recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pseudomorfozė** (iš *pseudo* ir gr. morphē – forma) – mineralo agregatas, kurio forma neatitinka tam mineralui būdingos kristalografinės struktūros. Apibūdinant pseudomorfozę, nurodomas pirminis mineralas arba medžiaga, vietoj kurių naujas mineralas yra susidaręs ir įgavęs jų formą (pvz. limonitas vietoj pirito, chalcedonas vietoj medienos).

Kai kuriais atvejais pseudomorfozė turi savą pavadinimą (pvz. magnetito pseudomorfozė vietoj hematito vadinama mušketovitu).

Pagal sudėtį pseudomorfozė būna paprasta, kai vienas mineralas kristalizuojasi vietoj kito, ir sudėtinga, kai mineralas susidaro iš keleto mineralų agregato, pavyzdžiui, albito ir muskovito agregatai vietoj spodumeno kristalų.

Pagal susidarymo pobūdį išskiriamos kelios pseudomorfozės rūšys: 

* pakeitimo pseudomorfozė – vienam mineralui pakeičiant kitą, išlieka cheminės struktūros ryšys (limonitas pakeičia sideritą, malachitas – azuritą);
* paramorfozė – mineralų cheminė sudėtis nesikeičia, o pakinta tik jų kristalinės gardelės struktūra (piritas pakeičia markazitą, kalcitas – aragonitą);
* išstūmimo pseudomorfozė – visiškai pasikeičia (ypač pneumatolizės metu) mineralų cheminė struktūra (baritą pakeičia kvarcas, įvairias organines liekanas – piritas arba kiti mineralai);
* užpildymo pseudomorfozė – ištirpusio mineralo palikta tuštuma užpildoma naujo mineralo, kuris įgyja buvusiojo formą;
* apaugimo pseudomorfozė – vieno mineralo kristalai iš visų pusių apauga taisyklinga kito mineralo pluta (pvz. kvarcas ant fluorito).

Pseudomorfozių tyrimai padeda nustatyti naudingųjų iškasenų telkinių kilmę. Jos rodo, kokios cheminės reakcijos ir kitimai vyko, kai formavosi telkinys, kokiomis geocheminėmis sąlygomis jis susidarė. Nuosėdinėse uolienose pseudomorfozės rodo diagenezės procesus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pseudomorfozė*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, IX t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1982. T.IX: Pintuvės-Samneris, 243 psl.
Hunahpu iš Šbalankė. Piešinys iš Popol Vuh knygos, nupieštas remiantis keramikos motyvais
**Hunahpu** (kič. *Junajpu, Hunahpu*) ir **Šbalankė** (*Xb‘alanke, Xbalanque*) – broliai dvyniai kultūriniai didvyriai majų kičių epe „Popol Vuh".

Dvynių vardų reikšmė nelabai aiški: Šbalankė verčiamas kaip „jaguaras saulė" (*x-balam-que*), „paslėpta saulė" (*x-balan-que*) arba „jaguaras elnias" (*x-balam-quieh*), o Hunahpu – „vienas vamzdžiapūtis ~ medžiotojas su pučiamuoju vamzdžiu" (*Hun-ahpub*).

Pasak mito, sykį Hun Hunahpu ir jo brolis Vukub Hunahpu buvo pakviesti požeminio pasaulio – Šibalbos – valdovų pažaisti žaidimo kamuoliu, tačiau ten patekę buvo numarinti. Hun Hunahpu galvą pragaro valdovai įkėlė į medį. Sykį pro šalį eidama mergaitė Škik susidomėjo keistu „vaisiumi" – tada Hun Hunahpu galva spjovė mergaitei ant delno, ir ši pastojo. Škik tėvas už tai ją baudėsi nužudyti, bet mergaitė pabėgo iš Šibalbos ir prisiglaudė pas Hun Hunahpu motiną, kur ir pagimdė Hunahpu bei Šbalankę.

Vaikystėje dvyniai atliko daug žygdarbių ir stebuklų. Sužinoję apie tragišką jų tėvo ir dėdės likimą, Hunahpu ir Šbalankė leidžiasi į Šibalbą atkeršyti. Ten juos Šibalbos valdovai žiauriai kankina, tyčiojasi ir sudegina. Tačiau penktąją dieną broliai prisikelia. Jie, pasivertę klajojančiais fokusininkais, vėl nukeliauja į Šibalbą ir šįsyk nužudo jos valdovus – Vukub Kamę ir Hun Kamę. Po to dvyniai tampa saule ir mėnesiu.

Kitoje „Popol Vuh" dalyje pasakojama, kaip Hunahpu ir Šbalankė nugalėjo pasaulio pradžioje gyvavusius siaubūnus – saule apsimetusį Vukub Kakišą ir jo sūnus – Sipakną ir Kabrakaną.

„Popol Vuh" epe išsisaugojęs mitas apie brolius dvynius didvyrius yra labai senas ir kadaise buvo paplitęs beveik tarp visų Vidurio ir Pietų Amerikos tautų. Geriausiai šis mitas išsilaikęs pas Belizo majus mopanus, o seniausias – pas Salvadoro pipilius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Мифы народов мира. *Хун-Ахпу и Шбаланке* , Р. Кинжалов – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Ceratodon purpureus*** |
| --- |
| Paprastoji rausvutė (*Ceratodon purpureus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Samanūnai  *( Bryophyta)* |
| Klasė: | Lapsamanės  *( Bryopsida)* |
| Poklasis: | *Dicranidae*  *( Dicranidae)* |
| Eilė: | *Dicranales*  *( Dicranales)* |
| Šeima: | Dvyndantiniai  *( Dicranaceae)* |
| Gentis: | Rausvutė  *( Ceratodon)* |
| Rūšis: | Paprastoji rausvutė  *( Ceratodon purpureus)* |

 |
| Mokslinis pavadinimas |
| ***Ceratodon purpureus***(Hedw.) Brid. |

**Paprastoji rausvutė** (*Ceratodon purpureus*) – dvyndantinių (*Dicranaceae*) šeimos samanų rūšis, priklausanti rausvutės (*Ceratodon*) genčiai.

Tai vienintelė Lietuvoje auganti rūšis. Lengvai atpažįstama pagal išilgai vagotą sporinę ir raudoną sporogono kotelį, kurie visam plotui suteikia gražiai raudoną atspalvį.

Stiebas 2-3 cm, paprastas, negausiai dvišakiai arba krūmiškai šakotas, ties pagrindu apaugęs rizoidais. Lapai lancetiški, nusmailėję. Sporogono kotelis 1-3,5 cm ilgio, purpuriškai raudonas. Sporinė palinkusi, pailgai ovalinė.

Auga nederlinguose dirvožemiuose, gaisravietėse, ant mūrų, akmenų, stogų ir panašių substratų tankiomis nešvariai žaliomis arba rausvomis vejomis.

**Sinonimai:**
* *Ceratodon dimorphus*
* *Mielichhoferia recurvifolia*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Psichodelinis soul |
| Stilistinė kilmė | Psichodelinis rokas, soul, R&B, fank |
| Kultūrinė kilmė | XX a. 7 deš. pabaiga, JAV |
| Tipiški instrumentai | Bosinė gitara, elektrinė gitara, elektriniai vargonai, vokalas, studijiniai efektai, valtorna, perkusija |
| Išvestiniai žanrai | Fank, disko, dub, neo-psichodelika |
| Mišrūs žanrai |
| Fank rokas |

**Psichodelinis soul** (kartais dar vadinamas **black rock** – *juoduoju roku*) – soul muzikos subžanras, sujungiantis soul ir psichodelinio roko elementus. Žanras atsirado XX a. septintojo dešimtmečio pabaigoje ir toliau vystėsi aštuntajame. Jis turėjo didelės įtakos fank ir disko žanrų formavimuose. Žanro pionieriais laikomos grupės „Sly and the Family Stone" ir „The Temptations". Neilgai trukus šį žanrą perėmė ir išpopuliarino tokie atlikėjai kaip „The Supremes" ir Stevie Wonder. Aštuntojo dešimtmečio pabaigoje žanro populiarumas išblėso ir dauguma atlikėjų perėjo prie fank ir disko muzikos.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Mazareno rašomasis stalas, XVII a.
**Mazareno rašomasis stalas**, arba **rašystalis** (pranc. *bureau Mazarin*) – XVII a. stalo tipas, pavadintas kardinolo Žiulio Mazareno, 1642–1661 m. Prancūzijos karalystę faktiškai valdžiusio ministro pirmininko, garbei.

Tokie stalai yra ankstyvieji pjedestalinių stalų pirmtakai. Nuo pjedestalinių stalų skiriasi tuo, kad turi tik dvi ar tris eiles mažų stalčių po stalo paviršiumi, o stovi ant aštuonių kojų. Kojos gana ilgos, sutvirtintos skersiniais strypais, šonuose sudarančiais X ar H pavidalo figūras.

Daugelis Mazareno rašomųjų stalų skirti sėdėti įstrižai, kad po stalo paviršiumi būtų tik viena koja. Tokie stalai gaminti laikais, kai tokius stalus įsigydavo ir naudodavo tik kilmingieji arba mėgdžioję kilmingųjų įpročius. Kilmingieji vyrai tais laikais dažnai nešiojo prie juosmens paradines ar kovines špagas ar kitokius ginklus, kurie neretai kliuvinėdavo už baldų. Todėl buvo patogiau sėdėti prie stalo šonu, kai po stalu tik viena koja. (dešiniarankiams – dešinė), o prie kito šono kabėdavo špaga. Likusi erdvė po stalo paviršiumi buvo skirta rakinamiems stalčiams.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| Priekinė projekcija |  | Šoninė projekcija |

Dalis Mazareno rašystalių buvo naudojami kaip tualetiniai (skirti pasiruošimui ryte ar vakare – *toilette*) staliukai, tais laikais taip naudoti nemažai stalų. Arba ir kaip rašomieji stalai, ir kaip tualetiniai staliukai. Daugelis jų buvo įmantriai išpuošti raižiniais ir reljefinėmis inkrustacijomis, todėl juos buvo nepatogu valyti. Tais laikais tokie stalai neretai daugiau buvo labiau prestižo ženklas, nei praktiškas baldas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mazari Šarifasمزار شریف |
| --- |
| *Žydroji mečetė* |
|  |
| 

Mazari ŠarifasMazari Šarifas

36°42′0″ š. pl. 67°07′0″ r. ilg.﻿ / ﻿36.70000°š. pl. 67.11667°r. ilg.﻿ / 36.70000; 67.11667﻿ (Mazari Šarifas)Koordinatės: 36°42′0″ š. pl. 67°07′0″ r. ilg.﻿ / ﻿36.70000°š. pl. 67.11667°r. ilg.﻿ / 36.70000; 67.11667﻿ (Mazari Šarifas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Afganistano vėliava Afganistanas |
| **Provincija** | Balcho provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2015) | 427 600  |
| **Altitudė** | 380 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Mazari Šarifas |

**Mazari Šarifas** (pers. مزار شریف = *Mazār-e Šarīf*) – miestas šiaurės Afganistane, Balcho provincijos sostinė. Tai ketvirtas pagal dydį Afganistano miestas, jame gyvena 427,6 tūkst. gyventojų (2015). Afganistano Turkestano regiono verslo ir prekybos centras. Mieste stovi XV a. „Žydroji mečetė". Miesto pavadinimas reiškia "Princo kapas". Vietos legendose sakoma, kad joje yra pranašo Muhamedo žento kalifo Ali kapas, todėl į miestą atvyksta daug, ypač šiitų piligrimų.

Istorija
--------

Mazari Šarifas priklauso istoriniam Chorasano regionui. Jį valdė Tachiridų, Safaridų, Samanidų, Gaznevidų, Guridų, Ilchanato, Timūridų ir Bucharos chanato dinastijos. Rumi gimė miesto apylinkėse, bet tiksli vieta nežinoma.

Sportas
-------

* Simorgh Alborz FC (futbolo klubas); įkurtas 2012 m. Nuo 2012 m. žaidžiantis Premjer lygoje.
* Kandaharo miesto stadionas;
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Pseudoophonus calceatus** |
| --- |
| *Pseudoophonus calceatus* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Antšeimis: | Žyginiai  *( Caraboidea)* |
| Šeima: | Žygiai  *( Carabidae)* |
| Pošeimis: | *Harpalinae*  *( Harpalinae)* |
| Triba: | *Harpalini*  *( Harpalini)* |
| Gentis: | *Pseudoophonus*  *( Pseudoophonus)* |
| Pogentė: | *Platus* |
| Rūšis: | *Pseudoophonus calceatus*  *( Pseudoophonus calceatus)* |

 |
| Binomas |
| ***Pseudoophonus calceatus***Duftschmid, 1812 |

***Pseudoophonus calceatus*** – žygių (*Carabidae*) šeimos vabalas. Kūnas 9–15 mm juodas. Kojos, antenos rudos. Antsparniai plaukais apaugę tik iš šonų ir apačios. Pliki antsparniai vienas ryškesnių šios rūšies skirtumų nuo kitų Europos *Pseudoophonus* genties rūšių – *Pseudoophonus griseus* ir gauruotojo vikriažygio (*Pseudoophonus rufipes*), kurių antsparniai apaugę smulkiais rudais ar gelsvais plaukeliais.

Mityba
------

Suaugėliai ir lervos plėšrios, minta įvairiais vabzdžiais, smulkiais moliuskais ir kt. bestuburiais. Suaugėliai į savo mitybos racioną įtraukia ir augalų sėklas.

Paplitimas
----------

Gyvena sausose, saulės apšviestose pievose, stepėse, kopose. Aktyvūs naktimis.

Paplitęs visoje Eurazijoje iki pat Japonijos.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pseudoophonus calceatus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Poros pasikeitimas madisono rungtyje.
**Madisonas** – treko dviračių lenktynių rungtis. Porinis važiavimas pakaitomis. Vasaros olimpinių žaidynių programos rungtis.

Taisyklės
---------

Madisonas tai porų lenktynės, kurių varžybos vykdomos kaip grupinės lenktynės, bet komandai atstovauja tik 2 sportininkai, o lenktyniauti abu kartu negali, todėl važiuoja pakaitomis. Dviratininkai gali keistis bet kuriuo varžybų momentu, o pasikeitimas turi vykti šalia žemiausios treko trasos linijos. Dviratininkai turi vienas kitą paliesti jog būtų įskaitomas pasikeitimas. Nugali komanda, kuri nuvažiavo daugiausiai ratų per nustatytą laiko tarpą. Jeigu komandos surinko tokį patį ratų skaičių tuomet skaičiuojami sprinto taškai, kurie renkami pagal treko taškų lenktynių taisykles.

Istorija
--------

Madisono rungtis atsirado Niujorke, JAV. Rungties pavadinimas kilo nuo Madisono sodų parko.

2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyrų madisonas pirmą kartą įtrauktas į olimpinę programą. 2012 m. - 2016 m. olimpiadoje madisono varžybos nevyko. Nuo 2020 m. ir vėl vyrų madisonas gražintas į olimpinę programą ir pirmą kartą olimpinėje istorijoje įtrauktos moterų madisono varžybos.

Taip pat skaityti
-----------------

* Dviračių sportas olimpinėse žaidynėse
**Humanitarizmas** – etinė pozicija, kurios pagrindas yra susirūpinimas žmonių gerove ir poreikiais, ypač tų asmenų, kurie yra pažeidžiami, kenčiantys, esantys pavojingose situacijose. Humanitarizmo atstovai vadinami humanitarais arba humanitariniais darbuotojais, humanitariniais savanoriais. Jie pasisako už vieningą žmoniją, pagalba vieni kitiems nepaisant politinių nesutarimų arba karinių konfliktų, pasirūpinimą nepalankioje padėtyje atsidūrusiais žmonėmis, nepaisant to, kur ir kas tokie jie yra. Po Šaltojo karo pabaigos, humanitarizmas taip pat pradėtas sieti su žmogaus teisių apsauga.[1]

Humanitarizmas įgyvendinamas praktikoje kuriant humanitarinę teisę, reaguojant į humanitarines krizes, teikiant humanitarinę pagalbą.

Principai
---------

Yra išskiriami keturi pagrindiniai humanitarizmo principai:[2]

1. humanizmas – rūpestis žmonėmis, jų poreikių svarbos pripažinimas;
2. nešališkumas – objektyvių kriterijų naudojimas, nesirėmimas išankstiniais nusistatymais, nediskriminavimas tautybės, rasės, religiniu ar kitokiu pagrindu;
3. universalumas – manymas, kad visos bendruomenės yra lygios ir turinčios vienodą pareigą viena kitai padėti;
4. neutralumas – nesisiejimas su jokia politine grupe ar judėjimu.

Veikla
------

Humanitariniai darbuotojai vyksta į krizių apimtas vietas ir vykdo jose įvairia veiklą: dalina maistą, teikia medicininę pagalbą, rūpinasi apgyvendinimu, gyvenviečių atstatymu. Daugiausiai dėmesio kreipiama tuo metu būtiniausiems žmonių poreikiams patenkinti.

Organizacijos
-------------

Didžiausios humanitarinės organizacijos yra Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio Judėjimas, Gydytojai be sienų, Peace Corps ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Yukiko Nishikawa. *Japan's Changing Role in Humanitarian Crises*. Taylor & Francis, 2005, p. 11
2. ↑  Oliver Ramsbotham, Tom Woodhouse. *Humanitarian Intervention in Contemporary Conflict*. Wiley, 1996, p. 14-15
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

XIX amžiaus burbono butelis
**Burbonas** (angl. *Bourbon whiskey*), *Kentukio viskis* – viskio rūšis gaminama JAV. Pavadinimas kilęs iš Kentukio valstijos Burbono apygardos (*Bourbon County*) pavadinimo.

Pagal JAV įstatymus, burbono sudėtyje turi būti ne mažiau 51 % kukurūzų (paprastai būna apie 70 %), likusią dalį sudaro kviečiai, rugiai ir miežių salyklas.

Praktiškai dauguma burbono rūšių brandinamos ketverius metus. Dauguma burbono rūšių gaminama JAV Kentukio valstijoje, nors ir kitose valstijos ar šalyse gaminamas analogiškas viskis gali būti vadinamas burbonu. Anksčiau burbonas gamintas Pensilvanijoje, Indianoje, Ohajuje, Tenesyje, Misūryje ir Kanzase, Ilinojus burbono pagamindavo tiek pat kaip Kentukis. Dabar burbonas tebegaminamas Virdžinijoje. 

**Grynasis burbonas** (angl. *Straight bourbon*) – gali būti vadinamas gėrimas, ne mažiau kaip 2 metus brandintas ąžuolo statinėje.

Istorija
--------

Amerikos užkariavimo pionieriai, įsikūrę Kentukyje, derlingoje žemėje užaugindavo gausų kukurūzų derlių. Jacobas Beamas įsteigė malūną ir už savo paslaugas prašydavo atseikėti dalį kukurūzų. Gautą užmokestį jis panaudodavo gaminti namuose viskį. Jį ragaudavo su šeima ir draugais.

Tik po 1795 metų jo talentą įvertinti galėjo visi. Tuomet įkurdinta įmonė yra viena seniausių Jungtinėse Valstijose. "Jim Beam" gamykla galėtų būti laikoma modernizacijos ir automatizacijos pavyzdžiu. Tačiau "Jim Beam" ragaujantys burboninio viskio mėgėjai gali būti tikri, kad Jacobo Beamo vaikaičiai 200 metų saugojo ir išlaikė "Kentucky Straight Bourbon Whiskey" slaptą gamybos formulę.

Šiuo metu distiliavimo meistru dirba Bookeris Noe – įkūrėjo ainis. Būsimas viskis yra supilamas į naujas ąžuolo statines ir brandinamas ne mažiau kaip 4 metus.
| Madeira |
| --- |
| Madeira Porto Veljo apylinkėse Madeira Porto Veljo apylinkėse |
| **Ilgis** | 3380 km |
| **Baseino plotas** | 1 391 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 30 500 m³/s |
| **Ištakos** | Benis ir Mamorė |
| **Žiotys** | Amazonė |
| **Šalys** | Bolivijos vėliava BolivijaBrazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Madeira |

**Madeira** (port. *Rio Madeira*) – upė Brazilijoje; dešinysis, didžiausias Amazonės intakas. Prasideda Brazilijos–Bolivijos pasienyje susiliejus Benio ir Mamorės upėms, kurios ištakas gauna Andų kalnuose. Trumpai (~100 km) teka į šiaurę, formuodama Brazilijos–Bolivijos sieną, toliau nuo Vilja Beljos pasuka link šiaurės rytų. Aukštupyje teka Brazilijos plokščiakalnio pakraščiu, formuoja krioklius, slenksčius, rėvas (Žirau, Teotonijos). Nuo Porto Veljo teka Amazonės žemuma, Amazonijos džiunglių platybėmis. Žemupyje vaga sulėtėja, upė formuoja protakas, šakojasi, kai kur teka 2–3 vagomis, perskirtomis aliuvinių salų. Slėnyje gausu upinės kilmės ežerų (atkirstų meandrų). Į Amazonę įteka netoli Itakoatiaros miesto, keliomis atšakomis, suformuodama Tupinambaranos salą.

Madeiros baseino žemėlapis
Svarbiausi intakai: Abuna, Akara, Igapo-Asu (kairieji), Žamari, Žiparana, Marmelosas, Manikorė, Aripuananas, Kanumanas.

Madeiros baseine per metus iškrenta 750–3000 mm kritulių, todėl tai viena vandeningiausių pasaulio upių. Vandens lygio svyravimo amplitudė apie 10 metrų. Vidutinis debitas apie 30 000 m³/s, minimalus 4200 m³/s, maksimalus apie 40 000 m³/s. Lietinguoju sezonu okeaniniai laivai gali pasiekti San Antonijų (1070 km nuo žiočių) šalia Porto Veljo.

Slenkstėtas Madeiros aukštupys
Madeira – svarbi rytų Amazonijos transporto arterija. Teka Brazilijos Rondonijos bei Amazonės valstijomis. Prie upės įsikūrę didesni miestai: Porto Veljas, Humata, Manikorė, Novo Aripuananas, Borba, Nova Olinda do Nortė. Upės baseinas pradėtas tyrinėti nuo XVI a. bet plačiau apgyvendintas tik XX a. Upėje įrengtos kelios patvankos nesudarančios užtvankos.

Upės pavadinimas portugalų kalba reiškia 'miškų upė'. Indėnai upę vadina Kujariu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. 1 2  *Madeira*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
4. ↑  Madeira River, *Encyclopaedia Britannica*
5. ↑  Peru, Amazones. – David Rumsey Historical Map Collection"
Humanitariniai darbuotojai, teikiantys humanitarinę pagalbą įvairiose pasaulio vietose, yra saugomi tarptautinių ir vietos įstatymų. Tačiau nepaisant to įvyksta ir **humanitarinių darbuotojų užpuolimai**. Ypač užpuolimai padažnėjo paskutiniame XX a. dešimtmetyje ir po 2000-ųjų metų, vykstant įvairiems kariniams konfliktams.

Pagrindinės teisinės bazės ir humanitarinių darbuotojų saugumas buvo priimtas su 1949 m. Ženevos konvencijomis. Tiesa, šios konvencijos neleido humanitariniams darbuotojams pasiekti karo zonas – priešiškos vyriausybės ar jėgos, užėmusios tas vietas, turėjo visas teises neleisti tokiems darbuotojams įžengti į tam tikras teritorijas. Tai buvo pakeista 1971 m. įkūrus Gydytojų be sienų organizaciją. Pagrindinis organizacijas tikslas – teikti medicininę pagalbą visiems žmonėms, nepaisant jų rasės, lyties, tikėjimo ir teritorinių sienų.

2003 m. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba patvirtino „1502 rezoliuciją", kuri humanitarinių darbuotojų užpuolimus priskyrė karo nusikaltimams.

Humanitarinių darbuotojų aukos šalyse (1997–2003)
-------------------------------------------------

1. Angola: 58 (didžioji dalis nuo JT atakų Angolos kariuomenei 1998 ir 1999 m. bei žemės minų)
2. Afganistanas: 36
3. Irakas: 32
4. Sudanas: 29
5. Kongo Demokratinė Respublika: 18
6. Ruanda: 17
7. Somalis: 16
8. Burundis: 11
9. Palestina: 7
10. Uganda: 7
11. Serbija, Juodkalnija (Kosovas): 5
12. Liberija: 5

Šaltiniai
---------

1. ↑  1971 : La création de Médecins Sans Frontières
|  |
| --- |
| Vroclavo ekonomikos universitetas  Uniwersytet Ekonomiczny we Wrocławiu |
|  |
| Įkurtas | 1947 m.  2008 m. gegužės 8 d. |
| Tipas | valstybinis |
| Rektorius | prof. hab. dr Andžejus Gospodarovič |
| Darbuotojų | 743 |
| Studentų | ~18000 |
| Vieta | Vroclavas, Lenkija |
| Svetainė | www.ue.wroc.pll |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vroclavo ekonomikos universitetas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Vroclavo ekonomikos universitetas** – valstybinis universitetas, įsikūręs Lenkijoje, Vroclave. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinguose ji užima 35-ąją vietą (2012 m. duomenimis).

1947 m. universitetas buvo įkurtas kaip privati verslo mokykla, pavadinta *Prekybos koledžu* (lenk. *Wyższa Szkoła Handlowa*. 1954 m. buvo nacionalizuotas ir pavadintas *Ekonomikos koledžu* (lenk. *Wyższa Szkoła Ekonomiczna*). 1974 m. universitetas buvo pavadintas Lenkų ekonomisto Oskaro Langės garbei, tačiau šis vardas nebuvo įtrauktas į oficialų anglišką universiteto pavadinimą. 2008 m. gegužės 8 d. keičiant universiteto pavadinimą į Vroclavo ekonomikos universitetą, Oskaro Langės pavardė buvo pašalinta iš pavadinimo.

Šiuo metu jame studijuoja per 18 tūkst. studentų, dirba 743 darbuotojai (638 dėstytojai, iš kurių 137 – profesoriai). Universitete studentai gali mokytis bakalauro, magistro ir doktorantūros studijose. Studijų formos – dieninės, vakarinės ir neakivaizdinės. Universitete vykdomi įvairūs moksliniai tyrimai naudojant pažangiausias technologijas. Jis dalyvauja tarptautinėse studentų mainų programose.

Čia studijavo Lešekas Čarneckis (vienas iš turtingiausių Lenkijos žmonių pagal Forbes žurnalo duomenis) bei Ježis Šmaidzinskis, buvęs Lenkijos gynybos ministras.

Universiteto fakultetai
-----------------------

* Ekonomikos mokslų fakultetas
* Inžinerijos ir ekonomikos fakultetas
* Vadybos, kompiuterinių mokslų ir finansų fakultetas
* Regioninės ekonomikos ir turizmo fakultetas

Rektoriai
---------

|  |  |
| --- | --- |
| * Kamilis Stefko (1947–1950)
* Stefanas Gurniakas (1950–1952)
* Antoni Wžosekas (1952–1955)
* Kšyštofas Ježovskis (1955–1956)
* Vincenty Styś (1956–1959)
* Adamas Chelmonskis (1959)
* Juzefas Fiema (1955–1966)
* Juzefas Popkevič (1966–1979)
 | * Juzefas Kaleta (1979–1987)
* Vieslavas Pluta (1987–1990)
* Juzefas Kaleta (1990–1993)
* Andžejus Baborskis (1993–1999)
* Marianas Noga (1999–2005)
* Boguslavas Fiedoras (2005–2012)
* Andžejus Gospodarovič (nuo 2012)
 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  2012 m. Lenkijos universitetų reitingas (prieiga 2012-09-02)
| Madleno salų nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Madleno salos Madleno salos |
| **Vieta:** | Dakaro pakrantė, Senegalo vėliava Senegalas |
| 

Žemėlapis rodantis Madleno salų nacionalinis parkas vietą.Madleno salų nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 14°39′0″ š. pl. 17°28′12″ v. ilg.﻿ / ﻿14.65000°š. pl. 17.47000°r. ilg.﻿ / 14.65000; 17.47000Koordinatės: 14°39′0″ š. pl. 17°28′12″ v. ilg.﻿ / ﻿14.65000°š. pl. 17.47000°r. ilg.﻿ / 14.65000; 17.47000 |
| **Plotas:** | 45 ha |
| **Įkurtas:** | 1976 m. |
|  **Vikiteka:** | Madleno salų nacionalinis parkas |

**Madleno salų nacionalinis parkas** – saugoma teritorija salyne prie Senegalo sostinės Dakaro krantų. Pagrindinė Madleno salų sala yra Sarpanas, žinoma dėl akmens amžiaus radinių. Salynas taip pat pasižymi paukščių, žuvų ir augalų gausa. Madleno salų nacionalinis parkas yra vienas mažiausių pasaulyje, užimantis 45 hektarų plotą. Įkurtas 1976 m.

Madleno salų nacionalinis parkas įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo kandidatų sąrašą.

Šiose salose gyvena reti jūriniai paukščiai faetonai, dar sutinkami ir Galapaguose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  PARC NATIONAL DES ILES DE LA MADELEINE
Įvairiaspalvės šiuo metodu montuoti skirtos vielos ir jų vyniojimo įrankis
Montažo pavyzdys
**Vielos vyniojimas** - litavimo nenaudojantis, tačiau labai patikimas elektronikos montavimo būdas užvyniojant ant elementų išvadų plonas vielas. Jis tinka tiek bandomiesiems modeliams, tiek ir nedidelių serijų pramoninei gamybai. Panaudojus tinkamas medžiagas ir metodus, taip pagaminta schema yra atsparesnė vibracijai nei lituota, o vynioti sujungimai turi net ir didesnį elektrinį laidumą.

Šis metodas buvo naudojamas telefonų stotims, kompiuteriams, radijo įrengimams, radarams bei specializuotiems valdymo įtaisams surinkti. Taip buvo pagamintas ir amerikiečių *Apollo* kosminių laivų tūpimą į Mėnulį valdantis kompiuteris. Šis metodas laikomas patikimesniu už spausdintas schemas, sujungimai atsparesni vibracijai. Prireikus jį galima ir automatizuoti.

Montuojant šiuo būdu, detalės dažniausiai nejudamai įtvirtinamos specialiuose lizduose (paprastai klijuojamuose prie didesnės plokštės). Lizdų kontaktai yra kvadratinio skerspjūvio itin kieto berilio-vario lydinio paauksuoti (pigesniuose variantuose – bronziniai su lydmetalio danga) strypeliai.

Montavimui naudojama plona varinė sidabruota viela, prieš vyniojant sukarpoma reikiamo ilgio atkarpomis. Didžioji vielos dalis turi elektrinę izoliaciją kuri ties prijungiamu kontaktu nuvaloma. Specialiu į pieštuką panašiu įrankiu iš pradžių aplink kontaktą apsukamos dvi vijos izoliuotos vielos, paskui užsukama (nuo septynių iki devynių vijų) neizoliuota jos viršūninė dalis. Viela įsispaudžia į kvadratinio strypelio briaunas net kelių tonų į kvadratinį colį jėga. 28 tokie kontaktai (septynios vijos aplink keturbriaunį strypelį) užtikrina patikimą sujungimą. Užvyniota izoliuotos vielos dalis saugo ją nuo susidėvėjimo ties jos susijungimo su kontaktu riba. Paprastai vienas kontaktas turi tris kontaktinius strypelius.

Profesionaliam montavimui naudojami elektriniai ar pneumatiniai vielų vyniojimo įrankiai. Tai vienas patogiausių būdų, jei surinktą schemą vėliau tenka ardyti ir taisyti.

Nuorodos
--------

* CooperTools Wire-Wrap® Archyvuota kopija 2006-02-18 iš Wayback Machine projekto. - gamintojas
* OK Industries Archyvuota kopija 2008-08-07 iš Wayback Machine projekto. - gamintojas
* Electronix Express Archyvuota kopija 2006-03-12 iš Wayback Machine projekto. - platintojas
* HunterTools Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto. - platintojas

  


|  |  |
| --- | --- |
| **Elektronikos montavimo būdai** |  |
| Kabantis montažas  |
Nulinė plokštė |
Bandomoji lenta |
Spausdinta schema |
Malkų metodas |
Vielos vyniojimas |
Skylinis montavimas |
Paviršinis montavimas  |
| ***Made in Italy*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Made in Italy |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Luciano Ligabue |
| Scenaristas (-ai) | Luciano Ligabue |
| Kompozitorius | Luciano Ligabue |
| Vaidina | Stefano Accorsi  Kasia Smutniak  Fausto Maria Sciarappa |
| Metai | 2018 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Made in Italy** – 2018 m. sukurta drama.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Rikas – eilinis italas, gyvenantis nedideliame mieste ir visą gyvenimą dirbantis mėsinėje, kaip anksčiau tai darė jo tėvas. Jis turi žmoną Sarą, su kuria santykiai klostosi sudėtingai, sūnų, o vakarais laiką leidžia žaisdamas kortomis su draugais arba lankydamas barus. Jo niekas gyvenime nebedžiugina ir jis nieko nesitiki. Retsykiais Rikas susitikinėja su kitomis moterimis ir įtaria, kad Sara daro tą patį. Kai ši galiausiai tai prisipažįsta, tai sukrečia Riko pasaulį ir priverčia į aplinkinius pažvelgti iš naujo. Santykiai šeimoje tarsi pradeda tvarkytis, tačiau tuomet miršta jo artimas draugas, o jis pats netenka darbo. Rikas vėl nugrimzda į depresiją, nesėkmingai bando žudytis, tačiau žinia apie Saros nėštumą priverčia liautis gailėti savęs ir pradėti veikti.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Stefano Accorsi – Rikas
* Kasia Smutniak – Sara
* Fausto Maria Sciarappa – Karnavalas

Apdovanojimai
-------------

| Apdovanojimas | Kategorija | Asmuo | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- |
| Nastro d'argento | Hamiltono apdovanojimas | Luciano Ligabue | Laimėjo |
| geriausia originali istorija | Laimėjo |
| geriausia muzika | Nominacija |
| geriausia kinematografija |  | Nominacija |
| geriausias montažas |  | Nominacija |
| Ciak d'oro | Luciano Ligabue | geriausia muzika | Nominacija |
| geriausia daina  „Made in Italy"  | Nominacija |
|

Išnašos
-------

1. ↑  „Nastro d'argento - Miglior soggetto". *radioitalia.it*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Jonavos „Santarvės" vidurinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Jonavos „Santarvės" vidurinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Jonavos „Santarvės" vidurinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Jonava |
| **Direktorius(-ė)** | Viktoras Morozas |
| **Mokinių skaičius** | 105 (2006 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1968 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 23 |

**Jonavos „Santarvės" vidurinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jonavoje, Kauno g. 53, vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas rusų kalba. Buvęs įstaigos kodas 190301869.

Nuo 2008 m. Jonavos „Neries" pagrindinės mokyklos „Santarvės" skyrius.

Istorija
--------

1949–1950 m. vykdant sovietinės švietimo sistemos reformą, Lietuvos gimnazijos pervadintos vidurinėmis mokyklomis, įvestas 11 metų vidurinis mokslas. Kiekviename klasių sraute Jonavos vidurinėje mokykloje mokėsi viena rusakalbių klasė. 1968 m. rugsėjo 21 d. atidarytas naujasis Jonavos vidurinės mokyklos pastatas, į kurį buvo perkeltos lietuvių moksleivių klasės. Naujoji mokykla oficialiai vadinosi Jonavos 1-oji vidurinė mokykla, o senajame pastate mokėsi rusakalbių mokinių klasės. Taip buvo oficialiai įsteigta Jonavos 2-oji vidurinė mokykla. Ji vėliau persikėlė į kitas patalpas (Neries pakrantėje, netoli tuometinės Jonavos 4-osios vidurinės mokyklos).

1998–2008 m. Jonavos „Santarvės" vidurinė mokykla. 2008 m. rugsėjo 1 d. Jonavos „Santarvės" vidurinė mokykla reorganizuota į Jonavos „Neries" pagrindinės mokyklos „Santarvės" skyrių.

Direktoriai
-----------

* Viktoras Morozas



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RJonavos rajono mokymo įstaigos |
| --- |
|  |
| Pradinės mokyklos | 
Batėgalos · Panerio · Jonavos |
|  |
| Pagrindinės mokyklos | 
Barupės · Bukonių · Jonavos jaunimo mokykla · Lietavos · Neries · Kulvos Abraomo Kulviečio · Šveicarijos · Panoterių Petro Vaičiūno · Ruklos Jono Stanislausko · Upninkų · Užusalių · Žeimių |
|  |
| Progimnazijos | 
Raimundo Samulevičiaus · Justino Vareikio progimnazija |
|  |
| Gimnazijos | 
Jonavos Jeronimo Ralio gimnazija · Jonavos Senamiesčio gimnazija · Jonavos suaugusiųjų švietimo centras |
|  |
| Kitos mokymo įstaigos | 
Jonavos politechnikos mokykla · Janinos Miščiukaitės meno mokykla |

 |
| **Scleranthus annuus** |
| --- |
| Vienametė klėstenė (Scleranthus annuus)Vienametė klėstenė (*Scleranthus annuus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Gvazdikažiedžiai  *( Caryophyllidae)* |
| Šeima: | Gvazdikiniai  *( Caryophyllaceae)* |
| Gentis: | Klėstenė  *( Scleranthus)* |
| Rūšis: | Vienametė klėstenė  *( Scleranthus annuus)* |

 |

**Vienametė klėstenė** (*Scleranthus annuus*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos, klėstenių (*Scleranthus*) genties augalas.

Žiedai smulkūs, neišvaizdūs, kamuolėliais susitelkę į tankius dvistypius žiedynus. Apyžiedis tik iš taurelės, vainikėlio visai nėra. Visos 5 taurelės skiltys žalios, smailios, pakraščiai plėneliniai, balti. Kai užsimezga vaisiai, taurelės skiltys išsilenkia į išorinę pusę. Kuokeliai kelis kartus trumpesni už taurelę, plika akimi sunkiai įžiūrimi. Vaisius − riešutėlis. Stiebas status arba gulsčias, labai šakotas; šakos į visas puses išsikerojusios. Lapai linijiškai yliški, kiek išlinkę, priešiniai, ties pamatais poromis suaugę. Išaugusių lapų vietose stiebo ir šakelių bambliai sustorėję. Vienmetis, rečiau žiemojantis augalas. Žydi nuo gegužės iki spalio mėn.

Auga laukuose, daržuose, dirvonuose, pakelėse, pylimų šlaituose, lengvuose, nelabai derlinguose, rūgščiuose dirvožemiuose. Šis augalas − vienas geriausių dirvos rūgštingumo indikatorių.

Aptinkama visoje Lietuvoje, bet labiausiai išplitusi pietrytinėje dalyje, kur daug smėlėtų, rūgščių dirvų. Augalas savidulkis, vabzdžiai nelanko smulkių, sunkiai pastebimų žiedų. Sėklas platina gyvūnai. Sukietėjusios, išsiraičiusios taurelės skiltys, išliekančios prie vaisiaus, Įkimba į kailį ir taip vaisiai išplatinami.

Literatūra
----------

Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 20 psl.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vienametė klėstenė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Zigmas Urbonas** |
| --- |
| Gimė | 1928 m. spalio 4 d.Pavilnutis, Švėkšnos valsčius |
| Mirė | 2017 m. lapkričio 15 d. (89 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Aldona Jasinskaitė-Urbonienė |
| Vaikai | Giedrė Uzielienė, Vilija Minkauskienė |
|  |
| Veikla | agronomas, pedagogas |
| Partija | 1955 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1952 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Zigmas Tadas Urbonas** (1928 m. spalio 4 d. Pavilnutyje, Švėkšnos valsčius – 2017 m. lapkričio 15 d. Vilniuje) – Lietuvos agronomas, pedagogas, agrarinių mokslų daktaras, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1947 m. baigė Švėkšnos gimnaziją, 1952 m. LŽŪA Agronomijos fakultetą. 1952 m. Šilutės MTS vyriausiasis agronomas. 1952–1954 m. Dotnuvos žemės ūkio mokyklos dėstytojas bei direktoriaus pavaduotojas mokymo reikalams. 1954–1955 m. Vilniaus žemės ūkio mokyklos, 1955–1956 m. Vilniaus zootechnikumo, 1956–1959 m. Šiaulių agrozootechnikumo direktorius. 1959–1961 m. Šiaulių rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas. 1960–1975 m. kandidatas į LKP CK narius. 1961–1962 m. Vyriausiosios sovietinių ūkių valdybos prie LSSR MT viršininkas.

1962–1975 m. LŽŪA devintasis rektorius, 1972–1976 m. dar ir Žemės ūkio gamybos valdymo katedros vedėjas; 1970 m. docentas. 1969 m. žemės ūkio mokslų kandidatas. Per Z. Urbono rektoriavimo laikotarpį Akademijoje įsteigta 13 naujų katedrų, pastatytas Akademijos miestelis Noreikiškėse. 1976–1990 m. Žemės ūkio ekonomikos instituto darbo jėgos prognozavimo sektoriaus vedėjas. Paskelbė darbų Lietuvos žemės ūkio aprūpinimo specialistais bei cukrinių runkelių auginimo naujų technologijų diegimo klausimais.

Nepriklausomybės metais buvo žemės ūkio ministro patarėjas ryšiams su LR Seimu ir Vyriausybe, Lietuvos žemės ir miškų ūkio visuomeninių ekspertų kolegijos pirmininkas. 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos sąraše Šilalės-Šilutės rinkimų apygardoje Nr. 33 kandidatavo į LR Seimo narius.

Įvertinimas
-----------

* 1965 m. LTSR nusipelnęs agromomas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Zigmas Urbonas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 385
3. ↑   Archyvuota kopija 2005-12-01 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Šilutės kraštas. Enciklopedinis žodynas. Prūsija. Šilutė. 2000.
|  |
| --- |
| Mira Awad  arab. ميرا عوض‎  hebr. ‏מירה עווד‏‎ |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1975 m. birželio 11 d. (48 metai)  Rameh, Izraelio vėliava Izraelis |
| Žanrai | pop, liaudies muzika |
| Veikla | dainininkė, aktorė, dainų autorė |
| Įrašų kompanija | „Helicon Records", „Sony Music" |

**Mira Awad** (arab. ميرا عوض‎, hebr. ‏מירה עווד‏‎; g. 1975 m. birželio 11 d. Rameh) – arabų kilmės Izraelio dainininkė, aktorė ir dainų autorė.

Biografija
----------

Būdama 16-ikos, buvo grupės Samana vokalistė. 1990-aisiais ji mokėsi Rimon džiazo ir šiuolaikinės muzikos mokykloje Tel Avive.

Kartu su Izraelio dainininke Achinoam Nini atstovavo Izraeliui 2009 m. „Eurovizijos" dainų konkurse su daina „There Must Be Another Way" (liet. *Turėtų būti kitas kelias*), kuri finale su 53 taškais užėmė 16 vietą. Mira anksčiau bandė atstovauti Izraeliui 2005 m. „Eurovizijoje" su daina „Zman" (liet. *Laikas*), tačiau nacionaliniame finale užėmė 14 vietą.

2009 m. gegužės 15 d. Noa ir Awad išleido bendrą albumą „There Must Be Another Way". Miros debiutinis solinis albumas „Bahalwan" (liet. *Akrobatas*) buvo išleistas birželį.

Mira dalyvavo televizijos projekte „Rokdim Im Kokhavim" (liet. *Šokiai su žvaigždėmis*). Su šokių partneriu Dani Yochtman pusfinalyje užėmė 4 vietą.

Dabar Mira Awad gyvena Tel Avive.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mira Awad** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Mira Awad svetainėje *Internet Movie Database*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Boaz Mauda  *„The Fire in Your Eyes"*** |  **Izraelio atstovė Eurovizijoje  (su Noa)**2009 | Po to:**Harel Skaat  *„Milim"*** |
Kuko Salų parlamento Arikių Taryba 
**Arikis** (angl. *Ariki*) – tai maorių visuomenės narys iš privilegijuoto luomo, turinčio papročiais nustatytas paveldimas teises ir privilegijas. Arikių tradicijos gyvybingos tarp vietinių genčių Naujojoje Zelandijoje ir Kuko Salose (čionykščiame parlamente turi savo atstovų). Panašiais pavadinimais šie kilmingųjų titulai egzistuoja ir kitų Polinezijos regiono šalių vietinėse gentyse: *‘Ariki* (Velykų sala), *Aliki* (Tokelau, Tuvalu), *Ali‘i* (Samoa, Havajai), Ari'i (Draugijos salos, Taitis), *‘Eiki* (Tonga). 

Arikio ir kiti, žemesnių vadų, titulai iki šių dienų perduodami šeimose iš kartos į kartą. Kuko Salų parlamente nuo 1969 m. veikia įkurta Arikių Taryba (angl. *The House of Ariki*), sudaryta iš salų aukščiausiųjų vadų. Taryba, neturėdama realių galių, vykdo daugiau reprezentacinę veiklą.

Istorija
--------

Kiekviena iš salų Kuko Salose buvo valdoma aukščiausiųjų vadų – arikių. Rarotonga, didžiausia sala, turėjo 5-6 arikius, kitos salos – maždaug po tris. Kiekvienas arikis turėjo savo valdžioje *ivi* arba *ngati* (gentį). Pagal rangą žemiau arikio stovėjo *mataiapo* ir *rangatira*, t. y. žemesnieji vadai. Vadas kontroliavo savo gentį remdamasis savo *mana* (galia, valdžia). *Mana* buvo įgyjama ne tik nuo gimimo, bet ir iš vado pasiekimų gyvenime. *Mana* galėjo ir netekti savo galios. Arikis su tokia *mana* nebeturėdavo gentyje palaikymo, prarasdavo jos kontrolę. Galingas įnagis buvo *tapu* (šventųjų jėgų) kontrolė. Žmonės tvirtai tikėjo arikio *mana* ir jo antgamtiniu gebėjimu valdyti *tapu*, o tuo pačiu ir žmones be savo fizinio įsikišimo.

Nuorodos
--------

* Ariki Kuko Salų istorijoje ir visuomenėje
* Arikiai siekia daugiau valdžios
| Lieporas |
| --- |
| Lieporo upė ties Lieporais, prie kelio Kriukai–Žeimelis Lieporo upė ties Lieporais, prie kelio Kriukai–Žeimelis |
| **Ilgis** | 34 km |
| **Nuolydis** | 0,83 cm/km |
| **Baseino plotas** | 64 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,11 m³/s |
| **Ištakos** | Nociūnai |
| **Žiotys** | Švitinys |
| **Šalys** | Lietuva, Latvija |

**Lieporas** (latv. *Liepars*) – upė Lietuvoje, Joniškio rajono savivaldybės teritorijoje ir Latvijoje, Lielupės baseine; Švitinio kairysis intakas.

Prasideda Lietuvoje, Nociūnų apylinkėse, 7 km į pietryčius nuo Kriukų. Teka į šiaurę. Įteka į Švitinį 16 km nuo jo žiočių, Latvijoje.

Intakas – Juodupė (kairysis).

Ilgis 34 km (Lietuvoje 12 km), baseino plotas 64 km², Lietuvoje – 35 km² m. Vaga visa reguliuota, plotis 5–9 m, gylis 1,5–2,1 m. Vidutinis nuolydis 0,83 m/km. Srovės greitis 0,1–0,3 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 0,11 m³/s.

Upėvardis kildinamas nuo medžio pavadinimo *liepa*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Rainys. *Lieporas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 141 psl.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 190
Mirabelio dvarvietė
**Mirabelio įtvirtinta dvarvietė** – XV a. minimas Mirabelio piliakalnis, XVI–XVII a. kariniai įtvirtinimai, apie 1800 m. jame įkurtas Mirabelio dvaras, Mirabelio kaime, Kupiškio rajone.

Istorija
--------

Mirabelio dvarvietė
### Pavadinimo kilmė

Mirabelio dvaras iš pradžių vadinosi ***Atadavariu***. Šis vardas galėjo būti kilęs iš veiksmažodžio „atiduoti" (turint omenyje dvarui atiduoti duoklę). 1797 m. dvaras atiteko prancūzų diplomatui, nuo Prancūzijos revoliucijos pabėgusiam į Rusiją – Augustui Šuazeliui Gufjė. Gali būti, kad dabartinis vardas *Mirabelis* ir yra prancūziškos kilmės.

### Lauko įtvirtinimai

Dešiniajame Kupos upės šlaite ir apie 400 m į šiaurę nuo geležinkelio Rokiškis–Kupiškis yra išlikę senoviniai lauko įtvirtinimai. Po kelių žvalgomųjų ekspedicijų nustatyta, jog įtvirtinimai supilti XVI–XVII amžiuje, tačiau jų paskirtis tebėra neaiški. Manoma, jog tai galėjo būti įtvirtinta dvaravietė.
Senovinius įtvirtinimus sudaro 170 m ilgio ir nuo 100 m iki 85 m pločio lygi aikštė. Jos šlaitai statūs, o aukštis svyruoja nuo 1 iki 3–4 metrų. Įtvirtinimai priskirti archeologiniams paminklams.
Dvaras jau egzistavo XVIII a. antroje pusėje. Apie tai liudija Lietuvos Nacionalinės M. Mažvydo bibliotekos Rankraščių skyriuje saugomi 1764–1773 m. laiškai. XVIII a. dvaras priklausė LDK iždo raštininkui Mykolui Kosakovskiui. Išlikę Mirabelio dvaro valdytojo Kristupo Semaškos susirašinėjimai ūkio reikalais su Mykolu Kosakovskiu bei jo žmona Barbora Ziberkaite-Kosakovskiene.XIX a. antroje pusėje Mirabelio dvaras priklausė prancūzų grafų Šuazelių (de Choiseul) giminei. XX a. pr. Mirabelio palivarką valdo Marija ir Liudvikas de Šuazel Guffie

Vietovė tarpukario Lietuvoje dažnai vadinama piliakalniu. Mirabelio piliakalnis pateko į Petro Tarasenkos sudarytą archeologijos paminklų sąrašą, padavimų yra užrašęs Jurgis Elisonas.

1969 m. Mirabelį žvalgė Istorijos instituto archeologai, konstatavo, jog žemėse matosi dvaro liekanų.

1992 m. Mirabelio dvarvietė įtraukta į Kultūros vertybių registrą (u. k. 5279) Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto.. 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu, 2005 m. pripažintas valstybės saugomu. 2018 m. Kupiškio rajono savivaldybės taryba įtraukė į lankytinų vietų sąrašą.

1993 m. atlikti Mirabelio karinių įtvirtinimų žvalgomieji archeologiniai tyrimai (vad. P. Tebelškis). 2015 m. atlikti Mirabelio aplinkos ir įtvirtintos dvarvietės teritorijos ir vizualinės apsaugos zonos archeologiniai žvalgymai (vad. V. Muralis).

Nuorodos
--------

* 2015 m. Mirabelio aplinkos ir įtvirtintos dvarvietės teritorijos ir vizualinės apsaugos zonos archeologiniai žvalgymai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ingrida Semaškaitė. „Lietuvos dvarai". Enciklopedinis žinynas. – Vilnius, „Algimantas", 2010. // psl. 1–512
 235 psl.
2. ↑  Karo archyvas, XVII tomas. Vilnius: Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademija, 2002. p.42–43.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Zigmas Katilius** (1928 m. gruodžio 15 d. Marijampolėje – 2008 m. gruodžio 2 d. Vilniuje) – bokso pedagogas, nusipelnęs Lietuvos treneris (1965 m.).

Biografija
----------

Mokėsi Marijampolės 1-oje gimnazijoje (dabartinėje Rygiškių Jono). Susiklosčius politinei situacijai, baigė Marijampolės suaugusiųjų gimnaziją.

Parengė 24 sporto meistrus ir 58 kandidatus į sporto meistrus. Pirmojo olimpinio čempiono Dano Pozniako pirmasis treneris (1953–1958), tarptautinės (AIBA) kategorijos bokso teisėjas (1992 m.), dirbo sportinį-administracinį darbą (1958–1997), jam vadovaujant, Lietuvos bokso federacija (LBF) pripažinta Europos (EABA) ir pasaulio (AIBA) mėgėjų bokso federacijų, Lietuvos bokso federacijos generalinis sekretorius (1991–1994) ir prezidentas (1994–1997).

Nuo 1966 m. „Žalgirio" draugijos garbės narys.

Palaidotas Kaune, Petrašiūnų kapinėse.
|  |
| --- |
| Afarų kalba *cAfár af* |
| Kalbama | Etiopijoje, Eritrėjoje ir Džibutyje |
| Kalbančiųjų skaičius | ~1,5 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepatenka |
| Kilmė | Semitų-chamitų Kušitų  Rytų Kušitų   Afarų |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | - |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | aa |
| ISO 639-2 | aar |
| ISO 639-3 | aar |

**Afarų** arba **danakilų kalba** (*cAfár af*) – semitų-chamitų kalbų šeimos kalba. Manoma, kad yra apie 1,5 milijono kalbančiųjų, afarų. Sakinio žodžių tvarka afarų kalboje, kaip ir daugumoje Rytų Kušitų kalbų, yra *SOV* (*Subject Object Verb*). Kalbančiųjų raštingumo lygis siekia 1-3 %. Afarų kalba artimiausia sahų kalbai.

1976 m. Džibutyje afarų kalbai parengta abėcėlė, paremta lotynų abėcėlė. Nuo to laiko vystosi literatūra šia kalba, literatūrinė kūryba apima poeziją (didžiąja dalimi religinę).

Abėcėle
-------

Afarų kalbos abėcėlėje yra 17 priebalsių ir 5 balsiai:

**`Aa Bb Tt Ss Ee Cc Kk Xx Ii Dd Qq Rr Ff Gg Oo Ll Mm Nn Uu Ww Hh Yy`**

Taip pat nauodojami ilgi balsiai: **`AAaa EEee IIii OOoo UUuu`**

Nuorodos
--------

* aar Duomenys apie kodu „aar" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*

Vikižodynas 

WikipediaWikipedia
Vikipedija ***Afarų kalba***

* Afarų kalbos kursas **(**pranc.**)**
| **Arimantas Račkauskas** |
| --- |
| Gimė | 1940 m. liepos 18 d. (82 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | Lietuvos inžinierius mechanikas, visuomenės veikėjas, technikos mokslų daktaras |
|  |
| Alma mater | 1962 m. Kauno politechnikos institutas |

**Arimantas Račkauskas** (g. 1940 m. liepos 18 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius mechanikas, visuomenės veikėjas, technikos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1953–1957 m. mokėsi Kauno politechnikume (dab. Kauno technikos kolegija). 1957–1962 m. studijavo Kauno politechnikos institute (KPI), inžinierius-mechanikas. 1962–1965 m. mokėsi Kauno vakarinėje muzikos mokykloje, 1966–1969 m. KPI aspirantūroje. 1971 m. technikos mokslų daktaras (hermetizuotų kontaktinių sistemų dinamika).

1962–1963 m. mechanikas, 1963–1966 m. darbų vykdytojas. 1969–1974 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) vibrotechnikos laboratorijos vyriausiasis mokslinis bendradarbis. 1974–1978 m. Kaimo statybos organizavimo ir technologijos tresto skyriaus viršininkas. 1978–1992 m. Lietuvos vadybos akademijoje vyriausiasis dėstytojas, 1981–1992 m. katedros vedėjas. 1983 m. suteiktas pedagoginis docento vardas.

1990–1992 m. Kauno miesto tarybos deputatas, 1992 m. balandžio mėn. Kauno miesto tarybos pirmininko pavaduotojas. 1992–1995 m. Kauno meras. 1995–1997 m. AB bankas „Hermis" Kauno filialo Rinkotyros skyriaus viršininkas, direktoriaus pavaduotojas. 1997–2000 m. LR susisiekimo viceministras. Vėliau – Lietuvos regioninių tyrimų instituto vicedirektorius, Nacionalinės regionų plėtros organizacijų asociacijos prezidentas, Lietuvos vietos bendruomenių organizacijų sąjungos pirmininkas.

Mokslinė veikla
---------------

Paskelbė 62 mokslo darbus. Yra 15 išradimų, 8 mokymo priemonių bei paskaitų konspektų autorius, vadovavo 7 mokslinio tyrimo darbams. 1981–1992 m. Lietuvos vadybos akademijos mokslinės ir redakcinės tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2008-10-26 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vilimas Čiurinskas** | **Kauno miesto meras**1992-1995 m. | Po to:**Rimantas Tumosa** |