recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 47°48′58.55″ š. pl. 12°59′53.62″ r. ilg.﻿ / ﻿47.8162639°š. pl. 12.9982278°r. ilg.﻿ / 47.8162639; 12.9982278

| Red Bull Arena |
| --- |
|  |
| Vieta | Zalcburgas, Austrija |
| Pradėtas statyti | 2001-2003 m. |
| Atidarytas | 2003 m. kovo 8 d. |
| Savininkas | SWS Stadion Salzburg Planungs - und Errichtungsgesellschaft m.b.H |
| Architektas | Azbie Nuredini |
| Talpa | 31 895 |
| Nuomininkai | Red Bull Salzburg |

**Red Bull Arena** (dar žinomas kaip *Wals Siezenheim Stadium*) yra futbolo stadionas Zalcburge, Austrijoje. Stadionas oficialiai atidarytas 2003 m. kovo 8 d. Jame namų rungtynes žaidžia Austrijos Bundeslygos klubas Red Bull Salzburg. Prieš tai klubas žaidė *Stadion Lehen* stadione, kuris 2006 m. buvo nugriautas.

Iš pradžių stadionas talpino 18 200 žiūrovų, bet iki Euro 2008 vietų skaičius buvo padidintas iki 31 895.
Red Bull Arenoje vyko 2008 m. Europos futbolo čempionatas. Buvo sužaistos 3 grupės rungtynės.

Stadionas pavadintas austrų kompanijos Red Bull GmbH pavadinimu.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Red Bull Arena (Zalcburgas)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Stadiono info

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuro 2008 stadionai |
| --- |
|  |
| Šveicarija Šveicarija | 
St. Jakob-Park (Bazelis) · Stade de Suisse (Bernas) · Stade de Genève (Ženeva) · Letzigrundstadion (Ciurichas) |
|  |
| Austrija Austrija | 
Tivoli-Neu (Insbrukas) · Hypo-Arena (Klagenfurtas) · Red Bull Arena (Zalcburgas) · Ernst Happel (Viena) |

 |
| Potencait. *Potenza* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

PotencaPotenca

40°38′0″ š. pl. 15°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.63333°š. pl. 15.80000°r. ilg.﻿ / 40.63333; 15.80000﻿ (Potenca)Koordinatės: 40°38′0″ š. pl. 15°48′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.63333°š. pl. 15.80000°r. ilg.﻿ / 40.63333; 15.80000﻿ (Potenca) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Bazilikata Bazilikata |
| **Provincija** | Potenzos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 68 608  |
| **Plotas** | 173 km² |
| **Tankumas** (2009) | 397 žm./km² |
| **Altitudė** | 819 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 85100 |
| **Tel. kodas** | 0971 |
|  **Vikiteka** | Potenca |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Gerardas |

**Potenca** (it. *Potenza*) – miestas ir komuna pietinėje Italijoje, Bazilikatos regione (anksčiau Lukanija). Tai Potencos provincijos sostinė.

Miestas yra aukščiausia regioninė sostinė ir viena iš aukščiausiai esančių provincijų sostinių.

Istorija
--------

Senasis miestas Potencija tikriausiai buvo žemiau, 10 km į pietus nuo dabartinio miesto.

Katedros aikštė
Potencos lukanai buvo samnitų ir brutijų sąjungininkai kovoje su Roma. Užimti IV a. pr. m. e. potenciečiai sukilo po Kanų mūšio 216 m. pr. m. e. Bet po Metauro mūšio kartaginiečiai buvo išvyti iš Italijos ir Potenca buvo vėl užimta bei paversta karine kolonija.

VI a. miestas atiteko lombardų Benevento kunigaikštystei. Saracėnai buvo pasiekę miestą prieš tai, kai jį užkariavo normanai. XII a. mieste įsikūrė vyskupas. 1137 m. mieste lankėsi popiežius Inocentas II ir Lotaras III, kai jie nesėkmingai bandė užimti normanų karalystę. 1273 m. gruodžio 18 d. žemės drebėjimas apgriovė miestą.

Potencoje vyko maištai prieš ispanų valdžią, o 1694 m. žemės drebėjimas beveik visai sugriovė miestą.

1943 m. miestą smarkiai subombardavo Sąjungininkai. 1980 m. įvyko stiprus žemės drebėjimas.

56 km į šiaurę nuo miesto yra užgesęs Vultere ugnikalnis (1 326 m aukščio).

Žymūs gyventojai
----------------

* Tanio Boccia (1912-1982 m.) – filmų režisierius
* Lucia Lauria Vigna (gimė 1896 m.) – Europos seniausias žmogus nuo 2009 m.

Nuorodos
--------

* Comune di Potenza
* Comuni Italiani Potenza
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Agronomía**| **Plotas** | 4\* km² |
| **Gyventojų sk.** | 35 582 (1991)\* |
| **Gyventojų tankumas** | 8499\* žm./km² |
| ***Komuna*** | C15 |
|  |
| Kvartalo diena | rugsėjo 25 |
| **Svarbiausi objektai** | Agronomijos ir veterinarijos fakultetas |
| 

---

\*į statistiką įtrauktas dabartinis Parke Časo kvartalas |

**Agronomija** (isp. *Agronomía*) – kvartalas centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. Kvartalo pavadinimas kilo nuo Buenos Airių universiteto agronomijos fakulteto, įsikūrusio šiame kvartale. Kvartalas apribotas San Martino, Kampanos, *Salvador María del Carril, Constituyentes* ir *Chorroarín* aveniu.

San Martino aveniu

Flag of Buenos AiresFlag of Buenos AiresBuenos Airių kvartalai

Agronomija | Almagras | Balvanera | Barakas | Belgranas | Boedas | Kabaljitas | Čakarita | Koglanas | Kolechjalesas | Konstitusjonas | Floresas | Floresta | La Boka | La Paternalis | Linjersas | Mataderosas | Monte Kastras | Montseratas | Nueva Pompėja | Nunjesas | Palermas | Parke Aveljaneda | Parke Čakabukas | Parke Časas | Parke Patrisjos | Puerto Maderas | Rekoleta | Retiras | Savedra | San Kristobalis | San Nikolasas | San Telmas | Veles Sarsfildas | Versaljesas | Vilja Krespas | Vilja del Parkė | Vilja Devotas | Vilja Luganas | Vilja Luras | Vilja Mitrė | Vilja Ortusaras | Vilja Puejredonas | Vilja Realis | Vilja Riačuelas | Vilja Santa Rita | Vilja Soldatis | Vilja Urkisa
*Kitos reikšmės – Agresija (reikšmės).*
**Agresija** (lot. *aggressio* – *užpuolimas*) – individų ar jų grupės emocinė reakcija į konfliktą, frustraciją. Kasdieninėje kalboje agresija dažnai vadinama smurtu.

Agresija kariuomenėje
Būdinga žmonėms ir gyvūnams. Pastariesiems agresija atsiranda dėl biologinių poreikių tenkinimo paskatų. Veisimosi ir jauniklių auginimo laikotarpiu gyvūnų agresyvumas padidėja. Žmonių agresija reiškiasi agresoriaus noru pakenkti savo aukai, kuri dažniausiai to nori išvengti. Sukeltas skausmas gali būti tiek fizinis (užpuolimas), tiek psichologinis (įžeidimas). Taip pat gali reikštis kito asmens nuosavybės niokojimu. Asmuo gali būti susijęs arba nesusijęs su konfliktine situacija ir gali tapti savotišku „atpirkimo ožiu". Kaip reakcija į konfliktinę situaciją ar frustraciją gali būti ir autoagresija. Ji reiškiasi savęs žeminimu, savęs kaltinimu, savęs žalojimu ar savižudybe.

Agresiją gali sukelti psichikos sutrikimai, alkoholio ir narkotikų vartojimas. Išprievartavimas, žmogžudystė ir kiti smurtiniai nusikaltimai yra viena iš agresijos formų, neretai nulemti pastarųjų veiksnių. Tačiau agresija reiškiama ir socialiai priimtinomis formomis (sporto varžybose).

Remiantis vyraujančiais elgesio motyvais išskiriamos dvi agresijos formos: impulsyvi bei instrumentinė. Impulsyvi agresija dažniausiai kyla, kai žmogus patiria frustraciją, kai jam kas nors grasina, nori pakenkti; ši agresijos forma pasireiškia susidarius netikėtai situacijai: kai žmogus yra labai susijaudinęs, neturi laiko apsvarstyti visų galimų alternatyvų ir numatyti savo veiksmų padarinių. Instrumentinės agresijos veiksmai gali būti apgalvoti iš anksto ir, palyginti su impulsyvia agresija, daug mažiau priklauso nuo konkrečios situacijos. Be tiesioginės žalos kitam žmogui, siekiama ir kitų nusikalstamų tikslų. Kito žmogaus užpuolimas vykdant apiplėšimą priskiriama šiai agresijos formai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  Agresija. Aiškinamasis psichologijos terminų žodynas. Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2019. – 376 p. ISBN 9785420018125.
2. 1 2   *Agresija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-03-15.
3. 1 2 3 4  *Encyclopedia of psychology*. Kazdin, Alan E. Washington, D.C.: American Psychological Association. 2000. ISBN 1-55798-650-9. OCLC 42692282.
4. 1 2 3  „Factors That Lead to Aggression". *Verywell Mind*. Nuoroda tikrinta 2022-03-15.
5. ↑   *Gyvūnų agresija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-03-15.
Koordinatės: 55°55′37.18″ š. pl. 24°28′29.41″ r. ilg.﻿ / ﻿55.9269944°š. pl. 24.4748361°r. ilg.﻿ / 55.9269944; 24.4748361


| Moliūnų dvaras |
| --- |
| Dvaro ūkinis pastatas Dvaro ūkinis pastatas |
| Vieta | Moliūnai, Pasvalio rajonas |
| Įkurtas | 1568 m. (paminėtas) |
| Rūmų stilius | Mūrinis |
| Bajorų giminės | TeterinaiJegoras TeterinasVaitiekus RadzinauskasJurgis TyzenhauzasMykolas Juozapas PacasJozefas PacasKarpiai |
| Parkas | Želdynų fragmentai |
| Pastatų būklė | Išlikę rūmai ir ūkio pastatai |

**Moliūnų dvaro** sodyba įsikūrusi Moliūnų kaime, Pasvalio rajone, už 2,3 km į šiaurės rytus nuo Kriklinių. Dvarvietė yra prie kelio  **3112**  Pumpėnai–Krikliniai–Smilgiai , Pyvesos upės kairiajame krante.

Buvusio Moliūnų dvaro sodyba įregistruota LR Kultūros vertybių registre 1992 m. balandžio 13 d. (unik. kodas 430). Išlikę mažai prižiūrėti dvaro rūmai ir ūkiniai trobesiai, kai kurie želdynai. Moliūnų dvaras iki išparceliavimo 1926 m. priklausė garsiai dvarininkų Karpių giminei.

Istorija
--------

Moliūnų dvaras ir aplinkiniai kaimai paminėtas 1568 m. Žygimanto Augusto privilegijoje Teterinui. Stepono Batoro privilegijoje 1585 m. sakoma, kad Teterinui už tarnystę ir nuopelnus armijai Moliūnų dvaras paliekamas amžinai naudoti jam ir jo vaikams.

Teterinai Moliūnų dvarą valdė 88 metus. Jų valdos buvo ir dab. Baltarusijos teritorijoje. 1603 m. dvarą sūnus Jegoras Teterinas užstatė žemaičių pakamarei Vaitiekui Radzinauskui. Nuo 1652 m. iki 1679 m. Moliūnų dvarą valdė Jurgis Tyzenhauzas. Vėliau Trakų iždininkas Konstantinas Jarmalavičius gavo karaliaus privilegiją ir karine jėga užėmė Moliūnų dvarą. Nuo 1760 m. Moliūnų dvaras priklausė LDK generolui majorui Mykolui Juozapui Pacui. Pastarasis savo dvarus atidavė Jozefui Pacui, grafui, Vileikos seniūnui, gyvenusiam Ružanuose (dab. Gardino sritis, netoli Valkavisko). Po 1790 m. dvarą iki pat parceliavimo 1926 m. valdė dvarininkai Karpiai. Ignas Karpis 1808 m. Moliūnų ir kitų dvarų valstiečius atleido nuo baudžiavos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Buv. dvaro sodybos fragmentai". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2014-11-11.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Apie Moliūnų dvarą Lietuvos dvarų duomenų bazėje Archyvuota kopija 2013-12-11 iš Wayback Machine projekto.
* Apie Moliūnų dvarą Pasvalio krašto e–bibliotekoje
* Moliūų dvaras nuotraukose (*miestai.net*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Papirusas (reikšmės).*

| **Cyperus papyrus** |
| --- |
| Papirusinė viksvuolė (Cyperus papyrus)Papirusinė viksvuolė (*Cyperus papyrus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Viksvuoliniai  *( Cyperaceae)* |
| Gentis: | Viksvuolė  *( Cyperus)* |
| Rūšis: | Papirusinė viksvuolė  *( Cyperus papyrus)* |

 |

**Papirusinė viksvuolė** (*Cyperus papyrus*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos augalas. Išvertus iš egiptiečių kalbos, papirusas reiškia „upės dovana". Kadaise papirusai buvo plačiai paplitę Nilo pakrantėse. Dabar jie išliko tik prie Kongo ir Nigerio upių, Čado ežero, Nilo aukštupyje.

Augdami natūraliomis sąlygomis, papirusai išsistiebia net į penkių metrų aukštį, jų stiebai būna rankos storio ir upių bei ežerų pakrantėse sudaro ištisinę sieną. Iš šių augalų gamindavo ne vien garsiąją rašomąją medžiagą papirusą, bet ir valgydavo jų maistingus, skoniu primenančius migdolus, šakniastiebius.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Zygaena angelicae**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Drugiai  *( Lepidoptera)* |
| Šeima: | Marguoliai  *( Zygaenidae)* |
| Gentis: | *Zygaena*  *( Zygaena)* |
| Rūšis: | Pietinis marguolis  *( Zygaena angelicae)* |

 |
| Binomas |
| ***Zygaena angelicae***Ochsenheimer, 1808 |

**Pietinis marguolis** (*Zygaena angelicae*) – marguolių (*Zygaenidae*) šeimos drugys. Skraido liepos mėn. upių slėniuose. Priekinių sparnų apačioje yra išilginė raudona dėmė. Vikšras geltonas, su juoda nugaros linija ir mažais juodais taškeliais. Jo kojos juodos, su baltais žiedeliais. Vikšrų mitybiniai augalai – dvispalvis raženis, paprastasis gargždenis. Lėliukė juoda, apatinė dalis geltona.

Paplitęs Europoje. Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta Alytaus, Prienų ir Varėnos rajonuose. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonają knygą.
Koordinatės: 56°07′53″š. pl. 22°35′07″r. ilg.﻿ / ﻿56.131382°š. pl. 22.585206°r. ilg.﻿ / 56.131382; 22.585206


|  |
| --- |
| **Akmenės r. Papilės gimnazijos Kairiškių skyrius** |
| [[Vaizdas:|Akmenės r. Papilės gimnazijos Kairiškių skyrius herbas|center|100px]] |
|  |
| **Adresas** | Kairiškiai, Akmenės rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | {{{direktorė}}} |
| **Mokinių skaičius** | 85 |
| **Įkūrimo data** | 1936 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 14 |

**Akmenės rajono Papilės Simono Daukanto gimnazijos Kairiškių skyrius** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kairiškiuose (Akmenės raj.), vykdanti pradinio ir pagrindinio ugdymo programas. Veikia 1-8 klasės.

Istorija
--------

1936 m. pradinę mokyklą Kairiškių kaime pastatė inžinierius Vladas Sirutavičius. 1950 m. mokykla tapo septynmete, 1961 m. vidurine, nuo 2008 m. Akmenės rajono Papilės Simono Daukanto gimnazijos skyrius.

Direktoriai
-----------

* 1998 m. Ramūnas Perminas
* 2005 m. Vilija Perminienė

Žymūs mokytojai
---------------

* Roma Lupeikienė, direktoriaus pavaduotoja
* Inga Petroškaitė, direktoriaus pavaduotoja

Žymūs mokiniai
--------------

* Apolinaras Nicius

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
**Piteris de Moleinas** (ol. *Pieter de Molijn*, *Pieter de Molyn*, 1595 m. balandžio 6 d. (?), Londonas – 1661 m. Harlemas) – XVII a. Nyderlandų tapytojas. Peizažistas.

Biografija
----------

Piteris de Moleinas gimė 1595 m. Londone flamandų išeivių šeimoje. Pakrikštytas balandžio 6 d. Nieko nežinoma, kada jis, ar su tėvais, paliko Angliją ir apsigyveno Harleme. Gali būti, kad jo mokytojas buvo Fransas Halsas, bet tai tik spėtina. 1616 m. Moleinas įstojo į Harlemo Šv. Luko tapytojų gildiją. Po dvejų metų paminėtas Romoje. Kada grįžo iš Italijos, nežinoma. 1624 m. Piteris de Moleinas prisijungė prie Harlemo civilinės sargybos, 1630 − 1649 m. laikotarpiu užimdavo įvairias pareigas Šv. Luko tapytojų gildijoje.
Piteris de Moleinas mirė 1661 m. Harleme. Jo mokiniu buvo Gerardas Terborchas su sūnumi ir, tikriausiai, Alartas van Everdingenas. Moleino dailės įtaką galėjo patirti Janas van Gojenas ir Salomonas van Reisdalis. Moleinas paliko grafikos darbų.

Darbų galerija
--------------

* „Kopų peizažas" (po 1630, privatus rinkinys)
* „Kopų peizažas" (1636, privatus rinkinys)
* „Peizažas su Tobiju ir angelu" (privatus rinkinys)
* „Sustojimas prie užeigos" (1657, Amsterdamo valstybinis muziejus)

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pieter de Molijn** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Vašingtono dailės galerijos informacija
* wga.hu
Red Bull GmbH|  |
| Pramonė | gėrimų |
| Įkurta | 1984 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Dietrich MateschitzChaleo Yoovidhya |
| Centrinė būstinė | Austrija Fuschl am See, Austrija |
| Produkcija | energiniai gėrimai |
| Pajamos | 4,253 milijardo eurų (2011) |
| Savininkas (-ai) | Dietrich Mateschitz |
| Darbuotojų | 9 694 (2013) |
| Dukterinės įmonės | Red Bull RacingScuderia Toro RossoRed Bull Racing TeamNew York Red BullsFC Red Bull SalzburgEC Red Bull SalzburgRed Bull BrasilEHC Red Bull München |
| Tinklalapis | www.RedBull.com |

**Red Bull GmbH** – Austrijos įmonė, užsiimanti energinių gėrimų Red Bull prekyba. 2011 m. iš viso buvo parduota 4,631 milijardo šių gėrimų skardinių 161 valstybėje. 2011 m. kompanijos pajamos sudarė 4,253 milijardo eurų, joje dirbo 9 694 darbuotojai.

Įmonę 1984 m. įkūrė austrų verslininkas Dietrich Mateschitz ir tailandietis Chaleo Yoovidhya. Pirmasis Red Bull gėrimas buvo pristatytas 1987 m. ir susilaukė didelės sėkmės Austrijoje. Per kelis kitus metus gėrimas išpopuliarėjo visoje Europoje, o 1997 m. debiutavo JAV rinkoje. Per vienerius metus Red Bull sugebėjo užimti 75 % JAV rinkos.

Šiuo metu Red Bull energinis gėrimas yra labiausiai perkamas tokio tipo gėrimas visame pasaulyje – 2012 m. jo buvo parduota 5,2 milijardo skardinių.

Red Bull kompanija marketinginiais tikslais remia įvairias komandas ir individualius sportininkus ekstremaliose sporto šakose, pavyzdžiui, įmonė turi įsigijusi dvi Formulės 1 komandas (Red Bull Racing ir Scuderia Toro Rosso), iki 2011 m. valdė NASCAR Red Bull Racing Team komandą, remia tokias futbolo ekipas kaip Red Bull Salzburg ar New York Red Bulls ir pan.

2016 m. „Red Bull" įsigijo mažiau nei 1 % „GoPro" akcijų ir pasirašė bendradarbiavimo sutartį, kuri užtikrina, kad „Red Bull" prisidės prie produkto inovacijos bei vaizdo turinio kūrimo bei jo platinimo „Red Bull Media House" žiniasklaidos kanale. Tiek „Red Bull", tiek „GoPro" pasižymi didžiausiu socialinės medijos gerbėjų įsitraukimų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Soda with a buzz Archyvuota kopija 2012-11-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  HOW IT ALL STARTED Archyvuota kopija 2014-11-08 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Tan, Gillian (2016-05-25). „Red Bull Deal Isn't Enough". *Bloomberg Gadfly*. Nuoroda tikrinta 2016-05-28.
4. ↑  „Red Bull Deal Boosts GoPro Visibility". *L2: Benchmarking Digital Performance*. Nuoroda tikrinta 2016-05-28. [neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Kompanijos internetinė svetainė
**Pietinia kronikas**| 
Pirmojo leidimo viršelis |
| **Autorius** | Rimantas Kmita |
| **Šalis** | Lietuva |
| **Žanras** | romanas |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Pietinia kronikas |
| **Šalis** | Lietuva |
| **Kalba** | lietuvių k. Šiaulių slengas |
| **Leidykla** | Tyto alba |
| **Išleista** | 2016 m. |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 368 |
| **ISBN-13:** | 9786094662102 |

**„Pietinia kronikas"** (liet. *Pietinio kronikos*) – lietuvių rašytojo Rimanto Kmitos romanas, pirmą kartą išleistas 2016 m. Kūrinys parašytas ne bendrine lietuvių kalba, o XX a. pab. šiaulietiška šnekta.

Pasakojimo centre – vyresniųjų klasių moksleivis Rimas bei jo kasdienis gyvenimas: santykiai su draugais, merginomis, pirmosios erotinės patirtys, bandymai užsidirbti pinigų, regbis ir t. t. Kūrinyje paraleliai aprašoma ir pirmųjų nepriklausomybės metų Lietuvoje atmosfera: „laukinis" kapitalizmas, nusikalstamų grupuočių veikla, smulkiosios prekybos suklestėjimas, padirbtų prekių cirkuliavimas rinkoje, susidomėjimas Rytų kultūromis bei keistomis dvasinėmis praktikomis. „Pietinia kronikas" matomas asmenybės vertybinis tapsmas. Iš pradžių pagrindinis veikėjas nori būti kaip visi, bet ilgainiui pradeda skaityti knygas ir galiausiai nusprendžia studijuoti universitete.

Audio formatu knygą „Pietinia kronikas" leidykla Audioteka.lt išleido 2017 m. sausio 25 d. Knygą šiaulietiška šnekta įgarsino pats knygos autorius Rimantas Kmita.

Knygą iliustravo Liudas Parulskis.

Pripažinimas
------------

Už romaną „Pietinia kronikas" jo autorius 2017 m. apdovanotas Jurgos Ivanauskaitės vardo premija. Knyga išrinkta 2017 m. Lietuvos metų knyga suaugusiųjų kategorijoje.

Išnašos
-------

1. ↑  Išrinktos metų knygos

Nuorodos
--------

* Rimantas Kmita skaito romaną „Pietinia kronikas" – I dalis
* Rimantas Kmita skaito romaną „Pietinia kronikas" – II dalis
* Rimantas Kmita skaito romaną „Pietinia kronikas" – III dalis
* Ištrauka iš Rimanto Kmitos audioknygos „Pietinia kronikas"
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ManikalandasManicaland Province |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: ([[UTC{{{UTCv}}}]]) |
|  |
| **Valstybė** | Zimbabvės vėliava Zimbabvė |
| **Administracinis centras** | Mutarė |
| **Rajonai** | 7 |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 1 596 500 |
| **Plotas** | 36 459 km² |
| **Tankumas** (2006) | 44 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | ZW-MA |

**Manikalandas** (angl. *Manicaland*) – Zimbabvės provincija.

Padėtis
-------

Manikalando sienos ribojasi su Rytų Mašonalando provincija šiaurėje, su Mozambiko Respublika rytuose, su Masvingo provincija pietvakariuose bei su Midlandso provincija vakaruose. Provincijos sostinė Mutarė (184 205 gyventojų) keliu yra maždaug 265 km į pietryčius nuo Zimbabvės sostinės ir didžiausio šalies miesto Hararės.

Apžvalga
--------

Provincijos plotas siekia apytiksliai 36,5 tūkst. km². Gyvena maždaug 1,59 mln. žmonių (2006 m. duomenimis). Mutarė yra provincijos sostinė.

Etimologija
-----------

Pavadinimas kilo dėl to, kad didžioji teritorijos dalis yra gyvenama manjikų etninės grupės. Ši etninė grupė, kalbanti savita manjikų kalba, yra laikoma šonų subetnosu. Istorinis manjikų gyvenamas Manjikalandas apima ne tik Zimbabvės Manikalando provinciją, bet ir Mozambiko provinciją Maniką.

Rajonai
-------

Manikalando rajonai
Provincija suskirstyta į 7 rajonus: Buheros, Čimanimanio, Čipindžės, Makonio, Mutarės, kuriame yra Mutarės miestas, Mutasos ir Njangos.

Gyventojai
----------

Manikalando gyventojai kalba šonų kalba, tačiau skirtingi rajonai turi savo tarmes. Dauguma žmonių turi savo tradicines pamaldas, tačiau Krikščionybė, ypač Metodistų Bažnyčia, Septintiosios dienos adventistų Bažnyčia, Anglikonų Bažnyčia ir Romos Katalikų Bažnyčia, taip pat praktikuojama.

Mokyklos
--------

Vidutiniškai kas 5 km Manikalande yra mokykla. Visoje provincijoje yra daug pradinių ir vidurinių mokyklų. Mokyklų skaičius rajonuose parodytas šioje lentelėje:

| Rajonas | Pradinė | Vidurinė |
| --- | --- | --- |
| Buhera | 140 | 55 |
| Čimanimanis | 68 | 24 |
| Čipindžė | 125 | 40 |
| Makonis | 170 | 60 |
| Mutarė | 172 | 67 |
| Mutasa | 72 | 27 |
| Njanga | 75 | 25 |
| **Iš viso** | **822** | **298** |
|

Žymios vietos
-------------

* Trutbekas (kaimelis)
* Njanga (miestelis)
* Bvumbos kalnai
* Čimanimanis (miestelis)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Zimbabvės provincijos

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RZimbabvės provincijos |
| --- |
|  |
| 
Bulavajas · Hararė · Manikalandas · Masvingas · Midlandsas · Pietų Matabelelandas · Rytų Mašonalandas · Šiaurės Matabelelandas · Vakarų Mašonalandas · Vidurio Mašonalandas |  |

 |
| Mangokis |
| --- |
|  Mangokis upės delta iš kosmoso, 1989 m.(pietūs yra kairėje) |
| **Ilgis** | 564 km |
| **Ištakos** | Centriniai kalnai |
| **Žiotys** | Mozambiko sąsiauris |
| **Šalys** | Madagaskaras |

**Mangokis** (malag. *Mangoky*) – 564 km ilgio upė Madagaskare. Ji išteka iš Madagaskaro Centrinių kalnų į rytus nuo Fianarancoa miesto. Upė teka į vakarus, tolyn nuo kalnų, ir kerta pietinę Bemarahos plokščiakalnio dalį. Mangokis įteka į Mozambiko sąsiaurį į šiaurę nuo Morombės miesto.

Per pastaruosius 40 metų buvo iškirsta daugybė Madagaskaro miškų ir tai sukėlė didelę dirvos eroziją Mangokio upės baseine. To įrodymas yra seklumos upės vagoje. Dumblinas žalsvas Ihotrio ežeras aiškiai įžiūrimas į pietus nuo upės. Tarp ežero ir pakrantės yra didelė balta smėlio ir dumblinų tvenkinių sritis. Pietinėje deltos dalyje yra nerija, o šiaurinėje – mangrovių pelkės.

Nuorodos
--------

* Mangokio upės baseino žemėlapis Archyvuota kopija 2007-10-07 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
*Šis straipsnis apie miestą. Apie upę skaitykite straipsnyje Manikorė (upė).*

| Manikorė*Manicoré* |
| --- |
|        |
| *Manikorė Madeiros pakrantėje* |
|  |
| 

ManikorėManikorė

5°48′32″ p. pl. 61°18′0″ v. ilg.﻿ / ﻿5.80889°š. pl. 61.30000°r. ilg.﻿ / 5.80889; 61.30000﻿ (Manikorė)Koordinatės: 5°48′32″ p. pl. 61°18′0″ v. ilg.﻿ / ﻿5.80889°š. pl. 61.30000°r. ilg.﻿ / 5.80889; 61.30000﻿ (Manikorė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės regionas |
| **Valstija** | Amazonės valstija Amazonės valstija |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 24 840  |
| **Altitudė** | 32 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Manikorė |

**Manikorė** (port. *Manicoré*) – miestas Brazilijoje, Amazonės valstijoje, 330 km į pietvakarius nuo Manauso, Madeiros dešiniajame krante, prie Manikorės upės žiočių. Savivaldybės centras. Yra oro uostas, keltas per Madeirą (toliau keliu jungiasi su Manauso–Humaitos plentu). Medienos, maisto, statybinių medžiagų pramonė, tropinių vaisių auginimas.

Savivaldybės plotas – 48 283 km², gyventojų skaičius – 59 225 (2022 m.). Kitos didesnės gyvenvietės: Santo Antonio do Matupis, Baro Altas, Kašoeirinija.

Istorija
--------

Gyvenvietės apylinkėse pradėtos steigti XIX a. 1868 m. Manikorės kaimas tapo parapijos centru (perkeltas iš San Žoan Batista do Krato). 1877 m. suteiktas miestelio, o 1896 m. miesto statusas. Savibaldybės centras nuo 1877 m.

Manikorės savivaldybė Amazonės valstijoje

Šaltiniai
---------

1. BRAZIL: Amazonas //Municipal Districts, *citypopulation.de*
2. ↑  BRAZIL: Amazonas //Municipal Districts, *citypopulation.de*
3. ↑  AMAZONAS: State in North Region, *citypopulation.de*
4. ↑  «História de Manicoré». IBGE.
|  |
| --- |
| Zpoan Vtenz |
| Kilmė |  Lietuva, Utena |
| Žanrai | pagan metal, folk metal, elektronika |
| Kūrinių kalbos | lietuvių |
| Aktyvumo metai | 1994–2009 |
| Įrašų kompanija | Neat Metal |
| Svetainė | Myspace puslapis |
| Buvę nariai |
| Ramūnas Peršonis, Audrius Šimkūnas, Vilma Čiplytė |

**Zpoan Vtenz** – Lietuvos folklorinio/pagoniško metalo ir elektroninės muzikos grupė, 1994 m. susikūrusi Utenoje. Grupę įkūrė Ramūnas Peršonis (grupių „Sovijus" ir „Poccolus" narys), būgnininkas Audrius Šimkūnas ir profesionali folkloristė Vilma Čiplytė. Grupės pavadinimas „Zpoan Vtenz" kilo nuo užrašo, rasto ant senovės prūsų vėliavos. Jis verčiamas kaip „Vyčio pergalė".

1998 m. Anglijos įrašų kompanijoje „Neat Metal" Zpoan Vtenz išleido pirmąjį albumą „Gimę Nugalėt". Kūrybai būdingos harmonizuotos lietuvių liaudies dainos, sujungtos su metalo, elektronikos ritmais. Vėliau kolektyvas perėjo daugiau prie elektroninės muzikos. „Zpoan Vtenz" muzikos pagrindą sudaro lietuvių liaudies dainos, sujungtos su metalo, elektronikos ritmais, tačiau grupė stengėsi ne tik jas perteikti roko muzikos priemonėmis, bet atskleisti naujų atspalvių ir išgauti dar sodresnį, prasmingesnį folkloro skambesį.

Diskografija
------------

| Albumo viršelis | Informacija apie albumą | Kūriniai |
| --- | --- | --- |
|
|  | ***Gimę Nugalėt**** Išleidimo data: 1998 m.
* Tipas: CD
 | 
1. Jos brolis in karelį
2. Pavirtys unt ąžuolų
3. Milžinų sugrįžimas
4. Kukava povas
5. Gimę nugalėt
6. Negrįža bernelis
7. Voi kalnai kalneliai
8. Voi ūžkit gauskit
9. Iš ten…

 |
|
|  | ***Sadulio**** Išleidimo data: ?
* Tipas: CD?
 | 
1. Siratėlis
2. Ant aukštojo kalnelio

 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  Romualdas Apanavičius, Eglė Aleknaitė, Eglė Savickaitė-Kačerauskienė, Kristina Apanavičiūtė-Sulikienė, Ingrida Šlepavičiūtė. *Etninės muzikos gaivinimo judėjimas Lietuvoje. XX a. 7 dešimtmetis–XXI a. pradžia*. Vilnius: Versus Aureus, 2015.

Nuorodos
--------

* Zpoan Vtenz svetainėje Last.fm
* ferrum.lt Archyvuota kopija 2009-04-18 iš Wayback Machine projekto.
* Myspace puslapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Mergina su trilbiu
**Trilbis** (angl. *trilby hat; trilby*) – minkšta fetrinė vyriška skrybėlė su palyginti siaurais bryliais, kurios viršus turi gilią išilginę įdubą viršuje, o viršaus priekis iš šonų įspaustas (žiūrint iš viršaus viršus atrodo trikampis). Paprastai užpakalinis brylius užlenktas aukštyn. Tradiciškai trilbius gamino iš triušių vilnos fetro, bet dabar juos gamina ir iš kitokių medžiagų. Trilbiai yra minkšti (o, pvz. hombergai daromi iš kieto fetro), jų bryliai yra lankstūs.

Trilbių bryliai siauresni negu fedorų. Fedorų bryliai neužlenkiami į viršų.

Skrybėlės pavadinimas *trilby* atsirado iš *George du Maurier* 1894 m. romano *Trilby*, nes pirmajame spektaklyje Londone, kuriame buvo suvaidinta pjesė pagal šį romaną, herojus dėvėjo tokią skrybėlę.

Trilbiai buvo plačiai paplitę nuo XX a. 3-iojo dešimtmečio. Pradžioje trilbius nešiojo kaip laisvalaikio sportinio stiliaus skrybėles (pvz. einant į arklių lenktynes). Po Antrojo pasaulinio karo trilbiai kaip skrybėlė prie kostiumo ar laisvalaikio aprangos išstūmė kitas skrybėles (homburgus, katiliukus), bet ne plokščiąsias skrybėles.
  
Trilbiai pasidarė reti mažėjant skrybėlių populiarumui 7-ojo dešimtmečio pradžioje. Trilbiai asocijavosi su džiazo, ska ir soul muzikantais. Trilbius dažnai dėvi žydai ortodoksai, ypač rabinai ir ješivų studentai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Trilbis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Botevas |
| --- |
| Meteorologinė stotis ir radijo bokštas ant Botevo kalnoMeteorologinė stotis ir radijo bokštas ant Botevo kalno |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Bulgarijos vėliava Bulgarija |
| **Aukščiausias taškas** | 2376 m |
| **Koordinatės** | 42°43′03″ š. pl. 24°55′02″ r. ilg.﻿ / ﻿42.71750°š. pl. 24.91722°r. ilg.﻿ / 42.71750; 24.91722Koordinatės: 42°43′03″ š. pl. 24°55′02″ r. ilg.﻿ / ﻿42.71750°š. pl. 24.91722°r. ilg.﻿ / 42.71750; 24.91722 |

**Botevo kalnas** (bulg. *Връх Ботев*) yra Bulgarijoje, Stara Planinos (Balkanų) kalnuose. Tai aukščiausia Balkanų viršukalnė (2 376 m virš jūros lygio).

Iki 1950 m. kai kalnas buvo pervadintas bulgarų poeto ir revoliucionieriaus *Christo Botevo* garbei, kalnas buvo vadinamas *Jumrukčal* (*Юмрукчал*).

Ant Botevo kalno yra pastatyta meteorologinė stotis ir radijo bokštas (pradėjęs veikti 1966 m. liepos 10 d.), kuris apima 65 % šalies teritorijos.

Botevo kalno dalis priklauso Centriniam Balkanų nacionaliniam parkui.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Popradas |
| --- |
| Popradas Lenkijoje Popradas Lenkijoje |
| **Ilgis** | 174 km |
| **Baseino plotas** | 2081 km² |
| **Vidutinis debitas** | 22,3 m³/s |
| **Ištakos** | Aukštieji Tatrai |
| **Žiotys** | Dunajecas |
| **Šalys** | Slovakijos vėliava Slovakija, Lenkijos vėliava Lenkija |
|  |
|  **Vikiteka** | Popradas |

**Popradas** (svk. ir lenk. *Poprad*) – upė šiaurės Slovakijoje ir pietų Lenkijoje; Dunajeco dešinysis intakas (Vyslos baseinas). Prasideda Aukštuosiuose Tatruose susiliejus Krupos ir Hincovo upokšniams. Teka tarpukalnių slėniu į šiaurės rytus, žemupyje pasuka į šiaurės vakarus, sudaro Slovakijos-Lenkijos sieną, vėliau teka per Lenkiją. Įteka į Dunajecą tarp Senojo Sončo ir Naujojo Sončo.

Didžiausi intakai:

* dešineji – Mlynica, Liubica, Jakubianka, Liubotinka
* kairieji – Velickio upelis, Slavkovskio upelis, Studenio upelis, Kežmarska Biela voda, Biela

Upės pakrantės vaizdingos, upė naudojama vandens turizmui. Lenkijoje esanti dalis priklauso Poprado kraštovaizdžio draustiniui. Miestai prie Poprado: Svitas, Popradas, Kežmarokas, Stara Liubovnia (Slovakija), Mušyna, Pivniča-Zdrujus, Senasis Sončas (Lenkija).
| ***Una sull’altra*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija Ispanija |
| Režisierius | Lucio Fulci |
| Vaidina | Jean SorelMarisa MellElsa Martinelli |
| Metai | 1969 |
| Žanras | giallo |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

 **Una sull'altra**  – režisieriaus Lucio Fulci sukurtas giallo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jean Sorel – daktaras Džordžas Dumurje
* Marisa Mell – Siuzana Dumurje/Monika Veston
* Elsa Martinelli – Džeinė
* Alberto de Mendoza – Henris Dumurje
* John Ireland – inspektorius Valdas
* Faith Domergue - Marta
* Bill Vanders – draudimo agentas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džordžas – pasiturintis San Francisko gydytojas, turintis nuosavą kliniką, kurioje dirba kartu su broliu Henriu. Jo žmona Siuzana kenčia nuo astmos priepuolių, tuo tarpu gydytojas dar turi ir meilužę, profesionalią fotografę Džeinę. Vieną dieną Siuzana paslaptingomis aplinkybėmis miršta ir Džordžą pradeda graužti sąžinė. Netikėtai jis susipažįsta su striptizo šokėja Monika, neįtikėtinai panašia į jo buvusią žmoną ir netrukus sužino, jog pastaroji buvo apdraudusi gyvybę ir dabar jam atiteko 2 milijonai dolerių. Džordžas tampa pagrindiniu įtariamuoju, juo ima nepasitikėti ir Džeinė, nes jis vis daugiau dėmesio rodo Monikai. Galiausiai pati fotografė nusprendžia suartėti su striptizo šokėja, kad įsitikintų ar ši ir mirusi Siuzana nėra tas pats asmuo...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Šis straipsnis apie Kišiniovo miesto dalį. Apie mokslą skaitykite straipsnyje Botanika.*
Kišiniovo municipijaus sektoriai
Namų kompleksas Botanikoje „Miesto vartai". 
**Botanika** – pietrytinis Kišiniovo municipijaus sektorius, apribotas Rožių slėnio, Kryžių slėnio, Grenoblio gatvės ir geležinkelio. Plotas – 1300 ha.
  
Į Botanikos sektorių įeina Kišiniovo rajonai ir priemiesčiai – *Frumušika* (*Frumuşica*), Munčeštis, Galata, Fulguleštis, Malina Marė.

Rožių slėnio parkas Botanikoje
Sektorius pavadinimą *Botanika* gavo pagal Sodininkystės mokykloje buvusį valdišką botanikos sodą (įkurtą 1842 m.). Prie mokyklos buvo nedidelė priemiestinė gyvenvietė, įkurta tuo pačiu metu, kuri vėliau tapo Kišiniovo dalimi. Pati mokykla vėliau (1890 m.) buvo reorganizuota į Besarabijos vyndarystės mokyklą. 1929 m. ji tapo Vynuogininkystės mokykla, 1963 m. – Vynuogininkystės ir vyndarystės mokykla.
  
Botanikos sektoriuje yra ir dabartinis Moldavijos Mokslų Akademijos Botanikos sodas, įkurtas 1973 m. ir po dvejų metų gavęs mokslo tiriamojo instituto statusą. Botanikos sodas yra gatvėje, kuri iki 1964 m. vadinosi Vyndarystės gatvė (rus. *улицa Виноделия*).

Dačijos bulvaras Botanikoje
Iki 1960 m. šiame miesto rajone vyravo mažaukščiai pastatai. Nuo 1960 m. prasidėjo planingas užstatymas. Buvo sukurtas stambus gyvenamasis rajonas. Pirmieji 4, 5 aukštų namai buvo pastatyti N. Titulesku gatvėje (buvusi Tolbuchino gatvė). Nuo 1966 m. Munčeščio gatvėje buvo statomi 9-aukščiai stambiablokiai ir monolitiniai namai. Paskutiniais tarybiniais metais buvo pastatyta eilė 13- ir 20-aukščių namų.

Pagrindinės sektoriaus magistralės (skliausteliuose – senieji gatvių pavadinimai):

* bulvarai – Dačijos (Taikos prospektas), Dečebalo (Timošenkos), Trajano (Tarybinės Armijos), Kuza Vodės (Belskio);
* gatvės – Burebisto (Kodicos), Sarmizedžetuso (Stario), N. Titulesku (Tolbuchino), Independencijos (Susijungimo), Nuferiloro (Žitomiro), Diminecijaus (Zojos Kosmodemjanskajos), Četatios Albės (Raudonojo Dono) ir kt.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Į sektorių taip pat įeina:

* Syndžeros miestas
* Bečiojaus kaimas (rumun. *Băcioi*)

Administracija
--------------

Sektoriaus pretūra yra Teiloro gatvėje (buvusi Plovdivo gatvė), name Nr. 10. Pretorius – Vladimiras Guricenka.
| **Milovanas Džilasasserb. *Милован Ђилас, Milovan Đilas*** |
| --- |
|  |
| Milovanas Džilasas |
| Gimė | 1911 m. birželio 12 d.Polja, Juodkalnija |
| Mirė | 1995 m. balandžio 20 d. (83 metai)Belgradas |
|  |
| Veikla | Jugoslavijos politikas, disidentas, publicistas |
| Partija | 1932 m. Jugoslavijos komunistų partija |
|  |
| Alma mater | Belgrado universitetas |

**Milovanas Džilasas** (serb. *Милован Ђилас, Milovan Đilas*, 1911 m. birželio 12 d. Polja, Juodkalnija – 1995 m. balandžio 20 d. Belgradas) – Jugoslavijos politikas, disidentas, publicistas.

Biografija
----------

Studijavo literatūrą ir teisę Belgrado universitete. Nuo 1932 m. Jugoslavijos komunistų partijos, nuo 1940 m. jos Centro komiteto politinio biuro narys. 1933–1936 m. už komunistinę veiklą kalintas. Per Antrąjį pasaulinį karą partizaninės kovos Juodkalnijoje organizatorius ir partizanų vadas, generolas leitenantas.

Nuo 1953 m. Jugoslavijos viceprezidentas (vienas iš 4) ir Skupščinos pirmininkas. Dėl sovietinio stiliaus komunizmo, kai, pasak jo, dėl politinio tikslo pateisinamos net žiauriausios priemonės ir partinė nomenklatūra tampa nauja socialine klase, kritikos bei siūlymo politinę sistemą keisti pliuralistine 1954 m. pašalintas iš partijos ir visų valstybinių pareigų. 1956–1966 m. (su pertraukomis) kalintas. 1989 m. oficialiai reabilituotas.

Numatė, kad M. Gorbačiovo viešumo (glasnost) ir pertvarkos (perestroika) politika baigsis sovietinio komunizmo žlugimu ir pavojingu nacionalizmo atgimimu. Jo knygos iki 9 dešimtmečio pradžios leistos tik Vakaruose, Šaltojo karo laikais išverstos į daugelį kalbų, naudotos antikomunizmo propagandai.

Knygoje „Naujoji klasė" pateikta kritinė komunistinės oligarchijos valdymo sistemos analizė. „Pokalbiai su Stalinu" Josifas Stalinas vadinamas didžiausiu istorijoje žinomu kriminaliniu nusikaltėliu. Parašė atsiminimų (1973 m.). Apie jį parašyta daug knygų.

Bibliografija
-------------

* The New Class: An Analysis of the Communist System, 1957 m. lietuvių kalba: Naujoji klasė, 1962 m. Čikaga;
* Land without Justice, 1958 m.;
* Conversations with Stalin, 1962 m.;
* Montenegro, 1963 m.;
* The Leper and Other Stories, 1964 m.;
* Njegoš: Poet-Prince-Bishop, 1966 m.;
* The Unperfect Society: Beyond the New Class, 1969 m.;
* Lost Battles, 1970 m.;
* The Stone and the Violets, 1970 m.;
* Memoir of a Revolutionary, 1973 m.;
* Wartime, 1977 m.;
* Of Prisons and Ideas, 1984 m.;
* Parts of a Lifetime;
* Rise and Fall;
* Tito: The Story from Inside.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Milovanas Džilasas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 30 psl.
„Amstel" botelis Amsterdame
„Matylda" botelis Prahoje
**Botelis** (angl. *boatel, botel*, iš angl. *boat* 'laivas' + angl. *hotel* 'viešbutis')  – turistams apgyvendinti skirta įstaiga:

* viešbutis pakrantėje su įrengtomis prieplaukomis laivams ar jachtoms, aptarnaujantis laivais plaukiojančius turistus;
* pritaikytas laivas, veikiantis kaip viešbutis ar nakvynės namai ant vandens, galintis būti pastoviai prišvartuotas prie krantinės arba tam tikrą laiką praleisti ir plaukiojime.

Viešbučių versle boteliai darosi vis populiaresni, nes jų klientai gauna papildomų įspūdžių. Šios įstaigos populiarios Čekijoje, Vokietijoje, Vengrijoje, Olandijoje ir kitose Europos šalyse, kurių didžiuosiuose miestuose išvystyta upių laivininkystė Reine, Dunojuje, Elbėje, kitose upėse. Be to, vykstant didelėms mugėms ir kitiems miestų renginiams, tai padeda išspręsti staiga padidėjusio svečių skaičiaus apgyvendinimo problemą.

Boteliai paprastai įrengiami baigusiuose tarnauti kruiziniuose laivuose. Kadangi tai jau būna seni laivai, be to, juose esančių kajučių plotas taip pat ribotas, tai įrengiamų juose botelių aptarnavimo lygis dažniausiai neviršija 3 žvaigždučių kategorijos. Juose mėgsta apsistoti ne tik eiliniai turistai, bet ir turtingesni klientai, juos dažnai užsako kompanijos savo renginiams.

Lietuvoje
---------

2010–2012 m. Lietuvoje plačiai tapo žinomi *Preilos boteliai*. Šių botelių istorija susijusi su Arvydo Sabonio bendrovės „Sabonio klubas ir partneriai" Preiloje pastatytais boteliais. Šie statiniai buvo užginčyti kaip neteisėta statyba, todėl  Lietuvos Aukščiausiasis Teismas dar 2010 m. įpareigojo įmonę per pusę metų nugriauti 14 neteisėtai pastatytų botelių, nes jie prieštaravo Kuršių nerijos nacionalinio planavimo schemai. Tačiau visi boteliai stovi iki šiol. Teismo sprendimo nevykdymas sudaro galimą grėsmę Kuršių neriją įrašyti į Pavojuje esančio paveldo sąrašą.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Motelis
* Hostelis

Šaltiniai
---------

1. ↑   Sąvokos reikšmė žodyne (anglų k.)
2. ↑   Archyvuota kopija 2015-06-18 iš Wayback Machine projekto. Sąvokos reikšmė žodyne (rusų k.)
3. ↑   Preilos botelių istorija

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Botelis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Boteliai
* Preilos botelis *foto.vz.lt* portale
Koordinatės: 55°23′5.33″ š. pl. 23°7′59.02″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3848139°š. pl. 23.1330611°r. ilg.﻿ / 55.3848139; 23.1330611


|  |
| --- |
| **Raseinių technologijos ir verslo mokykla** |
| Raseinių technologijos ir verslo mokykla herbasRaseinių technologijos ir verslo mokykla herbas |
| Raseinių technologijos ir verslo mokykla |
| **Adresas** | Muziejaus g.8, Raseiniai |
| **Direktorius(-ė)** |  |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1907 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 40 |

**Raseinių technologijos ir verslo mokykla** – viena seniausių šiuo metu Raseinių krašte veikiančių mokyklų, profesinio mokymo įstaiga. Teikia pirminį ir tęstinį profesinį mokymą. Profesinė mokykla Raseiniuose yra viešoji įstaiga, juridinio asmens kodas – 190805997, mokomoji kalba – lietuvių kalba.

Nuo stadiono pusės

Mokyklos pavadinimų kaita
-------------------------

* 1907 m. Leono Kontrimo žemesnioji žemės ūkio mokykla
* 1920 m. Raseinių žemesnioji žemės ūkio mokykla
* 1953 m. Raseinių žemės ūkio mechanizacijos mokykla
* 1965 m. Kaimo profesinė technikos mokykla Nr. 10 (KPTM-10)
* 1967 m. Darbo raudonosios vėliavos ordino Kaimo profesinė technikos mokykla Nr. 10 (KPTM-10)
* 1975 m. Darbo raudonosios vėliavos ordino Vidurinė kaimo profesinė technikos mokykla Nr.10 (VKPTM-10)
* 1984 m. Darbo raudonosios vėliavos ordino Raseinių 70-oji vidurinė profesinė technikos mokykla (VPTM-70)
* 1989 m. Raseinių žemės ūkio mokykla
* 2001 m. Raseinių technologijos ir verslo mokykla
* 2006 m. Viešoji įstaiga Raseinių technologijos ir verslo mokykla

Istorija
--------

Pirmosios laidos absolventų atminimo akmuo
Pirmosios žinios apie profesinio mokymo užuomazgas Raseinių krašte užfiksuotos dar XIX a. pradžioje, kai vietinėje mokykloje buvo pradėti dėstyti praktiški dalykai: žemdirbystė, sodininkystė, buvo supažindinama su matininko darbu. Naujas Raseinių krašto švietimo įstaigų tinklo raidos reiškinys XX a. pradžioje – Paverkšnio žemės ūkio mokyklos įsteigimas. Ši mokykla galėjo būti ne vienintelė Raseinių krašto profesinė mokykla: intensyviai ieškota būdų tokią mokyklą įkurti Ariogaloje, Šiluvoje, tačiau tai nebuvo įgyvendinta. Profesinio mokymo raida krašte vyko su pertraukomis, jas nutraukė Pirmasis ir Antrasis pasauliniai karai.

Raseinių žemės ūkio mokykla atkurta tik 1953 m. buvusio Raseinių politinių kalinių kalėjimo, vėliau vaikų darbo kolonijos, patalpose (dab. Raseinių krašto istorijos muziejus).

Po nepriklausomybės paskelbimo, keičiantis Viešoji įstaiga Raseinių technologijos ir verslo mokyklapolitinei ir ekonominei situacijai, mokykla, kaip žemės ūkio specialistus rengianti institucija, palaipsniui prarado savo reikšmę. Buvo nutarta keisti mokyklos profilį, reikėjo naujų idėjų, mokymo programų ir patirties. 2001 m. mokyklai, vienai iš pirmųjų profesinių mokyklų Lietuvoje, patvirtintas dabartinis jos statusas – technologijos ir verslo mokykla, o nuo 2006 m. lapkričio 2 d. mokykla perorganizuota į viešąją įstaigą.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė
* Všį Raseinių technologijos ir verslo mokykla
| **Sesamum** |
| --- |
| *Sesamum mulayanum* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Notreliečiai  *( Lamiales)* |
| Šeima: | Pedalijiniai  *( Pedaliaceae)* |
| Gentis: | Sezamas  *( Sesamum)* |

 |

**Sezamas** (*Sesamum*) – pedalijinių (*Pedaliaceae*) šeimos augalų gentis, kurią sudaro ~20 rūšių, paplitusių tropikuose. Daugiausia rūšių auga Afrikoje, kelios kilusios iš Šri Lankos, Kinijos.

Lapai pražanginiai, ištisiniai, kiaušiniški, plačiai lancetiški arba lancetiški, kartais plaštakiškai suskaldyti. Žiedai pavieniai, susitelkę viršutinių lapų pažastyse. Vainikėlis varpelio pavidalo, neaiškiai dvilūpis, baltas, rausvas, melsvas arba dvispalvis. Mezginė dvilizdė, su daug sėklapradžių. Vaisius – keturbriaunė atsidarančioji dėžutė. Sėklos gelsvos, rusvos arba juosvos, kiaušiniškos, paplokščios, lygia arba šiek tiek raukšlėta luobele.

Pati garsiausia sezamo rūšis yra **indinis sezamas** (*Sesamum indicum*), kurio sėklos plačiai naudojamos maisto pramonėje, iš jų spaudžiamas aliejus.

Rūšys
-----

* Sparnuotasis sezamas *(Sesamum alatum)*
* *Sesamum angolense*
* *Sesamum angustifolium*
* *Sesamum capense*
* Indinis sezamas *(Sesamum indicum)*
* *Sesamum laciniatum*
* *Sesamum marlothii*
* *Sesamum mulayanum*
* *Sesamum prostratum*
* Vakarinis sezamas *(Sesamum radiatum)*
* *Sesamum schinzianum*
* *Sesamum triphyllum*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Zigmantas Gudžinskas. *Sezamas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXI (Sam–Skl). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012

Indinio sezamo sėklos

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sezamas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Tachosas** |
| --- |
| Egipto faraonas |
| Trisdešimtoji Egipto dinastija |
| Tautybė | Egiptietis |
| Egipto faraonas |
| Valdė | 365–360 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Nektanebas I |
| Įpėdinis | Nektanebas II |
|  |
|  **Vikiteka** | Tachosas |

**Tachosas** (Teosas, Džeho, valdė 365–360 m. pr. m. e.) – XXX senovės Egipto dinastijos valdovas.

Tachosas buvo Nektanebo I sūnus ir laikėsi agresyvesnės užsienio politikos Persijos atžvilgiu. Jis pradėjo valdyti 365 m. pr. m. e. ir organizavo karinį žygį į Palestiną. Jo pajėgos, sudarytos iš egiptiečių ir graikų samdinių, buvo remiamos atėniečių generolo Chabrijo ir Spartos karaliaus Agesilajo. Norėdamas finansuoti karinę kampaniją Tachosas pakėlė mokesčius ir konfiskavo šventyklų turtą. Jam išvykus Egipte kilo maištas prieš jo valdžią. Papildomai žygio metu kilo nesutarimai tarp jo ir saviškių generolų bei Agesilajaus. Galų gale Tachosas buvo priverstas bėgti ir prieglobstį surado Persijoje. Po jo Egipto faraonu tapo sūnėnas, generolas Nektanebas II.

Literatūra
----------

* Encyclopaedia Britannica, 2008 10 23
* touregypt.net

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Vėlyvoji karalystė**
**Trisdešimtoji dinastija**
Nektanebas I →
Tachosas →
Nektanebas II |

 |
| Bosuilstadion |
| --- |
| Den Bosuil |
|  |
| Vieta | Antverpenas, Belgija |
| Atidarytas | 1923 m. lapkričio 1 d. |
| Renovuotas | 1937, 1956 ir 1991 m. |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 16 649 sėdimos vietos |
| Nuomininkai | Royal Antwerp FC |

**Bosuilstadion** yra futbolo stadionas Antverpene, Belgijoje. Talpina 16 649 žiūrovus. Jame namų rungtynes žaidžia Royal Antwerp FC.

Istorija
--------

Stadionas atidarytas 1923 m. lapkričio 1 d. Atidarymo dieną vyko draugiškos futbolo varžybos tarp Belgijos ir Anglijos. Varžybos baigėsi lygiosiomis 2–2. Stadione vyko 1964 m. UEFA taurių taurės finalo antras etapas, kuriame Sporting CP laimėjo prieš MTK Budapest FC. Taip pat vyko UEFA Euro 1972 pusfinalis tarp Belgijos ir Vokietijos rinktinių. Vokiečiai laimėjo rungtynes. Stadione vyko daug Belgijos rinktinės draugiškų rungtynių, daugiausiai prieš Nyderlandų rinktinę. Paskutinės tarptautinės draugiškos rungtynės įvyko 1988 m. tarp Belgijos ir Brazilijos.

Nuorodos
--------

* Stadiono istorija Archyvuota kopija 2019-12-09 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)