recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Laikrodžio kalibras** (angl. *watch caliber*, rus. *калибр часов*) – tam tikras skaičius, apibūdinantis laikrodžio matmenis ir mechanizmą. Laikrodininkystėje kalibro terminas yra senesnis nei ginklų gamyboje. Pirmieji vienas ar du kalibro skaitmenys paprastai apibūdina būtent laikrodžio kalibrą – mechanizmo skersmenį. Tolesni skaitmenys – apibūdina mechanizmo ypatumus.

Apvalių laikrodžių kalibras paprastai yra pamato, prie kurio montuojamas mechanizmas, skersmuo. Neapvalaus laikrodžio kalibras – skersmuo skritulio, kuris išeitų neapvalų pamatą transformavus į to paties ploto skritulį. Viso laikrodžio skersmuo gali būti gerokai didesnis už to pamato skersmenį, todėl kalibro skaičius pirkėjui mažai ką reiškia. 

TSRS laikrodžių kalibrai buvo išreikšti milimetrais. Standartiniai buvo 16, 18, 20, 22, 24, 26, 30, 34, 36 ir 40 mm kalibrai, nors galėjo būti ir išimčių. Pvz. laikrodis 3133 „Šturmaniškas" (*Штурманские*) turėjo 31 mm pamatą. Šveicarijoje laikrodžių kalibras paprastai išreiškiamas linijomis (1 linija – 2.2558291 mm ). Nors, pvz. šveicariškas laikrodis *Patek Philippe 16-250* yra 16,3 mm skersmens.

Daugelio kompanijų laikrodžių kalibras paprastai mažai susijęs su pamato skersmeniu, daugiau yra skaitmeninis laikrodžio modelio ar modelių serijos ženklas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Jack Forster (2017). Historical Perspectives Why Watch Movements Are Called Calibers. hodinkee.com
| **Šv. Antanas Paduvietis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1195 m.Lisabonoje, Portugalija |
| Mirė | 1231 m. birželio 13 d. (~36 metai) |
|  |
| Veikla | Romos katalikų bažnyčios šventasis, Bažnyčios mokytojas, misionierius, garsus pamokslininkas. |
|  |
|  **Vikiteka** | Šv. Antanas Paduvietis |

**Antanas Paduvietis** (g. 1195 m. Lisabonoje, Portugalija – 1231 m. birželio 13 d.) – Romos katalikų bažnyčios šventasis, Bažnyčios mokytojas, misionierius, garsus pamokslininkas.

Gyvenimas
---------

Būdamas 15 metų įstojo į šv. Augustino vienuolyną, ten gavo išsilavinimą. Vėliau tapo elgetaujančiu pranciškonu, nes norėjo skelbti Evangeliją musulmonams Maroke.

Šv. Antanas Paduvietis mirė 1231 m. 1232 m. paskelbtas šventuoju.

1263 m. jo garbei Paduvoje virš kapo pastatyta bažnyčia, kurioje saugomos šventojo relikvijos.

Šv. Antanas laikomas Paduvos miesto, moterų, sužadėtinių globėju. 

Prietaringi katalikai tiki, jog gelbsti nuo drugio, maro, kitų ligų ir jo pagalbos šaukiasi ką nors pametus.

Nuorodos
--------

* Šv. Antanas Paduvietis
K. Maratos autoportretas (piešinys, 1684 m.)
**Karlas Marata** (ar Maratis, it. *Carlo Maratta*, *Maratti,* 1625–1713 m.) – italų baroko tapytojas, piešėjas, grafikas.

Biografija
----------

Karlas Marata (ar Maratis) gimė 1625 m. gegužės 25 d. Kamerane, netoli Ankonos. Apie 1635 m. jis atvyko į Romą ir 1637−1645 m. mokėsi pas Andrėją Sakį. Buvo mokomas imti pavyzdį iš Rafaelio ir Bolonijos Karačių mokyklos tapytojų. Po to pradėjo dirbti savarankiškai. 1650 m. atliktas „Piemenų pagarbinimas" *S. Giuseppe dei Falegnami* bažnyčiai rodo A. Sakio tapybos įtaką. 1651−56 m. jis dekoroavo Alaleonos koplyčią *S. Isidoro* bažnyčioje Šv. Juozapo gyvenimo istorijos tema. Popiežiaus Aleksandro VII užsakymu 1656 m. nutapė „Marijos aplankymą" *Santa Maria della Pace* bažnyčiai ir kitais metais „Išminčių pagarbinimą" Kvirinalo rūmų popiežių galerijai. Apie 1660 m. jo atlikta „Augusto taika" su kitų dailininkų kūriniais buvo nusiųsta į Prancūziją. Jis kūrė paveikslus Barberinio rūmams po A. Sakio mirties. 1664 m. išrinktas Romos Šv. Luko akademijos vadovu.

Mirus kitiems dailininkams XVII a. pabaigoje K. Marata tapo žymiausiu Romos tapytoju. Reikšmingiausiu jo brandos darbu tapo 1674 m. atlikta „Maloningumo triumfo" lubų tapyba Altieri rūmuose, užsakyta popiežiaus Klemenso X. K. Marata tapė altorinius paveikslus Romos bažnyčioms, tarp jų − *Il Gesu*, *Santa Maria in Vallicella* ir *Santa Maria del Popolo* bažnyčioms. 1680 m. jis nutapė „Apolono ir Dafnės" paveikslą Prancūzijos karaliui Liudvikui XIV, kuriuo karalius buvo taip patenkintas, kad jam suteikė karališkojo dvaro tapytojo titulą. K. Marata kūrė dizainus Šv. Petro bazilikos mozaikoms. 1700 m. vėl išrinktas Šv. Luko akademijos vadovu ir 1706 m. patvirtintas juo iki mirties. 1702 m. popiežius Klemensas XI jį paskyrė Romos senienų direktoriumi. 1704 m. jam suteikta riterystė. K. Maratai buvo patikėtas Rafaelio freskų atnaujinimas Vatikano kambariuose. Vėlyvuoju laikotarpiu daugelį kūrinių daugiau ar mažiau atliko jo mokiniai. Karlas Marata mirė 1713 m. gruodžio 15 d. Romoje. Palaidotas *Santa Maria degli Angeli e dei Martiri* bažnyčioje. Jo kompozicijoms būdingas aiškumas, subalansuotumas, barokiškas puošnumas ir klasikinis idealizavimas.

Darbų galerija
--------------

* „Popiežius Klemensas IX" (apie 1669 m. Vatikano pinakoteka, Roma)
* „Madona soste su angelais ir šventaisiais" (1680−1690 m. *Santa Maria in Vallicella*, Roma)
* „Madona su Kūdikiu" (Vienos meno istorijos muziejus)
* „Nekaltas prasidėjimas" (1689 m. *Santa Maria del Popolo*, Roma)

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Carlo Maratta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Encyclopaedia Britannica, 2008 m.
* Britų muziejus
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Šv. Elenos, Dangun Žengimo ir Tristano da Kunjos salos*Saint Helena, Ascension and Tristan da Cunha* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Administracinis centras** | Džeimstaunas |
| **Oficialios kalbos** | anglų |
| **Gubernatorė** | Liza Honan |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 5 633 |
| **Plotas** | 394 km² |
| **Tankumas** (2016) | 14 žm./km² |
|  |
| **Teritorijos kodas** | SH |
| **Interneto kodas** | .sh / .ac |
| **Tel. kodas** | +290 / +247 |
|  |
|  **Vikiteka** | Šv. Elenos, Dangun Žengimo ir Tristano da Kunjos salosVikiteka |

**Šv. Elenos, Dangun Žengimo ir Tristano da Kunjos salos** (angl. *Saint Helena, Ascension and Tristan da Cunha*) – Jungtinės Karalystės užjūrio teritorija, kurią sudaro keletas atokių, pietinėje Atlanto vandenyno dalyje išsibarsčiusių salų. Iki 2009 m. pagal pagrindinę salą teritorija vadinta ***Šv. Elenos sala ir jos valdos*** (*Saint Helena and Dependencies*).

Geografija
----------

Teritoriją sudaro 3 dalys, geografiškai – 5 salos:

* Šv. Elenos sala (centras – Džeimstaunas)
* Dangun Žengimo sala (centras – Džordžtaunas)
* Tristanas da Kunja (centras – Edinburgas); šią valdą be pagrindinės Tristano da Kunjos salos dar sudaro negyvenamos Gofo, Nepasiekiamoji ir Lakštingalų salos (pastarąją dar supa pora uolų).

Istorija
--------

Salas 1502–1504 m. atrado portugalai. Britai oficialiai salose įsitvirtino 1659 m. jos buvo Rytų Indijos kompanijos administracijoje. Šv. Elenos sala 1834 m. paskelbta Britų Karūnos kolonija, o Tristanas da Kunja buvo Kapo kolonijos Afrikoje valda. 1922 m. Dangun Žengimo sala tapo Šv. Elenos valdos dalimi, o 1938 m. prie jos prijungtos Tristano da Kunjos salos.

2009 m. buvo priimta nauja konstitucija, pagal kurią visos trys dalys tapo lygiavertėmis ir autonomiškomis užjūrio teritorijos dalimis. Jos dabar turi atskiras tarybas, atskirus administratorius, skiriamus Šv. Elenos gubernatoriaus, taip pat atskiras vėliavas, ISO kodus.

Visų salų žemėlapiai
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
|  |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Kinija** |
| Čiuožimas trumpuoju taku |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2022 Pekinas | Mišri estafetė |
| **Bronza** | 2022 Pekinas | Estafetė |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2017 Roterdamas | Estafetė |
| **Bronza** | 2016 Seulas | 500 m |
| **Bronza** | 2018 Montrealis | 500 m |

**Qu Chunyu** (g. 1992 m. liepos 24 d.) – Kinijos greitojo čiuožimo trumpuoju taku sportininkė, olimpinė čempionė.

Biografija
----------

2012 m. jaunimo žiemos olimpinėse žaidynėse Kinijos atstovė iškovojo sidabro medalį. 2016 m. pasaulio čempionate iškovota bronza 500 m čiuožimo distancijoje. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Kinijos sportininkė dalyvavo trijose rungtyse. Moterų estafetėje kartu su Kinijos Liaudies Respublikos rinktine užimta 7-oji vieta, o moterų 500 m ir 1000 m distancijose patekta į geriausiųjų aštuntukus.

2022 m. žiemos olimpiadoje Chunyu kartu su Fan Kexin, Wu Dajing ir Ren Ziwei finale iškovojo aukso medalius mišrios estafetės varžybose. Su moterų estafetės komanda laimėjo bronzos medalį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2022 m. vasario 5 d.
Atogrąžų zona, išryškinta raudonai
**Atogrąžos, tropikai** – Žemės rutulio teritorija tarp šiaurės ir pietų platumų (atogrąžų), kuriose Saulė pasiekia zenitą bent kartą per metus – saulėgrįžų dieną: šiaurės atogrąžoje – vasaros saulėgrįžos dieną (birželio 21-22 d.), pietų atogrąžoje – žiemos saulėgrįžos dieną (gruodžio 21-22 d.). Atogrąžų platuma lygi kampui tarp Žemės pusiaujo ir jos orbitos plokštumos. Šis kampas dėl Žemės sukimosi ašies precesijos 25 725 metų periodu kinta nuo 21°30 iki 24°30. Dabar šis kampas lygus 23°26. Šiaurės atogrąža vadinama Vėžio, pietų atogrąža – Ožiaragio atogrąža. Jas taip pavadino senovės graikų astronomai, kadangi per vasaros ir žiemos saulėgrįžas Saulė būdavo atitinkamai Vėžio ir Ožiaragio žvaigždynuose (dabar dėl Žemės sukimosi ašies precesijos būna atitinkamai Dvynių ir Šaulio žvaigždynuose).

Atogrąžų sričiai būdingas atogrąžų klimatas, pasireiškiantis aukštomis oro temperatūromis. Tropikams būdingos gamtinės zonos yra dykumos, savanos, drėgnieji tropikų miškai, musoniniai miškai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Atogrąžos*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Atogrąžos** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Vagių mokykla*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Scuola di ladri |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Neri Parenti |
| Scenaristas (-ai) | Castellano & Pipolo |
| Vaidina | Paolo Villaggio  Lino Banfi  Massimo Boldi  Enrico Maria SalernoBarbara Scoppa |
| Metai | 1986 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Vagių mokykla** (it.  *Scuola di ladri*) – 1986 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – Dalmacijus
* Lino Banfi – Amalijus
* Massimo Boldi – Edžiustas
* Enrico Maria Salerno – „dėdė"
* Barbara Scoppa – Mariza

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Trejetas žioplų pusbrolių, kurie nežino apie vienas kito egzistavimą, gauna kvietimą iš nepažįstamo „dėdės", kuris pasiūlo šiems tapti profesionaliais vagimis. Jiems organizuojami apmokymai, po kurių „dėdė" pasiunčia juos į pirmąją užduotį. Vagystė nepasiseka ir trijulė pusmečiui atsiduria už grotų. Pasibaigus bausmei, jie vėl susitinka su „dėde" ir dabar jų laukia kur kas didesnis darbas. Kai šį pavyksta įgyvendinti, „dėdė" apgauna pusbrolius ir dingsta su visu grobiu...
| Voronežas |
| --- |
| Voronežo tvenkinys Voronežo tvenkinys |
| **Ilgis** | 342 km |
| **Baseino plotas** | 21 600 km² |
| **Vidutinis debitas** | 71 m³/s |
| **Ištakos** | Miškinis Voronežas ir Laukų Voronežas |
| **Žiotys** | Donas |
| **Šalys** | Rusija |

**Voronežas** (rus. *Воронеж*) – upė Rusijoje, Tambovo, Lipecko ir Voronežo srityse; Dono kairysis intakas. Susidaro susiliejus Miškiniam Voronežui ir Laukų Voronežui. Teka Okos-Dono lyguma į pietvakarius. Įteka į Doną žemiau Voronežo miesto. Upė užšalusi nuo gruodžio iki kovo pabaigos. Laivuojama 271 km nuo žiočių.

Didžiausi intakai: Stanovaja (dešinysis), Matyra, Usmanė (kairieji).

Ties Voronežu patvenkta Voronežo užtvanka. Prie Voronežo upės įsikūrę Mičiurinsko (prie Laukų Voronežo), Lipecko ir Voronežo miestai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
*Kitos reikšmės – grafas.*

| Kilmingųjų titulai |
| --- |
| Šis straipsnis yra serijos**Kilmingųjų titulai** dalis

---

 |
| 
Monarchai
* Imperatorius | Kaizeris
Caras 
Karalius | Konungas 
Didysis kunigaikštis

 |
| 
Tituluoti kilmingieji
* Kunigaikštis | Princas | Hercogas | Jarlas 
Markgrafas | Markizas
Landgrafas
Grafas | Erlas
Vikontas
Baronas | Freiheras
Baronetas

 |
| 
Neapibrėžtos padėties
* Burggrafas | Bojarinas  Šatelenas | Edleris |

 |
| Ž • A • R |

**Grafas** (vok. *Graf*) – kilmingųjų titulas, žymintis rangą žemesnį nei markizo ar markgrafo (arba kunigaikščio, šalyse, kur markizo titulo nėra). Vakarų Europoje ankstyvaisiais viduramžiais (VI–VIII a.) grafas buvo valstybės pareigūnas, turintis administracinę, teisminę ir karinę valdžią tam tikroje srityje. Feodalizmo išsivystymo laikais – feodalo titulas, atitinkantis kunigaikščio rangą, grafystės valdovas. Vėlyvojo feodalizmo laikais bajorų (dvarininkų) luomo paveldimas titulas.

Vokietijoje
-----------

Grafo titulas ypač paplito viduramžiais Vokietijoje, kur atsirado nemažai titulų, besibaigiančių *-graf*:

* *Burggraf* – burggrafas, pilies valdytojas,
* *Wildgraf* – neapgyvendintų miškų teritorijos valdytojas.
* *Markgraf* – markgrafas, pasienio srities markos valdytojas.

Grafo titulą suteikdavo Šventosios Romos imperijos imperatorius. XVI a. grafo garbės titulas suteikiamas užsieniečiams bajorams.

Nuo 1919 m. panaikinus Vokietijos imperiją ir paskelbus respubliką, grafo titulas liko garbės titulu. Jis įrašomas jį turinčio asmens dokumentuose, o valstybės tarnautojai privalo kreiptis į asmenį nurodydami titulą.

Rusijoje
--------

Grafo titulą Rusijoje įvedė Petras I. Pirmajam 1706 m. šis titulas suteiktas Šeremetjevui. XIX a. pabaigoje Rusijoje buvo apie 300 grafų giminių. Grafo titulą komunistinė Rusijos valdžia dekretu panaikino 1917 m. lapkričio 11 d.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje grafų titulus turėjo Butleriai, Gravrogkai, Tiškevičiai, Komorovskiai, Kosakovskiai, Šilingai, Pacai, Tyzenhauzai, Pliateriai, Pšezdzieckiai.

Už dalyvavimą 1863 m. sukilime daugeliui Lietuvoje ir Lenkijoje gyvenusių kilmingųjų šeimų titulai buvo atimami arba pažeminami.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Grafas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Atmosferinė refrakcija** tai atmosferos reiškinys, kuomet šviesa arba kitos elektromagnetinės bangos nukrypsta nuo tiesioginio sklidimo krypties, dėl atmosferos tankio kitimo nuo aukščio. Zenito kryptimi refrakcijos nėra. Atmosferinė refrakcija pakelia regimąją šviesulio padėtį arčiau zenito.

Refrakcija veikia visas elektromagnetines bangas, tik skirtingu laipsniu dėl dispersijos reiškinio. Matomoje šviesoje mėlyna yra labiau paveikiama nei raudona. Dėl to astronominiai objektai išplinta į nedidelius spektriukus. Plika akimi jų nematyti, nes net ties horizontu tokio spektriuko ilgis yra apie 30".

Ties horizontu refrakcija yra didžiausia. Dėl to šviesuliai anksčiau pateka ir vėliau nusileidžia, o tekanti/besileidžianti Saulė atrodo suplota.

Iš tiesų situacija yra dar blogesnė, nes atmosferinė refrakcija nėra pastovi. Dėl oro srautų judėjimo (turbulencijos) ji kinta – dėl to žvaigždės mirga, jų vaizdai deformuojasi (nėra taisyklingi skrituliukai).

Atmosferinė refrakcija prie Žemės paviršiaus sukelia miražus.

Refrakcijos dydis
-----------------

Zenite atmosferinė refrakcija lygi nuliui. Ties horizontu refrakcijos dydis yra ~34', o pusę laipsnio aukščiau – tik 29', todėl Saulė ties horizontu atrodo suplota.

Atmosferinė refrakcija priklauso nuo slėgio ir temperatūros. Taip Žemėje padidėjus temperatūrai 3° C, refrakcija sumažėja maždaug 1 % (karštesnis oras yra retesnis, taigi refrakcija mažesnė). Ir padidėjus slėgiui 9 mbar, refrakcija padidėja irgi 1 %.
Taigi šie efektai gali beveik per kampinę minutę pakeisti Saulės/Mėnulio tekėjimo/laidos laiką. Dėl to kalendoriuose niekada nepateikiami tikslesni nei minutės tekėjimo ir laidos laikai.
| Stadion Gradski vrt |
| --- |
| *(Miesto sodas)* |
|  |
| Vieta | Osijekas, Kroatija |
| Atidarytas | 1980 m. |
| Renovuotas | 2005 ir 2010 m. |
| Savininkas | Osijeko miestas |
| Operatorius | Športski objekti d.d. |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 22 050 sėdimų vietų |
| Lauko matmenys | 106 x 69 metrai |
| Nuomininkai | NK OsijekFortuna VNO Osijek |

**Stadion Gradski vrt** (liet. *Miesto sodas*) yra įvairios paskirties stadionas Osijeke, Kroatijoje. Stadionas talpina 22 050 žiūrovų (19 350 sėdimų ir 2700 stovimų vietų). Jame namų rungtynes žaidžia NK Osijek ir Fortuna VNO Osijek.

Istorija
--------

Stadionas buvo pradėtas statyti 1949 m. bet atidarytas tik 1980 m. dar nepabaigus statybos darbų. Didžiausias žiūrovų skaičius (40 000) pasiektas 1982 m. futbolo rungtynėse tarp NK Osijek ir NK Dinamo Zagreb. Rungtynės baigėsi lygiosiomis 2–2.

Po 2005 m. renovacijos atitinka UEFA stadionų kriterijus. Vakarinėje tribūnoje sumontuotos VIP patalpos, atnaujinti bėgimo takeliai. Po 2010 m. renovacijos sunumeruotos sėdimos vietos. Tų pačių metų gegužės 23 d. buvo surengtos draugiškos rungtynės tarp Kroatijos ir Vengrijos rinktinių.

Galerija
--------

* 
*

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gradski vrt stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Stadiono info Archyvuota kopija 2017-03-02 iš Wayback Machine projekto.
|  *Ato Boldon*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Ato Jabari Boldon |
| Gimė | 1973 m. gruodžio 30 d. (48 metai)  Port of Speinas, Trinidadas |
| Atstovauja (-vo) | Trinidado ir Tobago vėliava Trinidadas ir Tobagas |
| Aktyvumo metai | 1991-2004 |
|  |
| Rungtys | Sprintas |
| Asmeniniai rekordai | 60 m: 6.49  100 m: 9.86  200 m: 19.77 |
|  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas**0 | **Sidabras**1 | **Bronza**3 | **Suma**4 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**1 | **Sidabras**1 | **Bronza**2 | **Suma**4 |
|  |
| Kiti titulai | Sandraugos čempionas  Pan Amerikos vicečempionas  Gero valios čempionas  Pasaulio jaunimo čempionas |
| World Athletics profilis: |  |

**Ato Jabari Boldon** (g. 1973 m. gruodžio 30 d. Port of Speine) – Trinidado ir Tobago lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto rungtyse. Nacionalinis rekordininkas. Pirmasis ir kol kas vienintelis šalies pasaulio čempionas.

Biografija
----------

Profesionalią karjerą sportininkas pradėjo 1991 m. 1992 m. sprinteris atstovavo savo šaliai olimpinėse žaidynėse. Abiejuose 100 m ir 200 m sprinto bėgimo rungtyse sportininkas neįveikė pirmo etapo. Tais pačiais metais sportininkas iškovojo du aukso medalius pasaulio jaunimo čempionate. Po metų sportininkas debiutavo 1993 m. pasaulio čempionate, kuriame medalių iškovoti sportininkui ir vėl nepavyko. Po dvejų metų Boldon vėl įveikė pasaulinį normatyvą. Šįkart 100 m bėgimo finale lengvaatletis distanciją įveikė per 10,03 s ir pelnė bronzos medalį. Nuo to laiko sportininkas tapo vienu pajėgiausiu to meto planetos sprinterių. 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Boldon iškovojo du bronzos medalius ir tapo aštuntuoju olimpiniu medalininku savo šalies istorijoje. Po metų lengvaatletis pasaulio čempionate iškovojo aukso medalį 200 m bėgime ir tapo pirmuoju savo šalies pasaulio čempionu. 1998 m. Boldon tapo Sandraugos žaidynių čempionu. 2000 m. Sidnėjaus olimpiadoje sprinteris pelnė dar du medalius. Po metų sportininkas iškovojo bronzą 2001 m. pasaulio čempionate. 2004 m. olimpinių žaidynių metu sportininkui nepavyko įveikti pirmo etapo todėl Boldon pasitraukė iš profesionalios lengvosios atletikos.

Nuorodos
--------

* Ato Boldon IAAF svetainėje Archyvuota kopija 2011-07-28 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Gracianas (kanonistas)** |
| --- |
|  |
| Gracianas |
| Gimė | XI a. pab |
| Mirė | 1150 m.Bolonija, Italija |
|  |
| Veikla | italų teis(ėtyr)ininkas kanonistas (dekretistas |
|  |
|  **Vikiteka** | Gracianas (kanonistas) |

**Gracianas** (*Franciscus Gratianus*, *Johannes Gratianus*, *Giovanni Graziano*, *Magister Gratianus*; g. Chiusi XI a. pab. – m. 1150 m. Bolonija, Italija) – italų teis(ėtyr)ininkas kanonistas (dekretistas), kanonų teisės mokslo (kanonistikos) pradininkas.

Apie 1140 m. sudarė teisinį (kanonų) rinkinį *Concordia Discordantium Canonum*, pirmasis susistemino Viduramžių bažnytinės teisės bei anksčiau priimtas normas.

Išsamių biografinių žinių apie kanonistikos pradininką nėra išlikę. Tai, kad Gracianas buvo vienuolis kamendulis dažnai laikoma tik legenda. Savo veiklą Gracianas pradėjo tada, kai buvo institucionalizuota Teisės mokykla Bolonijoje. Ten Gracianas dėstęs teisę arba kanonų mokslą. Dalykiniai interesai paskatino sukurti analogą Civilinės teisės sąvadui *Corpus iuris civilis* kanonų teisėje, – taip gimė "Nesuderinamų kanonų harmonija", *Concordia Discordantium Canonum*. Pagrindinis uždavinys buvo naudojantis ankstyvuoju scholastiniu metodu suderinti prieštaringus ankstesnių amžių kanonus. *Concordia Discordantium Canonum* rinkinys laikomas 1917 m. Kanonų teisės kodekso (*Codex Iuris Canonici*) ištakomis – pirmąja moderniąja bažnytinės (kanonų) teisės kodifikacija.

Literatūra
----------

* Anders Winroth, *The Making of Gratian's Decretum*, Cambridge 2000.
* H. Zapp: *Gratian*, in: Lexikon des Mittelalters Bd. 4, Sp. 1658.
* Peter Landau: *Gratian (von Bologna)*. In: Theologische Realenzyklopädie 14 (1985), S. 124–130.
| **Grabuvkos miško draustinis** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | Miškų |
| **Vieta** | Zambruvo valsčius |
| **Koordinatės** | 52°58′ š. pl. 22°18′ r. ilg.﻿ / ﻿52.967°š. pl. 22.300°r. ilg.﻿ / 52.967; 22.300Koordinatės: 52°58′ š. pl. 22°18′ r. ilg.﻿ / ﻿52.967°š. pl. 22.300°r. ilg.﻿ / 52.967; 22.300 |
| **Plotas** | 60,8 km² |
| **Įsteigimo data** | 1996 m. lapkričio 12 d. m. |
| **Pavaldumas** | Valstybinis |

**Grabuvkos miško draustinis** (lenk. *Rezerwat przyrody Grabówka*) - draustinis, esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Zambruvo apskrityje, Zambruvo valsčiuje. Draustinis yra apie 4 km į rytus nuo Zambruvo miesto. Draustinio plotas 60,8 ha. Draustinis įkurtas 1996 m. lapkričio 12 d. Lomžos girininkijoje. Draustinyje dominuoja skroblai. Taip pat auga šios medžių rūšys: Paprastasis ąžuolas, Ąžuolas, Drebulė, Karpotasis beržas ir Liepa. Taip pat auga šios krūmų rūšys: Paprastasis šermukšnis, Lazdynas, Vienapiestė gudobelė, Putinas ir Paprastasis šaltekšnis. Taip pat auga šios augalų rūšys: Baltažiedė plukė, Krūmokšninė žliūgė ir Europinė pipirlapė.

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie draustinį I (lenk.)[neveikianti nuoroda];
* Aprašymas apie draustinį II (lenk.) Archyvuota kopija 2014-06-06 iš Wayback Machine projekto..
| **Gintaras Dzedulionis** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. (~63 metai) |
|  |
| Veikla | teisininkas |
| Sritis | teisė |
| Organizacijos | Vilniaus apygardos administracinis teismas |
| Pareigos | teisėjas |
|  |
| Alma mater | 1989 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas |

**Gintaras Dzedulionis** (g. 1960 m.) – teisininkas, Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Vilniaus 23-ąją vidurinę mokyklą. 1989 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1981 m. birželio iki 1989 m. kovo Lietuvos TSR VRM tarnautojas, nuo 1989 m. lapkričio iki 1995 m. spalio Vilniaus rajono prokuratūros stažuotojas, vyriausiojo prokuroro padėjėjas, prokuroras, nuo 1995 m. spalio iki 2010 m. vasario Vilniaus m. 1-ojo apylinkės teismo, nuo 2010 m. vasario Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėjas.

Dirbdamas Vilniaus miesto pirmojo apylinkės teismo teisėju, nurodė suimti (skyrė griežčiausią kardomąją priemonę) Seimo nario Roko Žilinsko draugą Marką Gurskį, ignoravusį teismo posėdį.

Grąžino girtą vairavusį STT agentą M. Zalepūgą į darbą, pasirėmęs versija, kuomet ankstesnis Dzedulionio kolega prokuratūroje STT Vilniaus valdybos vadovas Vaidas Skirmantas teisme liudijęs, kad M. Zalepūga turėjo girtauti su svarbią informaciją turėjusiu suteikti asmeniu ir išgėręs vairuoti automobilį, kad išgelbėtų jame įmontuotą specialią techniką. Dzedulionis konstatavo, kad M. Zalepūgos veiksmais buvo siekiama ne žeminti STT autoritetą arba ją kompromituoti, o atvirkščiai – „apsaugoti" tarnybą nuo galimos kompromitacijos.

Moka lietuvių, anglų kalbas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Seimūno draugelį atšaldė areštinės baimė
2. ↑  Girti slaptieji agentai prie vairo – didvyriai
3. ↑  Teisėjų nuodėmės – viešos ir nutylimos
4. ↑  Vaidas Skirmantas įkalbėjo savo pavaldinį Ž. Pacevičiaus sprendimą (už pareigūno vardo pažeminimą atleisti iš pareigų) skųsti teismui
5. ↑  Girto STT agento gelbėjimo operacija gėdingai sužlugo
6. ↑  CV Archyvuota kopija 2011-08-31 iš Wayback Machine projekto.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Peru demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 29 546 963 (2009 m. apskaičiavimai)

Gyventojų amžiaus pirmaidė (2007 m.)
**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 29,1 %
* *15-64 m.:* 65,2 %
* *65 m. ir daugiau:* 5,7 % (2009 m. apsk.)

**Amžiaus mediana:**

* *bendra:* 26,1 m.
* *vyrų:* 25,8 m.
* *moterų:* 26,4 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,229 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 19,38 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 6,16 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**Migracija** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,95 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 71 % (2008 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 28,62 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 70,74 m.
* *vyrų:* 68,88 m.
* *moterų:* 72,69 m. (2009 apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**

* *bendras:* 92,9 %
* *vyrų:* 96,4 %
* *moterų:* 89,4 % (2007 m. surašymas)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Peru Archyvuota kopija 2016-11-05 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Pietų Amerikos demografijos** 

Argentina | Bolivija | Brazilija | Čilė | Ekvadoras | Gajana | Kolumbija | Paragvajus | Peru | Surinamas | Urugvajus | Venesuela
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kirkšninis kanalas pilve
**Kirkšninis kanalas** (Kirkšnies kanalas) (lot. *canalis inguinalis*) - tai įstrižinis plyšys pilvo sienos apačios medialinėje pusėje. Jo ilgis - apie 4-5 cm. Jame vyrams yra sėklinis virželis, o moterims - apvalusis gimdos raištis. 
Skiriamos keturios kanalo sienos:

* Apatinę sudaro kirkšninis raištis - *ligamentum inguinale*.
* Viršutinę - apatiniai vidinio įstrižinio ir skersinio pilvo raumenų (*mm. obliquus internus et transversus abdominis*) kraštai.
* Priekinę - išorinio įstrižinio raumens (*m. obliquus externus abdominis*) aponeurozė.
* Užpakalinę - skersinė fascija.

Kirkšninio kanalo pradžia yra gilusis kirkšnies žiedas (*anulus inguinalis profundus*), tai piltuvo formos skersinės fascijos įdubimas vidiniame pilvo sienos paviršiuje. Kanalo pabaiga - paviršinis kirkšnies žiedas (*anulus inguinalis superficialis*) - virš gaktikaulio.
| ***Grafas Kaliostras*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Cagliostro |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Daniele Pettinari |
| Scenaristas (-ai) | Daniele PettinariEnrica Pettinari |
| Metai | 1975 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 103 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Grafas Kaliostras** (it.  *Cagliostro*) – 1975 m. sukurta biografinė drama apie XVIII a. gyvenusį mistiką ir avantiūristą Aleksandrą Kaliostrą (tikras vardas Džiuzepė Balzamas).

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bekim Fehmiu – Džiuzepė Balzamo / grafas Aleksandras Kaliostras
* Curd Jürgens – kardinolas Giovanni Angelo Braschi, būsimasis popiežius Klemensas XIV
* Rosanna Schiaffino – Lorenza Balzamo
* Robert Alda – popiežius Klemensas XIII
* Massimo Girotti – Giacomo Casanova
* Anna Orso – Prancūzijos karalienė
* Alessandro Haber

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Užaugęs vargšų šeimoje, Džiuzepė Balzamas įgijo žinių ir tapo grafu Kaliostru – garsiu visoje Europoje mistiku, alchemiku ir aiškiaregiu. Ilgainiui jis tapo pavojingas bažnyčiai ir popiežius Klemensas XIV jį išvarė iš Romos. Prancūzijoje jis užsitraukė nemalonės išpranašavęs, kad karalius bus nukirsdintas ir tuo baigsis monarchija. Kaliostras įkūrė masonų ložę, kurios nariu tapo jaunas prancūzų kariuomenės leitenantas Napoleonas Bonapartas, tačiau buvo priverstas grįžti į Romą, kur jį suėmė kartu su žmona Serafina. Vis dėlto, kaip grafas buvo išpranašavęs, popiežius, kurį jis anksčiau buvo išgydęs, atsisakė paskelbti jam mirties bausmę ir įkalino iki gavos galvos, o žmona, atiduota į inkvizicijos rankas, buvo nukryžiuota.
Koordinatės: 22°16′48″ š. pl. 113°46′48″ r. ilg.﻿ / ﻿22.28000°š. pl. 113.78000°r. ilg.﻿ / 22.28000; 113.78000

| Honkongo–Džuhai–Makao tiltas |
| --- |
|  |
| **Vieta** | Džuhai Kinijos LR KinijaHonkongas HonkongasMakao Makao |
| **Kerta** | Perlų upės deltą |
| **Ilgis** | 55 km |
| **Plotis** | 6 greitkelio juostos |
| **Pastatytas** | 2018 m. |

**Honkongo–Džuhai–Makao tiltas** (kin. 港珠澳大桥, pinyin: *Gǎngzhū'ào Dàqiáo*) – 55 kilometrų ilgio tiltas Kinijos pietuose, Perlų upės deltoje, jungiantis Honkongą, Makao ir Žuhai miestus. Pradėtas statyti 2009 m. pabaigoje, baigtas – 2018 m. pradžioje, atidarytas transportui – 2018 m. spalio 24 d. Tai ilgiausias pasaulyje tiltas virš vandens. Jo statyba kainavo, kaip spėjama, apie 13 mlrd. eurų.

Tiltas (ištisinė linija) ir jo dalis jungiantis povandeninis tunelis (brūkšninė linija) Perlų upės deltos žemėlapyje.
Didžioji tilto konstrukcijos dalis yra virš vandens, bet siekiant nesutrikdyti laivų judėjimo, viduryje padarytas 6,7 km ilgio povandeninis tunelis, pasiekiantis 44,5 m gylį. Tiltas naudojamas automobilių transportui, juo eina G94 Perlų upės deltos žiedinis greitkelis. Po tilto atidarymo kelionės laikas tarp Honkongo ir Džuhai miestų sutrumpėjo aštuonis kartus: nuo 4 valandų iki 30 minučių. Važiavimas tiltu mokamas ir galimas tik gavus leidimą.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Honkongo–Džuhai–Makao tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Kinijoje atidarytas ilgiausias pasaulyje tiltas, diena.lt, 2018-10-23
2. ↑  Kinijoje atidarytas ilgiausias pasaulyje tiltas, delfi.lt, 2018 m. spalio 23 d.
3. ↑  World's longest sea crossing: Hong Kong-Zhuhai bridge opens, BBC News, 23 October 2018
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Annona cherimola** |
| --- |
| Kvapioji kananga (Cananga odorata)Peruvinės anonos vaisius (*Cherimoya*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Magnolijažiedžiai  *( Magnoliidae)* |
| Šeima: | Anoniniai  *( Annonaceae)* |
| Gentis: | Anona  *( Annona)* |
| Rūšis: | Peruvinė anona  *( Annona cherimola)* |

 |

**Peruvinė anona** (*Annona cherimola*) – anoninių (*Annonaceae*) šeimos augalas. Paplitęs Pietų Amerikos vakarinėje ir Šiaurės Amerikos pietinėje dalyse. Auginamas Andų kalnuose.

Peruvinė anona yra gana tankus, sparčiai augantis, mažai šakotas, lapuotis medis, siekiantis nuo 5 metrų iki 9.

Paplitimas
----------

Peruvinės anonos labiausiai paplitusios Pietų Amerikoje ir Šiaurės Amerikoje. Jos ištakomis kilmės šalimis Peru, Ekvadoras ir Čilė. Augalas vėliau paplito daugelyje Pietų Amerikos šalių, Centrinėje Amerikoje, Karibuose (Jamaika, Haitis, Puerto Rikas), bei Floridoje. Peruvinė anona taip pat pradėta auginti Europoje (Ispanija, Prancūzija, Italija), šiaurės ir rytų Afrikoje, bei Azijoje (Indija ir Singapūras).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Padalinys (reikšmės).*
**Padalinys** – kariškių grupė, turinti nuolatinę organizacinę struktūrą. Tai karinis vienetas, esantis dalinio dalis.

Seniau padalinys būdavo sudarytas iš vienos kariuomenės rūšies kareivių, dažnai vienodai ginkluotų. Dabar didesnieji padaliniai naudoja įvairios ginkluotės derinius.

Padaliniai:

* batalionas arba divizionas
* kuopa, baterija, eskadrilė
* būrys
* skyrius
* grandis
* komanda
* įgula ar ekipažas.

Padalinių sandara ir ginkluotė apibrėžiama etatų sąrašuose ir tabeliuose.

Padaliniai yra dalinių sudedamosios dalys. Tačiau kai kurie batalionai ar divizionai, kuopos, baterijos ar eskadrilės gali būti ir daliniai, jei jie atskirieji. T.y. atskirasis batalionas ar atskiroji kuopa paprastai turi dalinio teises.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RKariniai vienetai |
| --- |
|  |
| Junginiai | 
• Armijų grupė (Frontas) • Apygarda • Armija • Korpusas • Divizija • |
|  |
| Daliniai | 
• Brigada • Pulkas • |
|  |
| Padaliniai | 
• Batalionas • Divizionas • Eskadronas • Kuopa • Baterija • Būrys • Skyrius • |

 |
| **Physalis peruviana** |
| --- |
| Peruvinė dumplūnė (*Physalis peruviana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Bulviniai  *( Solanaceae)* |
| Gentis: | Dumplūnė  *( Physalis)* |
| Rūšis: | Peruvinė dumplūnė  *( Physalis peruviana)* |

 |

*Physalis peruviana*
**Peruvinė dumplūnė** (*Physalis peruviana*) – bulvinių (*Solanaceae*) šeimos augalas, kilęs iš Pietų Amerikos, tačiau išpopuliarėjo, kai XIX a. pradėta auginti Pietų Afrikoje Gerosios Vilties iškyšulio regione.

Literatūroje nurodoma, kad tai yra Peru ir Čilės vietinis augalas, introdukuotas tropikų, subtropikų ir vidutinio klimato zonose (Morton, 1987).

Kultivacija
-----------

Tropikų ir subtropikų klimato sąlygomis šis žolinis ar sumedėjęs, daugiametis augalas užauga iki 0,9–1,6 m, kartais net iki 1,8 m aukščio. Šakos briaunotos, rausvos, išsišakojusios. Lapai beveik priešiniai, aksominiai, širdies pavidalo, atsitiktinai dantyti, 6–15 cm ilgio ir 4–10 cm pločio. Žiedai išsidėstę lapų pažastyse, varpelio formos, 2 cm pločio, geltoni, apgaubti rausvai žalios, plaukuotos, 5 dalių taurelės. Žiedui nukritus, taurelė plečiasi, formuodama šiaudo spalvos apvalkalėlį, daug didesnį negu vaisius, kurį ji apsupa. Sunokusi uoga būna apvali, 1,25–2 cm skersmens, lygiu, blizgiu paviršiumi, geltona su oranžiniu atspalviu, sultingu minkštimu, kuriame yra daug mažų gelsvų sėklų. Prinokęs vaisius yra saldus, malonaus, panašaus į vynuogę aštraus kvapo. Apvalkalėlis yra kartus ir nevalgomas.

Vaisiai tinka vartojimui, kai pasiekia rūšiai būdingą dydį ir dalis jų pradeda kristi. Renkami kas 2–3 savaites su apvalkalėliais, vienodai sunokę. Vienas augalas gali užauginti apie 300 vaisių. Sodinama 228–900 augalų į hektarą, derlius – vidutiniškai 3 t ha–1. Dumplūnių vaisiai laikomi neišlukštenti, sudėti konteineriuose, sausoje patalpoje. Taip jie išsilaiko keletą mėnesių (Morton, 1987). Vaisiuose apie 79 % sudaro vanduo, maistinės skaidulos – 4,9 %, riebalai – 0,16 %, baltymai – 0,05 %, pelenai – 1,01 %. Dumplūnių vaisiai turtingi pektino. Taip pat randama vitaminų: askorbo rūgšties (vitamino C) – 430,0 mg kg–1, niacino (vitaminas B3) – 17,3 mg kg–1, riboflavino (vitamino B2) – 0,3 mg kg–1, tiamino (vitamino B1) – 1,0 mg kg–1, karoteno – 16,1 mg kg–1. Sunokę dumplūnių vaisiai yra geras vitamino P šaltinis. Iš mineralinių medžiagų randama nemažai fosforo – 553,0 mg kg–1, kalcio – 80,0 mg kg–1 ir geležies – 12,3 mg kg–1 (Morton, 1987). Vidutinio klimato zonose šis augalas yra vienametis.

Vaistinės savybės
-----------------

Šio augalo ekstraktai plačiai vartojami liaudies medicinoje gydyti maliariją, astmą, hepatitą, dermatitą ir reumatizmą (Arun, Asha, 2007; Adams et al. 2008). Iš augalo šaknų išskirti alkaloidai domina ir farmakologijos specialistus, nes manoma, kad šie junginiai žmogaus organizme slopina cukraus metabolizmą (Griffin, Lin, 2000). Dėl maistinių ir vaistinių savybių dumplūnių vaisiai patrauklūs tarptautinėje prekyboje.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Suomijos bankas** (suom. *Suomen Pankki*, šved. *Finlands Bank*) – Suomijos centrinis bankas, ketvirtas seniausias bankas pasaulyje. Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) narys. Centrinė būstinė įsikūrusi Helsinkyje, banko filialai įsteigti Kuopije, Tamperėje ir Oulu.

Bankui nuo 2004 m. vadovauja Erkki Liikanen. Banko generalinis direktorius Suomijos prezidento skiriamas 7 metų kadencijai.

Istorija
--------

Banką įkūrė Rusijos imperatorius Aleksandras I 1812 m. kovo 1 d. Turku mieste, tuometinės Suomijos Didžiosios Kunigaikštystės sostinėje. Po mėnesio sostine buvo paskelbtas Helsinkis, kurį pradėta rekonstruoti ir plėsti. 1812 m. į Helsinkį buvo perkeltos pagrindinės šalies įstaigos, tarp jų ir Suomijos bankas. 1840–1890 m. laikotarpyje bankas buvo pertvarkomas į centrinį banką. 1840 m. jame buvo įvykdyta reforma, 1860 m. imperatoriaus Aleksandro II potvarkiu Didžiosios Kunigaištystės teritorijoje buvo įvesta sava valiuta – Suomijos markė, vienu ketvirtadaliu vertės susieta su rubliu. Po penkerių metų, 1865 m. markė buvo susieta su tarptautiniu sidabro standartu, o vėliau, 1877 m. su auksu.

Bankas leido ir reguliavo Suomijos markę iki 1999 m. kai šalis įstojo į euro zoną ir ją pakeitė euru.

Banko pastatas
--------------

Priešais banką
Pagrindinį banko pastatą suprojektavo vokiečių architektas Ludwig Bohnstedt. Pastatytas 1882 m. Priestatas iškilo 1960 m. Priešais banką stovi paminklas suomių valstybės veikėjui, finansų ministrui Johan Vilhelm Snellman. Jis buvo atidengtas 1923 m. Ant pamnklo postamento matyti išlikę 1944 m. bombardavimo pėdsakai.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Suomijos bankas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-11-26 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuropos Sąjungos centriniai bankai Europos Sąjunga |
| --- |
|  |
| Euro zonos nariai | 
• Austrijos nacionalinis bankas • Belgijos nacionalinis bankas • Kipro centrinis bankas • Estijos bankas • Suomijos bankas • Prancūzijos bankas • Vokietijos Bundesbankas • Graikijos bankas • Airijos centrinis bankas • Italijos bankas • Latvijos bankas • Lietuvos Bankas • Liuksemburgo centrinis bankas • Maltos centrinis bankas • Nyderlandų bankas • Portugalijos bankas • Slovakijos nacionalinis bankas • Slovėnijos bankas • Ispanijos bankas • Kroatijos nacionalinis bankas |
|  |
| Ne euro zonos nariai | 
• Bulgarijos nacionalinis bankas • Čekijos nacionalinis bankas • Danijos nacionalinis bankas • Vengrijos nacionalinis bankas • Lenkijos nacionalinis bankas • Rumunijos nacionalinis bankas • Švedijos bankas |
|  |
| ES institucijos | 
• Europos Centrinis Bankas • Europos centrinių bankų sistema • Europos investicijų bankas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Potsdamo deklaracija**, arba ***„Deklaracija, nustatanti Japonijos imperijos kapituliacijos sąlygas"***, buvo Antrojo pasaulinio karo Sąjungininkų pareiškimas, kviečiantis Japonijos imperiją pasiduoti. 1945 metų liepos 26 dieną Jungtinių Valstijų prezidentas Haris Trumenas, Jungtinės Karalystės premjeras Vinstonas Čerčilis ir Kinijos respublikos prezidentas Čiang Kai-ši pasirašė dokumentą, kuriame apibrėžiamos Japonijos kapituliacijos sąlygos, dėl kurių buvo susitarta Postdamo konferencijoje. Dokumente pateikiamas ultimatumas, kuriame teigiama, kad jeigu Japonija nekapituliuos, jos laukia „greitas ir absoliutus sunaikinimas". 
Japonija iš pradžių atmetė ultimatumą, paskelbdama sąlygą, kad Japonijai turi būti leista išlaikyti imperijos statusą (t. y. išsaugoti imperatorių). Japonijai taip pat grėsė Sovietus Sąjungos įstojimas į karą prieš Japoniją. Šie faktoriai tiesiogiai padarė įtaką prezidento Trumeno apsisprendimui tų pat metų rugpjūčio 6 ir 9 dieną ant Japonijos Hirošimos ir Nagasakio miestų numesti atomines bombas. 

Ši deklaracija buvo vienas iš paskutiniųjų oficialių Čerčilio, kaip premjero, pasirašytų dokumentų. Kitą dieną po deklaracijos pasirašymo Čerčilis atsistatydino ir jo vietą užėmė Klementas Etlis.
Skrydžius aptarnauja Airbus A380-842 lėktuvai
**Qantas skrydžiai Nr. 7 ir Nr. 8** (QF7/QFA7 ir QF8/QFA8) – Australijos oro linijų bendrovės Qantas vykdomi skrydžiai tarp Sidnėjaus oro uosto (Australijoje) ir Dalaso/Fortvorto tarptautinio oro uosto (JAV). Iki 2016 m. šis maršrutas buvo ilgiausias pasaulyje komercinis skrydis pasaulyje. Šio skrydžio ilgis yra 13 804 km – daugiau nei trečdalis atstumo aplink Žemę. Šiems skrydžiams naudojami Airbus A380 lėktuvai. 

2019 m. duomenimis šis skrydis buvo 7-tas pagal atstumą pasaulyje. Ilgiausiu pasaulyje skrydžiu tapo 15344 km ilgio Singapore Airlines SQ 21 iš Niuarko į Singapūrą.[1]

Istorija
--------

7 ir 8 Qantas skrydžiai buvo pradėti 2011 m. gegužės 6 d.[2] Kompanija šiems maršrutams buvo pasirinkusi Boeing 747-400ER lėktuvus. Tuo metu tai buvo ilgiausias skrydis pasaulyje šiuo lėktuvu, taip pat trečias pagal atstumą maršrutas pasaulyje. Iš pradžių šie skrydžiai vykdavo 4 kartus per savaitę, tačiau nuo 2012 m. liepos 1 d. pradėti vykdyti kasdien.[3]

Nuo 2013 m. lapkričio šis maršrutas tapo ilgiausias pasaulyje, kai konkurentai nusprendė savo ilgiausius reisus sustabdyti.[4]

2014 m. gegužę kompanija pranešė, kad pradės šiuos skrydžius aptarnauti Airbus A380 lėktuvais. Tai buvo pradėta daryti 2014 m. rugsėjo 29 d. Perėjus prie šių lėktuvų atgalinio skrydžio metu atsisakyta sustojimo Brisbene, kuris buvo privalomas su Boeing 747 orlaiviais. A380 lėktuvai specialiai šiems skrydžiams buvo perdaryti 4 klasėms, pridedant pirmą klasę.[5]

Tuo pačiu Qantas tapo pirmąja bendrove, Dalaso/Fortvorto oro uoste pradėjusi naudoti A380 lėktuvus.

Šie skrydžiai vyksta 6 kartus per savaitę (išskyrus antradienius). A380 orlaiviuose talpinama 14 pirmos klasės, 64 – verslo, 35 – pagerintos ekonominės ir 371 ekonominės klasės keleivių.[6]

Skrydis Nr. 7 trunka apie 15 val. 30 min. 8 skrydis – 16 val. 50 min.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Singapore Airlines To Launch World's Longest Commercial Flights
2. ↑  Qantas Begins Flights Between Sydney and Dallas, Longest 747 Route Ever
3. ↑  Qantas does Dallas (daily) with upgraded Boeing 747s
4. ↑  Qantas claims „world’s longest flight" for Sydney-Dallas route
5. ↑  QANTAS CUSTOMERS TO EXPERIENCE WORLD-CLASS A380 SERVICES TO DALLAS/FORT WORTH
6. ↑  Qantas Seat Maps
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Honoluluangl. *Honolulu* |
| --- |
|              |
| *Honolulu panorama* |
|  |
| 

HonoluluHonolulu

21°18′32″ š. pl. 157°49′34″ v. ilg.﻿ / ﻿21.30889°š. pl. 157.82611°r. ilg.﻿ / 21.30889; 157.82611﻿ (Honolulu)Koordinatės: 21°18′32″ š. pl. 157°49′34″ v. ilg.﻿ / ﻿21.30889°š. pl. 157.82611°r. ilg.﻿ / 21.30889; 157.82611﻿ (Honolulu) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-10) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Havajai Havajai |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 374 701  |
| **Plotas** | 272,1 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 377 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Honolulu |

**Honolulu** (hav. angl. *Honolulu*) – miestas JAV; Havajų valstijos sostinė. Honolulu reiškia „Prieglobsčio vieta". Miestas yra Oahu saloje. Beveik 400 tūkst. gyventojų (2004 m.). Tai svarbiausias salyno miestas, labai svarbus turistinis ir transporto centras (oro ir jūrų uostas) visame Ramiajame vandenyne. Vystoma cukraus, vaisių ir žuvies konservų pramonė, laivų statyba. Veikia svarbus Honolulu universitetas. Miesto apylinkėse yra Perl Harboro karinė jūrų bazė.

Klimatas
--------

Honolulu klimatas yra tropinis. Sausio mėnesio vidutinė temperatūra yra 22 °C, o liepos 28 °C. Karščio rekordas – 35 °C, užfiksuotas 1994 m. tuo tarpu žemiausia oro temperatūra – 11,6 °C, pasiekta 1969 m.
Poveržlių įvairovė
**Poveržlė** – plona plokštelė (dažniausiai skritulio formos) su skyle (dažniausiai centre), kuri taikoma paskirstyti tvirtinimo detalių su sriegiu, pvz. varžtų ar veržlių, apkrovą. Dar poveržlės naudojamos kaip tarpinės, spyruoklės, dilimo atramos, vibracijos slopintuvai (guminės poveržlės), gali nurodyti suveržimo apkrovą arba fiksuoti tvirtinimą.

Rūšys
-----

Poveržlės gali būti suskirstytos į tris rūšis: *plokščiąsias poveržlės*, kurios paskirsto apkrovą ir apsaugo nuo pažeidimo fiksuojamą paviršių arba izoliuoja jį, *spyruoklines poveržles*, kurios turi ašinį tamprumą ir saugo nuo sujungimo atsilaisvinimo dėl vibracijų ir *fiksuojančiąsias poveržles*, kurios stabdo sujungimo atsivežimą, neleisdamos detalei su sriegiu suktis. Fiksuojančios poveržlės dažniausiai būna ir spyruoklinės.

Medžiagos
---------

Dažniausiai naudojamos medžiagos yra plienas, nerūdijantis plienas ir plastmasė. *Grūdintos poveržlės* yra termiškai apdorotos plieninės poveržlės. Kitos naudojamos medžiagos yra aliuminis, bronza, žalvaris, keramika, varis, geležis, oda, guma, titanas ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *About Washer Materials*. Nuoroda tikrinta 29 sausio 2010
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sana |
| --- |
| Sana ties Donji Vrblianais Sana ties Donji Vrblianais |
| **Ilgis** | 146,2 km |
| **Baseino plotas** | 3369,4 km² |
| **Ištakos** | Dinarų kalnai |
| **Žiotys** | Una |
| **Šalys** | Bosnija ir Hercegovina |

**Sana** (bosn. *Sana*, serb. *Сана*) – upė Bosnijos ir Hercegovinos šiaurės vakaruose; Unos (Savos baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Dinarų kalnuose, netoli Donia Peckos ir Jasenovi Potocų kaimų. Aukštupyje iki Kliučo slenkstėta, srauni. Toliau teka į šiaurę karstine plynaukšte. Žemupyje, ties Prijedoru pasuka į vakarus ir ties Novi Gradu (Kroatijos pasienyje) įteka į Uną.

Didžiausi intakai: Sanica, Japra (kairieji), Grmečas, Gomjenica (dešinieji). Žemupyje dažnai smarkiai ištvinsta. Miestai prie Sanos: Kliučas, Sanski Mostas, Prijedoras, Novi Gradas.

Pasak legendos, upės vardas kilo nuo lotynų kalbos žodžio *sano* („sveikas"), nes upės vanduo švarus, turintis gydomųjų savybių.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kirkilų herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2010-12-30* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Kirkilų herbas** – Kirkilų kaimo heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Raudoname skydo lauke sidabrinis žengiantis eržilas, virš jo nugaros auksinis kryžmagalis kryžius su iš sankryžos kampų įstrižai išeinančiomis liepsniškomis juostelėmis.

Simbolika
---------

Kirkilų kaimas buvo pavadintas čia žemes įsigijusių Kirkilų vardu. Pavardės kilmę kalbininkas Jonas Jablonskis aiškino taip: pirmoji – tai, kas kirkia, rėkia, pavyzdžiui, vaikas, kuris rėkia, kirkia, bus *kirkilas*; antroji, labai retai naudojama reikšmė, – eržilas. Pastaroji reikšmė nulėmė pagrindinį herbo elementą.

Istorija
--------

2010 m. gruodžio 30 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-570 patvirtino Kirkilų herbą. Tai vienas iš labai retų atvejų Lietuvoje, kai herbas suteikiamas gyvenvietei, neturinčiai nei miesto, nei miestelio ar seniūnijos centro teisių.