recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
PocketBook International| PB NewLogo |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Įkurta | 2007 |
| Centrinė būstinė | Luganas, Šveicarija |
| Produkcija | „E Ink" technologijos el. knygų skaitytuvų, multimedijos skaitytuvų ir planšetinių kompiuterių su „Android" operacine sistema gamyba |
| Pajamos | 110 mln. USD (2012 m.) |
| Darbuotojų | 230 (iulie 2013) |
| Tinklalapis |  |

**PocketBook** – ketvirta pagal dydį  aukštos klasės E Ink („elektroninio popieriaus") technologijos elektroninių knygų skaitytuvų, multimedijos skaitytuvų ir planšetinių kompiuterių su operacine sistema „Android" gamintoja pasaulyje.

Bendrovė įkurta 2007 m. būstinė yra Lugane (Šveicarija).

Kūrimas ir gamyba
-----------------

Šie prietaisai surenkami Foxconn, „Wisky", „Yitoa" ir kitose gamyklose.

Kokybės užtikrinimas ir palaikymas
----------------------------------

Bendrovės „PocketBook Technology Co. Ltd" (Šendženas, Kinija) kokybės užtikrinimo biuro specialistai su kiekvienu „PocketBook" prietaisu atlieką trijų etapų kokybės patikrą.
Prietaisų remontą, garantinę ir negarantinę techninę priežiūrą vykdo 130 „PocketBook" techninės priežiūros partnerių visame pasaulyje. Visų „PocketBook" prietaisų garantinis laikotarpis yra 24 mėnesiai.

Pardavimo šalys
---------------

Bendrovė gaminius parduoda 30 šalyse visame pasaulyje – visoje Europoje ir NVS šalyse. 2012-aisiais „PocketBook" įžengė į naujas – Slovakijos, Lenkijos, Lietuvos, Latvijos, Rumunijos ir Vengrijos – rinkas. Iki 2012-ųjų gruodžio „PocketBook" pardavė 1 500 000 prietaisų.

Išnašos
-------

1. ↑  PocketBook and Plastic Logic team up to develop the next PocketBook CoverReader
| Pociejų rūmai |
| --- |
|  Šiuolaikinis vaizdas |
| Vieta | Vilniaus senamiestis |
| Įkurtas | XVII a. pab. |
| Rūmų stilius | renesansas, klasicizmas, istorizmas |
| Bajorų giminės | Pociejai |
| Savininkas | „Vilniaus vandenys" |

**Pociejų rūmai** – renesanso, klasicizmo ir istorizmo stilių rūmai.

Istorija
--------

XVII a. rūmų vietoje stovėjo trys namai. XVII a. pab. jie buvo sujungti. Po 1748 m. gaisro rūmai buvo atstatyti, o prie M. Antakolskio g. pristatytas dviaukštis priestatas. XVIII a. pab. ir XIX a. antroje pusėje rūmai buvo perstatyti.

1906–1944 m. čia veikė Jurgio ir Marijos Šlapelių knygynas, 1944–1968 m. – pirčių-skalbyklų trestas. 1968–1973 m. pastatas buvo rekonstruotas (projekto autorius – Antanas Kunigėlis). 1973–1993 m. čia veikė Vilniaus teritorinė vandentiekio ir kanalizacijos valdyba. 1993–2018 m. pastate veikia „Vilniaus vandenys".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Klemensas Čerbulėnas. Pociejų rūmai. Lietuvos TSR istorijos ir kultūros paminklų sąvadas, T. 1 (Vilnius). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 150 psl.
2. ↑
| **Beta vulgaris atrorubra** |
| --- |
| Burokėlis |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Burnotiniai  *( Amaranthaceae)* |
| Gentis: | Runkelis  *( Beta)* |
| Rūšis: | Paprastasis runkelis  *( Beta vulgaris)* |
| Porūšis: | Pašarinis runkelis  *( Beta vulgaris subsp. esculenta)* |
| Varietetas: | **Burokėlis**  *( Beta vulgaris atrorubra)* |

 |

**Burokėlis** – burnotinių (*Amaranthaceae*) šeimos, runkelio (*Beta*) genties dvimetė daržovė, kilusi iš savaime augančių **paprastųjų runkelių** (*Beta vulgaris*). Lietuvoje auginamas paprastojo runkelio varietas *Beta vulgaris* var. *atrorubra*.

Šakniavaisiai apvalūs, tamsiai raudoni. Lapkočiai tvirti, statmeni, ryškiai raudoni. Lapai dideli (5–20 cm), vešlūs, žali su raudonomis gyslomis. Paliktas žiemoti, antrais metais burokėlis išaugina stiebą su smulkiais, į varpas susitelkusiais, vėjo apdulkinamais žiedais.

Burokėliai domestikuoti II tūkstantmetyje pr. m. e. Viduržemio jūros regione. Išplito po Mesopotamiją, Kiniją. Maistui vartojamas šakniavaisis, taip pat švieži lapkočiai ir lapai. Lietuvoje iš burokėlių gaminamos sriubos (barščiai, šaltibarščiai, batviniai), mišrainės, sultys. Šakniavaisiuose yra 9-16 % cukrų, 1,8-3 % baltymų, 0,7-1,4 % celiuliozės, 0,8-1,3 % mineralinių medžiagų, taip pat rūgščių, vitaminų (ypač vitamino P). Burokėliai dažnai naudojami kaip maistinis dažas.

Burokėliai geriausiai auga vidutinio sunkumo, puveningose, gerai įdirbtose priemolio dirvose. Tradiciškai sėja pradedama ievoms sužydėjus. Naudojama sėklų 12–14 kg/ha.

Pagrindiniai kenkėjai – sprakšiai, spragės, runkeliniai nematoidai, runkelinės musės; ligos – lapų rudmargė, netikroji miltligė, tikroji miltligė, baltuliai.

Sveikata
--------

Burokėliuose yra daug naudingų elementų – geležies, kalcio, vitaminų A, B6, magnio, daug vitamino C, vario, antioksidantų, folio rūgšties, kuri laikoma onkologinių susirgimų priešu ir prevencija širdies ir kraujagyslių ligoms. Daugelį išvardintų medžiagų organizmas geriau pasisavina iš burokėlių lapų nei iš šaknies.

Naudingos žalių burokėlių sultys, kuriose daug azoto oksido, kuris praplečia kraujagysles. Burokėliai taip pat didina raumenų jėgą ir ištvermę. Įrodyta, kad burokėlis gerina potenciją.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje burokėliai žinomi nuo XVI a. 1588 m. įtraukti į Lietuvos statuto kainyną. Tarpukaryje užėmė ~11 % pasėlių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Burokėlis gali atstoti vaistus
2. ↑  *Burokėlis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 310-311

Augantis burokėlis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Haplochromis burtoni** |
| --- |
| Burtono dryžakis (Haplochromis burtoni)Burtono dryžakis (*Haplochromis burtoni*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Ešeržuvės  *( Perciformes)* |
| Šeima: | Daugiaspalvės ešeržuvės  *( Cichlidae)* |
| Gentis: | Dryžakiai  *( Haplochromis)* |
| Rūšis: | Burtono dryžakis  *( Haplochromis burtoni)* |

 |

**Burtono dryžakis**, sin. *Astatotilapia burtoni* (*Haplochromis burtoni*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Patinai iki 12 cm ilgio, bet dažniausiai mažesni, patelės apie 7 cm. Patinai agresyvūs vienas kito atžvilgiu, tačiau pakankamai dideliame akvariume jaunikliai patinai gali būti laikomi kartu. Kelios patelės gali būti laikomos su vienu patinu. Akvariume reikia daugybės vietų slėpimuisi, atviros erdvės plaukiojimui ir smulkiagrūdžio grunto. Augalai turi būti apsaugoti nuo rausiančių patinų. Mėgsta vidutinio kietumo šarmingą vandenį. Temperatūra - 20-25 °C, dauginimosi metu aukštesnė.

Patinai išsirausia dideles duobutes, į kurias vilioja pateles. Išneršusios keletą ikrų patelės surenka juos į burną ir baksnoja į patino analinio peleko gumbelius taip, lyg tai irgi būtų ikrai. Tai skatina pienių išsisksyrimą ir užtikrinamas ikrų apvaisinimas. Mailiui išsiristi gali prireikti daugiau nei savaitės. Po to patelė ima ginti mailių, surinkdama jį į burną gresiant pavojui ir paleisdama jam praėjus.

Paplitęs Tanganikos ežero baseine. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Burtono dryžakis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Tofaş Spor Kulübü |
| --- |
| Tofaş Spor KulübüTofaş Spor Kulübü |
| **Lygos** | Basketbol Süper LigiFIBA Čempionų lyga |
| **Įkurta** | 1974 m. |
| **Arena** | Tofaş Nilüfer sporto arena (Talpa: 7 500) |
| **Vieta** | Bursa, Turkija |
| **Komandos spalvos** | mėlyna, balta, žalia               |
| **Prezidentas** | Turkija Cengiz Eroldu |
| **Vyr. treneris** | Graikija Dimitrios Priftis |
| **Titulai** |  BSL: 2  Turkijos taurė: 3 Prezidento taurė: 1 |
| **Svetainė** | www.tofasspor.com |
| **Apranga** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 

Namų jersey

Team colours

**Namų**
 | 

Išvykos jersey

Team colours

**Išvykos**
 |

 |

 |

**Bursos „Tofaş S.K."** – Turkijos krepšinio klubas, įsikūręs Bursos mieste. Klubas įkurtas 1974 m. Savo namų rungtynes klubas žaidžia 7500 žiūrovų talpinančioje „Tofaş Nilüfer" sporto arenoje. Klubo pavadinimas skirtas nuo šalies automobilių gamintojo „Tofaş" vardo.

Komanda buvo įkurta 1974 m. o 1998-99, 1999-2000 m. sezonuose tapo Turkijos krepšinio lygos nugalėtoja. Po metų krepšinio komanda dėl finansinių sunkumų pasitraukė iš čempionato. Į jį sugrįžo 2003 m. tačiau po sezono buvo pažeminti į žemesnę krepšinio lygą. 2009 m. komanda sugrįžo į aukščiausią šalies lygą.

2017-2018 m. komanda dalyvavo Europos taurės turnyre.

2018 m. „Tofaş S.K." pasiekė šalies lygos finalą, tačiau rezultatu 1–4 pralaimėjo „Fenerbahçe" komandai.

Nuo 2020 m. sezono komanda dalyvauja FIBA Čempionų lygos turnyre.

Pasiekimai
----------

* Turkijos krepšinio lyga: 1998-99, 1999-2000 m.
* Turkijos krepšinio taurė: 1993, 1998-99, 1999-2000 m.
* Turkijos Prezidento taurė: 1999 m.

Lietuviai
---------

* Mindaugas Lukauskis (2013 m.)
* Eigirdas Žukauskas (2022 m.)
* Artūras Milaknis (nuo 2022 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „7DAYS EuroCup Board meets ahead of 2017-18 season". *EuroCup Basketball*. 14 June 2017. Nuoroda tikrinta 14 June 2017.
2. ↑  „Fenerbahce is the Turkish League champion". 13 June 2018.
Koordinatės: 55°34′58″ š. pl. 23°52′44″ r. ilg.﻿ / ﻿55.58278°š. pl. 23.87889°r. ilg.﻿ / 55.58278; 23.87889


| Pociūnėlių tvenkinys |
| --- |
| Prie Pociūnėlių |
| Vieta | Lietuva (Radviliškio rajonas) |
| Plotas | 0,258 km² |
| Kranto linijos ilgis | 7,8 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,1 m |
| Didžiausias gylis | 4,5 m |
| Įteka | Liaudė, Nekelpa, bevardis upelis |
| Išteka | Liaudė |

**Pociūnėlių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Radviliškio rajone, 10 km į pietryčius nuo Baisogalos. Sudarytas užtvenkus Liaudės upę (Nevėžio intakas) 29 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 2,93 km, plotis – iki 0,13 km. Šiaurinėje dalyje yra 2 užpelkėjusios ir apaugusios krūmynais atšakos. Altitudė 79,5 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui plačiai driekiasi dirbami laukai. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Pociūnėlių miestelis, netoli užtvankos yra paplūdimys. Prie tvenkinio esantys kaimai: Aguriškės, Panekelpiai, Sirutiškiai, Rinktinėliai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Tvenkinio pylimu eina kelias  **3004**  Krekenava–Skėmiai–Grinkiškis . 

Tvenkinys įrengtas 1973 metais.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Pezinokassvk. *Pezinok* |
| --- |
|              |
| *Pezinoko pilis* |
|  |
| 

PezinokasPezinokas

48°17′31″ š. pl. 17°15′58″ r. ilg.﻿ / ﻿48.29194°š. pl. 17.26611°r. ilg.﻿ / 48.29194; 17.26611﻿ (Pezinokas)Koordinatės: 48°17′31″ š. pl. 17°15′58″ r. ilg.﻿ / ﻿48.29194°š. pl. 17.26611°r. ilg.﻿ / 48.29194; 17.26611﻿ (Pezinokas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Slovakijos vėliava Slovakija |
| **Kraštas** | Bratislavos kraštas |
| **Apygarda** | Pezinoko apygarda |
|  |
| **Meras** | Oliver Solga |
|  |
| **Gyventojų** (2015 m.) | 22 467  |
| **Plotas** | 72,76 km² |
| **Tankumas** (2015 m.) | 309 žm./km² |
| **Altitudė** | 152 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 902 01 |
| **Tinklalapis** | www.pezinok.sk |
|  **Vikiteka** | Pezinokas |

**Pezinokas** (svk. *Pezinok*; veng. *Bazin*; vok. *Bösing*) – miestas Bratislavos krašte, pietvakarių Slovakijoje. Pezinoko apygardos administracinis centras. 22 467 gyventojai (2015 m. duomenys). Nutolęs maždaug 20 km į šiaurės rytus nuo Bratislavos ir 25 km į vakarus nuo Trnavos.

Įsikūręs Dunojaus žemumoje, 152 m aukštyje virš jūros lygio, netoli Mažiųjų Karpatų. Pagrindinės pramonės šakos: vynuogininkystė bei žemės ūkis, plytų ir keramikos gamyba.

Istorija
--------

Nuo X a. antros pusės iki 1918 m. priklausė Vengrijos karalystei. Pirmą kartą paminėtas 1208 m. kaip Bozino žemė (terra Bozin). 1647 m. birželio 14 d. suteiktos laisvojo-karališkojo miestelio teisės. XVII–XVIII a. buvo klestintis ir vienas brangiausių miestų Vengrijos karalystėje. XIX a. atsirado pramonė. Pradėta gaminti sieros rūgštis. Nutiestas geležinkelis. Iširus Austrijos-Vengrijos valstybei, atiteko naujai įkurtai Čekoslovakijai.

Miestų partnerystė
------------------

* Lenkija Andrychuvas, Lenkija
* Slovėnija Izola, Slovėnija
* Čekija Mlada Boleslavas, Čekija
* Vengrija Mošonmadiarovas, Vengrija
* Austrija Noizydlis prie Ežero, Austrija

Galerija
--------

* 
*
Peugeot|  |
| Forma | Korporacijos Stellantis markė |
| Pramonė | Automobilių |
| Įkurta | 1882 m. |
| Centrinė būstinė | Sošo |
| Produkcija | Automobiliai, dviračiai ir motoroleriai |
| Tinklalapis | peugeot.com |

**Peugeot** (tar. *pežo*) – prancūziška korporacijos „Stellantis" automobilių markė. Vienintelė, siūlanti dviračius, mopedus ir automobilius. Svarbi Europos motorolerių gamintoja.

Istorija
--------

Peugeot šeimos verslas 1840 m. prasidėjo gaminant kavamales. 1882 m. Armanas Pežo pagamino dviračius. Po susitikimo su Gotlybu Daimleriu A. Pežo susidomėjo automobiliais.

1889 m. sukonstravo pirmajį automobilį. Tai buvo triratis su garo varikliu, jų pagaminta keturi. Vėliau gamyba išplėsta, 1892 m. pagamintas 21, 1894 – 40, 1895 – 70, 1899 – 300 vnt. Ankstyvieji Peugeot modeliai buvo vadinami vardu Type ir skaičiumi. Pvz. 1895 m. modelis buvo vadinamas Type 12. Ant šio modelio Peugeot uždėjo gumines padangas ir tapo pirmąja tai padariusia automobilių gamintoja. 1894 m. debiutavusi Paryžiaus ralyje su 5 automobiliais Peugeot tapo viena pirmųjų gamintojų, pradėjusių dalyvauti automobilių sporte[reikalingas šaltinis].

Peugeot 6HP Vis-à-vis 1898. 
Peugeot 1908 m. limuzinas
Iki 1896 m. Peugeot diegė Daimler variklius, tada sukonstruotas pirmas Peugeot variklis. Tais pačiais Paryžiuje nuvarytas Peugeot automobilis. Tai tapo pirmąja istorijoje automobilio vagyste.

I pasaulinio karo metu Peugeot gamino karinę techniką. Po karo grįžta prie automobilių gamybos. 1929 m. pristatytas Peugeot 201, pigiausias automobilis Prancūzijoje.

Iki II pasaulinio karo įmonė pristatė daug populiarių modelių – Peugeot 202, Peugeot 302 ir Peugeot 402. 1958 m. pradėjo prekybą JAV, pristatydama Peugeot 404. Jis atkreipė dėmesį laimėdamas keturis kartus iš šešerių metų dalyvavimo Rytų Afrikos safario ralyje[reikalingas šaltinis].

Įprastai Europos gamintojams, imta bendradarbiauti su kolegomis: nuo 1966 m. su Renault, nuo 1972 m. su Volvo.

Populiarus modelis Peugeot 206
1974 m. Peugeot nupirko 30% Citroën akcijų, nes pastaroji pritrūko pinigų. Įkurta PSA grupė, kurioje dalintasi ištekliais, bet Peugeot ir Citroën gaminiai išliko skirtingais.

1983 m. Peugeot pagamino populiarų Peugeot 205. 1984 m. Peugeot užmezgė ryšius su Kinija.

Nuorodos
--------

* Lietuvos Peugeot gerbėjų klubas
* Peugeot atstovas Vilniuje/Kaune

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
| **Taavi Ryjevas est. *Taavi Rõivas*** |
| --- |
| Estijos ministras pirmininkas |
|  |
| Gimė | 1979 m. rugsėjo 26 d. (43 metai)Talinas, Estija |
| Sutuoktinis (-ė) | Luisa Värk |
| Estijos ministras pirmininkas |
| Ėjo pareigas | 2014 m. kovo 26 d. – 2016 m. lapkričio 23 d. (2 metai) |
| Ankstesnis | Andrus Ansip |
| Vėlesnis | Jüri Ratas |
|  |
| Partija | Estijos reformatų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Taavi Rõivas |

**Taavi Ryjevas** (est. *Taavi Rõivas*; g. 1979 m. rugsėjo 26 d. Taline) – Estijos politikas. 2014–2016 m. – Estijos ministras pirmininkas.

Biografija
----------

T. Rõivas Tartu universitete studijavo tarptautinę ekonomiką ir rinkodarą. Dar būdamas studentas, įsitraukė į politinę veiklą: 1998 m. prisijungė prie Reformų partijos, o 1999 m. tapo teisingumo ministro Märt Rask patarėju. 2005–2007 m. patarinėjo tuometiniam premjerui Andrus Ansip. Į parlamentą pirmąsyk išrinktas 2007 m.

Prieš tapdamas ministru pirmininku, Rõivas buvo Estijos Socialinių reikalų ministras (2012–2014 m.). 2014 m. kovo 14 d. Estijos prezidento Tomo Henriko Ilveso buvo įvardintas kandidatu tapti Estijos ministru pirmininku ir pradėjo vadovauti naujos vyriausybės suformavimo deryboms tarp Reformų ir socialdemokratų partijų. Koalicijos sutartis buvo pasirašyta 2014 m. kovo 20 d. o 2014 m. kovo 24 d. Estijos parlamentas patvirtino vyriausybės sudėtį. Jo vadovaujamas ministrų kabinetas pradėjo darbą 2014 m. kovo 26 d. Rõivas buvo jauniausias vyriausybės vadovas Europos Sąjungoje.

2015 m. kovą Reformų partijai iškovojus daugiausia vietų parlamente, T. Rõivas užsitikrino antrąją kadenciją premjero poste. 2016 m. lapkričio 9 d. Estijos parlamentas balsavo už tai, kad T. Rõivas būtų nušalintas.

Išnašos
-------

1. ↑  OTSEBLOGI, VIDEO JA FOTOD | Hõissa! Taavi ja Luisa pulmapidu Kõltsu mõisas tõi lavale 2 Quick Starti, Koit Toome ja Tanel Padari. Delfi.ee.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  The Statesman’s Yearbook 2016:
The Politics, Cultures and Economies of the World. Palgrave Macmillan UK, 2017, p. 443.
3. ↑  „UUDISED. President tegi Taavi Rõivasele ülesande moodustada uus valitsus". *Eesti Rahvusringhääling*. Nuoroda tikrinta 2023-04-07.
4. ↑  „Reform Party and Social Democrats Sign Coalition Agreement". *News – ERR*. 20 March 2014. Nuoroda tikrinta 3 March 2015.
5. ↑  „Rõivas Receives Parliament Approval to Form Government". *News – ERR*. 24 March 2014. Nuoroda tikrinta 3 March 2015.
6. ↑  „Estijoje prisaikdinta naujoji vyriausybė". *Kauno diena*. Nuoroda tikrinta 2023-04-07.
7. ↑  „Estijos premjerui pareikštas nepasitikėjimas". *LRT*. Nuoroda tikrinta 2023-04-07.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Andrus Ansip** | **Estijos ministras pirmininkas**2014–2016 m. | Po to:**Jüri Ratas** |
|  |
| --- |
| D'Nash |
|  
D'Nash 2007 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Madridas, Ispanijos vėliava Ispanija |
| Žanrai | pop, R&B, dance |
| Kūrinių kalbos | ispanų, anglų |
| Aktyvumo metai | 2006–2013 |
| Svetainė | dnash.es |
| Nariai |
| Basty  Mikel  Javi  Ony |

**„D’Nash"** (iki 2007 m. – **NASH**) buvo ispanų muzikos grupė, 2007 metais „Eurovizijos" dainų konkurse atstovavusi Ispanijai.

Nariai
------

* Basty – Esteban Piñero Camacho (g. 1981 m. vasario 28 d. Kadise, Andalūzija)
* Mikel – Michael Hennet Sotomayor (g. 1983 m. sausio 20 d. Puerto de la Kruse, Kanarai)
* Javi – Francisco Javier Álvarez Colinet (g. 1983 m. balandžio 30 d. Sevilijoje, Andalūzija)
* Ony – Antonio Martos Ortiz (g. 1981 m. vasario 19 d. Valensijoje)

Biografija
----------

2006 m. vasarį grupė išleido pirmąjį singlą „Capaz de Todo". Albumas analogišku pavadinimu buvo išleistas 2006 m. kovo mėnesį. 2006 m. birželio mėnesį išleido antrąjį singlą „¿Dónde Estás?". Tų pačių metų lapkritį albumas buvo pakartotinai išleistas su dviem papildomomis dainomis „Qué Sabes del Amor" ir „Más Allá de las Estrellas".

2007 m. vasario 24 d. „D’Nash" laimėjo Ispanijos televizijos projektą *Misión Eurovisión 2007*, skirtame išrinkti Ispanijos atstovą 2007 m. „Eurovizijoje". Šiame konkurse grupė su daina „I Love You Mi Vida" (liet. *Aš myliu tave, mano gyvenime*) užėmė 20 vietą.

2007 m. lapkritį grupė išleido naują singlą „Amanda", o jau gruodžio mėnesį išleistas antrasis grupės albumas „Todo Va a Cambiar". Ispanijoje buvo parduota per 35 000 kopijų, o muzikos įrašų tope *Productores de Música de España* albumas užėmė 39 vietą.

Diskografija
------------

### Albumai

* 2006: *Capaz de todo*
* 2007: *Todo va a cambiar*
* 2011: *Garabatos*

### Singlai

* 2006: *Capaz de todo*
* 2006: *¿Dónde Estás?*
* 2007: *I Love You Mi Vida*
* 2007: *Amanda*
* 2011: *En el Medio de la Calle*

Nuorodos
--------

* Oficiali grupės svetainė – dnash.es **(**isp.**)**

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Las Ketchup  *„Un Blodymary"*** |  **Ispanijos atstovai Eurovizijoje**2007 | Po to:**Rodolfo Chikilicuatre  *„Baila el Chiki-chiki"*** |
**DARPP 32** (angl. *dopamine - and cyclic AMP-regulated phosphoprotein* – dopaminu ir cAMP reguliuojamas, fosforo turintis baltymas) – apie 32 kilodaltonų masės nervų sistemai priklausantis baltymas, atsakingas už daugelį biocheminių, elektrofiziologinių ir psichologinių žmogaus bei gyvūnų reakcijų, kurias kontroliuoja dopaminas bei kai kurie kiti neurotransmiteriai. Su jo veiklos sutrikimais siejama šizofrenija ir kai kurios psichinės ligos. Esama rimtų įrodymų, jog DARPP 32 yra bendra daugelio įvairių narkotikų veikimo galutinė grandis. Šiai bendrai grupei priklauso kokainas, amfetaminas, nikotinas, kafeinas, LSD, PCP, etanolis ir morfinas .

DARPP 32 priklauso į atlyginimą, pasitenkinimą orientuoto elgesio reguliavimo sistemai (angl. *reward - oriented behavior*). Dauguma rezultatų gauta lyginant šio geno mutacijas turinčių pelių reakcijas į įvairius narkotikus su mutacijos neturinčių „laukinių" pelių elgesiu.

Literatūra
----------

1. ↑  Svenningsson P, Nairn AC, Greengard P. DARPP-32 Mediates the Actions of Multiple Drugs of Abuse. AAPS Journal. 2005; 07(02): E353-E360. DOI: 10.1208/aapsj070235 tekstas laisvai prieinamas Archyvuota kopija 2012-10-29 iš Wayback Machine projekto.
| **Jonas Vytautas Pakštas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1921 m. gegužės 1 d.Šeduva |
| Mirė | 2004 m. balandžio 23 d. (82 metai)Šeduva |
| Palaidotas (-a) | Šeduva |
|  |
| Veikla | chorvedys, mokytojas |

 **Jonas Vytautas Pakštas** (1921 m. gegužės 1 d. Šeduvoje – 2004 m. balandžio 23 d. Šeduvoje, Radviliškio r.), chorvedys ir pedagogas.

Biografija
----------

1937 baigęs Šeduvos progimnaziją, mokėsi Kauno ir Šiaulių berniukų gimnazijose – pastarąją baigė 1941 metais. 1944 savanoriu įstojo į generolo P. Plechavičiaus rinktinės karo mokyklą Marijampolėje. Čia buvo suimtas ir išvežtas dirbti į karinį aerodromą Vokietijoje. 1945 grįžo į Lietuvą, bet netrukus bolševikų suimtas ir ištremtas į Sibirą – Kuzbasą, kur dirbo metalurgijos kombinate darbininku. 1947 grįžo į Lietuvą ir apsigyveno Šeduvoje, dirbo įvairiose įstaigose. 1960–1961 lankė Panevėžio vienerių metų chorvedžių kursus (diriguoti mokė A. Liberis). 1961–1966 choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje – technikume (dėst. A. Jozėnas ir V. Četkauskas). Studijuodamas pradėjo dirbti Šeduvos vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoju, vadovauti vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams. Mišrųjį chorą parengė 1964 I respublikinei moksleivių dainų šventei.

1966–1988 V. Pakštas Baisogalos vaikų muzikos mokyklos mokytojas ir choro vadovas. Vaikų chorą parengė 1969, 1970, 1975, 1977, 1980 ir 1985 respublikinėms dainų šventėms, jo repertuare buvo sudėtingesnių klasikinių ir šiuolaikinių autorių kūrinių. Vadovavo ir vokaliniams ansambliams, kuriuos parengdavo respublikiniams „Dainų dainelės" konkursams, smuiku griežė kaimo kapeloje, kuri respublikiniuose konkursuose pelnė pirmųjų vietų. 1989–1994 vadovavo Šeduvos bažnyčios mišriajam chorui (vargonais talkino sūnus Kęstutis, baigęs Klaipėdos S. Šimkaus aukštesniąją muzikos mokyklą). Chorą išmokė senųjų kompozitorių ir Vakarų Europos klasikų giesmių bei mišių, rengė „Sacra musica" koncertus, buvo Radviliškio rajono dainų švenčių dirigentas. Vyriausiasis brolis Balys Pakštas irgi muzikas – pasitraukęs iš Lietuvos, gyveno ir dirbo Norvegijoje, Vokietijoje ir JAV.

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| **Jonas Virakas** |
| --- |
| Gimė | 1905 m. rugsėjo 5 d.Seredžius |
| Mirė | 1988 m. balandžio 30 d. (82 metai)Kaunas |
| Tėvas | Pranas Virakas |
|  |
| Veikla | architektas |
|  |
| Alma mater | 1943 m. Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutas |

**Jonas Virakas** (1905 m. rugsėjo 5 d. Seredžiuje – 1988 m. balandžio 30 d. Kaune) – Lietuvos architektas.

Biografija
----------

1927 m. įstojo į Kauno meno mokyklą, kur mokėsi kartu su Liudviku Stroliu, Stasiu Ušinsku. Nutrūkus mokslams, 1929 m. įstojo į Karo mokyklą, kurią baigė 1930 m. (suteiktas karininko laipsnis).

Po mokyklos baigimo iki 1934 m. dirbo braižytoju pas architektą Vladimirą Dubeneckį. Nuo 1940 m. tęsė architektūros studijas Kauno dailės institute. 1941 m. jam išduotas Dekoratyvinės architektūros specialybės ir paišybos dalykų baigimo pažymėjimas, o 1943 m. suteiktas dekoratyvinės architektūros diplomuoto dailininko architekto vardas.

Nuo 1942 m. Kauno dailės institute dirbo ir pedagoginį darbą. Dėstė projektavimą ir architektūrinę braižybą, taip pat interjero projektavimą bei apipavidalinimą. Nuo 1944 m. ėjo Dekoratyvinės architektūros katedros dekano pareigas.

1945 m. sovietinio saugumo suimtas ir išsiųstas į Vorkutą. Ten iš kalėjimo perkeltas į lagerį, įdarbintas Vorkutos architektūros valdyboje architektu. Dirbdamas šioje valdyboje suprojektavo Vorkutos geležinkelio stotį, keletą kitų statinių. Pašlijus sveikatai sugrąžintas į Lietuvą. 1949 m. įsidarbino Kauno „Dailės" kombinate architektu.

Kūryba
------

Rainių koplyčia
1942 m. laimėjo konkursą Rainių kankinių įamžinimui. 1990 m. pagal jo sukurtus ir žmonos išsaugotus eskizus buvo parengtas koplyčios Rainiuose projektas (arch. Algirdas Žebrauskas, pastatyta 1991 m.).

Dirbdamas Kauno „Dailės" kombinate per daugiau nei tris dešimtmečius sukūrė nemažai vaistinių, civilinės metrikacijos skyrių, aktų salių, knygynų interjerų, daugeliui jų suprojektavo baldus, dekoratyvines apšvietimo armatūras. Sukūrė metalo ir odos dirbinių, suvenyrų, dekoratyvinių albumų, iliustravo knygų.

Išskirtiniais laikomi jo suprojektuoti kavinės „Tulpė" bei Kauno centrinio knygyno interjerai. Kiti projektai: Žemės ūkio akademijos aktų salės baldai (1960 m.) ir rektoriaus kabineto interjeras (1970 m.). Kapsuko (1963 m.), Mažeikių (1972 m.), Radviliškio (1975 m.) santuokų rūmų interjerai, baldai, šviestuvai. Birštono, Kapsuko, Kėdainių knygynų (1945–1976 m.), Jurbarko, Kėdainių, Josvainių, Kauno vaistinių (1945–1972 m.), Kauno Ziberto šilko kombinato vestibiulio (1983 m.) interjerai.

Jo sukurtiems interjerams būdingas paprastumas, logiškas ir konstruktyvus erdvės suskaidymas, dekoratyvinių akcentų naudojimas. Interjeruose naudojo metalo plastiką, dekoratyvinę keramiką.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Adolfas Vadminas. *Jonas Virakas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. - 572
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Centrinis stadionas.*
Koordinatės: 59°25′32.98″ š. pl. 24°45′53.16″ r. ilg.﻿ / ﻿59.4258278°š. pl. 24.7647667°r. ilg.﻿ / 59.4258278; 24.7647667

| Kalevi Keskstaadion |
| --- |
|  |
| Vieta | Talinas, Estija |
| Atidarytas | 1956 m. |
| Savininkas | JK Tallinna Kalev |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 12 000 sėdimų vietų |
| Nuomininkai | JK Tallinna Kalev (Meistriliiga) |

**Kalevi Keskstaadion** – įvairių paskirčių stadionas Taline, Estijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Namų rungtynes žaidžia JK Tallinna Kalev. Stadionas pastatytas 1956 m. Renovuotas 2004 m. Jame telpa 12 000 žiūrovų. Taip pat vyksta lengvosios atletiko rungtys, kultūros bei muzikos renginiai. Stadiono adresas: Staadioni 3, 10132 Talinas.

* Šokių šventėŠokių šventė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kalevo centrinis stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Mežuotnės piliakalnis |
| --- |
| Mežuotnės piliakalnis iš pietų pusės |
| 

Mežuotnės piliakalnisMežuotnės piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°26′30″š. pl. 24°02′41″r. ilg.﻿ / ﻿56.441596°š. pl. 24.044850°r. ilg.﻿ / 56.441596; 24.044850Koordinatės: 56°26′30″š. pl. 24°02′41″r. ilg.﻿ / ﻿56.441596°š. pl. 24.044850°r. ilg.﻿ / 56.441596; 24.044850 |

 |
| Vieta | Latvija |
| Seniūnija | Bauskės rajonas |
| Aukštis | 16 m |
| Plotas | 3500 m² |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1938–1940, 1942 |
| Tirtas | 1948–1949, 1969–1970 m. |

**Mežuotnės piliakalnis** (latv. *Mežotnes pilskalns*) – piliakalnis Latvijoje, Bauskės rajonas, Mežuotnės valsčius, Lielupės dešiniajame krante.

Lielupė nuo Mežuotnės piliakalnio
Mežotnės piliakalnis nuo Lielupės
Mežuotnės piliakalnio aikštelė iš pietų pusės

Tyrimai
-------

Piliakalnis tirtas 1938–1940 m. 1942 m. (vadovas Valdis Ginteris), 1948–1949 m. (vadovai E. Brīvkalne, A. Stubavs), 1969–1970 m. (vadovas Māris Atgāzis). Piliakalnio teritorija užima 3500 m. Piliakalnis 16 m aukščio, rytinėje pusėje atskirtas aukštu Lielupės krantu, šiaurinėje – upelio raguva. Vakarinėje ir pietinėje pusėje buvo įtvirtintas dviem pylimais ir grioviais. Aikštelėje, aptvertoje dviguba gynybine gulsčių rastų siena, stovėjo medinė žiemgalių pilis. Tyrimų metu rasti 3604 keramikos, metalo, gintaro ir kiti dirbiniai bei radiniai. Per archeologinius kasinėjimus atidengta 10 kultūrinių sluoksnių, datuojamų IX a. – XIV a. Rasta brūkšniuotosios keramikos šukių, iš kurių nustatoma, kad piliakalnis buvo gyvenamas I tūkstantmetyje pr. m. e. taip pat vėlyvojo paleolito strėlės antgalis. Rasta 14 pastatų (4 x 4 ir 8 x 6 m dydžio) su židiniais ir krosnimis, tarp jų kalvio, kaulo ir rago apdirbėjo, juvelyro dirbtuvių, daugiau kaip 3600 įvairių dirbinių, iš kurių sprendžiama apie IX a. – XIV a. žiemgalių ūkį, prekybą ir kultūrą.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  |  | Babytės piliakalnis 58 km |  |  |
| Lyčų piliakalnis 18 km |  |  |
| Peleniškių piliakalnis 34 km  Kalnelio piliakalnis 37 km | Žeimelio piliakalnis 23 km | Bauskės pilis 9 km  Kamardės piliakalnis 21 km  Auželių piliakalnis 22 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Ereminas. *Mežuotnės piliakalnis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 17 psl.
Koordinatės: 55°9′ š. pl. 23°56′ r. ilg.﻿ / ﻿55.150°š. pl. 23.933°r. ilg.﻿ / 55.150; 23.933

Labūnavos miškas už Sičionių
**Labūnavos miškai** – yra Kėdainių rajono pietuose, 4 km į pietryčius nuo Labūnavos. Plotas 1420 ha (iš jų mišku apaugę 1330 ha). Sudaryti iš Labūnavos, Kruopių, Servydgalio miškų. Priklauso Labūnavos girininkijai.

Reljefas lygus. Būdingi vėlėniniai glėjiški, vėlėniniai jauriniai glėjiški dirvožemiai. Mišku tekančios upės ir kanalai priklauso Barupės baseinui.

Sudėtis:

* beržynai (31 %),
* eglynai (30 %),
* uosynai (15 %),
* drebulynai (13 %),
* juodalksnynai, baltalksnynai, ąžuolynai ir kt. (11 %).

Vidutinis miškų amžius apie 43 m.

Miškuose gyvena briedžiai, stirnos, šernai, taurieji elniai, kiškiai, lapės ir kt. Iš retesnių paukščių sutinkami: gervė, juodasis peslys, vapsvaėdis, juodasis gandras, baltnugaris genys, vidutinis genys, mažasis erelis rėksnys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Brukas. *Labūnavos miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 463
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Municipijus** (rumun. *municipiu*, iš lot. *municipium*) – Rumunijos administracinio skirstymo lygis, apytiksliai atitinkantis angl. *city* kai kuriose angliškai kalbančiose šalyse. Municipijais pavadinami miestai, kurie yra pakankamai dideli ir urbanizuoti. Griežtų kriterijų nėra, bet municipijais tampa dalis miestų, turinčių virš 15 tūkst. gyventojų ir išvystytą miesto infrastruktūrą. Šių kriterijų netenkinantys miesto tipo gyvenamieji punktai vadinami rumun. *oraşe* 'miestas', o kaimiškos gyvenamosios vietovės – rumun. *comună* 'komuna'. 

Municipijus valdo primarai (merai). Oficialaus municipijų vidinio skirstymo nėra, tačiau neoficialiai jie gali būti skirstomi į ketvirčius ar rajonus (rumun. *cartiere*). Išimtis yra Bukareštas, turintis žudeco lygio statusą ir oficialiai suskirstytas į 6 administracinius sektorius.
Vikiknygų logotipas
**Vikiknygos** (angl. *Wikibooks*) – visuotinis internetinės bibliotekos kūrimo projektas, Vikipedijai bei kitiems Vikimedijos projektams giminingas projektas, besiremiantis Vikimedijos programine įranga ir yra laisvai prieinamas internete. Prieš tai buvo Laisvuoju Vikimedijos tekstų ir knygų projektu (*Wikimedia Free Textbook Project* ir *Wikimedia-Textbooks*), Gretutinis porjektas *Wikijunior* siekia sukurti įvairių sričių knygas, kurių pagalba su pasaulio žiniomis galėtų susipažinti ir 8-11 metų amžiaus vaikai. Vikiknygoms taikoma GFDL licencija.

Vikiknygos sudaro viešai prieinamą ir nemokamą elektroninę biblioteką. Šis projektas veikia tokiu pat principu kaip ir Vikipedija. Kiekvienas gali redaguoti ir papildyti atitinkamas knygas bei jų skyrius.

Wikimedia Foundation 2003 m. liepos 10 d. pradėjo įgyvendinti Vikiknygų projektą. Angliškoji projekto versija inicijuota Karlo Viko prašymu. Puslapyje wikibooks.org buvo publikuojamos įvairios knygos, kurios nuo 2004 m. birželio pabaigos talpinamos atskirų kalbų subdomenuose. Vikiknygų projektas lietuvių kalba pradėtas kurti 2005 m. sausio 30 d. Projekte yra per **250** puslapių.

Nuorodos
--------

* Projektas lietuvių kalba
* Tarptautinis portalas
* Wikijunior

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVikimedijos fondas |
| --- |
|  |
| 

Jimmy Wales (projekto įkūrėjas) · Maryana Iskander (dabartinė vadovė) |
|  |
| 

Vikipedija · Vikicitatos · Vikiknygos · Vikiteka · Vikižodynas · Vikinaujienos · Vikikelionės · Vikišaltiniai · Vikiversitetas · Vikirūšys · Meta-Wiki
 |
|  |
| 

Vikipedijos bendruomenė · Vikimanija |

 |
Vikikelionių projekto logotipas
**Vikikelionės** (angl. *anksčiau Wikitravel; dabar Wikivoyage*) – internetinis projektas, kuriamas vikitechnologija bei pagrįstas MediaWiki programine įranga. Vikikelionės nuo 2013 m. sausio 15 d. yra oficialus Vikimedijos projektas.

Tikslas – pateikti laisvai prieinamas aktualias ir patikimas žinias apie visą pasaulį, šalių ir miestų geografiją, demografiją bei kitą medžiagą, svarbią kelionėms. Siekiam sukurti savotišką kelionių gidą, kuriame būtų galima rasti visą reikiamą ir turistams naudingą informaciją.

Istorija
--------

Projektas pradėtas kurti 2003 liepos mėn. anglų k. 2004 spalio 7 d. pasirodė vokiška versija. 2006 m. projektas buvo parduotas pelno siekiančiai bendrovei „Internet Brands", tinklalapiuose pasirodė reklama. Netrukus po to itališkojo ir vokiškojo projekto bendruomenės atskilo nuo „Wikitravel" projekto įkurdami „Wikivoyage" projektą pastarųjų metų gruodžio mėnesį. Tiek turinys, tiek patys redaktoriai persikelė į naująją svetainę. 2012 m. gruodžio mėn. „Wikitravel" angliškoji bendruomenė taip pat atskilo, o su ja ir visos likusios bendruomenės persikėlė į vikimedijos fondo serverius. Vikikelionės nuo 2013 m. sausio 15 d. yra oficialus Vikimedijos projektas. Dabar vikikelionės kuriamos beveik 20 kalbų. Sukurta beveik 100 tūkst. straipsnių.

Nuorodos
--------

* Oficialus tinklalapis

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVikimedijos fondas |
| --- |
|  |
| 

Jimmy Wales (projekto įkūrėjas) · Maryana Iskander (dabartinė vadovė) |
|  |
| 

Vikipedija · Vikicitatos · Vikiknygos · Vikiteka · Vikižodynas · Vikinaujienos · Vikikelionės · Vikišaltiniai · Vikiversitetas · Vikirūšys · Meta-Wiki
 |
|  |
| 

Vikipedijos bendruomenė · Vikimanija |

 |
Kalavijo kaskaros ir jo makšties piešinys
**Kaskara** – tiesus dviašmenis kalavijas, būdingas Čadui ir Sudanui. Kaskaros geležtė paprastai būna apie 90 cm ilgio, su mentišku smaigaliu. Daugelis išlikusių egzempliorių yra gaminti XIX a. bet manoma, kad šis kalavijų tipas atsirado XVI a. ir galbūt yra vietinis tiesaus dviašmenio viduramžių arabų kalavijų variantas.

Makštys gale dažnai turi gluosnio lapo formos (kartais - rombiškus) praplatėjimus.

Kaskara nešiojama horizontaliai skersai nugaros arba tarp žasto ir krūtinės. Pagal Britų Muziejaus kuratorių *Christopher Spring*: „centriniame ir rytų Sudane, nuo Čado per Darfurą Raudonosios jūros provincijoje tiesūs dviašmeniai kalavijai, vadinami kaskaromis, buvo esminis daugelio vietos vyriškių turtas".

Nuorodos
--------

1. ↑  Wills, Chuck (2006). *Weaponry: An Illustrated History*. Irvington, NY: Hylas Publishing. pp. 90–91. ISBN 978-1-59258-127-6.
2. ↑  Kaskara scabbards Archyvuota kopija 2005-03-16 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Spring, Christopher (1993). *African Arms and Armor* (snippet view). Washington, D.C.: Smithsonian Institution Press. p. 41. ISBN 978-1-56098-317-0. Nuoroda tikrinta 2010-08-07.

* Photograph of a Kaskara
* Sudanese Kaskara Sword With Silver Hilt Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
* Kaskara. African sword, 19th century
Vikinaujienų logo
**Vikinaujienos** (angl. *Wikinews*) – Vikimedijos projektas. Jo tikslas – kurti laisvai prieinamas bei neutraliai pateikiamas žinias bei naujienas. Projekte naudojama viki programinė įranga bei MediaWiki. Šiuo projektu siekiam įgyvendinti *pilietinio žurnalizmo* idėją, suteikiant galimybę teikti informaciją nebūtinai profesionaliems žurnalistams.

Manoma, kad Vikinaujienų projektas šiuo metu itin aktualus autoritarinėse valstybėse, taip pat ten, kur ribojama spaudos laisvė (Kinija, Iranas, Tunisas) arba egzistuoja valstybinės žiniasklaidos monopolis, bet yra pasiekiama interneto prieiga.

Projektas iš pat pradžių sulaukė didelio tarptautinės žiniasklaidos dėmesio. Pasaulio mastu apie Vikinaujienas informavo „New York Times" ir kt. Šiuo metu Vikinaujienos nėra lygiaverti kitoms žiniasklaidos priemonėms bei agentūroms, kadangi naudojamasi viešai prieinama medžiaga ir ji nurodoma kaip naujienų šaltinis.

Istorija
--------

Vikimedijos valdyba 2004 m. lapkričio 15 d. nusprendė įkurti demonstracinę – bandomąją versiją. Po dviejų savaičių angliškos versijos sėkmės gruodžio 2 d. buvo sukurta beta versija. Gruodžio 3 d. pasirodė beta versija vokiečių kalba. 2005 m. sausį – kovą pradėtos kurti Vikinaujienos nyderlandų, prancūzų, ispanų, švedų, bulgarų, lenkų, portugalų, rumunų ir ukrainiečių kalbomis (išvardinta chronologine tvarka). Vikinaujienų projektas lietuvių kalba pradėtas 2007 m.

Nuorodos
--------

* Wikinews **(**angl.**)**

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVikimedijos fondas |
| --- |
|  |
| 

Jimmy Wales (projekto įkūrėjas) · Maryana Iskander (dabartinė vadovė) |
|  |
| 

Vikipedija · Vikicitatos · Vikiknygos · Vikiteka · Vikižodynas · Vikinaujienos · Vikikelionės · Vikišaltiniai · Vikiversitetas · Vikirūšys · Meta-Wiki
 |
|  |
| 

Vikipedijos bendruomenė · Vikimanija |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Gvajaramerinasisp. *Guayaramerín* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

GvajaramerinasGvajaramerinas

10°48′0″ p. pl. 65°23′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.80000°š. pl. 65.38333°r. ilg.﻿ / 10.80000; 65.38333﻿ (Gvajaramerinas)Koordinatės: 10°48′0″ p. pl. 65°23′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.80000°š. pl. 65.38333°r. ilg.﻿ / 10.80000; 65.38333﻿ (Gvajaramerinas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Bolivijos vėliava Bolivija |
| **Departamentas** | Beni departamentas |
| **Provincija** | Mamorės provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 36 000  |
| **Altitudė** | 128 m |

**Gvajaramerinas** (isp. *Guayaramerín*, keč. *Wayaramirin*) – miestas šiaurės rytų Bolivijoje, Beni departamente, Mamorės kairiajame krante, 1115 km nuo Trinidado, priešais Brazilijos miestą Gvažara Miriną. Svarbus prekybos centras ir uostas. Kaučiuko, medienos pramonė.

Lietuviai
---------

1940 m. gegužės 26 d. Guajaramerine mirė garsus lietuvių keliautojas Matas Šalčius. 2005 m. liepą – rugpjūtį Gintauto Babravičiaus vadovaujama ekspedicija Gvajaramerine rado keliautojo apytikslę palaidojimo vietą ir ją įamžino bareljefu. Mieste taip pat gyveno lietuvių misionierius Aleksandras Ferdinandas Bendoraitis.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


Viking| Forma | Nebeegzistuojanti |
| Pramonė | Automobilių |
| Įkurta | 1929 (panaikinta 1931) |
| Holdingas | General Motors |

**Viking** buvo General Motors įkurta markė egzistavusi tarp 1929 ir 1931 metų.

**Viking** buvo dalis Alfredo Sloano kompanjonių markių plano, kuris buvo pristatytas užpildyti kainų tarpus General Motors kompanijoje. Automobilis buvo pardavinėjamas per Oldsmobile diviziją. Viking buvo viena iš keturių GM dvynių markių, kai Pontiac turėjo Oakland, Marquette turėjo Buick, LaSalle turėjo Cadillac. Iš visų keturių markių Viking buvo vienintelė, kurios kainos buvo aukštesnės už pagrindinės markės.

1929 metais buvo pagaminta 4,058 automobilių, 1930 metais 2,813 automobilių ir 1931 paskutiniais gamybos metais tik 353 automobilių.

v • a • r **Koncernui General Motors priklausančios markės** 

Buick • Cadillac • Chevrolet • GMC • Holden

**Akcininkė**  

FAW-GM (50%) • GM-AvtoVAZ (41,61%) • GM Korea (96%) • GM Uzbekistan (25%) • HRL Laboratories (50%) • SAIC-GM (49%) • SAIC-GM-WULING (44%) • Industries Mécaniques Maghrébines (20%)

**Parduotos markės**  

Frigidaire (1919–1979) • Lotus Cars (1986–1993) • Opel (1931-2017)  • Saab (1989–2010) • Vauxhall (1925–2017)

**Nebeegzistuojančios markės**  

Acadian *(1962-1971)* • Asüna *(1992-1995)* • Beaumont *(1966-1969)* • Daewoo  • Geo *(1989-1997)* • Hummer *(1992-2010)* • LaSalle *(1927-1940)* • Marquette *(1929-1930)*   
 Oakland *(1907-1931)* • Oldsmobile *(1897-2004)* • Passport *(1988-1991)* • Pontiac *(1926-2010)* • Saturn *(1985-2010)* • Viking *(1929-1931)*
**Gvaikurai** (arba *gvaikūrai*) – pampidų–patagonų kilmės indėnų genčių grupė, gyvenanti Pietų Amerikos lygumose, Gran Čake (Argentinoje, Paragvajuje, Bolivijoje, Brazilijoje). Sudaro šios gentys: mokoviai, tobai, pilagai, kaduvėjai bei jau išnykusios gentys abiponai, mbajai, gvačai, agvilotai, karaimai ir pajagvai.

Pavadinimas gvajkurai kilo iš gvaranių kalbos ir reiškia barbarus, laukinius. Pradžioje šis įžeidžiantis terminas buvo taikomas pagrindiniams gvaranių priešams mbajams, bet vėliau pradėtas taikyti visoms gvaikurų kalbomis kalbančioms gentims.

Atvykus kolonizatoriams į Pietų Ameriką gvaikurai buvo užėmę žemes į vakarus nuo Paragvajaus upės, Bermecho ir Pilkomajo tarpupyje ir mažiau paplitę atokiau nuo upių esančiose vietose. Dabar susitelkę tarp Korumbos (Pietų Mato Grosas) šiaurėje per Šiaurinį Čaką iki Santa Fė pietuose. Rytinė riba eina Paragvajaus upe, o vakaruose siekia Tarichos departamentą. Kadangi kolonizaciniu laikotarpiu dalis genčių prisijaukino arklius, gvaikurų gyvenamas arealas išsiplėtė.

Gvaikurai aukšti ir tvirto sudėjimo, kojos stiprios, pečiai platūs. Geri medžiotojai ir gerybių rinkėjai.

XVIII a. vid. gvajkurų žemėse jėzuitai pradėjo steigti misijas (San Chavjeras, Konsepsjonas, San Fernandas, San Ignasijo de Ledesma, San Chuan de Nepomukenas, Rosario de Timbas, San Pedras), bet tai sekėsi daryti sunkiau nei gvaranių žemėse. Išvarius jėzuitus iš Amerikos dalį misijų perėmė pranciškonai.

Skirstymas
----------

 ***Mbajai–gvaikurai*** :
1) **Gvačai**

2) **Mbajai**, tarp jų:

XVIII a.
* Kadigegodai (arba kaduvėjai):
	+ Kadigegodai (kaduvėjai),
	+ Apakačodegodegiai (Apakačodegvo),
	+ Ličagotegodai,
* Gotokogegodegiai,
* Ejibogodegiai,
* Getiadegodiai,
* Bentuebėjai.

XIX–XX a.
* Kaduvėjai.

3) **Gvaikurai**:

* Gvaikurai,
* Gvaikurutai.
* Gvatatasai,
* Japiruesai,
* Naperusai,
* Komokajai,
* Tapajaesai(?)

 ***Pakrantės grupė*** :
4) **Pajagvai**:

* Sarigai,
* Agasai.

5) **Konjamekai**,

6) **Mepenai**:

* Jaaukanigai.

7) **Ingatusai**,

8) **Beajesai**,

9) **Beresai**,

10) **Tendeaesai**.

 ***Pietų grupė*** :
a) centrinis pogrupis:

11) **Tobai**:

XVI–XVII a.
* Komekekai,
* Nogogajesai,
* Natikai,
* Mogosmai,
* Čirokinai,
* Tapikosikai,
* Dapikosikai.

XIX–XX a.
* Tarolekai (Bolivijos tobai),
* Vakarų tobai,
* Njačilamolnekai (Sombrero Negro tobai),
* Rytų tobai:
	+ Takisčekai,
	+ Laaganjasikai,
	+ Šivlikai,
	+ Tagnjilekai,
	+ Dapigenlekai (Dapikosikai),
	+ Olecheganalai,
	+ Iolopiai.

12) **Pilagai**,

13) **Agilotai**,

14) **Karaimai**.

b) pietų pogrupis :

15) **Mokoviai**:

XVII–XVIII a.
* Mohojai,
* Agilotai,
* Palomai:
	+ Labradiljosai.
* Kopognai,
* Pelonesai,

XVIII–XIX-XX a.

* Chogongaekai,
* Sanchavjerinai,
* Sampedrinai,
* Kalčinerai,
* Kapiljerosai,
* Noenagasekai,
* Isčipileekai.

16) **Abiponai**:

XVII a.
* Čaguahasagesai,
* Estojubekai.

XVIII–XIX a.
* Rukahesai arba Riikahai,
* Naketagesai,
* Akagitagauehekai

Nuorodos
--------

* Gvajkurų aprašymas ir skirstymas[neveikianti nuoroda]
|  Vijotai |
| --- |
| Vijotų apeigos Indėnų saloje (2014 m.)Vijotų apeigos Indėnų saloje (2014 m.) |
| Gyventojų skaičius | ~450 |
| Populiacija šalyse | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos(Kalifornijos vėliava Kalifornija) |
| Kalba (-os) | anglų, vijotų† |
| Religijos | krikščionybė, Indėnų Bažnyčia, prigimtinė tikyba |
| Giminingos etninės grupės | jurokai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Vijotai |

**Vijotai** (tolov. *Wee-’at*, jur. *Weyet*, angl. *Wiyot*) – indėnų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų vakaruose, šiaurinėje Kalifornijoje, prie Humbolto įlankos ir Ungurių upės žemupio. Gyvena daugiausia Mėlynojo Ežero ir Teibl Blafo rezervacijose. Populiacija – apie 450 žmonių. Gimtoji vijotų kalba (algonkinų-ritvanų kalbos) išnyko 1962 m. dabar kalba angliškai.

Vijotų kilmės krepšių pynėja Elizabet Hikoks (*Elizabeth Hickox*), 1913 m.
Iki XIX a. pr. kol susidūrė su europiečiais, vijotai sudarė 1–3 tūkst. žmonių populiaciją. Užėmė šiaurės vakarų Kaliforniją šalia Humbolto įlankos – nuo Mažosios upės šiaurėje iki Bebrų Upės kalnagūbrio pietuose. 1860–1862 m. baltieji užėmė vijotų žemes, daug indėnų nužudyta masinių skerdynių metu. Likę vijotai perkelti į rezervacijas. 1910 m. jų populiacija tesiekė 150 žmonių.

Tradiciniai verslai – žvejyba, rankiojimas, medžioklė, krepšių pynimas, luotų gamyba iš sekvojų.

Vijotai neturėjo gentinės ar gimininės sanklodos. Kiekvienoje gyvenvietėje gyveno po 2 ar daugiau giminingų mažųjų šeimų. Santuoka patrilokalinė, jei jaunikis negalėdavo išpirkti nuotakos – matrilokalinė. Giminę veda pagal tėvo pusę. Palyginus su kaimyninėmis tautomis (jurokais ir kt.), vijotų moterys buvo mažiau varžomos apeiginių draudimų. Jos galėdavo dalyvauti pergalės šokiuose. Tiek tarp vyrų, tiek tarp moterų pasitaikydavo transvesticijos atvejų (pvz. būdavo moterų, dėvinčių vyriškus rūbus ir dalyvaujančių medžioklėje).

Vijotų apeiginėse praktikose būta šamanizmo, „pasaulio atnaujinimo" apeigų (jų metu rodyti turtai – obsidiano papuošalai, kriauklių vėriniai ir kt.), turėjo mitą apie pasaulio sutvėrėją Ku Rateri Kakvilą („tą senolį viršuje"). Dabartiniai vijotai ženkliai asimiliuoti, metisizavęsi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Вийот*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
| Kaskavelas*Cascavel* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

KaskavelasKaskavelas

24°57′20″ p. pl. 53°27′20″ v. ilg.﻿ / ﻿24.95556°š. pl. 53.45556°r. ilg.﻿ / 24.95556; 53.45556﻿ (Kaskavelas)Koordinatės: 24°57′20″ p. pl. 53°27′20″ v. ilg.﻿ / ﻿24.95556°š. pl. 53.45556°r. ilg.﻿ / 24.95556; 53.45556﻿ (Kaskavelas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Pietų regionas |
| **Valstija** | Parana (valstija) Parana (valstija) |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1928 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 289 339  |
| **Altitudė** | 785 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kaskavelas |

**Kaskavelas** (port. *Cascavel*) – miestas pietų Brazilijoje, Paranos valstijoje, 504 km į vakarus nuo Kuritibos, ~140 km nuo Paragvajaus ir Argentinos sienų. Yra oro uostas, per miestą eina Kuritibos–Asunsjono plentas. Verčiamasi daugiausia maisto pramone (mėsos, pieno, malimo). Žemės ūkio regiono, kuriame auginamos sojos, kukurūzai, kviečiai, paragvajiniai bugieniai, verčiamasi galvijininkyste ir paukštininkyste, prekybinis centras. Vystomi tradiciniai nėrimo amatai. Kaskavele veikia Rytų Paranos universitetas (įkurtas 1987 m.), Paranos universitetas, modernus medicinos centras, veterinarijos, mineralinių trąšų, maisto kontrolės moksliniai tyrimo institutai, keletas muziejų.

Istorija
--------

Kaskavelas įkurtas 1928 m. kaip miškų kirtėjų ir matės rinkėjų gyvenvietė. XX a. į čia pradėjo keltis imigrantai iš Europos. 1951 m. Kaskavelui suteiktas miesto statusas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kaskavelas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003