| **Baltų religija** |
| --- |
|  |
| 
Pagrindai

|  |
| --- |
| Baltų religija
Baltų mitologija:
Prūsų · Lietuvių · Latvių
Indoeuropiečių mitologija |

 |
| 
Dievybės

|  |
| --- |
| **Bendrabaltiškos**
Perkūnas · Velnias · Dievas · Saulė · Mėnulis
**Prūsų**
Patulas · Pikuolis · Patrimpas · Svaikstikas · Autrimpas · Aušlavis · Bardaitis · Kurka · Pilnytis · Puškaitis · 
**Latvių**
Ūsinis · Ceruoklis · Jumis · Auseklis · Laima · Dekla · Laumė · Mara · Miško motė · Jūros motė · Vėjų motė · Vėlių motė · Žemės motė
**Lietuvių**
Gabija · Žemyna Laima · Medeina/Žvorūna · Laumė/Ragana · Aušrinė · Bangpūtys/Vėjopatis · Rūgutis · J. Lasickio spėjamų dievų sąrašas · ankstyvųjų šaltinių: Andajas · Nunadievis · Junda?
**Kitos būtybės**
Aitvaras · Kaukai · Barstukai · Lauksargiai/Žemėpačiai |

 |
| 
Šventės

|  |
| --- |
| Užgavėnės · Jurginės (Jorė)
Velykos · Rasos/Lyguo
Žolinė · Ilgės (Vėlinės)
Kūčios · Kalėdos |

 |
| 
Kitos sąvokos

|  |
| --- |
| Dausos · Vėlė · Alka · Šventoji giraitė
Romovė · Krivis · Vaidila · Krivulė |

 |
| 
Šiuolaikinė tradicija

|  |
| --- |
| Romuva
Vydūnas · Jonas Trinkūnas · Inija Trinkūnienė
Dievturyba
Ernestas Brastinis · Valdis Celmas
Druwi  |

 |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Dievas** (latv. *Dievs*, prūs. *Deywis*) – senovės lietuvių, prūsų, latvių aukščiausiasis dieviškumas, pasaulio sutvėrėjas, dangaus dievas. Dievas yra tvarkos pasaulyje kūrėjas bei dorovės saugotojas. Teigiama, kad Dangaus dievas gyvena danguje bei susijęs su švytinčiais dangaus kūnais. Tačiau lietuvių sakmėse Dievas neminimas abstrakčiai.

Žodis yra kilęs iš ide. *\*déiu̯o-s* – „švytintis dangus, diena". Jam giminingi yra skr. deva („Dievas"), skr. dyaus („dangus"), lot. *deus* („Dievas"), sen. gr. Ζεύς („Dzeusas") ir daug kitų. Ši šaknis kilusi iš veiksmažodžio ide. *\*dei-/\*dī̆-* „šviesti". Indoeuropiečiai jam priskyrė daug epitetų, bet dažniausiai – Dievas Tėvas. Baltai jį vadinę Aukštuoju (Aukštieju Visagysčiu), Visų Pirmu (Aukų Pirmu?), galbūt Andajumi, Nunadieviu ir kitais vardais.

Jis minimas kaip jaunikis jojantis dangumi su kitais dievais, o jo nuotaka Saulė. Vėliau vystantis panteonui ir Dievo šeimai, jis vaizduojamas kaip dangaus dievų tėvas. Kartais jis palieka dangų ir nusileidžia į Žemę gyvai dalyvauja valstiečių gyvenime, įvairiose metų šventėse.

Jis vaizduojamas seneliu, kuris žilas, sulinkęs, nevikrus. Akcentuojamas Dievo senumas, kadangi buvo laikomas seniausiu pasaulio asmeniu. Nors ir vaizduojamas senu, tačiau ne bejėgiu. Dievas senelis yra nepaprastai galingas, lengvai perkuriantis esinius. Pvz. jam besiprausiant žemėn nukrenta lašas, iš kurio atsiranda žmogus; Dievas užsigauna į akmenis ir nuo to laiko akmenys nebeauga ir pan. Dievas svečiuojasi žmonių namuose: tie, kurie svetingai priima elgeta senelį, apdovanojami, o tie, kurie atstumia, paverčiami gyvuliais. Tokiu, būdu Dievas yra dorovės normų saugotojas, be gailesčio baudžiantis nusikaltusius. Anot Norberto Vėliaus, funkcijomis panašus į Indijos arijų aukščiausią ir nepermaldaujamą dievą Varuną ir kitus aukščiausius dievus.

Krikščionybės laikais baltų Dievas sutapatintas su krikščionių Viešpačiu.

Literatūra
----------

1. ↑  „D.Razauskas: senovėje žmonės daugiau mąstė ir buvo protingesni". *15min*. Nuoroda tikrinta 2018-04-17.
2. ↑  Baltic religion. Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica 2007 Deluxe Edition. Chicago: Encyclopædia Britannica. 2007
3. 1 2  Dievas. Mitologijos enciklopedija, 2 tomas. Vilnius. Vaga. 1999. 278 p.

Nuorodos
--------

* Lietuvių Dievas. Dainius Razauskas