Koordinatės: 59°57′00″š. pl. 38°34′01″r. ilg.﻿ / ﻿59.950°š. pl. 38.567°r. ilg.﻿ / 59.950; 38.567

| Feraponto vienuolynas |
| --- |
| Pasaulio paveldo sąrašas |
| 

---

 |
| Feraponto vienuolyno panorama

---

 |
| **Vieta** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Tipas** | Kultūrinis |
| **Kriterijus** | i, iv |
| Pasaulio paveldo emblema **Nuoroda** | (angl.) (pranc.): 982 |
| **Regionas**\*\* | Europa ir Šiaurės Amerika |
| **Įrašymo istorija** |
| **Įrašas** | 2000  (24-oji sesija) |
| 

Feraponto vienuolynas šalies/regiono žemėlapyje

 |
|  **Vikiteka:** | Feraponto vienuolynas |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše.\*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą. |

**Feraponto vienuolynas** (rus. *Ферапонтов монастырь, Ферапонтов Белозерский монастырь*) – Rusijos stačiatikių bažnyčios vyrų vienuolynas ir muziejus, esantis Feraponto kaime, Vologdos srityje, 20 km į šiaurės rytus nuo rajono centro Kirilovo, 120 km į šiaurės vakarus nuo Vologdos.

Mergelės Gimimo soboras
Freska Mergelės Gimimo sobore. Šv. Mikalojus, 1502 m.
Vienuolynas 400 metų buvo vienu iš svarbiausių Belozersko krašto kultūros ir religinių švietimo centrų. Čia buvo išsaugotas unikalus architektūros ansamblis ir sieninė tapyba iš laikotarpio iki Petro I valdymo. Nuo 2000 m. vienuolyno statinių kompleksas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Istorija
--------

Vienuolynas buvo įkurtas šv. Feraponto 1398 m. atokioje Rusijos šiaurėje, į rytus nuo garsaus Kirilo-Belozersko vienuolyno, pavadinto kito vienuolio šv. Kirilo vardu. Vienuolyno šlovė pradėjo sklisti valdant Kirilo mokiniui šv. Martinianui, kuris 1447 m. turėjo tapti Sergijevo Lavros Trejybės valdytoju.

Net ir mirus Martinianui, jo vienuolyną saugojo ir palaikė Rusios kunigaikščio Ivano III šeimos nariai. Seniausią vienuolyno statinį – Mergelės Gimimo soborą (1490 m.) – sumūrijo iš plytų meistrai iš Rostovo. Šis pastatas yra geriausiai išsilaikęs iš trijų panašių soborų, pastatytų apie 1490-uosius Rusijos šiaurėje. Visos vidinės sienos yra padengtos neįkainojamomis viduramžių tapytojo Dionisijaus freskomis. Tai paskutinė išlikusi Rusijos viduramžių bažnyčia su pilnai nudažytomis sienomis.

1530-aisiais pastatyti kulto relikvijų ir brangenybių saugykla, refektoriumas, Apsireiškimo bažnyčia su varpine. Tuo metu vienuolynas naudojosi ypatingomis privilegijomis, kurias jam suteikė Ivanas Rūstusis, turėjęs netoliese 60 kaimų. Pats caras dažnai lankydavosi vienuolyne kaip piligrimas.

„Smūtos" metais (1598–1613) vienuolyną nusiaubė lenkai. Atkuriant vienuolyną, į kompleksą buvo įtraukti paskutiniai pastatai – Šv. Martyno bažnyčia (1641 m.), dvibokštė šventųjų vartų bažnyčia (1649 m.) ir varpinė (1680 m.). Sakoma, kad varpinės laikrodžiai (1638 m.) yra seniausi Rusijoje.

Kadangi vienuolynas pamažu prarado savo religinę svarbą, jis buvo paverstas žymių dvasininkų, tokių kaip patriarchas Nikonas (1605–1681), tremties vieta. Imperatorius Pavelas I 1798 m. vienuolyną uždarė. 1904 m. atkurta vienuolyno veikla, tačiau jau po dvidešimties metų uždarytas bolševikų.

1975 m. vienuolynas paverstas muziejumi. Nuo 1991 m. jis yra Rusijos Šiaurės nacionalinio parko dalis.

Galerija
--------

* Vienuolyno prieigosVienuolyno prieigos
* Bažnyčių bokštaiBažnyčių bokštai
* Bažnyčia su refektoriumu (1530)Bažnyčia su refektoriumu (1530)
* Varpinė (XVII a.)Varpinė (XVII a.)
* Šv. Martiniano bažnyčia (1641)Šv. Martiniano bažnyčia (1641)
* Šventieji vartai su bažnyčia (1649)Šventieji vartai su bažnyčia (1649)
* Šv. Martiniano kapasŠv. Martiniano kapas

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Feraponto vienuolynas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Feraponto vienuolynas. UNESCO svetainė
* Feraponto vienuolyno paveldas
* Feraponto vienuolyno istorija
* Vienuolyno oficiali svetainė
* Dionisijaus freskų muziejus

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Rusijoje |
| --- |
|  |
| Šiaurės vakarų Rusija | 
Kižų pogostas (1990) · Sankt Peterburgo istorinis centras ir susiję objektai (1990) · Didžiojo Naugardo ir jo apylinkių istoriniai paminklai (1992) · Solovkų salų kultūrinis ir istorinis ansamblis (1992) · Komijos pirmykščiai miškai (1995) · Feraponto vienuolynas (2000) · Kuršių nerija (2000, kartu su Lietuva) · Struvės geodezinis lankas (2005, kartu su devyniomis kitomis valstybėmis) · Pskovo architektūrinės tradicijos cerkvės (2019) · Onegos ežero ir Baltosios jūros petroglifai (2021) | Rusijos vėliavaRusijos vėliava |
|  |
| Centrinė Rusija | 
Maskvos kremlius ir Raudonoji aikštė (1990) · Vladimiro ir Suzdalės baltieji paminklai (1992) · Sergijevo Lavros Trejybė (1993) · Kolomenskojės Viešpaties Ėmimo Dangun cerkvė (1994) · Novodevičės vienuolynas (2004) · Jaroslavlio istorinis centras (2005) · Svijažsko miesto-salos Žengimo Dangun katedra ir vienuolynas (2017) |
|  |
| Pietvakarių Rusija | 
Vakarų Kaukazas (1999) · Derbento citadelė, senasis miestas ir tvirtovė (2003) · Kazanės kremliaus istorinis ir architektūrinis kompleksas (2000) · Bolgaro istorinis ir archeologinis kompleksas (2014) |
|  |
| Sibiras | 
Baikalo ežeras (1996) · Kamčiatkos ugnikalniai (1996) · Auksiniai Altajaus kalnai (1998) · Centrinis Sichote Alinis (2001) · Ubsu Nuro dubuma (2003, kartu su Mongolija) · Vrangelio salos rezervatas (2004) · Putorano plynaukštė (2010) · Lenos stulpai (2012) · Daūrijos kraštovaizdžiai (2017, kartu su Mongolija) |
|  |
|  Nematerialusis | 
Semeiskije bendruomenės kultūrinė erdvė ir žodinė kultūra (2008) · Oloncho, jakutų herojiniai epai (2008) |

 |