| **Phellinus robustus** |
| --- |
| Ąžuolinė kempinė ( *Phellinus robustus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Šiurkšteniečiai  *( Hymenochaetales)* |
| Šeima: | Šiurkšteniniai  *( Hymenochaetaceae)* |
| Gentis: | Kempinė  *( Phellinus)* |
| Rūšis: | Ąžuolinė kempinė  *( Phellinus robustus)* |

 |
|  Index Fungorum |
| Binomas |
| ***Phellinus robustus***(P. Karst.) Bourdot & Galzin, 1928 |
| **Sinonimas** |
| 

|  |
| --- |
| *Fomitiporia robusta* |
| *Fomes setulosus* |
| *Fomitiporia texana* |
|  *Polyporus robustus*  |
|  *Phellinus aestriplex*  |
|  *Ochroporus robustus*  |
| *Agaricus aestriplex* |
|  *Phellinus robustus var. robustus*  |
| *Phellinus robustus f. robustus*  |
|  *Fomes tuberosus*  |
| *Ungularia tuberosa*  |
| *Fomes ungulatus*  |
|  *Fomes yasudae*  |
| *Fomes rhaponticus* |
|  *Fomes texanus*  |
|  *Fomes squarrosus*  |
| *Phellinus texanus*  |
|  *Phellinus bakeri* |
|  *Fomes bakeri*  |
|  *Pyropolyporus bakeri*  |
|  *Pyropolyporus texanus*  |
|  *Fomes haematoxyli*  |
| *Fomes calkinsii*  |
|  *Fomes crustosus* |
| *Pyropolyporus calkinsii*  |
|  *Pyropolyporus crustosus*  |
|  *Pyropolyporus haematoxyli* |
|  *Scindalma robustum* |
| *Polyporus buxi* |
| *Fomes robustus*  |
| *Placodes roburneus* |
| *Polyporus bakeri*  |

 |

 **Ąžuolinė kempinė**  (*Phellinus robustus*) – šiurkšteninių šeimai priklausantis parazitinis grybas. Parazituoja ąžuolus sukeldamas gelsvai baltąjį juostuotąjį ąžuolo branduolio puvinį, išplintantį ir periferinėje medienoje bei luobe, dėl ko gali susidaryti paprastos arba vėžinės žaizdos. Medžiai gali būti infekuoti per padarytas žaizdas. Lietuvoje dažnas.

Išvaizda
--------

Vaisiakūniai 5-30 cm skersmens, iki 15 cm storio, gumbo, kanopos pavidalo, kartais šoninių kepurėlių pavidalo, šonu tvirtai priaugę prie substrato, beveik sumedėję, kieti, himenoforo paviršius gelsvai rudas, tabako arba tamsiai ochrinės spalvos su plačiomis rievėmis. Jaunų kepurėlių paviršius beveik lygus, apšepęs, smulkiai gumburiuotas, vėliau koncentriškai vagotas, plikas, pilkšvai rudas ir beveik juodas. Vamzdeliai daugiasluoksniai, 2-5 mm ilgio, visų sluoksnių storis iki 12 cm, truputį šviesesni negu trama. Trama iki 3 cm storio, sumedėjusi, kieta, dažniausiai neryškiai juostuota, gelsva, gelsvai arba rausvai ruda, pjūvyje šilkiško blizgesio. Bazidės buožiškos, 10-15 x 7-10 mikrometrų. Poros apskritos, 0,15-0,2 mm skersmens (viename millimetre vidutiniškai 5-6), labai mažos, gelsvai rudos arba tamsiai ochrinės. Sporos kiaušiniškos arba rutuliškos, lygiu storu apvalkalėliu, menkai nusmailėjusiu pagrindu, tarsi su snapeliu, 6 – 8 x 5,5 –7 mikrometrų, gelsvos.

Augavietė
---------

Daugiametė, auga ąžuolynuose, lapuočių miškuose su ąžuolais, parkuose dažniausiai ant gyvų ąžuolo kamienų, neretai gana aukštai ant medžio, kartais ant kelmų. Retai pasitaiko ant gyvų kaštonų,lazdynų,klevų, skroblų, bukų.

Medienos pažeidimai
-------------------

Puvinio pažeista mediena tampa ruda, vėlesnėse puvimo stadijose tarp pažeistos ir sveikos medienos sluoksnių dėl susitelkusios rudos spalvos grybienos atsiranda plonų vingiuotų tamsios spalvos linijų.

Literatūroje aprašyta keletas ąžuolinės kempinės formų ir 1 varietetas, kurie skiriasi daugiausia pagal tai, ant kokio medžio ar krūmo auga.

Nuorodos
--------

* Apie Lietuvoje augančius grybus

* Ąžuolinės kempinės aprašymas Archyvuota kopija 2014-05-02 iš Wayback Machine projekto.

  



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ąžuolinė kempinė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |