recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°08′08″š. pl. 26°09′35″r. ilg.﻿ / ﻿55.1355°š. pl. 26.1597°r. ilg.﻿ / 55.1355; 26.1597

|  Švenčionių Visų Šventųjų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Švenčionių |
| **Savivaldybė** | Švenčionių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Švenčionys |
| **Adresas** | Laisvės a. 5 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1898 m. |
| **Stilius** | istorizmas |

 *Kitos reikšmės – Visų Šventųjų bažnyčia.*
**Švenčionių Visų Šventųjų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Švenčionyse. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Centrinis altorius

Istorija
--------

Iš 1514 m. bažnyčios turtų patvirtinimo dokumento aiškėja, kad Švenčionyse pirmąją bažnyčią pastatė Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas. 1636 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1743 m. atstatyta. Dėl jos senumo 1817 m. uždrausta laikyti pamaldas. Jos laikytos klebonijoje. Po 1818 m. bažnyčia atstatyta. Švenčionyse 1831 m. balandžio 10 d. žuvo Ceikinių finalistas Anupras Labutis, kovojęs sukilėlių būryje. Palaidotas Švenčionių bažnyčios šventoriuje. Bažnyčiai 1832 m. priklausė Kančiogino, Kulniškės ir Kunigiškių kaimai. Altarija tada turėjo palivarką ir 9 kaimus.

1853 m. bažnyčia atnaujinta. Valdžios siūlymu 1869 m. pamokslai, be lenkų kalbos, pradėti sakyti ir rusų kalba. 1876 m. leista apmūryti šventorių. 1889 m. suprojektuota mūrinė bažnyčia. Generalgubernatorius neleido statyti, nes projekte numatyta puošni jos išorė. 1892 m. projektas supaprastintas. Švenčionių stačiatikių dvasininkas pasiūlė neduoti leidimo bažnyčiai statyti, kol nebus pastatyta didinga cerkvė. Valdžia siūlymui pritarė. 1893 m. prašiusį leidimo asmenį Vilniaus generalgubernatorius įsakė nubausti 150 rb.

1895 m. užsakytas mūrinės cerkvės projektas ir leista statyti bažnyčią. Ji 1898 m. pastatyta ir 1900 m. vyskupo Stepono Aleksandro Žvėravičiaus konsekruota. 1914 m. pastatyti mūriniai parapijos namai su sale.

Švenčionyse 1894–1897 m. vikaravęs Ignotas Šopara (1864–1931 m.) mokė parapijiečius giedoti lietuviškai, ragino namuose kalbėti gimtąja kalba. Kunigas Placidas Šarkauskas organizavo draudžiamų knygų gabenimą ir platinimą. Švenčionyse 1903–1909 m. klebonavęs Jonas Burba (1853–1915 m.) rengė lietuviškus vakarus, skleidė blaivybės idėjas. Kunigų iniciatyva 1913 m. įsteigtas „Ryto" draugijos skyrius. Klebonas Justinas Petronis su kitais 1919 m. pradžioje įsteigė lietuvių gimnaziją. Klebonas Nikodemas Vaišutis (Švenčionyse 1924–1928 m.) reikalavo lietuvių kalbos teisių bažnyčioje.

Architektūra
------------

Bažnyčia istoristinė, dvibokštė, su šoninėmis zakristijomis, pusapskrite apside. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* Šoninė navaŠoninė nava
* Vargonų chorasVargonų choras

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Švenčionių Visų Šventųjų bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos svetainė
* Bažnyčios vargonai[neveikianti nuoroda]
| Zarnenasvok. *Sarnen* |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

ZarnenasZarnenas

46°53′0″ š. pl. 8°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.88333°š. pl. 8.23333°r. ilg.﻿ / 46.88333; 8.23333﻿ (Zarnenas)Koordinatės: 46°53′0″ š. pl. 8°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.88333°š. pl. 8.23333°r. ilg.﻿ / 46.88333; 8.23333﻿ (Zarnenas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| **Kantonas** | Obvaldeno kantonas Obvaldeno kantonas |
|  |
| **Meras** | Werner Stauffer |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 9 682  |
| **Kalba** | Vokiečių |
| **Plotas** | 76 km² |
| **Tankumas** (2007) | 127 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 6060-6061 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Zarnenas |

**Zarnenas** (vok. *Sarnen*) – Šveicarijos kantono Obvaldeno sostinė, esanti ant Zarneno ežero kranto. Miestas turi truputį mažiau nei 10 tūkst. gyventojų, o jį supa kalnai.

Istorija
--------

Akmens ir Bronzos amžiaus radiniai rodo, kad Zarneno slėnis buvo apgyvendintas nuo senovės. Metams bėgant miestas tapo svarbiu prekybos centru.

Geografija
----------

Zarneno miesto aikštė
Zarnenas yra 473 m aukštyje virš jūros lygio ant Zarneno ežero kranto. Ežeras užima apie 7.5 km². Miestą supa kalnų grandinės, o greta yra saugomos pelkės. Žymiausias arti esantis kalnas yra Pilotas, iškilęs 2132 m virš jūros lygio.

Zarnenas šiandien
-----------------

Pastaruosius kelerius metus miestas stabiliai auga. Jis palankus plėtrai dėl arti esančios Liucernos. Daugelis Zarneno gyventojų dirba Liucernoje ir ten vyksta traukiniais arba automobiliais.

Zarnene veikia keletas kompanijų: Sarna Polymer Holding (vandeniui nepralaidžios sistemos statyboms), Leister Technologies (lazeriniai suvirinimo ir pjovimo prietaisai) ir Nahrin AG (sveikas maistas).

Nuorodos
--------

* Zarneno oficialus puslapis **(**vok.**)**
* Zarneno turizmas Archyvuota kopija 2018-09-26 iš Wayback Machine projekto.
* Vietinės kompanijos:
	+ Sarna Polymer Holding
	+ Nahrin AG
Koordinatės: 24°06′ š. pl. 74°29′ v. ilg.﻿ / ﻿24.100°š. pl. 74.483°r. ilg.﻿ / 24.100; 74.483

San Salvadoro sala iš kosmoso.
**San Salvadoro sala** (angl. *San Salvador Island*), seniau – **Vatlingo sala** (*Watling Island*) – sala ir apskritis Bahamų salyno pietryčiuose. Plotas 94,9 km². Gyventojų skaičius – 930 (2010 m.). Salą supa koralų rifai. Pagrindinė gyvenvietė – Kokburn Taunas. Verčiamasi turizmu. Veikia mokslinių tyrimų centras.

Ši sala yra viena iš kandidačių į Guanajanio salos, kurią pirmąją Amerikoje pasiekė 1492 m. spalio 12 d. Kristupo Kolumbo ekspedicija. Iki 1925 m. vadinta Vatlingo sala pagal piratą John Watling.

Išnašos
-------

1. ↑  Stark, James H. (1891). *Stark's History and Guide to the Bahama Islands*. Boston: Boston Photo Electrotype Co. p. 151. OCLC 1071967476.


|  |  |
| --- | --- |
| **Bahamų apskritys** |  |
| Aklinsas | Berio salos | Biminis | Blek Pointas | Katės sala | Centrinis Abakas | Centrinis Androsas | Centrinė Eleutera | Friportas | Kreivoji sala | Rytų Didžioji Bahama | Eksuma | Didysis rifas | Krantinės sala | Inagua | Ilgoji sala | Mangrovės rifas | Majaguana | Mūro sala | Naujasis Providensas | Šiaurės Abakas | Šiaurės Androsas | Šiaurės Eleutera | Dantytoji sala | Romo rifas | San Salvadoras | Pietų Abakas | Pietų Androsas | Pietų Eleutera | Ispanų Sienos | Vakarų Didžioji Bahama |
| **Pyrus** |
| --- |
| Paprastoji kriaušė (*Pyrus communis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Erškėtiniai  *( Rosaceae)* |
| Pošeimis: | Obeliniai  *( Maloideae)* |
| Gentis: | Kriaušė  *( Pyrus)* |

 |

**Kriaušė** (*Pyrus*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos obelinių (*Maloideae*) pošeimio augalų gentis.

Istorija
--------

Kriaušės, kaip sukultūrinti augalai, žinomi iš labai senų laikų. Jas mini jau Homeras. Kriaušių buvo išvesta daugybė rūšių ir veislių. Teofrastas mini tris veisles, Katonas penkias – šešias, o Plinijus jau pamini mažiausiai 38 kriaušių veisles. XVII a. Prancūzijoje buvo žinoma 300 veislių, o XIX a. jau išvesta apie 1000. Šiuo metu pasaulyje priskaičiuojama iki 5000 kriaušių rūšių ir veislių.

Europos kriaušių augintojai daugiausia renkasi paprastosios kriaušės (*Pyrus communis*) rūšies veisles, o Azijoje dažniausiai auginamos *Pyrus pyrifolia* arba *Pyrus sinensis* rūšių kriaušės.

Augalų morfologija
------------------

Medžio lapai paprasti, ištisiniai, pražangiai išsidėstę.

Žiedai dvilyčiai, sutelkti skėtiškose kekėse arba skydiškose šluotelėse, būna išsidėsčiusių pavieniui. Vainiklapiai balti, kartais rožiniai, su ilgu nageliu.

Vaisius: netikrasis vaisius obuolys, vadinamas **kriauše**. Atvirkščiai kūgiškas, kartais apvalus ar kitokios formos, įvairaus didumo ir spalvos. Minkštimas su kietomis ląstelėmis (sklereidėmis).

Rūšys
-----

Gentyje yra apie 30 rūšių. Išvesta nemažai veislių.

|  |  |
| --- | --- |
| * *Pyrus amygdaliformis*
* *Pyrus austriaca*
* *Pyrus balansae*
* *Pyrus bartlett*
* *Pyrus betulifolia*
* *Pyrus bosc*
* *Pyrus bretschneideri*
* *Pyrus calleryana*
* *Pyrus caucasica*
* Paprastoji kriaušė (*Pyrus communis*)
* *Pyrus cordata*
* *Pyrus cossonii*
* *Pyrus elaeagrifolia*
* *Pyrus fauriei*
* *Pyrus kawakamii*
 | * *Pyrus korshinskyi*
* *Pyrus lindleyi*
* *Pyrus nivalis*
* *Pyrus pashia*
* *Pyrus persica*
* *Pyrus phaeocarpa*
* Miškinė kriaušė (*Pyrus pyraster*)
* *Pyrus pyrifolia*
* *Pyrus regelii*
* *Pyrus salicifolia*
* *Pyrus salvifolia*
* *Pyrus serrulata*
* *Pyrus sinensis*
* *Pyrus syriaca*
* Usūrinė kriaušė (*Pyrus ussuriensis*)
 |

Lietuvos kriaušės
-----------------

Lietuvoje savaime auga ir yra auginamos šios rūšys:

* Paprastoji kriaušė (*Pyrus communis*)
* Miškinė kriaušė (*Pyrus pyraster*)
* Usūrinė kriaušė (*Pyrus ussuriensis*)

Sudėtis
-------

Kriaušių vaisiuose yra mažai rūgščių, o cukraus kiekis panašus kaip obuolių, todėl tai saldūs vaisiai. Kriaušėse nemažai kalio ir kitų organizmui reikalingų mineralinių medžiagų.

Nuorodos
--------

* Senoji kriaušė Archyvuota kopija 2012-11-10 iš Wayback Machine projekto.

* 
* 
* 
*

Vaisių produkcija
-----------------

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
|  Kinija | 13676 |
|  JAV | 789 |
|  Italija | 770 |
|  Ispanija | 558 |
|  Argentina | 520 |
|  Pietų Korėja | 470 |
|  Turkija | 355 |
|  Pietų Afrikos Respublika | 337 |
|  Japonija | 326 |
|  Belgija | 280 |
| Oranas*San Ramón de la Nueva Orán* |
| --- |
| *Centrinė aikštė* |
|  |
| 

OranasOranas

23°08′0″ p. pl. 64°20′0″ v. ilg.﻿ / ﻿23.13333°š. pl. 64.33333°r. ilg.﻿ / 23.13333; 64.33333﻿ (San Ramon de la Nueva Oranas)Koordinatės: 23°08′0″ p. pl. 64°20′0″ v. ilg.﻿ / ﻿23.13333°š. pl. 64.33333°r. ilg.﻿ / 23.13333; 64.33333﻿ (San Ramon de la Nueva Oranas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Saltos provincija Saltos provincija |
| **Departamentas** | Orano departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1794 m. rugpjūčio 31 d. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 66 915  |
| **Altitudė** | 336 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.oran.gov.ar |

**San Ramon de la Nueva Oranas** (isp. *San Ramón de la Nueva Orán*) arba tiesiog **Oranas** (*Orán*) – miestas Argentinoje, Saltos provincijos šiaurėje, 270 km nuo Saltos, netoli Bermecho upės. Orano departamento centras. 67 tūkst. gyventojų (antras pagal dydį provincijos miestas).

Miestas įkurtas 1794 m. ispanų karininko ir Saltos gubernatoriaus Ramón García de León y Pizarro. Jis gyvenvietę pavadino Šv. Raimondo Nonato (gyvenvietė įkurta minint jo dieną) gimimo vietos (Orano miesto Alžyre) vardu.

Oranas – žemės ūkio centras. Auginamos cukranendrės, citrusai (apelsinai, greipfrutai), paprika, bananai, kava. Cukraus ir apelsinų sulčių gamyba. Šalia miesto yra oro uostas. Keliai į Saltą, Tartagalį, Bolivijos miestus.

Oranas yra katalikų vyskupijos ir religinis provincijos centras. Saltos universiteto filialas.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-02-07 iš Wayback Machine projekto.
**Švenčionių rajono taryba** – Švenčionių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – **Švenčionių rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Švenčionių rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Švenčionių rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

* Rimantas Čeponis

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2012-11-29 iš Wayback Machine projekto.
| San Sebastian do Uatumanas *São Sebastião do Uatumã* |
| --- |
|        |
| 

San Sebastian do UatumanasSan Sebastian do Uatumanas

2°34′19″ p. pl. 57°52′15″ v. ilg.﻿ / ﻿2.57194°š. pl. 57.87083°r. ilg.﻿ / 2.57194; 57.87083﻿ (San Sebastian do Uatumanas)Koordinatės: 2°34′19″ p. pl. 57°52′15″ v. ilg.﻿ / ﻿2.57194°š. pl. 57.87083°r. ilg.﻿ / 2.57194; 57.87083﻿ (San Sebastian do Uatumanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės regionas |
| **Valstija** | Amazonės valstija Amazonės valstija |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 8 100  |
| **Altitudė** | 27 m |
|  |
|  **Vikiteka** | San Sebastian do Uatumanas |

**San Sebastian do Uatumanas** (port. *São Sebastião do Uatumã*) – miestelis ir savivaldybė Brazilijos šiaurėje, Amazonės valstijoje, 247 km į rytus nuo Manauso. Išsidėstęs Uatumano upės kairiajame krante, netoli jo santakos su Amazone. Yra prieplauka. Medienos apdirbimo, maisto pramonė, gyvulininkystė, žemės ūkis. Vyksta keletas švenčių.

Savivaldybės plotas – 10 741 km², gyventojų skaičius – 14 678 (2021 m.). Savivaldybėje yra 325 m aukščio moksliniams tyrimams skirtas Amazonijos aukštasis bokštas (*Torre Alta da Amazônia*, pradėjo veikti 2015 m.).

Savivaldybės padėtis Amazonės valstijoje

Istorija
--------

Pradėjo kurtis nuo 1814 m. įsteigtos Santana da Kapelos gyvenvietės. San Sebastian do Uatumano savivaldybė sudaryta 1981 m. atskyrus nuo Urukaros savivaldybės.

Šaltiniai
---------

1. AMAZONAS: State in North Region, *citypopulation.de*
2. ↑  AMAZONAS: State in North Region, *citypopulation.de*
3. ↑  São Sebastião do Uatumã, IBGE
|  |
| --- |
| Monika Avanesian  Մոնիկա Ավանեսյան |
|  
Monika Avanesian 2013 m. vaikų Eurovizijoje |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Monika Avanesian |
| Dar žinoma | Monika, Mona |
| Gimė | 1998 m. spalio 18 d. (24 metai)  Jerevanas, Armėnijos vėliava Armėnija |
| Žanrai | pop, teen pop, electropop, europop |
| Veikla | dainininkė |
| Instrumentai | vokalas, smuikas |
| Aktyvumo metai | 2013–dabar |

**Monika Avanesian** (arm. Մոնիկա Ավանեսյան; g. 1998 m. spalio 18 d. Jerevane) – armėnų dainininkė.

Biografija
----------

Monika gimė 1998 m. spalio 18 d. Jerevane. Kai atlikėjai buvo trys su puse metų, susidomėjo muzika, tačiau dainuoti pradėjo nuo penkerių metų amžiaus. Nuo septynerių metų groja smuiku. 2013 m. vasarą Monika išleido pirmąjį singlą, pavadinimu „Das Chem Anelu".

### 2013 m. Vaikų Eurovizijos dainų konkursas

*Pagrindinis straipsnis – Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2013*.
2013 m. rugsėjo 27 d. Monika varžėsi armėnų nacionalinėje atrankoje į 11-ąjį vaikų „Eurovizijos" dainų konkursą. Atlikusi dainą „Choco Factory", Monika įveikė kitus 11 varžovų ir užėmė pirmą vietą, dėl pergalės atlikėja gavo teisę atstovauti tautai konkurse. Vaikų „Eurovizijoje", vykusioje Kijeve, su 69 taškais atlikėja užėmė 6 vietą. Maksimalų taškų kiekį (12 taškų) gavo iš Gruzijos.

Diskografija
------------

### Singlai

* 2013: *Das Chem Anelu*
* 2013: *Choco Factory*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Armenia: Monica Avanesyan Has Won" (anglų). Eurovoix. 2013-09-27.

Nuorodos
--------

* Daina *Choco Factory*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Compass Band  *„Sweetie Baby"*** |  **Armėnijos atstovė vaikų Eurovizijoje**2013 | Po to:**Betty  *„People of the Sun"*** |
*Kitos reikšmės – Sonas (reikšmės).*

| Sonas |
| --- |
| Upė Umarijos rajone Upė Umarijos rajone |
| **Ilgis** | 784 km |
| **Baseino plotas** | 65 500 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1400 m³/s |
| **Ištakos** | Čota Nagpūro plynaukštė |
| **Žiotys** | Gangas |
| **Šalys** | Indija |

**Sonas** (hind. सोन, IAST: *Son*) – upė Indijoje; Gango dešinysis intakas. Prasideda Čota Nagpūro plynaukštėje, Madhja Pradešo valstijoje. Teka daugiausia šiaurės rytų kryptimi per Utar Pradešo ir Biharo valstijas. Prateka Indo-Gango žemumą. Įteka į Gangą visai netoli Patnos.

Didžiausi intakai: Rihandas (kairysis), Koelas (dešinysis). Upei būdingas musoninis režimas – vasarą smarkiai patvinsta, žiemą – nuslūgsta. Salpa 3–5 km pločio. Netoli Dehrio patvenkta Indrapurio užtvanka. Sonas žemupyje laivuojamas, vanduo naudojamas drėkinimui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 398
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Songea*Songea* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

SongeaSongea

10°41′0″ p. pl. 35°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿10.68333°š. pl. 35.65000°r. ilg.﻿ / 10.68333; 35.65000﻿ (Songea)Koordinatės: 10°41′0″ p. pl. 35°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿10.68333°š. pl. 35.65000°r. ilg.﻿ / 10.68333; 35.65000﻿ (Songea) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Tanzanijos vėliava Tanzanija |
| **Regionas** | Ruvumos regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 139 458  |
|  |
|  **Vikiteka** | Songea |

**Songea** (angl. *Songea*) – miestas pietų Tanzanijoje; Ruvumos regiono administracinis centras. Pro miestą eina Mtvaros–Mbamba Bėjaus kelias. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu ir jo produkcijos prekyba, statybinių medžiagų (plytų) gamyba. Songea yra arkivyskupijos centras, veikia arkikatedra.

Istorija
--------

1905–1907 m. Songea buvo Madži Madži sukilimo prieš vokiečių kolonijinę valdžią centras. Vėliau planuota miestą paversti svarbiu žemės riešutų auginimo centru, buvo suprojektuotas geležinkelis, tačiau dėl karų kaimyniniame Mozambike tie planai liko neįgyvendinti.

Plytų gamyba Songea mieste
| **Monika Ošmianskienė** |
| --- |
| Gimė | 1978 m. gruodžio 26 d. (44 metai)Vilnius |
|  |
| Pareigos | LR Seimo narė |
| Partija | Laisvės partija (nuo 2019 m.) |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Monika Ošmianskienė** (g. 1978 m. gruodžio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos Respublikos Seimo narė, Vilniaus miesto ir Lietuvos politinė veikėja, žmogaus ir neįgaliųjų teisių aktyvistė, Laisvės partijos steigėja ir valdybos narė, buvusi Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė bei Laisvės partijos frakcijos seniūnė.

Biografija
----------

Mokėsi Vilniaus Ryto vidurinėje mokykloje, 2003 m. baigė Vilniaus universitete informatikos magistrantūrą.

Nuo 2012 iki 2020 m. dirbo programuotoja UAB „Softnova".

2019 m. kovo 3 d. savivaldybių tarybų rinkimuose su Remigijaus Šimašiaus visuomeniniu komitetu „Už Vilnių, kuriuo didžiuojamės" buvo išrinkta į Vilniaus miesto savivaldybės tarybą. 2019 m. birželio 1 d. tapo viena iš Laisvės partijos steigėjų ir valdybos narė, nuo 2020 m. balandžio išrinkta Vilniaus miesto savivaldybės tarybos Laisvės partijos frakcijos seniūne, dirbo socialinių reikalų komitete.

2020 m. spalio 11 d. su Laisvės partija dalyvavo Seimo rinkimuose ir tapo išrinktąja 2020–2024 m. Seimo nare, surinkusi virš 22 tūkst. pirmumo balsų bei pateko į II rinkimų turą Žirmūnuose (surinko ~13 % balsų).

Šaltiniai
---------

1. 1 2
2. 1 2
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* Biografija (*vrk.lt*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Taurė belgiško kriek alaus.
**Kriek** – Belgijoje gaminamas lambic tipo (savaiminės fermentacijos) vyšninis alus (olandiškai *kriek* – rūgščioji vyšnia). Kriek alus gaminamas iš rūgščiųjų (Morello) vyšnių, paplitusių Briuselio regione.

Kriek gaminamas į savaiminės fermentacijos alų (lambic) dedant vyšnių su kauliukais. Vyšnios aluje paliekamos keletui mėnesių, per tą laiką jose esantis cukrus pilnai sufermentuojamas – taigi fermentacijos pabaigoje vyšniose esančio cukraus nebelieka, o aluje jaučiamas vyšnių skonis be saldumo. Galiausiai, fermentacija baigiama vyšnias iš alaus pašalinus. Kadangi tiek vyšnios, tiek ir lambic tipo alus yra rūgštūs, tai ir kriek alus taip pat yra palyginti rūgštus.

Kai kurie gamintojai jau pagamintą alų pasaldina (kad jis taptų skanesnis plačiajai visuomenei), taip pat vietoje tikrų vyšnių imta pilti vyšnių sulčių ir fermentuoti trumpesnį laiką.

Keletas Belgijos daryklų *kriek* vadina vyšninį alų, gamintą ne iš lambic tipo alaus, o iš *Oud bruin* alaus. Nors šis alus faktiškai nėra *kriek*, tačiau kelios jo rūšys yra aukštos kokybės.

Žinomiausi pavadinimai
----------------------

Tradicinis (nesaldytas) kriek:

* Boon Kriek
* Cantillon Kriek Lambic
* 3 Fonteinen Kriek
* Girardin Kriek 1882
* Hanssens Kriek Lambic
* Oud Beersel Oude Kriek Vieille
* Timmermans Traditional Kriek Lambic

Saldintas kriek:

* Belle-Vue Kriek Lambic
* Chapeau Kriek Lambic
* Lindemans Kriek Lambic
* Mort Subite Kriek Lambic
* Timmermans Kriek Lambic
* St. Louis Kriek Lambic

Vyšninis alus *Oud bruin* pagrindu:

* De Ryck Kriek Fantastiek
* Liefmans Kriek
* Kasteel Kriek
* Verhaeghe Echt Kriekenbier
| **M. Monier-Williams** |
| --- |
|  |
| Monier-Williams 1971 m. |
| Gimė | 1819 m. lapkričio 12 d.Bombėjus, Britų Indija |
| Mirė | 1899 m. balandžio 11 d. (79 metai)Kanai, Prancūzija |
|  |
| Veikla | vertėjas, profesorius |
| Sritis | sanskritologija, indologija |
| Organizacijos | Oksfordo universitetas |
| Pareigos | Boden Professor of Sanskrit |
|  |
| Išsilavinimas | profesorius |
| Alma mater | Oksfordo universiteto koledžas |
| Žinomas (-a) už | sanskrito–anglų kalbų žodyno parengimas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Indijos imperijos ordinas |
|  |
|  **Vikiteka** | Monier Monier-Williams |

**Seras Monjė Monjė Viljamsas** (*Sir Monier Monier-Williams*; 1819 m. lapkričio 12 d. – 1899 m. balandžio 11 d.) – britų indologas, sanskritologas, parengęs didelės apimties ir iki šių laikų plačiai naudojamą sanskrito–anglų kalbų žodyną.

Gimė Bombėjuje, generolo Monjė Viljamso šeimoje. Buvo išsiųstas mokytis į Angliją, ten 1844 m. baigė Oksfordo universiteto koledžą. Vėliau dėstė Azijos kalbas Rytų Indijos kompanijos koledže (1844–1858 m.). 1860 m. Monjė Monjė Viljamsas tapo Oksfordo universiteto sanskrito profesoriumi (*Boden Professor of Sanskrit*). Rinkimuose į šias pareigas Viljamasas nukonkuravo žymų vokiečių orientalistą Maksą Miulerį. Viena to priežasčių laikoma Viljamso aktyvi parama Indijos evangelizavimui.

1883 m. Monjė Monjė Viljamsas įkūrė Indijos institutą Oksforde, kuriame tirti ne tik akademiniai klausimai, susiję su Indija, bet ir ruošti specialistai darbui Britų Indijoje. Nagrinėdamas hinduizmą, profesorius iškėlė Advaita Vedantos dvasinę reikšmę, o karmos ir bhakti tradicijas laikė mažiau vertingomis.

1876 m. Monjė Monjė Viljamsas įšventintas riterius-bakalaurus, o 1887 m. apdovanotas Indijos imperijos ordinu.

Bibliografija
-------------

Svarbiausi veikalai:

* *An Elementary Grammar of the Sanscrit Language* (1846 m.)
* „Šakuntalos" vertimas (1853 m.)
* *A Practical Grammar of the Sanskrit Language, Arranged with Reference to the Classical Languages of Europe, for the Use of English Students* (1857 m.)
* *Indian Wisdom* (1875 m. sanskrito literatūros antologija)
* *Modern India and Indians*
* *Brahmanism and Hinduism* (1883 m.)
* *Buddhism, in its connexion with Brahmanism and Hinduism, and in its contrast with Christianity* (1889 m.)
* *Sanskrit-English Dictionary* (1899 m.)

Nuorodos
--------

* Monier-Williams sanskrito–anglų žodynas internete
| **Jean Todt** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1946 m. vasario 25 d. (77 metai)Peiraforas, Prancūzija Prancūzija |
| Sutuoktinis (-ė) | Michelle Yeoh |
| Vaikai | Nicolas Todt |
|  |
| Pareigos | FIA prezidentas (2009-2021) |

**Žanas Totas** (*Jean Todt*, g. 1946 m. vasario 25 d.) – buvęs prancūzų ralio lenktynininkas, nuo 2009 m. iki 2021 m. buvo FIA prezidentas.

Biografija
----------

Nuo 1966 iki 1981 m. J. Todt dalyvavo ralio lenktynėse kaip šturmanas. 1981 m. su „Talbot" komanda laimėjo komandinę WRC įskaitą ir buvo antroje vietoje tarp lenktynininkų. Po šio sezono prancūzas pradėjo vadovauti komandai.

Iki 1983 m. J. Todt vadovavo „Peugeot Talbot Sport" komandai. Vadovaujant prancūzui jo komanda 1992 ir 1993 m. laimėjo 24 val. Le Mano lenktynes.

1994 m. prancūzas pradėjo vadovauti Formulės 1 „Ferrari" komandai. Su juo komanda pasiekė didelės sėkmės – nuo 2000 iki 2004 m. komanda tapo 6 kartus čempione, o jų lenktynininkas Michael Schumacher – 5 kartus. Tai buvo pirmasis toks pasiekimas Formulės 1 istorijoje.

Nuo 2004 iki 2009 m. J. Todt buvo „Ferrari" kompanijos vadovu ir specialiu patarėju.

Pasitraukęs iš italų kompanijos 2009 m. spalį prancūzas buvo išrinktas naujuoju FIA prezidentu. Vėliau 2013 ir 2017 m. jis buvo perrinktas tolimesnėms kadencijoms.

Nuo 2015 m. J. Todt yra specialusis JT generalinio sekretoriaus pasiuntinys eismo saugumui.

2021 m. gruodžio 17 d. po trijų kadencijų prancūzą FIA prezidento pareigose pakeitė Mohammed bin Sulayem iš Emiratų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Todt re-elected as FIA President
2. ↑  Mohammed Ben Sulayem elected FIA President as Jean Todt steps down


| Sporto pozicijos |
| --- |
| Prieš tai:**Max Mosley** | **FIA prezidentas**2009-2021 | Po to:**Mohammed bin Sulayem** |
Koordinatės: 54°32′12″š. pl. 25°39′07″r. ilg.﻿ / ﻿54.536674°š. pl. 25.651845°r. ilg.﻿ / 54.536674; 25.651845


|  |
| --- |
| **Medininkų šv. Kazimiero gimnazija** |
| Medininkų šv. Kazimiero gimnazija herbas |
|  |
| **Adresas** | Medaus g. 10, Medininkai |
| **Direktorius(-ė)** | Mečislava Petkevič |
| **Mokinių skaičius** | 114 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 28 |

**Vilniaus rajono Medininkų Šv. Kazimiero gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Medininkuose (Vilniaus raj.), Medaus g. 10, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191315829.

Vidurinė mokykla 2016 m.
Vilniaus r. Medininkų šv. Kazimiero vidurinėje mokykloje 2011–2012 mokslo metais mokosi 114 mokinių, klasių komplektų skaičius – 11, mokytojų skaičius – 28, mokykla dirba viena pamaina.

Direktoriai
-----------

* Mečislava Petkevič

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
**Shogo Yoshikawa**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Shogo Yoshikawa |
| Gimimo data | 1995 m. balandžio 8 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Japonija |
| Ūgis | cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–2018  2019  2020–2022  2022 | Vanraure Hachinohe  Erčim FC  FK Banga Gargždai  Campbelltown City | 0? 0(?)0? 0(?)74 0(8)0? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 9 d.. |

**Šogas Jošikava** (*Shogo Yoshikawa*; g. 1995 m. balandžio 8 d.) – Japonijos futbolininkas, krašto saugas.

Karjera
-------

Saugas keletą metų rungtyniavo žemesnėse Japonijos futbolo lygose.

### FK „Erčim"

2019 m. sezone atstovavo Ulan Batoro „Erčim" klubui, užėmusiam antrąją vietą Mongolijos aukščiausioje lygoje.

### FK „Banga"

2020 m. vasario 21 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FK Banga Gargždai. Japonas sužaidė dvidešimt rungtynių A lygoje ir pasižymėjo pelnydamas vieną įvartį. Dar vienerias rungtynes sužaidė LFF taurės turnyre. Po sezono (2020 m. lapkričio 11 d. 
pranešta, kad klubas pratęsė sutartį su žaidėju.

2021 m. liepos 23 d. į rikiuotę sugrįžo japonas, kuris „Bangoje" po rankos lūžio žaidė po dviejų mėnesių pertraukos.

2021 m. lapkričio 24 d. rungtynėse prieš FK Nevėžis realizavo 11 metrų baudinį ir persvėrė rezultatą (2:1), o FK Banga nugalėjo varžovus rezultau 3-1.

2022 m. sausio mėn. pranešta, kad pratęsta sutartis ir žaidėjas atstovaus Gargždų „Bangos" klubui ir 2022 m. sezone.

2022 m. kovo 26 d. rungtynėse prieš FC Džiugas pasižymėjo įvarčiu, kurį pelnė įmušęs 11 metrų baudinį.

2022 m. balandžio 15 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pelnė įvartį nuo 11 metrų žymos ir išlygino rezultatą 1:1. Galutinė mačo baigtis – 3:1 gargždiškių naudai.

2022 m. spalio mėn. pranešta, kad dėl traumos žaidėjas grįžtą į gimtinę.

### Vėlesnė karjera

Vėlesniais metais (nuo 2022 m.) rungtyniavo Australijoje, atstovavo Campbelltown City Football Club.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2020** | **Gargždų „Banga"** | 20 | 1 |
| **2021** | **Gargždų „Banga"** | 29 | 4 |
| **2022** | **Gargždų „Banga"** | 25 | 3 |
|

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Šaltiniai
---------

1. ↑  fkbangalt: Naujokas komandoje
2. ↑  alyga.lt: Bangos naujokas
3. ↑  alyga.lt: turo apžavalga
4. ↑  alyga.lt: Banga v. Nevėžis
5. ↑  sportas.lt: naujienos
6. ↑  alyga.lt: 2022-03-26 Banga v. Džiugas
7. ↑  sportas.lt: 2022-04-22 Banga 3-1 K.Žalgiris
8. ↑  alyga.lt: 2022-04-15 Banga 3-1 KŽalgiris
9. ↑  sportas.lt naujienos
10. ↑  fkbanga.lt: žaidėjo statistika

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
*Kitos reikšmės – Sonas (reikšmės).*

| Sonas |
| --- |
| Viena Sono aukštupio ištakų Viena Sono aukštupio ištakų |
| **Ilgis** | 420 km |
| **Ištakos** | Šapada das Mangabeirasas |
| **Žiotys** | Tokantinsas |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |

**Sonas** arba ***do Sonas*** (port. *Rio do Sono* 'miego upė') – upė vidurio Brazilijoje, Tokantinso valstijoje; Tokantinso dešinysis intakas. Prasideda Šapada das Mangabeiraso masyve (760 m aukštyje), netoli sienos su Bahijos valstija, Sera das Konfusioinšo nacionaliniame parke. Vinguriuoja į vakarus, nuo vidurupio – į šiaurės vakarus per Brazilijos plokščiakalnį. Įteka į Tokantinsą tarp Pedro Alfonso ir Bon Žezus do Tokantinso miestų.

Didžiausi intakai: Balsasas (kairysis), Perdida (dešinysis).

Didesni miestai prie upės: San Felis do Tokantinsas, Novo Akordas, Rio Sonas, Pedro Alfonsas, Bon Žezus do Tokantinsas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Mapa Multimodal Tocantins, DNIT, 2013.
| **Edvardas Grūbėlatv. *Edvards Grūbe*** |
| --- |
| Gimė | 1935 m. lapkričio 3 d.Ryga |
| Mirė | 2022 m. gegužės 17 d. (86 metai)Ryga |
| Sutuoktinis (-ė) | Inta Celminia |
|  |
| Veikla | latvių tapytojas |
| Organizacijos | Latvijos dailės akademija |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Latvijos dailės akademija |

**Edvardas Grūbė** (latv. *Edvards Grūbe*, 1935 m. lapkričio 3 d. Ryga – 2022 m. gegužės 17 d. Ryga ) latvių tapytojas.

Biografija
----------

Žmona dailininkė Inta Celminia. 1955–1961 m. studijavo Latvijos dailės akademijoje pas E. Kalninį. 1960–1971 m. dėstė Rygos taikomosios dailės mokykloje, nuo 1964 m. – Latvijos dailės akademijoje. Nuo 1992 m. profesorius.

Kūryba
------

Kuria peizažus, portretus, figūrines kompozicijas („Rytų vėjas" 1961 m. „Oskaras", „Vyrai su laimikiu, Žvejai", abu 1963 m. „Pro senus miesto vartus / Latvių šauliai" 1967 m. „Duona" 1969 m. „Langas" 1970 m. „Pokalbis" 1979 m. „Žiemos peizažas" 1983 m. „Vaikas" 1988 m.). Paveikslams būdingas žanro neapibrėžtumas, dekoratyvumas, statiškas ritmas, monochrominis koloritas, skirtingų faktūrų deriniai. Nuo 1964 m. dalyvauja parodose. 1975 m. Baltijos šalių tapybos trienalės laureatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lijana Šatavičiūtė. *Edvardas Grūbė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 200 psl.

Nuorodos
--------

* Edvardas Grūbė. Galerija
**Shun Maeta**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Shun Maeta |
| Gimimo data | 1998 m. rugpjūčio 29 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | ?, Japonija |
| Ūgis | 175 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2021  2022  2023– | Dainava  KPV Kokkola  Mounties Wanderers FC | 23 0(0)11 0(0)0? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 7 d.. |

**Šunas Maeta** (*Shun Maeta*; g. 1998 m. birželio 29 d.) – futbolininkas iš Japonijos, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.

Karjera
-------

Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Priklausė Heisei International University komandai.

Atvyko į Lietuvą 2021 m. Puolėjas dalyvavo Kauno rajono „Hegelmann Litauen" ir „Vilniaus Vyčio" ikisezoninio pasirengimo stovyklose, kur spėjo pasižymėti įvarčiu. Galiausiai tapo Alytaus „Dainavos" nariu. 2021 m. kovo 6 d. debiutavo A lygoje. Vėliau gavo traumą ir kurį laiką nežaidė.

2022 m. rungtyniavo KPV (suom. *Kokkolan Pallo-Veikot*). Ykkönen sužaidė vienuolika rungtynių ir pelnė vieną įvartį.

2023 m. rungtyniavo Mounties Wanderers FC (Australija).

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2021** | **„Dainava"** | 23 | 0 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* Soccerway
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
**Grigorijus Ginzburgas** (rus. *Григорий Романович Гинзбург*, 1904 m. gegužės 29 d. Žemutinis Naugardas – 1961 m. gruodžio 5 d. Maskva) – Rusijos pianistas, pedagogas.

Biografija
----------

Brolis Jakovas Ginzburgas. 1924 m. baigė Maskvos konservatorijos A. Goldenveizerio klasę, 1929-1959 m. joje dėstė. Nuo 1935 m. profesorius.

Koncertų repertuarą sudarė daugiausia XIX a. kompozitorių (Liudvigas van Bethovenas, Ferencas Listas, Frederikas Šopenas, Arturas Rubinšteinas, Piotras Čaikovskis) kūriniai. Transkribavo kūrinius, kuriuos parašė Džoakinas Rosinis, Ferencas Listas, Edvardas Grygas. 1936 m. 1945 m. 1949 m. 1950 m. 1954 m. 1956 m. 1958 m. koncertavo Lietuvoje, dažnai su broliu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jean-Pierre Thiollet, *88 notes pour piano solo*, "Solo nec plus ultra", Neva Editions, 2015, p.50. ISBN 978 2 3505 5192 0.
2. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Grigorijus Ginzburgas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 689 psl.
|  Songajai |
| --- |
| Songajus iš Timbuktu apylinkiųSongajus iš Timbuktu apylinkių |
| Gyventojų skaičius | 4,5 mln. |
| Populiacija šalyse | Malis, Nigeris, Beninas, Nigerija, Burkina Fasas |
| Kalba (-os) | songajų |
| Religijos | islamas |
| Giminingos etninės grupės | džermai, kitos Nilo-Sacharos tautos, soninkai, fulbiai, hausai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Songajai |

**Songajai** – Afrikos tauta, gyvenanti daugiausia Nigerio vidurupio baseine, maždaug nuo Dženės miesto šiaurės vakaruose iki Nigerio ir Sokoto santakos pietryčiuose (Malyje, Nigeryje, Burkina Fase, Benine, Nigerijoje). Populiacija siekia ~4,5 mln. žmonių. Kalba songajų kalbomis, priskiriamomis Nilo-Sacharos kalbų šeimai. Nigeryje gyvenantys songajai save laiko džermų tauta. Tikintieji – musulmonai sunitai.

Verčiasi žemės ūkiu (augina sorgus, ryžius, soras), užsiima žvejyba, laiko naminius gyvulius, gyvenantys miestuose verčiasi amatais, prekyba.

Viduramžiais songajai įkūrė galingą Songajaus valstybę, dominavusią Vakarų Afrikoje XV–XVI a.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *(народ) Сонгаи (народ)*,Большая советская энциклопедия, T. XXIV (Собаки—Струна). – Москва: Советская энциклопедия, 1976

Songajų moterys prekiauja puodynėmis (Burkina Fasas)
Koordinatės: 21°32′20″š. pl. 56°02′21″r. ilg.﻿ / ﻿21.5390°š. pl. 56.0392°r. ilg.﻿ / 21.5390; 56.0392

**Edvardavas** – buvęs palivarkas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Salantų, Klecininkuose (Imbarės seniūnija), prie kelio  **226**  Kartena–Kūlupėnai–Salantai  ir Pestupio upelio.

Etimologija
-----------

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio liet. *Edvardas* (lenk. *Edward*). Rašytiniuose šaltiniuose rašomas lenk. *Edwardowo (Soroki), Edwardowo*, vok. *Edward (Soroki)*, rus. *Эдвардово, Эдвардово (Сороки)*.

Istorija
--------

Įkurtas XIX a. pr. Barzdžių kaimo žemės šiaurės rytiniame pakraštyje. Palivarkas buvo skirtas grafų Šuazelių-Gufjė giminės Platelių dvarui priklausančiam Barzdžių kaimui ir užusieniui administruoti. Jame baudžiaviniai valstiečiai ėjo lažą, mokėjo nustatytą duoklę, atlikinėjo įvairias prievoles. Palivarką administravo Platelių dvaro savininkų skiriamas ūkvedys.

Po baudžiavos panaikinimo ir 1861 m. žemės reformos, palivarką savininkai išnuomuojo. Nuo XX a. pr. jis vadinamas dvaru, kurį XX a. 2–3 dešimtmetyje įsigijo Plungės pirklys M. Olšvangas, turėjęs nekilnojamojo turto Kretingoje ir jos apylinkėse. 

1866 m. palivarke buvo 1 kiemas, 1923 m. – 1 ūkis ir 11 gyventojų. Vykdant Lietuvos žemės reformą, dvaras išparceliuotas, savininkui palikta sodyba su jai priklausančiu sklypu, o žemės perteklius perduotas Klecininkų kaimui.

1935 m. sodyba tebesivadino Edvardavo dvaru ir sudarė atskirą teritorinį vienetą, o vėliau priskirta Klecininkų kaimui.

| Administracinis-teritorinis pavaldumas |
| --- |
| 1919–1950 m. | Salantų valsčius, Kretingos apskritis |

Gyventojai
----------

|  |
| --- |
|  **Demografinė raida tarp 1902 m. ir 1923 m.** |
| **1902 m.** | **1923 m.sur.** |
| 32 | 11 |
| 

| Demografinės raidos histograma |
| --- |
| 
 |

 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Julius Kanarskas. Istorijos verpetuose išsilaikęs Barzdžių kaimas. – Švyturys – 2019 m. gruodžio 7 d. – P. 6-7
2. ↑  Kazys Misius. Iš Salantų bažnyčios ir parapijos istorijos. – Salantų bažnyčia: istorija, meno vertybės ir žmonės. – Žemaičių praeitis. – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2011. – T. 15. – P. 72
3. ↑  Lietuvos apgyventos vietos. – Kaunas, 1925. – P. 119
4. ↑  Lietuvos žemės vardynas. – Žemės vardai Edvardavo dvaro, Salantų valsčiaus, Kretingos apskrities. – Surašė Feliksas Bražiūnas, 1935 m.
5. ↑  *Алфавитный списокъ населенныхъ мѣстъ Ковенской губерніи*. – Ковна, Тіпографія Губернскаго Правленія, 1903.
6. ↑  *Lietuvos apgyventos vietos: pirmojo visuotinojo Lietuvos gyventojų 1923 m. surašymo duomenys*. Kaunas: Finansų ministerija. Centralinis statistikos biūras, 1925.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Cyatheales** |
| --- |
| Taurėpapartis (*Cyathea intermedia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Domenas: | Eukariotai  *( Eukaryota)* |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Papartūnai  *( Pteridophyta)* |
| Klasė: | Šertvainiai  *( Pteridopsida)* |
| Eilė: | Mediniai paparčiai  *( Cyatheales)* |

 |

**Mediniai paparčiai** (*Cyatheales*) – paparčių šertvūnų (*Pteridophyta*) eilė. Ją sudaro paparčiai, kurie augdami suformuoja kamienus ir savo išvaizda primena medžius. Jie yra didelių papartinių medžių, augusių Juros periode palikuonys.

Dabar auga karšto ir vėsaus klimato drėgnuosiuose miškuose. Kaip ir visi šertvūnai, mediniai paparčiai dauginasi sporomis, kurios subręsta sporų dėžutėse. Medinių paparčių lapai paprastai labai dideli, suskaidyti plunksniškai. Skirtingai negu žiedinių augalų, medinių paparčių kamiene nėra medienos audinio. Kamieną sudaro pluoštinės šaknys, kurių besiplečianti masė ir išlaiko augalą. Dalis medinių paparčių (pvz. diksonijos) gali būti persodinti nukirtus jų viršūnę ir laikant ją vandenyje. Tuomet jie užsiaugina naują šaknų sistemą.

Skirstymas
----------

* **Thyrsopteridaceae**
	+ *Thyrsopteris*
* **Loxomataceae**
	+ *Loxoma*
	+ *Loxsomopsis*
* **Culcitaceae**
	+ *Culcita*
* **Plagiogyriaceae**
	+ *Plagiogyria*
* **Avipapartiniai** *(Cibotiaceae)*
	+ Avipapartis *(Cibotium)*
* **Taurėpapartiniai** (*Cyatheaceae*)
	+ Taurėpapartis *(Cyathea)*
	+ *Cnemidaria*
* **Diksoniniai** *(Dicksoniaceae)*
	+ *Calochlaena*
	+ Diksonija *(Dicksonia)*
	+ *Lophosoria*
* **Metaxyaceae**
	+ *Metaxya*
|  |
| --- |
| Shlomo Artzi  שלמה ארצי |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1949 m. lapkričio 26 d. (73 metai)  Alonei Abba, Izraelio vėliava Izraelis |
| Žanrai | folkrokas  poprokas |
| Veikla | dainininkas, dainų autorius |

**Shlomo Artzi** (hebr. ‏שלמה ארצי‏‎, g. 1949 m. lapkričio 26 d. Alonei Abba, Izraelis) – Izraelio folkroko dainininkas ir dainų autorius.

Gimė Alonei Abba, miestelyje šiaurės Izraelyje. Per savo karjerą pardavė daugiau nei 1,5 milijono albumų kopijų, todėl jis laikomas vienu sėkmingiausių Izraelio dainininkų.

Biografija
----------

Kai Shlomo buvo 8-eri, jo šeima persikėlė į Tel Avivą. Būdamas 12-os pradėjo groti gitara bei dainavo skautų grupėse ir draugų vakarėliuose, o kai jam buvo šešiolika, jau rašė pirmąsias dainas. 1970 metais prestižiniame Izraelio dainų festivalyje užėmė pirmą vietą.

1975 metais buvo išrinktas atstovauti Izraeliui Eurovizijos dainų konkurse. Su daina „At Va’Ani", kurią parašė Izraelio legendinis dainų autorius Ehud Manor, užėmė 11 vietą.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Shlomo Artzi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Shlomo Artzi svetainėje *Internet Movie Database*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Kaveret  *„Natati La Khayay"*** |  **Izraelio atstovas Eurovizijoje**1975 | Po to:**Chocolat, Menta, Mastik  *„Emor Shalom"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lenkų kalbos vadovėlis, skirtas lietuvių vaikams, išspausdintas lietuvių kalba 1766 m. Vilniuje, Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje
**Polonizacija** – prievartinis ar savaiminis lenkų kalbos ir kultūros dominavimas su Lenkija politiškai susijusiose nelenkiškose teritorijose. Terminas atsirado XVI a.

Istorija
--------

Intensyvūs polonizacijos procesai LDK prasidėjo po 1569 m. pasirašytos Liublino unijos, nors jau iki tol lenkai sunaikino vietinį lietuvių tikėjimą ir įvedė krikščionybę. Jai palaikyti veikė lenkų dvasininkija. Nors unija garantavo LDK ir Lenkijos lygiateisiškumą, pastaroji, turėdama didesnę įtaką greitai nustelbė LDK. Lietuviai lenkų buvo laikomi pagonimis, nemokytais, atsilikusiais, todėl lietuvių bajorija greitai perėmė lenkų kalbą ir papročius, dėl ko ilgainiui sulenkėjo visa aukštuomenė, o lietuviška kultūra išsilaikė tik valstiečių sluoksnyje. Daugiausia lenkų kilmės jėzuitai bausdavo gyventojus už bet kokių ikikrikščioniškų papročių laikymąsi, draudė naudoti lietuvių kalbą mokyklose, bažnyčiose. Dėl tokios priespaudos lietuvių raštija susiformavo ne LDK teritorijoje, o Prūsijoje.

Vėliau Lenkija iš LDK prisiskyrė Ukrainos ir Baltarusijos teritorijas, kuriose taip pat vykdė intensyvią polonizaciją. Valdant LDK šių kraštų gyventojai galėjo laisvai vystyti savo kultūrą, išpažinti savo religiją, tuo tarpu valdant Lenkijai buvo diegiama katalikybė (vietoje vyravusios stačiatikybės), o drauge ir lenkų kalba bei kultūra. Lenkų kalba smarkiai paveikė tuo metu besiformavusias ukrainiečių ir baltarusių literatūrines kalbas.

Kitą smarkią polonizacijos bangą XX a. pirmojoje pusėje patyrė Vilniaus kraštas. Želigovskiui okupavus Vilnių, pradėtas ten gyvenusių lietuvių, baltarusių, rusų, žydų ir kt. diskriminavimas ir teroras. Ne lenkiška kalba ir kultūra buvo viešai niekinama, trukdoma jai vystytis. Buvo uždarinėjamos stačiatikių cerkvės, naikinamos tautinių mažumų bendrijos, mokyklos. Dėl to, net ir pasitraukus lenkams Pietryčių Lietuvoje tebevyrauja lenkiška kalba ir kultūra.
**PVM mokėtojo kodas** (**Pridėtinės vertės mokesčio mokėtojo kodas**, **PVM MK**) - mokesčių administratoriaus suteiktas PVM identifikacinis numeris, naudojamas sudarant sandorius; specialus kodas, kurį gauna registruotas PVM mokėtojas. Reikalingas PVM atskaitai.

ES valstybės narės PVM mokėtojo kodas
-------------------------------------

ES valstybės narės PVM mokėtojo kodas – tai pagal Direktyvos 77/388/EEB 22 straipsnio 1 dalies c, d ir e punktų nuostatas kitos ES valstybės narės mokesčių administratoriaus suteiktas PVM identifikacinis numeris, naudojamas sudarant sandorius ES.

Lietuva
-------

Lietuvoje PVM MK suteikia Valstybinė mokesčių inspekcija.

Vokietija
---------

Vokietijoje PVM mokėtojo kodą (vok. *Umsatzsteuer-Identifikationsnummer* pateikus prašymą suteikia Vokietijos federalinė centrinė mokesčių tarnyba (*Bundeszentralamt für Steuern*, BZSt). Prašymai gali būti teikiami ir internetu.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Mokesčio numeris

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR PVM įstatymas
2. ↑  Dėl Europos Sąjungos valstybių narių pridėtinės vertės mokesčio mokėtojų identifikacinių duomenų tikrinimo
3. ↑  ES valstybių narių PVM mokėtojų kodų tikrinimas Archyvuota kopija 2010-12-21 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Vokietijos federalinė centrinė mokesčių tarnyba: PVM MK[neveikianti nuoroda]
5. ↑  Bundesfinanzverwaltung formuliarų valdymo sistema[neveikianti nuoroda]
Pakiluma Šilavoto prieigose, nuo Naujasodžio pusės
**Šilavoto kalvagūbris** – Lietuvos pietinėje dalyje besidriekiantis kalvagūbris. Nutįsęs 40 km iš pietvakarių į šiaurės rytus ir atskiria Jiesios lygumą nuo Peršėkės lygumos. Gūbrys užsibaigia lėkštomis pakilumomis, nusitęsusiomis link Pakuonio.

Kalnagūbris sudarytas iš 3 moreninių kalvų grandinių. Pietvakariuose tarp šių grandinių įsiterpę pelkėti tarpgūbriai su nuo Amalvo, Palių, Žuvinto paliomis. Šiaurės rytuose tarpgūbriai siauresni, vietomis jų visai nėra. Šiaurės rytinė Šilavoto kalvagūbrio dalis aukščiausia (iki 144 m, ties Ingavangiu).

Kalvas sudaro nedaug perplautas sluoksniuotas smėlis ir priesmėlis, dengiamos moreniniu priemoliu, vietomis apneštos smėliu. Riedulių negausu. Šiaurės vakariniuose kalvagūbrio šlaituose (ypač Šilavoto, Jiestrakio apylinkėse) matoma Jiesios lygumoje buvusio prieledyninio ežero krantų žymių.

Ant kalvagūbrio įsikūrę Daukšiai, Igliauka, Šilavotas, Klebiškis, Bačkininkai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šilavoto kalvagūbris*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 192
*Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*
 *Kitos reikšmės – Šv. Kazimiero bažnyčia.*
Koordinatės: 54°32′21″š. pl. 25°38′49″r. ilg.﻿ / ﻿54.5392°š. pl. 25.6469°r. ilg.﻿ / 54.5392; 25.6469

|  Medininkų Švč. Trejybės ir šv. Kazimiero bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Naujosios Vilnios |
| **Savivaldybė** | Vilniaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Medininkai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1931 m. |

**Medininkų Švč. Trejybės ir šv. Kazimiero bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Medininkų kaime, 2,3 km į pietvakarius nuo kelio  **A3**  Vilnius–Minskas , prie kelio  **5213**  Medininkai–Laibiškės–Turgeliai . Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

Istorija
--------

Medininkuose 1391 m. įkurta parapija ir pastatyta viena pirmųjų Lietuvos bažnyčių. Kurį laiką (išskyrus 1528–1540 m.) parapiją valdė reguliariųjų atgailos kanauninkų vienuolynas. Apie XVII–XVIII a. bažnyčios perstatymus duomenų nėra. 1655 m. ATR ir Maskvos karo metu bažnyčią nusiaubė Rusijos armija.

1788 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Ji 1812 m. apiplėšta, vienuolynas, biblioteka ir archyvas sudegė. 1831 m. bažnyčiai priklausė Slabadkos kaimas. 1832 m. vienuolynas ir bažnyčia uždaryti. Ji 1835 m. pervežta į Salas. Dvarininkė Kaminskienė 1858 m. pastatė koplyčią. Į Medininkus paskirtas kunigas. 1865 m. koplyčia uždaryta, o 1868 m. – nugriauta.

Nuo 1900 m. gyventojai ne kartą prašė valdžios leidimo pasistatyti bažnyčią. Nors 1907 m. patvirtintas naujos medinės bažnyčios projektas, bet iki 1915 m. statyti neleista. Medininkuose 1915 m. Šv. Mišias laikydavo Vokietijos kariuomenės katalikų kapelionas, vėliau – Tabariškių klebonas Mykolas Sopočka. Jis klojime įrengė koplyčią. 1916 m. ji įrengta kitame klojime, pastatyta varpinė. 1918 m. paskirtas klebonas Jonas Semaškevičius. 1922 m. gegužės 29 d. pašventinti dabartinės medinės bažnyčios pamatai. Ji pastatyta tik 1931 m.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, bazilikinė, trinavė, su prieangiu, bokšteliu. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Šventoriaus tvora medinė.

Galerija
--------

* Medininkų bažnyčiaMedininkų bažnyčia
* Medininkų bažnyčios vidujeMedininkų bažnyčios viduje
* Galinis fasadasGalinis fasadas
* KlebonijaKlebonija
* Varpinės bokšto kryžiusVarpinės bokšto kryžius
* Galinio bokštelio kryžiusGalinio bokštelio kryžius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Medininkų Švč. Trejybės ir šv. Kazimiero bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Medininkų Švč. Trejybės ir šv. Kazimiero parapija Archyvuota kopija 2016-05-31 iš Wayback Machine projekto.