| **Arturas Milerisangl. *Arthur Miller*** |
| --- |
|  |
| Arturas Mileris |
| Gimė | 1915 m. spalio 17 d.Niujorkas, Niujorko valstija |
| Mirė | 2005 m. vasario 10 d. (89 metai)Roksberis, Konektikuto valstija |
| Sutuoktinis (-ė) | Meri Slatery (1940–1956 m.)Merlina Monro (1956–1961 m.)Inga Morat (1962–2002 m.) |
|  |
| Veikla | JAV dramaturgas, eseistas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1949 m. Pulicerio premija |
|  |
|  **Vikiteka** | Arthur Miller |

**Arturas Mileris** (angl. *Arthur Miller*; 1915 m. spalio 17 d. Niujorkas – 2005 m. vasario 10 d. Roksberis, Konektikuto valstija) – JAV dramaturgas, eseistas. Abstrakčiojo realizmo socialinės šeimos dramos kūrėjas.

Biografija
----------

1934–1938 m. studijavo žurnalistiką Mičigano universitete. 1965–1969 m. Tarptautinio PEN klubo prezidentas.

Kūryba
------

Tęsė graikų tragedijos, H. Ibseno, A. Čechovo, ekspresionistinės, siurrealistinės dramos tradicijas. Vidutinį amerikietį vaizdavo kaip tragiškąjį personažą, paneigė amerikinės svajonės – individo sėkmės galimybių mitą. Išgarsėjo socialine šeimos drama „Visi mano sūnūs" (*All My Sons* 1947 m.), joje kėlė Antrojo pasaulinio karo ir individo atsakomybės temas.

Dramoje „Komivojažieriaus mirtis" (*Death of a Salesman* 1949 m. Pulicerio premija 1949 m.) eksperimentavo su dramos forma: realistinius vaizdus derino su pagrindinio personažo Vilio Lomeno pasąmonės ekspresionistine, siurrealistine raiška. Linijinį siužetą pakeitė herojaus priešistorės prisiminimų materializuotais fragmentais, scenos erdvę ir laiką skaidė į praeities ir dabarties erdves. Kapitalistinę konkurenciją laikė individo ir šeimos tragedijos priežastimi. Individo tiesos ir melo, kaltės ir atsakomybės problemas sprendė herojaus savanorišku mirties pasirinkimu.

Šeimos istorijos drama „Lemtingas išbandymas" (*The Crucible* 1953 m.) buvo jo atsakas į makartizmo kampaniją, kuri pjesėje metaforiškai atskleista XVII a. puritonų raganų medžiokle. 1956–1961 m. vedybų ir skyrybų su aktore Merlina Monro išgyvenimus perteikė psichoanalitinėje autobiografinėje dramoje „Po nuopolio" (*After the Fall* 1964 m.) ir dramoje „Užbaigiant paveikslą" (*Finishing the Picture* 2004 m.). Dramose „Tai atsitiko Višy" (*Incident at Vichy* 1964 m.), „Sudaužytas veidrodis" (*Broken Glass* 1994 m.) nagrinėjo fašizmo, rasizmo temas.

Parašė dilogiją „Žvilgsnis nuo tilto" (*A View from the Bridge* 1955 m.), kino filmų scenarijų („Nepritapėliai" *The Misfits* 1961 m. režisierius J. Hustonas).

Pastatymai Lietuvoje
--------------------

* Komivojažieriaus mirtis: 1958 m.
	+ 1959 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras
	+ 1968 m. Panevėžio dramos teatras
	+ 1997 m. Jaunimo teatras, režisierė Irena Bučienė
* Visi mano sūnūs:
	+ 1962 m. Kauno dramos teatras, režisierius Henrikas Vancevičius
	+ 2007 m. Kauno dramos teatras, režisierius Jonas Vaitkus
* Salemo raganos:
	+ 1956 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras
	+ 2004 m. Kauno dramos teatras, režisierius Rolandas Atkočiūnas
* Kaina:
	+ 1970 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras, režisierė Irena Bučienė
	+ 1992 m. Šiaulių dramos teatras, režisierius Rolandas Atkočiūnas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Aušrinė Pavilionienė. *Arturas Mileris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 139 psl.