recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Žiemos valgiai
Vasaros valgiai
**Fareriška virtuvė** – Farerų salų tautinio paveldo dalis. Daugiausiai joje naudojami produktai yra aviena ir žuvis. Tradiciniai Farerų patiekalai: skerpikjotas (džiovinta aviena), jūros gėrybės, banginio mėsa, garnatalgas (panašus į lietuvišką kepeninę), bulvės ir keletas šviežių daržovių. Valgių skonį lemia apdorojimo būdai: džiovinimas, sūdymas ir mėsos ir žuvies pūdymas (*ræstkjøt* ir *ræstur fiskur*).

Farerų virtuvėje dominuoja gyvūniniai produktai. Per pastaruosius kelis dešimtmečius fareriečių valgymo įpročiai tapo panašūs į kitų europiečių: išaugo daržovių valgymas, sumažėjo žuvies. Jaunimas vis dar mėgsta šviežią avieną, bet atsisako tradicinių dešrų.

Alus
----

Seniausia alaus darykla Fareruose yra Föroya Bjór, įkurta 1888 m. Ji eksportuoja alų į Islandiją ir Daniją. Ši alaus darykla buvo Klaksvike, bet nupirkus ir sujungus su Restorff's Bryggjarí buvo perkelta į Torshauną. Alaus darykla Okkara, įkurta 2010 m. yra Velbastadure. Stipriųjų gėrimų, tokių kaip šnapsas, gamyba buvo uždrausta Fareruose iki 2011 m. tad Farerų kompanija DISM gamino akvavitą, Eldvatn, Havið ir kitus stipriuosius gėrimus užsienyje. DISM, įkurtą 2008 m. išgarsino pirmasis gėrimas Lívsins Vatn.

Išnašos
-------

1. ↑  Food in Daily Life
2. ↑  Jóan Pauli Joensen – Nye og traditionelle træk i færøsk madkultur (PDF, Danish) Archyvuota kopija 2013-11-09 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Traditional Faroese Food Archyvuota kopija 2011-07-27 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Blood sausage recipe Archyvuota kopija 2011-07-27 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Aktuelt.fo, Endaliga Samtykt: Nú er loyvt at bryggja sterkt í Føroyum (Faroese) Archyvuota kopija 2012-07-15 iš Archive.is projekto
6. ↑  LIvsinsvatn.com Archyvuota kopija 2011-04-30 iš Wayback Machine projekto.


| **Vakarietiškos virtuvės** |
| --- |
| Britų (Angliška, Škotiška, Velsietiška) Airiška | Skandinaviška (Daniška, Norvegiška, Švediška, Islandijos, Suomiška)  Žemyno: Prancūziška | Belgiška | Olandiška | Vokiška | Austriška | Šveicariška | Čekiška | Slovakiška | Slovėniška | Vengriška  Viduržemio jūros: Portugališka | Ispaniška | Itališka | Kroatiška | Albaniška | Graikiška | Kipro | Maltos  Balkanų: Bulgarų | Serbų | Makedoniška | Bosniška | Rumuniška | Moldaviška  Rytų Europos: Lenkiška | Lietuviška | Latviška | Estiška | Rusiška | Ukrainietiška | Baltarusiška  Užjūrio virtuvės: Amerikietiška | Kanadietiška | Australiška | Naujosios Zelandijos |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Vespa** |
| --- |
| Vapsva (Vespa sp.)Azijos gigantiškoji širšė (*Vespa mandarinia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Pobūris: | Smaugtapilviai  *( Apocrita)* |
| Šeima: | Klostinės vapsvos  *( Vespidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios vapsvos  *( Vespinae)* |
| Gentis: | Širšės  *( Vespa)* |

 |
| **Rūšys** |
| * *Vespa crabo*
* *Vespa germanica*
* *Vespa vulgaris*
* *Vespa rufa*

ir kt. |

**Širšės** (*Vespa*) – plėviasparnių (*Hymenoptera*) vabzdžių gentis, priklausanti klostinių vapsvų (*Vespidae*) šeimai. Tai 14-35 mm dydžio vabzdžiai, turintys tipišką pilvelio piešinį, susidedantį iš tamsiai rudų ir geltonų skersinių dryžių.

Širšės – bendruomeniniai vabzdžiai, paplitę visoje Europoje, Azijoje, Afrikoje ir Amerikoje. Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje vapsvos nebuvo endeminiai vabzdžiai, o atsirado kartu su europiečiais.

Lizdas
------

Širšių lizdo sandara
Širšės savo lizdus daro iš susmulkintos medienos masės ir seilių, todėl jie atrodo kaip sulipdyti iš popieriaus. Tokius „popierinius" lizdus įsirengia arba žemėje, arba medžių drevėse, pastogėse. Jų narveliai šešiakampiai, su į apačią nukreiptomis angomis, forma primena naminių bičių korį. Koriai dažnai sudaro keletą aukštų. Visas šis statinys iš lauko pusės apgaubtas tokia pat popierine mase ir kartais būna vaiko galvos dydžio. Savo lizdą širšės nuožmiai gina, todėl artintis prie jo nesaugu.

Lizdą statyti pradeda peržiemojusi apvaisinta patelė. Iš pradžių ji įrengia tik keletą narvelių. Be to, ji rūpinasi jaunomis lervomis, kurias maitina susmulkintais vabzdžiais. Kai iš lervų išsivysto smulkios širšės, tada jos toliau tęsia lizdo statybą, rūpinasi maisto rinkimu ir kitos kartos jauniklių auginimu. Per vasarą tokių darbininkių išsivysto iki keleto tūkstančių. Rudeninės kartos vabzdžiai pasiekia motinos dydį ir deda neapvaisintus kiaušinius, iš kurių išsivysto patinai. Iš motinos sudėtų kiaušinių rudenį išsivysto patelės, kurios apvaisintos žiemoja, o patinai ir darbininkės miršta.

Rūšys
-----

Iš viso apie 20 rūšių.

Lietuvoje yra tik viena širšių rūšis:

* Širšuolas, širšė (*Vespa crabro*). Gana stambus vabzdys, kurio dydis 20-30 mm. Galva už akių labai nutįsusi atgal.

Seniau buvo priskiriama ir paprastoji vapsva (*Vespula vulgaris*), germaninė vapsva (*Vespula germanica*) (15-20 mm dydžio vabzdys, lizdą įsirengia žemėje) bei rudoji vapsva (*Vespula rufa*) (15-20 mm dydžio, pilvelio pamatas raudonas).
|  |
| --- |
| Wharton School of the University of Pennsylvania |
|  |
| Įkurtas | 1881 metais |
| Tipas | Privatus |
| Vieta | Filadelfija, JAV |
| Svetainė | www.wharton.upenn.edu |

**Vartono verslo mokykla** (angl. *Wharton School of the University of Pennsylvania*) – Pensilvanijos universiteto verslo mokykla. Tai yra seniausia JAV verslo mokykla, įkurta 1881 m. Vartonas siūlo verslo vadybos bakalauro, magistro (angl. *Master of Business Administration, MBA*) ir doktorontūros (angl. *Doctor of Business Administration, DBA)* studijų programas.

Reputacija
----------

Vartono verslo mokykla yra pastoviai linksniuojama finansinėje spaudoje, kaip pati prestižiskiausia verslo mokykla. Nuo 2000 m. iki 2009 m. Vartonas buvo išrinktas kaip geriausia verslo mokykla. „Financial Times" ir 2011 m. Vartoną kartu su Londono verslo mokykla įvertino, kaip pačius geriausius universitetus. Vartonas nuosekliai gauna pačius geriausius įverčius ir iš darbdavių bei akademinės aplinkos.

Remiantis „Forbes" duomenimis, maždaug 90 % milijardierių, užsidirbusių MBA laipsnį ir paskui suklestėjusių iš finansų verslo, yra baigę vieną iš trijų Gebenės lygos mokyklų: Harvardo verslo mokyklą, Kolumbijos verslo mokyklą arba Vartoną.

Daugiau nei 50 % studentų, įgijusių MBA laipsnį, įsidarbina elitiniuose investiciniuose bankuose ir jau pirmais metais uždirba 180 000 JAV dolerių. Kitus 30 % studentų išgraibsto „McKinsey & Co.", „Boston Consulting Group" ir „Bain & Company" vadybos konsultacijų įmonės. Likusi studentų dalis dažniausia įsilieja į pirmaujančių pasaulyje privataus kapitalo ir apribotos rizikos fondų valdymo bendrovių, tokių kaip „Citadel LLC", „Silver Lake Partners" ar „Blackstone" gretas.

Išnašos
-------

1. ↑  Business school rankings; Business Week, 16.10.2000
2. ↑  Business school rankings Archyvuota kopija 2011-12-08 iš Wayback Machine projekto.; *Financial Times*, 22.01.2007
3. ↑  Best Graduate Schools; U.S.News & World Report, 27.04.2006
4. ↑  Forbes: Billionaire Clusters.
5. ↑  „Investment banking - WikiCU, the Columbia University wiki encyclopedia". Wikicu.com. 2009-11-02. Nuoroda tikrinta 2010-08-09.
6. ↑  , 04.18.2009
7. 1 2   Archyvuota kopija 2010-07-12 iš Wayback Machine projekto.; *Wharton School*, 01.09.2006
8. ↑  Anderson, Jenny (2006-11-07). „Big Bonuses Seen Again for Wall St". *The New York Times*.
9. ↑  Kassenaar, Lisa (2007-06-27). „Goldman Meets Match in Googleplex When Recruiting Graduates". Bloomberg. Nuoroda tikrinta 2010-08-09.
10. ↑  In 2008, Goldman Sachs was the top employer at Wharton with about 36 accepted offers.
Koordinatės: 55°43′02″š. pl. 21°24′16″r. ilg.﻿ / ﻿55.717342°š. pl. 21.404349°r. ilg.﻿ / 55.717342; 21.404349

|  |
| --- |
| **Gargždų „Kranto" progimnazija** |
| Gargždų „Kranto" progimnazija herbasGargždų „Kranto" progimnazija herbas |
| Gargždų „Kranto" progimnazija |
| **Adresas** | Kvietinių g. 28, Gargždai |
| **Direktorius(-ė)** | Egidijus Žiedas |
| **Mokinių skaičius** | 727 |
| **Įkūrimo data** | 1972 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | 37 |
| **Pedagogų skaičius** | 58 |

**Gargždų „Kranto" progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Gargžduose, Kvietinių g. 28, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 191789019.

Istorija
--------

Gargždų 2-oji vidurinė mokykla atidaryta 1972 m. rugsėjo 1-ąją. Iki Nepriklausomybės paskelbimo mokyklą garsino jaunieji fizikai, ne kartą tapę respublikinių olimpiadų prizininkais, dainorėliai – dukart iš eilės tapę populiaraus konkurso „Dainų dainelė" laureatais, prizininkais respublikiniuose konkursuose tuomet tapo kraštotyrininkai, saugaus eismo konkursų, populiaraus sportinio-karinio žaidimo „Žaibas" ir „Ereliukas" dalyviai. Visame miestelyje garsios buvo mokykloje rengiamos tradicinės kiemo šventės.

Didelio gamtos mylėtojo mokytojo Stanislovo Globio entuziazmo dėka kažkada buvusi šaltiniuota kemsynė – mokyklos teritorija tapo viena iš gražiausių miestelio vietų. 2006 m. S. Globiui suteiktas Gargždų garbės piliečio vardas.

Nuo 1997 m. įvestas sustiprintas matematikos, nuo 1998 m. fizikos, chemijos, biologijos mokymas. Šiuo metu mokykloje ryški ekologinio ugdymo kryptis. 1998 m. mokyklai suteiktas „Kranto" vardas. 2000 m. renovuotas mokyklos pastatas, įdėti nauji plastikiniai langai, perklota apšiltinta stogo danga, automatizuotas šildymo mazgas.

2001 m. mokykla tapo UNESCO asocijuotų mokyklų ir „myEurope" tinklų nare. 2010 m. pradžioje pradėta antroji mokyklos renovacija, kurios metu apšiltintas ir naujomis spalvomis nudažytas pastato fasadas, pakeistas apšvietimas, atnaujinta mokyklos vidaus apdaila.

Direktoriai
-----------

* 1972 m. Klemensas Palkimas
* 1985 m. Liudvikas Liutika
* 1993 m. Egidijus Žiedas
* 2023 m. Vilija Lukauskienė

Žymūs mokytojai
---------------

* Albinas Klizas

Nuorodos
--------

* Mokyklos tinklalapis
**-stan** – persų kilmės dėmuo, nurodantis vietą. Persų kalboje naudojama priesaga (pers. ستان = *-istan*) reiškia vietą, šalį ir yra kilusi iš indoeuropiečių prokalbės šaknies \**stā-*, reiškiančios stovėjimą. Jis yra giminiškas germanų kalbų žodžiams *stadt, stad, state*, reiškiantiems miestą ar šalį, taip pat skr. स्थान = IAST: *sthāna-* ('stovėjimas, vieta').

Senojoje persų kalboje sandas *-stān* vietovėms įvardinti iš esmės nebuvo naudojamas, tačiau vidurinėje persų kalboje su priesaga *-stān* vietovardžiai sudarinėti gana dažnai (*Arya-stān* > 'arijų šalis, Iranas', *Arwā-stān* > 'arabų šalis', *Āsūr-istān* > 'asirų šalis', *Hindū-stān* > 'Indo šalis, Indija', *Turk-istān* > 'turkų šalis, Turkestanas' ir kt.).

Vietovardžiai su priesaga *-stan* paplitę kraštuose, paveiktuose persų ir jai giminiškų kalbų – Viduriniuosiuose Rytuose, Vidurinėje Azijoje, Pakistane, Indijoje ir kt. Paprastai sudaromi su tautovardžiu, pvz. „Tadžikistanas" reiškia tadžikų šalis.

Valstybių pavadinimai, su priešdėliu *-stan*:

* Kazachstanas
* Tadžikistanas
* Turkmėnistanas
* Uzbekistanas
* Pakistanas
* Afganistanas
* Kirgizija (vietinis pavadinimas – Kirgistanas)
* Armėnija (vietinis pavadinimas – Hajastanas)
* Indija (vietinis pavadinimas – Hindustanas ar Indostanas)

Kiti kraštai: Tatarstanas, Baškortostanas, Dagestanas, Luristanas, Kurdistanas, Golestanas, Beludžistanas, Baltistanas, Turkestanas ir kt.

Su šia priesaga suformuotas administracinio vieneto pavadinimas bantustanas. XX a. Vakaruose dėmuo *-stan* dažnai pradėtas vartoti ironiškai ar įžeidžiamai, įvardinant kokią tikrą ar išgalvotą vietovę „trečiajame pasaulyje" („Absurdistanas", „Kacapistanas", „Kabulistanas" ir pan.).

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Kinga Maciuszak. „The Persian suffix *-(e)stān* 'The Land of' Archyvuota kopija 2018-09-17 iš Wayback Machine projekto.". *Studica Etymologica Cracoviensia*, 13. Kraków: 2008, p. 119.
| **Viktoras Vytautas Klemas** |
| --- |
| Gimė | 1934 m. rugsėjo 1 d.Klaipėda |
| Mirė | 2022 m. balandžio 24 d. (87 metai) |
|  |
| Organizacijos | Klaipėdos universitetasDelavero universitetas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | fizinių mokslų daktaras |
| Alma mater | 1959 m. Masačusetso technologijos institutas |

**Viktoras Vytautas Klemas** (1934 m. rugsėjo 1 d. Klaipėdoje – 2022 m. balandžio 24 d.) – Lietuvos ir JAV okeanologas.

Biografija
----------

1959 m. baigė JAV Masačusetso technologijos institutą. 1965 m. fizinių mokslų daktaras. 1971–2022 m. dirbo Delavero universitete (Niuarkas); nuo 1975 m. Nuotolinių tyrimų centro direktorius, Jūrinių tyrimų koledžo profesorius (nuo 1979 m. emeritas). Vytauto Didžiojo universiteto Atkuriamojo senato narys. Nuo 2006 m. dėstė nuotolinių aplinkos tyrimų kursą Klaipėdos universitete, 2013 m. jam buvo suteiktas šio universiteto Garbės daktaro laipsnis. Nuo 2007 m. buvo Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio tyrimo kryptys – okeanologija, nuotoliniai tyrimai, aplinkos informacinės sistemos (kranto zonos valdymas). Paskelbė per 100 mokslo darbų referuojamuose mokslo žurnaluose ir trijose monografijose.

1996–2000 m. JAV nacionalinės mokslų akademijos tarptautinių programų komiteto kosminių studijų tarybos narys. Nuo 2004 m. buvo JAV nacionalinės vandenynų ir atmosferos tyrimų (NOAA) ir Nacionalinės aeronautikos ir kosminių tyrimų (NASA) agentūrų Vandenyno pakrančių taikomosios ir mokslinės grupės narys. Vienuolikoje šalių vadovauja krantų tyrimo projektams. Daugelio JAV ir tarptautinių organizacijų (pvz. UNESCO) mokslinis konsultantas.

Organizavo Pasaulio lietuvių mokslo ir kūrybos simpoziumus Čikagoje. 2004 ir 2006 m. Klaipėdoje, 2008 m. Taline organizavo „US–Baltic" tarptautinius simpoziumus okeanologijos klausimais. Nuo 2008 m. buvo žurnalo „Baltica" mokslinio komiteto narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  PRO MEMORIA. NETEKOME OKEANOLOGO, KU GARBĖS DAKTARO PROF. VIKTORO VYTAUTO KLEMO (1934 – 2022) Archyvuota kopija 2022-07-05 iš Wayback Machine projekto.. ku.lt. 2022-04-26. Nuoroda tikrinta 2022-04-29.
2. ↑  Algimantas Grigelis. Viktoras Vytautas Klemas. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-08-24. Nuoroda tikrinta 2022-04-29.
3. ↑  Algimantas Grigelis. *Viktoras Vytautas Klemas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 771 psl.
| Pratulinaslenk. *Pratulin* |
| --- |
| *Šv. Apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia* |
|  |
| 

PratulinasPratulinas

52°09′58″ š. pl. 23°26′15″ r. ilg.﻿ / ﻿52.16611°š. pl. 23.43750°r. ilg.﻿ / 52.16611; 23.43750﻿ (Pratulinas)Koordinatės: 52°09′58″ š. pl. 23°26′15″ r. ilg.﻿ / ﻿52.16611°š. pl. 23.43750°r. ilg.﻿ / 52.16611; 23.43750﻿ (Pratulinas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Liublino vaivadija Liublino vaivadija |
| **Apskritis** | Palenkės Bialos apskritis |
| **Valsčius** | Rokitno valsčius |
|  |
| **Pašto kodas** | PL 21-507 |
|  **Vikiteka** | Pratulinas |

**Pratulinas** (lenk. *Pratulin*) – kaimas Lenkijos rytuose, Rokitno valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas įsikūręs kairiajame Vakarinio Bugo upės krante. Kaime įsikūrusi Pratulino Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija.

Istorija
--------

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1478 m. kaimo pavadinimas tuo metu buvo užrašomas *Hornów, Hornowo, Ornowo*. Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XVII a. kaimo valdytoju tapo Lietuvos dvaro paiždininkis Juozapas Pranciškus Sapiega, kuris 1732 m. pervadino kaimą į *Pratulin*, nuo lotyniško žodžio *Pratum* (pieva) bei suteikė gyvenvietei miesto teises. Nuo 1754 m. priklausė Potockiams. 

Lietuvos pataurininkis Joachimas Karolis Potockis išgavo iš karaliaus Augusto III privilegiją į teisę rengti muges du kartus per savaitę. 1820 m. lapkričio 11 d. gyvenvietei buvo atimtos miesto teisės. 1838 m. pastatyta *Šv. Apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia*. 1874 m. sausio 24 d. kaime Rusijos imperijos karininkai nužudė 13 unitų, kurie gynė savo tikėjimą nuo stačiatikybės. Nužudytieji dar vadinami Palenkės kankiniais. 1996 m. nužudytuosius beatifikavo popiežius Jonas Paulius II. 

* Unitų žudynės 1874 m.Unitų žudynės 1874 m.
* Šv. Petro ir Povilo bažnyčiaŠv. Petro ir Povilo bažnyčia
* Bažnyčios varpinėBažnyčios varpinė
* Unitų bažnyčios likučiaiUnitų bažnyčios likučiai

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie kaimą (lenk.) Archyvuota kopija 2013-05-04 iš Archive.is projekto;
* Pratulin Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom IX (Poźajście – Ruksze) z 1888 r. (lenk.).

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RRokitno valsčiaus gyvenvietės |
| --- |
|  |
| 
Celešnica • Celešnica PGR • Derlas • Holodnica • Klonovnica Duža • Kolčinas • Kolčin Kolonija • Lipnica • Michalkai • Michalki Kolonija • Olšinas • Pokinianka • Pratulinas • Rokitnas • Rokitno Kolonija • Začopkai • Začopki Kolonija  |  |

 |
| **Elona Bajorinienė** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimimo vardas | Elona Bundzaitė |
| Gimė | 1959 m. rugsėjo 30 d. (63 metai)Vilnius |
| Gyven. vieta | Vilnius |
| Tautybė | Lietuvė |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Sutuoktinis (-ė) | Dailininkas Saulius Bajorinas |
|  |
| Veikla | Teatrologė |
| Organizacijos | LMTA TiKF |
| Pareigos | Dekanė |
|  |
| Alma mater | LGITMiK (1982) |

2019 m.
**Elona Bajorinienė-Bundzaitė** (g. 1959 m. rugsėjo 30 d. Vilniuje) – Lietuvos teatrologė, kultūros veikėja, programų organizatorė.

Biografija
----------

Sesuo vargonininkė Jūratė Bundzaitė. Mokėsi M. K. Čiurlionio vidurinėje mokykloje, baigė Vilniaus 31-ąją vidurinę mokyklą. 1982 m. baigė Leningrado teatro, muzikos ir kinematografijos institutą.

1982–1983 m. dirbo Teatro draugijoje Vilniuje, 1983–1996 m. žurnale „Kultūros barai". 1995–1999 m. Atviros Lietuvos fondo Atlikėjų meno programos koordinatorė, 1999–2003 m. šio fondo Kultūros programų direktorė. Surengė tarptautinius forumus: kino – „Įamžintas laikas" (1995 m.), teatro – „Kaitos taškas" (1996 m.), muzikos – „Musica Ficta" (1997 m.).

Nuo 2003 m. Europos kultūros programų centro vadovė. Nuo 2004 m. tarptautinio teatro festivalio „Sirenos" meno vadovė. Nuo 2007 m. buvo programos „Vilnius – Europos kultūros sostinė 2009" direktore. 2009 m. vasario mėnesį ji buvo atleista iš šių pareigų.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Elona Bajorinienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 768 psl.
3. ↑  Iš tarnybos į…
|  |
| --- |
| Dario Campeotto |
| Gimė | 1939 m. vasario 1 d.Frederiksbergas, Kopenhaga, Danija |
| Mirė | 2023 m. balandžio 1 d. (84 metai) |
| Veikla | dainininkas, aktorius |

**Darijus Kampeotas** (*Dario Campeotto*, 1939 m. vasario 1 d. Frederiksberge, Kopenhagoje, Danijoje – 2023 m. balandžio 1 d.) – italų kilmės Danijos dainininkas ir aktorius.

1961 m. Campeotto dalyvavo Dansk Melodi Grand Prix, atrankoje į „Euroviziją", su daina „Angelique". Ten jo varžovai buvo gerai žinomi atlikėjai Otto Brandenburg, Gustav Winckler, Birthe Wilke, Raquel Rastenni, Grethe Sønck ir kiti. Nepaisant stiprios konkurencijos, nugalėtoju tapo Campeotto ir taip tapo Danijos atstovu „Eurovizijos" dainų konkurse, kuris vyko Prancūzijos mieste Kanuose. Ten jis užėmė penktą vietą tarp 16-kos dalyvių. Į Dansk Melodi Grand Prix atranką atlikėjas grįžo 1962–1964, 1966 ir 1987 m. tačiau nesėkmingai.

1963 m. vedė aktorę Ghita Nørby, abu persikėlė gyventi į Turiną (Italija). 1964 m. susilaukė sūnaus Giacomo. 1969 m. pora išsiskyrė, o 1970 m. Campeotto grįžo į Daniją. Kitais metais jis sutiko savo dabartinę žmoną Gertrud. Jie susituokė 1977 metais, turi dukrą Claudia ir sūnų Filippo.

Dalinė filmografija
-------------------

* 1960: *Eventyrrejsen*
* 1961: *Peters baby*
* 1962: *Han, hun, Dirch og Dario*
* 1966: *Flagermusen*
* 1967: *Nyhavns glade gutter*
* 2001: *Flyvende farmor*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Dario Campeotto er død" (danų). 2023-04-03. Nuoroda tikrinta 2023-04-03.

Nuorodos
--------

* Dario Campeotto IMDB svetainėje
* Daina „Angelique"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Katy Bødtger  *„Det var en yndig tid"*** |  **Danijos atstovas Eurovizijoje**1961 | Po to:**Ellen Winther  *„Vuggevise"*** |
| **Živilė Pinskuvienė** |
| --- |
|  |
| 2018 m. liepą, Širvintų miesto šventėje |
| Gimimo vardas | Živilė Gudonytė |
| Gimė | 1975 m. birželio 21 d. (47 metai)Širvintos |
| Gyven. vieta | Širvintos |
| Tautybė | Lietuvė |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Tėvai | Marija Gudonienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Jonas Pinskus |
| Vaikai | Daniela PinskutėDovydas Pinskus |
|  |
| Veikla | Politikė |
| Organizacijos | Širvintų rajono savivaldybė |
| Pareigos | Merė |
| Partija | 2003–2017 m. Darbo partija2017 m. visuomeninis judėjimas „Drauge kurkime Širvintų krašto ateitį"2018 m. Lietuvos socialdemokratų darbo partija |
|  |
| Alma mater | VGTU (1998 B, 2003 M) |

**Živilė Pinskuvienė** (g. 1975 m. birželio 21 d. Širvintose) – Lietuvos ir Širvintų rajono savivaldybės politikė.

Biografija
----------

### Išsilavinimas

Su vyru Jonu Pinskumi ir vaikais
Baigė Širvintų 1-ąją vidurinę mokyklą.

1998 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universiteto Aplinkos inžinerijos fakultetą, aplinkos apsaugos inžinierė, 2003 m. aplinkos inžinerijos magistrė.

### Karjera

2000–2002 m. UAB „Edroma" generalinė direktorė.

2003–2017 m. Darbo partijos narė, 2005–2016 m. Širvintų skyriaus pirmininkė. 2016–2017 m. partijos pirmininkė.

2005–2006 m. ūkio ministro patarėja, 2007–2008 m. Širvintų rajono savivaldybės administracijos direktorė, atleista tarybai pareiškus nepasitikėjimą. 2008 m. UADBB „Draudėjų pagalbos centras" direktoriaus pavaduotoja.

2011–2023 m. Širvintų rajono savivaldybės tarybos narė.

2013–2014 m. Žemės ūkio viceministrė.

2012 m. dalyvavo Seimo rinkimuose, tačiau Konstitucinio Teismo 2012 m. lapkričio 10 d. išvadoje buvo nuspręsta, kad negali būti laikoma išrinkta Seimo nare.

Nuo 2015 m. Širvintų rajono savivaldybės merė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2013-10-31 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑   Žemės ūkio viceministrė Živilė Pinskuvienė
7. ↑   KT: Seimo rinkimų įstatymui prieštarauja Darbo partijos kandidatų eiliškumas ir rezultatai Biržų-Kupiškio apygardoje


| Partijos politinės pareigos |
| --- |
| Prieš tai:**Valentinas Mazuronis** | **Darbo partijos pirmininkė**2016 m. – 2017 m. | Po to:**Šarūnas Birutis** |
Kantino planisfera (1502) Modenos *Estense* bibliotekoje (Italija)
**Kantino planisfera** (port. *Planisfério de Cantino*) arba **Kantino pasaulio žemėlapis** – seniausias (sukurtas 1502 m.) išlikęs žemėlapis, kuriame pažymėti portugalų geografiniai atradimai rytuose ir vakaruose bei Tordesiljo sutarties riba. 

Žemėlapio vakaruose yra pažymėta dalis tuo metu žinomos Brazilijos. Šios žemės krantuose pavaizduotos Portugalijos vėliavos, papūgos, vešlūs medžiai. Afrikos ir Indijos krantai pažymėti nepaprastai tiksliai, nors Vaskas da Gama vos prieš 5 metus tebuvo atradęs jūrų kelią į Indiją. Indija nupiešta kaip smailėjantis trikampis, o jos vakarinėje pakrantėje – nemažai miestų su išsamiais jų turtų aprašymais.

Pavadinimo kilmė
----------------

Portugalai planavo slėpti svarbią naują geografinę informaciją, tačiau 1502 m. Feraros kunigaikščio Ercole I d'Este paskirtas diplomatinis patikėtinis Albertas Kantinas užsakė nežinomam portugalų kartografui ar dailininkui slaptai nukopijuoti žemėlapį ir jį nelegaliai išvežė iš Lisabonos į Italiją. Žemėlapio originalas dingo, o Alberto Kantino vardu pavadinta kopija yra iki šiol išlikęs egzempliorius.

Bibliografija
-------------

* Jeremy Harwood. Pasaulis žemėlapiuose. 100 žemėlapių, pakeitusių pasaulį. Vilnius: Mūsų knyga, 2008. 192 p. iliustr. žml. ISBN 978-9955-14-257-7.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kantino planisfera** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Carta del Cantino Archyvuota kopija 2013-11-28 iš Wayback Machine projekto. *Biblioteca Estense*, Modena
* Carta del Cantino, *Bibliothèque et Archives nationales du Québec*
| Chuzestano provincijaخوزستان |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Irano vėliava Iranas |
| **Administracinis centras** | Ahvazas |
| **Šahristanų skaičius** | 23 |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 5 074 000 |
| **Plotas** | 64 055 km² |
| **Tankumas** (2022) | 79 žm./km² |

**Chuzestano provincija** (pers. خوزستان = *Khūzestān*) – provincija ir istorinis regionas vakarų Irane, Irako pasienyje ir Persijos įlankos pakrantėje. Administracinis centras – Ahvazas.

Geografija
----------

Šiaurinę teritorijos dalį užima kalvos ir Ahvazo kalnagūbris, pietinę – pelkėtos lygumos. Šiaurės vakariniu pakraščiu teka Karūno upė. Klimatas karštas, pietuose – drėgnas. Vasarą temperatūra viršija 40 °C. Žiemos vėsios ir sausos, kartais temperatūra nukrenta žemiau 0 °C, pasninga.

Istorija
--------

*Pagrindinis straipsnis – Chuzestanas*.
Chuzestane jau IV tūkstantmetyje pr. m. e. pradėjo kurtis miestai. III–II tūkstantmetyje čia gyvavo Elamo valstybė. Apie 639 m. pr. m. e. užkariavo Asirija. Vėliau (311–148 m. pr. m. e.) priklausė Seleukidams, VII a. Chuzestaną užkariavo arabai ir prijungė prie Kalifato. X–XI a. priklausė Bujidams, XI–XII a. Seldžiukidams, XIII–XIV a. Chulaguidams. XVI a. žemes užkariavo persai.

XX a. Chuzestanas tapo svarbiu naftos ir gamtinių dujų gavybos centru. 1980–1988 m. Irako-Irano karo metų šiaurės Chuzestaną buvo užėmusios Irako karinės pajėgos.

Gyventojai
----------

62,5 % Chuzestano gyventojų gyvena miestuose. Regionas pasižymi didele tautine įvairove: čia gyvena persai, arabai, lurai, žydai mizrachiai (daugiausia miestuose), lakai, kaškajai, afšariai (kaimuose).

Didžiausi miestai:

* Ahvazas
* Abadanas
* Behbehanas
* Andimeškas
* Choremšehras
* Bender Chomeinis
* Dezfulis
* Šuštaras
* Bender Mahšahras
* Šušas
* Mesdžed Soleimanas

Šaltiniai
---------

1. ↑  IRAN: Provincial Division, *citypopulation.de*
2. ↑  *Chuzestano provincija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003


|  |  |
| --- | --- |
|  **Irano provincijos** |  |
| Ardebilis | Bušehras | Chuzestanas | Čeharmehalis ir Bachtiarija | Elbrusas | Farsas | Gilanas | Golestanas | Hamadanas | Hormozganas | Ilamas | Isfahanas | Jezdas | Kazvinas | Kermanas | Kermanšahas | Kohgilujė ir Bojerahmedas | Kumas | Kurdistanas | Lurestanas | Mazenderanas | Merkezis (Vidurinė) | Pietų Chorasanas | Rezavio Chorasanas | Rytų Azerbaidžanas | Semnanas | Sistanas ir Beludžistanas | Šiaurės Chorasanas | Teheranas | Vakarų Azerbaidžanas | Zendžanas |
OPEC vėliava
**OPEC** (*The Organization of the Petroleum Exporting Countries*) – tarptautinė organizacija, jungianti naftą eksportuojančias valstybes. Centrinė būstinė – Vienoje, Austrijoje.

OPEC narėmis yra daugelis Persijos įlankos šalių, Nigerija, Indonezija, Libija, Alžyras ir Venesuela, Kuveitas, Ekvadoras (sugrįžo 2007 m.).

Pagrindinis organizacijos tikslas, pagal jos statutą, yra „geriausių priemonių nustatymas, savo interesų saugumui (individualiai ir visoms kartu); būdų ir priemonių nustatymas stabilizaciniams procesams, siekiant išvengti bereikalingo ir skausmingo naftos kainų svyravimo tarptautinėje rinkoje" .

Įtaka pasaulinei rinkai
-----------------------

OPEC turi didelę įtaką pasaulinei rinkai, pvz. kelios OPEC narės, naudodamosis naftos embargu 1973 m. visam pasaulyje sukėlė naftos kainas, tai sukėlė didelę infliaciją išsivysčiusiose ir besivystančiose valstybėse.

Vėliau OPEC galybė sumenko, nes buvo surasti ir pradėti eksploatuoti nauji naftos šaltiniai Meksikos įlankoje (JAV), Šiaurės jūroje (Norvegija, Nyderlandai, JK), daug naftos ėmė eksportuoti Rusija. Tačiau ir dabar OPEC narės turi 2/3 pasaulio naftos rezervų ir išgauna 41,7 % (2005 m. duomenys) pasaulio naftos.

Šalys narės
-----------

Dabartiniai OPEC nariai
OPEC turi 14 narių:

Afrika
* Angola (2007)
* Libija (1962)
* Nigerija (1971)
* Alžyras (1969)
* Gabonas (1975–1995, atkūrė narystę 2016)
* Kongas (2018)
* Pusiaujo Gvinėja (2017)

Persijos įlanka
* Iranas (1960)
* Irakas (1960)
* Kuveitas (1960)
* Saudo Arabija (1960)
* JAE (1967)

Pietų Amerika
* Ekvadoras (1963–1992, grįžo nuo 2007)
* Venesuela (1960)

  

2016 m. lapkritį iš OPEC pasitraukė Indonezija. 2019 m. sausio 1 d. Kataras pasitraukė iš šalių sąjungos.

Dabartinės naftos kvotos
------------------------

OPEC Kvotos išgauti tūkstančiams barelių per dieną | Valstybė | Kvota (7/1/05) | Išgavimas (1/07) | Maks. pajėgumas |
| --- | --- | --- | --- |
| Alžyras | 894 | 1,360 | 1,430 |
| Angola | N/A | 1,490 | 1,490 |
| Indonezija | 1,451 | 860 | 860 |
| Iranas | 4,110 | 3,700 | 3,750 |
| Irakas |  | 1,481 |  |
| Kuveitas | 2,247 | 2,500 | 2,600 |
| Libija | 1,500 | 1,650 | 1,700 |
| Nigerija | 2,306 | 2,250 | 2,250 |
| Kataras | 726 | 810 | 850 |
| Saudo Arabija | 10,099 | 8,800 | 10,500 |
| JAE | 2,444 | 2,500 | 2,600 |
| Venesuela | 3,223 | 2,340 | 2,450 |
| Iš viso | 28,000 | 31,981 | 32,230 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Chapter I, Article 2 of The Statute of the organization of the Petroleum Exporting Countries (as amended)
2. ↑
3. ↑  Quotas kaip praneša JAV energijos departamentas

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: OPEC** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* OPEC oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-08-07 iš Wayback Machine projekto.
* 
* 
* OPEC Timeline straipsnis iš *Le Monde diplomatique*, 2006 m. gegužė
|  |
| --- |
| Laima Vaikule |
|  
Laima Vaikule (2017) |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Laima Vaikule |
| Gimė | 1954 m. kovo 31 d. (69 metai) |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė, šokėja |
| Aktyvumo metai | nuo 1966 |
| Įrašų kompanija | Melodija |
| Svetainė | laima.com |

**Laima Vaikulė** (latv. *Laima Vaikule*, g. 1954 m. kovo 31 d. Cėsyse, Latvija) – Latvijos dainininkė ir aktorė, geriausiai žinoma buvusios Tarybų Sąjungos bei Europos šalyse.

Biografija
----------

Rankų įspaudai Latvijos muzikantų šlovės alėjoje Liepojoje
Būdama 3 metų su tėvais persikėlė gyventi į Rygą. Mėgo muziką ir šokius. 1966 m. būdama 12-os, dalyvavo jaunųjų dainininkų konkurse ir buvo pastebėta. 1970–1973 m. studijavo Rygos medicinos mokykloje, planavo tapti chirurge. Taip pat tęsė dainavimą su grupe, tapo grupės lydere ir kelerius metus koncertavo naktiniuose klubuose bei restoranuose. 9-ajame dešimtmetyje studijavo vaidybą ir režisūrą Maskvoje. 1985 m. išgarsėjo Tarybų Sąjungoje.

Nuo 1986 m. bendradarbiauja su populiariu Latvijos kompozitoriumi Raimondu Paulu ir Rusijos poetu Ilja Rezniku. Su R. Paulu buvo viena iš populiariosios muzikos festivalio *Jūrmala* organizatorių. 9-ajame ir 10-ajame dešimtmečiuose dalyvavo įvairiuose tarptautiniuose muzikos konkursuose ir festivaliuose Europoje. Laimėjo „Auksinę lyrą" konkurse *Bratislavská Lýra '87*, apdovanota konkurse *Jūrmala '92*, taip pat dalyvavo festivalyje „AU music world" Monake bei daugelyje kitų.

1996 m. Laima Vaikulė apdovanota už indėlį į Latvijos muziką ir kultūrą.

Aktyvizmas
----------

Laima Vaikulė taip pat žinoma kaip aktyvi gyvūnų teisių šalininkė, daug kartų viešai pasisakiusi prieš gyvūnų išnaudojimą. Ji yra etinė vegetarė.

Diskografija
------------

* *Tango* (1993)
* *Milyj, proščaj!* (*Милый, прощай!*, 1994)
* *Ja vyšla na Pikadilli* (*Я вышла на Пикадилли*, 1996)
* *Viss nāk un aiziet…* (1996)
* *Latinskij kvartal* (*Латинский квартал*, 1998)
* *Zerkalo* (*Зеркало*, 1999)
* *Lučšye pesni* (*Лучшие песни*, 2000)
* *Imena na vse vremena* (*Имена на все времена*, 2002)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Svetainė rusų k. Archyvuota kopija 2010-09-26 iš Wayback Machine projekto.

Išnašos
-------

1. ↑  „"Зона, свободная от убийства": российские звёзды совершили уникальный полет во льды Белого моря с целью добиться законодательного запрещения зверобойного промысла". «ВИТА» — Центр защиты прав животных. Nuoroda tikrinta 2008-12-06.
2. ↑  „10-летие Всемирного Дня защиты прав животных - празднование юбилея 8 декабря 2007 года в Москве, в Доме скульптора". «ВИТА» — Центр защиты прав животных. Nuoroda tikrinta 2008-12-06.
|  |
| --- |
| Pajūrio dvaro parkas |
| Tvenkinio sala su skulptūra 
Tvenkinio sala su skulptūra |
| Tipas | mišraus stiliaus parkas |
| Geografinė padėtis | 55°27′10″š. pl. 22°02′11″r. ilg.﻿ / ﻿55.452674°š. pl. 22.036449°r. ilg.﻿ / 55.452674; 22.036449Koordinatės: 55°27′10″š. pl. 22°02′11″r. ilg.﻿ / ﻿55.452674°š. pl. 22.036449°r. ilg.﻿ / 55.452674; 22.036449 |
| Statusas | valstybės saugomas paminklas |
| Plotas | ~5 ha |
| Įkurtas | XIX-XX a. |
| Valdytojas | Pajūrio seniūnija |
| Darbo laikas | neribojamas |
| Pėsčiųjų takai | yra |
| Adresas | Pajūris, Šilalės raj. |

**Pajūrio dvaro parkas** – parkas, esantis Šilalės rajono savivaldybėje, Pajūrio miestelyje, buvusio Pajūrio dvaro sodybos teritorijoje. Parkas netaisyklingos konfigūracijos, dalijamas pagrindinės miestelio Dariaus ir Girėno gatvės (kelio  **165**  Šilalė–Šilutė ), netoli buvusios žemės ūkio mokyklos. Pietryčiuose ribojasi su Brigados generolo Motiejaus Pečiulionio artilerijos bataliono kariniu miesteliu.

Dvaro laikotarpio mišraus stiliaus parke driekiasi sodintų medžių alėjos, auga savaiminių medžių ir krūmų, yra trys nedideli tvenkiniai. Kitoje gatvės pusėje (buvusio bravoro teritorija) pokaryje įrengtas naujas Pajūrio parkas su retesnių rūšių augalais.

Parko struktūra
---------------

Pajūrio dvaro sodybos planinė-erdvinė struktūra atvaizduota matininko G. Lopato sudarytame 1910 m. plane. Teritorijos šiaurinė dalis žemesnė pirmojoje dešiniojo Jūros upės kranto terasoje, pietinė dalis dalinai išsidėsčiusi šlaite - antrojoje upės terasoje. Sodybą sudarė pagrindinis reprezentacinis kiemas, parkas, sodas ir ūkinė dalis. Į pagrindinį kiemą iš Šilalės-Šilutės vieškelio vedė dvi viena kitai statmenos alėjos. Medinis ponų namas stovėjo vakarinės alėjos ašyje. Išlikę vertingų dvaro laikotarpio parko tūrinės erdvinės kompozicijos fragmentų teritorijos pietinėje dalyje, kur stovėjo ponų namas. Tai senoji alėja, vedusi į gyvenamąjį namą, parterio aikštelė šalia trečiojo tvenkinio, dekoratyviniai krūmai šalia aikštelės ir senieji parko medžiai. Gyvenamasis ponų namas nugriautas, jo vietą žymi augančios eglės. Stovėję dvaro parko vartai – balto mūro, dviejų arkų statinys.

Parko šiaurės rytų ir šiaurės vakarų dalyse auga lapuočių medžių alėjos, kur vyrauja uosiai, klevai, skroblai. Yra pavienių medžių, tarp kurių klevai, uosiai, mažalapės liepos, beržai, skroblai. Yra išskirtinių saugomų medžių, kurie paskelbti gamtos paveldo objektais. Šalia trečio tvenkinio auga Pajūrio parko ąžuolas, netoli, priešingame krante – Pajūrio parko tuopa.

Telkšo trijų tarpusavyje susisiekiančių tvenkinių sistema centrinėje dalyje. Iš jų pirmajame tvenkinyje suformuota nedidelė apskrito plano salelė. Joje pastatyta balto mūro skulptūra.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pajūrio dvaro parkas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Pajūrio dvaro sodybos parkas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. 1 2  Pajūrio dvaro sodybos fragmentai *kvr.kpd.lt*
3. ↑  Pajūrio seniūnija. Lankytinos vietos *silale.lt*
|  Kobilin Božimų Šv. Stanislavo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Lomžos |
| **Dekanatas** | Kobilino |
| **Savivaldybė** | Kobilino Božimų valsčius |
| **Gyvenvietė** | Kobilin Božimai |
| **Statybinė medžiaga** | plytos |
| **Pastatyta** | 1904 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Kobilin Božimų Šv. Stanislavo bažnyčia** (lenk. *Kościół św. Stanisława w Kobylinie-Borzymach*) – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Kobilin Božimų valsčiuje, Kobilin Božimų kaime. Bažnyčia priklauso Kobilin Božimų Šv. Stanislavo parapijai. Bažnyčia yra neogotikinio architektūros stiliaus, kurią sudaro trys navos ir 4 altoriai. Bažnyčia remia keli kontraforsai. Bažnyčios ilgis 41,5 m; plotis 19,5 m ir aukštis 52 metrai.

Istorija
--------

1420 m. dabartinės bažnyčios vietoje buvo pastatyta pirmoji mūrinė koplyčia, kuri stovėjo iki 1662 metų. 1662 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, kuri stovėjo iki 1740 metų. 1740 m. Bresto kanauninkas *Szymon Zalewski* inicijavo naujos medinės bažnyčios statybas. 1743 m. spalio 20 m. nauja bažnyčia buvo pašventinta. 1898-1904 m. pastatyta nauja mūrinė neogotikinė bažnyčia, kurios architektas buvo Franciszek Przecławski. 1910 m. rugpjūčio 21 d. nauja bažnyčia buvo pašventinta. 1944 m. rugpjūčio 11 d. vokiečiai susprogdino dalį bažnyčios, kuri buvo atstatyta 1947 metais. 1988 m. rugsėjo 23 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1995-2000 m. atnaujintas bažnyčios altorius. 

* 
* 
* 
*

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie parapiją (lenk.) Archyvuota kopija 2013-01-13 iš Archive.is projekto;
* Aprašymas apie parapijos pakelės kryžius ir koplyčias (lenk.) Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.;
* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.)[neveikianti nuoroda].
**Alenia Aeronautica**|  |
| --- |
| Bendrovės duomenys |
| Pavadinimas | Alenia Aeronautica |
| Būstinė | Italijos vėliava Italija *Pomigliano d’Arco* (Neapolis) |
|
| Teisinė forma |  |
| Įkurta | 1990 |
| Įkūrimo vieta | Neapolis, Italija |
|
| Adresas |
| Adresas |  |
| Tel. |  |
| Fax. |  |
| E.p. |  |
| Svetainė | www.alenia-aeronautica.it Oficiali svetainė |

**Alenia Aeronautica** – Italijos aviacijos inžinerijos kompanija, *Finmeccanica* padalinys. Kompanija gamina karinius transportinius lėktuvus, civilinių lėktuvų komponentus (pvz. *Boeing* ir *Airbus*).

*Alenia* yra kompanija partnerė Eurofighter ir Panavia Tornado konsorciumuose.

Alenija padaliniai:

* *Alenia Aermacchi*
* *Alenia Aeronavali*
* *Alenia Composite*
* *Alenia SIA*
* *Quadrics*

*Alenia Aeronautica* pagrindinė veikla yra:

* komercinių ir karinių orlaivių konstravimas ir gamyba,
* karinių ir civilinių orlaivių komponentų projektavimas ir gaminimas,

*Alenia Aeronavali* veikla – karinių ir civilinių orlaivių kapitalinis remontas, techninis aptarnavimas, modifikavimas.

Kompanijos *Alenia Aeronavali* pirmininkas ir *Finmeccanica* (kuri yra *Alenia Aeronavali* savininkė) generalinis direktorius yra *Giorgio Zappa*. Būstinė registruota *Pomigliano d’Arco* (Neapolis).

Alenia Aeronautica bendradarbiauja su daug didžiųjų aviacijos ir kosmoso technikos korporacijų – *Boeing*, *Lockheed Martin*, *Airbus*, EADS, *Dassault* ir *BAE Systems*.

Istorija
--------

1969 m. susijungė Italijos lėktuvų gamintojai *Fiat* ir *Aerfer* ir sudarė *Aeritalia*. 1990 m. *Aeritalia* susijungė su *Selenia* iš *Finmeccanica* grupės ir sudarė *Alenia*.

Pentagonas pasirinko Alenijos C-27J kaip naująjį karinį transporto lėktuvą. 2007 m. birželio 13 d. pasirašytas 2,04 milijardo JAV dolerių vertės kontraktas 78 C-27J lėktuvams pirkti, personalui treniruoti bei techninei įrangai tiekti.

Gaminiai
--------

* Aeritalia G.222

### Bendri projektai

* Alenia C-27J Spartan
* AMX International AMX
* ATR 42
* ATR 72
* Eurofighter Typhoon

Nuorodos
--------

1. ↑  „C-27J tapped for Joint Cargo Aircraft" Archyvuota kopija 2007-08-14 iš Library of Congress, Air Force Times, June 14, 2007.
2. ↑  C-27J Spartan named as Joint Cargo Aircraft


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Alenia Aeronautica** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

**Islamo respublika** – respublikos formos suvereni valstybė, kurią oficialiai valdo islamo įstatymai, priešingi islamo monarchijai. Trys dabartinės valstybės yra islamo respublikos: Iranas, Mauritanija ir Pakistanas. Tačiau terminas nėra aiškus. Nepaisant „islamo respublikos" pavadinimo, šalys labai skiriasi savo vyriausybėmis ir įstatymais, o iš trijų, vienintelis Iranas yra religinė teokratinė valstybė. Be to, Pakistanas pirmasis priėmė šį pavadinimą 1956 m. nepaisant to, kad tuo metu islamas nebuvo valstybinė religija.

Islamo respublikos

Dabartinės islamo respublikos
-----------------------------

| Valstybė | Pavadinimo priėmimo data | Valdymo forma |
| --- | --- | --- |
| Irano vėliava Irano Islamo Respublika | 1979 m. balandžio 1 d. | Unitarinė teokratinė respublika |
| Mauritanijos vėliava Mauritanijos Islamo Respublika | 1958 m. lapkričio 28 d. | Unitarinė pusiau prezidentinė respublika |
| Pakistano vėliava Pakistano Islamo Respublika | 1956 m. kovo 23 d. | Federacinė parlamentinė respublika |

Išnašos
-------

1. ↑  "Iran Islamic Republic". *Encyclopædia Britannica*. Nuoroda tikrinta 2019-12-28.
**Tartupio pradinė mokykla** – mokykla, buvusi Tartupio kaime (Prienų rajonas).

|  |
| --- |
| **Tartupio pradinė mokykla** |
| [[Vaizdas:{{{emblema}}}|Tartupio pradinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:{{{pav}}}|Tartupio pradinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Tartupis, Prienų rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | {{{direktorė}}} |
| **Mokinių skaičius** | {{{skaičius}}} |
| **Įkūrimo data** | 1937 m. |
| **Uždarymo data** | 2004 m. |
| **Išleista laidų** | {{{laidos}}} |
| **Pedagogų skaičius** | {{{darbuotojai}}} |

Istorija
--------

1936–1937 m. šalia senojo kelio Marijampolė–Prienai, pietiniame Žemaitkiemio gyvenvietės gale, Tartupio kaime buvo pastatyta medinė dviejų aukštų mokykla. Medinė mokykla, statyta XX a. tarpukariu, išbuvo apie 5–7 metus, kadangi II pasaulinio karo pabaigoje grįždami vokiečiai ją sudegino.

Pokariu mokyklai vėl reikėjo naujų patalpų, todėl ji buvo perkelta į Tartupio kaimą pas Povilą Mickų. Joje dirbo mokytojai Tarasevičiūtė, Marytė Juknevičiūtė, Bronius Kirtiklis. Pradžios mokykla buvo kilnojama iš vienos sodybos į kitą. 1948 m. Laukaičių statytame dviejų aukštų pastate, juos ištrėmus į Sibirą, 1949 m. kūrėsi Tartupio septynmetė mokykla. 1964–1965 m. Žemaitkiemio kaimo viduryje pastatytas dviaukštis pastatas, kuriame iki 2003 m. mokėsi Tartupio dešimtmetės mokyklos mokiniai. Sumažėjus mokinių skaičiui, mokykla reformuota į pradinę, o 2004 m. panaikinta, prijungiant prie Kunigiškių pagrindinės mokyklos kaip pradinio ugdymo skyrių ir jame įrengta biblioteka. Vėliau skyrius uždarytas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ieškojimas… Pažinimas… Laisvė…. Naujasis Gėlupis. Nuoroda tikrinta 2022-05-06.
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį biografinį straipsnį reikėtų sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, prašome sutvarkyti šį straipsnį. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą.Priežastys, dėl kurių straipsnis laikomas nesutvarkytu, aiškinamos straipsnyje Nesutvarkyti straipsniai.  |

Donatas Mickus
**Donatas Mickus** (g. 1986 m. balandžio 5 d. Šiauliuose) – Lietuvos orientacininkas. Priklauso orientavimosi klubui „SAKAS". Ūgis: 184 cm. Svoris: 82 kg.

Biografija
----------

Mokėsi Šiaulių Aukštabalio vidurinėje, Šiaulių Universitetas Vadybos magistras (baigė 2013 m.), Šiaulių Universitetas Kūno kultūros ir sporto bakalauras (2010 m.). Nuo 2006 m. − Lietuvos krašto apsaugos savanoris. Pirmasis treneris – Romualdas Veršinskas, dabar treniruojasi savarankiškai. Orientavimosi sporto kalnų dviračiais Lietuvos čempionas 2016, 2014 metais.

Orientavimosi sporto bėgte Lietuvos čempionas 2006, 2009 metais. 2014 m. Pasaulio orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate (Lenkija) 40 vt. 2012 m. Europos rogainingo čempionas. 2006 m. Baltijos jaunimo taurės (Lenkija) nugalėtojas. Multisporto varžybų dalyvis.

Gimė Šiauliuose, gyvena Vilniuje.

Pasiekimai
----------

Geriausias Šiaulių miesto orientacininkas (2015 metai)

Sportiniai pasiekimai
---------------------

| Metai | Varžybos | Vieta |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Baltijos orientavimosi jaunimo taurė ( Lenkija) | 1 |
| 2007 | Pasaulio orientavimosi kariškių čempionatas ( Kroatija) | 45 |
| 2008 | Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas ( Lietuva) | 3 |
| 2009 | Pasaulio orientavimosi kariškių čempionatas ( Estija) | 30 |
| 2010 | Europos orientavimosi čempionatas, B finalas ( Bulgarija) | 15 |
| 2011 | Lietuvos čempionatas triatlonas, sprintas ( Lietuva) | 3 |
| 2012 | Europos rogainingo čempionatas ( Lietuva) | 1 |
| 2014 | Pasaulio orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionatas ( Lenkija) | 40 |
| 2015 | Pasaulio orientavimosi sporto čempionatas ( Čekija) | 67 |
| 2016 | Pasaulio taurės finalas (Kaunas,  Lietuva) | 39 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
| **Belohinidae** |
| --- |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Pobūris: | Įvairiaėdžiai vabalai  *( Polyphaga)* |
| Antšeimis: | Plokštėtaūsiniai  *( Scarabaeoidae)* |
| Šeima: | **Belohinidae**  *( Belohinidae)* |
| Gentis: | **Belohina**  *( Belohina)* |
| Rūšis: | **Belohina inexpectata**  *( Belohina inexpectata)* |

 |
| Binomas |
| ***Belohina inexpectata***Paulian, 1959 |

***Belohinidae*** – monotipinė plokštėtaūsinių (*scarabaeoidae*) antšeimio vabalų šeima, kuriai priskiriama viena gentis – ***Belohina*** ir viena rūšis – ***Belohina inexpectata***. Endeminė rūšis, aptikta tik pietų Madagaskare.

Aptikti tik 6 individai, kurie saugomi Paryžiaus muziejuje. Labai nedaug žinoma apie šių vabalų biologiją. Suaugę vabalai yra apie 10–15 mm ilgio, neskraidantys, juodi, išgaubti. Visi individai surinkti 1957 metų kovo mėnesį, tarp Ciombės ir Beloha miestų, po stipraus lietaus.

Šaltiniai
---------

All Points Bulletin! Be on the look-out for the following critter from southern Madagascar[neveikianti nuoroda]
Skulptūros toltekų sostinėje Tuloje
**Toltekai** – indėnų tauta, gyvenusi Mezoamerikos regione, kalbėjusi jutų-actekų kalbų šeimai priklausiusia kalba.

VIII a. toltekai iš šiaurės įsiveržė į centrinę Meksiką. IX a. sukūrė didelę valstybę, užėmusią centrinę ir šiaurinę Meksiką. Jos sostinė buvo Sero de Estrelija, o vėliau – Toljanas (Tula). Kiti svarbūs toltekų miestai buvo Čolula, Tolula, Tlilan Tlapalanas. Toltekų kultūra taip pat stipriai paveikė Teotihuakano ir Šočikalko miestų vystymąsi.

X a. toltekų kariniai daliniai pasiekė majų žemes ir užvaldė jų miestus Jukatane ir kalnų Gvatemaloje. Tuo pat metu prasidėjo vidiniai konfliktai pačioje toltekų valstybėje, todėl dalis tautos migravo į Salvadorą ir prisidėjo prie pipilų tautos susiformavimo.

XII a. antroje pusėje iš šiaurės į Meksiką vėl atsikraustė naujos gentys, kurių tarpe buvo actekai, ir nusiaubė toltekų valstybę. Laikui begant tauta sunyko, tačiau tapo svarbi actekų legendose, o jų kultūra tapo actekų kultūros formavimosi pagrindu. Actekų kalbose žodžiu *tolteca* pradėti vadinti menininkai, išmintingi žmonės.

Iš toltekų laikų išliko monumentalūs paminklai, skulptūros (kompleksas Tuloje), šventyklos. Kaip ir daugelis kitų Mezoamerikos tautų, toltekai praktikavo žmonių aukojimą, jų mene svarbiausi karo ir dievų motyvai.

Karlosas Kastaneda bei jo sekėjai toltekais vadino paslaptingus žynius, neva nuo senosios toltekų valstybės laikų saugančius jos paslaptis.

Literatūra
----------

* Вайан Дж. История ацтеков. М. 1949;
* Гуляев В. Древнейшие цивилизации мезоамерики. М. 1972;
* Кинжалов Р. Орел, кецаль и крест. М. 1991;
* Кинжалов Р. В. Искусство древней Америки, М. 1962.