recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Sūdėnų akmuo su dubeniu |
| --- |
| Sūdėnų akmuo su plokščiadugniu dubeniu |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Aukštis | 0,6-0,9 m m |
| Plotas | 1,56 m² |

**Sūdėnų akmuo su plokščiadugniu dubeniu**, vadinamas **Aukuro akmeniu** (valstybės saugomas kultūros paminklas: unikalus kodas – 13076; senas registro kodas – A440P, senas kultūros paminklo Nr. AV1879) – mitologinis akmuo Kretingos rajono savivaldybės šiaurės vakariniame pakraštyje, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Pelėkių akmens, 70 m į pietryčius nuo kelio Laukžemė-Senoji Įpiltis tilto per Kulšės upelį.

Akmuo
-----

Dubenėtas akmuo guli Kulšės upelio dešiniajame krante, šlaite, buvusiame vandens malūno sode. Dubenėtas akmuo pilkai rusvas, apskritas, 1,2-1,25 m skersmens ir 0,6-0,9 m aukščio virš žemės paviršiaus. Ties viršutinės plokštumos viduriu yra 30-38 cm skersmens ir 10-12 cm gylio plokščiadugnis dubuo. Nuo jo link akmens vakarinio krašto eina 15-20 cm pločio ir 1 cm gylio griovelis. Saugomos teritorijos plotas 1,56 m².

0,5 km į pietryčius yra Pelėkių akmuo su dubenėliais.

Istorija
--------

Pasakojama, kad ant akmens pagonys aukoję aukas; kad nedarbingiems baudžiauninkams ant akmens nukirsdavo galvas; kad akmuo – tai buvusio malūno girnos.

Nuo 1976 m. vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV1879). 1997 m. paskelbtas Lietuvos Respublikos kultūros vertybe (A440) , 1998 m. – kultūros paminklu (A440P). 2004 m. pripažintas valstybės saugomu paminklu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vykintas Vaitkevičius. Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija. – Vilnius, 1998.
2. ↑  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas (tęsinys). – Vilnius, 1977. – p. 21
3. ↑  Valstybės žinios, 1998, Nr. 14, p. 10
4. ↑  Valstybės žinios, 1998, Nr. 49, p. 54
5. ↑  Lietuvos Respublikos kultūros ministro 2005-04-29 įsakymas Nr.: ĮV-190

Nuorodos
--------

* Kultūros vertybių registras. Sūdėnų akmuo su plokščiadugniu dubeniu[neveikianti nuoroda]

* 
* 
*
L. Alma-Tademos autoportretas, 1896 m. Uficiai
**Lorensas Alma-Tadema** (angl. *Lawrence Alma-Tadema*, 1836 m. sausio 8 d. *Dronrijp* km. Fryzija – 1912 m. birželio 25 d. Visbadenas) – iš Nyderlandų kilęs Anglijos istorinio žanro tapytojas.

Biografija
----------

Lorensas Alma-Tadema gimė 1836 m. sausio 8 d. *Dronrijp* kaime Fryzijoje, Nyderlanduose. Jo tėvas buvo notaras. 1852 − 1856 m. L. Alma-Tadema mokėsi Antverpeno akademijoje pas belgų istorinį tapytoją Hendrik Leys ir 1859 m. padėjo jam su užsakymu freskoms Antverpeno rotušėje. Iš pradžių L. Alma-Tadema tapė istorines scenas iš Merovingų laikų. 1863 m. apsilankęs Pompėjoje pakeitė savo temas, atiduodamas pirmenybę Sen. Romos, Graikijos ir Egipto scenoms. 1870 m. jis persikėlė į Angliją, 1873 m. tapo D. Britanijos piliečiu. Jo paveikslai iš karto buvo sėkmingi, dailininkas gyveno prabangiai name Londone, kurį pertvarkė taip, kad jis panašėtų į Pompėjos Sen. Romos patricijų vilą. 1879 m. L. Alma-Tadema buvo priimtas į Britanijos karališkąją akademiją. 1899 m. karalienė Viktorija pakėlė jį į riterius (suteikė „sero" titulą). 1905 m. apdovanotas karališkuoju Nuopelnų ordinu. Lorensas Alma-Tadema mirė 1912 m. birželio 25 d. Visbadene, Vokietijoje. Palaidotas Šv. Pauliaus katedroje Londone.

Savo paveiksluose dailininkas kruopščiai vaizdavo antikos laikų kostiumus, marmurinės architektūros elementus, tapė gražias moteris. Temos apėmė kasdienes, labai idealizuotai pavaizduotas antikinio pasaulio kultūrų gyvenimo scenas. L. Alma-Tademos paveiksluose nebuvo paslėptų ar moralizuojančių prasmių, kritikai dailininką kaltino tuštumu. Po mirties dailininkas greitai buvo beveik užmirštas, susidomėjimas jo kūryba išaugo po 1970 m. Jo paveikslai padarė įtakos Holivudo kino filmams, kuriuose vaizduojami Sen. Romos ir Graikijos laikai. L. Alma-Tadema su pirmąja žmona Marie-Pauline Gressin Dumoulin susilaukė dviejų dukterų: literatės Laurensės (1865–1940) ir tapytojos Anos (1867–1943). Po pirmosios žmonos mirties dailininkas 1871 m. vedė antrą kartą − tapytoją Laura Theressa Epps (1852–1909), kuri pozavo daugeliui Lorenso paveikslų.

Darbų galerija
--------------

* „Egiptiečių našlystė" (1872 m. Amsterdamo valstybinis muziejus) „Egiptiečių našlystė" (1872 m. Amsterdamo valstybinis muziejus)
* „Sapfo ir Alkėjus" (1881, Volterso dailės muziejus, Baltimorė) „Sapfo ir Alkėjus" (1881, Volterso dailės muziejus, Baltimorė)
* „Koliziejus" (1896, privatus rinkinys) „Koliziejus" (1896, privatus rinkinys)
* „Mėgstamos klientės" (1909, Teito galerija, Londonas) „Mėgstamos klientės" (1909, Teito galerija, Londonas)
* „Mozės radimas" (1905, privatus rinkinys) „Mozės radimas" (1905, privatus rinkinys)

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lawrence Alma-Tadema** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* *The Oxford Dictionary of Art and Artists.* Oxford University Press, − 2009, p. 14
* Jill Berk Jiminez. *Dictionary of Artists' Models*. Routledge, 2013, p. 41
* Encyclopaedia Britannica
* Getty centras
* wga.hu
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Queensland Number Onesutrump. Q1 |
| --- |
|  |
| Vieta | Gold Kostas, Kvinslandas, Australija |
| Statusas | pastatytas |
| Statybų pradžia | 2002 m. |
| Statybų pabaiga | 2005 m. |
| Paskirtis | rezidencinė |
| Stogas | 322 m |
| Aukštų sk. | 78 antžeminiai2 požeminiai |
| Plotas | 107 510 m² |
| Kaina | $255 mln. |

**Queensland Number One**, sutrump. **Q1** – dangoraižis Gold Koste, Kvinslande. Aukštis – 322 m. Šis dangoraižis yra pats aukščiausias pastatas Australijoje bei pietų pusrutulyje ir iki 2011 m. buvo pats aukščiausias gyvenamosios paskirties pastatas, kol jį aplenkė „The Marina Torch" dangoraižis Dubajuje, JAE. 

Q1 oficialiai atidarytas 2005 m. Statybos atsiėjo apie 225 milijonus JAV dolerių. Pastatą sudaro 78 aukštai: pirmajame aukšte įsikūrusios komercinės patalpos, likusią dalį dangoraižio užima biurai bei gyvenamoji erdvė.

Pastato dizainą įkvėpė 2000 m. Sidnėjaus olimpinių žaidynių deglas, o pavadinimas suteiktas siekiant pagerbti 1920 m. olimpinių žaidynių irklavimo komandą.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
*
| Sūdėnų I kapinynas |
| --- |
| Kapinyno vaizdas iš pietų pusės |
| 

Sūdėnų I kapinynasSūdėnų I kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°5′19.31″ š. pl. 21°12′57.71″ r. ilg.﻿ / ﻿56.0886972°š. pl. 21.2160306°r. ilg.﻿ / 56.0886972; 21.2160306Koordinatės: 56°5′19.31″ š. pl. 21°12′57.71″ r. ilg.﻿ / ﻿56.0886972°š. pl. 21.2160306°r. ilg.﻿ / 56.0886972; 21.2160306 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Naudotas | I–IV a. |
| Žvalgytas | 1982, 1984, 1992, 2011 m. |
| Tirtas | 1985 m. |
| Registro Nr. | 6253 /AV530/ |

**Sūdėnų kapinynas**, vad. *Vaidavingiu, Švedų kazarmomis* (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas – 6253, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV530) – kapinynas šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Latvijos pasienyje, Sūdėnų kaimo pietvakariniame pakraštyje, 0,83 km į šiaurės vakarus nuo kelių Laukžemė–Senoji Įpiltis ir Žyneliai–Sūdėnai kryžkelės, Šventosios kairiajame krante.

Kapinynas
---------

Įrengtas Šventosios slėnyje stūksančioje pakilumoje, kurios pietiniame pakraštyje auga krūmai.

Nuo 1972 m. – vietinės reikšmės archeologijos paminklas.

0,36 km į šiaurės rytus yra Sūdėnų II kapinynas.

Tyrimai
-------

Padavimai mena, kad senovėje prie Vaidavingio įvykęs lietuvių mūšis su švedais, o pakilumoje stovėjusios švedų kareivinės. Esą, mūšio metu žuvęs vienos iš kariaujančių pusių vadas.

XIX a. – XX a. pr. kaimo piemenys bandė pakilumoje ieškoti švedų turtų, tačiau terasdavo tik įvairių žalvarinių senienų, geležinių ietigalių. 1982 m. kapinyną žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (ekspedicijos vadovas Vilnius Morkūnas). 1984 m. žvalgė, o 1985 m. tyrinėjo Ignas Jablonskis.

Iš viso ištirtas 40 m². Rasta I–II a. kapinynui būdingų akmenų vainikų, 2 suardyti degintiniai kapai ir geležinis įmovinis ietigalis. Be to ištirtas židinys, šalia kurio surinkta keletas titnago skelčių.

Radinius saugo Kretingos muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 250 (Laukžemės senkapis)
2. ↑  Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, ap. 1, b. 18. – L. 172 Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Julius Kanarskas. Archeologiniai Igno Jablonskio tyrinėjimai. – Kretinga: Kretingos muziejus, 2001. – P. 25

Nuorodos
--------

* Kultūros vertybių registras: Senkapis I, vad. Vaidavingiu, Kretingos r. sav. Laukžemės k. (Darbėnų sen.)[neveikianti nuoroda]
**Qt** (tariamas kaip angliškas žodis „cute") – viena populiariausių ir galingiausių atvirojo kodo bibliotekų, skirta grafinei sąsajai kurti. Qt palaiko įvairias operacines sistemas (Linux, Windows, MacOS ir mobilias Android bei iOS), ja galima taip pat rašyti įskiepius naršyklei (WebAssembly).

Programavimo kalba
------------------

Qt parašyta naudojant C++ programavimo kalbą kuri dažnai naudojama ir kuriant programas. Tačiau norint taip pat įmanoma programuoti Python, Javascript, C# arba Rust.

Aplinkos
--------

Qt yra KDE biblioteka, ja parašytos visos KDE programos, tokios kaip Amarok, K3b, Konqueror, Dolphin, Plasma ir daugelis kitų. Qt yra naudojama taip pat ir mobiliuosiuose įrenginiuose, ypač nuo tada, kai Qt atiteko į Nokia kompanijos rankas.

Qt1
---

Qt1 buvo pirmasis leidimas, kuris buvo panaudotas KDE1 kartai, tačiau turėjo trūkumą: Qt1 nėra atviro kodo.

Qt2
---

Qt2 buvo išleistas pagal atvirojo kodo licenciją, tam, kad pritrauktų daugiau kūrėjų. Qt2 buvo KDE 2 kartoje.

Qt3
---

Qt3 pagerino šriftų palaikymą, buvo integruotas į KDE 3 aplinką.

Qt4
---

Qt4 buvo sukurtas tam, kad integruotų naujas technologijas, kadangi Qt3 buvo senas ir jis naujų technologijų neturėjo. Qt4 taip pat buvo perrašytas, kad naudotų mažiau atminties. Qt4 yra naudojamas KDE SC 4 grafinėje aplinkoje kaip atvaizdavimo biblioteka.

Taip pat skaitykite
-------------------

* KDE
* GTK
* GNOME
* X langų sistema
* Motif

Nuorodos
--------

* Pagrindinė Qt svetainė Archyvuota kopija 2009-08-02 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Qt supported platforms. doc.qt.io
2. ↑  
„Qt applications with Cargo". *www.vandenoever.info*. 30 October 2018. Nuoroda tikrinta 25 April 2019.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **QBZ-03** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | automatas |
| **Variantai** | Tipas 03 |
| **Šalis** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Sukurtas** | 2003 |
| **Gamintas** | China North Industries Corporation (NORINCO) |
| **Naudotojai** | Kinija (policija) |
| **Kalibras, mm** | 5,8 ar 5,56 |
| **Šovinys, mm** | 5,8×42 mmar 5,56×45 mm |
| **Šaudymo sparta, n/min.** | 650 |
| **Svoris, kg** | 3,5 (5,8 mm)3,8 (5,56 mm) |
| **Ilgis, mm** | 950/725 (5,8 mm)960/710 (5,56 mm)(buožė ištiesta/užlenkta) |
| **Vamzdžio ilgis, mm** | 440 |
| **Pradinis greitis, m/s** | 930 (5,8 mm)860 (5,56 mm) |
| **Taikymo tolis, m** | 500 |
| **Maks. šūvio nuotolis, m** | efektyvus500 (5,8 mm)300 (5,56 mm) |
| **Dėtuvė** | 30 (ragelis)galimas 75 šov. būgnas |

**QBZ-03** (kin. Qīngwuqi Bùqiāng-Zìdòng - 'lengvasis automatinis šautuvas') – Kinijos automatas (šturmo šautuvas), sukurtas iš Tipo 87. Pagrindinis modelis naudoja 5,8×42 mm kiniškus šovinius, variantas – NATO standarto 5,56×45 mm šovinius ir standartines NATO dėtuves. QBZ-03 sukonstruotas remiantis Kinijai įprastų Tipas 56 ir Tipas 81 automatų konstrukcija.

Nedaug šių automatų naudoja Kinijos Liaudies ginkluotoji policija ir antros eilės sausumos daliniai. Eksportinis variantas Tipas-03 naudoja 5,56×45 mm NATO šovinius ir dėtuves. Jis buvo pristatytas parodoje *2007 MILIPOL*.

Konstrukcija
------------

QBZ-03 turi dujų nuvedimo vamzdelį, kuriame juda trumpos eigos stūmoklis su savo grąžinamąja spyruokle. Vamzdis užrakinamas pasisukant spynai. Dujų nuvedimo vamzdelis turi dujų kiekio reguliatorių, todėl šis ginklas gali šaudyti šautuvinėmis granatomis. Skeliamasis mechanizmas leidžia šaudyti po vieną šūvį ir serijomis. Saugiklis kartu yra ugnies perjungiklis, yra kairėje, virš pistoletinės rankenos.
  
Korpusas štampuotas iš plieno, vamzdžio dėžutė – irgi štampuoto plieno, iš dviejų dalių, sutvirtintų skersiniais kaiščiais.

Pistoletinė rankena ir dešinėn užlenkiama buožė – plastikiniai. Gali būti uždėtas peilinis durtuvas.
| Kirkukasarab. كركوك |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

KirkukasKirkukas

35°28′0″ š. pl. 44°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.46667°š. pl. 44.31667°r. ilg.﻿ / 35.46667; 44.31667﻿ (Kirkukas)Koordinatės: 35°28′0″ š. pl. 44°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.46667°š. pl. 44.31667°r. ilg.﻿ / 35.46667; 44.31667﻿ (Kirkukas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3)------ vasaros: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Irako vėliava Irakas |
| **Muchafaza** | Kirkuko muchafaza |
|  |
| **Įkūrimo data** | 2 tūkstm. pr. m. e. |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 972 272  |
| **Altitudė** | 350 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kirkukas |

**Kirkukas** (arab. كركوك = *Karkūk*, kurd. کەرکووک = *Kerkûk*) – miestas šiaurės rytų Irake, Kurdistane, 236 km į šiaurę nuo Bagdado, 83 km į pietus nuo Erbilio, Kurdistano kalnų priekalnėse. Muchafazos centras. Yra oro uostas, geležinkelis ir plentas į Bagdadą.

Yra IX a. pr. m. e. statyta Kirkuko tvirtovė, XIX a. osmanų kišla, kaip tikima, Kirkuke yra pranašo Danieliaus kapas. Apylinkėse yra senovinių Džarmo ir Jorgan Tepės miestų liekanos (nuo 8 tūkstm. pr. m. e.).

Kirkuko tautinė sudėtis marga: čia gyvena kurdai, arabai, asirai, turkmėnai.

Ūkis
----

Kirkukas yra svarbiausias šalyje gamtinių dujų ir naftos gavybos centras (išgaunama apie pusė šalies naftos); nutiesti naftotiekiai į Banijaso (Sirija), Tripolio (Libanas) uostus, Dortjolį (Turkija), dujotiekis į Bagdadą. Kirkuko apylinkėse, Buba Gurgure, veikia naftos perdirbimo gamykla. Taip pat kasama siera, vystoma tabako, tekstilės, statybinių medžiagų (cemento) pramonė. Vykdomi tradiciniai amatai (ypač kilimų gamyba). Kirkuko apylinkėse auginami alyvmedžiai, javai, vaismedžiai, medvilnė.

Istorija
--------

Kirkuko apylinkės gyvenamos nuo akmens amžiaus. Ubeido laikotarpiu (7–4 tūkst. m. pr. m. e.) čia kūrėsi miestai. Dabartinis Kirkukas išsivystė iš gutijų, huritų, o vėliau asirų miesto ***Araphos*** (*Arrapḫa*). Jis rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 2 tūkstantmečio pr. m. e. I pusės (rasta to meto molinių lentelių su įrašais akadų kalba). Senovėje ir viduramžiais priklausė Asirijos, Babilonijos, arabų, mongolų, Sefevidų ir kitoms valstybėms.

XVII a. I pusėje Kirkuką užėmė Osmanų imperija ir valdė iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos. 1920–1932 m. priklausė Didžiosios Britanijos Irako mandatui. 1927 m. kai apylinkėse rasta naftos, Kirkukas tapo naftos pramonės centru. Naftos gavybą iki 1927 m. vykdė britų bendrovė „Iraq Petroleum Company" (Irako vyriausybės nacionalizuota). Nuo XX a. II pusės tapo vienu iš kurdų nacionalinio judėjimo centrų. Po to, kai 2003 m. nuversta Sadamo Huseino valdžia, miestą perėmė kurdai. 2014 m. Irako ir Levanto islamo valstybei užėmus didelę dalį Irako, Kirkukas buvo prijungtas prie Irako Kurdistano autonomijos.

Šaltiniai
---------

1. IRAQ, *citypopulation.de*
2. ↑  IRAQ, *citypopulation.de*
3. ↑  *Kirkukas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| Lazarevskojė*Лазаревское* |
| --- |
| *Lazarevskojė nuo kalnų* |
|  |
| 

LazarevskojėLazarevskojė

43°54′00″ š. pl. 39°19′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.90000°š. pl. 39.31667°r. ilg.﻿ / 43.90000; 39.31667﻿ (Lazarevskojė)Koordinatės: 43°54′00″ š. pl. 39°19′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.90000°š. pl. 39.31667°r. ilg.﻿ / 43.90000; 39.31667﻿ (Lazarevskojė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kraštas** | Krasnodaro kraštas Krasnodaro kraštas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1839 m. |
|  |
|  **Vikiteka** | Lazarevskojė |

**Lazarevskojė** (rus. *Лазаревское*) – kurortas Rusijoje, Krasnodaro krašte, Juodosios jūros pakrantėje, prie Psezuapsės upelio; įeina į Sočio miesto sudėtį. Rajono centras. Yra geležinkelio stotis, praeina Sočio–Džubgos plentas. Turi 14 km jūros pakrantės. Veikia dvi stačiatikių cerkvės, ligoninė, vaikų ligoninė, universiteto padalinys, gausu sanatorijų, viešbučių, yra 2 vandens parkai, delfinariumas.

Istorija
--------

1839 m. admirolas Michailas Lazarevas (kurio garbei gyvenvietė ir pavadinta) čia įkūrė karinę tvirtovę. Ji per Krymo karą buvo sugriauta, bet 1864 m. atstatyta. Po keleto metų į Lazarevskają pradėjo keltis Ponto graikai. XIX a. vietovę pasiekė plentas, pradėti sparčiai statyti vasarnamiai. Netrukus tai buvo didoka gyvenvietė. 1949 m. Lazarevskojė gavo kurortinės gyvenvietės statusą, o 1961 m. prijungta prie Sočio.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 521
**Likvidumas** – ekonominis terminas, įvardijantis galimybę greitai ir lengvai pakeisti aktyvus į grynuosius pinigus su labai mažu vertės praradimu arba iš viso be vertės praradimo.

Likvidumas priklauso nuo rinkos ir aktyvų rūšies. Mažiausiai likvidūs yra nefinansiniai aktyvai (pvz. nekilnojamasis turtas, automobiliai, mechanizmai), o labiausiai – finansiniai (vekseliai, obligacijos, akcijos). Stabiliose ekonomikose aktyvai dažniausiai parduodami už pinigus, nestabiliuose ekonomikose ar esant didelei nacionalių pinigų infliacijai aktyvai dažniau keičiami į prekes ar kitų valstybių pinigus. Tarptautinėse rinkose skirtingai vertinami įvairių valstybių pinigai, jų likvidumas proporcingai priklauso nuo pirkimo ir pardavimo maržos.

Nors finansiniai aktyvai ir pasižymi didesniu likvidumu, tačiau jų likvidumas taip pat nevienodas. Pavyzdžiui, jei akcijos kotiruojamos biržoje, ir jei apyvarta jomis yra aukšta, tuomet tokių vertybinių popierių likvidumas bus kur kas didesnis nei biržoje nekotiruojamų (privačių) akcijų. Taip yra su kitais finansiniais aktyvais - obligacijos prekiaujamos biržoje pasižymės kur kas aukštesniu likvidumu, nei neprekiaujamos biržoje obligacijos. 

Mažesnis aktyvų likvidumas reiškia didesnę investicijų riziką (nekreipiant dėmesio į kitus faktorius). Vertybinių popierių likvidumą dažniausiai galima įvertinti atsižvelgiant į vertybinių popierių prekybos apimtis biržoje bei įprastinį kainų skirtumą tarp paklausos ir pasiūlos.

Balanso aktyvų skiltyje rodomas visas turtas, kurį galima parduoti ar paversti pinigais, taip pat ir turimi pinigai.

**Finansinis likvidumas** – įmonės savybė, rodanti jos galimybes įvykdyti savo trumpalaikius įsipareigojimus. Įmonės finansinis likvidumas matuojamas apskaičiuojant tokius finansinius rodiklius kaip einamasis likvidumo rodiklis, skubaus padengimo rodiklis ar pinigų padengimo rodiklis.

Vikižodynas

Šaltiniai
---------

* Likvidumas Finansistas.net, panaudota 2015.09.02
**Sūrdasas** (hind. सूरदास, IAST: *Sūrdās*; ~1478–1581 m.) – indų aklas poetas, muzikas, žinomas dėl savo Krišną (ir jo sutuoktinę Radhą) šlovinančių kūrinių. Jis priskiriamas hindi kalbos bhakti literatūros laikotarpiui (*saguna* atšakai).

Pasak pasakojimų, Sūrdasas gimė kaime šalia Mathuros (arba Agros). Kadangi nuo gimimo buvo aklas, tėvai jo atsisakė, tad jis nuo vaikystės (6 metų) atsidėjo viešpačiui Krišnai. Grodamas ir deklamuodamas jis susilaukė plataus prisipažinimo, į savo rūmus Sūrdasą pakvietė pats imperatorius Akbaras. Tačiau poetas visą gyvenimą praleido Bradžo kaime šlovindamas eilėmis ir bhadžanais (religinėmis dainomis) Krišną, išlaikomas maldininkų.

Svarbiausias Sūrdaso veikalas yra *Sursagar* – ~8000 poeto eilių rinkinys. Kiti jo eilių rinkiniai yra *Sur-Saravali* ir *Sahitya-Lahiri*. Sūrdasas kūrė vietine hindi kalbos atmaina, vadinama *bradž bhaša*.

Nuorodos
--------

* Sūrdaso kūriniai (hindi k.) Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto.
| Kirkšnovė |
| --- |
| Kirkšnovė netoli žiočių, į šiaurę nuo Ariogalos Kirkšnovė netoli žiočių, į šiaurę nuo Ariogalos |
| **Ilgis** | 25 km |
| **Baseino plotas** | 83 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,49 m³/s |
| **Ištakos** | Raseinių rajonas |
| **Žiotys** | Dubysa |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Kirkšnovė |

**Kirkšnovė** – upė Raseinių rajone; Dubysos kairysis intakas. Prasideda ties Lukošiūnais, 14 km į vakarus nuo Krakių, Graužų miške. Teka pietvakarių kryptimi. Įteka į Dubysą 32 km nuo jos žiočių 5 km į šiaurės vakarus nuo Ariogalos.

Intakai: Klūpė, Vaštakė, Pjaunys, Rata (kairieji), Saltragys (dešinysis).

Vidutinis nuolydis 282 cm/km. Ties Tauručiais patvenkta Tauručių tvenkiniu. Taip pat yra nedidelė užtvanka šalia žiočių.

Upėvardžio spėjama etimologija – *juodas* (plg. prūs. *kirsnan*, skr. कृष्ण = IAST: *kṛṣṇa*, bei liet. *keršas*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kirkšnovė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 316
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| ***Likvidavimo būrys*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La polizia ringrazia |
| Kilmės šalis |  Italija Vokietija |
| Režisierius | režisierius)|Steno |
| Vaidina | Enrico Maria Salerno  Mariangela Melato  Mario AdorfLaura Belli |
| Metai | 1972 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 99 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Likvidavimo būrys** (it. *La polizia ringrazia*) – 1972 m. sukurtas trileris, laikomas vėliau Italijoje išpopuliarėjusio *poliziottesco* (angl. *Eurocrime* – filmai apie policiją) žanro pradininku.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Komisaras Bertonė dirba Romos policijoje, tačiau vis dažniau susiduria su situacija, kuomet nusikaltėliai greitai vėl atsiduria laisvėje, o policija sulaukia kaltinimų perdėtu žiaurumu. Vis tik dalis nusikaltėlių netrukus randami nužudyti ir visuomenei kyla įtarimas, kad policijoje veikia žmonės, kurie, prisidengdami savo padėtimi, naikina tuos nusikaltėlius, kurių kaltės nepavyksta iki galo įrodyti. Dalis pareigūnų atvirai simpatizuoja likviduotojų būriui, tačiau Bertonė stengiasi juos išaiškinti ir nubausti.

Šių įvykių fone du jaunuoliai apiplėšia parduotuvę ir nužudo kelis žmones. Vienas nusikaltėlis sugaunamas, kitas pradeda slapstytis kartu su įkaite. Kuomet ir ši žūna, jaunuolis sutinka pasiduoti asmeniškai Bertonei. Šis atvyksta į sutartą vietą, tačiau netrukus čia pasirodo ir likvidavimo būrys, ketinantis surengti nusikaltėliui savo teismą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Enrico Maria Salerno – komisaras Bertonė
* Mariangela Melato – Sandra, žurnalistė
* Mario Adorf – prokuroras Rikutis
* Laura Belli – Ana Marija
* Franco Fabrizi – Frančesko
* Cyril Cusack
* Jurgen Drews
* Corrado Gaipa

Apdovanojimai
-------------

* San Sebastiano filmų festivalis

Šaltiniai
---------

1. ↑  www.mubi.com
Duona ir sūdyta mėsa
**Sūdyta mėsa** (rus. *Солонина*) – mėsos produktas, gaunamas ilgai laikant mėsą valgomojoje druskoje ar sūryme.. Šviežios mėsos perdirbimo į sūdytą mėsą procesas vadinamas *sūdymas*. 

Mėsos sūdymas yra vienas iš mėsos konservavimo būdų, po kurio mėsa tinka ilgam laikymui teigiamoje temperatūroje.. Anksčiau mėsos sūdymas buvo labai paplitęs, bet jį išstūmė kiti, efektyvesni, greitai gendančių maisto produktų konservavimo būdai, nes ne visada dideli kiekiai sūdytos mėsos gerai būdavo išlaikomi..

Angliakalbėse šalyse terminas angl. *salt pork* 'sūdyta kiauliena' reiškia ne sūdytą kiaulės mėsą, o labiau produktą, atitinkantį sūdytus nerūkytus kiaulės lašinius.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kaseleris

Nuorodos
--------

1. ↑  Солонина // Толковый словарь Ожегова
2. ↑  Солонина // Толковый словарь Ушакова
3. ↑  СОЛОНИНА // Большая энциклопедия кулинарного искусства
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 12°04′ p. pl. 34°44′ r. ilg.﻿ / ﻿12.067°š. pl. 34.733°r. ilg.﻿ / 12.067; 34.733

Likomos salos krantai
**Likomos sala** (angl. *Likoma Island*) – sala Malavio ežere, 7 km nuo Mozambiko krantų, priklauso Malaviui (Šiaurės regionui). Greta yra mažesnė Čizumulu sala. Šiedvi salos yra Mozambiko teritoriniuose vandenyse, todėl iš esmės yra eksklavai. Plotas – 14 km².

Sala kalnuota, apaugusi daugiausia pievomis ir baobabų giraitėmis, esti pelkių, smėlio paplūdimių. Veisiasi paukščiai, driežai, kartais pasirodo krokodilai.

Likomoje gyvena ~9000 žmonių. Svarbiausias miestas – Likoma, žymus savo katedra. Dauguma gyventojų njandžai (60 %) ir tongai (25 %). Verčiamasi žvejyba, ryžių ir kasavos auginimu.

Saloje grįstų kelių nėra, tėra kelios transporto priemonės. Elektra tiekiama generatoriumi. Yra nedidelis lėktuvų tūpimo takas, į kurį skrenda lėktuvai iš Lilongvės, Likomą aplanko garlaivis „MV Ilala". Vietiniai gyventojai plaukioja dou valtimis.
Šebtas su miniatiūriniu karstu iš Egipto viduriniosios karalystės laikų
 Ušebtai Luvro ekspozicijoje
**Ušebtas** (šebtas, ševebtas) − Senovės Egipto laidojimo žmogaus figūrėlė, dėta į mirusiojo kapą.

Ušebtai atsirado Egipto viduriniosios karalystės (apie 2040−1640 m. pr. m. e.) metu ir kilo iš Senosios karalystės kapų statulėlių, modelių ir sienos tapybos, kuria vaizduoti kapo šeimininko tarnai. 11-os dinastijos kapuose rastos vaško figūrėlės miniatiūriniuose sarkofaguose. Pradinis statulėlių pavadinimas buvo *šebtas*, kurio etimologija nežinoma. Išvestinis *ševebto* pavadinimas vartotas Deir el Medinoje ir apie Tėbus pavadinti šiek tiek skirtingo tipo statulėlę. Vėlyvosios karalystės metu (747−332 m. pr. m. e.) įsigalėjo pavadinimas *ušebtas*, reiškiantis „atsiliepiantysis". Iš principo šebtai, ševebtai ir ušebtai buvo šiek tiek skirtingi tarpusavyje. 

Kapo figūrėlių paskirtis buvo išvaduoti mirusįjį nuo sunkaus darbo pomirtiniame pasaulyje, daugiausiai žemdirbystės darbų maistui gauti. Figūrėlė, egiptiečių tikėjimu, galėjo pavaduoti tiek patį mirusįjį, tiek jo ar jos tarnus. Iš pradžių į kapą buvo dedamas vienas šebtas, pažymėtas tik savininko vardu ir titulu. Ilgainiui jų skaičius augo ir Naujosios karalystės laikotarpiu pasitaikydavo iki 365 − kiekvienai metų dienai, ir su 36 prižiūrėtojais − viso 401 šebto rinkinys. Kartu su amuletais ir fajansiniais skarabėjais ušebtai (šebtai ir ševebtai) yra vieni iš labiausiai paplitusių Senovės Egipto radinių. Kiek žinoma, Sečio I kape Karalių slėnyje jų buvo rasta apie 700 vienetų. Ušebtai kape būdavo sudedami į atskirą dėžę ar skrynią.

Paprastai figūrėlės buvo vaizduojamos suvyniotų mumijų pavidalu, tačiau Naujosios karalystės metu kai kurios pradėtos vaizduoti su kasdieniais drabužiais. Kartais jos būdavo išrašytos ištraukomis iš „Mirusiųjų knygos" 6 skyriaus. Šie užrašai turėdavo padėti šebtams atlikti darbus pomirtiniame pasaulyje. Naujosios karalystės metu kai kurie šebtai pradėti vaizduoti su kauptukais ir krepšiais, Trečiuoju tarpuvaldžiu − su rimbais. Dar vėlesniais laikais šie objektai kurti su pačia statulėle. 
Ušebtai kurti iš įvairių medžiagų: molio, medžio, fajanso, akmens, vaško, bronzos, stiklo, buvo dažomi, padengiami emale. Radiniai labai varijuojančios kokybės, skirtingų dydžių. Gražiausi pavyzdžiai išliko iš 26−30 dinastijų laikotarpio (664−332 m. pr. m. e.), pagaminti iš fajanso. Vėlesniame Ptolemėjų laikotarpyje ušebtų naudojimas sunyko.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ušebtas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press. 2002, p. 266
* *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt*. Tomas I. Red. Donald B. Redford. Oxford University Press, − 2001, p. 567
**Kovinis skrydis** (rus. *боевой вылет*), *kovinis išskridimas* - vieno orlaivio skrydis, aviacijos kovinės veiklos apskaitos vienetas.

Antrojo pasaulinio karo metai
-----------------------------

### D. Britanija ir JAV

D. Britanijos ir JAV karinėse aviacijose privalomų kovinių skrydžių skaičius buvo ribotas. Pvz. Karališkųjų oro pajėgų bombonešių įgulos privalėjo atlikti 30 kovinių skrydžių, po ko aviatoriai įgulų nariai gaudavo karo veterano statusą ir teisę išeiti į atsargą. Panaši tvarka buvo ir JAV Karinėse oro pajėgose..

### TSRS ir Vokietija

TSRS ir Vokietijos karinėje aviacijoje kovinių skrydžių skaičius nebuvo ribojamas. Tarybinėje karinėje aviacijoje tai kėlė problemų, kadangi lakūnai pailsėti galėdavo tik patekę į ligoninę ar pulką atitraukus performavimui. 

Geriausi TSRS KOP ir liuftvafės pilotai atliko šimtus kovinių skrydžių.

**Žinomiausių Antrojo pasaulinio karo pilotų kovinių skrydžių statistika**

| Pilotas | Lėktuvo tipas | Skrydžių skaičius | Numuštų lėktuvųskaičius |
| --- | --- | --- | --- |
| Trečiojo Reicho vėliava Trečiasis Reichas |
| Hans-Ulrich Rudel | Junkers Ju 87 | 2 530 | — |
| Erich Alfred Hartmann | Messerschmitt Bf 109 | 1 425 | 352 |
| Gerhard Barkhorn | Messerschmitt Bf 109 | 1 110 | 301 |
| Günther Rall | Messerschmitt Bf 109 | 621 | 275 |
| Tarybų Sąjunga TSRS |
| Aleksandras Pokryškinas | Bell P-39 Airacobra | 650 | 59 |
| Ivanas Kožedubas | La-5, La-7 | 366 | 62 |

#### TSRS KOP naikintuvų koviniai skrydžiai

Daugelyje pasaulio valstybių koviniu skrydžiu laikydavo bet kurį skrydį vadovybės įsakymu į kovos veiksmų zoną. Nuo 1942 m. vidurio tarybinėje naikintuvų aviacijoje kovinis skrydis apibrėžtas taip: 

> 
> … naikintuvo koviniu skrydžiu laikyti tik tokį skrydį, kai naikintuvas susiduria su oro priešininku ir įvyksta oro mūšis, o dengiant šturmuotuvus ar bombonešius koviniu skrydžiu laikomas tik toks naikintuvo skrydis, kai šturmuotuvai ar bombonešiai vykdydamo kovinį skrydį nepatiria nuostolių nuo priešo naikintuvų atakų.
> 
> 
> 

#### TSRS KOP bombonešių koviniai skrydžiai

KOP bombonešiams ir šturmuotuvams kovinį skrydį įskaitydavo tik tada, kai skrydžio rezultatyvumą patvirtindavo fotografijos. Tam lėktuvų grupėje būdavo lėktuvas su filmavimo įranga. Pagal taip užfiksuotus skrydžius šturmo ir bombonešių aviacijos dalyse apdovanodavo pilotus.

Kiti karai
----------

Vietnamo kare JAV KOP lakūno tarnyba karo veiksmų teatre pasibaigdavo atlikus 100 kovinių skrydžių virš Šiaurės Vietnamo. Tiek skrydžių paprastai surinkdavo per 7-8 mėnesius. Skrydžiai virš Pietų Vietnamo, Laoso ar Kambodžos neįskaitydavo. Kai kurie pilotai per 2-3 „kadencijas" spėdavo atlikti virš 500 skrydžių.

Nuorodos
--------

1. ↑  Marshall Stelzriede's Wartime Story
2. ↑  Майк Спик "Асы союзников", "Русич" ISBN 5-8138-0490-0, 1-85367-282-3
3. ↑  Майк Спик "Асы люфтваффе" "Русич", 2003 ISBN 5-8138-0485-4
4. ↑  Приказ НКО СССР от 9 сентября 1942 г № 0685. ПРИКАЗ Об установлении понятия боевого вылета для истребителей
5. ↑  Yurii Khukhrikov. Memoirs - Летчики-штурмовики
6. ↑  Wayne Thompson. To Hanoi and Back: The U.S. Air Force and North Vietnam, 1966–1973. Smithsonian Institution Press, Washington, D.C. 2000. P. 10.
| ***Penkios moterys žudikui*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | 5 donne per l'assassino |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Stelvio Massi |
| Metai | 1974 |
| Žanras | giallo |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Penkios moterys žudikui** (it.  *5 donne per l'assassino*) – 1974 m. sukurtas giallo filmas, kurio režisierius Stelvio Massi.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Daktaras Pizanis po darbo dienos skuba namo, kur jo žmonai Sofijai prasidėjo priešlaikinis gimdymas. Nors kartu su šia yra jo kolegė Lidija, Pizanis atvykęs randa gimusį sūnų, tačiau mirusią žmoną. Sunkiai galėdamas susitaikyti su netektimi, jis Lidijos kabinete aptinka savo tyrimus, iš kurių sužino esąs nevaisingas. Lidija sako slėpusi tiesą, nenorėdama pakenkti jų šeimai, tačiau Pizanis dabar visa energiją nukreipia tikrojo vaiko tėvo paieškoms. Po kurio laiko klinikoje ir jos apylinkėse įvykdomos kelios žmogžudystės, kurių aukomis tampa besilaukiančios moterys, o jų kūnai po mirties paženklinami išpjaustant vaisingumo simbolį. Iš aukos Pizanis tampa įtariamuoju, tačiau tyrimas pakrypsta kita linkme, kuomet viena nužudyta ir paženklinta moteris pasirodo nebuvusi nėščia. Policija pradeda ieškoti žmogaus, kuriam ši galėjo meluoti apie nėštumą tuo siekdama naudos sau…

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Francis Matthews – daktaras Pizanis
* Pascale Rivalult – daktarė Lidija Franci
* Howard Ross – komisaras
* Giorgio Albertazzi – Aldo
* Katia Christine – Alba
* Gabriella Lepori – Sofija
* Ilona Staller – Tifani
* Carla Mancini

Šaltiniai
---------

1. ↑  Antonio Bruschini. *Profonde tenebre*. Granata, 1992. ISBN 8872480396.
Koordinatės: 55°21′10″ š. pl. 23°8′26″ r. ilg.﻿ / ﻿55.35278°š. pl. 23.14056°r. ilg.﻿ / 55.35278; 23.14056


| Paklanių tvenkinys |
| --- |
| Paklanių tvenkinys |
| Vieta | Lietuva (Raseinių rajonas) |
| Plotas | 0,063 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,81 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,0 m |
| Didžiausias gylis | 4,5 m |
| Tūris | 0,0011 km³ |
| Įteka | Prabauda |
| Išteka | Prabauda, Gabšių kanalas arba Kalnupis |

**Paklanių tvenkinys** – tvenkinys Raseinių rajone, greta Norgėlų ir Paklanių kaimų. Susidaręs patvenkus Prabaudos upę (Šaltuonos intakas, Jūros baseinas) 3,5 km nuo jos žiočių. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,8 km, plotis iki 0,12 km. Altitudė 86 m. Rytinis krantas aukštokas, apaugęs medžiais. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai. Priešsroviui už 0,7 km telkšo Prabaudos tvenkinys. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Sukuriškių kaimas. 

Debitas:

* Upės: 0,15 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 11,8 m³/s

Užtvanka 120 m ilgio, 6,5 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1968 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |
| --- |
| Friends |
|  
Friends 2001 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Kilmė | Švedijos vėliava Švedija |
| Žanrai | dansband |
| Aktyvumo metai | 1999–2002 |
| Buvę nariai |
| Stefan Brunzell  Tony Haglund  Kristian Hermanson  Nina Inhammar  Kim Kärnfalk  Peter Strandberg |

**Friends** buvo švedų *dansband* arba pop grupė, susiformavusi 1999 metais ir ją sudarė Stefan Brunzell, Tony Haglund, Kristian Hermanson, Nina Inhammar, Kim Kärnfalk ir Peter Strandberg.

2000 metais Friends dalyvavo šalies atrankoje *Melodifestivalen 2000* su daina „När jag tänker på i morgon", kuri užėmė antrąją vietą. Kitais metais atrankoje su daina „Lyssna till ditt hjärta" užėmė pirmą vietą. Taip grupė buvo išrinkta atstovauti Švedijai 2001 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje, kur Švedija užėmė penktą vietą. Prieš Eurovizijos rezultatus, Švedijos delegacija buvo priversta mokėti autorinius atlyginimus 1996 m. Eurovizijoje dalyvavusios Belgijos atstovės Lisa del Bo dainos „Liefde is een kaartspel" autoriams, todėl daina buvo pripažinta plagiatu. 2002 metais trečią kartą dalyvavo *Melodifestivalen*, tačiau su kūriniu „The One That You Need" nacionaliniame finale užėmė aštuntą vietą.

Grupė iširo 2002 metais, narės Nina Inhammar ir Kim Kärnfalk subūrė duetą Nina & Kim, kuris gyvavo iki 2006 m. vėliau Kärnfalk tęsė solinę karjerą.

Diskografija
------------

### Albumai

* *Friends på turné* (1999)
* *Blickar som tänder* (2000)
* *Listen to Your Heartbeat* (2001)
* *Dance With Me* (2002)
* *Best of Friends* (2003)

### Singlai

* *Vi behöver varann* / *Hennes ögon*
* *Vad jag än säger dig* / *Friends*
* *Lyssna till ditt hjärta*

Nuorodos
--------

* Daina *Listen To Your Heartbeat*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Roger Pontare  *„When Spirits Are Calling My Name"*** |  **Švedijos atstovai Eurovizijoje**2001 | Po to:**Afro-dite  *„Never Let It Go"*** |
| ***Tavo blogis užrakintasir tik aš turiu raktą*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il tuo vizio è una stanza chiusae solo io ne ho la chiave |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Sergio Martino |
| Prodiuseris (-iai) | Luciano Martino |
| Vaidina | Edwige Fenech |
| Metai | 1972 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Tavo blogis užrakintas ir tik aš turiu raktą** (it.  *Il tuo vizio è una stanza chiusa e solo io ne ho la chiave*) – 1972 m. Italijoje sukurtas giallo stiliaus filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Edwige Fenech – Floriana
* Anita Strindberg – Irina
* Luigi Pistilli – Olivjera
* Ivan Rassimov – Valteris
* Franco Nebbia – inspektorius
* Riccardo Salvino – Darijus
* Daniela Giordano – Fausta

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Olivjera – degraduojantis rašytojas, gyvenantis atokiame name netoli Venecijos ir labiau besirūpinantis savo katinu Šėtonu nei žmona Irina. Kamuojamas vaikystėje patirtos motinos dominavimo pasekmių, jis rengia vakarėlius hipiams, viešai žemina Iriną ir miega su tarnaite. Kartą jis knygyne susipažįsta su mergina, kurią pakviečia į pasimatymą, tačiau pasigeria ir į jį nenueina. Kitą rytą pas sutuoktinius pasirodo policija, kuri praneša, kad mergina rasta negyva ir Olivjera tampa įtariamuoju.

Kol sutuoktiniai bando suprasti kas įvyko, jų namuose nužudoma tarnaitė. Bijodami kviesti policiją, jie paslepia kūną rūsyje.

Po keleto dienų pas juos atvyksta Olivjeros giminaitė Floriana. Seksuali mergina iš pradžių suvilioja Iriną, vėliau – ir rašytoją, kurį erzina Florianos draugystė su motociklininku Darijumi. Sužinojusi, kad vyras yra jai neištikimas su savo giminaite ir bijodama dėl savo gyvybės, Irina jį nužudo. Įkalbėjusi Florianą padėti nuslėpti nusikaltimą, jos paslepia kūną. Floriana kaip užmokestį pasiima šeimos brangenybes, tačiau greitai paaiškėja, kad Irina nėra paprasta užguita namų šeimininkė, o šaltakraujiškai viską suplanavusi kartu su draugu Valteriu. Šiam atsikračius Florianos ir Darijaus, Irina nužudo ir savo meilužį, tačiau, atvykus policijai, ją netikėtai išduoda katinas Šėtonas.
| Ušna |
| --- |
|  Ušna tarp dirbamų laukų, netoli Ušnėnų |
| **Ilgis** | 21 km |
| **Baseino plotas** | 32 km² |
| **Ištakos** | Domeikių apylinkės |
| **Žiotys** | Venta |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Ušna |

**Ušna** – upė Žemaitijoje, Kelmės rajone; Ventos kairysis intakas. Prasideda 7 km į šiaurės vakarus nuo Užvenčio, netoli Domeikių kaimo. Teka rytų, pietryčių kryptimi. Įteka į Ventą 320 km nuo jos žiočių, 8 km į šiaurės rytus nuo Užvenčio, netoli Ušnėnų

Upėvardis kelyje  **159**  Užventis–Šaukėnai–Kuršėnai 
Intakai:

* dešinieji – Čiotupis;
* kairieji – Gėrupis.

Gyvenvietės prie Ušnos: Moluvėnai, Ušna, Plikšilis, Ušnėnai.

Etimologija
-----------

Upėvardis kildinamas iš žodžių *aušti* („vėsti, šalti"), latv. *auksts* („šaltas").

Šaltiniai
---------

1. ↑  .*Ušna*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 389
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 354
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Frigė audžia debesis
Skandinavų mitologijoje **Frigė** – vyriausiojo dievo Odino žmona, asų karalienė. Vedybų, motinystės, vaisingumo, namų židinio, meilės, dangaus deivė. Pagrindinė deivės funkcija skandinavų mituose, kad ji yra motina ir žmona. Turi pranašystės galią, tačiau matytų vizijų niekam neatskleidžia, bei yra vienintelė, kuriai Odinas leidžia atsisėsti į Hlidskjalfą, Odino sostą, iš kurio matosi visas pasaulis. Kartu su vyru dalyvauja Laukinėje medžioklėje. Kaip vyriausio dievo žmona, dažnai pasirodo kaip deivė motina žemė. Dauguma asų yra jos vaikai arba anūkai. Vaikai: Baldras ir Hiodas, turi daug povaikų. Dievas Toras sūnus arba brolis.

Tarnaitės
---------

Jos draugė gydymo deivė Eirė. Kitos Frigės tarnaitės: Hlinė, apsaugos deivė, Gna, deivė pasiuntinė, ir Fila vaisingumo deivė, kuri neša jos brangenybių skrynelę, rūpinasi batais bei žino visas jos paslaptis. Nėra tiksliai aišku ar Hlinė, Gna ir Fila yra jos tarnaitės ar tik jos skirtingi aspektai. Kartais minimi 11 ar net 12 Frigės deivių padėjėjų (tarp jų ir 4 paminėtos).

Kultas
------

Islandų, taip pat ir anglų penktadienio pavadinimas kilo nuo Frigės vardo.

Skandinavijoje Oriono žvaigždynas vadinamas Frigės verpste. Pavadinimas kilo nuo žvaigždžių sukimosi danguje, senovės skandinavai jas susiejo su deivės Frigės verpimo rateliu.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSkandinavų mitologija |
| --- |
|  |
| DievaiHerojaiMitinės būtybėsAsmenybės | 

|  |  |
| --- | --- |
| Asai | 
Odinas · Toras · Lokis · Tiras · Baldras · Forsetis · Bragis · Vilis · Vydaras · Henis · Hiodas · Heimdalas · Ulras · Vė · Frigė · Iduna · Nana · Sivė |
|  |
| Vanai | 
Njordas · Skadi · Frėja · Freiras · Gerda · Gulveiga · Kvasis · Litiras · Mimis · Nerta |
|  |
| Dysės | 
Nornos · Valkirijos |
|  |
| Kita | 
Milžinai · Nykštukai · Elfai · Jotunai · Dvergai · Imiras · Fenris · Garmas · Sleipnis · Jormundgandas · Helė · Audumla |

 |  |
|  |
| Vietovės | 
Igdrasilas · Ginungagapas · Valhala · Alfheimas · Asgardas · Helheimas · Jotunheimas · Midgardas · Muspelheimas · Niflheimas · Svartalfaheimas · Vanaheimas |
|  |
| Įvykiai | 
Asų-vanų karas · Fimbulvinteris · Ragnarokas |
|  |
| Istoriniai šaltiniai | 
*Gesta Danorum* · Eda · Jaunesnioji Eda · Vyresnioji Eda · Runų akmenys · Sagos · Senovės skandinavų kalba · Senovės skandinavų kalbos abėcėlė |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Asi, Orontas |
| --- |
| Orontas ties Chama Orontas ties Chama |
| **Ilgis** | 571 km |
| **Baseino plotas** | 23 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 80 m³/s |
| **Ištakos** | Antilibanas |
| **Žiotys** | Viduržemio jūra |
| **Šalys** | Libanas, Sirija, Turkija |
|  |
|  **Vikiteka** | Asi, Orontas |

**Asi** (arab. نهر العاصي = *Nahr al-ʿĀṣī*, turk. *Asi*), **Orontas** (gr. Ὀρόντης) – upė Artimuosiuose Rytuose. Prasideda šiaurės rytų Libane, Antilibano kalnuose, į šiaurę nuo Baalbeko. Teka į šiaurę, aukštupyje prateka Bekos slėnį. Toliau patenka į Sirijos teritoriją, prateka Homso ežerą (senovinis tvenkinys). Žemupyje teka per Turkiją, Antiokijos lyguma. Pasuka į vakarus ir įteka į Viduržemio jūrą.

Didžiausi intakai: Afrinas ir Karasu (dešinieji).

Upės vanduo naudojamas drėkinimui, vietomis laivuojama. Ties Rastanu patvenkta, už Mhardės upės vaga sureguliuota. Seniau žemupyje jungėsi su Antakijos ežeru, tačiau jis XX a. antroje pusėje buvo nusausintas. Svarbiausi miestai prie Asi: Hermelis (Libanas), Homsas, Rastanas, Chama, Mhardė (Sirija), Antakija (Turkija).

Upė senoviniuose šaltiniuose minima kaip *Draco, Typhon, Axius*. Jos slėnis gyvenamas nuo priešistorinių laikų, vėliau juo driekėsi svarbus kelias tarp Antiochijos ir pietų Levanto miestų. Prie šios upės įvyko žymusis Kadešo mūšis.
Žemas friginis šalmas
**Friginis šalmas** (vok. *Phrygischer Helm*; rus. *фригийский шлем*) – gana neapibrėžto tipo šalmas, kurio viršutinė dalis į viršų smailėja, bet baigiasi ne smaigaliu, o priekin nulenktu lašišku sustorėjimu. Aukštas viršus saugo nuo kirčių iš viršaus (smailus viršus nukreipia kalavijo smūgį, net ir prakirtus šalmo viršų didelis atstumas trukdo sužeisti galvą). Jokių kitų papuošimų viršus paprastai neturi. Be antnosio, gali turėti figūrines skruostines plokšteles.

Friginio šalmo forma panaši į skitų, trakų ir kitų rytų tautų būdingą kepurę.   

Friginius šalmus nešiodavo makedoniečių falangų kareiviai, Tesalijos ir Trakijos raiteliai, IV a. pr. m. e. graikų hoplitai. Falangų kareivių šalmai dažnai turėdavo skruostines plokšteles ar veidą dengiančią kaukę.

Vėliau friginiai šalmai transformavosi į trakinius šalmus – viršų puošė nebe užlenktas viršus, o metalinė ketera.
Friginiai šalmai dažnai painiojami su panašiais trakiniais šalmais. Jų skirtumai:

* Friginis šalmas primena pilosą, ant kurio uždėtas priekin nulinkęs bukagalis kyšulys, imituojantis friginę (frigišką) kepurę. pagarsėjusią kaip Prancūzijos Didžiosios revoliucijos simbolis.
* Trakinis šalmas primena chalkidinį šalmą su mažomis ar visai neryškiomis skruostinėmis ir nedidele sprandine skiautėmis ir su metaline ketera.

  
Egzistuoja tarpinės formos tarp trakinio ir friginio šalmų, pvz. didėjant friginio šalmo skruostinėms skiautėms ir sprandinei daliai jis panašėja su trakiniu šalmu. Galbūt todėl juos dažniausiai sujungia į vieną klasę.

Nuorodos
--------

1. ↑  Friginis šalmas su antveidine kauke[neveikianti nuoroda]

* Friginių šalmų nuotraukos: [neveikianti nuoroda]
| **Ancistrus cirrhosus** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Šamažuvės  *( Siluriformes)* |
| Šeima: | Dygieji skujažvyniai šamukai  *( Loricariidae)* |
| Gentis: | Ilgaūsiai dygieji šamukai  *( Ancistrus)* |
| Rūšis: | Tamsusis šeriasnukis  *( Ancistrus cirrhosus)* |

 |

**Tamsusis šeriasnukis** (*Ancistrus cirrhosus*) – dygiųjų skujažvynių šamukų (*Loricariidae*) šeimos žuvis.

Kūno ilgis 10-14, kartais iki 16 cm ilgio. Pilvelis pilkai rudas, kartais geltonas, nugara ir pelekai tamsūs, žaliai rudi. Kūnas išmargintas šviesiomis dėmėmis, kurių pilvelio srityje yra daugiausiai. Analinis pelekas persišviečiantis, kiti pusiau persišviečiantis, su 3-4 eilėmis tamsių ar juodų dėmių. Prie nugarinio peleko pagrindo yra didelė tamsi ovalinė dėmė.

Natūraliomis sąlygomis gyvena Pietų Amerikos rytinėje dalyje, Amazonės baseino vandenyse, Gvianos, Gajanos, Surinamo ir Trinidado vandenyse.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tamsusis šeriasnukis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Aarzemnieki |
|  
Aarzemnieki 2014 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Latvijos vėliava Latvija |
| Žanrai | popmuzika, liaudies muzika |
| Aktyvumo metai | 2013–dabar |
| Svetainė | aarzemnieki.com |
| Nariai |
| Jöran Steinhauer  Guntis Veilands  Katrīna Dinanta  Raitis Vilumovs |

**Aarzemnieki** – Latvijos muzikos grupė. Ją sudaro vokalistas Jöran Steinhauer, smuikininkė Katrīna Dinanta, būgnininkas Raitis Vilumovs ir pianistas Guntis Veilands.

2014 metais dalyvavo Latvijos nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą. Nacionaliniame finale, kuriame dalyvavo 12 atlikėjų, paaiškėjo, kad šaliai Eurovizijoje atstovaus grupė Aarzemnieki su daina „Cake to Bake". Grupė pirmajame Eurovizijos pusfinalyje užėmė 13 vietą ir į finalą nepateko.

Grupės pavadinimas, išvertus į lietuvių kalbą, reiškia „Užsieniečiai".

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Aarzemnieki takes the honours in Latvia" (anglų). eurovision.tv. 2014-02-22.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aarzemnieki** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2016-08-21 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**PeR  *„Here We Go"*** |  **Latvijos atstovai Eurovizijoje**2014 | Po to:**Aminata  *„Love Injected"*** |
| Ušaralas*Үшарал* |
| --- |
| *Miesto riboženklis* |
|  |
| 

UšaralasUšaralas

46°10′0″ š. pl. 80°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.16667°š. pl. 80.93333°r. ilg.﻿ / 46.16667; 80.93333﻿ (Ušaralas)Koordinatės: 46°10′0″ š. pl. 80°56′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.16667°š. pl. 80.93333°r. ilg.﻿ / 46.16667; 80.93333﻿ (Ušaralas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Kazachstano vėliava Kazachstanas |
| **Regionas** | Almatos sritis Almatos sritis |
| **Rajonas** | Alakolio rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1871 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 16 449  |

**Ušaralas** (kaz. *Үшарал*, rus. *Ушарал*) – miestas pietryčių Kazachstane, Almatos srityje, prie Tenteko upės, 40 km į pietvakarius nuo Alakolio ežero. Alakolio rajono centras. Šalia miesto praeina Almatos–Ridero plentas bei kelias Aktogajus–Dostykas (prie Kinijos sienos). Verčiamasi žemės ūkiu. Prekybinis centras, veikia karinė bazė.

Istorija
--------

Gyvenvietė ***Uč-Aralo*** (*Уч-Арал*) pavadinimu įkurta 1871 m. Po 1970 m. gyvenvietė tapo svarbia karine baze (dėl kilusio konflikto su Kinija), čia nutiestas Aktogajaus–Dostyko plentas, sujungęs Kinijos pasienį ir Vidurinės Azijos–Sibiro geležinkelį. Miesto statusas suteiktas 1984 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 524