recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Chorchė Videla*Jorge Rafael Videla Redondo*** |
| --- |
|  |
| Generolas Videla |
| Gimė | 1925 m. rugpjūčio 2 d.Mersedesas, Argentina |
| Mirė | 2013 m. gegužės 17 d. (87 metai)Markos Pasas, Argentina |
|  |
| Veikla | Argentinos prezidentas |
|  |
|  **Vikiteka** | Jorge Videla |

**Chorchė Videla** (*Jorge Rafael Videla Redondo*; 1925 m. rugpjūčio 2 d. Mersedese – 2013 m. gegužės 17 d. Markos Pase) – faktinis Argentinos prezidentas 1976–1981 m. valdant karinei chuntai.

Biografija
----------

1975 m. prezidentė Isabel Peron paskyrė brigados generolą Videlą į vyriausiojo kariuomenės vado pareigas. Peron, gavusi prezidento postą mirus vyrui – Chuanui Peronui, neturėjo autoriteto ne tik prieš liaudį, bet ir prieš kariuomenę. Tuo pasnaudojęs generolas Videla 1976 m. kovo 24 d. įvykdė karinį perversmą ir suformuota karinė chunta atėjo į valdžią. Chuntą sudarė ne tik sausumos armija, vadovaujama Videlos, bet ir karinės jūrų pajėgos (vad. Emilio Eduardo Massera) bei karinės oro pajėgos (vad. Orlando Ramón Agosti). Po dviejų dienų Videla formaliai tapo faktiniu šalies vadovu.

Argentinos karinė chunta – centre Videla
Chunta pradėjo vadinamąjį „Nešvarųjį karą" (*Guerra Sucia*), kurio metu buvo susidorojama su politiniais priešinikais, ribojamos žmogaus teisės, brutaliai malšinami protestai. Pradėtas konfliktas su Čile, dėl trijų negyvenamų salų (Picton, Lennox ir Nueva) Byglio kanale. 1977 m. pašlijo Argentinos ir Pinočeto Čilės santykiai. Tik 1984 m. pasiektas susitarimas (*Tratado de Paz y Amistad*) tarp kaimyninių šalių. Į Videlos ir karinės chuntos vykdomą politiką JAV nesikišo, kadangi jai buvo naudingi antikomunistiniai režimai Lotynų Amerikoje. 1981 m. kovo 29 d. Videla valdžią perleido Robertui Vjolai.

1983 m. grįžus demokratiniam valdymui generolas Videla su savo bendrininkais buvo teisiamas už daugybę karo nusikaltimų (pagrobimų, kankinimų, pradanginimų be žinios, žmogaus teisių pažeidimų ir t. t.). Tačiau Videla kalėjime praleido tik penkerius metus – prezidentas Karlosas Menemas jam ir daugumai jo bendrininkų pritaikė amnestiją. 1998 m. generolas vėl suimtas ir teistas su karo nusikaltimus. Jam paskirtas namų areštas. 2003 m. karinės chuntos valdymas paskelbtas antiįstatymišku. 2010 m. gruodžio 22 d. nuteistas kalėti iki gyvos galvos.

Nuorodos
--------

* BBC apie 1998 m. Videlos areštavimą;
* BBC apie Videlą ištikusį širdies smugį.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Isabel Perón** | ***de facto* Argentinos prezidentas**1976 – 1981 | Po to:**Roberto Viola** |
**Edita Gruodytė** (g. 1974 m.) – teisininkė, advokatė, teisėtyrininkė penalistė, Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) profesorė, MRU docentė.

Biografija
----------

1991 m. aukso medaliu baigė Rumšiškių vidurinę mokyklą. 1996 m. VDU Humanitarinių mokslų fakultete baigė anglų kalbos ir literatūros studijas, bakalaurė. 1999 m. VDU Teisės institute baigė podiplomines teisės studijas, tarptautinės teisės magistrė. 2003 m. gruodžio 17 d. LTU apgynė disertaciją tema „Baudžiamoji atsakomybė už veikas, susijusias su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta", socialinių mokslų teisės daktarė.

Nuo 1998 m. Lietuvos taupomojo banko teisininkė (Kaune), nuo 2000 m. gegužės iki 2004 m. juristė bendrovėse „Antera", UAB "Žalvaris", „N. Poligrafija". Nuo 2001 iki 2004 m. advokato padėjėja, nuo 2004 m. advokatė. E, Gruodytė specializuojasi bendrovių, tarptautinėje, mokesčių ir baudžiamojoje teisėje. Mykolo Riomerio universiteto docentė.

2 monografijų autorė, daugelio mokslinių straipsnių, nuo 2000 metų Kauno teisininkų asociacijos valdybos narė, nuo 2005 metų – teisės ekspertė NVO „Tėvai prieš narkotikus".

Moka anglų, rusų kalbas, turi vokiečių kalbos pagrindus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos mokslo potencialas Archyvuota kopija 2013-12-14 iš Wayback Machine projekto. (Edita Gruodytė)
2. ↑  Edita Gruodytė[neveikianti nuoroda] (UAB "Hough, Zulys & Partners" informacija)
**Jordy van de Corput**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Jordy van de Corput |
| Gimimo data | 1989 m. balandžio 25 d. (32 metai) |
| Gimimo vieta | Roterdamas, Nyderlandai |
| Ūgis | 184 cm |
| Svoris | 74 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Džiugas Telšiai |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Jaunimo klubai |
|  -2008 | Sparta RotterdamFeyenoordFC Utrecht |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2008–20092009–20102010–20132014–201620162017- | FC Den Bosch FC DordrechtASWHLaunceston City FCFK Džiugas TelšiaiFC Pakruojis | 1 (0)0 (0)??23 (0)?? (0) |
|  |

**Jordy van de Corput** (g. 1989 m. balandžio 25 d. Roterdame) – Nyderlandų futbolininkas, žaidžiantis vartininko pozicijoje.

Klubinė karjera
---------------

Jordy van de Corput futbolo pagrindų sėmėsi Roterdamo „Spartos", „Feyenoord" bei FC „Utrecht" jaunimo akademijose. Profesionalo karjerą vartininkas pradėjo FC „Den Bosch" ekipoje Olandijoje, po to rungtyniavo FC „Dordrecht" bei „ASHW" ekipose, o legionieriaus karjerą pradėjo „Launceston City FC" klube Australijoje.

Karjera Lietuvoje
-----------------

2016 m. žaidė Telšių „Džiugo" komandoje, kuri dalyvavo Pirmos lygos pirmenybėse. Atstovavo žemaičių ekipą 23 rungtynėse.

Nuo 2017 m. atstovavo FC Pakruojis ekipai, kuri dalyvavo Pirmoje lygoje. 2018 ir 2019 m. tęsė karjerą Pakruojyje.

Nuorodos
--------

* lietuvosfutbolas.lt
* transfermarkt.com
| Cheneral Kareros provincija*Provincia de General Carrera* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Čilės vėliava Čilė |
| **Regionas** | Aiseno regionas Aiseno regionas |
| **Administracinis centras** | Čile Čikas |
| **Komunų skaičius** | 2 |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 7 856 |
| **Plotas** | 11 920 km² |
| **Tankumas** (2022) | 0,66 žm./km² |

**Cheneral Kareros provincija** (isp. *Provincia de General Carrera*) – viena iš keturių provincijų, sudarančių Aiseno regioną, esantį pietų Čilėje. Administracinis centras – Čile Čikas.

Geografija
----------

Provincija ribojasi su Kojhaikės provincija šiaurėje, Argentina rytuose, Kapitan Prato provincija pietuose ir Aiseno provincija vakaruose.

Paviršius daugiausia kalnuotas, stūkso Patagonijos Andai. Teka Ibanjeso upė, telkšo Cheneral Kareros, Bertrano ežerai. Yra *Dos Lagunas* gamtos paminklas, Sero Kastiljo nacionalinis rezervatas. Plyti Šiaurės Patagonijos ledlaukis.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provinciją sudaro 2 komunos:

* Rio Ibanjeso komuna. Centras – Puerto Inchenjero Ibanjesas
* Čile Čiko komuna. Centras – Čile Čikas

Šaltiniai
---------

1. ↑  CHILE: Administrative Division, *citypopulation.de*
| *The Big Picture* |
| --- |
| The Big Picture viršelis |
| Elton John studijinis albumas |
| Išleistas | 1997 m. rugsėjo 22 d. |
| Įrašytas | 1996 m. lapkritį – 1997 m. gegužę |
| Žanras | pop |
| Trukmė | 52:13 |
| Įrašų kompanija | Rocket • A&M • Mercury |
| Prodiuseris | Chris Thomas |
| Elton John chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Made in England  (1995) | **The Big Picture**  (1997) | Songs From The West Coast  (2001) |

 |

**„The Big Picture"** – dvidešimt penktasis britų atlikėjo Elton John studijinis albumas, išleistas 1997 m. rugsėjo 22 d. Iš jo išėjo garsūs Eltono singlai, tokie kaip „Something About the Way You Look Tonight" bei „Live Like Horses" (kuris buvo sudainuotas duetu su Luciano Pavarotti, bet tik singlo versijai). Tais pačiais metais įrašytas ir „Candle in the Wind 1997" – daina, kurią Eltonas perrašė nuo originalo, išleisto 1973 m. kurią skyrė neseniai tuo metu avarijoje žuvusiai Velso princesei Dianai. Be to, singlas „Something About The Way You Look Tonight"/"Candle in the Wind 1997" yra antras pagal pardavimus visame pasaulyje. 

2006 m. Eltonas Džonas per interviu atskleidė, kad šis albumas Bernie Taupino yra pats nemėgstamiausias. To priežastis yra ta, kad jam nepatiko bendras dainų tekstų rezultatas ir tai, kad albumo kūrimas buvo šaltas ir techniškas.

Dainų sąrašas
-------------

Visas dainas parašė Elton John ir Bernie Taupin.

| Nr. | Pavadinimas | Trukmė |
| --- | --- | --- |
| 1. | „Long Way from Happiness" | 4:47 |
| 2. | „Live Like Horses" | 5:02 |
| 3. | „The End Will Come" | 4:53 |
| 4. | „If the River Can Bend" | 5:23 |
| 5. | „Love's Got a Lot to Answer For" | 5:02 |
| 6. | „Something About the Way You Look Tonight" | 5:13 |
| 7. | „The Big Picture" | 3:45 |
| 8. | „Recover Your Soul" | 5:18 |
| 9. | „January" | 4:02 |
| 10. | „I Can't Steer My Heart Clear of You" | 4:10 |
| 11. | „Wicked Dreams" | 4:39 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  "The Lion King". Box Office Mojo.

  

v • a • r **Elton John studijiniai albumai** 

Empty Sky · Elton John · Tumbleweed Connection · Madman Across the Water · Honky Château · Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player · Goodbye Yellow Brick Road · Caribou · Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy · Rock of the Westies · Blue Moves · A Single Man · Victim of Love · 21 at 33 · The Fox · Jump Up! · Too Low for Zero · Breaking Hearts · Ice on Fire · Leather Jackets · Reg Strikes Back · Sleeping with the Past · The One · Duets · Made in England · The Big Picture · Songs From The West Coast · Peachtree Road · The Captain & The Kid · The Diving Board · Wonderful Crazy Night
|  |
| --- |
| Mokslo ir inovacijų paramos centras (MIPC) |
| Įkurtas | 2015 m. |
| Vieta | Vilnius, Lietuva |
| Svetainė |  |

**Mykolo Romerio universiteto Mokslo ir inovacijų paramos centras** – Mykolo Romerio universiteto struktūrinis padalinys, padedantis kurti socialines inovacijas, konkurencingą, aukšto lygio žiniomis, naujausiomis technologijomis, kvalifikuotais žmogiškaisiais ištekliais grindžiamą mokslinių tyrimų, eksperimentinės plėtros ir inovacijų (toliau – MTEPI) ekosistemą bei koordinuojantis mokslo kokybės ir analizės, mokslo komunikacijos, doktorantūros studijų ir podoktorantūros, projektų ir žinių bei technologijų perdavimo procesus.

Apie
----

Mykolo Romerio universitetas
2015 metais buvo panaikintas Mykolo Romerio universiteto Mokslo centras. Vietoje jo buvo įsteigtas Mokslo ir inovacijų paramos centras (vadovauja mokslo ir tarptautinių ryšių prorektorė dr. Inga Žalėnienė).

Padaliniai
----------

* Mokslo kokybės ir analizės skyrius;
* Mokslo komunikacijos skyrius;
* Projektų skyrius;
* Socialinių inovacijų doktorantūros mokykla;
* Žinių ir technologijų perdavimo skyrius.

Nuorodos
--------

* Mykolo Romerio universiteto tinklalapis Archyvuota kopija 2014-07-22 iš Wayback Machine projekto.
* Mykolo Romerio universiteto Mokslo ir inovacijų paramos centras Archyvuota kopija 2015-09-07 iš Wayback Machine projekto.
1972 m. iš Apollo 17 padaryta nuotrauka „The Blue Marble".
**The Blue Marble** (mėlynasis marmuras) – NASA priklausanti 1972 m. gruodžio 7 d. Apollo 17 įgulos atlikta Žemės Pietų pusrutulio nuotrauka. Joje Žemė yra apie 45 000 km atstumu. Ši nuotrauka yra viena populiariausių ir labiausiai atpažįstamų nuotraukų žmonijos istorijoje.

Nuotrauka pažymėta NASA kodu *AS17-148-22727*. Ji buvo atlikta įgulos kelionės į Mėnulį metu. Nuotraukoje nesunkiai galima pamatyti teritoriją nuo Viduržemio jūros iki Antarktidos.

Apollo 17 įgula šią nuotrauką atliko su Hasselblad fotoaparatu, turinčiu Carl Zeiss AG linzę. NASA šios nuotraukos autoriais laiko visą Apollo 17 įgulą – Eugene Cernan, Ronald Evans ir Jack Schmitt, nes jie visi naudojosi šia kamera ir darė daug panašių nuotraukų. Tuo tarpu pagal tyrimus galima spręsti, kad nuotraukos autorius yra Jack Schmitt.

Apollo 17 buvo paskutinė misija su žmonėmis į Mėnulį, tad vėliau nebuvo įmanoma žmogaus rankomis padaryti tokios nuotraukos. „The Blue Marble" pavadinimu NASA vadina ir kitas panašias Žemės nuotraukas, kurios atliekamos nuo 2001 m. Jas nufotografavo įvairūs palydovai, vėliau iš daugybės nuotraukų yra sudėliojamas vienas Žemės vaizdas, siekiant kuo mažesnio debesų skaičiaus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  The blue marble
2. ↑  Apollo 17: The Blue Marble
3. ↑  APOLLO-11 HASSELBLAD CAMERAS
4. ↑  Apollo 17: The Blue Marble
| **Sphagnum wulfianum**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Vulfo kiminas (*Sphagnum wulfianum*)Šalčios–Tetėnų miškai, Lietuva |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Samanūnai  *( Bryophyta)* |
| Klasė: | *Sphagnopsida*  *( Sphagnopsida)* |
| Eilė: | Kiminiečiai  *( Sphagnales)* |
| Šeima: | Kimininiai  *( Sphagnaceae)* |
| Gentis: | Kiminas  *( Sphagnum)* |
| Rūšis: | Vulfo kiminas  *( Sphagnum wulfianum)* |

 |

**Vulfo kiminas** (*Sphagnum wulfianum*) – kimininių (*Sphagnaceae*) šeimos samanų rūšis.

Auga Šiaurės pusrutulio miškų zonoje: Šiaurės Amerikoje, Rusijoje (išskyrus arktinę dalį ir stepes), Šiaurės Europoje, Baltijos šalyse, šiaurės Kinijoje.

Vulfo kimino kimsas ūksmėje
Vulfo kimino kimsas šviesesnėje vietoje
Vulfo kiminas – gana stambi samana. Stiebai rudi arba rudai juodi, trapūs, penkiabriauniai. Šakutės tvirtos, tiesios, ant stiebo išsidėsčiusios puokštėmis po 7–13. Šakučių galai dažnai rausvi. Stiebo lapai maži, trikampiškai liežuviški. Dauginasi sporomis, sporogonai susidaro retai.

Auga pelkėtuose spygliuočių ir mišriuose miškuose, paprastai mezotrofiniuose kimininiuose eglynuose (tarp eglių, pušų, juodalksnių). Pasitaiko pereinamoje juostoje tarp viksvinių juodalksnynų ir sausumoje augančių eglynų. Susitelkę į tvirtas aukštas vejas – pavėsyje jos ryškiai žalios, o kiek apšviestoje vietoje – rusvos. Mėgsta ūksmę, sengires, auga nedideliais lopinėliais tarp kitų samanų.

Lietuvoje Vulfo kiminas retas, įrašytas į Raudonąją knygą. Auga daugiausia didesniuose girių masyvuose, pelkynuose. Svarbesnes augavietės yra Karšuvos girioje, Dzūkijoje, Žemaitijoje. Grėsmę kelia pelkinių miškų kirtimas ir sausinimas, nes pakinta hidrologinis režimas, nelieka pavėsio.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Asta Uselienė. „Vulfo kiminas": *Lietuvos raudonoji knyga*. Vilnius: Lututė, 2021. p. 339.
2. ↑  Wulf’s Sphagnum *Sphagnum wulfianum* Girgensohn 1860, *eol.org*
**The Art of Unix Programming**| 
Pirmojo leidimo viršelis |
| **Autorius** | Eric S. Raymond |
| **Šalis** | JAV |
| **Sritis** | Programavimas |
| **Pilna knyga** | catb.org |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | The Art of Unix Programming |
| **Šalis** | JAV |
| **Kalba** | anglų |
| **Leidykla** | Addison-Wesley |
| **Išleista** | 2003 m. |
| **Formatas** | minkštais viršeliais |
| **Puslapių** | 560 |
| **ISBN:** | 0-13-142901-9 |
| **ISBN-13:** | 978-0131429017 |
| **OCLC:** | 552065285 |

**The Art of Unix Programming** (liet. *Unix programavimo menas*) – 2003 m. išleista Eric S. Raymond knyga apie Unix programavimo kultūrą ir istoriją nuo šios operacinės sistemos ankstyvųjų dienų 1969 m. iki 2003 m. knygos išleidimo. Autorius aiškina Unix sistemą, filosofiją, programas, nusistovėjusias tradicijas, metodus ir kultūrą, lygindamas su kitomis operacinėmis sistemomis bei jų programavimo kultūra: Windows, Linux bei kitomis. Taip pat prie knygos šiek tiek prisidėjo įvairūs kiti žymūs Unix kūrėjai ar programuotojai.

Šiuo metu knygos skaitmeninė versija platinama nemokamai pagal Creative Commons licenciją.
Media Player Classic|  |
|  
Media Player Classic Windows XP aplinkoje, rodant filmą Dramblių svajonė |
| Kūrėjas | Gabest |
| Pirmoji versija | 2003 m. gegužės 30 d. |
| Stabili versija | 1.7.10 |
| Parašyta | C++ |
| Operacinė sistema | Windows |
| Platforma | IA-32 ir x86-64 |
| Tipas | Multimedijos grotuvas |
| Licencija | GPL |
| Svetainė | mpc-hc.org |

**Media Player Classic** (dažnai trumpinama **MPC**) – kompaktiškas laisvas multimedijos grotuvas, skirtas Microsoft Windows operacinei sistemai. Programa išoriškai labai primena ankstyvą Microsoft sukurto grotuvo Windows Media Player versiją 6.4. Bet iš tikro MPC yra visiškai atskiras projektas, funkcionalumu ir grojamų failų palaikymu prilygstantis dabartiniams moderniems multimedijos grotuvams.

Media Player Classic sukūrė programuotojas *Gabest*, kuriam programa iki šiol ir priklauso. *Gabest* pradžioje Media Player Classic kūrė kaip uždaro kodo programą, bet vėliau nusprendė ją padaryti atviro kodo. MPC platinama su GNU GPL licencija ir turi savo SourceForge projektą pavadinimu *Guliverkli*. Iš *Guliverkli* projekto puslapio galima atskirai parsisiųsti didelį skaičių kodekų, skaitytuvu ir karpytuvų, nadojamų programoje.

Media Player Classic parsiuntus nereikalauja diegimo į kompiuterį, ją sudaro tik vienas 5 MB dydžio programos failas. Dėl šių priežasčių MPC yra portatyvi (angl. *portable*), t. y. ją galima įsirašius į USB atmintinę ar kitokią laikmeną bet kuriame kompiuteryje pilnavertiškai naudotis.

Projektas nuo 2007 m. nebevystomas. Jo pagrindu vystomas Media Player Classic Home Cinema

Nuorodos
--------

* Media Player Classic projekto tinklalapis
| *The Boy Who Knew Too Much* |
| --- |
|  |
| Mika) studijinis albumas |
| Išleistas | 2009 m. rugsėjo 21 d. |
| Žanras | Pop, pop rokas |
| Trukmė | 41 min. 13 sek. |
| Įrašų kompanija | Casablanca Records, Universal Motown Republic Group |
| Prodiuseris | Mika  Greg Wells |
| Apžvalgos |
| „Allmusic" recenzija |
| Mika) chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Life In Cartoon Motion (2007) | The Boy Who Knew Too Much (2009) | The Origin Of Love (2012) |

 |

„**The Boy Who Knew Too Much**" yra 2-asis studijinis Did. Britanijos atlikėjo Mika albumas, išleistas 2009 m. rugsėjo mėn. 21 d.

Albumo kūrimas
--------------

Prie albumo Mika dirbo kartu su Gregu Wellsu[1], kuris prodiusavo ir ankstesnį dainininko albumą - jo debiutinį „Life In Cartoon Motion". Dainos pradėtos kurti 2008 m. birželį. Pradžioje buvo įrašinėjama „Olympic Studios" Londone, vėliau - „Rocket Carousel Studios" Los Andžele (JAV).

Albumo dainos
-------------

1. We Are Golden (3:58)
2. Blame It On the Girls (3:34)
3. Rain (3:43)
4. Dr. John (3:44)
5. I See You (4:16)
6. Blue Eyes (2:50)
7. Good Gone Girl (3:02)
8. Touches You (3:19)
9. By the Time (3:21)
10. One Foot Boy (2:58)
11. Toy Boy (2:56)
12. Pick Up Off the Floor (3:24)

Papildomos dainos
-----------------

* Lady Jane (3:20)
* Lover Boy (3:13)

Singlai
-------

Buvo išleisti singlai: „We Are Golden", „Blame It on the Girls" (tapo Nr. 1 Japonijoje) ir „Rain".

Kiti faktai
-----------

Albumas pagrinde buvo teigiamai įvertintas muzikos kritikų. Jis pateko į 1-ą Prancūzijos albumų topo vietą ir pasiekė dvigubai platininio statusą, Did. Britanijoje - į albumų Top'10, JAV - į Top'20, Italijoje pasiekė auksinio statusą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  www.music.lt Antrasis ekstravagantiškojo Mikos albumas - rugsėjo 22-ąją dieną

Nuorodos
--------

* Mika „Rain" vaizdo klipas
* Oficiali Mikos interneto svetainė
* Mika „music.lt" puslapyje
* Oficialus Mika VEVO vaizdo klipų kanalas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Villa Pueyrredón**| **Plotas** | 3,7 km² |
| **Gyventojų sk.** | 40 235 |
| **Gyventojų tankumas** | 10 874 žm./km² |
| ***Komuna*** | C12 |
|  |
|  |  |
| **Svarbiausi objektai** |  |
| 

---

 |

**Vilja Puejredonas** (isp. *Villa Pueyrredón*) – kvartalas, esantis šiaurės vakarinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje.

Kvartalas apribotas *Salvador María del Carril, Constituyentes, Gral. Paz, Campana* gatvių. Yra Leandro Alemo aikštė.

Artigaso gatvė

Flag of Buenos AiresFlag of Buenos AiresBuenos Airių kvartalai

Agronomija | Almagras | Balvanera | Barakas | Belgranas | Boedas | Kabaljitas | Čakarita | Koglanas | Kolechjalesas | Konstitusjonas | Floresas | Floresta | La Boka | La Paternalis | Linjersas | Mataderosas | Monte Kastras | Montseratas | Nueva Pompėja | Nunjesas | Palermas | Parke Aveljaneda | Parke Čakabukas | Parke Časas | Parke Patrisjos | Puerto Maderas | Rekoleta | Retiras | Savedra | San Kristobalis | San Nikolasas | San Telmas | Veles Sarsfildas | Versaljesas | Vilja Krespas | Vilja del Parkė | Vilja Devotas | Vilja Luganas | Vilja Luras | Vilja Mitrė | Vilja Ortusaras | Vilja Puejredonas | Vilja Realis | Vilja Riačuelas | Vilja Santa Rita | Vilja Soldatis | Vilja Urkisa
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Villa Urquiza**| **Plotas** | 5,6 km² |
| **Gyventojų sk.** | 89 360 |
| **Gyventojų tankumas** | 15 957 žm./km² |
| ***Komuna*** | C12 |
|  |
|  |  |
| **Svarbiausi objektai** |  |
| 

---

 |

**Vilja Urkisa** (isp. *Villa Urquiza*) – kvartalas, esantis šiaurinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalas apribotas *Constituyentes, La Pampa, Doctor Rómulo S. Naón, Franklin Delano Roosevelt, Tronador, San Francisco de Asís* gatvių. Kvartalą kerta Mitrė geležinkelis. Tai svarbus komercinis kvartalas. Yra keletas parkų. Kvartalas pavadintas prezidento Justo José de Urquiza garbei.

Griaustinio gatvė Vilja Urkisoje

Flag of Buenos AiresFlag of Buenos AiresBuenos Airių kvartalai

Agronomija | Almagras | Balvanera | Barakas | Belgranas | Boedas | Kabaljitas | Čakarita | Koglanas | Kolechjalesas | Konstitusjonas | Floresas | Floresta | La Boka | La Paternalis | Linjersas | Mataderosas | Monte Kastras | Montseratas | Nueva Pompėja | Nunjesas | Palermas | Parke Aveljaneda | Parke Čakabukas | Parke Časas | Parke Patrisjos | Puerto Maderas | Rekoleta | Retiras | Savedra | San Kristobalis | San Nikolasas | San Telmas | Veles Sarsfildas | Versaljesas | Vilja Krespas | Vilja del Parkė | Vilja Devotas | Vilja Luganas | Vilja Luras | Vilja Mitrė | Vilja Ortusaras | Vilja Puejredonas | Vilja Realis | Vilja Riačuelas | Vilja Santa Rita | Vilja Soldatis | Vilja Urkisa
| Anantnagasअनन्तनाग/اننتناگ |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

AnantnagasAnantnagas

33°43′0″ š. pl. 75°09′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.71667°š. pl. 75.15000°r. ilg.﻿ / 33.71667; 75.15000﻿ (Anantnagas)Koordinatės: 33°43′0″ š. pl. 75°09′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.71667°š. pl. 75.15000°r. ilg.﻿ / 33.71667; 75.15000﻿ (Anantnagas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Džamu ir Kašmyras Džamu ir Kašmyras |
| **Rajonas** | Anantnago rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 108 505  |
| **Altitudė** | 1 601 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Anantnagas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Anántnagas |

**Anantnagas** (kašm. اننتناگ = *अनन्तनाग, Anantnāg*) – miestas šiaurės vakarų Indijoje, Džamu ir Kašmyre, Kašmyro slėnyje, 53 km į pietryčius nuo Šrinagaro. Praeina Šrinagaro–Džamu plentas. Žemės ūkio rajono prekybinis centras (ryžiai, vaisiai), namudinė audinių, medžio ir metalo dirbinių gamyba, kašmyro šalių, kilimų audimas. Yra VIII a. Martando saulės šventyklos griuvėsiai. Dabar beveik visi Anantnago gyventojai – musulmonai kašmyrai.

Miesto pavadinimas aiškinamas kaip „begalinė gyvatė" (*ananta nāga*), matyt, reiškiantis mitinę gyvatę Šešą.

Saulės šventyklos griuvėsiai

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Viljenaisp. *Villena* |
| --- |
|              |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

ViljenaViljena

38°38′6″ š. pl. 0°51′57″ v. ilg.﻿ / ﻿38.63500°š. pl. 0.86583°r. ilg.﻿ / 38.63500; 0.86583﻿ (Viljena)Koordinatės: 38°38′6″ š. pl. 0°51′57″ v. ilg.﻿ / ﻿38.63500°š. pl. 0.86583°r. ilg.﻿ / 38.63500; 0.86583﻿ (Viljena) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Valensijos regionas Valensijos regionas |
| **Provincija** | Alikantės provincija |
|  |
| **Meras** | Francisco Javier Esquembre Menor |
|  |
| **Gyventojų** (2015 m.) | 34 361  |
| **Plotas** | 345,6 km² |
| **Tankumas** (2015 m.) | 99 žm./km² |
| **Altitudė** | 505 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 03400 |
| **Tinklalapis** | Oficiali svetainė |
|  **Vikiteka** | Viljena |

**Viljena** (isp. *Villena*) – miestas šiaurės vakarinėje Alikantės provincijos dalyje, Ispanijoje. Vakaruose ribojasi su Kastilijos ir La Mančos ir Mursijos autonominiais regionais, šiaurėje su Valensijos provincija. Viljena yra Alto Vinalopo komarkos sostinė. Savivaldybės plotas – 345,6 km². Populiacija – 34 361 gyventojas (2015 m. duomenys). Per miestą teka Vinalopas.

Viljenoje gimė profesionalus Ispanijos tenisininkas, buvusi pirmoji pasaulio raketė – Juan Carlos Ferrero.

Dabartinio miesto vietoje, žmonių gyventa nuo paleolito. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 713 m. Musulmonų valdymo metu, miestas buvo žinomas kaip *Medina Bilyana*.

Galerija
--------

* Viljenos pilisViljenos pilis
* Viljena 1900 m.Viljena 1900 m.
* TeatrasTeatras
* Traukinių stotisTraukinių stotis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Siddhi** (skr. सिद्धि – 'užbaigimas, sėkmė, nepaprasta galia') – nežemiškos galios, gebėjimas kurti stebuklus. Šis terminas dažnai sutinkamas hinduistinėje (joginėje) ir budistinėje (Vadžrajana) literatūroje. Siddhi siekėjas vadinamas ***siddhu*** (सिद्ध), o didieji jogai, įgiję nepaprastų galių įvardijami ***mahasidhais*** (महासिद्ध). Siddhi praktikos daugiausia siejamos su tantrizmu.

Tarp siddhi galių įvairiuose tekstuose įvardijamos tokios kaip aiškiaregystė, aiškiagirdystė, telepatija, levitacija, nepavaldumas šalčiui, karščiui, drėgmei, liepsnai, norimo pavidalo įgavimas, visvaldystė, nepavaldumas niekam, galimybė patekti bet kur, susitraukimas, materializacija, kelionė laiku ir kt. Siddhi galių siekiama nuožmia askeze (savitvarda), mantrų kartojimu, meditacija (*samadhi*), žolelių naudojimu. Siddhų praktikose svarbus slaptų žinių perdavimas iš mokytojo (guru) mokiniui.

Nuo pat senųjų indų tekstų kalbama apie ypatingų galių turinčius asketus (*tapasvin*), su savo įkarščiu (*tapas*), galinčius daryti nežemiškus dalykus. Pats terminas siddhi (pali iddhi) pirmiausia aptinkamas budistiniuose tekstuose (*Sāmaññaphalasutta*, Tripitaka). V a. Patandžalio „Jogasūtroje" plačiai aprašomos siddhi iš joginio požiūrio.

Budizme išskiriami 84 mahasidhai – žymiausi: Nagardžuna, Kukuripa, Saraha, Tilopa, Arjadeva. Svarbiausia šaivizmo siddhų atšaka yra nathai. Jie tradiciškai garbina 9 mahasiddhus. Džainizme siddhais vadinamos būtybės, išsivadavusios iš karmos.

Plačiąja prasme siddhais dažnai vadinami visi *sādhanā* praktikuotojai – sadhu, jogai, asketai, siddhai, nathai, tantrikai.
| Jarkendas |
| --- |
| Jarkendas kalnuose Jarkendas kalnuose |
| **Ilgis** | 1068 km |
| **Baseino plotas** | 81 400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 170 m³/s |
| **Ištakos** | Karakorumas |
| **Žiotys** | Tarimas |
| **Šalys** | Kinijos vėliava Kinija |

**Jarkendas, Jarkantas** (kin. 叶尔羌河, pinyin: *Yèěrqiāng Hé*, uig. يەكەن دەرياسى = *Yəkən dəryasi*) – upė vakarų Kinijoje, Sindziange; viena iš Tarimą sudarančių upių. Prasideda Karokorumo kalnuose, Kašgaro prefektūros pietuose. Teka šiaurės vakariniu Tarimo lygumos pakraščiu. Upės slėnis vietinių kirgizų vadinamas Raskemu, o pati upė – **Raskemdarja**.

Didžiausias intakas – Šaksgamas (kairysis).

Upės poplūdis vyksta vasarą. Vanduo naudojamas drėkinimui Prie Jarkendo upės įsikūręs Jarkendo miestas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 518
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Anarcho-feminizmo vėliava
**Anarcho-feminizmas** – feminizmo ir anarchizmo sintezė. Šis judėjimas suvokia patriarchatą (vyrų dominavimą) kaip esminę nesavanoriškos hierarchijos apraišką.

Anarcho-feminizmas buvo įkvėptas XIX a. ankstyvųjų feminisčių (Lucy Parsons, Emma Goldman ir Voltairine de Cleyre) raštų. Anarcho-feministės, kaip ir kitos radikaliosios feministės, kritikuoja ir pasisako už tradicinių šeimos koncepcijų ir lyčių vaidmenų sąvokų panaikinimą.
Daugelis anarcho – feminisčių yra ypač kritiškos santuokai. Pavyzdžiui, Emma Goldman teigė, kad santuoka yra grynai ekonominis susitarimas ir „moteris už jį sumoka savo vardu, privatumu, savigarba, pačiu gyvenimu". Anarcho-feministės patriarchatą mato kaip esminę visuomenės problemą ir tiki, kad feminizmo kova prieš seksizmą ir patriarchatą yra esminis anarchistų kovos prieš valstybę ir kapitalizmą komponentas. Susan Brown išreiškė mintį, jog „anarchizmas yra politinė filosofija, kuri priešinasi visiems jėgos santykiams, todėl jis iš esmės yra feministinis". Istorijoje būta ir kelių vyrų anarcho-feministų, pavyzdžiui, anarcho-komunistas Joseph Déjacque, kuris prieštaravo Pierre-Joseph Proudhon anti-feministinėms pažiūroms.
| **Viljamas Bakšys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. vasario 7 d. (63 metai)Bernotai |
| Sutuoktinis (-ė) | Elena |
| Vaikai | Lina, Liudas, Algimantas, Audinga |
|  |
| Veikla | pedagogas, direktorius |
|  |
| Alma mater | 1982 m. Šiaulių pedagoginis institutas |

**Viljamas Bakšys** (g. 1960 m. vasario 7 d. Bernotų kaime, Raseinių rajonas) – pedagogas, pirmasis Jurbarko Vytauto Didžiojo vidurinės mokyklos direktorius.

Biografija
----------

Gimė mokytojų šeimoje. Tėvas – Algirdas Liudas Bakšys – pradinių klasių, fizikos mokytojas, Pikčiūnų, vėliau Viduklės, Skirsnemunės mokyklų direktorius, Raseinių ir Jurbarko švietimo skyrių vedėjas. Motina – Irena Bakšienė, rusų kalbos mokytoja.

Viljamas Bakšys baigė Viduklės vidurinę mokyklą. Nuo 1978 m. iki 1982 m. Šiaulių pedagoginiame institute baigė fizikos ir pedagogikos studijas, įgijo fizikos mokytojo specialybę.

Nuo 1982 m. iki 1988 m. Viduklės mokyklos fizikos mokytojas, Viduklės vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, nuo 1988 m. iki 1992 m. Pryšmančių pagrindinės mokyklos direktorius, nuo 1992 m. iki 1995 m. Raseinių rajono švietimo skyriaus vedėjas, nuo 1995 m. Jurbarko Vytauto Didžiojo vidurinės mokyklos direktorius.

Vedęs; žmona Elena Bakšienė – pradinių klasių mokytoja. Vaikai – Lina, Liudas, Algimantas, Audinga.

LLS narys. Nuo 2003 m. balandžio 15 d. iki 2004 m. balandžio 14 d. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys (dėl užimamų pareigų atsisakė mandato).

Rotary klubo narys.

Nuorodos
--------

* 
*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sidi Ifnisسيدي إفني |
| --- |
| *Gubernatoriaus rūmai* |
|  |
| 

Sidi IfnisSidi Ifnis

29°23′0″ š. pl. 10°10′0″ v. ilg.﻿ / ﻿29.38333°š. pl. 10.16667°r. ilg.﻿ / 29.38333; 10.16667﻿ (Sidi Ifnis)Koordinatės: 29°23′0″ š. pl. 10°10′0″ v. ilg.﻿ / ﻿29.38333°š. pl. 10.16667°r. ilg.﻿ / 29.38333; 10.16667﻿ (Sidi Ifnis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Maroko vėliava Marokas |
| **Regionas** | Suso–Masos–Dra regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 20 051  |
|  |
|  **Vikiteka** | Sidi Ifnis |

**Sidi Ifnis** (arab. سيدي إفني = *Sīdī Ifnī*, ber. ⵙⵉⴷⵉ ⵉⴼⵏⵉ, isp. *Ifní*) – miestas pietų Maroke, Suso–Masos–Dra regione, Atlanto vandenyno pakrantėje, 160 km į pietus nuo Agadiro. Provincijos centras. Keliai į Gelmimą ir Tiznitą. Svarbus žvejybinis uostas. Verčiamasi daugiausia žvejyba (sardinės, plekšnės, korifenos, sidabriniai kupriai, tunai), aliejaus gamyba (iš arganų). Vystomas turizmas. Yra gubernatoriaus rūmai, katedra, švyturys, vilos.

Dauguma gyventojų – berberai šilhai.

Istorija
--------

Vietovė nuo seno buvo gyvenama berberų žvejų ir prekybininkų. 1476 m. ispanai, kaip manoma čia, įkūrė *Santa Cruz de la Mar Pequeña* gyvenvietę. 1524 m. ją užgrobė Saadų dinastijos valdovai. 1860 m. po Ispanijos–Maroko karo Sidi Ifnis sutartimi paskirtas Ispanijai ir kaip eksklavas (Ifnis) buvo Ispanijos Sacharos dalimi. 1957–1958 m. vyko Ifnio karas, kurio metu Maroko nacionalistai siekė užimti Ifnį. Ispanai atrėmė marokiečius, tačiau 1969 m. Sidi Ifnis visgi perduotas Marokui.

Galerija
--------

* Legziros paplūdimysLegziros paplūdimys
* MečetėMečetė
* Vaizdas į vandenyną ties Sidi IfniuVaizdas į vandenyną ties Sidi Ifniu
| Vilja Mersedesas*Villa Mercedes* |
| --- |
| *Centrinė aikštė* |
|  |
| 

Vilja MersedesasVilja Mersedesas

33°41′0″ p. pl. 65°27′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.68333°š. pl. 65.45000°r. ilg.﻿ / 33.68333; 65.45000﻿ (Vilja Mersedesas)Koordinatės: 33°41′0″ p. pl. 65°27′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.68333°š. pl. 65.45000°r. ilg.﻿ / 33.68333; 65.45000﻿ (Vilja Mersedesas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | San Luiso provincija San Luiso provincija |
| **Departamentas** | Pederneros departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1857 m. liepos 7 d. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 96 785  |
| **Altitudė** | 512 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.villamercedes.gov.ar |
|  **Vikiteka** | Vilja Mersedesas |

**Vilja Mersedesas** (isp. *Villa Mercedes*) – miestas Argentinoje, San Luiso provincijos rytuose, Kujo regione, Komečingoneso kalnagūbrio pašlaitėje, prie Kuinto upės. Pederneros departamento administracinis centras. 105,9 tūkst. gyventojų (2007; antrasis pagal dydį ir svarbą provincijos miestas).

Istorija
--------

XVIII a. pab. dabartinio miesto vietoje įsikūrė nedidelis pakelės postas. 1856 m. įkurta tvirtovė (*Fortín Constitucional*), skirta apsiginti nuo indėnų rankelių (mapučių gentis) antpuolių. 1861 m. gavo Vilja Mersedeso vardą. Pradėjo augti XIX a. pab. nutiesus geležinkelį. Vilja Mersedesas kartu su Vilja Reinoldso ir Chusto Darakto miesteliais formuoja konurbaciją.

Ūkis ir transportas
-------------------

Vilja Mersedesas – svarbus transporto mazgas. Geležinkeliai į Vilja Mariją, Mendosą, Vilja Doloresą. Keliai į San Luisą, Vilja Mariją, Buenos Aires, Buena Esperansą, Vilja Doloresą. Svarbus žemės ūkio rajono (gyvulininkystė, javų auginimas) centras. Daugiausia maisto pramonė.

Lankytini objektai
------------------

Vilja Mersedesas taip pat provincijos lygiu svarbus turistinis centras. Miesto širdis – San Martino aikštė, apsupta XIX a. pab. pastatų. Šalia Pederneros aikštės įsikūrusi *Mayor de las Mercedes* bažnyčia ir *Juan Pedernera* valstybinis istorijos monumentas, žymintis šalies nepriklausomybę ir miesto įkūrėją. Taip pat galima išvysti gražios architektūros valstybinę kolegiją ir art deco stiliaus savivaldybės pastatą.
|  |
| --- |
| **Sidnėjaus oro uostas** |
|  |
| IATA: SYD - ICAO: YSSY |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | civilinis |
| Operatorius | Leased Federal Airport |
| Miestas | Sidnėjus |
| Aukštis virš jūros lygio | 6 m |
| Koordinatės | 33°56′46″S 151°10′38″E |
| Tinklalapis | sydneyairport.com |
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 07/25 | 2 530 | 45 | asfaltas |
| 16L/34R | 2 438 | 45 | asfaltas |
| 16R/34L | 3 962 | 45 | asfaltas |

**Sidnėjaus oro uostas** (angl. *Sydney Airport*, taip pat vadinamas **Kingsford Smit oro uostas**) – tarptautinis oro uostas esantis 8 km nuo Sidnėjaus centro. Tai vienintelis didelis oro uostas, aptarnaujantis šį miestą. Šiame oro uoste savo pagrindinę bazę turi didžiausia Australijos oro linijų bendrovė Qantas, o antrines bazes – Virgin Australia ir Jetstar Airways.

Sidnėjaus oro uostas yra ilgiausiai be nutrauktų laikotarpių dirbantis komercinis oro uostas ir seniausias komercinis tarptautinis oro uostas pasaulyje, didžiausią užimtumą turintis oro uostas Australijoje – 2011 m. čia aptarnauta 35 630 549 keleiviai, 2013 m. 326 686 lėktuvai. 2012 m. šis oro uostas buvo 31 pagal užimtumą pasaulyje.

Pirmasis skrydis iš šio oro uosto įvyko 1919 m. o reguliarūs skrydžiai pradėti 1924 m.

Tarp šio ir Dalaso/Fortvorto oro uosto vykdomi ilgiausi komerciniai skrydžiai pasaulyje Qantas skrydžiai Nr. 7 ir Nr. 8.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Australian Airport Movements – Summary Archyvuota kopija 2015-04-12 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Bullock paddock grew to nation’s busiest air hub
Pilkalnio naujoji geležinkelio stotis, ~1925 m.
**Tilžės–Stalupėnų geležinkelis** – 1435 mm vėžės 76,2 km ilgio geležinkelio linija, jungusi Tilžę su Stalupėnais. Tai buvo paskutinė iš keturių plačiojo geležinkelio linijų, sujungusių Tilžę su kitais Rytų Prūsijos miestais.

Istorija
--------

1892 m. nutiesti Tilžės–Ragainės ir Stalupėnų–Pilkalnio ruožai, 1893 m. – Pilkalnio–Rautenberkio ruožas. 1894 m. linijos tiesimas užbaigtas, sujungus Ragainę su Rautenberkiu. Priklausė valstybiniam geležinkelių tinklui, buvo įrengtos 8 stotys (Giršūnų, Ragainės, Klapatų, Naujininkų, Rautenberkio, Šorelių, Pilkalnio ir Žvyrgalių) ir 6 stotelės. 1940 m. iš Tilžės į Stalupėnus kursavo 5 poros traukinių per parą, dar 3 poros traukinių kursavo iš Stalupėnų į Pilkalnį.

1945 m. per karo veiksmus smarkiai apgadintas. Po karo naudotas ribotai ir tik krovinių transportui. Šiuo metu didesnė linijos dalis užkonservuota, naudojamas tik nedidelis ruožas nuo Tilžės iki statomos Baltijos atominės elektrinės (nuo 2014 m. jėgainės statyba sustabdyta).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jörg Petzold,*100 Jahre Pillkaller/Schloßberger Kleinbahn*, „Schloßberger Heimatbrief", Nr. 39, 2001 m. p. 88–92. Perpublikuota Genwiki portale. Nuoroda tikrinta 2021-08-28.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Villa General Mitre**| **Plotas** | 2,2 km² |
| **Gyventojų sk.** | 36 090 |
| **Gyventojų tankumas** | 16 404 žm./km² |
| ***Komuna*** | C11 |
|  |
|  |  |
| **Svarbiausi objektai** |  |
| 

---

 |

**Vilja Mitrė** (isp. *Villa Mitre*) arba **Vilja Cheneral Mitrė** (*Villa General Mitre*) – kvartalas, esantis centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalas apribotas *Condarco, Gaona, Tte. Gral. Donato Álvarez, Juan B. Justo, San Martín, Álvarez Jonte* gatvių. Yra keletas aikščių.

Flag of Buenos AiresFlag of Buenos AiresBuenos Airių kvartalai

Agronomija | Almagras | Balvanera | Barakas | Belgranas | Boedas | Kabaljitas | Čakarita | Koglanas | Kolechjalesas | Konstitusjonas | Floresas | Floresta | La Boka | La Paternalis | Linjersas | Mataderosas | Monte Kastras | Montseratas | Nueva Pompėja | Nunjesas | Palermas | Parke Aveljaneda | Parke Čakabukas | Parke Časas | Parke Patrisjos | Puerto Maderas | Rekoleta | Retiras | Savedra | San Kristobalis | San Nikolasas | San Telmas | Veles Sarsfildas | Versaljesas | Vilja Krespas | Vilja del Parkė | Vilja Devotas | Vilja Luganas | Vilja Luras | Vilja Mitrė | Vilja Ortusaras | Vilja Puejredonas | Vilja Realis | Vilja Riačuelas | Vilja Santa Rita | Vilja Soldatis | Vilja Urkisa
| Viljavisensijasisp. *Villavicencio* |
| --- |
|              |
| *Viljavisensijas* |
|  |
| 

ViljavisensijasViljavisensijas

4°9′0″ š. pl. 73°38′0″ v. ilg.﻿ / ﻿4.15000°š. pl. 73.63333°r. ilg.﻿ / 4.15000; 73.63333﻿ (Viljavisensijas)Koordinatės: 4°9′0″ š. pl. 73°38′0″ v. ilg.﻿ / ﻿4.15000°š. pl. 73.63333°r. ilg.﻿ / 4.15000; 73.63333﻿ (Viljavisensijas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Kolumbijos vėliava Kolumbija |
| **Departamentas** | Metos departamentas Metos departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1840 m. |
| **Meras** | Héctor Raúl Franco |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 384 131  |
| **Altitudė** | 467 m |

**Viljavisensijas** (isp. *Villavicencio*) – miestas centrinėje Kolumbijos dalyje, Orinoko regione, Andų kalnų pašlaitėje (467 m aukštyje), Guatikijos upės kairiajame krante. Yra 90 km nuo Bogotos. Metos departamento administracinis centras. 384,1 tūkst. gyventojų (2005 m.).

Labai svarbus žemės ūkio centras. Viljavisensijas maisto produktais aprūpina Bogotą. Apylinkėse auginami ryžiai, kava, išvystyta gyvulininkystė. Maisto pramonės centras. Netoliese išgaunama nafta ir gamtinės dujos. Miestas – svarbus turistinis objektas. Svarbiausi objektai: Išvaduotojų aikštė, katedra, Kristaus, Įkūrėjų monumentai, parkai ir kt. Yra 2 universitetai. Mieste kasmet vyksta Kolumbijos dainų festivalis. Viljavisensijas įkurtas 1792 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-04-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Marcijonas Povilas Jurgaitis** (1855 m. sausio 15 d. Satkūnuose – 1926 m. balandžio 5 d. Šiluvoje, palaidotas šalia Šiluvos Švč. Mergelės Marijos Apsireiškimo koplyčios) – kunigas, draudžiamosios lietuviškos spaudos gabenimo į Lietuvą organizatorius ir jos platintojas.

Atminimo lenta prie Šiluvos koplyčios

Biografija
----------

Mokėsi Jelgavos gimnazijoje ir Kauno kunigų seminarijoje. Prieš įstodamas į seminariją slapta mokė sodžiaus vaikus lietuviškai skaityti ir buvo už tai rusų valdžios nubaustas.

Į kunigus įšventintas 1881 m. Dirbo vikaru Skirsnemunėje ir Pasvalyje. 1883–1889 m. gyveno Palangoje – buvo bažnyčios vikaras ir progimnazijos kapelionas.

Bendradarbiavo su Jonu Šliūpu, kuris jį rekomendavo Martynui Jankui kaip galintį organizuoti "Aušros" ir kt. lietuviškų knygų gabenimą iš Klaipėdos ir Nemirsetos apylinkių į Palangą. Patikimi pagalbininkai buvo knygnešiai tėvas ir sūnus Neimantai (gyv. Kunigiškių kaime, netoli Palangos), kurie jam pargabendavo "Aušrą", vėliau "Šviesą", Žemaičių ir Lietuvos apžvalgą, taip pat religinės literatūros (maldaknygių, giesmynų). Spaudinių atveždavo ir pažįstami žvejai. Kartais su knygnešiais važiuodavo ir pats Marcijonas Povilas Jurgaitis. Pargabentą spaudą išsiuntinėdavo prenumeratoriams pagal Martyno Jankaus duotus adresus, taip pat perduodavo knygnešiams į kitas Lietuvos vietas bei į Liepoją. Į tolimesnes vietas siųsdavo paštu arba su patikimais vežėjais. Į Mosėdį kunigui Antanui Vytartui nugabendavo Ona Pleškaitė. Daug knygų išdalydavo nemokamai.

Turėjo bendraminčių bei pagalbininkų ir tarp kunigų, tai – Domininkas Tumėnas ir Juozas Lideikis. Rokiškyje kunigavęs D. Tumėnas užsisakydavo iki 300 "Šviesos" egzempliorių. 1889–1893 m. buvo Skaistkalnės (Latvija) klebonas, vėliau klebonavo Vecpilėje, Livenhofe. Čia taip pat nemokamai platino katalikiškus leidinius latvių kalba.

Vėliau buvo Kauno kunigų seminarijos kapelionas, nuo 1903 m. – Šiluvos klebonas, rūpinosi Šiluvos koplyčios statyba. Nuo 1890 m. bendradarbiavo lietuviškoje spaudoje, vėliau "Vilniaus žiniose", "Viltyje", "Vienybėje". Atskiru leidiniu (1906 m.) išleista jo knygelė apie Šiluvos Švč. Mergelės Marijos Gimimo baziliką.

Atmintinos vietos ir paminklai
------------------------------

Kapas ir antkapinis paminklas Šiluvoje.
| **Telesforas Šiurkus** |
| --- |
| Gimė | 1908 m. lapkričio 28 d.Gulbinai, Akmenės valsčius |
| Mirė | 1974 m. lapkričio 5 d. (65 metai)Kaunas |
| Tautybė | Petrašiūnų kapinėse |
| Vaikai | Dalija Salomėja Gaidamonienė |
|  |
| Veikla | chirurgas, pedagogas |
| Partija | 1951 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1936 m. Vytauto Didžiojo universitetas |

**Telesforas Šiurkus** (1908 m. lapkričio 28 d. Gulbinuose, Akmenės valsčius – 1974 m. lapkričio 5 d. Kaune) – Lietuvos chirurgas, profesorius.

Biografija
----------

Buvo vyriausias daugiavaikėje 11 vaikų šeimoje, brolis Jonas Šurkus. Mokėsi Akmenės mokykloje, 1926 m. baigė Viekšnių progimnaziją, 1929 m. Šiaulių gimnaziją. 1929–1936 m. studijavo mediciną Kauno Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) Medicinos fakultete. 1930–1931 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, baigė Karo mokyklą.

Po studijų buvo paliktas dirbti universitete, bet netrukus išėjo į praktinį darbą Kauno ligonių kasų poliklinikoje (dab. Centro poliklinika). Dirbo gydytoju vidaus ligų klinikoje, 1937 m. ėmėsi chirurgo darbo. Stažavosi Vienoje prof. G. Berio (*Boehler*) traumatologijos klinikoje. Prof. Mykolas Biržiška siūlė jaunam gydytojui dirbti Viekšniuose jo pastatytuose ir savivaldybei padovanotuose Sveikatos namuose, bet prof. Vlado Kuzmos kvietimu jis liko dirbti Hospitalinės chirurgijos klinikoje. Vokiečių okupacijos metais kartu su prof. V. Kuzma pašalintas iš universiteto, nuo 1942 m. dirbo Kauno 3-ojoje poliklinikoje.

1944 m. išrenkamas VDU Bendrosios chirurgijos katedros vedėju, po pusmečio – docentu. Pokario metais labai trūko gydytojų, todėl vienu metu teko eiti ketverias pareigas – Raudonojo Kryžiaus ligoninės Chirurgijos skyriaus vedėjo, ligoninės direktoriaus, 1945–1946 m. Medicinos mokyklos direktoriaus ir 1945–1951 m. Bendrosios chirurgijos katedros vedėjo. Kelerius metus dirbo Kauno srities, o sritis panaikinus – Kauno miesto vyriausiuoju chirurgu (1950–1956 m.). Norėdamas atsidėti mokslui 1956 m. atsisakė abiejų direktoriaus pareigų, liko tik KMI Bendrosios chirurgijos katedros vedėju.

1949 m. vienas pirmųjų Vilniaus universitete apsigynė medicinos mokslų kandidato disertaciją. 1950 m. vienas pirmųjų šalyje pradėjo daryti tarakoplastines operacijas džiova sergantiems ligoniams, kasmet padarė po 280–300 operacijų. Jo iniciatyva Kauno medikai anksčiau už vilniečius pradėjo leisti mokslinius darbus. Tokių darbų profesorius parašė apie 120. 1956 m. parašė ir pirmąjį originalų lietuvišką vadovėlį „Bendroji chirurgija", kuriuo studentai naudojasi iki šiol. Parašė kelias knygas ir monografijas. Daug prisidėjo prie lietuviškosios chirurgijos terminijos kūrimo. Nuo 1969 m. profesorius. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse (antkapinio paminklo skulptorė Dalia Palukaitienė).

Įvertinimas
-----------

* 1965 m. LTSR nusipelnęs gydytojas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Telesforas Šiurkus*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. - 209
2. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-06 iš Wayback Machine projekto.
Parko tvora su Centrinio įėjimo vartais
Abiejų Tautų Respublikos valdovo Jono Sobieskio skulptūra. Į Peterburgą atvežta numalšinus 1794 m. sukilimą
**Vasaros sodas** (rus. *Ле́тний сад*) – reprezentacinis miesto parkas Sankt Peterburge (Rusija). Įkurtas caro Petro I iniciatyva ir pastangomis 1704–1719 m. jame buvo rengiami monarchų šeimos pokyliai su fejerverkais. Rusijos parko architektūros paminklas, populiarus tarp peterburgiečių ir miesto svečių.

Istorija
--------

Medžius ir krūmus sodino žinomi to meto sodininkai Jean–Baptiste Alexandre Le Blond, Ivanas Matvejevas ir Michailas Zemcovas. Caras Petras I taip pat dalyvavo sodinimo metu. Įrengimui buvo taikomi itin griežti prancūziško parko reikalavimai: griežta simetrija, preciziškas augalų išdėstymas. Ąžuolų ir guobų sodinukai buvo užsakyti užsienyje, tarp medžių pastatytos iš Italijos atgabentos skulptūros, jų būta net 250. Tematika įvairi: mitologiniai, istoriniai ir alegoriniai kūriniai. Vienas iš labiausiai lankomų objektų – už visuomenėje surinktus pinigus 1855 m. atidengtas paminklas pasakėtininkui Ivanui Krylovui. Parke buvo įrengtas pirmasis šalyje fontanas, vandeniu jį aprūpindavo iš Fontankos upės atvestu akviaduku. Šalia pastatytos Ezopo pasakėčių herojus vaizduojančios skulptūros. Tiems, kurie Ezopo neskaitė, Petras I liepė šalia skulptūrų pritvirtinti lenteles su informacija apie kūrinius. Vėliau buvo įrengta ir daugiau fontanų.

Pradžioje parkas funkcionavo kaip carų šeimos vasaros rezidencija, aplankyti jį buvo galima tik su šeimininkų leidimu. Rusijos imperatorienė Jelizaveta sutikdavo įsileisti svečius tik tada, kai pati būdavo parke. Vėliau ji kilnaširdiškai leido ketvirtadieniais kiekvienam tvarkingai apsirengusiam lankytojui pasivaikščioti alėjomis, tačiau netrukus leidimą atšaukė. 

Porfyro akmens vaza 2007 m.
1771–1784 m. Vasaros sodas nuo Nevos upės pusės buvo aptvertas ažūrine tvora su išlietais vartais. Trisdešimt šeši tvoros stulpeliai iškalti iš Karelijos granito. Projektavo ir gamino žinomi menininkai Georgas Friedrichas Veldtenas, Ivanas Fokas, Piotras Jegorovas, Danilas Vunšas. Šiandieną tvoros ornamentai yra naudojamii kaip miesto simbolis.

XIX a. bendrą vaizdą kiek koregavo žinomas architektas Carlo Rossi. 1839 m. Švedijos karalius Karlas XIV imperatoriui Nikolajui I padovanojo įspūdingą vazą iš porfyro akmens, kuri taip pat buvo pastatyta Vasaros sode. 2008 m. žiemą į vidų patekęs vanduo sušalo ir ją suskaldė, vaza nuvirto nuo pjedestalo. Tik po penkių restauracijos metų šį meno kūrinį pavyko vėl atkurti. 2004 m. parkas tapo Rusų muziejaus filialu, 2009-2011 m. skulptūros buvo restauruotos, atkurti aštuoni fontanai, gydomi sergantys medžiai. Sankt Peterburgo Vasaros sodas rusų rašytojų ir poetų buvo daug kartų aprašytas, vaizduotas menininkų kūriniuose.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vasaros sodas (Sankt Peterburgas)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Fotografijos ir istorija (ru)
* Restauracijos projektas (ru)
* Skulptūrų fotografijos