recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Fatimaport. *Fátima* |
| --- |
|              |
| *Fatimos bazilika* |
|  |
| 

FatimaFatima

39°38′0″ š. pl. 8°40′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.63333°š. pl. 8.66667°r. ilg.﻿ / 39.63333; 8.66667﻿ (Fatima (miestas))Koordinatės: 39°38′0″ š. pl. 8°40′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.63333°š. pl. 8.66667°r. ilg.﻿ / 39.63333; 8.66667﻿ (Fatima (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Portugalijos vėliava Portugalija |
| **Regionas** | Vidurio Portugalija |
| **Apskritis** | Santareno apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 10 302  |
|  |
|  **Vikiteka** | Fatima |

**Fatima** – piligriminis miestelis vidurio Portugalijoje, *Santarém* srityje. Išsidėstęs *Cova da Iria* lygumoje, 29 km į pietryčiųs nuo Leirijos. Kaimas pavadintas XII amžiaus maurų princesės vardu ir nuo 1917 metų tapo viena didžiausių piligrimystės vietų pasaulyje kaip Marijos šventoji žemė.

1917 m. gegužės 13 d. ir kas mėnesį iki tų metų spalio trys jauni piemenukai – *Lucia dos Santos* ir jos pusbrolis *Francisco Marto* bei pusseserė *Jacinta Marto* sakėsi pamatę moterį, kuri jiems prisistačiusi šventąja mergele. Spalio 13 d. Fatimoje susirinko didelė žmonių minia (apie 70 tūkstančių), kurie paliudijo neįtikėtiną saulės reiškinį, kuris sekė iškart po to, kai vaikams apsireiškė Marija. Nors iš pradžių bažnyčia nepripažino šio reiškinio, bet 1930 m. spalio 13 d. Leirijos vyskupas pripažino vaikų patyrimus kaip mergelės Marijos apsireiškimą. Tais pat metais popiežius kaimą paskelbė piligrimystės vieta.

1917 m. laikraštis apie keistą pasirodymą
1928 m. buvo pradėta statyti bazilika, kuri baigta 1953 m. Jos bokštas yra 65 m aukščio. Greta šventovės yra ligoninės ir poilsio nameliai, didelė aikštė su maža Apsireiškimo kapela. Teigiama, kad Fatimoje yra pasveikę nemažai žmonių. 1967 m. gegužės 13 d. sukakus 50 metų nuo pirmojo apsireiškimo, Fatimoje susirinko beveik milijonas žmonių, o popiežius Paulius VI čia laikė mišias ir meldėsi už taiką.

XX a. pabaigoje buvo spėliojama, kokias tris žinias 1917 m. yra pasakiusi Marija piemenukams. Pirmosios dvi žinios atskleistos apie 1940–1950 m: pirmoji apie pirmojo pasaulinio karo pabaigą ir antrojo pradžią, o antroji – apie komunizmo atsiradimą ir žlugimą, tačiau trečiąją Vatikanas ilgai laikė paslaptyje. 2000 m. oficialiai buvo pranešta, kad trečioji žinia buvo apie 1981 m. pasikėsinimą į popiežių Joną Paulių II. Ši žinia buvo pranešta per piemenėlių *Francisco* ir *Jacinta* beatifikacijos ceremoniją.

Sportas
-------

* CD Fátima futbolo klubas,
* „Estádio Papa Francisco" stadionas.

Nuorodos
--------

* Miesto svetainė
* Fatimos istorija Archyvuota kopija 2007-03-13 iš Wayback Machine projekto.
Codemasters|  |
| Forma | Privati kompanija |
| Pramonė | Video ir kompiuteriniai žaidimai |
| Įkurta | 1986 m. |
| Centrinė būstinė | Vorikšyras, JK |
| Svarbiausi darbuotojai | Frank Sagnier (CEO) |
| Produkcija | Dizzy, Micro Machines, Brian Lara Cricket, TOCA/Grid, Colin McRae Rally/Dirt, LMA Manager, Operation Flashpoint, Overlord, F1 |
| Darbuotojų | 400 |
| Tinklalapis | codemasters.com/uk/ |

**Codemasters** (taip pat vadinama **The Codemasters Software Company Limited**) – kompiuterinių žaidimų kūrėja iš Jungtinės Karalystės. Įmonę 1986 m. įkūrė Richard Darling ir David Darling. „Codemasters" laikoma viena seniausių nepriklausomų žaidimų kūrėjų Didžiojoje Britanijoje.

Istorija
--------

1986 m. „Codemasters" pradėjo kurti žaidimus tuo metu ypač populiariam Sinclair ZX Spectrum kompiuteriui. Pirmieji kompanijos žaidimai buvo įprasti veiksmo žaidimai su tam tikrų galvosūkių elementais. Vėliau kompanija savo žaidimus pradėjo leisti ir kitiems kompiuteriams.

Codemasters buvo žymi dėl savo ilgų simuliatorių serijų leidimų, ypač populiarūs buvo sporto simuliatoriai (pavyzdžiui, „Pro Boxing Simulator").

Nuo 1998 iki 2003 m. „Codemasters" didelį dėmesį skyrė muzikos simuliatorių žaidimams PlayStation, PlayStation 2 konsolėms ir AK – „MUSICtm", „Music 2000", „MTV Music Generator" ir „MTV Music Generator 2".

2009 m. kompanija įkūrė savo skyrių JAV, kuris pradėjo savo veiklą naudodamasis buvusios kompanijos „Sierra Entertainment" įranga. Nuo to laiko kompanija leidžia tokias žaidimų serijas kaip „TOCA Touring Car", „Colin McRae Rally", „Brian Lara Cricket" ir „Operation Flashpoint".

### F-1 žaidimų kūrimas

2008 m. gegužės 9 d. „Codemasters" laimėjo konkursą tapti oficialia Formulės 1 žaidimų kūrėja, pakeičiant iki tol buvusią „Sony". Pirmasis šios serijos žaidimas „F1 2009" buvo išleistas Wii ir PlayStation Portable konsolėms 2009 m. rudenį.

2010 m. rugsėjį buvo išleistas „F1 2010", kuris buvo skirtas Xbox 360 bei PlayStation 3 konsolėms ir AK. Šis žaidimas buvo pripažintas geriausiu metų žaidimu sporto srityje.

2011 m. rugsėjo pabaigoje buvo išleistas trečiasis kompanijos žaidimas apie Forumlę 1 – „F1 2011". Žaidimas buvo skirtas AK, PlayStation 3, Xbox 360, Nintendo 3DS ir PlayStation Vita.

2012 m. kovo 13 d. kompanija paskelbė pasirašiusi naują kelerių metų sutartį su Formulės 1 teisių valdytojais dėl tolimesnių žaidimų apie F-1 kūrimo. Tų pačių metų rugsėjį išleistas „F1 2012".

Vėliau kasmet buvo išleidžiama naujausia Formulės 1 žaidimais paremta dalis. 

„F1 2015" dalis buvo pirmoji „Codemasters" skirta aštuntajai kompiuterinių žaidimų konsolių kartai. Vėliau išleisti „F1 2016" ir „F1 2017".

Nuorodos
--------

* Oficiali kompanijos svetainė Archyvuota kopija 2012-04-05 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Heavy Rain Wins Big at British Academy Video Game Awards Archyvuota kopija 2012-04-29 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Codemasters wins race to drive new FORMULA ONE™ games. Archyvuota kopija 2012-05-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Codemasters Unveils F1 2012 Archyvuota kopija 2012-03-17 iš Wayback Machine projekto.
| ***Visi krikštamotės sūnūs*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Tutti figli di Mammasantissima |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Alfio Caltabiano |
| Metai | 1973 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 102 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Visi krikštamotės sūnūs** (it.  *Tutti figli di Mammasantissima*) – 1973 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Pino Colizzi – Salvatorė Mandolėja
* Ornella Muti – Santuza Morano
* Luciano Catenacci – Bugas Morano
* Tano Cimarosa – Lupo Morano
* Christa Linder – Dolė
* Alfio Caltabiano – Šventikas
* Brendan Cauldwell
* Furio Meniconi

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sausojo įstatymo laikų Čikaga. Mieste dvi gaujos – italų Moranų šeima ir airio, pravarde Šventikas, parankiniai – kovoja tarpusavyje dėl įtakos nelegaliame lošimų versle bei prekyboje alkoholiu. Iš Sicilijos atvykęs Salvatorė pradeda dirbti Moranų šeimai, tačiau svajoja tapti pagrindinių miesto krikštatėviu. Šį norą dar labiau sustiprina pažintis su mafijos vadeivos Bugo Morano dukterimi Santuza. Salvatorė slapta padeda Šventikui pagrobti Santuzą ir už ją gauti pusę milijono dolerių, neatiduodant merginos, vėliau jis pats merginą pagrobia kartu su gauta išpirka. Morano su Šventiku stoja į atvirą kovą ir abi gaujos atsiduria už grotų, o Salvatorė tampa įtakingiausiu žmogumi mieste…
| Red Bull Arena |
| --- |
|  |
| Vieta | Leipcigas, Vokietija |
| Atidarytas | August 4, 1956 m. rugpjūčio 4 d. |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 44 345 vietos |
| Lauko matmenys | 105 x 68 m |
| Nuomininkai | RB Leipzig(nuo 2010 m. iki šių dienų) |

**Red Bull Arena** – futbolo stadionas Leipcige, Vokietijoje. Iki 2010 m. birželio 30 d. vadintas *Zentralstadion*. Savo namų rungtynes žaidžia RB Leipzig futbolo klubas. Stadione telpa 44 345 žiūrovai. Šiame stadione buvo sužaistos penkios 2006 m. pasaulio futbolo čempionato varžybos.

Istorija
--------

1956 m. po 15 mėnesių trukusių statybų, *Zentralstadion* buvo atidarytas. Tuo metu tai buvo didžiausias Vokietijos stadionas, galintis talpinti 100 000 žiūrovų. Bėgant metams stadiono išlaikymas miestui tapo per brangus ir 1997 m. buvo nuspręsta pastatyti naują stadioną. Stadiono statybos vyko nuo 2000 m. gruodžio iki 2004 m. kovo.

Patalpos, įranga
----------------

Kadangi naujasis stadionas yra pastatytas viduje senojo, tai į stadioną galima patekti tiltais, kurie nutiesti per senąjį stadioną. Aikštelės matmenys: 105 m x 68 m.

Nuorodos
--------

* Pasaulio čempionato svetainė apie stadioną Archyvuota kopija 2006-06-16 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RFIFA 2006 pasaulio futbolo čempionato stadionai |
| --- |
|  |
| 
Signal Iduna Park (Dortmundas) · Commerzbank-Arena (Frankfurtas) · Veltins-Arena (Gelzenkirchenas) · HSH Nordbank Arena (Hamburgas) · AWD-Arena (Hanoveris) · RheinEnergieStadion (Kelnas) · Allianz arena (Miunchenas) · Franken-Stadion (Niurnbergas) · Fritz-Walter-Stadion (Kaizerslauternas) · Gottlieb-Daimler-Stadion (Štutgartas) · Olimpinis stadionas (Berlynas) · Red Bull Arena (Leipcigas) |

 |
| Estádio Joaquim Américo Guimarães |
| --- |
| Arena da Baixada |
| Arena da Baixada projektas |
| Vieta | Kuritiba, Brazilija |
| Atidarytas | 1999 m. birželio 24 d. |
| Savininkas | Clube Atlético Paranaense |
| Operatorius | Clube Atlético Paranaense |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 28 413 sėdimų vietų (43 900 po renovacijos) |
| Nuomininkai | Clube Atlético ParanaenseXX pasaulio futbolo čempionatas |

**Arena da Baixada** arba **Estádio Joaquim Américo Guimarães** – futbolo stadionas Kuritiboje, Paranos valstijoje, Brazilijoje. Namų rungtynes žaidžia Clube Atlético Paranaense. Estádio Joaquim Américo Guimarães bus vienas iš 2014 m. FIFA pasaulio futbolo čempionato stadionų.

Istorija
--------

Stadiono statybų darbai buvo pradėti 1912 m. Atidarytas 1914 m. birželio 6 d. 1934 m. stadionas pervadintas į *Estádio Joaquim Américo Guimarães*. XX amžiaus 8-ajame dešimtmetyje buvo uždarytas. Nuo 1984 m. buvo laikinai (kelerius metus) atidarytas. 1997 m. kovo 26 d. stadionas buvo nugriautas. 1999 m. birželį vietoje seno stadiono buvo pastatytas naujas.

1914 m. rugsėjo 6 d. buvo surengtos pirmosios futbolo varžybos tarp Flamengo ir Internacional Futebol Clube (7–1). Pirmasis įvartis buvo pelnytas Flamengo Arnaldo.

Naujame stadione pirmos futbolo varžybos įvyko 1999 m. birželio 24 d. Atlético Paranaense 2–1 laimėjo prieš Paragvajaus Cerro Porteño. Pirmą įvartį pelnė Atlético klubo žaidėjas Lucas.

Didžiausias žiūrovų skaičius – 31 740, 2001 m. gruodžio 16 d. rungtynėse Atlético Paranaense – São Caetano (4–2).

Nuorodos
--------

* Arena da Baixada svetainė Archyvuota kopija 2018-08-12 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RFIFA 2014 pasaulio futbolo čempionato stadionai |
| --- |
|  |
| 
Mineirão (Belo Horizontė) · Estádio Nacional Mané Garrincha (Brazilija) · Arena Pantanal (Kujaba) · Arena da Baixada (Kuritiba) · Castelão (Fortaleza) · Arena da Amazônia (Manausas) · Arena das Dunas (Natalis) · Estádio Beira-Rio (Porto Alegrė) · Arena Pernambuco (Resifė) · Maracanã (Rio de Žaneiras) · Arena Fonte Nova (Salvadoras) · Arena Corinthians (San Paulas) |

 |
| **Darja Melnikova** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | rus. *Лукерья Ильяшенко* |
| Visas vardas | Darja Melnikova |
| Gimė | 1992 m. vasario 9 d. (31 metai)Omskas, Maskva |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Darja Melnikova** (g. 1992 m. vasario 9 d. Omske) – Rusijos aktorė. Išgarsėjo dėl vaidmenų seriale „Tėčio dukros" ir filme „Plieninis drugelis".

Vaidmenys
---------

2007 m. debiutavo kine, atlikdama pagrindinį vaidmenę filme „Pelenė 4 × 4". Kino režisierius Jurijus Morozovas ir aktorė Oksana Stašenko pastebėjo Darją Melnikovą vizualiųjų menų festivalyje vaikų stovykloje „Orlionokas", kur ji šoko su choreografiniu ansambliu. 2007–2013 m. filmavosi televizijos seriale „Tėtuko dukrytės", kuris atnešė didžiulį populiarumą.

2013 m. Daria baigė M. S. Ščepkino aukštąją teatro mokyklą (Vladimiro Beilio ir Vitalijaus Ivanovo kursas).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Ketvirtoji inauguracija: V. Putinas prisiekia
**Rusijos Federacijos Prezidentas** (rus. *Президент Российской Федерации*) – Rusijos vadovas, vyriausiasis ginkluotųjų pajėgų vadas, aukščiausias Rusijos pareigūnas.

Formaliai Rusijos Konstitucija nenurodo prezidento kaip aukščiausio valdančiojo instituto, Rusijos vyriausybei vadovauja premjeras. 

Dabartinis Rusijos prezidentas (išrinktas 2018 m.) yra Vladimiras Putinas. Artėjantys rinkimai – 2024 m.

Sovietmečiu Rusijai vadovaudavo Rusijos TFSR vadovai.

Reikalavimai, kadencija
-----------------------

Konstitucijoje nurodyta, kad šalies prezidento kadencija trunka 6 metus, o tas pats žmogus šį postą gali užimti ne daugiau nei dvi kadencijas iš eilės. Kandidatas į prezidentus turi būti Rusijos pilietis, ne jaunesnis nei 35 metai ir gyventi šalyje bent 10 pastarųjų metų. Jei prezidentas dėl kokių nors priežasčių pasitraukia iš posto, nauji rinkimai vyksta ne vėliau nei trys mėnesiai nuo tos dienos.

Rinkimai
--------

Rusijos prezidento štandartas
Rinkimai vyksta dviejų etapų principu – jei per pirmąjį ratą nei vienas kandidatas negauna daugiau nei pusės balsavusių balsų, rengiamas antras ratas.

Kita
----

Iki 2008 m. prezidentai politinėms partijoms nepriklausė. 2008 m. Vladimiras Putinas tapo valdančiosios partijos „Vieningoji Rusija" pirmininku, vėliau jį pakeitė Dmitrijus Medvedevas.

Oficialus Rusijos prezidento štandartas yra kvadratinė Rusijos trispalvė su viduryje įkeltu dvigalviu Rusijos herbo ereliu. 

Prezidentas naudojasi lėktuvu Iljušin Il-96.

Buvę prezidentai
----------------

      Palaikomas Demokratų partijos
      Palaikomas Vieningosios Rusijos
      Nepartinis ir nepalaikomas jokios partijos

  


| Prezidentas | Nuotrauka | Kadencija | Gimė-mirė | Kadencijos pradžia | Kadencijos pabaiga |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Borisas Jelcinas (Борис Ельцин) |  | 1 | 1931-2007 | 1991 gruodžio 25 | 1996 rugpjūčio 9 |
| Borisas Jelcinas (Борис Ельцин) |  | 2 | 1931-2007 | 1996 rugpjūčio 9 | 1999 gruodžio 31 |
| Vladimiras Putinas (Владимир Путин) |  | laikinas | 1952- | 1999 gruodžio 31 | 2000 gegužės 7 |
| Vladimiras Putinas (Владимир Путин) |  | 3 | 1952- | 2000 gegužės 7 | 2004 gegužės 7 |
| Vladimiras Putinas (Владимир Путин) |  | 4 | 1952- | 2004 gegužės 7 | 2008 gegužės 7 |
| Dmitrijus Medvedevas (Дмитрий Медведев) |  | 5 | 1965- | 2008 gegužės 7 | 2012 gegužės 7 |
| Vladimiras Putinas (Владимир Путин) |  | 6 | 1952 - | 2012 gegužės 7 | 2018 m. gegužės 7 |
| Vladimiras Putinas (Владимир Путин) |  | 7 | 1952 - | 2018 m. gegužės 7 | *kadencija baigsis 2024 m. gegužės 7 d.* |

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Rusijos prezidento rinkimai |
| --- |
|  |
| 
1991 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2018 |

 |
| Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| 

Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčiaVisbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčia

52°39′50″ š. pl. 0°9′43″ r. ilg.﻿ / ﻿52.66389°š. pl. 0.16194°r. ilg.﻿ / 52.66389; 0.16194﻿ (Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčia)Koordinatės: 52°39′50″ š. pl. 0°9′43″ r. ilg.﻿ / ﻿52.66389°š. pl. 0.16194°r. ilg.﻿ / 52.66389; 0.16194﻿ (Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčia) |
|  |
| Vieta | Anglija Visbičas, Anglija |
| Statusas | Pastatytas |
| Statybų pradžia | ~1150 m. |
| Paskirtis | Bažnyčia ir varpinė |

**Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčia** – anglikonų bažnyčia Visbiče, Jungtinėje Karalystėje.

Istorija
--------

Pirmoji bažnyčia šioje vietoje pastatyta apie 1150 m. šalia Visbičo pilies. Augant gyvenvietei senoji mažesnė bažnyčia buvo nugriauta siekiant pastatyti didesnės talpos bažnyčią. Apie 1400 m. Visbičo bažnyčios rekonstrukcija jau buvo užbaigta ir pastatyta dabartinio tūrio bažnyčia. XV a. smarki audra sugriovė bažnyčios varpinę. Apie 1530 m. pastatytas dabartinis bažnyčios varpinės bokštas. XVIII a. atnaujintas bažnyčios interjeras. Bažnyčios vitražuose išlikęs XV a. vitražo stiklas.

Bažnyčios kapinės paverstos į bažnyčios sodo parką su išlikusiais autentiškais antkapiais.

* Bažnyčios varpinėBažnyčios varpinė
* Fontanas bažnyčios sodeFontanas bažnyčios sode
* Sodų parkas žiemąSodų parkas žiemą

Šaltiniai
---------

1. ↑  St Peter and St Paul
2. ↑  Church of St Peter and St Paul
3. ↑  Wisbech, SS Peter & Paul
| **Omar Bongo** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1935 m. gruodžio 30 d.Levai |
| Mirė | 2009 m. birželio 8 d. (73 metai)Barselonoje |
|  |
| Veikla | Gabono prezidentas |
|  |
|  **Vikiteka** | Omar Bongo |

**Omar Bongo** (prieš tai buvęs *Albert-Bernard Bongo*, 1935 m. gruodžio 30 d. – 2009 m. birželio 8 d. Barselonoje ) – Gabono prezidentas.

Šalies prezidentu jis tapo būdamas 31 metų ir buvo 4-tu jauniausiu Afrikos prezidentu. Po Fidelio Kastro pasitraukimo iš Kubos prezidento posto 2008 m. iki pat savo mirties Bongo buvo ilgiausiai šalies valdovo pareigas einančiu žmogumi pasaulyje, neskaitant monarchijų.

Omar Bongo gimė 1935 m. 12 vaikų šeimoje Levai – mieste netoli sienos su Kongu. Vėliau šis miestas buvo pervadintas į Bongovilį dėl Bongo įtakos ir darbo plečiant šį miestą. Baigęs mokslus jis įstojo į šalies kariuomenę, kurioje jis gavo pirmojo leitenanto pareigas šalies oro pajėgose.

Politinė karjera
----------------

Omaro Bongo oficialus susitikimas su buvusiu JAV prezidentu George Bush 2004 m. gegužės 26 d.
Po Gabono nepriklausomybės paskelbimo 1960 m. Bongo po truputį kilo politinės karjeros laiptais. Jis pradėjo dirbti su tuo metu prezidento pareigas einančiu Leon M'ba. 1964 m. šalies prezidentas buvo pagrobtas, o Bongo buvo laikomas karinėje bazėje šalies sostinėje, kol po dviejų dienų šalies prezidentas grįžo į savo postą.

1966 m. šalies prezidentas paskelbė Bongo šalies viceprezidentu. Po metų vykusiuose rinkimuose šalies prezidentas išliko savo poste, tad Bongo irgi toliau dirbo šalies prezidentūroje. Tais pačiais metais M’ba mirė, o nauju šalies prezidentu tapo Omar Bongo.

1973 m. Bongo priėmė islamo tikėjimą ir pakeitė savo vardą iš tuo tuo metu buvusio Albert-Bernard Bongo į Omar Bongo. 2003 m. prie savo pavardės Omaras naudoja ir Ondimba.

2003 m. buvo pakeistos konstitucijos nuostatos, kurios nurodė, kiek kadencijų šalį gali valdyti tas pats prezidentas. Nuo to laiko Bongo dingo visos kliūtys dalyvauti visuose iš eilės rinkimuose į šalies prezidentus. 2005 m. rinkimuose jis gavo 79,2 % žmonių balsų ir gavo teisę šalį valdyti dar 7 metus.

2009 m. gegužę Bongo suspendavo savo pareigas ir išvyko gydytis nuo vėžio į Ispaniją. Prezidentas birželio 8 d. mirė Barselonos ligoninėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑
Koordinatės: 55°04′33″š. pl. 22°45′50″r. ilg.﻿ / ﻿55.0759°š. pl. 22.763975°r. ilg.﻿ / 55.0759; 22.763975


|  Jurbarko Švč. Trejybės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Jurbarko |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajonas |
| **Gyvenvietė** | Jurbarkas |
| **Adresas** | M. Valančiaus g. 1 |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1907 m. |
| **Stilius** | neogotika |
| **Klebonas** | Darius Auglys |

 *Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*
**Jurbarko Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Jurbarke, tarp Mituvos ir jos kairiojo intako Imsrės.

Istorija
--------

Įėjimas į bažnyčią
Pirmoji bažnyčia pastatyta 1430 m. Ją globoti Žemaičių vyskupas įpareigojo Veliuonos kleboną. 1502 m. įsteigta parapija, bažnyčiai dovanotas Žindaičių kaimas.

Karalienė Bona įpareigojo vietininką Joną Kuncevičių pastatyti naują bažnyčią. Ji 1555 m. dovanojo Straižių kaimą, turintį 6 valakus žemės, vikarui, bažnyčios tarnams ir mokyklai išlaikyti. Mokyklą 1557 m. įsteigė klebonas Martynas Hermanavičius. 1655 m. bažnyčia atstatyta. Po gaisro ji atstatyta ir 1741 m. Klebonas Leonas Kirvelis XIX a. viduryje skatino blaivybę.

Klebono Kazimiero Marcinkevičiaus ir vikaro Antano Kiznio iniciatyva 1901–1907 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1907 m. ją konsekravo vyskupas Mečislovas Paliulionis. Į bokštą buvo įkeltas jurbarkiečių JAV lietuvių dovanotas varpas. Jurbarkas XIX a. pab. – 1914 m. garsėjo bažnytiniu choru. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Klebonas K. Marcinkevičius uoliai platino draudžiamą lietuvišką spaudą. Kunigas A. Kiznis buvo iškalbus pamokslininkas. Kunigas Pranciškus Stakauskas 1918 m. įsteigė „Saulės" progimnaziją (vėliau gimnazija, 1931 m. suvalstybinta). Jurbarke nuo 1924 m. klebonavo (vėliau kanauninkas) Juozapas Bikinas (1875–1956 m.), laikraščių redaktorius, publicistas, tarpukario Seimo narys. Jis įsteigė našlaičių prieglaudą.

Per miesto gaisrą 1940 m. sudegė bažnyčios stogas, bokštų smailės ir vidus. Po metų bažnyčia apdengta, vidus suremontuotas ir išdažytas. Remontu rūpinosi klebonas Anatolijus Stanevičius. Vėliau atstatyti žemesni bokštai. Klebonų Mykolo Buožiaus (1911–1991 m.; palaidotas šventoriuje) ir Antano Slavinsko iniciatyva architektas K. Domanskis ir konstruktorius A. Dereškevičius suprojektavo 21 m ilgio bokštų smailes, kurios 1992 m. rugpjūčio 11 d. užkeltos ir pritvirtintos (darbų vykdytojas A. Grigola).

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano. Dvibokštė. Šventoriuje yra Jurbarko parapijoje tarnavusių kunigų kapinės, varpinė su nenaudojamu senuoju bažnyčios varpu, Gerojo Ganytojo statula. 1976 m. vasarą ji buvo sužalota, išniekinti 4 kunigų kapai.

Galerija
--------

* Bažnyčios pietinis fasadas
* Bažnyčia žiemą
* Apsidė
* Interjeras
* Varpas šventoriuje
* Koplytstulpis Krikšto jubiliejui ir kun. Mykolo Buožiaus atminimui
* Bokštelio kryžius

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jurbarko Švč. Trejybės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis
* Jurbarko Švč. Trejybės parapija
**Filip Marchwiński**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Filip Marchwiński |
| Gimimo data | 2002 m. sausio 10 d. (21 metai) |
| Gimimo vieta | Poznanė, Lenkija |
| Ūgis | 1,87 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Lech Poznan |
| **Numeris** | 10 |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
| nežinoma | UKS Skórzewo  Poznanės „Lech" |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018– | Poznanės „Lech" | 98 0(13) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2018–2019  2019–2020  2020–2022 | Lenkijos U-17  Lenkijos U-19  Lenkijos U-21 | 007 0(3)007 0(0)014 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m.. |

**Filipas Marchvinskis** (g. 2002 m. sausio 10 d.) – Lenkijos futbolininkas, saugas.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti UKS Skórzewo, o vėliau rungtyniavo Lech Poznan jaunimo ekipose.

Nuo 2018 m. priklausė Poznanės „Lech" (Lenkija). 2021–2022 m. tapo Lenkijos čempionu, o 2022–2023 m. liko trečioje vietoje. Poznanės „Lech" pateko į 2023–2024 m. Konferencijų lygą, kur antrame etape varžovais buvo „Kauno Žalgirio" klubas. 2023 m. liepos 27 d. Poznanėje rezultatu 3:1 nugalėjo Lenkijos atstovai. Įvarčius pelnė: Dino Hotić (10`), Antonio Milić (41`), Radosław Murawski (45`+2) ir 57 min. kauniečiams garbės įvartį pelnė Anton Fase. Atsakomosiose rungtynėse Kaune Filipas Marchvinskis pelnė įvartį. Po jo tikslaus smūgio Lenkijos atstovai išsiveržė į priekį, o per pridėtą laiką įvarčius pelnė Adriel Ba Loua (2:0) ir Karolis Uzėla. Rungtynės baigėsi rezultatu 2:1 Lech Poznan naudai. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 5:2 Lenkijos klubo naudai lėmė, kad jie pateko į kitą etapą, o Lietuvos atstovai iš tolimesnių kovų iškrito.

Pasiekimai
----------

su Lech Poznan
 **čempionas**: 2021–2022 m.

Rinktinės
---------

Kitados atstovavo Lenkijos jaunimo rinktinėms: 2019 m. pakviestas į U-19 rinktinę, o 2020–2022 m. atstovavo U-21 rinktinei.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LECH POZNAN VS. KAUNO ŽALGIRIS 3 - 1 (pagal Soccerway)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  2021–2022 m. sezonas pagal RSSSSF duomenų bazę

Nuorodos
--------

* Poznan Lech svetainė
* Profilis 90minut.pl
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
*Kitos reikšmės – Nemuno salos tiltas.*

| Karmelitų tiltas |
| --- |
|  |
| Statoma arena ir tiltas |
| 

Karmelitų tiltasKarmelitų tiltas

54°53′20″š. pl. 23°55′04″r. ilg.﻿ / ﻿54.8890°š. pl. 23.9178°r. ilg.﻿ / 54.8890; 23.9178﻿ (Karmelitų tiltas)Koordinatės: 54°53′20″š. pl. 23°55′04″r. ilg.﻿ / ﻿54.8890°š. pl. 23.9178°r. ilg.﻿ / 54.8890; 23.9178﻿ (Karmelitų tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Kaunas |
| **Kerta** | Nemuno senvagę |
| **Ilgis** | 155 m |
| **Plotis** | 14,6 m |
| **Pastatytas** | 2010 m. |
| **Konstrukcija** | Rėminis tiltas |

**Karmelitų tiltas** – automobilių tiltas per Nemuno kanalą Kaune, jungiantis Karaliaus Mindaugo prospektą Kauno centre ir Nemuno salą. Pastatytas per 2010 m. Tiltą projektavo įmonė „Kelprojektas", pastatė AB „Kauno tiltai". Tiltas eismui atidarytas 2010 m. gruodžio 3 d.

Tai antrasis automobilių tiltas į Nemuno salą (pirmasis – A. Mickevičiaus g. tąsoje). Jis leidžia lengviau pasiekti saloje esančią „Žalgirio" areną.

Konstrukcija
------------

Statinys yra trijų eismo juostų, 155 m ilgio (tame tarpe panduso ilgis – 65,75 m) ir 14,6 m pločio. Rėminės konstrukcijos tiltas remiasi į gelžbetoninius polinius pamatus. Tarpinės plienbetonio atramos standžiai įtvirtintos monolitiniame gelžbetoniniame rostveke ir perdangoje. Perdanga - gelžbetoninė monolitinė tuštuminė plokštė su skersinėmis diafragmomis ties krantinėmis ir tarpinėmis atramomis. Tilto perdangai įrengti sunaudota beveik 2 tūkst. m³ betono, paklota 685 m asfaltbetonio dangos. Statant tiltą buvo įrengta 560 polių, kurių bendras gręžinių gylis – 5 km. Be to, buvo įrengta nuovaža į automobilių stovėjimo aikštelę saloje, sutvarkyta krantinė.

Galerija
--------

* Tiltas link arenosTiltas link arenos
* Tiltas nuo krantinėsTiltas nuo krantinės
* Po tiltu – plienbetonio sijosPo tiltu – plienbetonio sijos
* Nuo AkropolioNuo Akropolio
* Nuo arenos – pandusasNuo arenos – pandusas

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Karmelitų tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑    Antrasis tiltas į Nemuno salą
2. ↑  Atidarytas antrasis tiltas į Nemuno salą // Kauno diena, 2010 m. gruodžio 3 d.
3. ↑  Naujasis tiltas, jungiantis Karaliaus Mindaugo prospektą su Nemuno sala. 2009 m. *kvb.lt*
4. ↑  Tiltų ir viadukų statyba. Tiltas A į Nemuno salą *kaunotiltai.lt*

Nuorodos
--------

* Apie tilto konstrukciją *kaunotiltai.lt* portale Archyvuota kopija 2016-03-07 iš Wayback Machine projekto.

| Artimiausi tiltai į Nemuno salą |
| --- |
| prieš srovę: | **Karmelitų tiltas** | pasroviui: |
| Čiurlionio tiltas(už salos ribų) | Nemuno salos tiltas(A. Mickevičiaus g.) |
| **Rodionas Malinovskis** |
| --- |
|  |
| Rodionas Malinovskis |
| Gimė | 1898 m. lapkričio 22 d.Odesa |
| Mirė | 1967 m. kovo 31 d. (68 metai)Maskva |
| Palaidotas (-a) | Nekropolis prie Kremliaus sienos |
|  |
| Veikla | TSRS karvedys |
| Pareigos | buvęs TSRS Gynybos ministras |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Pergalės ordinas, penki Lenino ordinai, trys Raudonosios Vėliavos ordinai, du Suvorovo ordinai |

**Rodionas Malinovskis** (rus. *Родио́н Я́ковлевич Малино́вский*, 1898 m. lapkričio 22 d. Odesoje – 1967 m. kovo 31 d. Maskvoje) – tarybinis karinis ir valstybės veikėjas, Antrojo pasaulinio karo vadas. Tarybų Sąjungos maršalas (1944 m.), dukart Tarybų Sąjungos didvyris, Jugoslavijos nacionalinis didvyris. TSRS Gynybos ministras (1957–1967 m.).

Biografija
----------

Pirmojo pasaulinio karo dalyvis-savanoris, apdovanotas Georgijaus kryžiumi. Nuo 1916 m. tarnavo rusų ekspediciniame korpuse Prancūzijoje.

Grįžęs 1919 m. pradėjo tarnybą Raudonojoje armijoje, pilietinio karo metu kariavo prieš admirolą A.Kolčaką.

1930 m. baigė M.Frunzės karo akademiją, tarnavo kavalerijos daliniuose Šiaurės Kaukaze ir Baltarusijoje. 1937–1938 m. respublikonų pusėje dalyvavo pilietiniame kare Ispanijoje. Grįžęs dėstė karo akademijoje.

Prasidėjus Vokietijos-Rusijos karui, vadovavo šaulių korpusui, 6-ajai armijai, Pietų frontui, dalyvavo Stalingrado mūšyje.

Nuo 1943 m. kovo mėn. vadovavo Ukrainos frontui, išvadavusiam nuo nacistų Rostovą ir Odesą. 1944 m. jam suteiktas Tarybų Sąjungos maršalo laipsnis, jis kariavo Vengrijoje ir Austrijoje. Už Vienos operaciją apdovanotas Pergalės ordinu.

1945 m. rugpjūčio mėn. prasidėjus TSRS-Japonijos karui, paskirtas vadovauti Užbaikalės frontui. Vėliau vadovavo Amūro, Tolimųjų Rytų karinėms apygardoms, nuo 1956 m. kovo mėn. buvo TSRS Gynybos ministro pirmasis pavaduotojas – Sausumos kariuomenės vadas.

1957 m. spalio mėn. nuo TSRS Gynybos ministro pareigų nušalinus maršalą G. Žukovą, užėmė ministro pareigas ir jas ėjo iki pat mirties. Palaidotas nekropolyje prie Kremliaus sienos Maskvoje.

R. Malinovskis buvo 2–7 šaukimų TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas, nuo 1955 m. – TSKP CK narys. Apdovanotas penkiais Lenino, trimis Raudonosios vėliavos, dviem Suvorovo ordinais, I laipsnio Kutuzovo ordinu.

Dukart Tarybų Sąjungos didvyris (1945 ir 1958 m.).

Papildoma informacija
---------------------

* R. Malinovskis ilgiausiai Rusijos ir TSRS istorijoje buvo gynybos ministru.
* Domėjosi šachmatais, kūrė šiam žaidimui uždavinius. Mokėjo prancūzų ir ispanų kalbas.
* 1962 m. Novočerkasko įvykių metu sankcionavo karinės jėgos panaudojimą prieš taikius demonstrantus.
* R. Malinovskio tėvas buvo Krymo karaimas.

Nuorodos
--------

* Netipiškas maršalas (straipsnis rusų klb.)
* Малиновский Родион Яковлевич.БИОГРАФИЧЕСКИЙ УКАЗАТЕЛЬ

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2009-09-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Малиновский Р.Я. (Warheroes.ru inf.)



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Georgijus Žukovas** | **TSRS gynybos ministras** 1957 - 1967 m. | Po to:**Andrejus Grečka** |
| **FGM-148 Javelin** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | Prieštankinė valdoma raketa |
| **Konstruktorius** | Lockheed Martin su Raytheon |
| **Šalis** |  JAV |
| **Sukurtas** | 1986–1993 m. |
| **Gamintas** | 1994 – |
| **Naudotas** | 1996 – |
| **Naudotojai** |  JAV Ukraina Lietuva ir kt. |
| **Kalibras, mm** | 127 mm |
| **Svoris, kg** | 22.3 kg |
| **Ilgis, mm** | 1081.2 mm |
| **Vamzdžio ilgis, mm** | 1198 mm |
| **Taikymo tolis, m** | 65–2500 m |

**FGM-148 Javelin** (tar. „dževelin", iš angl. *ietis*) – amerikietiška nešiojama vidutinio nuotolio prieštankinė sistema. Susideda iš paleidėjo ir raketos.

Istorija
--------

2002 m. Lietuva tapo pirmąja užsienio valstybe, įsigijusia „Javelin" sistemą.

2019 m. gamintojas pranešė pagaminęs >12 tūkst. paleidėjų ir >45 tūkst. raketų, sistema pataikė į >5 tūkst. taikinių.

### Ukrainoje

*Pagrindinis straipsnis – 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą*.
2022 m. Rusijai užpuolus Ukrainą pasirodė kaip ypač sėkminga, Ukrainos gynybai kritiškai svarbi, didelį poveikį karo eigai padariusi sistema. Ukrainiečių kariuomenė „Javelin" raketomis pamušė šimtus rusų armijos tankų,, o per Antonovo oro uosto mūšį net du rusiškus sraigtasparnus (Mi-24 su Ka-52).

Netrukus tapo vienu pagrindinių ukrainiečių pasipriešinimo simbolių: apdainuojama, vaizduojama freskose ar paramos lipdukuose.

Savybės
-------

Veikia principu „iššovei ir pamiršk" (angl. *fire-and-forget*) – atlikus šūvį pati suranda taikinį, tad iššovęs karys gali tučtuojau pasislėpti, tuo išvengdamas kontratakos.

2022 m. kainavo 242 tūkst. USD už paleidėją, 198 tūkst. USD už raketą.

Naudotojai
----------

2022 m. Ukrainai tiekiamos „Javelin"
2019 m. šauna amerikiečių pėstininkai
„Javelin" sistemas naudoja ~25 šalys. Tarp jų:

* JAV ginkluotosios pajėgos: 7100 paleidėjų ir 3160 treniruoklių (2015)
* Lietuvos ginkluotosios pajėgos: 341 (111+230) vnt.
* Ukrainos ginkluotosios pajėgos: >6500 vnt. (nuo 2018)

Ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑
15. ↑
16. ↑
17. ↑
18. ↑
19. ↑
20. ↑
21. ↑
22. ↑
23. ↑
24. ↑
25. ↑
26. ↑
27. ↑
| **Pranciškus Petras Būčys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1872 m. rugpjūčio 20 d.Šilgaliai, Naumiesčio apskritis |
| Mirė | 1951 m. spalio 25 d. (79 metai)Roma, Italija |
| Palaidotas (-a) | Verano kapinėse |
|  |
| Veikla | Lietuvos Rytų apeigų vyskupas, teologas, marijonas, Lietuvių katalikų mokslų akademijos akademikas, teologijos daktaras. |

**Pranciškus Petras Būčys** (1872 m. rugpjūčio 20 d. Šilgaliuose, Naumiesčio apskrityje – 1951 m. spalio 25 d. Romoje, Italijoje) – Lietuvos Rytų apeigų (Unitų) vyskupas, teologas, marijonas, Lietuvių katalikų mokslų akademijos akademikas, teologijos daktaras.

Biografija
----------

1895 m. baigė Seinų kunigų seminariją, 1899 m. – Sankt Peterburgo dvasinę akademiją, įšventintas kunigu. 1899–1901 m. studijavo Fribūro universitete, teologijos daktaras.

1902–1916 m. su pertraukomis dėstė Sankt Peterburgo dvasinėje akademijoje; 1912–1915 m. ėjo rektoriaus pareigas, kaip ne lenkas rektoriumi nepaskirtas. 1905 m. su kitais parengė Lietuvių krikščionių demokratų sąjungos programos projektą; vienas Didžiojo Vilniaus Seimo pirmininkų. Nuo 1909 m. marijonas. 1915–1916 m. kunigavo lietuvių karo pabėgėlių kolonijoje prie Maskvos. 1916–1921 m. gyveno JAV, lietuviškų parapijų klebonas, nuo 1918 m. kazimieriečių vienuolyno Čikagoje kapelionas, 1918–1921 m. laikraščio „Draugas" redaktorius.

1921 m. grįžo į Lietuvą. 1922–1927 m. dėstė Lietuvos universitete, 1924–1925 m. Lietuvos universiteto rektorius. 1927–1933 m. ir nuo 1939 m. marijonų kongregacijos gen. vyresnysis. 1930 m. Rytų apeigų vyskupas. Įkūrė marijonų namų Lietuvoje ir užsienyje, parašė instrukcijas vienuolijos nariams, statutus, pasauliečių apaštalavimo taisykles, vienuoliją suskirstė į provincijas. 1928–1935 m. ir nuo 1939 m. gyveno Romoje. Nuo 1929 m. popiežiaus komisijos Rusijai patarėjas; organizavo katalikų misijas tarp rusų. 1934 m. Harbine leido laikraštį „Katoličeskij vestnik". 1935–1936 m. Telšių kunigų seminarijos dvasios vadas. 1936 m. išrinktas Lietuvių katalikų mokslų akademijos akademiku.

Bendradarbiavo leidiniuose „Vienybė lietuvninkų", „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga", „Tėvynės sargas", „Kosmos" ir kt.), parašė atsiminimų.

Pranciškus Bučys apie 1928-1930 metus

Bibliografija
-------------

* Apie Dievo buvimą, 1908 m.
* Tikėjimo dalykai, 1913 m.
* Trumpa apologetika, 1922 m. 1926 m.
* Fundamentali teologija, 1923 m. 1926 m.
* Teologijos enciklopedijos kursas, 1925 m.
* Jėzus Kristus, pasaulio Išgelbėtojas, 1930 m.
* Katalikų tikyba, 3 t. 1921-1932 m.
* Kunigai Gintauto ir Putino romanuose, 1936 m.
* Rusai stačiatikiai ir sentikiai Lietuvoje, 1936 m.

Įvertinimas
-----------

* Gedimino 2 laipsnio ordinas (1928 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arūnas Streikus. *Pranciškus Būčys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 551 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pranciškus Būčys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

* Biografija Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Meskalinas*
**Meskalinas** (pagal IUPAC **2-(3,4,5-trimetoksifenil)etanaminas**) – alkaloidas ir haliucinogenas, randamas kaktusuose, tokiuose kaip *Lophophora williamsii*, *Echinopsis pachanoi*, *Echinopsis peruviana* ir kituose. Nors tai amfetamino darinys, jokių ryškių stimuliuojančių savybių šis junginys neturi.

Meskaliną pirmą kartą išgrynino Arthur Heffter 1897 m. o 1919 m. jį susintetino Ernst Späth. Visgi, haliucinogeninių savybių turintys kaktusai buvo žinomi ir naudojami nuo seniausių laikų.

Dozė ir poveikis
----------------

Kaktusas sukapojamas į skilteles ir išdžiovinamas. Tada džiovintas kaktusas sukramtomas arba paruošiamas gėrimas. Vidutinė dozė yra nuo 0,3 iki 0,5 gramų gryno junginio. Dėl kaktusų įvairovės tai gali siekti nuo 20 iki 100 gramų džiovinto augalo. Poveikis trunka 4 val. (daugiausia – 8 val.). Pagrindinis efektas – haliucinacijos, dar juntama euforija, vizijos atmerktomis ir užmerktomis akimis. Iš neigiamų ryškiausi efektai – galimi galvos skausmai ir pykinimas.

Priklausomybė
-------------

Fizinės priklausomybės nesukelia.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Albertas Sereikas** |
| --- |
| Gimė | 1966 m. birželio 7 d. (57 metai)Šumas, Varėnos raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Daiva |
| Vaikai | Karolis, Ūla |
|  |
| Veikla | istorikas, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas |

**Albertas Sereika** (1966 m. birželio 7 d. Šumo kaime, Varėnos raj.) – istorikas, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1973–1974 m. lankė Pirmosios Varėnos pradinę mokyklą. 1974–1982 m. mokėsi Vilniaus M. K. Čiurlionio meno mokykloje. 1985 m. baigė Varėnos 2-ąją vidurinę mokyklą. 1985–1987 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1988–1993 m. studijavo Vilniaus valstybinio universiteto Istorijos fakultete ir įgijo istoriko specialybę.

1992–2004 m. Valstybės saugumo departamento Alytaus apygardos skyriaus viršininkas. 2004 m. kovo – balandžio mėn. Lietuvos Respublikos Prezidento kanceliarijos Nacionalinio saugumo grupės ekspertas. 2004–2008 m. Seimo narys, išrinktas pagal Rolando Pakso koalicijos „Už tvarką ir teisingumą" sąrašą. 2004 m. Liberalų demokratų frakcijos, nuo 2005 m. birželio 30 d. Lietuvos socialdemokratų partijos frakcijos narys.

Moka prancūzų, rusų kalbas. Žmona Daiva, vaikai Karolis, Ūla.
| Teidės Santjago savivaldybė*Santiago del Teide* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Kanarų salos Kanarai |
| **Provincija** | Tenerifės provincija |
| **Administracinis centras** | Teidės Santjagas |
| **Gyvenviečių skaičius** | 9 |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 11 101 |
| **Plotas** | 51,99 km² |
| **Tankumas** (2021) | 214 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Teidės Santjago savivaldybėVikiteka |

**Teidės Santjago savivaldybė** (isp. *Santiago del Teide*) – savivaldybė Ispanijoje, Kanarų salose, Tenerifės salos vakaruose.

Pagrindinės savivaldybės gyvenvietės (gyventojų sk. – 2020 m.): Puerto de Santjagas (5566), Tamaimas (2695), Los Chichantesas (1487), Argvajas (535), Teidės Santjagas (463), El Moljedas, Las Mančasas, Valje de Ariba, El Retamaras.

Verčiamasi daugiausia turizmu, žemės ūkiu (vaisiai, daržovės, bananai). Savivaldybėje yra Teidės nacionalinis parkas (dalis), Teno užmiesčių parkas, Činjero rezervatas (dalis), Los Chichantesų skardžiai.

* Los Chichantesų skardžiaiLos Chichantesų skardžiai
* Teidės ugnikalnis ir Teidės Santjago gyvenvietėTeidės ugnikalnis ir Teidės Santjago gyvenvietė
* Puerto de SantjagasPuerto de Santjagas
* El Moljedo bažnyčiaEl Moljedo bažnyčia

Šaltiniai
---------

1. ↑  SPAIN: Canarias, *citypopulation.de*
2. ↑  «Nomenclátor: Población del Padrón Continuo por Unidad Poblacional». Instituto Nacional de Estadística.
| **Zenonas Bulgakovas** |
| --- |
| Gimė | 1939 m. gegužės 24 d.Alytus |
| Mirė | 2023 m. spalio 15 d. (84 metai)Alytus |
| Tautybė | lietuvis |
| Sutuoktinis (-ė) | Giedrė Bulgakovienė |
|  |
| Veikla | fotomenininkas, tapytojas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Alytaus miesto garbės pilietis |

**Zenonas Bulgakovas** (1939 m. gegužės 24 d. Alytuje – 2023 m. spalio 15 d. Alytuje) – Lietuvos fotomenininkas, tapytojas.

Biografija
----------

Užaugo Alytuje. Fotografuoti pradėjo 1966 m. o po poros metų surengė pirmąją fotografijos parodą. Priklausė Lietuvos fotomenininkų sąjungai (1973–2023) ir Tarptautinei meninės fotografijos federacijai (1994–2023). 2012 m. gavo Alytaus miesto garbės piliečio vardą už „ypatingus nuopelnus Alytaus miestui, kuriant istoriją meninėse fotografijose, Lietuvos valstybei vykdant ilgalaikę visuomeninę fotografijos meno veiklą, stebinančiam neblėstančiu kūrybiškumu, atvirumu pokyčiams, technologijų naujovėms." Per gyvenimą surengė virš 30 personalinių fotografijos parodų.

Laisvalaikiu taip pat tapė, rengė paveikslų parodas.

Leidiniai
---------

* *Fotografijos*. Kauno fotografijos galerija, 2023
* *Pėdsakai ant žemės ir sieloj*. Gulbino leidybos studija, 2001
* *Alytus*. Mintis, 1981

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mirė fotomenininkas Zenonas Bulgakovas, LRT.LT, 2023.10.16
2. ↑  Mirė žymus fotomenininkas Zenonas Bulgakovas, 15min.lt, 2023 10 16
3. ↑  Garbės piliečiai, Alytaus miesto savivaldybė
4. ↑  Gyvasis Alytaus simbolis Zenonas Bulgakovas kviečia į naujo fotografijų katalogo pristatymą, Alytaus miesto savivaldybė, 2023 05 09
5. ↑  Zenonas Bulgakovas, Balta Varna

Nuorodos
--------

* Zenono Bulkagovo nuotraukos LIMIS sistemoje
| **Juozapas Baldauskas** |
| --- |
| Gimė | 1932 m. birželio 27 d.Žiliai, Papilės valsčius |
| Mirė | 2014 m. sausio 9 d. (81 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius |
| Partija | 1957 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1965 m. Vilniaus universitetas |

**Juozapas Baldauskas** (1932 m. birželio 27 d. Žiliuose, Papilės valsčiuje – 2014 m. sausio 9 d. Vilniuje) – Lietuvos spaudos darbuotojas, žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1956–1962 m. Kuršėnų rajono laikraščio „Komunizmo keliu", 1962–1975 m. Plungės rajono laikraščio „Socialistinis kelias" (nuo 1963 m. „Kibirkštis") redaktorius. 1965 m. baigė žurnalistiką Vilniaus universitete, studijavo teisę. 1967–1975 m. dirbo LKP CK. 1975–2012 m. žurnalo „Mokslas ir gyvenimas" vyriausiasis redaktorius.

Parašė mokslo populiarinimo straipsnių, kelionių apybraižų. Jie buvo spausdinami ir Rusijos, Ukrainos, tuometės Čekoslovakijos moksliniuose žurnaluose. Nuo 1961 m. LSSR žurnalistų sąjungos narys, nuo 1977 m. sąjungos valdybos narys, vadovavo mokslo populiarinimo sekcijai. Palaidotas Papilėje.

Įvertinimas
-----------

1982 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas

Šaltiniai
---------

1. ↑  BALDAUSKAS Juozapas. Akmenės krašto enciklopedinis žodynas. Nuoroda tikrinta 2023-12-05.
2. ↑  *Juozapas Baldauskas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 171
3. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 50 psl.
4. ↑  Domas Šniukas. *Juozapas Baldauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 490 psl.
5. ↑  Mirė ilgametis žurnalo „Mokslas ir gyvenimas" vyriausiasis redaktorius Juozas Baldauskas, 2014-01-10
1997 m. liepa
**Savivaldybių žinios** – Lietuvos savivaldybių asociacijos žurnalas, leidžiamas nuo 1996 m. lapkričio 21 d. Vilniuje.

Istorija
--------

Susikūrus Lietuvos savivaldybių asociacijai 1996 m. iškilo būtinybė turėti asociacijos biuletenį. Nutarta, kad leidinys bus finansuojamas iš asociacijos nario mokesčio ir prenumeratos. Redaktore paskirta žurnalistė Ona Šulcaitė-Balčiūnienė (dirbo iki 2002 m. liepos mėn.).

### Leidėjas

Nuo 1996 m. Lietuvos savivaldybių asociacija, nuo 1999 m. liepos mėn. viešoji įstaiga „Savivaldybių žinios", direktorė Lina Belevičienė. Adresas: Kaštonų g. 4, Vilnius. Leidybą kontroliuoja redakcinė kolegija.

### Duomenys

1996–1999 m. leistas 8 puslapių laikraščio formatu, nuo 2000 m. – 20 psl. nuo 2006 m. – 16 psl. žurnalo formatu. Tiražas apie 2000 egz. Platinamas per prenumeratą – ISSN 1392-2467.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 445 psl.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-12-07 iš Wayback Machine projekto.

Galerija
--------

* 1997 m. rugpjūtis1997 m. rugpjūtis
* 2001 m. rugsėjis2001 m. rugsėjis
* 2006 m. birželis2006 m. birželis
* 2009 m.2009 m.
*Acharuli* chačiapuris gruziniškame restorane Toronte (Kanada)
**Chačiapuris** (gruz. ხაჭაპური) – tradicinis nacionalinis gruzinų patiekalas, sūriu įdaryta kepta bandelė. Dažniausiai naudojamas sulugunio sūris, tačiau dedami ir kiti sūriai ar jų mišiniai. Kaip tradicinis patiekalas ir svarbi gruzinų kultūros dalis, chačiapuris yra įtrauktas į nematerialaus Gruzijos kultūros paveldo sąrašą. Kadangi tai yra dažnas ir visur Gruzijoje sutinkamas valgis, Tbilisio universiteto tarptautinės ekonomikos mokyklos sukurtu „chačiapurio indeksu" pagal chačiapurio kainas matuojamas infliacijos lygis įvairiuose Gruzijos miestuose.

Neskaitant Gruzijos, chačiapuriai yra gana populiarūs daugumoje buvusių Tarybų sąjungos valstybių. Tai yra populiarus gatvės maistas Armėnijoje, taip pat populiarėja Izraelyje.

Rūšys
-----

Egzistuoja įvairios chačiapurių rūšys. Labiausiai Gruzijoje paplitusios šios:

* *Imeruli* – apskritos formos bandelėje, vienas labiausiai paplitusių chačiapurių.
* *Acharuli* – laivelio formos bandelė, kurios kraštai įdaryti sūriu, taip pat sūris dedamas ant dugno, ir ant viršaus dedamas kiaušinis su sviestu. Taip pat labai populiari rūšis, ypač užsienyje
* *Megruli* – panašus į *imeruli*, tik viršus padengiamas sūriu
* *Osetijos* – įdarytas bulvėmis kartu su sūriu

Egzistuoja ir daugiau rūšių ir atmainų.

Nuorodos
--------

* Receptas recipesource.com portale

### Išnašos

1. ↑
2. ↑
3. ↑
| **Matas Maldeikis** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1980 m. birželio 19 d. (43 metai)Vilnius |
| Tėvas | Eugenijus Maldeikis |
| Motina | Aušra Maldeikienė |
| Vaikai | Povilas |
|  |
| Veikla | Politikas |
| Partija | TS-LKD (nuo 2020) |
|  |
| Alma mater | VDU (2002)VU TVM (2006) |

2021 m.
**Matas Maldeikis** (g. 1980 m. birželio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos politikas, nuo 2020 m. Seimo narys, Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos narys.

Biografija
----------

M. Maldeikis gimė Vilniuje 1980 m. birželio 19 d. Jo tėvai taip pat yra Lietuvos politikai. Tėtis – buvęs Seimos narys bei Lietuvos Ūkio ministras Eugenijus Maldeikis, motina – buvusi Vilniaus miesto savivaldybės tarybos, Seimo narė, nuo 2019 m. Europos parlamento narė Aušra Maldeikienė.

2002 m. M. Maldeikis baigė politikos mokslus Vytauto Didžiojo universitete, o 2006 m. – Vilniaus universiteto Tarptautinio verslo mokykloje vadybos ir verslo administravimo magistro laipsnio mokslus.

Nuo 2006 iki 2010 m. M. Maldeikis buvo Vilniaus apskrities viršininko administracijos Tarptautinio bendradarbiavimo ir viešųjų ryšių skyriaus vedėjas. Nuo 2010 iki 2020 m. dirbo Lietuvos Respublikos Seimo kanceliarijoje.

2020 m. spalio 25 d. rinkimuose buvo išrinktas į Seimo narius daugiamandatėje apygardoje pagal TS-LKD sąrašą.

Seime politikas yra Biudžeto ir finansų, Europos reikalų bei Ateities komitetų nariu, nuo 2021 m. yra Ateities komiteto pirmininko pavaduotojas.

Politikas aktyviai prisidėjo prie Lietuvos ir Taivano santykių kūrimo, 2020 m. tapo Seimo ryšių su Taivano tarpparlamentinės grupės pirmininku. 2021 m. lapkritį jis vadovavo Lietuvos, Latvijos ir Estijos delegacijoms vizito Taivane metu. 2022 m. kovo 22 d. M. Maldeikis organizavo Seimo narių susitikimą su Taivano verslo atstovų delegacija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Matas Maldeikis Archyvuota kopija 2022-12-23 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 20/21.
2. ↑  Išrinkti Lietuvos Respublikos Seimo nariais 2020-2024
3. ↑  Pareigos
4. ↑  „Lithuanian delegation lands in Taiwan". *Taipei Times*. 29 November 2021. Nuoroda tikrinta 24 January 2022.
5. ↑  Lin, Chia-nan (1 December 2021). „Taiwan to boost its ties with Baltic countries". *Taipei Times*. Nuoroda tikrinta 24 January 2022.
6. ↑  Seimo nario Mato Maldeikio pranešimas: „Į Lietuvą atvyksta Taivano verslo atstovų delegacija"

Nuorodos
--------

* Oficialus politiko Facebook profilis