recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Anciranana*Antsiranana* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

AncirananaAnciranana

12°16′0″ p. pl. 49°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿12.26667°š. pl. 49.28333°r. ilg.﻿ / 12.26667; 49.28333﻿ (Anciranana)Koordinatės: 12°16′0″ p. pl. 49°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿12.26667°š. pl. 49.28333°r. ilg.﻿ / 12.26667; 49.28333﻿ (Anciranana) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Madagaskaro vėliava Madagaskaras |
| **Provincija** | Ancirananos provincija |
| **Regionas** | Dianos regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 80 001  |
|  |
|  **Vikiteka** | Anciranana |

**Anciranana** (*Antsiranana*; Iki 1975 m. vadintas Diego Suaresu) – miestas Madagaskaro salos šiauriniame iškyšulyje. Anciranana yra Dianos regiono ir Ancirananos autonominės provincijos sostinė.

Istorija
--------

Miestas buvo pavadintas ***Diego Suaresu*** (isp. *Diego Suárez*), portugalų jūrininko, aplankiusio įlanką 1543 m. vardu.

1880–1890 m. įlankos geidė prancūzai, norėję ją naudoti kaip anglių pakrovimo postą garlaiviams. Po Pirmojo Prancūzijos-Hovos karo karalienė Ranavalona III 1885 m. gruodžio 17 d. pasirašė sutartį atiduodama prancūzams įlanką ir aplinkines teritorijas, įskaitant Nusu Be ir Sent Mari salas, kaip protektoratą.

1896 m. Madagaskarą pradėjo valdyti kolonijinė prancūzų valdžia.

Rusijos imperijos Antroji Ramiojo vandenyno eskadra išmetė inkarą ir papildė atsargas Diego Suareso uoste pakeliui į Cušimos mūšį 1905 m.

Diego Suaresas buvo vienas iš įsiveržimo taškų, kai Sąjungininkai užėmė Madagaskarą 1942 m. Buvo baiminamasi, kad Japonija įtikins Viši Prancūziją atiduoti jai Madagaskarą tokiom pat sąlygomis kaip Prancūzų Indokiniją prieš metus. Dėl šios priežasties įvyko invazija. Diego-Suárezas buvo pasirinktas kaip pirmasis invazijos tikslas dėl gero uosto ir todėl, kad mieste buvo daug aukštų pareigūnų. Taip pat japonų nykštukiniai povandeniniai laivai čia puolė Britų laivyną.

Prancūzija naudojo Ancirananą kaip karinę bazę ir po Madagaskaro nepriklausomybės 1960 m. iki socialistinės revoliucijos 1973 m.

Transportas
-----------

Anciranana turi natūralų uostą, bet nuošali vieta ir iki neseniai buvę blogi keliai į pietus menkino jo, kaip krovinių gabenimo punkto, svarbą.
| Varnininkų valsčiusAmtsbezirk Warningken |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **1874 – 1945** |  |

 |
| *Varnininkų valsčius Pilkalnio apskrityje* |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Provincija** | Rytų Prūsija |
| **Administracinis centras** | Varnininkai |
|  |
| **1874–1945** | Pilkalnio apskritis |

**Varnininkų valsčius** (vok. *Amtsbezirk Warningken*, nuo 1938 m. *Amtsbezirk Steinkirch*) – Rytų Prūsijos administracinis teritorinis vienetas, gyvavęs 1874–1945 m. dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje. Priklausė Pilkalnio apskričiai. Valsčiaus centras buvo Varnininkuose.

Istorija
--------

Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms" iš 8 kaimo bendruomenių: Barškynų, Dagučių, Dagutėlių, Kybartų, Mažųjų Dagutėlių, Mažųjų Varnininkų, Varnininkų ir Verškepių.

Valsčius buvo pietinėje apskrities dalyje, Stalupėnų apskrities paribyje. Valsčiumi tekėjo Rausvė, Briedupė, Liepona ir Lobinis, šiauriniame pakraštyje telkšojo nedidelė Paniabalio pelkė. Didžiausios gyvenvietės 1939 m. buvo Dagučiai (348 gyv.), Mažieji Varnininkai (279 gyv.) bei valsčiaus centras ir bažnytkaimis Didieji Varnininkai (217 gyv.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vasilijus Safronovas, Valsčius, 2, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
2. ↑  *Amtsbezirk Steinkirch*, Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874–1945 (vok.). Nuoroda tikrinta 2021-10-30.
3. ↑  Landkreis Pillkallen Archyvuota kopija 2021-10-05 iš Wayback Machine projekto. verwaltungsgeschichte.de (vok.). Nuoroda tikrinta 2021-10-30.
Lietuvių mokslo draugijos narių grupė 1912 m.   
Pirmoje eilėje: Jonas Jablonskis, Žemaitė, Petras Kriaučiūnas, Jonas Basanavičius, Liudvika Didžiulienė, Jonas Dielininkaitis;   
antroje eilėje: Vincas Palukaitis, Antanas Vileišis, Baltramiejus Čepulis, Adomas Sketeris, Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis, Jonas Ambrozaitis;   
trečioje eilėje: Juozas Kairiūkštis, Jonas Spudulis, Mečislovas Davainis-Silvestraitis, Mykolas Kuprevičius
Lietuvių mokslo draugija, 1912 m.
**Lietuvių mokslo draugija** – 1907–1940 m. Vilniuje veikusi lietuvių kultūros, mokslo ir švietimo organizacija. Įkurta 1907 m. balandžio 4 d. Jono Basanavičiaus iniciatyva.

Istorija
--------

Lietuvių mokslo draugijos steigiamajame susirinkime draugijos pirmininku išrinktas Jonas Basanavičius, vicepirmininkais – Stasys Matulaitis ir Povilas Matulionis, sekretoriumi – Jonas Vileišis, iždininku – Antanas Vileišis, knygininku – Antanas Smetona; nariais – Juozas Tumas-Vaižgantas, Juozas Bagdonas ir Petras Vileišis. Draugijos pirmininko pareigas Jonas Basanavičius ėjo iki savo mirties 1927 m.

Lietuvių mokslo draugija vykdė lietuvių tautinės kultūros ugdymo darbą. Atliko lietuvių kalbos ir jos tarmių, taip pat antropologinius, archeologinius, istorinius tyrimus, kaupė biblioteką, archyvą ir muziejinius eksponatus. Leido mokyklinius vadovėlius.

1938 m. lenkų valdžia draugiją uždarė. Draugija atkūrė savo veiklą 1939 m. Lietuvai atgavus Vilnių. 1940 m. visas draugijos sukauptas turtas buvo perduotas Lituanistikos institutui, po to – Lietuvos mokslų akademijai, Vėliau Lietuvos mokslų akademija didžiąją eksponatų dalį perdavė Lietuvos istorijos ir etnografijos muziejui, didžiąją dalį numizmatikos – Dailės muziejui.

Nuorodos
--------

* L. Gerulis (Liudas Gira). Lietuvių mokslo draugija ir jos įsteigimas Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
**Lietuvių moterų globos draugija**, iki 1936 m. **Lietuvių moterų globos komitetas** – Lietuvos vaikų socialinės globos organizacija, 1919–1940 m. veikusi Kaune.

Istorija
--------

Viena pirmųjų socialinės globos organizacijų Lietuvos Respublikoje, įkurta 1919 m. gegužės 27 d. D. Šleževičienės iniciatyva. Globojo našlaičius (pirmiausia vaikus tėvų, nukentėjusių per Lietuvos nepriklausomybės kovas) bei neturtingų šeimų vaikus. Lietuvos moterų globos komitetas išlaikė 2 vaikų prieglaudas su vidurine amatų mokykla ir administravo valstybinę Raudondvario vaikų prieglaudą su 280 vaikų, pradžios mokyklas, bendrabutį. Gabesni auklėtiniai buvo leidžiami į vidurines mokyklas bei gimnazijas. Didelė piniginė parama pirmaisiais veiklos metais gauta per švedų „Organizacijos gelbėkit vaikus" (*Forenningen Radda Barnen*) atstovę ir Baltijos komiteto pirmininkę Švedijoje Aną Lindhagen ir iš JAV lietuvių. 1923 m. Lietuvių moterų globos komiteto pirmininkė D. Šleževičienė ir T. Vencienė JAV surinko apie 10 000 dolerių. 1923 m. Komitetui perduotas Gelgaudiškio dvaras, kuriame įkurta vaikų našlaičių prieglaudą.

Lietuvių moterų globos draugija buvo Lietuvos motinoms ir vaikams globoti organizacijų sąjungos bei Lietuvos moterų tarybos kolektyvinė narė. Draugijos narės dalyvavo tarptautinėse motinos ir vaiko globos konferencijose. TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugpjūčio mėn. Liaudies vyriausybės uždaryta.

* Pirmininkės: Elena Čiurlienė, B. Novickienė, L. Raupienė, D. Šleževičienė.
* Garbės nariai: daktaras J. Alekna, Jonas Makauskis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvių moterų globos draugija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 177 psl.

Nuorodos
--------

* Prašymas Kauno miesto valdybai Archyvuota kopija 2008-12-15 iš Wayback Machine projekto.
**Lietuvių keliaujantis knygynas** – pirmoji Mažosios Lietuvos kilnojamoji lietuvių biblioteka, veikusi 1906–1920 m. Balandžiuose (Ragainės apskritis) ir Šilokarčemoje.

Istorija
--------

Lietuvių keliaujantį knygyną įkūrė ir vadovavo Fridrichas Bajoraitis, po jo mirties – Marija Brinkmanaitė ir Jurgis Rupkalvis. Lietuvių keliaujantis knygynas buvo išlaikomas Mažosios Lietuvos, JAV ir Kanados lietuvių, komplektuojamas iš jų dovanotų ar pirktų knygų. Iš viso buvo 459 pavadinimų knygos (934 egz.) lietuvių kalba, 2 knygos vokiečių kalba ir 8 pavadinimų periodiniai leidiniai. Daugiausia buvo Didžiosios Lietuvos lietuvių literatūros, vengta katalikiškosios, apie 55 % fondo sudarė grožinė literatūra.

Iš pradžių knygos buvo perduodamos iš rankų į rankas, vėliau pradėta siųsti abonentams. 1906 m. abonentų buvo 27, 1908 m. – 24, 1909 m. – 30, 1910 m. – 32, 1911 m. – 34, 1912 m. – 28, 1913 m. – 27, 1919 m. – 10. Knygyno katalogas 1906–1920 m. skelbtas laikraščiuose „Nauja lietuviška ceitunga", „Apžvalga", „Birutė", „Prūsų lietuvių balsas". 1920 m. Lietuvių keliaujantis knygynas uždarytas dėl ekonominių sunkumų; dauguma knygų liko pas skaitytojus.

Literatūra
----------

* Domas Kaunas. Mažosios Lietuvos bibliotekos, Vilnius, 1987 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Domas Kaunas. *Lietuvių keliaujantis knygynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 169 psl.
Koordinatės: 55°29′20″š. pl. 22°11′34″r. ilg.﻿ / ﻿55.488769°š. pl. 22.192845°r. ilg.﻿ / 55.488769; 22.192845


|  |
| --- |
| **Šilalės Simono Gaudėšiaus gimnazija** |
| Šilalės Simono Gaudėšiaus gimnazija herbas |
|  |
| **Adresas** | J. Basanavičiaus g. 25, Šilalė |
| **Direktorius(-ė)** | {{{direktorė}}} |
| **Mokinių skaičius** | 483 |
| **Įkūrimo data** | 1921 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 74 |

**Šilalės Simono Gaudėšiaus gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šilalėje, J. Basanavičiaus g. 25, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190328688. Anksčiau veikė Struikų g. 1.

Istorija
--------

Simono Gaudėšiaus gimnazija
Gimnazija 2019 m. vasarį
1921 m. rugpjūčio 1 d. Šilalės valsčiaus tarybos sprendimu leista atidaryti privatinę vidurinę mokyklą. Pirmasis mokyklos direktorius K. Gorinas. mokykla įsikūrė J. ir B. Kaminskių name. 1929 m. sumažėjus mokinių skaičiui mokykla uždaryta, o 1937 m. rugsėjo 8 d. atidaryta Šilalės progimnazija. 1941 m. progimnazija perorganizuojama į gimnaziją. 1946 m. Šilalėje ėmė veikti LLA „Diemedžio" organizacija, kuriai priklausė nemažai vyresniųjų Šilalės gimnazistų. 1950-1952 m. pastatytas tipinis mokyklos pastatas, 1964 m. pirmasis mokyklos priestatas, 1974 m. – antrasis mokyklos priestatas ir sporto salė.

1993 m. liepos 1 d. Šilalės rajono savivaldybės taryba mokyklai suteikė Simono Gaudėšiaus vardą. 1994 m. I ir II gimnazijos laidų abiturientų iniciatyvinė grupė iškėlė gimnazijos atkūrimo idėją Simono Gaudėšiaus vidurinėje mokykloje. 1996 m. mokyklai suteiktas gimnazijos klasių statusas, 2000 rugsėjo 1 d. gimnazijos statusas. 2001 m. atlikta mokyklos pastato renovacija. 2008 m. Šilalės rajono savivaldybės sprendimu numatoma gimnazijos reorganizacija. 2021 m. gimnazijai suėjo 100 metų.

Direktoriai
-----------

* 1921 m. K. Gorinas;
* 1937 m. Vl. Butkus;
* Danutė Jurkšaitienė.
* Stasys Norbutas

Nuorodos
--------

* Svetainė Archyvuota kopija 2007-07-02 iš Wayback Machine projekto..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Išteklių perkėlimas**, **dalinė ranga, laukosamda** (angl. *outsourcing*) – masinio bendradarbiavimo forma, perkeliant į „išorę" (*out*), iškeliant iš (organizacijos, terpės) „vidaus" joje anksčiau vykdytą veiklą, darbą, funkciją. Išteklių perkėlimas ypač populiarus versle, pavyzdžiui, IT sektoriuje.

IT paslaugų pirkimas
--------------------

Informacinių technologijų (IT) paslaugų pirkimas (angl. *IT outsourcing*) iš specializuotos IT įmonės – tai IT ūkio valdymas (kompiuterinės bei programinės įrangos auditas, IT sistemų administravimas, kompiuterinės bei programinės įrangos aptarnavimas, priežiūra, tiekimas ir t. t.), užsisakant šias paslaugas iš išorės (Lietuvoje tokio pobūdžio paslaugas teikia Alna, ATEA, Blue Bridge, ServIT ir kt.) bei visiškai arba iš dalies atsisakant etatinių darbuotojų, prižiūrinčių IT ūkį.

Specializuotos IT įmonės paslaugomis naudotis tikslinga, siekiant sumažinti kaštus (išlaidas darbuotojo paieškoms, darbo vietai, jo darbo priemonėms, mokymams ir kvalifikacijos kėlimui, darbuotojo kontrolei ir pan.), sumažinti riziką likti be priežiūros, etatiniam darbuotojui susirgus, atostogaujant ar išėjus iš darbo, arba tiesiog neturint glaudžių santykių su įrangos tiekėjais.

Turėti išorinį IT skyrių naudinga, nes specializuotoje IT įmonėje dirba visų sričių praktika besiremiantys specialistai. Vienas dirbantis etatinis darbuotojas visų sričių išmanyti negali, todėl iškyla darbų atlikimo kokybės problema. Kai už IT ūkio priežiūros paslaugas numatytas abonentinis mokestis, IT įmonė suinteresuota paslaugas suteikti per kuo trumpesnį laiką bei skiria dėmesį, kad sutrikimų būtų kuo mažiau. Incidentai gali būti likviduojami tiek darbo vietoje, tiek nuotoliniu būdu. Jeigu gedimo per pageidaujamą laiką pašalinti nepavyksta, įrenginys keičiamas į alternatyvų, stengiantis nesutrikdyti kliento darbo. Taigi, naudojantis šia paslauga yra didesnė tikimybė užtikrinti sklandų darbą bei galimybė susikoncentruoti į savo veiklos sritį, nesukant galvos dėl trikdžių.

Išorinis IT skyrius, siekdamas būti konkurencingas kitų rinkos dalyvių atžvilgiu ir tapti geresne alternatyva, įmonėms sprendžiant, kurį – išorinį ar vidinį – IT skyrių vertingiau turėti, yra priverstas būti kuo lankstesnis ir patrauklesnis. Ši siekiamybė nulemia didesnį darbo našumą, paslaugų kokybę ir mažesnę kainą, lyginant su vidiniu IT skyriumi.

Svarstant, ar verta pirkti kompiuterines paslaugas, iškyla duomenų saugumo klausimas. Stengiantis maksimaliai apsaugoti konfidencialią informaciją, gali būti ne tik pasirašomos griežtos atsakomybės sutartys, bet ir konkrečiai organizacijai priskiriamas specialistas. Taip sumažinamas priėjimas prie slapto pobūdžio informacijos ir palengvinama komunikacija tarp kliento ir įmonės, tampa aiškesnė atsakomybė.
*Apie naują šio filmo pastatymą skaitykite straipsnį – Pakvaišę žaidimai (2007).*

| ***Pakvaišę žaidimai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Funny Games |
| Kilmės šalis |  Austrija |
| Režisierius | Michael Haneke |
| Prodiuseris (-iai) | Veit Heiduschka |
| Scenaristas (-ai) | Michael Haneke |
| Vaidina | Susanne Lothar Ulrich MüheArno FrischFrank Giering |
| Metai | 1997 |
| Žanras | Drama, trileris |
| Trukmė | 108 min. |
| Kalba | vokiečių, prancūzų |
| Platintojas | Fox Lorber |
| Biudžetas | 5 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Pakvaišę žaidimai** (vok. *Funny Games*) – 1997 m. austrų režisieriaus Michaelio Haneke siaubo drama. Tai filmas apie du jaunuolius, kurie paima šeimą įkaitais ir kankina juos įvairiausiais sadistiniais žaidimais. Peržiūros riba: N–16. Filmo premjera įvyko 1997 m. gegužės 14 d. Kanų kino festivalyje.

2007 m. M. Haneke perstatė filmą amerikiečių auditorijai; filmo perdirbinyje daugiausia vaidina amerikiečių aktoriai.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džordžas Farberis su žmona Ana ir sūnumi atvyksta atostogų į vasarnamį prie nuošalaus ežero. Pakeliui jie aplanko artimiausius kaimynus – Fredą ir Gerdą. Jų namuose vieši du jauni vaikinai – Polas ir Piteris, vieną kurių Fredas pristato kaip biznio partnerio sūnų.

Tačiau kaimynai Farberių šeimai atrodo keisti: jie bendrauja ne taip, kaip įprasta, elgiasi labai šaltai ir santūriai. Tačiau paslaugiai ir kaimyniškai, kaip visada – kartu su Polu padeda Džordžui sumontuoti jachtą, o Piteris vėliau net užsuka pasiskolinti kiaušinių.

Abu vaikinai nepaprastai mandagūs ir malonūs. Tačiau netrukus Polas ir Piteris pamažu ima plėsti „kaimyniško draugiškumo" ribas, kol neperžengia ribų ir Džordžas nesusivaldęs pratrūksta ir skelia vienam jų antausį. Tuomet „žaidimai" tampa rimti.

Antausis priverčia ylą išlysti iš maišo: po Piterio ir Polo išoriniu mandagumu slypi blogio pritvinkusios sielos. Jie maniakai, kuriems nereikalinga rimta priežastis ar motyvas – pavyzdžiui, kerštas, noras apiplėšti ar viltis gauti išpirką - kankinti žmones. Jie tiesiog paima Farberių šeimą įkaitas ir pradeda žaisti savo iškrypusius žaidimus.

Polas pasiūlo Farberiams kraupias lažybas: po dvylikos valandų jie bus negyvi. Paprasčiausias būdas Polui laimėti lažybas – tuoj pat išžudyti Farberių šeimą. Tačiau jis delsia: duoda aukoms 12 valandų. Kodėl? Vienintelis Polą ir Piterį verčiantis kankinti žmones veiksnys – tai sadistiškas noras pažeminti ir priversti juos jaustis nesaugiai. Maniakai į darbą paleidžia ne tik fizinius kankinimus, bet ir sunkiąją psichologinio smurto artileriją. Jiems tai didelis, sarkazmo kupinas žaidimas, kurį jų aukos yra priverstos žaisti arba jų laukia kur kas niūresnė ateitis…

Aktoriai
--------

* Susanne Lothar – Džordžas Farberis
* Ulrich Mühe – jo žmona Ana
* Arno Frisch – Polas
* Frank Giering – Piteris
* Stefan Clapczynski – Feberių sūnus
* Doris Kunstmann – kaimynė Gerda
* Christoph Bantzer – kaimynas Fredas

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2008-05-01 iš Wayback Machine projekto. Filmo aprašymas

Nuorodos
--------

* Apdovanojimai ir nominacijos (anglų kalba)
**„Free-to-play"** (**F2P**) – terminas, apibūdinantis kompiuterinį žaidimą, kurio didžioji turinio dalis vartotojams yra prieinama nemokamai. Yra keletas *free-to-play* žaidimų rūšių, bet labiausiai paplitę tie, kurie remiasi *freemium* modeliu. *Freemium* žaidimų atveju vartotojai gauna prieigą prie visaverčio žaidimo turinio, tačiau papildomas turinys jiems tampa pasiekiamas tik pervedus tam tikrą pinigų sumą (t. y. mikrotransakcijų būdų). Kaip priešingybė *free-to-play* žaidimams, egzistuoja *pay-to-play* žaidimai, už kurių turinį reikia susimokėti.

Šis modelis pirmiausia pradėtas naudoti ankstyvuosiuose daugelio žaidėjų interneto žaidimuose (MMO), taikantis į paprastų žaidėjų auditoriją, o plačiai paplito pagrindiniams kompiuterinių žaidimų leidėjams ėmus platinti žaidimus su nemokamu turiniu, siekiant kovoti su kompiuterinių žaidimų piratavimu ir aukštais sistemos reikalavimais. Be išankstinio mokesčio, leidėjai gali imti mokestį už *in-game* daiktus ar žaidime vaizduojamas reklamas.

Klasifikavimas
--------------

Yra keletas *free-to-play* žaidimų rūšių:

* *Shareware* – laikinai nemokama, riboto turinio žaidimo versija, skirta įtikinti vartotojus įsigyti pilno turinio *pay-to-play* žaidimą. Kitaip dar vadinama demonstracine (demo) versija.
* *Freemium* – nemokama, pilno turinio žaidimo versija. Papildomas turinys (įvairūs virtualūs daiktai) vartotojams tampa prieinamas susimokėjus tam tikrą mokestį.[1][2][3]
* *Freeware* – žaidimai, kurių turinys platinamas visiškai nemokamai,[4] bet paprastai yra patentuotas.

Išnašos
-------

1. ↑  Lejacq, Yannick (2012-12-13). „Freemium Games Make Up 80% Of $10B Mobile App Market In 2012: Flurry Report". *The International Business Times*. Nuoroda tikrinta 2012-12-17.
2. ↑  Gill, Bobby (2012-12-14). „‘Freemium’ Games Pave the Way to Riches for App Developers". Nuoroda tikrinta 2012-12-17.
3. ↑  LeJacq, Yannick (2012-09-15). „Something For Nothing: How The Videogame Industry Is Adapting To A 'Freemium' World". *The International Business Times*. Nuoroda tikrinta 2012-12-17.
4. ↑  Janssen, Cory. „Free To Play (F2P)". *Technopedia*. Nuoroda tikrinta 2013-06-05.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Freenet logotipas
**Freenet** – P2P sistema, skirta duomenų apsikeitimui internete. Pagrindinis šios sistemos tikslas – užtikrinti publikuotojo ir naudotojo anonimiškumą.

„Freenet" tinkle informacija „plaukioja" iš vienos vietos į kitą, kur jinai yra aktualiausia tuo metu. Ši architektūra decentralizuota ir pagrįsta nestruktūrizuota netiesioginio susijungimo architektūra.

„Freenet" architektūra visiškai užtikrina anonimiškumą. Informacijos gavimas, kol ji nėra paplitusi po tinklą, yra lėtas, tačiau populiari informacija yra greitai pasiekiama. Tinkle nėra saugoma nenaudojama informacija. Kuo mazgas ilgiau gyvuoja tinkle, tuo daugiau jis žino apie tinklą ir gali sėkmingiau vykdyti informacijos saugojimą ir paėmimą.

Istorija
--------

1999 m. Janas Klarkas (*Ian Clarke*) parašė straipsnį pavadintą „A Distributed Decentralized Information Storage and Retrieval System". Šis straipsnis ir yra „Freenet" sistemos pagrindas, tačiau idėja susiformavo dar 1997 m. kai buvo publikuotas straipsnis „Distributed Address Lookup System". Pagrindinė jo mintis – laisvas informacijos platinimas.

Išspausdinus straipsnį kilo internetinės bendruomenės susidomėjimas ir buvo pradėta kurti sistema, o netrukus išleista ir pirmoji „Freenet" versija. Tai įvyko 2000 metų kovo mėnesį. Nuo to momento nuolatos pasirodydavo naujos sistemos versijos.

Sistemos augimas
----------------

Norint išlaikyti „Freenet" augimą, reikia, kad P2P tinklas pritrauktų vis naujų vartotojų. Tam yra būtina išaiškinti filosofiją, kuri slypi už šių technologijų vystymo.

Pagrindinė „Freenet" idėja užtikrina anonimiškumą informacijos autoriams ir teikėjams. Dėl sistemos architektūros yra neįmanoma susekti straipsnio kilmės arba priskirti straipsnį kuriam nors vienam kompiuteriui ar tuo labiau konkrečiam žmogui. Janas aprašė šį fenomeną kaip „mašinų anarchiją" ir tokiu būdu sulaukė didelio pripažinimo tarp žmonių, jaučiančių simpatiją anarchistinėms idėjoms.

Veikimo principas
-----------------

„Freenet" yra P2P sistema, pritaikyta failams saugoti ir paimti iš tinklo. Failams yra suteikiami raktiniai vardai, kurių prasmė nieko nepasako apie failo kilmę. Kiekvienas mazgas tinkle yra lygiavertis ir turi nuosavą lentelę, kurioje saugo informaciją apie kitus mazgus – tai yra, kaip juos pasiekti ir kokius dokumentus jie turi. Taip pat kiekvienas mazgas leidžia savo disko vieta dalintis su kitais mazgais. Užklausos siunčiamos iš vieno mazgo į kitą, nes nėra centrinio mazgo, ir taip grandine vyksta paieška. Kiekvienas mazgas pats nusprendžia, kuris kitas mazgas galėtų turėti prašomą informaciją.

Kiekviena užklausa turi gyvavimo laiko skaičių (GL, kuris yra mažinamas, perduodant užklausą į tolimesnį mazgą. Taip pat kiekviena užklausa turi identifikatorių, kuris yra saugomas identifikatorių lentelėje. Kad nesusidarytų amžinų užklausos ciklų, žinutės yra neapdorojamos, jei jų identifikatorių jau turi lentelė arba GL skaičius lygus nuliui.
Fresh Market|  |
| Buvusi forma | UAB |
| Pramonė | Mažmeninė prekyba |
| Likimas | 2015 m. prekybos tinklas bankrutavo |
| Įkurta | 2013 m. Lietuva Lietuva |
| Uždaryta | 2015 m. |
| Centrinė būstinė | Konstitucijos pr. 7, 29 aukštas LT-09308, Vilnius, Lietuva |
| Aptarnaujama teritorija | Lietuva |
| Svarbiausi darbuotojai | Saulius Urbonas (direktorius) |
| Padaliniai | 27 parduotuvės (buvo daugiausiai) |

**„Fresh Market"** – prekybos tinklas, veikęs 2013–2015 metais Lietuvoje

Parduotuvės veikė Vilniaus, Kauno, Panevėžio, Šiaulių, Alytaus miestuose, Kauno rajone bei Lentvaryje.

Pirmoji parduotuvė Lietuvoje
----------------------------

Taip atrodė „Fresh Market" tinklo parduotuvė Vilniuje
Pirmasis „Fresh Market" prekybos centras atidarytas 2013 m. birželio mėnesį Vilniuje, Žvėryno mikrorajone.

Samsono parduotuvių perėmimas
-----------------------------

„Fresh Market" tinklas pasirašė sutartį dėl septynių „Samsono" parduotuvių perėmimo 2013 m. ir jas perėmė. „Samsono" parduotuvių rekonstrukcijai buvo skirta dalis iš 10 mln. eurų (34,5 mln. Lt), numatytų „Fresh Market" tinklo plėtros pirmajam etapui. Pagal šį plėtros planą, 2013 m. ir 2014 metų pradžioje „Fresh Market" atidarė dar tris 1000 m² ploto parduotuves Panevėžyje, taip pat dvi parduotuves Alytuje, po to parduotuvę Varėnoje, Telšiuose ir Marijampolėje. Dėl „Samsono" parduotuvių perėmimo šio tinklo parduotuvių skaičius sparčiai išaugo ir tinkle buvo 27 parduotuvės.

Elektroninė parduotuvė
----------------------

Taip atrodė „Fresh Market" elektroninė parduotuvė
2014 m. spalio 14 d. mažmeninės prekybos tinklas atidarė savo parduotuvę internete su prekės ženklu „Fresh market". Specialiai jai buvo priimta 60 naujų darbuotojų, įrengtas naujas sandėlis Vilniuje, taip pat nupirkti automobiliai prekėms pristatyti.

Bankrotas
---------

2015 m. liepos pabaigoje prekybos tinklas paskelbė nutraukiantis elektroninę prekybą, tačiau tikino, kad parduotuvės toliau veiks be trukdžių. Po kiek daugiau nei savaitės tiekėjai prabilo apie tai, kad bendrovė ruošiasi uždaryti visus prekybos taškus. Parduotuvės nustojo veikti iki rugpjūčio 8-osios, o rugpjūčio 7 d. įmonės direktorius Saulius Urbonas kreipėsi į teismą dėl bankroto bylos iškėlimo.

Rinkos ekspertų vertinimu, „Fresh Market" žlugimo priežastimi tapo neapgalvota plėtra ir nuostolingas elektroninės prekybos projektas.

Logotipai
---------

* Iki 2013 m.Iki 2013 m.
* Nuo 2013 m. iki 2015 m.Nuo 2013 m. iki 2015 m.
* Elektroninės parduotuvės logotipasElektroninės parduotuvės logotipas

Šūkis
-----

Nuo 2013 m. iki 2015 m.:
„Fresh Market" – visada teisingos kainos!

Šaltiniai
---------

1. ↑  Naujo prekybos tinklo krepšyje pirmasis stambus pirkinys
2. ↑  Dar vienas prekybos tinklas žengia į internetą
3. ↑  „Fresh Market" paskelbtas bankrotas
| Freizeris |
| --- |
| Freizeris ties Misionu Freizeris ties Misionu |
| **Ilgis** | 1370 km |
| **Baseino plotas** | 220 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 3550 m³/s |
| **Ištakos** | Uoliniai kalnai |
| **Žiotys** | Ramusis vandenynas |
| **Šalys** | Kanada |
|  |
|  **Vikiteka** | Freizeris |

**Freizeris** (pranc. *Fleuve Fraser*, angl. *Fraser River*) – upė pietvakarių Kanadoje, Britų Kolumbijos provincijoje. Prasideda Uoliniuose kalnuose, ties Jelouhydo perėjoje. Pradžioje teka į šiaurės vakarus, žemiaus santakos su Nečako upe suka į pietus. Netoli JAV sienos kerta Pakrantės kalnagūbrį ir suformuoja įspūdingą Freizerio kanjoną. Įteka į Ramiojo vandenyno Džordžijos sąsiaurį. Aukštupyje ir žemupyje slenkstėta (Pragaro vartų slenksčiai).

Didžiausi intakai: Nečakas, Kesnelis, Vest Roud Riveris, Čilkotinas, Bridž Riveris, Tompsonas, Kokihala, Harison Riveris.

Freizerio baseinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Freizerburgasangl. *Fraserburgh* |
| --- |
| *Freizerburgo uostas* |
|  |
| 

FreizerburgasFreizerburgas

57°41′35″ š. pl. 2°00′18″ v. ilg.﻿ / ﻿57.69306°š. pl. 2.00500°r. ilg.﻿ / 57.69306; 2.00500﻿ (Freizerburgas)Koordinatės: 57°41′35″ š. pl. 2°00′18″ v. ilg.﻿ / ﻿57.69306°š. pl. 2.00500°r. ilg.﻿ / 57.69306; 2.00500﻿ (Freizerburgas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Škotija Škotija |
| **Sritis** | Aberdynšyras |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 12 630  |

**Freizerburgas** (angl. *Fraserburgh*, škot. gėl. *Baile nam Frisealach*, škot. *The Broch*) – miestas Aberdynšyre, Škotijoje. 12216 gyventojų (2004 m. duomenimis).

Freizerburgo pilį apie 1572 m. pastatydino seras Aleksandras Freizeris. 1787 m. Tomas Smitas pastatė Freizerburgo švyturį, kuris 1995 m. tapo muziejumi.

Gyventojų pajamos daugiausiai susijusios su jūra (žvejyba, žuvies perdirbimas, prekyba). Didžiausi žuvies perdirbimo fabrikai yra *McRae*, *Young's*, *Nor see*, *Lunar*, "Iceberg".

Nors yra patrauklus turistiniu požiūriu, paskutiniu metu miestas taip pat įgijęs Škotijos narkotikų sostinės reputaciją.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Fanų puslapis**, **fanų svetainė**, **fanų tinklaraštis**, **fanų blogas** – internetinis puslapis, sukurtas ir išlaikomas fano ar entuziasto, besidominčio įžymybe, dalyku ar tam tikru kultūriniu reiškiniu. Tokiu reiškiniu gali būti knyga, televizijos šou, filmas, komiksas, muzikos grupė, sporto komanda, kompiuterinis žaidimas ir kt.

Fanų puslapiuose gali būti talpinama su tam tikru dalyku susijusi informacija (pvz. serialo serijų sąrašas, biografijos, siužetas), iliustracijos iš įvairių šaltinių, naujienos, medijos parsisiuntimui, nuorodos į kitus, panašius fanų puslapius ir diskusijų lentos, kur lankytojai gali bendrauti vieni su kitais.

Neretai tokie puslapiai būna tinklaraščio formos. Dauguma fanų puslapių turi interneto bendruomenes ir socialinius tinklus.

Taip pat dauguma fanų puslapių yra neoficialūs, bet nedidelė dalis jų yra gavę oficialų statusą, jie aprūpinami su objektu susijusia medžiaga ir išlaikymui skirtomis lėšomis. Siekiant parodyti, kad tokie puslapiai yra neoficialūs, juose pateikiama atsakomybės apribojimo deklaracija. Dauguma įžymybių linkę turėti oficialius puslapius, norėdami kontroliuoti jų turinį. Tam paprastai samdomas tinklalapio administratorius.
Fantofto bažnyčia
**Fantofto bažnyčia** (norv. *Fantoft stavkirke*) − bažnyčia Norvegijoje, Hordalando apygardoje, Bergeno komunoje.

Fantofto bažnyčia pastatyta XII amžiuje, apie 1170 metus. Iš pradžių bažnyčia stovėjo *Fortūnos* miestelyje, Sognės ir Fjurdanės apskrityje. Viduramžiais bažnyčios nava buvo pailginta trimis metrais, o XVII a. jos viršūnėje įrengta varpinė.

1883 m. bažnyčią išrinko ir vėl surinko *Fantofte*, kur ją nupirko Fredrikas Georgas Gadė (1830−1905). Prieš surenkant bažnyčią, jai bandyta suteikti pirminę jos išorę. Todėl, kaip pavyzdžiu buvo pasirinkta Borgundo bažnyčia.

1992 m. birželio 6 d. bažnyčia padegta iš antikrikščioniškų paskatų. Ji visiškai sudegė. Padegimu apkaltintas atlikėjas Vargas Vikernesas, tačiau pakankamai įrodymų tam nerasta. 1994 m. pagal išlikusias bažnyčios nuotraukas Fantofto bažnyčia buvo atstatyta.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fantofto bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Fantofto bažnyčios nuotraukos
* Apie Fantofto bažnyčią (norvegų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Gubenasvok. *Guben* |
| --- |
|              |
| *Senamiestis* |
|  |
| 

GubenasGubenas

51°57′10″ š. pl. 14°43′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.95278°š. pl. 14.71667°r. ilg.﻿ / 51.95278; 14.71667﻿ (Gubenas)Koordinatės: 51°57′10″ š. pl. 14°43′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.95278°š. pl. 14.71667°r. ilg.﻿ / 51.95278; 14.71667﻿ (Gubenas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Brandenburgas Brandenburgas |
| **Apskritis** | Šprė-Neisės apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2015) | 17 616  |
| **Plotas** | 43,8 km² |
| **Tankumas** (2015) | 402 žm./km² |
| **Altitudė** | 45 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Gubenas |

**Gubenas** (vok. *Guben*) – miestas rytų Vokietijoje, Brandenburgo žemėje, Neisės kairiajame krante, priešais Lenkijos miestą Gubiną. Keliai į Frankfurtą, Kotbusą, Zeliona Gurą, Forstą. Miestas yra istoriniame Lužicos regione, čia greta vokiečių kalbos vartojamos ir sorbų kalbos.

Istorija
--------

Miestas susikūrė XIII a. ant prekybinio kelio tarp Leipcigo ir Poznanės. Miesto teisės suteiktos 1235 m. Vakariniame krante pastatyta bažnyčia ir benediktinų vienuolynas. XIV–XVI a. miestas įtvirtintas. XVI a. pradėjo vystytis tekstilės pramonė. Čia gamintos pirštinės, skrybėlės. XIX a. vid. pradėta lignito gavyba. 1846 m. Gubeną pasiekė geležinkelis. Po II pasaulinio karo rytinė miesto dalis priskirta Lenkijai ir tapo Gubino miestu. VDR laikais vokiškoji miesto dalis vadinta ***Vilhelm Pik Štat Gubenu*** (*Wilhelm-Pieck-Stadt Guben*), čia gimusio VDR prezidento Vilhelmo Piko garbei.
*Kitos reikšmės – Kantonas (reikšmės).*

| Guangdžou广州 |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

GuangdžouGuangdžou

23°07′0″ š. pl. 113°15′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.11667°š. pl. 113.25000°r. ilg.﻿ / 23.11667; 113.25000﻿ (Guangdžou)Koordinatės: 23°07′0″ š. pl. 113°15′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.11667°š. pl. 113.25000°r. ilg.﻿ / 23.11667; 113.25000﻿ (Guangdžou) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Provincija** | Guangdongas |
|  |
| **Sekretorius** | Ren Xuefeng |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 13 500 000  |
| **Plotas** | 3 820 km² |
| **Tankumas** (2016) | 3 534 žm./km² |
| **Altitudė** | 11 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Guangdžou |

**Guangdžou** (kinų k. 广州, pinyin *Guǎngzhōu*; **Kantonas** angl. *Canton*) – Guangdongo provincijos administracinis centras, išsidėstęs prie Perlų upės deltos. Pagal gyventojų skaičių trečias Kinijos miestas ir vienas iš penkių Kinijos valstybinės reikšmės miestų. Pagal gyventojų gausumą didžiausias miestas pietinėje Kinijoje, vienas didžiausių šio regiono ekonomikos centrų ir uostas, turintis 13,50 mln. gyventojų (2016 m.). Guangdžou priklauso Perlų upės deltos ekonominei zonai, sudarydamas didžiausią pasaulyje miestų aglomeraciją, kur 54,743 km² plote gyvena 58,74 mln. gyventojų. Guangdžou ir kitų miestų megalopolio gyventojų populiacija yra didesnė už Australijos, Kanados ar Argentinos gyventojų skaičių. Honkongas ir Makau nors ribojasi, bet šiai ekonominei zonai nepriklauso. Su Honkongu ir Makau Perlų upės deltos megalopolio plotas sudaro 57,798 km² ir čia gyvena apie 66,6 milijonus žmonių. 

Šv. širdies katedra

Pramonė
-------

Yra tarptautinis oro uostas, jūrų uostas (metinė krovinių apyvarta virš 15 mln. tonų). Išvystyta tekstilės, maisto, mašinų, chemijos, gumos, odos, avalynės, popieriaus, poligrafijos pramonė, metalurgija.

Mokslas ir amatai
-----------------

Mieste vyrauja dailės amatai, yra Sun Jatseno universitetas.

Architektura
------------

Gausu įvairių religijų šventyklų: budistų Šešių banjanų šventykla (537 m.), krikščionių Šv. širdies katedra (1888 m.), *Huaisheng* mečetė ir kt.

Istorija
--------

Miestas įsikūrė maždaug III a. pr. m. e. ; 214 metais pr. m. e. Guangdžou vadinosi *Chu Ting*. Nuo 2006 m. Vilnių ir Guangdžou sieja susigiminiavusių miestų partnerystės ryšiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  china-trade-research.hktdc.com / PRD Economic Profile, 2 Dec 2016 | *Anglų k.*
2. ↑  uk.businessinsider.com / The world's largest megacity already has more people than Canada, Argentina, or Australia, Chris Weller, Jul. 8, 2015 | *Anglų k.*
3. ↑  vilnius.lt / Guangdžou | *Anglų k.*

Nuorodos
--------

* timeanddate.com / Current Local Time in Guangzhou, Guangdong, China (Canton) | *Anglų k.*
* weather.com / Weather for Guangzhou | *Anglų k.*
* gz.gov.cn / Guangzhou International Archyvuota kopija 2019-12-27 iš Wayback Machine projekto.; *Is the official website of People's Government of Guangzhou Municipality* | *Anglų k.*
* tripadvisor.co.uk / Guangzhou Tourism: Best of Guangzhou | *Anglų k.*
* skyscraperpage.com / Guangzhou Skyscraper Diagram | *Anglų k.*
Guamo vėliava. Proporcijos: 22:41 
 1917–1960 m. naudota vėliava (neskaitant japonų okupacijos metų)
**Guamo vėliava** – Jungtinių Amerikos Valstijų valdos Okeanijoje Guamo oficialus simbolis. Vėliavą sudaro tamsiai mėlynas pagrindas su raudonu apvadu, o viduryje pavaizduotas Guamo herbas – elipsiškoje formoje atsiveriąs kraštovaizdis su palme, smėlio paplūdimiu, jūra ir laivu, taip pat šalies pavadinimu GUAM.

Vėliava sudaryta 1917 m. oficialiai patvirtinta 1948 m. Iki 1960 m. naudota vėliava be raudonos kraštinės.

Šaltiniai
---------

1. ↑


**Okeanijos valstybių vėliavos**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
| Bei Sitisangl. *Bay City* |
| --- |
| *Miesto vaizdas* |
|  |
| 

Bei SitisBei Sitis

43°36′0″ š. pl. 83°53′0″ v. ilg.﻿ / ﻿43.60000°š. pl. 83.88333°r. ilg.﻿ / 43.60000; 83.88333﻿ (Bei Sitis)Koordinatės: 43°36′0″ š. pl. 83°53′0″ v. ilg.﻿ / ﻿43.60000°š. pl. 83.88333°r. ilg.﻿ / 43.60000; 83.88333﻿ (Bei Sitis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Mičiganas Mičiganas |
| **Apygarda** | Bei apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1865 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 34 932  |
| **Plotas** | 29,03 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 203 žm./km² |
| **Altitudė** | 178,3 m |
|  |
| **Tinklalapis** | baycitymi.org |
|  **Vikiteka** | Bei Sitis |

**Bei Sitis** (angl. *Bay City*) – miestas JAV, Mičigano valstijos vidury; Bei apygardos administracinis centras. Įsikūręs Sagino įlankos pakrantėje, prie Sagino upės žemupio, netoli Hurono ežero, į šiaurę nuo Detroito. Gyventojų 34,9 tūkst. (2010 m.). Kartu su šalimais esančiais Midlandu ir Saginu sudaro Vidurio Mičigano aglomeraciją. Didžiųjų Ežerų uostas. Išvystyta automobilių, lėktuvų dalių gamyba, laivų statyba, metalo apdirbimas, naftos chemijos, maisto, cemento pramonė, žvejyba.

Geografiškai miestą į dvi dalis skiria Sagino upė. Patogų susisiekimą mieste užtikrina keturi modernūs varstomieji tiltai, kurie upe praplaukiant dideliems laivams yra pakeliami. Netoliese yra du oro uostai.

Istorija
--------

Vienas miesto tiltų, fone medienos apdirbimo fabrikas, 1918 m. Tiltas sugriuvo 1976 m. į jį atsitrenkus krovininiam laivui.
Teritorijoje kurtis pradėta 1830 m. Gyvenvietė, kaip prekybos punktas, kūrėsi ant rytinio Sagino upės kranto ir pradžioje vadinosi *Žemutiniu Saginu*. Dabartinį pavadinimą įgavo 1857 m. Pats Bei Sičio miestas įkurtas 1865 m. 1877 m. vakariniame upės krante įsikūrusios trys gyvenvietės buvo sujungtos į Vakarų Bei Sičio miestą, o šis 1905 m. buvo prijungtas prie Bei Sičio.

Mičigano medienos pramonės bumo laikotarpiu (1850–1890 m.) dėka daug naujų darbo vietų sukūrusių medienos apdirbimo ir laivų statybos pramonės sričių miestas sparčiai plėtėsi, augo gyventojų skaičius. Vėliau, iškirtus vietinius pušynus, medienos pramonės apimtys smuko, užsidarė lentpjūvių verslai, žmonės pasuko minkštųjų anglių kasybos, komercinės žvejybos ir cukraus iš cukrinių runkelių perdirbimo link.

Žymūs žmonės
------------

* Madonna (*Madonna Louise Ciccone*, 1958) – dainininkė, aktorė, gimusi Bei Sityje

Miestai partneriai
------------------

Miestai, su kuriais Bei Sitis yra užmezgęs partnerystės ryšius:

* Vokietija Ansbachas, Vokietija
* Kanada Godričas, Ontarijas, Kanada
* Togas Lomė, Togas
* Lenkija Poznanė, Lenkija

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Bei Sitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
2. ↑  Younkman, Tim (2011-06-03). „Bay City Changed Forever The Day The Third Street Bridge Broke". Bay City Times.
3. 1 2 3  *Bay City*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2021-01-20.
| Rumbekas*رمبيك* |
| --- |
| *Rumbeko oro uosto prieigos* |
|  |
| 

RumbekasRumbekas

6°48′0″ š. pl. 29°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.80000°š. pl. 29.68333°r. ilg.﻿ / 6.80000; 29.68333﻿ (Rumbekas)Koordinatės: 6°48′0″ š. pl. 29°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.80000°š. pl. 29.68333°r. ilg.﻿ / 6.80000; 29.68333﻿ (Rumbekas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Pietų Sudano vėliava Pietų Sudanas |
| **Vilajetas** | Buhairatas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 33 428  |
|  |
|  **Vikiteka** | Rumbekas |

**Rumbekas** (arab. رمبيك = *Rumbīk*) – miestas centrinėje Pietų Sudano dalyje, 220 km į šiaurės vakarus nuo Boro. Buhairato vilajeto sostinė. Dauguma mesto gyventojų – dinkai. Verčiamasi gyvulininkyste, žemės ūkiu (sorgai, soros, manijokas). Veikia negrįstos dangos oro uostas.

Istorija
--------

Rumbekas smarkiai nukentėjo Pietų Sudano karo metu. Sudano Liaudies Išlaisvinimo judėjimas buvo pasirinkęs Rumbeką laikinąja Pietų Sudano sostine, bet vėliau ji perkelta į Džubą.

Sportas
-------

* Zalan FC – futbolo klubas;
* Rumbeko miesto stadionas.

Išnašos
-------

1. ↑  Globalsportarchive
*Šis straipsnis apie mokyklą Skuodo rajone. Apie mokyklą Pagėgių savivaldybėje Rukų kaime skaitykite straipsnyje Stoniškių pagrindinė mokykla.*

|  |
| --- |
| **Rukų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Rukų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Rukų pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Mokyklos g. 2, Rukai, Skuodo raj. |
| **Direktorius(-ė)** |  |
| **Mokinių skaičius** | 68 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 11 |

**Skuodo rajono Rukų pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skuodo raj. Rukuose, Mokyklos g. 1, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190896872. Steigėjas Skuodo rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Mosėdžio gimnazijos skyrius.

Istorija
--------

2007 m. prijungta prie Mosėdžio gimnazijos kaip skyrius.

Žymūs mokiniai
--------------

* Ričardas Pakalniškis, literatūros tyrinėtojas, kritikas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mosėdžio gimnazijos Rukų pradinio ugdymo skyrius. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-20).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Verslo teisininkas** – teisininkas, kurio pagrindinė veiklos sritis bei teisinės praktikos specializacija yra verslo teisės šaka.

Europos universitetuose „Verslo teisininkas" taip pat gali būti akademinis kvalifikacinis laipsnis, baigus vientisąsias pirmosios pakopos arba podiplomines verslo teisės studijas aukštojoje mokykloje (universitete, akademijoje).

Lietuvoje nėra analogiško profesinio vardo; jis neginamas ir jo įgijimo, suteikimo tvarka bei sąlygos nereglamentuojama teisės aktais.

Verslo teisininkai dirba bendrovėse, didesnėse advokatų kontorose, kurių didžioji klientų dalis yra ūkio subjektai – įmonės, verslininkai, kiti privataus ir valstybinio sektoriaus subjektai (kaip, pvz. Ūkio ministerija, Aplinkos ministerija, Vertybinių popierių komisija, Lietuvos bankas ir kt.).

Juriskonsultas
--------------

*Pagrindinis straipsnis – Juriskonsultas*.
Juriskonsultas – įmonės teisininkas, juristas. Jis tvarko įmonės „teisinį ūkį", atstovauja įmonei išorės santykiuose, dalyvauja derybose ir kt.

Verslo teisės advokatas
-----------------------

Verslo teisės advokato specializacija – komercinė teisė. Darbas didesnėje advokatų kontoroje vyksta iš esmės anglų kalba, ja rengiami teisiniai dokumentai bei komunikuojama su klientais (pvz. užsienio kapitalo įmonių atstovais ir vadovais).

Nuorodos
--------

* Bundesverband der Wirtschaftsjuristen von Fachhochschulen e. V. Vokietijos verslo teisininkų asociacija
* Verslo teisės studijų programos
*Kitos reikšmės – Versmė (reikšmės).*
Versmė
**Versmė** (arba ***šaltinis***) – vieta, kur požeminis vanduo natūraliai trykšta iš po žemės paviršiaus. Dar vadinama **verdene** (tautosakoje: „*kur vanduo verda su burbulu iš žemės, vadinas verdenė*").

Dažnai susidaro ten, kur požeminio vandens horizontai kertami dabartinio reljefo formų (slėnių, raguvų, ežerų duburių). Taip pat gali susidaryti dėl geologinių-struktūrinių vietovės ypatybių, uolienų filtracijos. Pagal temperatūrą šaltiniai skirstomi į šaltuosius, šiltuosius, karštuosius ir verdančius. Pastarieji susidaro dėl vulkanizmo.

Pagal maitinančio vandens kilmę versmės būna paviršinės, gruntinės arba artezinės. Pirmųjų dviejų tipų šaltiniai pasižymi dideliu debito skirtumu per metus, gali būti tik sezoniniai, jų vandens temperatūra, cheminės savybės priklauso nuo aplinkos. Arteziniai šaltiniai yra pastovūs ir trykšta dėl tarpsluoksninio slėgio.

Daug ištirpusių druskų turinčios versmės vadinamos mineralinėmis, jų vanduo dažnai fasuojamas ir pardavinėjamas arba naudojamas gydomosioms procedūroms.

Senovės lietuvių tikėjime šaltiniai buvo laikomi pagarboje, greta jų neretai buvo įkuriamos šventvietės.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Ištaka
* Geizeris
* Mineralinis vanduo

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Versmė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  *Lietuvių kalbos žodynas Archyvuota kopija 2010-03-09 iš Wayback Machine projekto.* (t. I–XX, 1941–2002): Vilnius: LKI, 2005 m. (atnaujinta versija, 2008 m.)
Koralų pilis (Rock Gate)
**Koralų pilis** – akmeninis statinys Floridoje, į šiaurę nuo Homestido miesto, pastatytas iš megalitinių akmenų, sveriančių po kelias tonas (daugiausiai koralų). Teigiama, kad Koralų pilis buvo pastatyta per 1920–1951 m. laikotarpį latvių kilmės JAV imigranto Edvardo Lydskalninio (*Edward Leedskalnin*), paskyrusio savo darbą Agnei Skufs (*Agnes Scuffs*) – buvusiai jo šešiolikametei sužadėtinei Latvijoje, tačiau jį palikusiai dieną prieš vestuves. Edvardas dirbo slapta, manoma kad daugiausiai naktimis, iki šiol nėra tiksliai nustatyta, kokius metodus naudojo statybai, todėl žmonės yra apipynę istoriją įvairiomis legendomis. Pats paklaustas Edvardas neva sakydavo gerai suprantąs svorių ir svertų sistemų principus.

Pervadintas į *Rock Gate* (Uolų vartai), kompanijai "Coral Castle, Inc. "dabar priklausantis statinys 1984 m. buvo įtrauktas į JAV nacionalinį istorinių vietų registrą.

Šiai istorijai Billy Idol sukūrė dainą *Sweet sixteen*.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Skeptical Inquirer: The Mysterious Coral Castle: A Fanciful Myth


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Koralų pilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Kora
**Kora** – Vakarų Afrikoje paplitęs muzikinis instrumentas, gnaibomasis chordofonas, turintis 21 stygą.

Gaminamas iš didžiulio moliūgo (kalabasos) jį perpjovus pusiau ir padengus karvės oda. Prie šio rezonatoriaus tvirtinamas kaklelis, prie kurio jungiama 21 styga. 11 stygų skirta kairei rankai, 10 – dešinei. Dabartinėse korose kartais pridedamos dar ir bosinės stygos. Tradicinės stygos gaminamos iš plonų antilopės odos juostų, bet dabar dažniausiai būna nailoninės. Prie kaklelio stygos rišamos odinėmis juostomis.

Koros garsas primena arfą, tačiau ja atliekamos kompozicijos dažnai artimos flamenko, bliuzo stiliams. Vakarų Afrikoje kora yra tradicinis klajojančių dainių, pasakorių, griotų, instrumentas. Koros meistras, džali, turi mokėti ne tik gerai groti kora, bet ir mokėti ją pasigaminti. Kora yra pagrindinis mandinkų tautos instrumentas. Jai akomponuojama džembe, balafonu.

Žymiausi koros atlikėjai: Toumani Diabaté, Sidiki Diabaté, Mamadou Diabaté, Kandia Kouyaté, Ballaké Sissoko (Malis), Foday Musa Suso, Jali Nyama Suso, Sona Jobarteh, Lamin Saho (Gambija), Ablaye Cissoko, Mansour Seck (Senegalas), N’Faly Kouyate, Djeli Moussa Diawara (Gvinėja).

Nuorodos
--------

* Kora groja Toumani Diabaté
| Korbisangl. *Corby* |
| --- |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

KorbisKorbis

52°29′0″ š. pl. 0°41′0″ v. ilg.﻿ / ﻿52.48333°š. pl. 0.68333°r. ilg.﻿ / 52.48333; 0.68333﻿ (Korbis)Koordinatės: 52°29′0″ š. pl. 0°41′0″ v. ilg.﻿ / ﻿52.48333°š. pl. 0.68333°r. ilg.﻿ / 52.48333; 0.68333﻿ (Korbis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Anglija Anglija |
| **Grafystė** | Nortamptonšyras |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 61 600  |
|  |
|  **Vikiteka** | Korbis |

**Korbis** (angl. *Corby*) – miestas Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje, Rytų Midlandso grafystėje, 84 km į rytus nuo Birmingamo. Yra geležinkelio stotis (atidaryta 2009 m.), keliai į Keteringą, Stamfordą, Market Harboro. Vystoma juodosios metalurgijos, elektronikos, maisto pramonė.

Istorija
--------

Korbis šaltiniuose minimas nuo VIII a. Nuo 1226 m. suteikta turgaus teisė. 1931 m. Korbis suklestėjo kaip geležies rūdos gavybos centras. Iki 1979 m. veikė „British Steel Corporation" bendrovės gamykla.

1949–1966 m. Korbyje veikė Didžiosios Britanijos lietuvių sąjungos skyrius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Korbis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003