusieji – šiitai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provincija padalinta į 10 rajonų.

Svarbiausios gyvenvietės:

* Čagčaranas
* Marghab
* Lalas
* Šinkotas
* Kale Zobaidas
* Daulat Jaras
* Dahane Falezakas
* Kvadžaha

Nuotraukos
----------

* Harirudo upė ir Džamo minaretasHarirudo upė ir Džamo minaretas
* Zarafšano kasrasZarafšano kasras
* Džamo kaimasDžamo kaimas
* Lietuvos karių sunkvežimis traukia afganų policijos automobilįLietuvos karių sunkvežimis traukia afganų policijos automobilį

|  |  |
| --- | --- |
|  **Afganistano provincijos** |  |
| Badachšanas | Badgisas | Baglanas | Balchas | Bamijanas | Chostas | Daikondis | Farahas | Farjabas | Gaznis | Goras | Helmandas | Heratas | Džouzdžanas | Kabulas | Kandaharas | Kapisa | Konaras | Kundūzas | Lagmanas | Logaras | Nangarharas | Nimrūzas | Nuristanas | Paktija | Paktika | Pandžširas | Parvanas | Samanganas | Sari Pulis | Tacharas | Urozganas | Vardakas | Zabulis |
| Sausio 13-osios Rygos riaušės |
| --- |
| Protestas Rygoje |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 2009 m. sausio 13 d. |
| Laikas | 17.30 val. (EET) |
| Vieta | Vecryga, Ryga |
| Aukos |
|  | ~50 sužeistų |

 |

**Sausio 13-osios Rygos riaušės** – protesto akcija ir ją sekusios riaušės, įvykusios 2009 m. sausio 13 d. Latvijos sostinėje Rygoje.

Dėl pasaulinės ekonominės krizės smuko Latvijos ūkis, padidėjo nedarbas, vyriausybė pradėjo nepopuliarias reformas. Tuo nepatenkinti Latvijos gyventojai sausio 13 d. surengė protesto akciją Rygoje, reikalaudami Saeimos paleidimo. 17 val. 30 min. į Duomo aikštę susirinko ~10 tūkst. gyventojų, kurių dalis patraukė prie parlamento. Protestuotojai apmėtė Saeimą akmenimis, kiaušiniais, buteliais. Buvo bandyta įsiveržti į pastatą. Netrukus prasidėjo konfliktas tarp protestuotojų ir pareigūnų (policijos, ugniagesių, spec. dalinių *Alfa*). Pareigūnai naudojo ašarines dujas, gumines kulkas, suiminėjo akcijos dalyvius. Vėlai vakare padėtis tapo nebekontroliuojama: riaušininkai vartė automobilius, daužė vitrinas, vartė konteinerius. Mieste įvesta nepaprastoji padėtis. Prieš vidurnaktį riaušės buvo numalšintos.

Nukentėjo ~50 žmonių, iš jų 13 policininkų. Suimti 106 mitinguotojai. Rygos savivaldybė patyrė 50 tūkst. latų, o Saeima 19 tūkst. latų nuostolių.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sausio 16-osios mitingas Vilniuje

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Latvijoje protestas prieš skurdą virto smurto protrūkiu". *15min.lt*. 2009-01-13. Suarchyvuota iš originalo 2016-09-01. Nuoroda tikrinta 2016-09-01.
2. ↑  „Rīgai grautiņos 50 000 latu zaudējumi, Saeimai – 19 000 latu". *apollo.tvnet.lv*. 2009-01-14. Suarchyvuota iš originalo 2016-09-01. Nuoroda tikrinta 2016-09-01.
**Juozas Lubas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 2002 m. gegužės 22 d. (21 metai) |
| Gimimo vieta | Lietuva |
| Ūgis | 186 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Egnatia |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20192019–20212019–2021 202220232024– | FC StumbrasFK Riteriai→ Riteriai B → FK Jonava *(skol.)*→ FK Džiugas Telšiai *(skol.)*FC Egnatia | 00 0(0)15 0(0)0? 0(?)15 0(2)28 0(2)02 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. vasario 26 d.. |

**Juozas Lubas** (g. 2002 m. gegužės 22 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera
-------

### Stumbro klubas

2019 m. priklausė FC Stumbras, tačiau pagrindinėje sudėtyje nesužaidė nė vienerių rungtynių. Vasarą, kai klubas buvo pašalintas iš A lygos, perėjo į FK Riteriai.

### Riterių klubas

Debiutas profesionaliame futbole įvyko 2019 m. kai sužaidė pirmas rungtynes A lygoje atstovaudamas FK Riteriai. Iš viso 2019 m. sužaidė dvejas rungtynes.

2020 m. dažniausiai žaidė Riteriai B ekipoje, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje.

2022 m. A lygoje atstovaudamas Riterių klubo pagrindinei ekipai pasirodė tris kartus ir oficialiai sužaidė vos dvidešimt penkias minutes. O Pirmoje lygoje žaisdamas Riteriai B ekipoje pelnė penkis įvarčius.

#### Jonavos klubas

2022 m. liepos 22 d. pranešta apie tai, kad žaidėjas skolinamas FK Jonava.

Debiutavo jonaviškių ekipoje 2022 m. liepos 23 d. rungtynėse prieš FA Šiauliai. Šiose rungtynėse pasižymėjo pelnydamas įvartį. Šiauliečiai nugalėjo jonaviškius rezultatu 3-1.

2022 m. lapkričio 23 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FK Panevėžys. Po šio įvarčio jonaviškiai pirmavo rezultatu 1:0, bet nesugebėjo išlaikyti persvaros ir pralaimėjo.

#### Džiugo klubas

2023 m. sausio 19 d. tapo žinoma, kad nuomos pagrindais žaidėjas rungtyniaus „Džiugo" klube.

2023 m. kovo 5 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris pasižymėjo pelnydamas du įvarčius, o Džiugo klubas nugalėjo varžovus išvykoje.

### „Egniatia" klubas

2024 m. sausio mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas pasirašė 2,5 m. trukmės sutartį iki 2026 m. pabaigos su Egnatia.

2024 m. vasario 10 d. debiutavo Superlygos rungtynėse prieš „Laçi" klubą. Lietuvis pasirodė po keitimo pačioje mačo pabaigoje (88 min.) ir žaidė iki finalinio švilpuko.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai | Pastabos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **2019** | **FC Stumbras** | 0 | 0 |
|  |  |  |
| **2019** | **FK Riteriai** | 2 | 0 |
| **2020** | **FK Riteriai** | 4 | 0 |
| **2021** | **FK Riteriai** | 6 | 0 |
| **2022** | **FK Riteriai** | 3 | 0 |
|  |  |  |  |
| **2022** | **→ FK Jonava** | 15 | 2 | Nuomos pagrindais iš FK Riteriai |
| **2023** | **→ FC Džiugas** | 28 | 2 | Nuomos pagrindais iš FK Riteriai |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Žaidimas rinktinėje
-------------------

Kviečiamas į jaunimo rinktines. Atstovavo Lietuvos U–19 rinktinei.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  alyga.lt 2022-07-23 Jonava 1-3 FA Šiauliai
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* fcdziugas.lt svetainė
| La Bombonera |
| --- |
|  |
| Vieta | La Boka, Buenos Airės, Argentina |
| Koordinatės | 34°38′8.34″ p. pl. 58°21′52.74″ v. ilg.﻿ / ﻿34.6356500°š. pl. 58.3646500°r. ilg.﻿ / 34.6356500; 58.3646500Koordinatės: 34°38′8.34″ p. pl. 58°21′52.74″ v. ilg.﻿ / ﻿34.6356500°š. pl. 58.3646500°r. ilg.﻿ / 34.6356500; 58.3646500 |
| Pradėtas statyti | 1938 m. |
| Atidarytas | 1940 m. |
| Renovuotas | 1995–96 m. |
| Savininkas | Boca Juniors |
| Paviršius | veja |
| Architektas | José Luis Delpini, Viktor Sulčič, Raúl Bes |
| Talpa | 57 200 |
| Lauko matmenys | 105 x 68 m |
| Nuomininkai | Boca Juniors, Argentina Argentina |

**Alberto Ch. Armando stadionas** (isp. *Estadio Alberto J. Armando*), tačiau dažniausiai vadinamas ***La Bombonera*** – stadionas Argentinos sostinėje Buenos Airėse, La Bokos kvartale. Stadione namų varžybas žaidžia „Boca Juniors" klubas. Talpa 57 200 vietų. Pasižymi savotiška forma, nes viena tribūna daug siauresnė, nei kitos. Ikoninis La Bokos kvartalo objektas, nudažytas jam būdingomis ryškiomis spalvomis.

1931 m. „Boca Juniors" klubas išpirko žemės sklypą stadionui. 1938 m. pradėta statyba, simbolinį akmenį padėjo pats šalies prezidentas Agustinas Pedras Chustas. Inauguruotas 1940 m. birželio 2 d. varžybomis tarp „Boca Juniors" ir „Newell's Old Boys" klubų. 1996 m. atliktos kapitalinės stadiono pertvarkos.

Oficialus stadiono pavadinimas suteiktas klubo savininko Alberto Armando garbei, o pavadinimas *La Bombonera* suteiktas pagal išvaizdą – šis žodis ispaniškai reiškia šokoladinių saldainių dėžutę.

* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  "El retoque en el aforo de La Bombonera que se estrenará en Boca-Platense". infobae
2. ↑  50 Sports Venues to Visit Before You Die, Bleacher Report,
**Ernest Černiavskij**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 2001 m. kovo 16 d. (22 metai) |
| Gimimo vieta | Vilnius, Lietuva |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Transinvest |
| **Numeris** | 89 |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Jaunimo klubai |
| 2015–2018 | FM Vilnius |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018–2020 2021–2022  2021  2023  2024– | Vilniaus VytisBFA → BFA BFK TransinvestFK Transinvest | 15 0(0)39 0(0)05 0(0)05 0(0)00 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. vasario 23 d.. |

**Ernest Černiavskij** arba **Ernestas Černiavskis** (g. 2001 m. kovo 16 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti gimtojo miesto Vilniaus futbolo mokykloje. Nuo 2015 m. atstovavo FM Vilnius jaunių pirmenybėse. 

### Vilniaus Vytis

2018 m. spalio 7 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš Žalgiris B. „Vyčiai" pirmavo rezultatu 4-1, o po keitimo 80 min. į aikštę žengė Ernestas Černiavskis. Netrukus rezultatas tapo 5-1. Rungtynės baigėsi triuškinančia „vyčių" pergale.

### BFA

2021 m. sezone atstovavo BFA. 2021 m. balandžio 7 d. debiutavo Antros lygos rungtynėse atstovaudamas BFA B ekipai. Susitikimas su Kauno Žalgiris C baigėsi rezultatyviomis lygiosiomis 2-2.

2021 m. gegužės 29 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse atstovaudamas pagrindinei komandai. Susitikimas su Klaipėdos „Neptūnu" triuškinančia vilniečių pergale 3-0.

### Transinvest

Nuo 2023 m. rungtyniavo Vilniaus rajono „Transinvest" klube. 2023 m. sezone klubas rungtyniavo Pirmoje lygoje.

2022 m. kovo 18 d. debiutavo klube Pirmos lygos rungtynėse prieš „Jonavos" klubą. Vilniaus rajono atstovai nugalėjo varžovus rezultatu 2-1.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |
| **2024** | **FK Transinvest** | 0 | 0 |
|  |  |  |  |
| **2023** | **FK Transinvest** | 5 | 0 |
|  |  |  |  |
| **2022** | **BFA** | 23 | 0 |
|  |  |  |
| **2021** | **BFA** | 16 | 0 |
| **2021** | **→ BFA B** | 5 | 0 |
|  |  |  |
| **2020** | **Vilniaus Vytis** | 8 | 0 |
|  |  |  |
| **2019** | **Vilniaus Vytis** | 6 | 0 |
|  |  |  |
| **2018** | **Vilniaus Vytis** | 1 | 0 |
|  |  |  |
|

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Ekipa žaidė Pirmoje lygoje;
     Ekipa žaidė Antroje lygoje;

Pasiekimai
----------

su FK Transinvest
 **2023 m. LFF taurės laimėtojas**

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* [ SOCCERWAY]
* Transfermarket
* lietuvosfutbolas.lt


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | FK Transinvest sudėtis |  |
| 94 Simone Moschin · 3 Deividas Malžinskas · 5 Ričardas Šveikauskas · 6 Kota Sakurai · 7 Ryonosuke Ohori · 8 Nedas Klimavičius · 10 Henrique Devens · 12 Ignas Kaškelevičius · 14 Yoichi Kawachi · 11 Yuri de Oliveira · 20 Povilas Kiselevskis · 22 Aleksandras Levšinas · 23 Ivanas Koškošas · 29 Kajus Bička · 44 Artūras Žulpa · 45 Misaki Sato · 55 Erlandas Juška · 77 Linas Pilibaitis · 75 Ernestas Stočkūnas · 79 Serhijus Melašenka · 89 Ernest Černiavskij · 99 Gustas Jarusevičius ·
 |
Treneris: Lietuva Giedrius Barevičius |
Krepšininkės metimas iš trijų taškų zonos
**Trijų taškų zona** (**tritaškis**) – zona krepšinyje, už kurios linijos atliktas metimas įskaitomas trimis taškais. Žaidžiant krepšinį 3 prieš 3, toks metimas įskaitomas dviem taškais. Metant tritaškį žaidėjas negali užminti zonos linijos.

Trijų taškų zona oficialiai pirmą kartą išbandyta NCAA varžybose JAV 1945 m. tačiau iš karto nebuvo reguliariai naudojama. Nuolat ši zona pradėta naudoti NBA pradininkėje Amerikos krepšinio lygoje 1961 m. 1979–1980 m. sezone trijų taškų zona įtraukta ir į pačią NBA lygą. 1979 m. spalio 12 d. Boston Celtics ekipos narys Chris Ford pataikė pirmąjį oficialų tritaškį NBA istorijoje. Šioje lygoje trijų taškų zona yra 7,24 m atstumu nuo krepšio.

FIBA į savo rengiamas varžybas trijų taškų zoną (6,25 m atstumu nuo krepšio) įtraukė 1984 m. 2008 m. FIBA pakeitė trijų taškų zoną iki 6,75 m.

Iki 2013 m. sezono taikliausias NBA tritaškių metikas buvo Steve Kerr. Jis pataikė 45 procentų mestų metimų iš šios zonos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „NBA & ABA Career Leaders and Records for 3-Pt Field Goal Pct | Basketball-Reference.com". *Basketball-Reference.com*. Suarchyvuota iš originalo 2015-11-26. Nuoroda tikrinta 2016-05-29.
| **Pavelas Koganas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1967 m. spalio 6 d.Sovietskas, TSRS vėliava TSRS |
| Mirė | 2005 m. birželio 8 d. (37 metai)Sovietskas, Rusijos vėliava Rusija |
|  |
| Veikla | Futbolininkas |

**Pavelas Koganas** (1967 m. spalio 6 d. – 2005 m. birželio 8 d.) – buvęs Rusijos futbolininkas, puolėjas.

Biografija
----------

Pavelas Koganas gimė 1967 m. spalio 6 d. Sovietske, Tarybų Sąjungoje. Tėvas – Borisas Koganas taip pat buvo futbolininku.

1992–1994 m. žaidė „Tauro" komandoje, 1997 m. su „Kareda" laimėjo Lietuvos pirmenybes. 

Be futbolo, užsiėminėjo degtinės ir cigarečių tiekimu į Lietuvą, 2000 m. Palangoje buvo sulaikytas už degtinės kontrabandą, tačiau po mėnesio išteisintas dėl įrodymų trūkumo. 

2005 m. birželio 8 d. buvo nužudytas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Коган Павел Борисович, 06.10.1967, футболист". *footballfacts.ru*. Nuoroda tikrinta 2022-05-21.
2. ↑  „ЗА ЧТО УБИЛИ ПАВЛА КОГАНА? Экс-футболист "Балтики" средь бела дня расстрелян в центре Советска". *old.rudnikov.com*. Nuoroda tikrinta 2022-05-21.

Nuorodos
--------

* Futbolinis.lt
* Footballdatabase.eu
| Medaliai |
| --- |
| Julia BeljajevaJulia Beljajeva |
| Moterų fechtavimasis |
| **Atstovaujant: Estijos vėliava Estija**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2020 Tokijas | Komanda |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2013 Pudapeštas | Špaga |
| **Auksas** | 2017 Leipcigas | Komanda |
| **Sidabras** | 2014 Kazanė | Komanda |
| **Bronza** | 2017 Leipcigas | Špaga |

**Julia Beljajeva** (g. 1992 m. liepos 21 d. Tartu) – Estijos fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse, olimpinė čempionė

Biografija
----------

2012 m. kartu su Estijos nacionaline rinktine laimėjo Europos čempionatų bronzą. 2013 m. Beljajeva tapo pasaulio čempione. 2015 m. kartu su Estijos rinktine pelnė sidabrą Europos žaidynėse.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 4-ą vietą komandinėje rungtyje ir 29-ą individualiose varžybose. 2017 m. iškovotas pasaulio čempionato komandinis auksas.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse estė individualioje rungtyje užėmė 7-ą vietą. Moterų komandinėje rungtyje kartu su Estijos nacionaline rinktine pasiekė finalą, kuriame įveikė Pietų Korėjos rinktinę ir iškovojo aukso medalius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. liepos 27 d.
2. ↑  „Estijos triumfas: po 13 metų iškovoti olimpiniai aukso medaliai". *Delfi sportas*. 2021-07-27. Nuoroda tikrinta 2024-03-04.
*Šis straipsnis apie 2007 m. įkurtą futbolo akademiją. Apie 2018 m. įkurtą K. Ivaškevičiaus futbolo akademiją skaitykite straipsnyje FA KFA.*
 *Šis straipsnis apie 2007 m. įkurtą futbolo akademiją. Apie 1991 m. įkurtą futbolo mokyklą skaitykite straipsnyje Klaipėdos FM.*

**Klaipėdos FA**|  |
| **Pavadinimas** | VšĮ „Klaipėdos futbolo akademija" |
| **Įkurtas** | 2007 m. rugsėjo 18 d. |
| **Stadionas** | Klaipėda |
| **Vadovas** | V. Liutikas |
| **Vyr. treneris** | Romualdas Norkus, Mindaugas Jonelys |
| **Lyga** | II lyga |
| **2010** | 5 vieta (Vakarų zona) |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Klaipėdos FA** – Lietuvos futbolo klubas, futbolo akademija iš Klaipėdos. Susijęs su „Atlanto" klubu.

Istorija
--------

Senoji emblema
Klaipėdos futbolo akademija įkurta 2007 m. ir jau kitais metais debiutavo II lygoje. Po 2010 m. sezono Klaipėdos FA prisijungė „Argus" komandą.

2022 m. žaidė Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse „Klaipėdos FA-Atlantas" pavadinimu, užėmė 4 vietą.

2023 m. žaidė Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse „Klaipėdos FA-Atlantas" pavadinimu, užėmė 7 vietą tarp 10 komandų.

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Lietuvos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2008–2009 m. | III (Vakarai) | 12 | —
 |
| 2009–2010 m. | III (Vakarai) | 9 | 1/64 f.
 |
| 2010–2011 m. | III (Vakarai) | 5 | — |

Nuorodos
--------

|  |
| --- |
| * Oficiali svetainė:
 |
| * Futbolinis.lt (statistika):
 |
| * Apskrities federacijos informacija:
 |
| * KAFF informacija: []
 |
| * ŠAFF informacija: []
 |
| * VAFF informacija: []
 |
| * SFL informacija: []
 |
| * UEFA informacija: []
 |
| * Futbolas.lt: []
 |
| * Foot.dk (archyvas): []
 |
| * Weltfussballarchiv.com: []
 |
| * Soccerway.com (naujausi rezultatai): []
 |
| * Neoficiali svetainė: []
 |
| * Gerbėjų svetainė: []
 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Perraša**, arba **transkripcija** (lot. *trans* 'per, pro' + lot. *scribo* 'brėžiu, rašau') kalbotyroje – sistemiškas, nuoseklus kalbos perteikimas rašytiniu būdu. Perrašos šaltinis gali būti gyvas šnekėjimas, gestų kalba arba kita rašymo sistema sudarytas tekstas. Transkripcija nepainiotina su transliteracija (lot. *trans- „per, pro" + litera „raidė"*), kai viena abėcėlė keičiama kita: sakykime, kirilica keičiama lotynų abėcėle, kad nesuprantantieji kirilicos galėtų perskaityti žodį ar tekstą arba dėl kitų tikslų.

Yra ne viena perrašos sistema ir jos taikymo sritis. Vienos iš dažnesnių:

* **Fonetinė perraša** – žodis užrašomas grafemomis, siekiant kuo tiksliau perteikti tartį. Kiekvienas garsas (ir net jo variantai) tokioje perrašoje turi būti perteiktas atskiru ženklu. Paprastai rašoma laužtiniuose skliausteliuose. Supaprastinta fonetinė transkripcija taikoma mokomuosiuose žodynuose.

Nors lietuvių rašyba grįsta fonetiniu principu, tačiau ji ne visai tiksliai atspindi tarimą: pavyzdžiui, žodyje *skiaučių* raidės *i* nėra garsas *i*, o tik minkštumo ženklas, raidė *a* čia tariama kaip ilgasis išplatėjęs balsis *e*, be to, po minkštojo priebalsio (šiuo atveju – po afrikatos *č*) užpakalinės eilės balsiai supriešakėja, todėl *ų* šiek tiek priartėja prie vokiečių kalbos *ü*, o nosinis ženklas dabartinėje kalboje nebereiškia tarimo su nosiniu atspalviu – tai tik ilgasis balsis; įprastiniame užrašyme nepažymėtas šiame žodyje suminkštėjęs *s*; nepažymėta priegaidė. Atsižvelgiant į visas pastabas, fonetinėje perrašoje šis žodis supaprastintai galėtų būti užrašytas taip: [s' k' ǽ: u č' ů:]. Fonetinė perraša taikoma ir tarmėtyroje, kur vartojami papildomi ženklai tarmių garsams užrašyti. Viena iš plačiausiai vartojamų fonetinės transkripcijos sistemų – tarptautinė fonetinė abėcėlė (TFA).

* **Foneminė** (arba **fonologinė**) **perraša** – garsai užrašomi naudojant sistemą su keletu sutartinių ženklų, kurie atspindi tik tų žodžių fonemas be jų variantų (alofonų). Skaitant fonemine transkripcija užrašytą tekstą, būtina turėti galvoje tos kalbos fonetikos dėsnius ir teisingai tarti alofonus, nes gali būti nežymimas minkštumas, balsių priešakėjimas, užpakalėjimas, priebalsių duslėjimas, skardėjimas ir kitos fonetinės ypatybės.

Išnašos
-------

1. 1 2  Kazys Morkūnas (2013-12-16). „Transkripcija". VLE. Nuoroda tikrinta 2021-01-26.
2. ↑  „Fonetika, fonetinės priemonės.„Garsai, kuriuos mes tariame"". lingvo.info. Nuoroda tikrinta 2021-01-26.
| Sakūčių tiltas |
| --- |
|  |
| 

Sakūčių tiltasSakūčių tiltas

55°26′54″š. pl. 21°20′41″r. ilg.﻿ / ﻿55.4482°š. pl. 21.3446°r. ilg.﻿ / 55.4482; 21.3446﻿ (Sakūčių tiltas)Koordinatės: 55°26′54″š. pl. 21°20′41″r. ilg.﻿ / ﻿55.4482°š. pl. 21.3446°r. ilg.﻿ / 55.4482; 21.3446﻿ (Sakūčių tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Sakūčiai |
| **Pastatytas** | 1887 m. |

**Sakūčių tiltas** – tiltas Sakūčių kaimo pietryčiuose (Šilutės rajonas), nutiestas per Minijos upę, kelyje  **4206**  Sakūčiai–Žemaitkiemis|. Tiltas pastatytas 1887 m. iš dalies rekonstruotas 1994 m.

Tilto ilgis 109 m, plotis 4,6 m (važiuojamoji dalis 4,5 m + du šalitilčiai po 0,75 m), aukštis 5 m.

Istorija
--------

1886 m. iškilo būtinas reikalas statyti Sakūčių tiltą. Jo statybai, įskaitant abiejų pusių privažiavimus, reikėjo 107 000 markių. Tačiau apskritis turėjo išpirkti už 37 000 markių savo obligacijas, kurios buvo įdėtos kasoje į 57 000 markių fondą. Todėl apskrities taryba nepritarė tilto statybai, ir tas reikalas buvo atidėtas. Bet provincijos prezidentas matydamas, kad nesant tilto labai trukdomas eismas, primygtinai ragino kuo greičiau statyti tiltą, ir apskrities taryba 1886 m. gruodžio 20 d. nutarė tiltą statyti. Tik 1891 m. baigė jį statyti ir atidavė naudojimui. Jo statyba kainavo 112 479 markes. Apskritis prie savo įnašo dar turėjo pridėti 2180 markių.

Pastačius tiltą, kelto savininkas keltą perkėlė į Atmatos upę prie Rusnės, kur jau veikė vienas keltas. Sakūčių keltas veikė nuo 1844 m. liepos 1 d.

Kelto mokestis buvo toks:

* pėstysis – 3 pfenigai, su nešuliu – 4 pfenigai;
* raitas su arkliu – 1 sidabrinis grašis
* vežimas pakrautas – 2 sidabro grašiai, nepakrautas – 1 grašis
* galvijai – 1 sidabro grašis
* smulkus gyvulys – 6 pfenigai

Potvynio metu buvo imamas dvigubas mokestis. Nemokamai turėjo kelti: pašto vežimus, valstybinius valdininkus ir karius, einančius tarnybos pareigas.

Kelyje Sakūčiai – Žemaitkiemis per Minijos upę 1891 m. pastatytas metalo konstrukcijos tiltas, kuris 1995 m. birželio 12 d. įrašytas į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registrą (kodas 4836).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sakūčių tiltas. Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto. Kpd.lt (tikrinta 2022-08-12).
2. ↑  „Sakūčių tiltas - infoPamarys.lt". *infopamarys.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-02-26. „ilgis 109 m, plotis 4,6 m (važiuojamoji dalis 4,5 m + du šalitilčiai po 0,75 m), aukštis 5 m"
| Šv. Izaoko soboras |
| --- |
|  |
| Vieta | Sankt Peterburgas, Rusija |
| Statusas | Veikianti |
| Statybų pradžia | 1818 m. |
| Statybų pabaiga | 1858 m. |
| Stogas | 101,5 m |

**Šventojo Izaoko katedra-soboras** (arba tiesiog **Izaoko soboras**; rus. *Собор преподобного Исаакия Далматского*) − didžiausia stačiatikių katedra Sankt Peterburge, stovinti Izaoko aikštėje. Klasicizmo architektūros paminklas. 1858–1929 m. Sankt Peterburgo stačiatikių vyskupijos katedros soboras.

Istorija
--------

Pirmoji Izaoko cerkvė buvo pastatyta 1706 m. Šioje cerkvėje susituokė caras Petras I ir Jekaterina I. 1717 m. prasidėjo antrosios cerkvės statyba. 1735 m. soboras degė. Trečiasis Izaoko soboras buvo pastatytas 1802 m. Dabartinis ketvirtasis katedros soboras buvo pastatytas 1858 m. pagal prancūzų architekto Auguste de Montferrand parengtą projektą. 1918 m. Soboro pastatas ir bažnytinė nuosavybė buvo bolševikų nacionalizuoti. 1928 m. cerkvė buvo uždaryta, o jau 1931 m. pastate pradėjo veikti antireliginis muziejus. Antrojo pasaulinio karo metu Izaoko soboras nukentėjo, jo sienose ir kolonose buvo palikti kai kurių artilerijos sviedinių pėdsakai. Sovietų valdžios metais paverstas muziejumi paminklu. Nuo 1990 m. iki šiol čia atliekamos bažnytinės apeigos, bet soboro pastatas priklauso muziejui. Rusijos visuomenėje vyksta diskusijos apie pastato perdavimą Rusijos stačiatikių bažnyčiai.

Galerija
--------

* Pirmoji Izaoko cerkvėPirmoji Izaoko cerkvė
* Dabartinio soboro statyba 1838 m.Dabartinio soboro statyba 1838 m.
* Izaoko soboro kupolasIzaoko soboro kupolas
* Palikti vokiečių sviedinių pėdsakai soboro kolonojePalikti vokiečių sviedinių pėdsakai soboro kolonoje
* VidusVidus
* Šiaurės frontonas „Kristaus prisikėlimas"Šiaurės frontonas „Kristaus prisikėlimas"

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šv. Izaoko soboras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Išnašos
-------

1. ↑  Морозова, 2004, с. 93.
2. ↑  Algė Jankevičienė. *Šv. Izaoko soboras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-07-24.
3. ↑  Расписание богослужений. www.cathedral.ru. Дата обращения: 9 января 2017. Архивировано

Šaltiniai
---------

* Морозова А. А. (2004). *Н. Ф. Гербель. Городской архитектор Санкт-Петербурга. 1719—1724 гг*. СПб.: Стройиздат. p. 223. ISBN 5-87897-106-2.
| **Kazimieras Pakeltis** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. sausio 20 d. |
| Mirė | 2020 m. rugpjūčio 18 d. (90 metų) |
|  |
| Veikla | Lietuvos pedagogas |
| Organizacijos | Naujosios Akmenės 3-iosios vidurinės mokyklos direktorius |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |
| Žinomas (-a) už | pirmasis Akmenės rajono savivaldybės tarybos pirmininkas |

**Kazimieras Pakeltis** (1930 m. sausio 20 d. Višeikių kaime, Linkuvos valsčius – 2020 m. rugpjūčio 18 d.) – Lietuvos pedagogas, Akmenės rajono politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1937 m. pradėjo lankyti Višeikių pradinę mokyklą, 1941 m. – Linkuvos pradinę mokyklą, 1949 m. baigė Linkuvos gimnaziją 1951 m. – Šiaulių mokytojų instituto fizikos – matematikos skyrių. 1976 m. neakivaizdiniu būdu baigė Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto fizikos – matematikos fakulteto fizikos specialybės kursą ir įgijo vidurinės mokyklos fizikos mokytojo kvalifikaciją.

Nuo 1951 m. Akmenės vidurinės mokyklos fizikos mokytojas, direktoriaus pavaduotojas, 1955–1968 m. mokyklos direktorius. 1968–1977 m. – Akmenės rajono liaudies švietimo skyriaus vedėjas. Nuo 1977 m. rugsėjo 1 d. Naujosios Akmenės 3-iosios vidurinės mokyklos direktorius. 1990–1995 m. pirmasis Akmenės rajono savivaldybės tarybos pirmininkas. 1995–1997 m. Šiaulių apskrities Švietimo skyriaus inspektorius. Nuo 1997 m. iki išėjimo į pensiją 2003 m. spalio 31 d. Akmenės rajono Švietimo skyriaus vyriausiasis specialistas, vedėjo pavaduotojas. Švietimo darbuotojų profsąjungos komiteto pirmininkas. 2004–2008 m. Akmenės rajono Švietimo tarybos pirmininkas.

1990–1995 m. Akmenės rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys (Lietuvos liberalų sąjunga).

Naujosios Akmenės kultūros rūmų choro „Cementininkas" dalyvis. Žmona Aldona, sūnus Kęstutis Pakeltis.

Įvertinimas
-----------

2010 m. apdovanotas Šiaulių apskrities viršininko garbės ženklu „Už nuopelnus Šiaulių apskričiai".

Šaltiniai
---------

1. ↑  „IN MEMORIAM Kazimierui PAKELČIUI (1930 01 20 – 2020 08 18)"[neveikianti nuoroda]. Akmene.lt. Nuoroda tikrinta 2021-09-22.
2. 1 2  *PAKELTIS Kazimieras*. Akmenės krašto enciklopedinis žodynas. Nuoroda tikrinta 2021-09-22.
3. ↑  Pagerbtas ilgametis pedagogas[neveikianti nuoroda]. Šiaulių kraštas. Nuoroda tikrinta 2021-09-22.
4. ↑  Pagerbtas pedagoginio darbo veteranas[neveikianti nuoroda]
|  |
| --- |
| Westend |
|  
Gary Lux |
| Biografija |
| Kilmė | Austrijos vėliava Austrija |
| Žanrai | popmuzika |
| Kūrinių kalbos | vokiečių |
| Aktyvumo metai | 1983 m. |
| Nariai |
| Gary Lux  Hans Christian Wagner  Bernhard Rabitsch  Peter Vieweger  Patricia Tandien |

**„Westend"** buvo Austrijos pop muzikos grupė, suformuota specialiai 1983 metų „Eurovizijos" dainų konkursui Vokietijoje. Ją sudarė Gary Lux, Hans Christian Wagner, Bernhard Rabitsch, Peter Vieweger ir Patricia Tandien.

1983 m. „Eurovizijoje" grupė su daina „Hurricane" užėmė 9 vietą, surinkę 53 taškus. Kūrinys Austrijos muzikos įrašų tope užėmė aštuntą vietą.

Nepaisant didelės komercinės sėkmės, grupė po dalyvavimo „Eurovizijoje" iširo. Vienas kolektyvo narių – Gary Lux – 1985 ir 1987 metais dalyvavo tame pačiame konkurse, kuriame jis užėmė atitinkamai 8 ir 20 vietas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Eurovision Song Contest 1983". *Eurovision.tv*. Suarchyvuota iš originalo 2016-12-16. Nuoroda tikrinta 2016-12-18.
2. ↑  „Westend - Hurricane - austriancharts.at" (vokiečių). austriancharts.at.

Nuorodos
--------

* Daina *Hurricane*

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Mess  *„Sonntag"*** |  **Austrijos atstovai Eurovizijoje**1983 | Po to:**Anita  *„Einfach weg"*** |
Koordinatės: 55°47′14″ š. pl. 25°0′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.78722°š. pl. 25.01389°r. ilg.﻿ / 55.78722; 25.01389**Šepetos pelkė** – pelkė Kupiškio rajono savivaldybėje, esanti 5 km į pietus nuo Kupiškio ir 0,5 km į vakarus nuo Šepetos gyvenvietės, kurios bendras plotas 1650 ha.

Pasak legendos pelkė atsirado prasmegus į žemę miestui.

Geografija ir geologija
-----------------------

Aukštapelkė susidarė maždaug prieš 7 tūkst. metų, po paskutiniojo Baltijos ledynmečio, lėkštoje moreninėje įdauboje, Lėvens ir Šventosios vandenskyroje. Vandens nepraleidžiančioje žemėje pradėjo augti drėgmę mėgstantys augalai (daugiausia kiminai, baltoji durpinė samana).

Istorija
--------

Iki pradedant eksploatuoti pelkę 1939 m. čia telkšojo įvairūs akivarai ir klampynės. Žymus gamtininkas Tadas Ivanauskas dar 1921 m. siūlė pelkę palikti kaip neliečiamą gamtos draustinį, kuriame buvo paukščių karalija ir augo ledynų periodo reliktas – beržas keružis. Tada didžiausias durpių klodo storis buvo 7 m, o pelkės vidurys buvo iškilęs 5 m aukščiau už pakraščius.

Tarpukaryje pelkę tyrė biologo Vinco Vilkaičio suburta mokslininkų grupė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kupiškio seniūnija". *kupiskis.lt*. 2016-03-21. Suarchyvuotas originalas 2016-04-24. Nuoroda tikrinta 2016-04-24. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Henrikas Paulauskas, Petras Račkauskas. Kupiškio rajonas. 1990 Vilnius, „Mintis"

Nuorodos
--------

Šepetos pelkės paslaptys
|  Kuršėnų evangelikų liuteronų koplyčia |
| --- |
| **Tikėjimo srovė** | liuteronai |
| **Savivaldybė** | Šiaulių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kuršėnai |
| **Adresas** | Daugėlių g. |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | XX a. pr. |

**Kuršėnų evangelikų liuteronų koplyčia** – buvusi koplyčia, dar vadinta *kirche*, stovėjusi Kuršėnuose, senosiose evangelikų liuteronų kapinėse, esančiose Daugėlių g. šalia dešiniojo Ventos kranto. Priklausė buvusiai didelei Šiaulių (Alkiškių) parapijai. Kapinėse nelikę buvusios koplyčios pėdsakų, stūkso pavieniai antkapiniai paminklai su vokiškais įrašais, datuojami XIX a.

Istorija
--------

Šiaulių evangelikų liuteronų parapijos 1917 m. ataskaitoje minėta Kuršėnų kapinių medinė koplyčia (vok. *Friedhofskapelle in Kurschany*), talpinusi 100 žmonių. 1933 m. iš Latvijos į Šiaulių parapiją atvyko kunigas Gustavas Rauskinis, aptarnavęs ir Kuršėnų filiją. Tuomet Šiaulių parapijos mažesnėse filijinėse bažnyčiose, koplyčiose pamaldos vykdavo 1–4 kartus per metus latvių ir vokiečių kalbomis.

Iki Antrojo pasaulinio karo kapinių kalnelyje stovėjusi kirchė buvo medinė, nedažyta. Pastato priekyje buvo įstatytos arkinės durys su stikliniais ornamentais. Viduje stovėjo medinės kolonos, mediniai suolai, vargonai, pastoriaus pakyla. Kunigas atvykdavo iš Alkiškių.

Pasibaigus karui, nuo sovietinių represijų smarkiai nukentėjo evangelikų liuteronų bažnyčios ir bendruomenės. Pokaryje buvo uždaryta ir nugriauta Kuršėnų koplyčia. Šaltiniuose minima, kad joje buvo įkurtas odų sandėlis. Pastatas galėjo būti ir sudegintas, nes vietiniai gyventojai ardė medinę kapinių tvorą, nešėsi lentas savo reikmėms, kiti jas degino.

Alkiškių evangelikų liuteronų bažnyčios archyve išlikęs 1900 m. Kuršėnų kapinių medinės koplyčios projektas, 1924 ir 1939 m. pamaldų grafikai. Estijos valstybės archyve Tartu saugomi 1943–1944 m. vokiečių geografo Oto Šulco Kampfhenkelio (1910–1989) padaryti Kuršėnų koplyčios vaizdų negatyvai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Evangelikų–liuteronų kapinės *kursenai.lt*
2. ↑  „Kuršėnų evangelikų liuteronų senosios kapinės". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
3. 1 2 3  Ernestas Vasiliauskas. Šiaulių (Alkiškių) evangelikų liuteronų parapija ir archyvas *lkma.lt* Lietuvių katalikų mokslo akademijos metraštis Vilnius, 2021, t. 44, p. 267, 269, 280
4. ↑  Heinz Ellenbergi konktaktkoopiateja fotode kollektsioon vaadetest Riia – Narva liinil, in: Rahvusarhiiv, EAA.2073.1.324.20.10–12

Nuorodos
--------

* Senosios Kuršėnų evangelikų liuteronų kapinės (Kuršėnai) ''*wikimapia.org*
Žemaičių vyskupystės muziejus, buvusi Varnių kunigų seminarija
Paminklas Žemaičių vyskupui Merkeliui Giedraičiui ir kanauninkui Mikalojui Daukšai
**Žemaičių vyskupystės muziejus** – muziejus, biblioteka bei kultūros ir informacijos centras Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, Varniuose, kaupiantis ir saugantis Žemaičių vyskupystės (iki 1926 m.) ir Telšių vyskupijos (nuo 1926 m.) meno, istorijos, memorialinį paveldą, kitas muziejines vertybes.

Rūmų istorija
-------------

Žemaičių vyskupystės muziejus įsikūręs buvusios Varnių kunigų seminarijos pastate. Manoma, kad ant kalnelio, kuriame pastatyti rūmai, buvusi pagonių kulto apeigų vieta. XIII a. – XVII a. čia buvusios nemažos kapinės. Šioje vietoje buvo pastatydintos pirmosios dvi Medininkų vyskupijos katedros, kurioms sudegus, apie 1740 m. vyskupas Antanas Domininkas Tiškevičius pradėjo statyti mūrinę varpinę. 1770 m. vyskupas Jonas Dominykas Lopacinskis prie baigiamos statyti varpinės pastatydino rūmus ir juose įkurdino Varnių (Žemaičių) kunigų seminariją. Seminarija veikė iki 1864 m. kai Žemaičių vyskupijos centras, kunigų seminarija ir vyskupas Motiejus Valančius prievarta buvo iškeldinti iš Varnių į Kauną.

1864 m. pastatą užėmė Rusijos imperijos kariuomenės Dono kazokų pulkas, kuris Varniuose išbuvo iki 1905 m. Pritaikant rūmus kareivinėms atliktas didelis rūmų remontas. Atkūrus Lietuvos Respublikos nepriklausomybę buvusiame kunigų seminarijos komplekse įkurdinta Lietuvos kariuomenės drausmės kuopa, Aštuntasis pėstininkų Kauno Kunigaikščio Vaidoto pulkas. 1927–1931 m. pastatuose veikė Varnių koncentracijos stovykla.

1947–1961 m. po remonto pastate buvo įsikūrusi Varnių vidurinė mokykla. 1964 m. pastatas perduotas Varnių profesinei technikos mokyklai, kuri čia įrengė bendrabučius, vėliau sandėlius.

1984–1990 m. buvo atliekami Varnių kunigų seminarijos pastato istoriniai, archeologiniai, architektūriniai, inžineriniai – geologiniai tyrimai. 1991–1995 m. atstatytas varpinės bokštas ir pirminė, būdinga vėlyvajam Lietuvos barokui, stogo konstrukcija. 1999 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimu rūmai perduoti Žemaičių vyskupystės muziejui. Žemaičių kultūros draugijos iniciatyva 1999 m. prie rūmų pastatytas skulptoriaus Arūno Sakalausko sukurtas paminklas Žemaičių vyskupui Merkeliui Giedraičiui ir kanauninkui Mikalojui Daukšai. Paminklo statybą, be Lietuvos Respublikos Vyriausybės, parėmė garsios Žemaičių vyskupų Giedraičių giminės atstovas Oksfordo universiteto profesorius Mykolas Giedraitis.

Galerija
--------

* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Žemaičių vyskupystės muziejus". *varniai-museum.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-26. Nuoroda tikrinta 2017-02-13.

Nuorodos
--------

* Žemaičių vyskupystės muziejus Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.