recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Metraščių knygos** arba **Kronikų knygos** – Senojo Testamento knygos, priskiriamos istorinių knygų grupei. Šiose knygose aprašyti tie patys įvykiai kaip Antrojoje Samuelio ir karalių knygose, tačiau daugiau kalbama apie pietinę Judėjos karalystę ir jos valdovus.

Turinys
-------

Metraščių knygose pateiktos sugrįžusių iš Babilonijos žmonių genealogijos nuo pat Adomo. Rašoma apie karaliaus Sauliaus mirtį, Dovydo karaliavimą, Dovydo pasiruošimą šventyklos statybai, Saliamono valdymą (Saliamono išmintį, šventyklos statybą, pasaulinę Saliamono šlovę). Taip pat pasakojama apie šiaurinių Izraelio genčių maištą, Judėjos karalius, Jeruzalės žlugimą.

Aprašomas laikotarpis
---------------------

Metraščių knygose bei su jomis susijusiose Ezros ir Nehemijo knygose pasakojama apie Izraelio tautos istoriją maždaug nuo 1000 iki 586 m. pr. m. e. kai Nabuchodonosaro kariuomenė nuniokojo Jeruzalę.

Parašymo laikas
---------------

Yra manančių, kad knygos parašytos apie 400 m. pr. m. e. žydams po tremties sugrįžus į Judėją.[1]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1992. 90–91 psl.

Nuorodos
--------

* Pirmoji metraščių knyga
* Antroji metraščių knyga
| **Raphael Nathan Rabinowitz** |
| --- |
| Gimė | 1835 m. birželio 4 d.Žagarė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1888 m. lapkričio 29 d. (53 metai)Kijevas, Rusijos imperija |
|  |
| Veikla | Mokslininkas. |

**Rafaelis Natanas Rabinovičius** (1835 m. birželio 4 d. Žagarėje, Rusijos imperija – 1888 m. lapkričio 29 d. Kijeve, Rusijos imperija) – Lietuvos žydų kilmės Talmudo tyrinėtojas.

Biografija
----------

Gimė 1835 m. birželio 4 d. Žagarėje. Būdamas 28 metų išvyko į Vokietijos imperiją. Jau 30 metų mokėjo visą Talmudo tekstą mintinai. Keliavo po visas Europos bibliotekas siekdamas surinkti kuo daugiau įvairiausių Talmudo egzempliorių. Visus egzempliorius kaupė Miunchene, kur per 1867-1887 metus parengė 16 tomų Talmudo tyrimų knygą *Dikduke Soferim*. Jo veiklą finansavo Vokietijos bankininkas Abraham Merzbacher. Svečiuodamasis Kijeve 1888 m. lapkričio 29 d. netikėtai mirė.

Nuorodos
--------

* Biografija (ang.)

Literatūra
----------

* Adolf Brüll: Rabinowitz, Raphael Nathan. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 53, Duncker & Humblot, Leipzig 1907, S. 186 f.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 22°22′ p. pl. 171°43′ r. ilg.﻿ / ﻿22.367°š. pl. 171.717°r. ilg.﻿ / 22.367; 171.717

**Metju ir Hanterio salos** (angl. *Matthew and Hunter Islands*) – dvi negyvenamos salos Ramiajame vandenyne, apie 300 km į rytus nuo Naujosios Kaledonijos bei panašiu atstumu į pietryčius nuo Vanuatu.

Metju sala užima 0,7 km² plotą ir yra 177 m aukščio, o Hanterio sala 0,6 km² ploto iki 242 m aukščio. Abi salas užima ugnikalniai. Metju saloje veikia fumarolės, iki XIX a. stebėtas vulkaninis aktyvumas. Salos sausringos, be gėlo vandens, sunkiai pasiekiamos.

Istorija
--------

Salas XVIII a. pab. atrado britų laivynas ir banginių medžiotojai. Kolonizacijos laikais salos didesnio dėmesio nesulaukė. 1929 m. jas oficialiai aneksavo Prancūzija, tačiau 1965 m. Jungtinė Karalystė jas paskelbė Naujųjų Hebridų kolonijos dalimi. Vanuatu paskelbus nepriklausomybę, salos paskelbtos Ambrimo salų gyventojų nuosavybe, tačiau jokių aktyvesnių veiksmų nesiėmė. Prancūzija Metju ir Hanterio salas laiko Naujosios Kaledonijos valdos dalimi. 1979 m. salose pastatyta automatinė meteorologinė stotis.
| **Romualdas Franckaitis** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. sausio 28 d. (80 metų)Lietuva Joniškis |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Joniškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Kauno politechnikos institutasLietuvos kūno kultūros akademijaŠiaulių universitetas |

**Romualdas Franckaitis** (g. 1943 m. sausio 28 d. Šiauliuose) – inžinierius, Lietuvos ir Joniškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1967 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius, 2002 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademijos Tęstinių studijų centrą, sporto treneris, 2006 m. baigė Šiaulių universiteto Tęstinių studijų instituto pedagoginių – psichologinių žinių kursus.

Joniškio sporto mokyklos stalo teniso treneris, 2005 m. Seimo nario V. Žiemelio padėjėjas – sekretorius, Žemės ūkio mokyklos būrelio vadovas.

Partijos Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai narys. 2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos stalo teniso asociacijos vykdomojo komiteto narys; Teisėjų kolegijos pirmininkas; Literatų klubo „Audruvė" narys, dainininkas. Sutuoktinė Natalija, vaikai Inesa, Mantas, Romualdas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Romualdas Franckaitis*. Lietuvos sporto enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-11-16.
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-28 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Rapanujai |
| --- |
| Rapanujų šokisRapanujų šokis |
| Gyventojų skaičius | 5682 |
| Populiacija šalyse | Velykų sala 3304 (2002)žemyninė Čilė Čilė 2378 (2002) |
| Kalba (-os) | rapanujų, ispanų |
| Vėliava |  |
| Religijos | katalikybė, prigimtinė tikyba |
| Giminingos etninės grupės | kitos polineziečių tautos |

**Rapanujai** (*Rapanui*) – tauta, gyvenanti Velykų saloje (Čilės provincija Valparaiso regione), kalba rapanujų kalba.

Dabar dėl imigracijos iš kitur, etninių rapaniujų dalis Velykų saloje mažėja, tačiau jie vis dar sudaro daugumą. Rapanujai anksčiau turėjo gana įspūdingą akmens amžiaus civilizaciją, kuri turėjo savo raštą (rongorongas) ir įvairias tradicijas (moajai, paukštžmogis, makemakė), kurių reikšmė, atsiradimo ir išnykimo priežastys nepaaiškintos iki šiol. Diskutuojama ir dėl pačių rapanujų kilmės: ar jie kilę iš Polinezijos, ar iš indėniškųjų Pietų Amerikos kultūrų, nors dabar dauguma palaiko nuomonę, kad vis dėlto, tai – polineziečių, atkeliavusių į šią salą, ir dėl milžiniško atstumo nebesugebėjusių palaikyti ryšio su tėvyne, palikuonys. Pagal legendą, tautą pradėjo karalius Hotu Matua, atplaukęs į Velykų salą su plaustu pilnu žmonių. Deja, dauguma legendų ir paaiškinimų neišliko, nes daug rapanujų žuvo dėl įvairių kolonistų atvežtų ligų, daug jų buvo išvežta vergauti. O ir šiaip kolonizavimo metu toji civilizacija jau buvo ant žlugimo ribos dėl įvairių gentinių karų ir lūžusių tradicijų. Tarp kelių išlikusių artefaktų yra rapanujiškas eilėraštis Atua mata riri, tradicija rinkti gražiausią rapanujų merginą (Rapanujų festivalis).
Somalio katė
**Somalio katė** (angl. *Somali cat*) – kačių veislė, ilgaplaukis Abisinijos kačių variantas. Veislei duotas Somalio valstybės Afrikoje pavadinimas, nors šalis su šiomis katėmis niekaip nesusijusi.

Istorija
--------

Pirmosios Somalio katės gimė JAV. Pati veislė atsirado atsitiktinai, pradėjus veisti Abisinijos kates. Pradžioje šie Abisinijos kačių jaunikliai nevertinti, tačiau ilgainiui jais visgi susidomėta. Buvo nuspręsta veisti ilgaplaukes Abisinijos kates ir išvesti naują veislę. Maždaug XX a. septintajame dešimtmetyje veislė buvo oficialiai pripažinta.

Charakteris
-----------

Somalio katės būdas panašus į Abisinijos katės: ji mėgsta bendrauti. Negali pakęsti vienatvės – mėgsta žmogaus, kitų kačių bei šunų draugiją. Gerai sutaria su vaikais, tačiau labai pavydžios. Gyvai reaguoja į aplinką, atvirai reiškia jausmus. Judrios, išradingos, žaismingos. Visas naujoves rūpestingai patikrina.

Fizinės savybės
---------------

Raumeningas, tvirtas, liesas Somalio katės kūnas gana ilgas. Kojos plonos, kaulai smulkūs. Ilgoka uodega prie pagrindo stora, į galą laibėjanti, labai pūkuota. Galva plati, nosis su nedideliu įlinkiu, smakras ryškus. Migdolo pavidalo akys įkypos ir žvitrios. Gana didelės ausys žemai ties smilkiniais, plačios prie pagrindo, smailios. 

Kailis pusiau ilgas, ant užpakalinių kojų, uodegos, apatinių kūno dalių ir „apykaklės" gerokai ilgesnis ir tankesnis. Somalio katės kačiukai gimsta tamsūs, kailis palaipsniui šviesėja augant. Galutinė spalva nusistovi tik po dvejų metų.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Somalio katė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Esther J.J. Verhoef-Verhallen. *Kačių enciklopedija*, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.
| **Jeppe Aakjær** |
| --- |
|  |
| Japė Okeris/Akjaris 1908 metais |
| Gimė | 1866 m. rugsėjo 10 d.Jutlandijoje |
| Mirė | 1930 m. balandžio 22 d. (63 metai)Jenle, Jutlandijoje |
|  |
| Veikla | danų rašytojas |
|  |
|  **Vikiteka** | Jeppe Aakjær |

**Jepė Okeris-Akjaris** (dan. *Jeppe Aakjaer*, tikrasis vardas *Jensen Aakjaer*, 1866 m. rugsėjo 10 d. Jutlandijoje – 1930 m. balandžio 22 d. Jenle, Jutlandijoje) – danų rašytojas. Buvo regionalistas, kadangi dauguma jo darbų yra apie Jutlandiją.

Rašė kaimo buities tematikos romanus, kuriuose aukštino senąja valstiečių kultūrą, publicistiniu agitaciniu stiliumi reiškiamos senovės danų idėjos. Jo romanas Rūstybės laikai (*Vredens børn*, išleistas 1904 m.) apie sunkią samdinio dalią sukėlė visuomenės diskusiją. 20 metų buvo nuteistas už savo laisvą nuomonės išsakymą apie jam rūpimus dalykus, kurie vietinei valdžiai nerūpėjo. Prisijungė prie Socialdemokratų partijos. Vėliau persikėlė į Kopnehagą ir korektoriumi ir žurnalistu .

Kūryba
------

Parašė romaną „Rūstybės vaikai". Jo vertingiausia kūrybos dalimi laikoma neoromantinė poezija, tai rinkinys „Rugio dainos" (*Rugens sange* išleista 1906 m. Eilėraščiams danų kompozitoriai sukūrė muziką, kai kurie tapo liaudies dainomis.

Literatūra
----------

1. ↑  "Aakjær, Jeppe". *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica Online
2. ↑  Ieva Steponavičiūtė. *Jeppe Aakjaer*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie kaimą prie Plungės žr. Šoniai (Plungė)*.

|  Šoniai |
| --- |
| Oklahomos šonių vėliavaOklahomos šonių vėliava |
| Gyventojų skaičius | 14 000 |
| Populiacija šalyse | JAV (Oklahoma) |
| Kalba (-os) | Anglų, šonių |
| Religijos | krikščionybė, vietiniai tikėjimai |
| Giminingos etninės grupės | saukai ir foksai |

**Šoniai** (*Shawnee, Shaawanwaki*) – Amerikos indėnų tauta, gyvenusi dabartinių JAV Ohajo, Kentukio, Vakarų Virdžinijos ir vakarų Pensilvanijos valstijų teritorijose. Šiuo metu yra išlikę apie 14 000 žmonių, gyvenančių daugiausia Oklahomoje. JAV yra trys federacinio Indėnų reikalų biuro pripažįstamos šonių gentys: Oklahomos indėnų absenti-šonių gentis, Oklahomos rytų šonių gentis ir šonių gentis.

Kalba šonių kalba, priklausančia algonkinų kalbų grupei.

Istorija
--------

Šoniai, kartu su kitomis algonkinų kalbomis kalbančiomis gentimis greičiausiai gyveno Vinipego ežero apylinkėse ir buvo viena iš pirmųjų genčių migravusių į pietus. Galbūt ši migracija vyko tuo pačiu metu kaip ir lenape ir nantikokų migracija XIII a.

Remiantis šonių papročiais kai kurie mokslininkai mano, kad apie 1500 m. jie apsigyveno šiaurės rytinėje Didžiųjų ežerų teritorijoje, tačiau nuomonės šiuo klausimu skiriasi. Tiksliai žinoma, kad apie 1650 m. šoniai gyveno pietiniame Ohajuje ir šiauriniame Kentukyje.

Prancūzų ir indėnų kare šonių gentis kovojo prancūzų pusėje prieš anglus ir irokėzus. 1763 metais dauguma šonių prisijungė prie Pontiako sukilimo prieš britus.

Nuo 1805 m. dalis šonių prisijungė prie savo vado Tekumzės organizuojamo vieningo pasipriešinimo baltųjų kolonizacijai, kuris išaugo į Tekumzės karą ir pasibaigė 1813 metais žuvus jo lyderiui. Tai buvo paskutinis šonių bandymas išsaugoti savo žemes.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Išvadavimo Revoliucija** (isp. *Revolución Libertadora*) – karinis perversmas, įvykęs 1955 m. rugsėjo 16 d. ir užbaigęs antrąją Chuano Perono kadenciją.

1946 m. į valdžią atėjęs Peronas kėlė ekonomiką, darė socialines reformas, todėl išlaikė darbininkų palankumą ir buvo perrinktas antrai kadencijai. Jį rėmė taip pat armija ir bažnyčia. Tačiau antrosios kadencijos metu vis labiau į diktatūrą linkstanti jo politika susilaukė aršios opozicijos. Labai pablogėjo Perono ir bažnyčios santykiai. 1955 m. jis prarado pasitikėjimą didžiojoje armijos dalyje. Atskirose provincijose prasidėjo sukilimai. Birželio 14 d. Kristaus Kūno ir Kraujo šventės metu surengta bažnyčios veikėjų demonstracija prieš Peroną. Birželio 16 d. karinė aviacija subombardavo Plaza de Mayo. Šios atakos metu žuvo ir buvo sužeista šimtai civilių. Tačiau darbininkai parėmė prezidentą.

Rugsėjo 16 d. prasidėjo revoliucija, vadovaujama generolo Eduardo Lonardi, generolo Pedro Eugenio Aramburu ir admirolo Isaac Rojas. Aktyviausi susirėmimai vyko Kordobos provincijoje, Bahija Blankos, La Platos ir Entre Rioso karinėse bazėse. Prasidėjo Mar del Platos ir Buenos Airių bombardavimas. Žuvo ar nukentėjo apie 200 žmonių. Šaliai atsidūrus ant pilietinio karo ribos, Peronas pasitraukė į Paragvajų. Rugsėjo 23 d. E. Lonardi pasiskelbė laikinuoju šalies vadovu.

Po revoliucijos buvo uždraustas Perono kultas – nuotraukų, raštų, dainų publikavimas. 1973 m. Peronas vėl grįžo į valdžią.
|  |
| --- |
| Tibetiečių-mianmariečių |
| Paplitimas | Centrinė Azija, Pietryčių Azija, Himalajai |
| Kalbų skaičius | 350 |
| Kilmė | Kinų-tibetiečių >**(Tibetiečių-mianmariečių)** |
| Geografinis paplitimas |
|  |
| Klasifikacija | Kamarupos, Himalajinės (nevarų, mahakiranti), bodinės, rytų tibetiečių-mianmariečių (čiangų, tani, karenų, lolo-birmiečių) |

**Tibetiečių-mianmariečių kalbų šeima**, taip pat žinoma **tibetiečių-mjanmų** vardu, dar vadinta ***tibetiečių-birmiečių kalbomis***, – dažniausiai laikoma Kinų-tibetiečių kalbų šeimos grupe. Yra šnekama daugelyje centrinės ir pietinės Azijos šalių: Mianmare, Kinijoje (Tibeto, Guidžou, Hunano regionuose), šiaurės Tailande, Vietname, Laose, šiaurės Nepale, Butane, vakarų Pakistane (Baltistane) ir įvairiuose Indijos regionuose.

Kalbų grupėje priskaičiuojama apie 350 kalbų, iš kurių labiausiai šnekama ir paplitusi – mjanmų kalba (apie 40 mln. šnekančiųjų), vartojama Mianmare. Apie 7 mln. Kinijos regiono Tibeto gyventojų ir kitų tautų šneka tibetiečių kalba ir jos dialektais.

Neseniai nyderlandų lingvistas George van Driem apgynė tibetiečių – mianmariečių kalbų iškėlimą į priekį, išstumiant kinų – tibetiečių kalbas iš aukštesniosios eilės statuso. Pagal jo siūlymą kinų kalba turi būti klasifikuojma kaip kalbų grupė tibetiečių – mianmariečių/sinų (kinų) – tibetiečių kalbų šeimoje. Tačiau šis pasiūlymas nebuvo plačiai pripažintas.

Klasifikacija
-------------

Iki šiol buvo dvi pagrindinės klasifikacijos: Shafer‘io (1966) ir Benedict‘o (1971). Toliau pateikiama Benedict klasifikacija:

* Kukių – činų – nagų
* Aborių-Mirių-Daflų
* Bodų-Garų
* Mahi-kiranti
* Tibetiečių-kinaurų
* Čiangų (tangutų)
* Jingpo
* Lolų (Yi)-Mjanmų-Nasių
* Kajinų (karenų)
* Bajų
* Tudzia

Nuo tada, dauguma kalbų, prieš tai nepakankamai pagrįstų, gavo daugiau dėmesio dėl naujų gramatikų ir žodynų išleidimo. Visi šie atradimai atvedė prie naujo mokslinio darbo: Bradley‘io (1997) klasifikacija naujesnė ir įtraukia naujus duomenis.

Nepaisant to, nusistovėjusi ir visuotinai pripažinta klasifikacija neegzistuoja iki dabar.

Nuorodos
--------

* tbur MultiTree kalbos kodo „tbur" informacija (angl. *MultiTree: A Digital Library of Language Relationships: Information by code: „tbur"*)
* Ethnologue informacija

Išnašos
-------

1. ↑  Van Driem, George „Tibeto-Burman Phylogeny and Prehistory: Languages, Material Culture and Genes". Bellwood, Peter & Renfrew, Colin (eds) *Examining the farming/language dispersal hypothesis* (2003), Ch 19.
| ***Motociklininkė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La motocyclette |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė Prancūzija |
| Režisierius | Jack Cardiff |
| Vaidina | Alain Delon  Marianne Faithfull |
| Metai | 1968 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Motociklininkė** (pranc. *La motocyclette*) – 1968 m. erotinė romantinė drama. Tai pirmasis filmas, kuriam JAV buvo suteiktas X reitingas (filmas, skirtas suaugusiems). Juosta buvo filmuojama Prancūzijoje ir Vokietijoje, bei turėjo būti rodoma Kanų kino festivalyje, tačiau šis buvo atšauktas dėl 1968 m. gegužės įvykių Prancūzijoje.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Neseniai ištekėjusi Rebeka naktį palieka savo miegantį vyrą Reimondą, sėda ant savo motociklo ir išvažiuoja pas meilužį Danielį į Heidelbergą. Tolimesnis filmo veiksmas – tai Rebekos prisiminimai, erotiniai bei psichodeliniai apmąstymai apie abu jos gyvenimo vyrus.

Rebeka su Danieliumi susipažino likus kelioms savaitėms iki vestuvių savo tėvo knygyne. Danielis išmoko ją važiuoti motociklu ir jiedu tampa meilužiais. Kai Rebeka paklausia ar ją vestų, Danielis atsako, kad ne. Tuomet ji pasisako greitai ištekėsianti ir jis pažada brangią vestuvinę dovaną. Netrukus Rebekai pristatomas naujas motociklas. Tėvas įkalbinėja ją grąžinti dovaną, vyras liepia spręsti pačiai ir Rebeka jį pasilieka. Dabar, prisimindama Danielį, ji vyksta pas šį, nes yra tikra, kad judviejų santykiai dabar pasikeis, nes ji apsisprendė palikti vyrą. Kuomet iki kelionės tikslo lieka 4 kilometrai, užsisvajojusi Rebeka atsitrenkia į sunkvežimį ir žūva.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Alain Delon – Danielis
* Marianne Faithfull – Rebeka
* Roger Mutton – Reimondas
* Catherine Jourdan – Katerina

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Festival de Cannes: The Girl on a Motorcycle". *festival-cannes.com*. Nuoroda tikrinta 2009-04-05.
Tiberiados bendruomenė Baltriškėse 
**Tiberiados bendruomenė** – vyrų ir moterų vienuolija, kurią 1979 metais Lavaux-Sainte-Anne kaimelyje, Belgijos pietuose įkūrė brolis Morkus. Tiberiados bendruomenės įsikūrusios ir Lietuvoje (Baltriškių kaime, Zarasų raj.) bei Konge.

Bendruomenės dvasingumas kilo iš Šv. Pranciškaus Asyžiečio ir Šv. Teresės iš Lisieux mokymų.
Bendruomenės gyvenime svarbiausia malda, broliškos meilės puoselėjimo ir jaunimo bei šeimų katalikiškas ugdymas. Broliai ir seserys reguliariai keliauja po kaimus, mokyklas ir parapijas, lanko šeimas. Bendruomenės tikslas – dovanoti Bažnyčiai šventų šeimų. Bendruomenės iniciatyva keliuose Belgijos, Lietuvos ir Latvijos miestuose įsikūrusios Šv. Damijono maldos grupės – vieną kartą per savaitę susirenkantys melstis jaunuoliai.

Tiberiados brolių ir seserų 2007 m. iš viso buvo 25. Keturi broliai gyvena Lietuvoje, Baltriškių kaime, keturi – Konge. Visos (šešios) Tiberiados bendruomenės seserys gyvena Belgijoje.

Tiberiados bendruomenės pavadinimas kilęs iš Palestinoje, Genezarete esančio ežero pavadinimo Tiberiada. Šį pavadinimą įkūrėjas pasirinko įkvėptas ištraukos iš Naujojo Testamento, Evangelijos pagal Matą apie Petro ėjimą vandeniu (Mt 14,28).

Nuorodos
--------

* Tiberiados bendruomenė
**Motinystės institutas** – Lietuvos motinos ir vaiko konsultacijų įstaiga, veikusi 1809–1812 m. Vilniuje. Veikė prie Vilniaus labdarystės draugijos.

Istorija
--------

Įsteigtas Jozefo Franko, įsteigusio Vilniaus medicinos draugiją, iniciatyva. Teikė medicininę ir materialinę pagalbą neturtingoms moterims, gimdyvėms ir naujagimiams. Tai vienas pirmųjų Europoje bandymų organizuoti motinos ir vaiko konsultacijų tipo įstaigą. Instituto pagalba galėjo naudotis susituokusios moterys, pristačiusios dvasininko išduotus neturto ir gero elgesio pažymėjimus. 

Gimdyvėms buvo teikiama kvalifikuota akušerinė, kartais – ir gydytojo nemokama pagalba, jos buvo aprūpinamos kuru ir maistu. Naujagimiui buvo duodamas kraitelis, prireikus samdoma žindyvė. Mirus motinai institutas globodavo našlaitį. Motinystės instituto lėšas sudarė turtingųjų aukos, todėl globojamų skurstančių motinų buvo nedaug: per savo veiklos laikotarpį institutas sušelpė apie 400 gimdyvių ir jų kūdikių. Įsiveržus į Vilnių Napoleono armijai, instituto veikla nutrūko.

Literatūra
----------

R. Jankauskas, V. Jurkuvėnas, Š. Genienė. Higienos institutui 200 metų, Vilnius, 2008.

* Vilniaus medicinos istorijos almanachas, Vilnius, 1997 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Motinystės institutas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 524 psl.
Pasaulio pilietybę simbolizuojanti vėliava
**Pasaulio pilietis** (angl. *World citizen*), **kosmopolitas** – terminas, apimantis asmenis, kurie atmeta tradicinį geopolitinį skirstymą, paremtą valstybėmis, tautomis ir remia pasaulinę valdžią bei demokratiją. Pasaulio pilietis nepriima patriotinio identiteto, o pareiškia save kaip individualią asmenybę ir pažymi savo nepriklausomybę.

Ne politine prasme pasaulio piliečiu taip pat laikomas žmogus, kuris gyvena skirtingose kultūrinėse terpėse, nuolat keliauja, turi plačią tarptautinę kultūrinę patirtį ir nesitapatina tik su gimtąja kultūra.

Pirmieji save pasaulio piliečiais laikė graikai stoikai. Jie naudojo terminą kosmopolis („pasaulio miestas"), iš kurio išsivystė žodis kosmopolitas. Kosmopolitinį mastymą teigia ir egzistencializmas, kuris atmeta dirbtinį žmonių klasifikavimą, bei pabrėžia žmogų kaip asmenybę, o ne grupės narį. Bahaizme taip pat pabrėžiamas visų pasaulio žmonių bendrumas ir tikslas vienytis.

Nors buvimas pasaulio piliečiu nėra politinė ideologija, tačiau šią idėją dažnai remia socialistai bei anarchistai dėl šių bendrų siekinių:

* laisvė nuo tautinio, etninio, lytinio, religinio grupavimo
* lyčių lygybė
* demokratinė globalizacija
* skurdo naikinimas
* tarptautinė kalba
* tarptautinė valiutų sistema
* tarptautinė matavimo sistema
* universali švietimo sistema
* universali sveikatos sistema

Jungtinių Tautų Organizacija nusipelnusiems žmonėms teikia „Pasaulio piliečio" garbės titulą.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Antinacionalizmas
* Kosmopolitizmas
* Antipatriotizmas
* Internacionalizmas
* Anarchizmas
* Pasaulio vyriausybė
Tarptautiniai vandenys, kontinentinis šelfas, išimtinė ekonominė zona, gretutinė zona, teritoriniai vandenys, vidaus vandenys, žemynas (*Land*)
**Išskirtinė ekonominė zona** (**išimtinė ekonominė zona**) – teritorija, pagal Jūrų teisės konvencijos (JTK) V dalies nuostatas esanti už teritorinės jūros ir su ja besiribojanti. Išskirtinėje ekonominėje zonoje galioja JTK V dalyje nustatytas ypatingas teisinis režimas, pagal kurį visos pakrantės valstybės teisės ir jurisdikcija bei kitų valstybių teisės ir laisvės yra nustatytos atitinkamomis JTK Konvencijos nuostatomis. Išskirtinės ekonominės zonos plotis negali viršyti 200 jūrmylių nuo bazinių linijų, nuo kurių yra matuojamas teritorinės jūros plotis.[1]

Tais atvejais, kai JTK Konvencija nesuteikia teisių arba jurisdikcijos išskirtinėje ekonominėje zonoje pakrantės valstybei ar kitoms valstybėms ir kai kyla pakrantės valstybės ir bet kokios kitos valstybės ar valstybių interesų konfliktas, toks konfliktas turi būti sprendžiamas teisingumo pagrindu ir atsižvelgiant į visas svarbias aplinkybes ir į interesus, turinčius svarbos ginčo šalims ir visai tarptautinei bendrijai.

Pakrantės valstybės teisės, jurisdikcija ir pareigos
----------------------------------------------------

Išskirtinėje ekonominėje zonoje pakrantės valstybė turi:

* suverenias teises tyrinėti ir eksploatuoti, saugoti ir valdyti gyvuosius išteklius ir negyvosios gamtos turtus, kurie yra vandenyse virš jūros dugno, jūros dugne ir jo gelmėse, bei kitaip tyrinėti ir eksploatuoti išskirtinę ekonominę zoną, pavyzdžiui, gaminti energiją vandens, srovių ir vėjo pagalba;
* atitinkamomis JTK Konvencijos nuostatomis numatytą jurisdikciją dėl:
	+ dirbtinių salų, įrenginių ir statinių statymo ir naudojimo;
	+ jūrų mokslinių tyrinėjimų;
	+ jūros aplinkos apsaugos ir išsaugojimo;
* kitas JTK Konvencijoje numatytas teises ir pareigas.

Naudodamasi savo teisėmis ir vykdydama savo pareigas pagal JTK Konvenciją išskirtinėje ekonominėje zonoje, pakrantės valstybė tinkamai atsižvelgia į kitų valstybių teises ir pareigas ir veikia tokiu būdu, kuris atitinka šios Konvencijos nuostatas.

Teisėmis, susijusiomis su jūros dugnu ir jo gelmėmis, naudojamasi vadovaujantis JTK VI dalimi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  JTK
Pasaulio muitinių organizacijos logotipas
Valstybės (pažymėta žaliai) - PMO narės
**Pasaulio muitinių organizacija**, sutr. **PMO** (angl. *World Customs Organization, WCO*) - tarptautinė organizacija, vienijanti daugelio pasaulio valstybių muitines. Šiuo metu ši organizacija turi daugiau kaip 170 narių. Būstinė įsikūrusi Briuselyje (Belgija).

Pasaulio muitinių organizacijos pagrindinė veikla ir siekiai yra padėti valstybėms derinti tarpusavyje muitinės veiklą, teisės aktus, taip gerinant tarptautinės prekybos sąlygas verslo partneriams įvairiose šalyse. 

Nors savo veiklą pradėjo dar 1947 m. formaliai ši organizacija buvo įkurta 1952 m. pavadinimu "Muitinių bendradarbiavimo taryba" (angl. *Customs Co-operation Council, CCC*). 1994 m. pervadinta į Pasaulio muitinių organizaciją.

Pasaulio muitinių organizacija parengė rekomendacijų ir konvencijų, susijusių su muitinės veikla, taip pat teikia pagalbą valstybių muitinių tarnyboms. Pasaulio muitinių organizacija sukūrė Harmonizuotą prekių aprašymo ir klasifikavimo sistemą (angl. *Harmonized Commodity Description and Coding System*), kurią naudoja dauguma pasaulio valstybių prekių klasifikavimui ir mokesčių (pvz. muito tarifo) nustatymui. Europos Komisija šios sistemos pagrindu parengė Europos Bendrijų kombinuotąją nomenklatūrą.

2005 m. birželio mėn. Pasaulio muitinių organizacija parengė Standartus dėl pasaulinės prekybos saugumo ir skatinimo (angl. *Framework of Standards to Secure and Facilitate Global Trade, "SAFE"*), tarptautinį dokumentą, kuriame išdėstoma 17 rekomendacijų (standartų) dėl saugumo, prekybos skatinimo, kovos su korupcija, mokesčių rinkimo ir kt.

Pasaulio muitinių organizacija glaudžiai bendradarbiauja su Europos Sąjunga, Jungtinių Tautų Organizacija ir Interpol'u.

Dabartinis PMO generalinis sekretorius yra prancūzas Michel Danet.

Lietuvos muitinė šios organizacijos pilnateise nare tapo 1992 m.

Išnašos
-------

1. ↑  TARIC
2. ↑  Pasaulinės prekybos saugumo ir skatinimo standartai Archyvuota kopija 2009-10-15 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė (anglų ir prancūzų k.)
* Pasaulio muitinių organizacijos struktūra Archyvuota kopija 2008-05-04 iš Wayback Machine projekto.
* PMO narių sąrašas
| **Coprinus disseminatus** |
| --- |
| Išsėtinis mėšlagrybis (*Coprinus disseminatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Pievagrybiniai  *( Agaricaceae)* |
| Gentis: | Mėšlagrybis  *( Coprinus)* |
| Rūšis: | Išsėtinis mėšlagrybis  *( Coprinus disseminatus)* |

 |
|  Index Fungorum |


|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Išsėtinis mėšlagrybis** (*Coprinus disseminatus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, mėšlagrybių (*Coprinus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Miškai, parkai, sodai.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Smulkučiai grybai, augantys tik ant papuvusios medienos.

Gležni, smulkučiai vaisiakūniai. Kepurėlė 0,5–1 (2) cm skersmens, vagota, šiek teik gofruota, baltai plaušuota, rusvai pilka, gelsva. Lakšteliai pilkšvi, seni – rudai juodi. Kotas 2–3×0,1–0,15 cm, baltas, labai trapus. Trama plona, be ypatingo kvapo. Sporos eliptiškos, 7–10×4–5,5 μm.

**Būdingi požymiai:** auga didelėmis kolonijomis, grupėmis, kupstais ant supuvusių stuobrių, išvartų, kelmų, aplink juos.

Auga vasarą, rudenį. Saprotrofas, **nevalgomas**. Labai dažnas. Geras gamtos sanitaras, guvus pūvančios medienos ardytojas.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 220 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Išsėtinis mėšlagrybis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Motyginas*Мотыгино* |
| --- |
| 

MotyginasMotyginas

58°11′0″ š. pl. 94°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿58.18333°š. pl. 94.68333°r. ilg.﻿ / 58.18333; 94.68333﻿ (Motyginas)Koordinatės: 58°11′0″ š. pl. 94°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿58.18333°š. pl. 94.68333°r. ilg.﻿ / 58.18333; 94.68333﻿ (Motyginas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kraštas** | Krasnojarsko kraštas Krasnojarsko kraštas |
| **Rajonas** | Motygino rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1671 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 5 323  |

**Motyginas** (rus.  *Мотыгино*) – miesto tipo gyvenvietė apie 150 km į pietryčius nuo Jeniseisko, 522 km į šiaurės rytus nuo Krasnojarsko, Angaros dešiniajame krante; Motygino rajonas, Krasnojarsko kraštas, Rusijos Federacija. Motygino rajono centras, 6300 gyv. (2009 m.). Yra vietinis oro uostas, ICAO kodas UNIM–УНИМ.

Lietuviai
---------

1948 m. į Motyginą ištremta apie 50 lietuvių. Tremtiniai dirbo krovėjais Motygino prieplaukoje, kūrikais ir mašinistais elektros stotyje, darbininkais geologijos ekspedicijos valdyboje ir jos dirbtuvėse, statybose, kirto mišką. 1949 m. į Motyginą iš Razdolinsko atsikėlė dailininkas Vytautas Ciplijauskas, 1951 m. į tremtį atvyko buvusių politinių kalinių. 1951 m. Motygine gyveno apie 70 lietuvių. 1956 m. tremtiniams leista išvykti į Lietuvą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aldona Juodvalkytė. *Motyginas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 523 psl.
Koordinatės: 55°17′49″š. pl. 21°22′16″r. ilg.﻿ / ﻿55.2970°š. pl. 21.3711°r. ilg.﻿ / 55.2970; 21.3711

|  |
| --- |
| **Šilutės Pamario progimnazijos Rusnės skyrius** |
| [[Vaizdas:|Šilutės Pamario progimnazijos Rusnės skyrius herbas|center|100px]] |
| Šilutės Pamario progimnazijos Rusnės skyrius |
| **Adresas** | Neringos g. 29a, Rusnė |
| **Direktorius(-ė)** | Jonas Bendžius |
| **Mokinių skaičius** | ~60 (mokykla+darželis) |
| **Įkūrimo data** | 1583 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 10 |

**Šilutės Pamario progimnazijos Rusnės skyrius** – Šilutės Pamario pagrindinės mokyklos filialas Rusnėje, Šilutės rajone

Istorija
--------

Mokykla 2018 m. kovą
Pirmą kartą Rusnės mokykla paminėta 1583 m. 1946 m. atidaryta pradinė mokykla, mokėsi 63 mokiniai. 1950 m. ji tapo septynmete, 1955 m. vidurine, 2001 m. Rusnės pagrindine. 1968 m. perkelta į naują pastatą.

2017 m. rugpjūčio 31 d. dėl sumažėjusio mokinių skaičiaus Rusnės pagrindinė mokykla reorganizuota prijungimo būdu prie Šilutės Pamario pagrindinės mokyklos, tapo Šilutės Pamario pagrindinės mokyklos Rusnės progimnazijos skyriumi. Visos ugdymo programos pradėtos vykdyti viename pagrindiniame mokyklos pastate (Neringos g. 29A), pastatytame 1968 m.

2021 m. rugpjūčio 31 d. Šilutės rajono savivaldybės tarybos sprendimu Nr. T1-725, Šilutės Pamario pagrindinės mokyklos Rusnės progimnazijos skyrius pertvarkytas į Šilutės Pamario progimnazijos Rusnės skyrių. Po pertvarkymo nebetęsiamas pagrindinis ugdymas, veikia 1-4 klasės, ikimokyklinės ir priešmokyklinė darželio grupės.

Direktoriai
-----------

* 1954 m. J. Kaminskas
* 1960 m. A. Blažys
* 1969 m. Antanas Petrošius
* 1973 m. Jonas Jusčius
* 1975 m. Krizostenas Kuršelis
* 1990 m. Izidorius Vaičiulis
* 1994 m. Petras Stankus
* 2001 m. Galina Deniušienė
* 2011-2016 m. Giliara Peteraitienė

Mokiniai
--------

Pirmoji 12 abiturientų laida mokyklą baigė 1959 m. Atestatų išdavimo knygoje Nr. 1 įrašyta Valerija Danaitytė.

Paskutinė 14 abiturientų laida mokyklą baigė 2001 m. Paskutinė, Nr. 666 pažymėta abiturientė Ingrida Gedminaitė.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2018-05-22 iš Wayback Machine projekto.
**Šilutės rajono taryba** – Šilutės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – **Šilutės rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Šilutės rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Šilutės rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

1. Jonas Jaunius
2. Jonas Purlys
3. Petras Ubartas
4. Jonas Jatautas
5. Liudas Čičirka
6. Stasys Blinkevičius
7. Eugenija Venckienė
8. Antanas Krušnauskas
9. Vitalijus Šopis
10. Bronius Daugirdas
11. Kąstytis Giedrikas
12. Vytautas Vaicekauskas
13. Vytautas Ruzveltas
14. Algirdas Červinskas
15. Juozapas Gudjonis
16. Violeta Benetienė
17. Janina Žvirblienė
18. Bernardas Maliauskas
19. Sigitas Šeputis
20. Remigijus Mockus
21. Audrius Astasevičius
22. Zonė Marijona Kuncaitienė
23. Valentinas Dylertas
24. Juozapas Andriekus
25. Kristina Kairiūkštienė
26. Juozas Žuklija
27. Nijolė Plaipienė
28. Vytautas Laurinavičius
29. Arvydas Norvaišas
30. Vytautas Liutkus
31. Saulius Sodonis
32. Romas Barkauskas
33. Juozas Pečiokas
34. Justinas Merliūnas
35. Kazys Skutulas
36. Jonas Lukošaitis
37. Juozas Bučinskas
38. Jonas Budreckis
39. Rimantas Timinskas
40. Vitalijus Mockus
41. Vytautas Kavalas
42. Algis Šulinskas
43. Petras Lalas
44. Vytautas Švenčionis
45. Danutė Bielskienė
46. Algimantas Čėsna
47. Stasė Viršilienė
48. Arūnas Venckus
49. Jonas Rudavičius

Veikla
------

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| '**Mourning Sun'** |
| --- |
|  |
| Fields of the Nephilim studijinis albumas |
| Išleistas | 2005 |
| Įrašytas | 2004 - 2005 |
| Žanras | Gotikinis rokas |
| Trukmė | 55:01 |
| Įrašų kompanija | SPV |
| Prodiuseris | Carl McCoy |
| Apžvalgos |
| * Release Magazine
* Tartarean Desire
* Maelstrom Zine
 |
| Fields of the Nephilim chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *Fallen* |  |  |

 |

**Mourning Sun** - kol kas paskutinis anglų gotikinio roko grupės Fields of the Nephilim albumas. Europoje šis albumas pasirodė 2005 metų lapkritį, Šiaurės Amerikoje - 2006 metų balandį. Albumo įrašyme nedalyvavo nei vienas Fields of the Nephilim narys iš originalios grupės sudėties, išskyrus vokalistą Carl McCoy.

*Mourning Sun* buvo įrašinėjamas mobilioje įrašų studijoje, kurią pats McCoy pavadino "Ledo narvu" (angl. The Ice Cage). Ledo, šalčio motyvai dažnai kartojasi ir šio albumo dainų tekstuose. Albumo įrašinėjimo darbai truko aštuoniolika mėnesių. Kai kurie garso efektai bei Carl McCoy balsas buvo įrašyti Norvegijoje. Tai taip pat viena iš priežasčių, kodėl įrašų studija gavo tokį pavadinimą. Carl McCoy teigimu, įrašytos medžiagos butų pakakę dvigubo albumo išleidimui ir pradžioje netgi planuota tokį albumą išleisti. Vis dėlto, buvo nuspręsta apsiriboti vienu disku.

*Mourning Sun* skambesys šiek tiek skiriasi nuo ankstesnių Fields of the Nephilim darbų. Jame galima pastebėti tiek 1990 metais išleisto *Elizium* melodingumo, atmosferiškumo, tiek Carl McCoy solinio projekto Nefilim agresijos elementų.

Albumo dainos
-------------

1. "Shroud (Exordium)" – 5:44
2. "Straight To The Light" – 6:24
3. "New Gold Dawn" – 7:58
4. "Requiem XIII 33" (Le Veilleur Silencieux) – 7:21
5. "Xiberia (Seasons In The Ice Cage)" – 7:33
6. "She" – 9:26
7. "Mourning Sun" – 10:35
8. "In the Year 2525" (Zager & Evans koveris) - 9:28

Nuorodos
--------

* Sumerland: Carl McCoy interviu Archyvuota kopija 2008-06-07 iš Wayback Machine projekto.
* Alternative-Zine: Carl McCoy interviu
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Iščela**Iščela**, **Iščelė** („vaivorykštė") majų mitologijoje – mėnulio deivė. Audimo, medicinos, gydymo, vaisingumo ir naujagimių globėja. Dar žinoma, kaip „Ponia vaivorykštė".

Vaizduojama, kaip sena moteris su sijonu, papuoštu sukryžiuotais kaulais, rankoje laikanti gyvatę. Dažnai vaizduojama su dideliu pilnu vandens ąsočiu.

Ji buvo Icamnos arba Voltano žmona, su kuriuo susilaukė keturių brolių bokabsų: Hobnilo, Kantziknalo, Zakimio ir Hozaneko.

Iščela buvo labiausiai garbinama dievybė majų pasaulyje, ypač kaip vaikų ir naujagimių globėja. Iščelai aukodavo gražias mergeles. Iščelos šventyklose Isamale ir Kosumelos saloje, norėdami išmelsti sveikatos, lankėsi daug maldininkų.

Pagal vieną mitą, kai Iščela nusimena, ji išpila vandens ąsotį ir siunčia į žemę potvynius ir audras.

Kartais ji vaizduojama destrukcinė, mirtina ir demoniška, kartais – teigiama.
| *Wii Sports* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Nintendo |
| Leidėjas | Nintendo |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius |  |
| Išleidimo data | ŠA 2006 m. lapkričio 19 d.JP 2006 m. gruodžio 2 d.AUS 2006 m. gruodžio 7 d.EU 2006 m. gruodžio 8 d. |
|
| Žanras (-ai) | Sporto |
| Režimas | Kelių žaidėjų |
|
| Reitingai | CERO: AESRB: RP OFLC (A): GPEGI: 7+USK: 0 |
| **Platforma** | Nintendo Wii |
| Versija |  |
| Variklis |  |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas | Wii optinis diskas |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | {{{pirmtakas}}} |
| Kitos dalys |  |
| Wii Sports |

**Wii Sports** – 2006 m. „Nintendo" sukurtas videožaidimas „Nintendo Wii" žaidimų konsolei. „Wii Sports" žaidimas išleistas ir buvo pardavinėjamas kartu su „Nintendo Wii" konsole (išskyrus Japonijoje). „Wii Sports" 2015 m. rugsėjo duomenimis išplatintas 82,72 mln. kopijų tiražu ir yra populiariausias visų laikų videožaidimas vienai platformai.

„Wii Sports" − tai 5 sporto žaidimų (teniso, beisbolo, boulingo, golfo ir bokso) simuliacija, kuria „Nintendo" norėjo parodyti judesiams jautraus valdymo pultelio Wii Remote funkcijas. Žaidėjai, naudodamiesi Wii Remote, atkartoja sportininko judesius, pavyzdžiui, smūgiavimą teniso rakete. Žaidimų taisyklės yra labai paprastos, todėl pradėti žaisti gali ir visiški naujokai.

„Wii Sports" yra vienas iš Wii serijos žaidimų. Šioje serijoje Nintendo išleido „Wii Play", „Wii Chess", „Wii Fit", „Wii Music" ir „Wii Sports Resort".

Šaltiniai
---------

1. ↑  nintendo.co.jp, tikrinta 2015 m. spalio 20 d.
| *Wii Music* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Nintendo |
| Leidėjas | Nintendo |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius |  |
| Išleidimo data | JP 2008 m. |
|
| Žanras (-ai) | Simuliatorius |
| Režimas | Kelių žaidėjų |
|
| Reitingai | ESRB: RPOFLC: GPEGI: 3+USK: 0 |
| **Platforma** | Nintendo Wii |
| Versija |  |
| Variklis |  |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas | Wii optinis diskas |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | {{{pirmtakas}}} |
| Kitos dalys |  |
| „Wii Music" |

**Wii Music** − 2008 m. išleistas kompiuterinis žaidimas „Nintendo Wii" konsolei, kuriame, naudojant judesiui jautrius valdiklius Wii Remote ir Wii Nunchuk, galima imituoti muzikavimą įvairiais muzikos instrumentais. „Wii Music" yra vienas iš Wii serijos žaidimų (kiti „Wii Sports" ir „Wii Play").

Apie „Wii Music" buvo užsiminta, kaip apie „Nintendo Wii" konsolės 2006 m. pardavimo pradžios žaidimą, tačiau žaidimas išleistas tik 2008 m. ir buvo išplatintas 3,25 mln. vienetų tiražu. Žaidime galima groti 66 instrumentais, tarp kurių: būgnai, trimitas, gitara, smuikas, sitaras ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  vgchartz.com
| *Wii Fit Plus* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | „Nintendo" |
| Leidėjas | „Nintendo" |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | JP 2009 m. spalio 1 d.ŠA 2009 m. spalio 4 d.AUS 2009 m. spalio 15 d.EU 2009 m. spalio 30 d. |
|
| Žanras (-ai) | Sporto žaidimas |
| Režimas | Vieno žaidėjo |
|
| Reitingai | ESRB: E (visiems)PEGI: 3 |
| **Platforma** | Nintendo Wii |
| Versija |  |
| Variklis |  |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas |  |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas |  |
| Kitos dalys | Wii serija |
|  |

**Wii Fit Plus** – 2009 m. fitneso užsiėmimų žaidimas, sukurtas Japonijos „Nintendo" kompanijos ir išleistas „Wii" konsolei. Tai yra 2007 m. žaidimo „Wii Fit" atnaujinimas su papildomais pratimais ir funkcijomis.

„Wii Fit Plus" pakeitė rinkoje „Wii Fit" ir buvo parduodamas supakuotas su Wii Balance Board elektroninėmis svarstyklėmis bei atskirai tiems, kurie jau įsigiję svarstykles. „Wii Fit Plus" buvo parduotas 21,12 mln. kopijų tiražu. Žaidimą kritikai įvertino 80 iš 100 balų vidurkiu *metacritic.com* suvestinės duomenimis.

Apie žaidimą
------------

„Wii Fit Plus" yra vienam žaidėjui skirtas fitneso pratimų ir minižaidimų rinkinys, susietas su Wii Balance Board valdikliu. Wii Balance Board yra elektroninės svarstyklės, turinčios keturias jautrias zonas (po dvi kiekvienai pėdai) ir todėl galinčios reaguoti į svorio balanso pasikeitimus. 

„Wii Fit Plus" turi tas pačias „Wii Fit" funkcijas su papildymais: 

* 15 naujų pratimų
* personalizuotos treniruočių programos sudarymas
* sudegintų kalorijų skaičiuoklė

Vėliau buvo išleista „Wii Fit Plus" papildyta žaidimo versija „Wii Fit U" (2013, „Wii U" konsolei).

Išnašos
-------

1. ↑  nintendo.co.jp
2. ↑  metacritic.com

Nuorodos
--------

* giantbomb.com
* mobygames.com
**Pistoleto dėklas atrama** (rus. *Кобура-приклад*) – specialus kietas dėklas, kuris gali būti pritvirtintas prie pistoleto ir tada tarnauja kaip petinė atrama didinanti pistoleto pastovumą šaudant ir kartu taiklumą. Pirmieji tokie dėklai būdavo mediniai, vėliau pasirodė ir plastikiniai (pistoletai Mauser C-96, APS, *Browning Long 09*, kinų Tipas 80). Kitas variantas - atrama yra šautuvo buožes pavidalo lenta, prie kurios pritvirtintas įprastinis odinis pistoleto dėklas. Tokius dėklus atramas turėjo parabelis ir *Browning High Power*. 

Tokie dėklai paprastai nešiojami ant portupėjos, nes paprastam juosmens diržui būna per sunkūs.

Pistoletai su dėklais atramomis
-------------------------------

### Mauser C-96

Pistoletai Mauser C-96 turėjo medinius dėklus iš riešutmedžio. Plonajame apatiniame dėklo gale buvo plieninis elementas su kyšuliu, kuris jungiasi su specialiu fiksatoriumi pistoleto rankenoje. Dėklo atverčiamas medinis dangtis taikantis remiasi į šaulio petį. 

Dėklo atramos ilgis 35,5 cm, plotis plonojoje dalyje 4,5 cm plačiojoje - 10,5 cm. Kartais dėklas būdavo aptrauktas oda ir galėjo turėti kišenes atsarginėms apkaboms ir pistoleto ardymo ir valymo įrankiams laikyti. Dėklas buvo nešiojamas pakabintas ant siauro per petį einančio odinio diržo. 

Dėklas atrama pasirodė itin naudingas didinant automatinio mauzerio, sukurto 1931 m. („712 modelis", kitaip „1932 m. modelio Mauzeris"), taiklumą šaudant serijomis. Šis pistoleto variantas turėjo ugnies perjungimo svirtelę, kuria buvo galima pasirinkti šaudymo pavieniais šūviais ar serijomis režimus. 

Kinijos konstruktoriai sukūrė automatinio mauzerio variantą Tipas 80, priimtą į ginkluotę 1980 m. kuris turi du petinės atramos variantus. Vienas jų – speciali nuimama petinė atrama, antras – klasikinis dėklas atrama. 

### Automatinis Stečkino pistoletas

Igorio Stečkino sukonstruoto pistoleto APS taiklumą, ypač šaudant serijomis, didina prie pistoleto rankenos jungiamas dėklas atrama. Tačiau pats APS gana sunkus, o su dėklu atrama jis dar sunkesnis. Didelė masė ir griozdiškumas buvo viena iš priežasčių, dėl ko šie pistoletai gana greitai buvo išimti iš ginkluotės ir atsidūrė rezervo sandėliuose. 

* Vaizdas:Browning HP (Finnish) with stock.jpgSuomių Browning HP su dėklu atrama
* Mauser C96Mauser C96
* Mauzeris su atrama muziejaus vitrinoje.Mauzeris su atrama muziejaus vitrinoje.

Nuorodos
--------

1. ↑  Type 80 machine / automatic pistol (People Republic of China)
| Tagilas |
| --- |
| Tagilo upė Tagilo upė |
| **Ilgis** | 414 km |
| **Baseino plotas** | 10 100 km² |
| **Vidutinis debitas** | 40 m³/s |
| **Ištakos** | Uralo kalnai |
| **Žiotys** | Tura |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija |

**Tagilas** (rus. *Тагил*) – upė Rusijoje, Sverdlovsko srityje; Turos dešinysis intakas (Obės baseinas). Prasideda Vidurinio Uralo kalnų rytiniame šlaite. Aukštupyje teka į šiaurę kalnų pašlaitėmis, vagoje yra slenksčių. Už Žemutinio Tagilo pasuka į šiaurės rytus ir teka Vakarų Sibiro lyguma, sudaro meandras. Įteka į Turą ties Bolotovskojės gyvenviete.

Pagrindiniai intakai: Barančia, Salda, Mugajus, Kyrtomka. 

Metinis upės vandens lygio svyravimas – 3,3 m. Užšąla lapkričio pradžioje, atitirpsta balandį. Upės vagoje sudaryti 3 tvenkiniai: Aukštutinio Tagilo, Leniovo, Žemutinio Tagilo. Prie Tagilo upės įsikūrę 2 miestai – Aukštutinis Tagilas ir Žemutinis Tagilas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 414
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 10°06′ p. pl. 152°23′ v. ilg.﻿ / ﻿10.100°š. pl. 152.383°r. ilg.﻿ / 10.100; 152.383

Salos reginys
Vostoko sala Okeanijoje
**Vostoko sala** (angl. *Vostok Island, Wostock Island*) – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, Linijinių salų spiečiaus pietuose, priklauso Kiribačio valstybei, nutolusi 230 km nuo Karolinos salos. Plotas – 0,024 km².

Sala trikampio pavidalo, 1,3 km ilgio, žema. Vostoko salą dengia smėlis ir tankūs pisonijų sąžalynai. Gėlo vandens nėra. Saloje peri jūriniai paukščiai, yra kokosinių krabų, jūrinių vėžlių, žiurkių.

Negyvenamą salą 1820 m. atrado Rusijos laivyno kapitonas Fadėjus Belinshauzenas. Jis salą pavadino savo laivo „Vostok" garbei. Sala lankoma retai, čia nėra patogių prieplaukų. Nuo 1979 m. tapo Kiribačio dalimi.

* Pisonijų medžiaiPisonijų medžiai
* Dėl vėjo krūmais virtusios pisonijosDėl vėjo krūmais virtusios pisonijos
* PakrantėPakrantė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vostoko sala** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Davidas Kacenelenbogenas** |
| --- |
|  |
| 1911 metais |
| Gimė | 1847 m.Tauragė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1930 m. gruodžio 30 d. (~83 metai)Leningradas, TSRS |
|  |
| Veikla | Rabinas |

**Davidas Tuvijus Gercelevičius Kacenelenbogenas** (1847 m. Tauragėje, Rusijos imperija – 1930 m. gruodžio 30 d. Leningrade, TSRS) – vyriausiasis Sankt Peterburgo, Suvalkų ir Virbalio rabinas.

Biografija
----------

Gimė 1847 m. Tauragėje. Iš tėvo pusės turėjo žymų protėvį Judą Levą ben Becalelį, vyriausiąjį Lenkijos rabiną XVI a. Nuo vaikystės studijavo religines tiesas pas savo tėvą. Vėliau studijavo Vilniaus rabinų seminarijoje. 1867 m. tapo Virbalio rabinu. 1894-1907 m. buvo Suvalkų miesto rabinas. 1908 m. pakviestas dirbti į Sankt Peterburgo choralinę sinagogą. Tapęs vyriausiuoju Sankt Peterburgo rabinu tapo vienu iš oficialių žydų bendruomenės atstovų Rusijos imperijos vyriausybėje. 1909 m. Vilniuje surengė ir vadovavo Rusijos imperijos rabinų konferencijai. 

I pasaulinio karo metu buvo žydų komiteto skirto nukentėjusiems žydų tautybėms kareiviams šelpti narys. 1923 m. išleido knygą *Majan Mei Naftoach* bei pamokslų rinkinį *Divrei David*. Mirė 1930 m. gruodžio 30 d. Leningrade. Buvo vedęs du kartus, turėjo 11 vaikų. 1938 m. vienas iš sūnų buvo sušaudytas už religinę veiklą, o kitas už religinę veiklą išsiųstas į gulagą, kur mirė 1942 metais. Vienam iš sūnų ir vienai dukrai pavyko išvykti į Izraelį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biografija (rus.) Archyvuota kopija 2014-02-19 iš Wayback Machine projekto.