recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Juodoji čiunja
Baltoji čiunja
**Čiunja** (isp. *chuño, chuco*; rus. *чуньо*; iš keč. *ch’uñu* 'šaldyta bulvė') – šaldytų ir džiovintų bulvių stiebagumbių produktas, tradicinis P. Amerikoje. Čiunją gamindavo kečujai ir aimarai.

Anduose apsigyvenę žmonės aptiko gumbinių augalų, kurie tiko maistui. Tai bulvės (*Solanum*), gumbinis kiškiakopūstis (*Oxalis tuberosa*), gumbinė nasturtė (*Tropaeolum tuberosum*) ir gumbinis uliukas (*Ullucus tuberosus*).

Laukinių bulvių ir kai kurių kitų gumbinių rūšių gumbai neretai turėjo kartų skonį, be to, nelabai ilgai išsilaikydavo. Pastebėjus, kad sušalę ir saulėje atitirpę gumbai praranda kartumą, šios dvi problemos buvo išspręstos sukūrus čiunjos gamybos technologiją. Andų indėnai sakydavo „Džiovinta mėsa be čiunjos kaip gyvenimas be meilės". Čiunją ėmė daryti dar prieš inkų imperijos atsiradimą, tai sužinota iš archeologinių kasinėjimų Peru ir Bolivijoje.

Čiunja buvo maisto atsarga žiemą ir badmečiu. Populiari (žinoma dabartinių Bolivijos, Peru, Argentinos, Čilės teritorijose) prekė mainams su žemesnių kraštų gyventojais. Čiunją keisdavo į pupeles, kukurūzus ir pan. Senoviniuose indėnų kapuose dažnai randama indų su čiunja.

Juodoji čiunja
--------------

Čiunjai paprastai atrinkdavo smulkius gumbus ir paskleisdavo atviroje vietoje, kur per naktį jie sušaldavo, o dieną atšildavo saulėje. Kad greičiau pasišalintų vanduo iš atitirpusių gumbų, juos maigydavo (dažniausiai atsargiai patrypdavo). Išsisunkęs vanduo vėjyje greitai išgaruodavo, gumbų odelė ir kamštiniai sluoksneliai nusinerdavo. Šaldymas ir džiovinimas paprastai trukdavo apie 5 dienas. Po to vėl perplaudavo gumbus vandeniu ir išdžiovindavo.

Baltoji čiunja (*tunta*)
------------------------

Gamindami **baltają čiunją** džiovintus gumbus apdorodavo vandeniu. Peru gumbus nešdavo prie upių, kur juos užmerkdavo užutėkiuose. Bolivijoje džiovintus gumbus laikydavo ant šiaudų ir nuolat šlakstydavo vandeniu. Po to dar kartą džiovindavo vėjyje. Baltoji čiunja išlaiko gumbų formą ir yra labai lengva. Gautas produktas tampa maistingu ir puikiai išlaikomu krakmolo koncentratu.

Nuorodos
--------

* The Potato’s Poisonous Roots Archyvuota kopija 2007-06-22 iš Wayback Machine projekto.
* Peru Travel & Tours. Pictures & Photos. Caracoto Community, Typical Peruvian Home Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto. Nuotraukose parodytos aukštikalnėse auginami gumbai ir iš jų daroma čiunja (parašuose – *chuco*)
* CENTRO DE ALIMENTOS Y PRODUCTOS NATURALES. INTRODUCCION Nuotraukose parodyti gumbai, iš kurių daro čiunją ir ant žemės paskleista daroma juodoji čiunja.
* Maria Bruno: Agricultural Intensification and Formative Period Society Archyvuota kopija 2008-01-31 iš Wayback Machine projekto. Straipsnyje yra nuotrauka, rodanti, kaip daroma čiunja.
| **Jonas Sadovskis*Ivan Sadovski*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1962 m. kovo 9 d. (61 metai)Naujajame Lentvaryje |
| Sutuoktinis (-ė) | Birutė |
| Vaikai | Inga, Edvardas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1999 m. Naujoji sąjunga;
* 2004 m. Darbo partija.

 |

**Jonas Sadovskis** (buvęs *Ivan Sadovski*, g. 1962 m. kovo 9 d. Naujajame Lentvaryje) – Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1980 m. baigė Elektrėnų energetikų mokyklą, energetikas. 2004–2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario padėjėjas sekretorius. 2009 m. Trakų rajono mero pavaduotojas.

2007–2010 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.

1999 m. Naujoji sąjunga (socialliberalai), nuo 2004 m. Darbo partijos Trakų rajono skyriaus narys.

Lentvario futbolo klubo „Klevas" prezidentas. Sutuoktinė Birutė, vaikai Inga, Edvardas..

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – „Fronto" partija – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2010-02-13 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Bazelio universitetasvok. *Universität Basel* |
|  |
| lot. *Universitas Basiliensis* |
| Įkurtas | 1460 m. balandžio 4 d. |
| Tipas | Viešasis |
| Darbuotojų | 317 (2008 m.) |
| Studentų | 11 360 (2008 m.) |
| Vieta | Bazelis, Šveicarija |
| Svetainė | www.unibas.ch |

**Bazelio universitetas** (vok. *Universität Basel*, lot. *Universitas Basiliensis*) – seniausias Šveicarijos universitetas, įkurtas popiežiaus Pijaus II iniciatyva 1460 m. balandžio 4 d. Bazelyje.

Struktūra
---------

* Filosofijos ir istorijos fakultetas
* Ekonomikos ir verslo fakultetas
* Filosofijos ir gamtos mokslų fakultetas
* Medicinos fakultetas
* Psichologijos fakultetas
* Teisės fakultetas
* Teologijos fakultetas
* Biblioteka, įkurta 1471 m.
* Suaugusiųjų mokymo centras, nuo 1980 m.

Lietuviai
---------

Jau XVI a. universitete mokėsi studentų, didikų ir bajorų vaikų iš Lietuvos. 1563 m. įstojo būsimasis Žemaičių seniūnas ir Vilniaus kaštelionas Jonas Kiška su 6 bajoraičiais (palydovais). Nuo 1590 m. čia studijavo Jonas Skuminas Tiškevičius, Lukas Masalskis ir Jurgis Masalskis. 1596 m. studijuoti atvyko Naugarduko ir Vilniaus vaivadų sūnūs Jurgis Radvila ir Jonušas Radvila su 10 palydovų. 1563 m. įstojo būsimasis Bresto vaivada Kristupas Zenavičius, 1599 m. jo sūnus Mikalojus Zenavičius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bazelio universitetas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 736 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bazelio universitetas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Koordinatės: 47°33′31″š. pl. 7°35′01″r. ilg.﻿ / ﻿47.55858°š. pl. 7.58360°r. ilg.﻿ / 47.55858; 7.58360
| Čiuna, Uda |
| --- |
| Transsibiro geležinkelio tiltas per Čiuną Transsibiro geležinkelio tiltas per Čiuną |
| **Ilgis** | 1203 km |
| **Baseino plotas** | 56 800 km² |
| **Vidutinis debitas** | 300 m³/s |
| **Ištakos** | Rytų Sajanas |
| **Žiotys** | Tasejeva |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija |

**Čiuna** (rus. *Чуна*) – upė Rusijoje, Irkutsko srityje ir Krasnojarsko krašte; Tasejevos ištaka. Prasideda Rytų Sajane, kur teka į rytus siauru tarpukalnių tarpekliu. Upė aukštupyje vadinama **Uda** (*Уда*). Teka į šiaurę, šiaurės vakarus Vidurio Sibiro plokščiakalniu, sudaro slenksčius. Susilieja su Biriusa ir sudaro Tasejevą (Angaros intakas).

Užšąla nuo spalio iki balandžio. Vidurupyje, 189 km ruože, laivuojama. Prie Udos įsikūręs Nižneudinsko miestas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Государственный водный реестр
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
**Max Hagemann** (1883 m. birželio 28 d. Hanoveryje, Vokietija – 1968 m. sausio 12 d. Bichle, Aukštutinė Bavarija) – vokiečių teisininkas, teisėjas, pirmasis Vokietijos kriminalinės tarnybos (vok. *Bundeskriminalamt*, BKA) prezidentas.

Biografija
----------

1902 m. humanistinėje gimnazijoje baigė abitūrą, studijavo teisės ir valstybės mokslus Lozanoje, Miunchene ir Gėtingene. Apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras; išlaikė asesoriaus egzaminą.

Nuo 1910 m. Verdeno prokuratūros Aller tarnautojas, nuo 1915 m. prokuroras Berlyne, nuo 1920 m. vasario mėn. viešojo administravimo teisininkas, Vokietijos kriminalinės policijos vadovo pavaduotojas, valdymo patarėjas (*Regierungsrat*). Nuo 1930 m. lapkričio mėn. iki 1945 m. vasario mėn. Prūsijos aukštesniojo administracinio teismo teisėjas, Berlyno universiteto dėstytojas („Kriminalistika ir baudžiamosios teisės pagalbiniai mokslai"). Vėliau – BKA vadovas.

Buvo vedęs; vaikų neturėjo.

Nuorodos
--------

* Vokietijos kriminalinės tarnybos tinklavietė

Šaltiniai
---------

* Im Dienst der Inneren Sicherheit: die Geschichte des Bundeskriminalamtes von Albrecht, Horst: – Wiesbaden: BKA, 1988. IDN: 891273719
| *Max Payne 3* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Rockstar Vancouver |
| Leidėjas | Rockstar Games |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | 2012 m. gegužės 15 d. (Xbox 360, PS3)2012 m. birželio 1 d. (AK) |
|
| Žanras (-ai) | Trečiojo asmens šaudyklė |
| Režimas | Vieno ar keleto žaidėjų |
|
| Reitingai | PEGI: 18USK: 18 |
| **Platforma** | PlayStation 3, Xbox 360, Microsoft Windows, Mac OS X |
| Versija |  |
| Variklis | RAGE, Euphoria |
| Reikalavimai | **Procesorius:** Intel Dual Core 2,4 GHz – i7 3930K 6 Core x 3,06 GHz / AMD Dual Core 2,6 GHz – FX8150 8 Core x 3,6 GHz**Atmintis:** 2 GB–16 GB RAM**Laisvos vietos:** 35 GB**Vaizdo plokštė:** NVIDIA 8600 GT 512MB VRAM – NVIDIA GeForce GTX 680 2GB VRAM / Radeon HD 3400 512MB VRAM – Radeon HD 7970 3GB VRAM |
| Platinimas | Optinis diskas, skaitmeninė distribucija |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | {{{pirmtakas}}} |
| Kitos dalys | *Max Payne*, *2: The Fall of Max Payne* |
| www.rockstargames.com/maxpayne3/ |

**Max Payne 3** – trečiojo asmens šaudyklė; „Max Payne" serijos tęsinys, išleistas po daugiau kaip devynerių metų pertraukos. Žaidimas kurtas studijos „Rockstar Vancouver", o išleistas į prekybą kompanijos „Rockstar Games". „Xbox 360" ir „PlayStation 3" žaidimų kompiuterių versijos rinkoje pasirodė 2012 m. gegužės 15 d. o „Microsoft Windows" operacinės sistemos savininkai žaidimą galėjo įsigyti tų pačių metų birželį.

Apžvalga
--------

Pagrindinis žaidimo herojus, vardu Maksas Peinas (*Max Payne*) po daugybės metų vis dar negali atsigauti nuo prieš daugybę metų gautų sielos žaizdų. Jis jau seniai nebe policininkas. Maksas gyvena lyg kiekviena diena jam būtų paskutinė. Jis girtuokliauja, turi priklausomybę vaistams nuo skausmo. Visada žvelgia į praeitį su pagieža ir liūdesiu. Maksui neužtenka jėgų pasprukti nuo savo problematiškos praeities. Galų gale, jis taip pat jaučia metų naštą. Vaikštinėdamas jam nepažįstamais miesto keliais, Maksas ieško tiesos ir išsigelbėjimo.

Viskas apsiverčia tuomet, kaip jis gauna pasiūlymą vėl gyventi gyvenimą, kokį jis gyvendavo seniau. Jis priima pasiūlymą ir tampa privačiu apsaugos darbuotoju. Nuo tada kiekviena jo diena tampa iššūkiu jam pačiam.

Žaidime buvo įdiegta nauja šaudymo sistema, atnaujinta grafika. Žaidimas sukurtas remiantis „Rockstar Games" kompanijos patobulintu „Rage" varikliuku, kuris suteikia realistiškus vaizdus.

Kūrimas
-------

Kūrimo metu žaidimo išleidimo data buvo atidėta net penkis kartus. Originali data buvo planuota dar vėlyvais 2009 m. bet dėl kompanijos užimtumo kitais projektais ir norint juos kuo labiau išbaigti prieš išleidimą, išleidimo data buvo atidėta iki 2010 m. birželio mėnesio. Vėliau išleidimo data dar kartą buvo atidėta du kartus iki 2012 m. kovo mėn. Tuo metu buvo parodyti du nauji paveiksliukai iš žaidimo siužeto, todėl buvo aišku, kad žaidimas vis dar kuriamas. Galų gale, po dar poros mėnesių nukėlimo, žaidimą visgi buvo nuspręsta išleisti.

Išnašos
-------

1. ↑  „Max Payne 3 Announced!". RockstarWatch.net. 2009-03-23. Nuoroda tikrinta 2009-03-23.
**Jonas Skruodys** (1882 m. rugsėjo 6 d. Bryzgiuose (dab. Rokiškio rajonas) – 1935  m. kovo 9 d. Vilniuje) – katalikų kunigas, Lietuvos visuomenės veikėjas, poetas ir dramaturgas.

Biografija
----------

Pradinį išsilavinimą gavo Onuškyje. Vėliau mokėsi Mintaujos gimnazijoje, iš kurios 1896 m. buvo išmestas už atsisakymą rusiškai melstis. Studijavo Vilniaus kunigų seminarijoje. Įšventintas kunigu, muo 1907 m. dirbo sielovados darbą tuometinės Vilniaus arkivyskupijos parapijose: Svieriuose, Ašmenoje, Ikaznėje, taip pat Šalčininkėliuose. 

Studijavo Sankt Peterburgo dvasinėje akademijoje, kur įgijo teologijos kandidato laipsnį. Pirmojo pasaulinio karo metais rūpinosi lietuvių tremtinių reikalais Kaukaze. 1918 m. grįžo į Vilnių, buvo paskirtas Kunigų seminarijos profesoriumi. Kartu mokytojavo Vytauto Didžiojo gimnazijoje, buvo tarp Lietuvių Šv. Kazimiero draugijos steigėjų. Nuo 1924 m. dirbo Laikinajame Vilniaus lietuvių komitete, 1922–1925 m. buvo renkamas į Blaivybės draugijos valdybą. 1925–1932 m. mokytojavo Švenčionių lietuvių gimnazijoje. 1926 m. buvo išrinktas „Ryto" draugijos Švenčionių skyriaus pirmininku. Išleido virš dvidešimt knygų: vadovėlių, grožinių kūrinių, atsiminimų ir tautosakos rinkinį.

Palaidotas Švenčionyse, kapavietė įrašyta į Nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą.

Šaltiniai
---------

* Skruodys Jonas (biografija)
* Parodos „Kunigas Jonas Skruodys – lietuvybės Vilnijoje puoselėtojas" pristatymas[neveikianti nuoroda]
|  Bununai |
| --- |
| Bununų šokėja tradicine sukneleBununų šokėja tradicine suknele |
| Gyventojų skaičius | 41 000 |
| Populiacija šalyse | Kinijos Respublikos vėliava Kinijos Respublika |
| Kalba (-os) | bununų, kinų |
| Religijos | vietiniai tikėjimai, krikščionybė |
| Giminingos etninės grupės | kiti Taivano aborigenai |

**Bununai** (kin. 布農, pinyin: *Bùnóng*), dar žinomi kaip **vonumai**, – Taivano aborigenų gentis, žinoma dėl jų sudėtingos polifoninės vokalinės muzikos. Jie kalba bununų kalba. Priešingai nei kitos gentys, bunumai išsibarstę po visą Taivaną. 2000 m. jų buvo 41 038. Jie sudarė 10% aborigenų ir buvo ketvirta pagal dydį jų gentis. Bunumai dalijami į 5 mažesnes „genteles": takbunuadzus, takituduhus, takibakas, takivatanus ir isbukunus.

Istorija
--------

Iki krikščionių misionierių atvykimo XX a. pradžioje bunumai garsėjo kaip nuožmūs kariai ir galvų medžiotojai. Jie buvo kalnų gentis kaip atajalai ar tarokai ir gyveno mažomis šeimų grupėmis, kurios buvo priešiškos kinų emigrantams ir kitoms aborigenų gentims. Bunumai klajojo po kalnus medžiodami ir degindami miškus, kad pelenais patreštų dirbamus laukus. Jie augino soras, batatus, medžiojo.

Valdant japonams (1895–1945 m.) jie buvo viena iš paskutinių užkariautų genčių. Po to bunumai buvo priversti palikti kalnus ir buvo apgyvendinti žemumų kaimuose, kurie buvo išsibarstę po visą salą. Svarbiausiu bendruomenės vienetu tapo ne šeimų sąjunga, o kaimas. Japonai apribojo medžioklę (dėl šaunamų ginklų naudojimo), įvedė ryžių auginimą. Per okupaciją daug bunumų dirbo vietiniais policininkais, per Antrą pasaulinį karą Japonijos armija turėjo bunumų dalinius.

XX a. pradžioje po Taivaną paplito daug įvairių bažnyčių misionierių, kurie ypač sėkmingai darbavosi aborigenų tarpe. Dabar dauguma bunumų priklauso katalikų ar vietinei presbiterionų bažnyčioms.

Atvykus kinų nacionalistų Guomindanui 1945 m. spaliui aborigenai buvo sistemingai diskriminuojami dėl „vienos kalbos, vienos kultūros" politikos. Dėl krikščionybės ir kinizacijos politikos bununų kultūra smuko. Reikalai pagerėjo tik po demokratinių reformų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *The Island of Formosa Past and Present*, James W. Davidson: 1903, SMC Publishing Co.
2. ↑  Directorate General of Budget, Accounting and Statistics, Executive Yuan, R.O.C. (DGBAS). National Statistics, Republic of China (Taiwan). *Preliminary statistical analysis report of 2000 Population and Housing Census* Archyvuota kopija 2007-03-12 iš Wayback Machine projekto.. Excerpted from Table 28:Indigenous population distribution in Taiwan-Fukien Area. Accessed PM 8/30/06
| **Max Leopold Margolis** |
| --- |
| Gimė | 1866 m. spalio 15 d.Merkinė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1932 m. balandžio 2 d. (65 metai)Filadelfija, JAV |
| Tėvas | Isakas Margolis |
|  |
| Veikla | Filologas, rašytojas, vertėjas. |

**Maksas Leopoldas Margolis** (angl. *Max Leopold Margolis*) (1866 m. spalio 15 d. Merkinėje, Rusijos imperija - 1932 m. balandžio 2 d. Filadelfijoje, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV filosofas.

Biografija
----------

Gimė 1866 m. spalio 15 d. Merkinėje. Tėvas Isakas Margolis buvo rabinas bei rašytojas. Jaunystėje mokėsi Merkinėje, vėliau Berlyno Gottfried Leibniz gimnazijoje. 1891 m. baigė Kolumbijos universitetą. Nuo 1891 m. dirbo Kolumbijos universiteto Semitų kalbų tyrimų skyriuje. 1892-1897 m. buvo Hebrajų kalbos profesorius Sinsinačio koledže. 1897 m. tapo Kalifornijos universiteto Semitų kalbų tyrimų skyriaus profesoriumi asistentu, nuo 1898 m. asocijuotas profesorius, 1902 m. tapo Semitų kalbų skyriaus vadovu. 1909 m. pradėjo dirbti Biblijinės filologijos profesoriumi naujai įkurtame *Dropsie koledže* Filadelfijoje, kur dirbo iki savo mirties. 1914-1921 m. dirbo *Biblijinės literatūros žurnalo* redaktoriumi. Buvo vienas iš redaktorių 1917 m. išleisto Biblijos vertimo anglų kalba.

Darbai
------

* *The Columbia College MS. of Megillah*; New York, 1892
* *Hebrew Accidence*; 1893
* *Notes on Semitic Grammar* Teil 1–3; In: *Hebraica* ("American Journal of Semitic Languages and Literatures"), 1894, 1896, 1902
* *The Theology of the Old Prayer-Book*; In: *Year Book of the Central Conference of American Rabbis* 1897
* *The Theological Aspect of Reformed Judaism*; Baltimore, 1904.
* *The Hebrew Scriptures in the Making*
* *The Story of Bible Translations*

Nuorodos
--------

* Biografija JewishEncyclopedia;
* Biografija ir geneologija (ang.) Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.;
* Biografija I (ang.) Archyvuota kopija 2010-12-12 iš Wayback Machine projekto.;
* Biografija II (ang.) Archyvuota kopija 2012-02-11 iš Wayback Machine projekto..
| **Jakob Geri** |
| --- |
|  |
| 1950 metais |
| Gimė | 1901 m. rugsėjo 18 d.Seda, Rusijos vėliava Rusijos imp. |
| Mirė | 1974 m. gruodžio 18 d. (73 metai)Izraelio vėliava Izraelis |
|  |
| Veikla | Teisininkas, politikas. |

**Jakob Geri** dar žinomas kaip **Jack Gering** (1901 m. rugsėjo 18 d. Sedoje, Rusijos imperija – 1974 m. gruodžio 18 d. Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės teisininkas, politikas, nuo 1950 m. lapkričio iki 1951 m. spalio buvo Izraelio industrijos, prekybos ir darbo ministras.

Biografija
----------

Gimė 1901 m. rugsėjo 18 d. Sedoje. Jaunystėje išvyko gyventi į Pietų Afriką. Johanesburge studijavo teisę Vitvatersrando universitete ir Johanesburgo universitete. Baigęs studijas kelerius metus dirbo teisininku Pietų Afrikoje, o 1934 m. emigravo į Izraelį. 1935 m. paskirtas įmonės *Africa Israel Investments* sekretoriumi. 1950 m. lapkričio 1 d. buvo paskirtas Izraelio industrijos, prekybos ir darbo ministru, kuriuo buvo iki 1951 m. spalio 8 dienos. Pasitraukęs iš politikos tapo Pietų Afrikos įmonių, veikiančių Izraelyje vadovu. Mirė 1974 m. gruodžio 18 dieną.

Nuorodos
--------

* Profilis Kneseto tinklalapyje;
**Max Mosley** (1940 m. balandžio 13 d. Londone, Jungtinėje Karalystėje – 2021 m. gegužės 23 d. ten pat) – buvęs teisininkas ir automobilių sporto lenktynininkas, nuo 1993 iki 2009 m. buvo Tarptautinės automobilininkų federacijos prezidentas.

Max Mosley buvo March Formulės 1 komandos vienas iš įkūrėjų ir savininkų. Nuo 1969 iki 1977 m. jis prižiūrėjo ekipos komercinę ir teisinę pusę. Vėliau M. Mosley tapo oficialiu FOCA (Formulės 1 konstruktorių asociacijos) teisininku. 1991 m. jis buvo išrinktas FIA prezidentu. Didelę savo darbo dalį paskyrė Formulės 1 lenktynių saugumui ir ekologijai didinti. 2008 m. žiniasklaidoje pasirodė kontroversiškų seksualinių nuotraukų su FIA prezidentu, tačiau po to jis sugebėjo išlikti savo poste.

2009 m. naujai sukurta FOTA (Formulės 1 komandų asociacija) buvo stipri priešininkė M. Mosley veiksmams. Jie aktyviai priešinosi M. Mosley paskelbtoms naujojo 2010 m. sezono taisyklėms ir pasiekė tam tikrų nuolaidų, tarp kurių asmeninis M. Mosley pasižadėjimas pasitraukti iš FIA prezidento posto po kadencijos pabaigos.

Išnašos
-------

1. ↑  „Max Mosley, racing boss who took on UK tabloids, dies at 81". Washington Post. 2021-05-24. Nuoroda tikrinta 2021-05-24. [neveikianti nuoroda]
2. ↑  F1 deal ends threat of breakaway

Nuorodos
--------

* Oficiali FIA svetainė
**Jonas Gaučys** (1919 m. sausio 24 d. Kaimynų k. Užpalių valsčius, Utenos apskr. – 1997 m. gruodžio 21 d. Prienuose) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija
----------

1935 m. baigęs Užpalių progimnaziją, pradėjo mokytis muzikos pas vietos vargonininką S. Daunorą. 1947 m. Vilniuje lankė muzikos mokytojų ir chorvedžių kursus, harmonijos ir dirigavimo privačiai mokėsi pas P. Beinarį ir N. Martinonį.

Nuo 1937 m. vargonininkavo Avilių (Zarasų r.), 1939–1942 m. Kirdeikių (Utenos r.), 1942–1944 m. Kamajų (Rokiškio r.), 1944–1945 m. Dabužių (Anykščių r.), 1945–1947 m. Obelių (Rokiškio r.) parapijose. Visur turėjo subūręs ir chorus, kuriuos išmokė daug giesmių ir mišių. Kamajuose pastatė M. Petrausko operetę „Consilium facultatis", kurią parodė ir artimose parapijose. Kirdeikių parapijoje Kalėdų giesmes choras atlikdavo su pučiamųjų orkestru, kuriam jis pats vadovavo.

Nuo 1948 m. Prienų Kristaus Apsireiškimo bažnyčios vargonininkas ir mišriojo choro vadovas. Chore nuolat giedojo 30-40 žmonių, kuriuos vargonininkas išmokė apie 200 giesmių ir nemaža įvairių autorių sudėtingų mišių. J. Gaučys chorui paskyrė ir savo kūrybos keletą giesmių: „Kalėdų varpai", „Triumfo aušra", „Atėjo Kristus" ir kt. Iš viso sukūrė apie 20 giesmių ir gedulingas mišias. Choras yra giedojęs Kauno Arkikatedroje, Šiluvos bazilikoje, Jonavos, Marijampolės, Jurbarko, Šakių ir kitų parapijų bažnyčiose įvairių religinių švenčių progomis. J. Gaučio sūnus Gintautas taip pat muzikas – pedagogas ir vargonininkas.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| **Jonas Goštautas (1800)** |
| --- |
| Goštautai |
| Herbas Abdankas |
| Herbas Abdankas |
|  |
| Gimė | 1800 m. liepos 3 d.Šileliai, netoli Baisogalos |
| Mirė | 1871 m. liepos 2 d. (70 metų)Rufekas |

**Jonas Goštautas** (1800 m. liepos 3 d. Šileliai, netoli Baisogalos – 1871 m. liepos 2 d. Rufekas, Šarantos departamentas, Prancūzija) – Lietuvos demokratinės bajorijos veikėjas, rašytojas.

Biografija
----------

Kilęs iš Goštautų giminės. Baigęs Kėdainių gimnaziją iki 1823 m. studijavo Vilniaus universitete. Nuo 1823 m. gyveno tėviškėje, buvo Šiaulių apskrities žemės ribų teisėjas. Prasidėjus 1831 m. sukilimui Baisogaloje suorganizavo sukilėlių būrį ir jam vadovavo, Baisogaloje užėmė ceichgauzą, paėmė į nelaisvę apie 100 rusų kareivių. Vėliau vadovavo Šiaulių apskrities sukilėlių raitininkams. Sukilimui pralaimint su generolo H. Dembinskio daliniais, pasitraukė į Varšuvą, vėliau emigravo į Prancūziją. Priklausė 1832 m. čia įkurtai Lenkijos demokratinei draugijai, 1836 m. pasirašė jos Manifestą, skelbiantį svarbiausią būsimo sukilimo uždavinį – panaikinti baudžiavą ir valstiečiams be išpirkos perduoti turimą žemę. Pažiūras išdėstė Prancūzijoje anonimiškai išleistoje beletrizuotų atsiminimų knygoje „Ponas Teisėjaitis, arba Pasakojimas apie Lietuvą ir Žemaitiją" (*Pan Sędzic czyli Opowiadanie o Litwie i Żmudzi* 1839 m. lietuvių kalba 1967 m.). Joje aprašė dvarininkų ūkį, buitį, požiūrį į baudžiauninkus kaip į vergus, valstiečių išnaudojimą, stiprėjančias antibaudžiavines nuotaikas, pateikė žinių apie 1831 m. sukilimą. Kėlė idėją atkurti nepriklausomą demokratinę Abiejų Tautų Respubliką. 1848 m. dalyvavo Poznanės sukilime.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Goštautas (1800)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 18 psl.
|  |
| --- |
| 1938 m. Lietuvos Konstitucija |
| Informacija |
| Valstybė | Lietuva |
| Priimta | 1938 m. vasario 11 d. |
| Ankstesnė | 1928 m. Lietuvos Valstybės Konstitucija |
| Vėlesnė | 1940 m. Lietuvos TSR Konstitucija |
| Turinys |
| Valdymo forma | Respublika |

**1938 m. Lietuvos Konstitucija** – trečioji Lietuvos Respublikos konstitucija priimta 1938 m. vasario 11 d. ir įsigaliojusi tų pačių metų gegužės 5 d.

Prezidentui lojalus Seimas priėmė trečiąją nuolatinę Lietuvos Konstituciją, kuri įsigaliojo 1938 m. gegužės 5 d. tai yra po 3 mėnesių. (pagal 1928 m. Konstitucijoje nustatytą Konstitucijos keitimo tvarką, po preliminaraus Konstitucijos projekto paskelbimo nesulaukus Prezidento arba 50 000 piliečių reikalavimo teikti ją referendumui, ji buvo pasirašyta Prezidento, kontrasignuota ministro pirmininko ir oficialiai paskelbta). Lietuvos Respublikos pavadinime neliko žodžio *demokratinė*

Valstybės valdžios institucijos
-------------------------------

Valstybės valdžia skelbiama nedaloma, ją vykdo Prezidentas, Seimas, Vyriausybė ir Teismas.

Prezidentą 7 metams renka Tautos atstovai. Pagal Konstituciją Prezidentas už savo galios veiksmus neatsako, už kitus veiksmus, kol vadovauja valstybei, taip pat negali būti traukiamas atsakomybėn. Prezidentui suteikti įgaliojimai paleisti Seimą ir skelbti naujo Seimo rinkimus, šaukti ir uždaryti Seimo sesijas (Prezidentas turėjo teisę baigti Seimo sesiją anksčiau nei numatytas jos pabaigos laikas, o nepaprastąją sesiją – neapsvarsčius visų tai sesijai numatytų reikalų), šaukti Ministrų Tarybos posėdžius, skirti ir atleisti ministrus, nesant Seimo ar tarp jo sesijų leisti įstatymus. Pabrėžiant Prezidento savarankiškumą jis eliminuotas iš Vyriausybės, kuri susidėjo iš ministro pirmininko ir ministrų, sudarančių Ministrų Tarybą.

Konstitucijoje realiai nustatyta Vyriausybės politinė atsakomybė Prezidentui ir reikalavimas turėti jo pasitikėjimą: sprendimą dėl ministro pirmininko skyrimo ir atleidimo, dėl sutikimo iškelti jam baudžiamąją bylą Prezidentas galėjo priimti savarankiškai, tam skirtiems jo aktams nereikėjo kontrasignacijos.

Seimui nesuteikta teisė reikalauti Ministrų Tarybos atsistatydinimo, Seimas galėjo tik svarstyti ir priimti įstatymų projektus, kuriuos tvirtino ir skelbė Prezidentas. Prezidentui suteikta teisė vetuoti Seimo siūlomus įstatymus, o šį veto (Prezidentui nepritarus Seimo nutarimui atmesti veto) galėjo įveikti tik naujai išrinktas Seimas.

Konstitucijos galiojimo atstatymas ir sustabdymas
-------------------------------------------------

1990 m. kovo 11 d. Lietuvos Respublikos Aukščiausioji Taryba, pabrėždama nepriklausomos Lietuvos valstybės ir jos konstitucinės tvarkos tęstinumą, priėmė įstatymą *Dėl 1938 m. gegužės 12 dienos Lietuvos Konstitucijos galiojimo atstatymo*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  1938 Lietuvos Konstitucija
2. ↑  KONSTITUCIJA IR PREZIDENTO GALIŲ STIPRĖJIMAS

Išorinės nuorodos
-----------------

* 1938 m. Lietuvos Konstitucija
* 1938 m. Lietuvos Konstitucija (Vyriausybės žinios, Nr.608, .pdf)

WikisourceWikisource
Puslapis Vikišaltiniuose:
***1938 m. Lietuvos Konstitucija***
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

10 dienų buožgalvis
**Buožgalvis** – varliagyvių lervinė stadija. Tai vandens gyventojai. Buožgalvis turi organus, kurie svarbūs prisitaikant prie aplinkos sąlygų. Tai siurbtukas – apatinėje priekinio kūno galo pusėje specialus organas, kuriuo prisitvirtina prie povandeninių substratų. Be to, buožgalviai turi ilgesnį negu suaugusios varlės žarnyną, nes minta augaliniu, o ne gyvuliniu (kaip suaugusi varlė) maistu.

Buožgalvio sandara primena protėvių: žuvį primenantis ilgas uodeginis pelekas, nėra penkiapirščių galūnių, išorinės žiaunos, vienas kraujo apytakos ratas. Metamorfozės metu persitvarko visos organų sistemos: išauga galūnės, rezorbuojasi žiaunos ir uodega, sutrumpėja žarnynas, pakinta maisto ir virškinimo pobūdis, žandų ir visos kaukolės sandara, oda, kvėpavimą žiaunomis pakeičia kvėpavimas plaučiais, labai pakinta kraujotakos organų sistema.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Grizz Chapman** |
| --- |
|  |
| Aktorius Ekrano aktorių gildijos apdovanojimų metu |
| Gimė | 1974 m. rugpjūčio 16 d. (48 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Jungtinės Valstijos |
|  |
| Veikla | aktorius |

**Grizzwald „Grizz" Chapman** (g. 1974 m. rugpjūčio 16 d. Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių televizijos aktorius.

Geriausiai žinomas iš NBC situacijų komedijos „30 Rock", kurioje vaidino Grizą. Seriale vaidino visus septynis sezonus nuo 2006 iki 2013 m. Atliko pagrindinio serialo veikėjo Treisio Džordano asistentento-padėjėjo (angl. *entourage*) vaidmenį.

Turi problemų su sveikata. 2010 m. vasarą Chapmanui buvo atlikta inksto transplantacija. Sveikatos problemos paskatino aktorių prisidėti prie labdaros organizacijos „National Kidney Foundation", kurios tikslas yra pagelbėti žmonėms, sergantiems inkstų ligomis.

Turi savo Youtube kanalą.

Filmografija
------------

* *30 Rock*  (2006–2013) – Grizz
* *Home* (2013) – Big G
* *Blue Bloods*  (2013) – Tiny Giondo
* *Lucky N#mbr* (2013) – Menacing Bouncer
Katalikų kunigas dalina eucharistinę duoną
Eucharistijos priėmimas vyno pavidalu
**Eucharistija** (lot. *Eucharistia*), *Švenčiausiasis Sakramentas*, *Šv. Komunija*, *Viešpaties Vakarienė* ar *Altoriaus Sakramentas* (sutinkami ir kitokie pavadinimai) – daugumoje krikščionybės konfesijų pripažįstamas sakramentas. Tradiciškai teigiama, kad jis įkurtas Jėzaus Kristaus Paskutinės vakarienės metu. Šis sakramentas susideda iš duonos ir vyno, kurie yra paties Kristaus kūnas ir kraujas. Vynas gali būti naudojamas arba raudonas, arba baltas – praktiniais sumetimais dažniausiai naudojamas baltas vynas.

Tikima, kad priimant komuniją, priimamas pats Kristus, kad yra susivienijama su juo.

Katalikų bažnyčia
-----------------

Pasak Katalikų bažnyčios Kristus įsteigė Eucharistiją. Jis įsteigė ją Didįjį ketvirtadienį, „tą naktį, kurią buvo išduotas" (1 Kor 11, 23), su savo apaštalais švęsdamas Paskutinę vakarienę. 

Šio sakramento serveris yra vyskupas arba kunigas, kurio įšventinimas galioja ir kuris veikia atstovaudamas Kristui kaip Galvai ir Bažnyčios vardu. 

Esminiai ir būtini Eucharistijos elementai yra kvietinė duona ir vynuogių vynas.

Eucharistijos kaip aukos pobūdis išreiškiamas pačiais jos įsteigimo žodžiais: „Tai yra mano kūnas, kuris už jus atiduodamas", „Ši taurė yra Naujoji Sandora mano kraujyje, kuris už
jus išliejamas" (Lk 22, 19–20). Kryžiaus auka ir Eucharistijos auka yra viena vienintelė auka. Auka ir aukotojas tapatūs, skiriasi tik aukojimosi būdas: kruvinas – ant kryžiaus, nekruvinas – Eucharistijoje.

Reikalavimai
------------

Norint priimti šventąją Komuniją, reikia visiškai priklausyti Katalikų Bažnyčiai ir būti malonės būvyje, t. y. jaustis nepadarius mirtinosios nuodėmės. Kas suvokia padaręs sunkiąją nuodėmę, prieš eidamas Komunijos turi priimti Sutaikinimo sakramentą.

Dėl reikalavimų komunijai nėra labai sutariama. Pavyzdžiui, 2021 m. Amerikos konservatyvūs vyskupai siūlė atsisakyti suteikti komuniją tuometiniam JAV prezidentui Joe Bidenui ir kitiems abortus palaikantiems JAV politikams (kai kurie jų yra Romos katalikai). Tuometinis Romos popiežius Pranciškus šiam pasiūlymui nepritarė, teigdamas, jog „ganytojas turi likti ganytoju ir netapti politiku", „komunija nėra prizas tobuliesiems" ir apskritai jis dar nė karto nėra atsisakęs jos kam nors suteikti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Elisabetta Povoledo, Richard Pérez-Peña, Ruth Graham (2021). Pope Weighs In on Calls to Deny Communion to Biden Over Abortion. nytimes.com

Nuorodos
--------

* Mons. Sidaro mintys apie Švč. Sakramentą
* M. Buika Tradicijos reikšmė liturgijoje // XXI amžius, Nr. 53, 2008 07 11
* 1996 m. „Katalikų Bažnyčios katekizmas" (KBK)//Eucharistijos sakramentas (1322–1419)
**1938 m. Huanghės potvynis** (kin. 花园口决堤事件) buvo Kinijos nacionalistų vyriausybės pradiniame Antrojo Kinijos-Japonijos karo etape sukeltas Huanghės upės potvynis, kuriuo siekta sustabdyti greitą Japonijos pajėgų veržimąsi.

Strateginis sprendimas ir potvynis
----------------------------------

Prasidėjus Antrajam Kinijos-Japonijos karui 1937 m. Japonijos imperatoriškoji armija sparčiai veržėsi į Kinijos teritoriją. 1938 m. birželio mėn. Japonija kontroliavo visą Šiaurės Kiniją. Birželio 6 d. jie užėmė Henano sostinę Kaifeną ir ėmė grėsti Džengdžou. Džengdžou buvo svarbių Pinghano ir Longhajaus geležinkelių jungtis ir japonams sėkmingai užėmus miestą būtų kilusi grėsmė svarbiems Uhano ir Siano miestams.

Siekdamas sustabdyti japonų veržimąsi į vakarinę ir pietinę Kinijos dalį Čiang Kai-ši, patarus Čen Guofu, nusprendė atidaryti Huanghės užtvankas prie Džengdžou. Pirminis planas buvo sunaikinti užtvanką prie Žaokou, tačiau dėl sunkumų toje vietoje birželio 5 ir 7 d. buvo sugriauta užtanka prie Chuajuankou, pietiniame krante. Vanduo užliejo Henaną, Anhui ir Dziangsu. Kilęs potvynis užliejo ir sunaikino tūkstančius kvadratinių kilometrų dirbamos žemės ir Huanghės žiotis pastūmė į pietus. Buvo sugriauti ar sunaikinti tūkstančiai gyvenviečių, o keletas milijonų gyventojų liko be namų ir tapo pabėgėliais. Oficiali pokarinė nacionalistų komisija nustatė, kad 800 000 žmonių nuskendo, tačiau tai gali būti sumažintas skaičius.[1]

Vertinimas
----------

Strateginis potvynio vaidmuo yra ginčytinas. Japonijos armijos potvynis nepalietė nei šiaurėje, nei rytuose, nei pietuose. Jų veržimasis į Džengdžou buvo sustabdytas, tačiau spalio mėnesį jie užėmė Uhaną puldami iš kitos pusės. Japonai didžiosios dalies Henano neužėmė iki pat vėlyvosios karo stadijos, o japonų okupacija Anhui ir Dziangsu buvo ribota. Daugelis miestų ir transporto linijų užtvindytoje teritorijoje jau buvo užimti japonų; po potvynio jie negalėjo konsoliduoti savo valdžios šioje teritorijoje ir didelės šios teritorijos dalys buvo apimtos partizaninio judėjimo. Potvynio aukų skaičius išlieka ginčytinas, tiek Kinijos valdžios, tiek kitų tyrinėtojų vertinimai buvo tikslinami ir po kelių dešimtmečių po potvynio.[2]

Nuorodos
--------

1. ↑   Jay Taylor, *The Generalissimo: Chiang Kai-Shek and the Struggle for Modern China* (Cambridge, MA: Belknap Press of Harvard University Press, 2009): 154–155.
2. ↑   Diana Lary. „Drowned Earth: The Strategic Breaching of the Yellow River Dyke, 1938," War In History. 2001 Apr 1;8(2): 191–207. In: Academic Research Library [database on the Internet] [cited 2010 Sep 21]. Available from: ; Document ID: 1082337951.

Šaltiniai
---------

* Diana Lary, „Drowned Earth: The Strategic Breaching of the Yellow River Dyke, 1938," *War In History* 2001 Apr 1;8(2): 191–207. In: Academic Research Library [database on the Internet] [cited 2010 Sep 21]. Available from: ; Document ID: 1082337951.
* Steven I. Dutch, "The Largest Act of Environmental Warfare in History, "*Environmental & Engineering Geoscience* 15.4(November 2009): 287–297.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Bungo (reikšmės).*
Bungo žemė Japonijos žemėlapyje
**Bungas** (豊後国; *Bungo no kuni*) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje šiomis dienomis yra Oitos prefektūra. Bungas ribojosi su Budzeno, Hiūgos, Higo, Čikugo ir Čikudzeno žemėmis.

Istorija
--------

VII a. pab. Tojo žemė (豊国) buvo padalinta į dvi dalis: Budzeno ir Bungo žemes.

Manoma, kad Bungo sostine buvo *Kokofuku* (古国府), tačiau po kol kas nėra rasta jokių šio miesto liekanų.

Sengoku laikotarpiu, XVI a. vid. Bungo žemė buvo Otomo klano tvirtove. Ōčio klanas, įsikūręs vakarinėje Čiūgoku regiono dalyje, darė didelę įtaką Budzeno politikai. Tačiau laikotarpio viduryje abudu klanai patyrė nuosmukį.

Bungo priklausiusios apskritys
------------------------------

* Amabės apskritis (海部郡)
* Hajamio apskritis(速見郡)
* Hitos apskritis (日高郡)
* Kunisakio apskritis (国埼郡)
* Kusu apskritis (球珠郡)
* Naoirio apskritis (直入郡)
* Oitos apskritis (大分郡)
* Ono apskritis (大野郡)

  

Senosios Japonijos žemės

Akis |
Ava |
Ava |
Avadžis |
Bingo |
Bičiu |
Bidzenas |
Bungo |
Budzenas |
Cušima |
Čikugo |
Čikudzenas |
Čišima |
Deva |
Ečigas |
Ečidzenas |
Ečiū |
Harima |
Hida |
Higas |
Hitačis |
Hidaka |
Hidzenas |
Hokis |
Hiūga |
Iburis |
Idzu |
Idzumas |
Idzumis |
Iga |
Ijas |
Ikis |
Inaba |
Isė |
Išikaris |
Ivamis |
Jamaširas |
Jamatas |
Jošinas |
Kaga |
Kajus |
Kavačis |
Kadzusa |
Kijis |
Kitamis |
Koudzukė |
Kuširas |
Mikava |
Mimasaka |
Minas |
Musašis |
Mucu |
Nagatas |
Nemuras |
Notas |
Okis |
Omis |
Ošima |
Osumis |
Ovaris |
Sadas |
Sagamis |
Sanukis |
Sacuma |
Secu |
Suou |
Suruga |
Šima |
Šimousa |
Šimocukė |
Šinanas |
Širibešis |
Tadžima |
Tamba |
Tangas |
Tešis |
Tokačis |
Tosa |
Toutoumis | 
Vakasa
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Patricia Wentwoth** (1878 m. lapkričio 10 d. – 1961 m. sausio 28 d.) – detektyvų rašytoja iš Didžiosios Britanijos.

Biografija
----------

Rašytoja gimė Indijoje, tačiau išsilavinimą įgijo Londone. Po pirmojo vyro Džordžo Dilano (*George Dillan*) mirties įsikūrė Saryje, Didžiojoje Britanijoje. Ten antrą kartą ištekėjo už Džordžo Tarnbulo (*George Turnbull*) ir susilaukė dukters.

1923 m. išėjo pirmoji jos detektyvinė novelė, kurios pagrindinė veikėja buvo panelė Silvers, buvusi guvernantė – smulkutė senamadiškai besirengianti senutė, mėgstanti cituoti Tenisono poeziją ir turinti ypatingą talentą išklausyti žmones. Panelė Silvers dažnai dirba kartu su Skotlend Jardu, ypač inspektoriumi Frenku Abotu (*Frank Abbott*). Savo bylas ji atlieka panašiai, kaip ir mis Marpl (*miss Marple*), naudodamasi tuo, kad į senutę kaip ji jaunimas dažnai nekreipia dėmesio. Išskirtinis panelės Silvers bruožas – mezgimas, kuriuo ji užsiima visą laiką. Knygose su šia heroje dažnai veikia porelė įsimylėjėlių, kuriems trukdo įvykdytas nusikaltimas ir tik panelės Silvers aštraus proto dėka jie gali būti kartu. Yra parašytos 32 knygos apie šią heroję, paskutinė iš jų išėjo 1961 m. Ventworth mirties metais.

Be panelės Silver serijos, Wentworth yra parašiusi dar 34 detektyvus.

Manoma, kad Wentvorth ir jos kūryba turėjo daug įtakos Agatai Kristi ir ypač šios knygos herojei mis Marpl.

Bibliogafija
------------

Lietuviškai yra išleistos šios rašytojos knygos:

* Panelė Silver perima tyrimą
* Vienišas kelias
* Leterių sodyba
* Kiniška skraistė
* Panelės Silver viešnagė
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterPatrick Franziska |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Vokietija** |
| Stalo tenisas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Sidabras** | 2014 | Komanda |
| **Sidabras** | 2018 | Komanda |
| **Bronza** | 2019 | Mišrūs dvejetai |
| Europos čempionatas |
| **Auksas** | 2010 | Komanda |
| **Auksas** | 2013 | Komanda |
| **Auksas** | 2016 | Dvejetai |
| **Auksas** | 2017 | Komanda |
| **Sidabras** | 2014 | Komanda |
| **Sidabras** | 2015 | Komanda |
| **Bronza** | 2018 | Vienetai |
| **Bronza** | 2018 | Dvejetai |
| **Bronza** | 2018 | Komanda |

**Patrick Franziska** (g. 1992 m. birželio 11 d.) – Vokietijos stalo tenisininkas, pasaulio čempionatų prizininkas. 2018 m. lapkritį buvo tryliktoji raketė pasaulio reitinge.

Biografija
----------

2010 m. laimėjo savo pirmąjį medalį Europos čempionate - auksą komandinėje rungtyje su Vokietijos nacionaline rinktine. 2014 m. ir 2018 m. pasaulio čempionatų sidabro medalininkas komandinėse rungtyse. 2019 m. pasaulio čempionate pelnė bronzos medalį mišrių dvejetų rungtyje kartu su Petrissa Solja.

Nuorodos
--------

* ITTF svetainėje Archyvuota kopija 2018-07-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Patriarchatas** - patriarcho jurisdikcija, patriarcho valdžia arba institucija. Patriarcho valdoma sritis vadinama *patriarchija*.

Šiuo atveju *patriarchas* yra vienas iš bažnyčios vadovų:

* Vienas iš 12 aukščiausiųjų Romos katalikų bažnyčios vyskupų: popiežius, „septyni Rytų patriarchai", Lisabonos, Venecijos, Jeruzalės ir Rytų Indijos vyskupai
* Vienas iš stačiatikių patriarchų, kurių pradžioje buvo 4, o dabar - devyni.
* Vienas iš nestoriečių bažnyčios patriarchų.

1054 metais suskilus krikščioniškai bažnyčiai į Vakarų ir Rytų bažnyčias, Romos katalikų bažnyčios bei Rytų stačiatikių bažnyčios sudarė savo atskirus patriarchatus.

Etimologija
-----------

Viduramžių lotynų kalbos žodis *patriarchatus* kilęs iš vėlyvosios lotynų kalbos žodžio *patriarcha* 'patriarchas' + lotyniškos priesagos -*atus*. lot. *patriarcha* kilęs iš gr. *patriarchēs*, o šis iš *patria* 'linija, kilmė, klanas, šeima' (šis iš *pater* 'tėvas') + *archos* 'valdytojas'.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**106-asis NKVD kariuomenės pasienio būrys** (rus. *106-й пограничный отряд войск НКВД*) – SSRS NKVD pasienio kariuomenės dalinys, sudarytas 1940 m. birželio mė n. kaip Baltarusijos apygardos NKVD kariuomenės dalis. 1941 m. birželio 22 d. iš 2097 žmonių sudarytas žmonių būrys gynė sieną 180 kilometrų į pietus-pietryčius nuo plento Tauragė-Tilžė.

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį straipsnį ar jo skyrių reikėtų peržiūrėti.**Būtina ištaisyti gramatines klaidas, patikrinti rašybą, skyrybą, stilių ir pan.Ištaisę pastebėtas klaidas, ištrinkite šį pranešimą.  |

Į būrį įėjo 1-oji pasienio komendantūra ir 1-asis rezervinis pasienio postas (Tauragė) kaip 1-5-ojo pasienio užkardos dalis, 2-oji pasienio komendantūra ir 2-asis atsargos pasienio postas (Jurbarkas) kaip 6-8-ojo pasienio dalis. forpostai, 3-ioji pasienio komendantūra ir 3-asis rezervinis pasienio postas (Kudirkos Naumiestis) 9-12 pasienio poste, 4-asis pasienio komendantas ir 4-asis atsargos pasienio postas 13-15 pasienio poste (Kybartai), a. manevrinis būrys, komikų būrys, ryšių būrys, autobūris, Virbalio kontrolės punktas. Buvo Baltarusijos apygardos NKVD Pasienio kariuomenės direkcijos narys. Dalinio būstinė buvo Tauragėje. Kaip aktyvios kariuomenės dalis nuo 1941 06 22 iki 1941 09 01. 1941 m. birželio 22 d. 2 valandą buvo įspėtas ir užėmė esamus gynybinius statinius. Pačiomis pirmomis karo pradžios valandomis jis buvo sutriuškintas (vis dėlto ne visur, todėl pastatuose pasislėpę 4-oji komendantūra, 15-asis pasienio postas ir Virbalio užkarda kovojo iki 1941 m. birželio 22 d. vakaro. , išėjo pas savo vienintelius 5 pasieniečius) ir, matyt, pasitraukė į Raudonosios armijos divizijų zoną. Tolstant nuo sienos, būrio likučiai pradėjo saugoti 8-osios armijos užnugarį. Per 1941 m. liepą pasieniečiai miško plotuose prie Peipsio ežero sumušė tris sabotažo grupes, iš viso daugiau nei 200 žmonių, likvidavo į 8-osios armijos užnugarį įmestas oro desantines pajėgas ir turėjo užduotį nutraukti Talino-Leningrado greitkelį. 1941 09 01 išformuotas.

Atsiminimai
-----------

Yra išlikęs užrašytas toks būrio kario atsiminimas: „Iš mano Tauragės pasienio būrio beveik nė vieno neliko. Kad ir kaip ieškojau savo kolegų, radau tik du: 106-ojo būrio viršininką pulkininką Leonijų Afanasjevičius Golovkiną ir pas mane apsilankiusį pavaduotoją politiniams reikalams, Kybartų pasienio 4-osios komendanūros komendantą Jefimą Nechajevą. 1949 metais. Jis buvo visiškas invalidas, prastai matantis ir sunkiai judantis po sužeidimų, gautų ginant Kybartų miestą. Nepaisant to, kad jis jau daug metų nebetarnavo pasienio kariuomenėje, jis atėjo pas mane su žalia pasienio kepuraite... Daugiau nieko nesutikau."

Išnašos
-------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Azovas*Азов* |
| --- |
|              |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

AzovasAzovas

47°06′00″ š. pl. 39°25′00″ r. ilg.﻿ / ﻿47.10000°š. pl. 39.41667°r. ilg.﻿ / 47.10000; 39.41667﻿ (Azovas)Koordinatės: 47°06′00″ š. pl. 39°25′00″ r. ilg.﻿ / ﻿47.10000°š. pl. 39.41667°r. ilg.﻿ / 47.10000; 39.41667﻿ (Azovas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3)------ vasaros: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Rostovo sritis Rostovo sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 83 009  |
| **Plotas** | 66,2 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 254 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Azovas |

**Azovas** (rus. *Азов*) – miestas Rusijoje, Rostovo srities pietvakariuose, prie Dono upės (7 km nuo Azovo jūros). 82,6 tūkst. Gyventojų (2005 m.). Uostas. Mašinų, maisto, lengvoji pramonė. Žvejyba.

Azovas – vienas seniausių Rusijos Juodosios jūros regiono miestų. Įkūrė III a. pr. m. e. graikai iš Mileto (vadino Tanais). Miestas buvo svarbus graikų ir klajoklių prekybos centras. 115 m. pr. m. e. Mitridatas miestą prijungė prie Bosforo karalystės. Nuolatos buvo puolamas klajoklių.

XI a. užėmė polovcai. XIII a. čia koloniją įkūrė Genujos respublika (La Tana). 1395 m. sugriovė Tamerlanas, tačiau 1400 m. miestas buvo atstatytas. 1471 m. užėmė Osmanų imperija ir pavadino *Azak*. 1637 m. miestą užėmė Dono kazokai ir išžudė visus gyventojus. 1643 m. turkai miestą susigrąžino. 1696 m. užkariavo rusai; 1711–1736 m. vėl valdė turkai. Nuo 1774 m. Azovas priklauso Rusijai.

Iškilus Rostovui nustojo savo ankstesnės reikšmės prekyboje. Senovės graikų laikais miestas vadintas **Tanajumi**.

Gyventojai
----------

|  |
| --- |
|  **Demografinė raida tarp 1897 m. ir 2007 m.** |
| **1897 m.sur.** | **1923 m.** | **1939 m.sur.** | **1959 m.sur.** | **1970 m.sur.** | **1979 m.sur.** | **1989 m.sur.** | **2002 m.sur.** | **2007 m.** |
| 27 500 | 15 120 | 25 000 | 39 900 | 59 900 | 75 124 | 80 297 | 82 100 | 82 200 |
| 

| Demografinės raidos histograma |
| --- |
| 
 |

 |

2002 m. Azovo gyventojai daugiausia buvo rusai (94 %), ukrainiečiai (3,1 %), baltarusiai (0,5 %).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Song laikų paveikslas, vaizduojantis Čingming šventę
**Čingming** šventė (kin. trad.: 清明節; supapr.: 清明节; pinyin: Qīngmíngjié), arba **Tyraus šviesumo šventė** − Kinijos regione 104-tą po žiemos saulėgrįžos (penkioliktą po pavasario lygiadienio) dieną švenčiama pavasario žalumos ir artimųjų kapų tvarkymo šventė. Pagal Grigaliaus kalendorių ši šventė išpuola balandžio 4-5 dienomis. Taivane, Honkonge ir Makao tai yra valstybinė šventė.

Papročiai
---------

Šią dieną kinai eina į kapus, meldžiasi prie artimųjų antkapių, šluoja ir tvarko kapus, aukoja maisto, arbatos, alkoholio, degina popierinius pinigus. Kai kur žmonės su savimi nešiojasi ar namus puošia gluosnių šakelėmis, nes tikima, kad tai apsaugos nuo Čingming šventės dieną aplink klaidžiojančių piktų dvasių. Čingming − šeimos keliavimo į gamtą, grožėjimosi pavasario žaluma laikas. Populiaru laidyti aitvarus.

| **Tradicinės Rytų Azijos šventės** |
| --- |
| Naujieji metai (01.01) **·**  Žibintų šventė (01.15) **·**  Longtaitou (02.02) **·**  Čingming **·**  Šangsi (03.03) **·**  Duanwu (05.05) **·**  Šišai (06.06) **·**  Čiši (07.07) **·**  Dvasių šventė (07.15) **·**  Rudens vidurio šventė (08.15) **·**  Chrizantemų šventė (09.09) **·**  Šiajuan (10.15) **·**  Žiemos saulėgrįža **·**  Laba (12.08) **·**  Virtuvės dievo šventė (12.23) |
| Dar žiūrėti: **KLR šventės**· **Taivano šventės**· **Japonijos šventės**· **Pietų Korėjos šventės**· **Šiaurės Korėjos šventės**· **Vietnamo šventės** |
| **Kęstutis Trapikas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1959 m. gruodžio 17 d. (63 metai)Švenčionys |
| Sutuoktinis (-ė) | Sigita |
| Vaikai | Justina, Giedrė, Ieva |
| Švenčionių rajono sav. meras |
| Ėjo pareigas | 1995 – 1996 |
| Vėlesnis | Vytautas Vigelis |
| Švenčionių r. sav. vicemeras |
| Ėjo pareigas | 2015 – (2019) |
| Ankstesnis | Raja Krupenina |
| Vėlesnis | - |
|  |
| Veikla | Švenčionių ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1994 m. LLS, 1998 m. LCS, 2003 m. LiCS, 201? m. LRLS |
|  |
| Alma mater | 1983 m. Kauno politechnikos institutas, 2002 m. Vilniaus universitetas |

**Kęstutis Trapikas** (g. 1959 m. gruodžio 17 d. Švenčionyse) – Lietuvos ir Švenčionių rajono ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Švenčionių Zigmo Žemaičio vidurinę mokyklą, 1983 m. Kauno politechnikos instituto Lengvosios pramonės fakultetą, inžinierius mechanikas.

Nuo 1983 m. Švenčionių buitinio aptarnavimo kombinato vyr. mechanikas, vyr. inžinierius, 1987–1992 m. direktorius. 1992–1995 m. Švenčionių rajono valdytojas, 1995–1996 m. Švenčionių rajono savivaldybės meras. 1996–2000 m. LR Seimo narys, Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos pirmininko pavaduotojas. 2000–2015 m. UADB „Baltikums draudimas" Švenčionių agentūros vadovas, firmos „Gieva" savininkas, VšĮ „Lietuva ant delno" vadovas, S. Trapikienės firmos „Gieva" projektų vadovas. Nuo 2015 m. Švenčionių rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

Tobulinosi Danijoje, Švedijoje, JAV verslo, energetikos klausimais. 2002 m. baigė Vilniaus universitetą, verslo vadybos ir administravimo magistras.

Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Nuo buvo 1994 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 1998 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos narys, Tarybos narys. 

1995–1997 m. ir nuo 2000 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Sigita – inžinierė, verslininkė. Turi tris dukteris: Justiną (g. 1988), Giedrę (g. 1991) ir Ievą (g. 1992).

Šaltiniai
---------

1. ↑  1996–2000 m. kadencijos Seimo narys
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
3. ↑  2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2015-03-08 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2008 m. LR Seimo rinkimai – Liberalų ir centro sąjunga – Iškelti kandidatai

Nuorodos
--------

* Archyvuota kopija 2015-04-02 iš Wayback Machine projekto.