recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Alkupio Šventkalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Alkupio ŠventkalnisAlkupio Šventkalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°34′20″ š. pl. 22°07′00″ r. ilg.﻿ / ﻿55.57222°š. pl. 22.11667°r. ilg.﻿ / 55.57222; 22.11667Koordinatės: 55°34′20″ š. pl. 22°07′00″ r. ilg.﻿ / ﻿55.57222°š. pl. 22.11667°r. ilg.﻿ / 55.57222; 22.11667 |

 |
| Vieta | Šilalės rajonas |
| Seniūnija | Žadeikių seniūnija |
| Aukštis | 10 m |
| Plotas | 60 x 140 |
| Žvalgytas | 1903 |

**Alkupio Šventkalnis** – kalnas Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Alkupio kaimo.

Istorija
--------

XX a. pradžioje Šventkalnį tyrinėjo Liudvikas Kšivickis. Alkupio Šventkalnis 60 x 140 m dydžio ir 10 m aukščio. Vakarinėje papėdėje yra Šventkalnio dauba, pietvakarinėje teka Paros intakas Alkupis. Nuo Šventkalnio pietų kryptimi per buvusias pelkes vedė kūlgrinda. 

Padavimuose pasakojama, kad ant Šventkalnio buvo meldžiamasi, degintos aukos. Prieš Antrąjį pasaulinį karą Šventkalnio rytiniame pakraštyje rasta įvairių archeologinių radinių, žmonių kaulų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vykintas Vaitkevičius. *Alkupio Šventkalnis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 368 psl.
**Diplomatinė konferencija** arba **diplomatinis kongresas** – iškilmingas suverenų ar jų įgaliotinių susitikimas bendrų tarptautinės politikos klausimų sprendimui.

Terminai taikomi įvairiai, nors kongresais dažniau vadinami svarbesni susitikimai.

Teoriškai kiekviena valstybė gali sušaukti diplomatinę konferenciją, ir kiekviena valstybė, suinteresuota svarstomais klausimais gali joje dalyvauti. Tačiau, nors pastarasis principas buvo patvirtintas, pavyzdžiui, 1818 m. Acheno kongrese, išties jo ne visada laikomasi. Pavyzdžiui, Vienos kongrese visi svarbūs klausimai buvo nusprendžiami penkių pagrindinių didžiųjų valstybių. Viena iš šito priežasčių yra ta, kad visos priimtos į diplomatinę konferenciją valstybės turėtų gauti vienodą balsą. Be to, pavyzdžiui, „Encyclopædia Britannica" vienuoliktame leidime svarstoma, kad visos diplomatinės konferencijos, pasiekusios ko nors reikšmingo, buvo sušauktos ir dominuojamos valstybių, kurios buvo pakankamai galingos, jog priverstų gerbti savo nuomonę.

Jei valstybės atstovaujamos įgaliotinių, diplomatų (tokiu atveju paprastai 2-3), konferencijos pradžioje patikrinami jų įgaliojimai. Tada sprendžiami procedūros ir etiketo klausimai. Anksčiau tokie klausimai užimdavo daug laiko, bet 1878 m. Berlyno kongrese buvo nutarta delegatus sodinti prie pasagos formos stalo, rikiuojant pagal valstybių prancūziškus pavadinimus abėcėlės tvarka.

Tam, kad sprendimai saistytų visus dalyvius, jie priimami bendru sutarimu. Rengiami konferencijų protokolai. Be to, besibaigiant konferencijai gali būti pasirašoma sutartis.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Congress. **(**angl.**)** Encyclopædia Britannica, Eleventh Edition, Т. VI (6) : Chatelet - Constantine. Inc.-New York:, 1910–1911. 937-938 psl.s:en:1911 Encyclopædia Britannica/Congress
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sankošas |
| --- |
| Sankošas Punakoje Sankošas Punakoje |
| **Ištakos** | Himalajai |
| **Žiotys** | Bramaputra |
| **Šalys** | Butanas, Indija |

**Sankošas**, Butane atskiros atkarpos vadinamos **Mo čhu** (bot. Mo chhu) ir **Punatsang čhu** (bot. Puna Tsang chhu) – upė Butane ir šiaurės rytų Indijoje (Asame); Bramaputros dešinysis intakas.

Išteka Himalajuose, šiaurės vakarų Butane, netoli nuo ten, kur susikerta Kinijos ir Butano sienos. Toliau teka į pietryčius kaip Mo čhu. Punakoje susilieja su kita iš šiaurės atitekančia upe – Pho čhu, ir toliau yra žinoma kaip Punatsang čhu.

Prie Vangdue Phodrang miesto į ją įteka Dang čhu, o prie Takšajaus miesto – Hara čhu. Indijos teritorijoje (žemupyje) teka Bengalijos lyguma, įteka į Bramaputrą.

Upė vandeninga pavasario-vasaros laikotarpiu, neretai smarkiai ištvinsta.
**Sanki ledo trasa** – bobslėjaus, skeletono ir rogučių sporto ledo trasa šalia Krasnaja Polianos, Krasnodaro krašte, Rusijoje. Nutolusi apie 60 km nuo Sočio. Pastatyta specialiai 2014 m. žiemos olimpinėms žaidynėms. Antra Rusijoje ir viena iš septyniolikos šiuo metu veikiančių trasų pasaulyje.

Istorija
--------

2006 m. buvo nutarta Rusijoje atidaryti dvi naujas ledo trasas: vieną šalia Maskvos ir vieną Kaukaze. 2007 m. liepos 4 d. Sočis oficialiai laimėjo 2014 m. žiemos olimpinių žaidynių rengimo konkursą, kurių varžyboms reikės ir Sanki ledo trasos. Komplekso numatyta kaina – 135,7 milijonų rublių.

Techniniai duomenys
-------------------

Sanki ledo trasos ilgis yra 1814 m ir tai yra ilgiausia ledo trasa pasaulyje. Vertikalus trasos kritimas yra 131,9 m. Bobslėjaus trasa turi 19 posūkių, rogučių sporto 17–20 posūkių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Smooth start of the International Training Week". fil-luge.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. sausio 30 d..


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLedrogių sporto trasos |
| --- |
|  |
| Vakarų Europa (8) | 
Vokietija Altenbergas, Austrija Iglsas, Austrija Imstas, Vokietija Kenigzė, Prancūzija La Plagne, Vokietija Oberhofas, Šveicarija Sankt Moricas, Vokietija Vinterbergas |
|  |
| Šiaurės Europa (2) | 
Norvegija Lilehameris, Latvija Sigulda |
|  |
| Rytų Europa (1) | 
Rusija Sočis |
|  |
| Azija (3) | 
Pietų Korėja Alpensija, Kinijos LR Jiaohaitou, Japonija Naganas |
|  |
| Šiaurės Amerika (3) | 
Jungtinės Amerikos Valstijos Leik Plesidas, Jungtinės Amerikos Valstijos Park Sitis, Kanada Vistletis |

 |
| Alksnupėnų valsčiusAmtsbezirk Alxnupönen |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **1874 – 1945** |  |

 |
| *Alksnupėnų valsčius Pilkalnio apskrityje* |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Provincija** | Rytų Prūsija |
| **Administracinis centras** | Alksnupėnai |
|  |
| **1874–1945** | Pilkalnio apskritis |

**Alksnupėnų valsčius** (vok. *Amtsbezirk Alxnupönen*, nuo 1938 m. *Amtsbezirk Altsnappen*) – Rytų Prūsijos administracinis teritorinis vienetas, gyvavęs 1874–1945 m. dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje. Priklausė Pilkalnio apskričiai. Valsčiaus centras buvo Alksnupėnuose.

Istorija
--------

Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms" iš 7 kaimo bendruomenių ir 1 dvaro apygardos. 1928 m. Lazdynėlių dvaro apygarda prijungta prie Rukų kaimo, o 1929 m. sujungtos Ambrazgirių ir Lieplaukių kaimo bendruomenės. 1929–1945 m. valsčių sudarė 6 kaimo bendruomenės: Alksnupėnų, Ambrazgirių-Lieplaukių (Valdlindeno), Būdupėnų, Ramoniškių, Rukų ir Užberžių.

Valsčius apėmė siaurą plotą tarp Vieškalnių ir Šorelių girių apskrities šiaurinėje dalyje prie Šešupės, Alksnupės ir Žvirgalio. Valsčiaus teritoriją kirto Lazdynų–Šilėnų plentas ir Pilkalnio–Lazdynų siauriuko atšaka.

1905 m. valsčiuje buvo 930 gyventojų, iš jų 241 lietuvis (26 %). Daugiausia lietuvių gyveno Būdupėnuose (45 %), Ambrazgiriuose (41 %) ir Užberžiuose (39 %). Didžiausios gyvenvietės 1939 m. buvo Alksnupėnai (358 gyv.) ir Rukai (230 gyv.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vasilijus Safronovas, Valsčius, 2, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
2. ↑  Amtsbezirk Löbenau, Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874–1945 (vok.). Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
3. ↑  Vilius Pėteraitis, Martynas Purvinas, Alksnupėnai, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-03.
4. ↑  verwaltungsgeschichte.de / Landkreis Pillkallen (vok.). | Nuoroda tikrinta 2021-10-03. Archyvuota kopija 2021-10-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lionelis Žospenaspranc. *Lionel Jospin*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1937 m. liepos 12 d. (85 metai)*Meudon* prie Paryžiaus |
|  |
| Veikla | ekonomistas, Prancūzijos politinis veikėjas, 1997–2002 m. ministras pirmininkas |
| Partija | 1971 m. Prancūzijos socialistų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Lionel Jospin |

**Lionelis Žospenas** (pranc. *Lionel Jospin*, g. 1937 m. liepos 12 d. *Meudon* prie Paryžiaus) – ekonomistas, Prancūzijos politinis veikėjas, 1997–2002 m. ministras pirmininkas.

Profesinė veikla
----------------

Baigė Paryžiaus politinių studijų institutą ir Nacionalinę administravimo mokyklą. 1965–1970 m. Prancūzijos užsienio santykių ministerijos generalinis sekretorius. 1977–1993 m. Nacionalinio susirinkimo narys, 1977–1986 m. nuo Paryžiaus, 1986–1988 m. nuo Aukštutinės Garonos departamento. 1988–1992 m. mokslinių tyrimų ir technologijų, vėliau – sporto ir švietimo ministras, 1997–2002 m. ministras pirmininkas. Jo vyriausybė įvedė 35 val. darbo savaitę, pagerino sveikatos draudimą socialiai remtiniems, įteisino lyčių lygybę.

Politinė karjera
----------------

1960 m. dalyvavo trockistinės *Komunistų internacionalistų organizacijos* veikloje. Nuo 1971 m. PS narys, 1977–1981 m. PS nacionalinis sekretorius, 1981–1988 ir 1995–1997 m. **PS** pirmasis sekretorius. 1983–1989 m. SI pirmininko pavaduotojas, nuo 1989 m. SI Garbės pirmininkas.

1995 m. dalyvavo prezidento rinkimuose, pirmame ture gavo daugiausia – 23,3 % balsų, tačiau antrame, susivienijus dešiniesiems, pralaimėjo Žakui Širakui. 2002 m. rinkimuose dar kartą bandė tapti prezidentu, tačiau pirmajame rate pralaimėjęs Ž. M. Le Penui pasitraukė iš politinės veiklos iki 2005 m. kai buvo įsijungęs į Europos Konstitucijos kampaniją, kurią prancūzai balsų dauguma ją atmetė.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Alkūninio raumens topografija.
**Alkūninis raumuo** (lot. *musculus anconeus*) – nedidelis žasto srityje esantis raumuo. Prasideda ant žastikaulio šoninio antkrumplio (lot. *epicondylus lateralis*). Eidamas užpakaline alkūnės sąnario dalimi dengia jį ir sausgysle tvirtinasi ant užpakalinio alkūnkaulio paviršiaus į šoną ir žemyn nuo alkūnės (lot. *olecranon*).

Susitraukdamas raumuo kartu su trigalviu žasto raumeniu ištiesia sulenktą ranką. Kita jo funkcija yra stabilizuoti alkūnės sąnarį. Raumens antagonistai yra žasto lenkiamieji raumenys: dvigalvis žasto raumuo ir žastinis raumuo.

Raumens inervacija ateina per stipininį nervą (lot. *n. radialis*). Krauju aprūpina gilioji žastinė arterija (lot. *a. profunda brachii*).

  

* Užpakalinis kairiojo žastikaulio vaizdas su pažymėta raumens tvirtinimosi vietaUžpakalinis kairiojo žastikaulio vaizdas su pažymėta raumens tvirtinimosi vieta
* Užpakalinis kairiųjų stipinkaulio ir alkūnkaulio vaizdas su pažymėta raumens tvirtinimosi vietaUžpakalinis kairiųjų stipinkaulio ir alkūnkaulio vaizdas su pažymėta raumens tvirtinimosi vieta
* Užpakalinis kairiosios alkūnės sąnario vaizdasUžpakalinis kairiosios alkūnės sąnario vaizdas
* Alkūninis raumuo su visais aplinkiniais raumenimisAlkūninis raumuo su visais aplinkiniais raumenimis
* Alkūninio raumens prisitvirtinimo vieta ant alkūnkaulio su nukeltais paviršiniais raumenimisAlkūninio raumens prisitvirtinimo vieta ant alkūnkaulio su nukeltais paviršiniais raumenimis
|  |
| --- |
| **Gedrimų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Gedrimų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Gedrimų pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Gedrimai, Telšių raj. |
| **Direktorius(-ė)** | Romualda Galinauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 11 |
| **Įkūrimo data** | 1936 m. |
| **Uždarymo data** | 2012 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 8 |

**Telšių rajono Gedrimų pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšių raj. Gedrimuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 9058253. Steigėjas Telšių rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Mokykla 1936–1953 m. buvo pradinė, 1953–1993 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, vėliau pagrindinė. XXI a. pradžioje tapo „Džiugo" vidurinės mokyklos skyriumi, 2012 m. perduota „Germanto" pagrindinei mokyklai, vėliau išvis uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Romualda Galinauskienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gedrimai. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-04-29).
Šerlokas Holmsas nagrinėja „įrodymą" kuris, kaip vėliau paaiškėjo, yra jam tyčia toks pakištas.
**„Raudona silke"** – vadinamas toks argumentas, kuris skirtas tik nukreipti diskutuojančių pusių dėmesį nuo temos. Tai yra laikoma argumentacijos klaida. Pats argumentas gali būti tiek logiškai teisingas, tiek klaidingas. Argumentacijos klaida jis yra todėl, kad neturi nieko bendro su aptariamo klausimo teisingumu.

Pavyzdžiui, diskutuojama dėl *mirties bausmės efektyvumo stabdant nusikalstamumą*. Viena iš pusių išdėsto tokį argumentą:

*Gali šnekėti kiek tiktai nori, kad mirties bausmė nėra efektyvi priemonė prieš nusikalstamumą – bet kaipgi tų nusikaltimų aukos? Kaip manai, kaip jaučiasi nužudytojo artimieji, kai žudikas yra kalėjime, išlaikomas už mokesčių mokėtojų pinigus? Ar tai teisinga?*
Tai yra „*raudona silkė*", kadangi diskutuojama buvo dėl mirties bausmės efektyvumo stabdant nusikalstamumą, ne apie tai, ar teisinga nusikaltėlius išlaikyti iš biudžeto. Konkrečiai šiame pavyzdyje dar galima rasti ir apeliavimą į mases.

„*Raudona silkė*" labai dažnai naudojama politiniuose bei religiniuose debatuose, kasdieniame gyvenime.

Manoma, frazė atsirado pagal rūkytos žuvies naudojimą pėdsekiams šunims klaidinti. Stiprus rūkytos silkės kvapas nustelbia tai, ką šuo turi užuosti ir nuveda jį ne tuo keliu.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Apeliavimas į mases

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Oxford English Dictionary*. red herring, n. Third edition, September 2009; online version December 2011. ; accessed 18 December 2011 (nepasiekiamas). An entry for this word was first included in the *New English Dictionary*, 1904.
Koordinatės: 55°33′27″š. pl. 22°57′12″r. ilg.﻿ / ﻿55.5574°š. pl. 22.9534°r. ilg.﻿ / 55.5574; 22.9534

|  Liolių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Kelmės |
| **Savivaldybė** | Kelmės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Lioliai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1768 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia.*
**Liolių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Liolių miestelyje, prie Raseinių–Kelmės kelio.

Istorija
--------

Pirmąją bažnyčią Lioliuose pastatydino ir aprūpino 1522 m. Mykolas Viekavičius, kuris kartu su broliui Luku Viekavičiumi ją 1517 m. liepos 23 d. Vilniuje surašytu dokumentu finansavo. Kiek vėliau Stanevičius bažnyčios žemes padidino iki 12 valakų. XVI a. antrojoje pusėje – 1628 m. bažnyčią buvo pasisavinę evangelikai reformatai. 1748 m. minima sena bažnyčia. Prie jos tada veikė Švč. Mergelės Marijos Vaduotojos brolija.

1768 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Jai 1820 m. priklausė Baltmiškio kaimas. 1841 m. parapijai priklausė 12 valakų ir 18 margų žemės. Lioliuose gyveno 2 kunigai (klebonas gaudavo 160 rb per metus). Bažnyčia 1851 m. restauruota, pastatytas bokštas. Ji buvo remontuota ir 1907–1909 m. (rūpinosi klebonas Aleksandras Požėla).

1908 m. įsteigtas Lietuvos katalikių moterų draugijos skyrius. Jis turėjo devocionalijų parduotuvę, vėliau arbatinę, senelių prieglaudą. Klebono J. Gerėlio (Lioliuose 1930–1940 m.) rūpesčiu bažnyčia remontuota, išmūryta šventoriaus tvora.

Architektūra
------------

Bažnyčia kryžminio plano, su trisiene apside, aukštu bokštu ant navos ir transepto kryžmos. Ant stogo galų yra bokšteliai. Vidus 3 navų, atskirtų 4 kolonomis. Šventoriuje stovi varpinė (apačia akmenų mūro, viršus – medinis).

Liolių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčios panorama 2013 m.
Kartu su Liolių koplyčia su­da­ro an­samb­lį – ar­chi­tek­tū­ros pa­mink­lą.

Galerija
--------

* Liolių bažnyčia ir vartaiLiolių bažnyčia ir vartai
* Bažnyčios varpinėBažnyčios varpinė
* Bažnyčios priekisBažnyčios priekis
* Galinis fasadasGalinis fasadas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kelmės rajono savivaldybė - Lankytinos vietos". *kelme.lt*. Suarchyvuotas originalas 2016-04-16. Nuoroda tikrinta 2016-04-16.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Liolių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Alkupis |
| --- |
| **Ilgis** | 0,6 km |
| **Ištakos** | Naujoji Įpiltis |
| **Žiotys** | Įpiltis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Alkupis** – upelis šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje; dešinysis Įpilties intakas.

Ištakos yra šiaurės vakarinėje Naujosios Įpilties kaimo dalyje, 0,46 km į pietryčius nuo kelių  **218**  Kretinga–Skuodas  ir Senoji Įpiltis–Naujoji Įpiltis–Kiaupiškės kryžkelės. Teka pietvakarių kryptimi. Vaga natūrali, pakrantės apaugusios želdiniais. Į Įpiltį įteka 0,24 km į rytus nuo kelio  **218**  Kretinga–Skuodas  tilto per upę, 2,9 km nuo jos žiočių.

GyvenvietėsNaujoji Įpiltis.
Gamtos ir kultūros paveldo objektaiNaujosios Įpilties senosios kapinės, Alkos kalnas, koplyčia, Daubos kūlis (visi – dešiniajame krante).
Pavadinimas kildinamas nuo žodžių *alka* („balokšnis, tvenkinys"; „vieta ant kalno, kur degintos aukos") bei *alkas* („kalnas su šventviete, stabas"). Tokios kilmės vandenvardžių Lietuvoje yra 12.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Koordinatės: 51°22′48″ š. pl. 30°2′57″ r. ilg.﻿ / ﻿51.38000°š. pl. 30.04917°r. ilg.﻿ / 51.38000; 30.04917

Paliktas gyvenamasis rajonas Pripetėje su išlikusiu medžiu
**Raudonasis miškas** (ukr. *Рудий ліс*) – apie 10 km² buvusi miško teritorija Ukrainoje, esanti greta Černobylio atominės elektrinės, labiausiai užteršta 1986 m. reaktoriaus sprogimo metu. Ši teritorija gavo didžiausią radiacijos dozę nuo reaktoriaus sprogimo metu susidariusių radioaktyvių dūmų ir dulkių. Didelis radiacijos kiekis lėmė medžių nykimą (daugiausia pušų), todėl miškas tapo rusvai raudonos spalvos. Be to, naktimis buvo matomas žuvusių medžių švytėjimas (tai lėmė medienos fermentų ir radioaktyvių dalelių sąveika), taip pat įtakotas radiaktyvių kritulių. Teritorijos deaktyvavimo darbų metu didžioji dalis pušų buvo nustumdytos buldozerių ir palaidotos grioviuose. Grioviai buvo užpilti storu smėlio sluoksniu, o ant viršaus susodinti nauji pušų sodinukai. Raudonojo miško teritorija išlieka viena labiausiai užterštų vietų pasaulyje.

Dabar šioje teritorijoje pradeda želti naujas miškas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *A Natural History of Chernobyl* Archyvuota kopija 2009-05-13 iš Wayback Machine projekto. Mary Mycio, Wormwood Forest: A Natural History of Chernobyl
2. ↑  „Chernobyl – Part One" leidėjas BBC News 2006 m. balandžio 4 d.
3. ↑  Сергей Паскевич. Рыжий лес в Чернобыльской зоне отчуждения Archyvuota kopija 2010-09-22 iš Wayback Machine projekto. Nuoroda tikrinta 2011-02-17
| **Cephalanthera rubra**Apsauga: 1(E) – Prie išnykimo ribos |
| --- |
| Raudonasis garbenis (*Cephalanthera rubra*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Gegužraibiniai  *( Orchidaceae)* |
| Gentis: | Garbenis  *( Cephalanthera)* |
| Rūšis: | Raudonasis garbenis  *( Cephalanthera rubra)* |

 |

**Raudonasis garbenis** (*Cephalanthera rubra*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos daugiametis žolinis augalas, kurio aukštis 25-60 cm, o šakniastiebis gana ilgas, beveik cilindriškas ir apaugęs gausiomis storomis šaknimis. Stiebo viršutinė dalis plaukuota. Lapai lancetiški, smailūs, su ryškiomis gyslomis. Žiedyne yra iki 12 didelių rožinių arba raudonai violetinių žiedų. Žydi gegužės – birželio mėn. Auga sausuose lapuočių ir mišriuose miškuose, krūmuose. Mėgsta kalkingus dirvožemius.

Lietuvoje labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Literatūra
----------

* Gudžinskas Z. Ryla M. 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Raudonasis garbenis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

|  |
| --- |
| 1928 m. Lietuvos Valstybės Konstitucija |
| Informacija |
| Valstybė | Lietuva |
| Ankstesnė | 1922 m. Lietuvos Valstybės Konstitucija |
| Vėlesnė | 1938 m. Lietuvos Konstitucija |
| Turinys |

Po įvykusio perversmo valdžioje, buvo bandoma stabilizuoti padėtį. Reikėjo sukurti naują Konstituciją. Iš pradžių buvo galvota skelbti referendumą, bet nesant palaikymo iš kitų partijų, buvo padaryta viskas paprasčiau, Vyriausybė oficialiai paskelbė prezidento pasirašytą aktą ir pavadino Lietuvos Valstybės Konstitucija.

Šioje Konstitucijoje buvo daug 1922 m. Konstitucijos normų, bet pagrindinis Konstitucijos bruožas buvo tas, kad buvo išplėstos Respublikos Prezidento galios, jam suteikiant kompetenciją leisti įstatymus. Buvo bandoma Prezidento instituciją išlaisvinti nuo Seimo valdžios (atsisakyta prezidento rinkimų Seime, prezidento kadencija buvo prailginta iki septynerių metų, prezidentą pavaduoti turėjo ne Seimo pirmininkas, o Ministras Pirmininkas, buvo atsisakyta galimybės nušalinti prezidentą prieš jo kadencijos pabaigą). Prezidentas taip pat turėjo teisę skirti ir atleisti ministrus, paleisti Ministrų Kabinetą. Visos šios praplėstos Prezidento teisės turėjo pagrindą šiai Konstitucijai iš demokratijos pasukti į autoritarizmą.

Išorinės nuorodos
-----------------

WikisourceWikisource
Puslapis Vikišaltiniuose:
***1928 m. Lietuvos Valstybės Konstitucija***
| **Peziza repanda** |
| --- |
| Platusis ausūnis |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Aukšliagrybūnai  *( Ascomycota)* |
| Klasė: | Aukšliagrybiai  *( Ascomycetes)* |
| Eilė: | Ausūniečiai  *( Pezizales)* |
| Šeima: | Ausūniniai  *( Pezizaceae)* |
| Gentis: | Ausūnis  *( Peziza)* |
| Rūšis: | Platusis ausūnis  *( Peziza repanda)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Platusis ausūnis** (*Peziza repanda*) – ausūninių šeimos grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio, 5-10 cm skersmens ir iki 3-5 cm aukščio, katais būna ir didesni, kaip gilūs dubenėliai, subrendę būna netaisyklingos banguotos lėkštelės formos, bekočiai arba su nežymiu koteliu, panirusiu dirvožemyje.
Kepurėlė šiek tiek raukšlėta, pilkai ar net tamsiai ruda, apatinė pusė (jaunų) panašios spalvos, šviesiai grūdėta, augdama, o ypač džiūdama, pašviesėja iki balsvos.
Trama gelsva, trapi.
Sporos 15-17 x 7-10 μm.

**Būdingi požymiai**: vaisiakūnio viršus rudas, smėlio spalvos; apačia – balsva, kreminė.

Auga nuo pavasario iki rudens, pavieniui, po kelis vasiakūnius, ant žemės, mėgsta humusingą dirvą, kartais net ant sutrūnijusios medienos, bet gerai auga ir smėlėtose vietose. Nedažnas. Kai kuriuose šaltiniuose nurodoma, jog valgomas.

Literatūra
----------

* **Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 504

Nuorodos
--------

Platusis ausūnis iš www.mushroomexpert.com
| Martina Colombari |
| --- |
|  |
| M. Colombari 2010 m. |
|  |
| Tikras vardas |  |
|  |
| Gimė | 1975 m. liepos 10 d. (47 metai)Ričonė, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| Sutuoktinis | Alessandro Costacurta (2004–) |
| Vaikai | 1 |
|  |
| Aktyvumo metai | 1991– |
| Užsiėmimas | aktorė, TV laidų vedėja, modelis |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
| Apdovanojimai |
| Mis Italija (1991 m.) |

**Martina Kolombari** (it. *Martina Colombari*, g. 1975 m. liepos 10 d. Ričonė) – italų modelis, aktorė ir TV laidų vedėja.

Biografija
----------

1991 m. ji tapo tuo metu jauniausia grožio konkurso Mis Italija nugalėtoja (16 metų). Šis laimėjimas tapo jos karjeros į televiziją tramplinu: Martina vedė įvairias laidas („Un disco per l‘estate", „Vota la voce", „Super" ir kitas), taip pat gavo vaidmenis kine, daugiausia komedijose („Abbronzatissimi", „Paparazzi"). 2002-07 m. vaidino seriale „Carabinieri", o 2006-08 m. – „I Cesaroni". 

Martinos nuotraukos ne kartą buvo Italijoje leidžiamų žurnalų viršeliuose („Cosmopolitan", „GQ"). 2011 m. ji išleido autobiografinę knygą „La vita e una".

Asmeninis gyvenimas
-------------------

2004 m. ji ištekėjo už ilgamečio A.C. Milan ir Italijos futbolo rinktinės žaidėjo Alessandro Cosatacurta, su kuriuo susilaukė sūnaus Achille.

Nors vyras visą savo karjerą praleido A.C. Milan komandoje, Martina yra Juventus F.C. gerbėja.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Martina Colombari** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
* Instagram profilis
* FMD profilis

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Martina Colombari, 1991". *Miss Italia* (italų). Suarchyvuotas originalas 29 August 2012. Nuoroda tikrinta 18 February 2013.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  „La Vita è una" (italų). RCS MediaGroup. Suarchyvuotas originalas 23 July 2017. Nuoroda tikrinta 19 February 2013.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Redukuota masė** – abstrakcija, reikalinga tam, kad būtų galima dviejų kūnų judėjimo uždavinius spręsti vieną kūną laikant nejudančiu (koordinačių pradžia) ir nagrinėjant kito judėjimą pirmojo atžvilgiu.

Tarkime, kad turime uždarą dviejų materialiųjų taškų sistemą. Jų judėjimo lygtys tokios:

{\displaystyle {\frac {d^{2}{\overrightarrow {r\_{1}}}}{dt^{2}}}={\frac {\overrightarrow {F\_{1}}}{m\_{1}}}\qquad (1)}

{\displaystyle {\frac {d^{2}{\overrightarrow {r\_{2}}}}{dt^{2}}}={\frac {\overrightarrow {F\_{2}}}{m\_{2}}}\qquad (2)}

Atėmę {\displaystyle (1)\,} iš {\displaystyle (2)\,}, gauname

{\displaystyle {\frac {d^{2}{\overrightarrow {r\_{2}}}}{dt^{2}}}-{\frac {d^{2}{\overrightarrow {r\_{1}}}}{dt^{2}}}={\frac {\overrightarrow {F\_{2}}}{m\_{2}}}-{\frac {\overrightarrow {F\_{1}}}{m\_{1}}}\qquad (3)}

Pagal antrąjį Niutono dėsnį, {\displaystyle {\overrightarrow {F\_{2}}}=-{\overrightarrow {F\_{1}}}}. Tada

{\displaystyle {\frac {\overrightarrow {F\_{2}}}{m\_{2}}}-{\frac {\overrightarrow {F\_{1}}}{m\_{1}}}={\frac {\overrightarrow {F\_{2}}}{m\_{2}}}+{\frac {\overrightarrow {F\_{2}}}{m\_{1}}}}

ir pažymėję lygybėje {\displaystyle (3)\quad {\overrightarrow {r\_{2}}}-{\overrightarrow {r\_{1}}}={\overrightarrow {r}}} bei {\displaystyle {\frac {1}{\mu }}={\frac {1}{m\_{1}}}+{\frac {1}{m\_{2}}}}, gauname

{\displaystyle {\frac {d^{2}{\overrightarrow {r}}}{dt^{2}}}={\overrightarrow {F\_{2}}}\cdot {\frac {1}{\mu }}\quad \Rightarrow \quad \mu {\frac {d^{2}{\overrightarrow {r}}}{dt^{2}}}={\overrightarrow {F\_{2}}}}

Dydis {\displaystyle \mu \,} vadinamas *redukuota mase*. Paskutiniosios dvi judėjimo lygtys aprašo antro materialiojo taško judėjimą pirmojo atžvilgiu. Taigi redukuota masė tėra tik priemonė koordinačių sistemai pakeisti. Kitokios fizikinės prasmės ji neturi.
**Platonizmas** – idealistinės filosofijos kryptis, kuri apima įvairias Platono teorijos modifikacijas. Visos platonizmo atmainos, besiskirdamos konkrečiu turiniu bei problematika, yra paremtos Platono idėjos, kaip konstruktyvaus loginio visos tikrovės principo, prielaida.

Pirmieji Platono pasekėjai labiau stengėsi pajungti jį kitoms tuo metu paplitusioms filosofijos tendencijoms, o ne plėtoti Platono filosofijos turinį. Maždaug I a. pr. m. e. susiformavęs stoiškasis platonizmas (žymus jo atstovas yra Poseidonijas) yra viena autentiškiausių platonizmo atmainų. Ilgainiui iš antikinio platonizmo stoicizmo tendenciją išstūmė Aristotelio šalininkai, kurie mėgino sintetinti Platono ir pitagoriškai interpretuoto Aristotelio idėjas (Antiochas Askalonietis, Amonijas Sakas). Tokiu būdu buvo sudaromos sąlygos atsirasti idealizme vienai įtakingiausių platonizmo atmainų – neoplatonizmui. Per jį Platono idėjos pirmiausia pasiekė viduramžių scholastinę filosofiją. Jos istorija pasižymi platonizmo ir aristotelizmo priešprieša.

Platonas turėjo įtakos ir panteistinėms renesanso bei naujųjų amžių filosofinėms sistemoms (1428 m. į Veneciją buvo atgabenti graikiški Platono tekstai). Platonizmo metodologija žymu klasikiniame vokiečių idealizme.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Platono akademija

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Platonizmas*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, IX t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1982. T.IX: Pintuvės-Samneris 43–44 psl.
*Kitos reikšmės – Martinas.*

| Martinassvk. *Martin* |
| --- |
|              |
| *Martino centras* |
|  |
| 

MartinasMartinas

49°03′54″ š. pl. 18°55′19″ r. ilg.﻿ / ﻿49.06500°š. pl. 18.92194°r. ilg.﻿ / 49.06500; 18.92194﻿ (Martinas (miestas))Koordinatės: 49°03′54″ š. pl. 18°55′19″ r. ilg.﻿ / ﻿49.06500°š. pl. 18.92194°r. ilg.﻿ / 49.06500; 18.92194﻿ (Martinas (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Slovakijos vėliava Slovakija |
| **Kraštas** | Žilinos kraštas |
| **Apygarda** | Martino apygarda apygarda |
|  |
| **Meras** | Andrej Hrnčiar |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 59 014  |
| **Plotas** | 67,736 km² |
| **Tankumas** (2006) | 871 žm./km² |
| **Altitudė** | 395 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |

**Martinas** – miestas šiaurės Slovakijoje, Žilinos krašte, prie Turjeco upės. Aštuntasis pagal gyventojų skaičių šalyje.

Automobilių pramonė, veikia Volkswagen AG gamykla. Martino nedarbo lygis siekia 34 proc. tai žymiai didesnis rodiklis nei šalies vidurkis.

Martine veikia medicinos fakultetas.

Istorija
--------

Miestas rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1264 m. Nuo X a. iki 1918 m. Martinas priklausė Vengrijos karalystei. 1433 m. miestą sudegino husitai. Po dešimties metų Martine įvyko stiprus žemės drebėjimas. Miesto plėtra XV a. suprastėjo. XVIII a. miestas tapo apskrities administraciniu centru.

XIX a. viduryje Martinas buvo vienas iš slovakų tautinio atgimimo centrų, įsteigta Matica slovenská, slovakų kultūros ir mokslo organizacija.

1994 m. rugpjūčio 24 d. Nacionalinė Slovakijos Respublikos Taryba Martiną paskelbė nacionaline slovakų kultūros sostine.

Sportas
-------

* MŠK Fomat Martin – futbolo klubas.
* Miesto stadionas, kuriame rungtyniauja vietinės ekipos. Stadiono talpa – 1,2 tūkst. žiūrovų.
* Štadión Žabokreky – stadionas, kurio talpa 900 sėdimų vietų.
* MHC Martin – ledo ritulio klubas, kuris žaidė aukščiausiojoje Slovakijos ledo ritulio lygoje.

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali miesto svetainė
|  |
| --- |
| Velingboro geležinkelio stotis |
| Stoties šiaurinis įėjimas (2023 m.) 
Stoties šiaurinis įėjimas (2023 m.) |
| Šalis | Anglijos vėliava Anglija |
| Gyvenvietė | Velingboras |
| Platformų skaičius | 4 |
| Geležinkeliai | Midlandso |
| Aptarnaujanti įmonė | East Midlands Railway |
| Atidaryta | 1857 m. |
| Keleivių skaičius | 0,917 mln. (2019 m.) |

**Velingboro geležinkelio stotis** (angl. *Wellingborough railway station*) – keleivinės paskirties geležinkelio stotis Velingbore, vidurio rytų Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje. Stotis pastatyta ant Midlandso geležinkelio linijos, kuria keliauja traukiniai iš Sent Penkro tarptautinės geležinkelio stoties.

Istorija
--------

1857 m. geležinkelio stotis oficialiai pradėta naudoti. Tai buvo antroji geležinkelio stotis mieste, bet pirmoji, Velingboro Londono gatvės geležinkelio stotis, uždaryta 1966 m.

1898 m. rugsėjo 2 d. stoties teritorijoje dėl pašto darbuotojų aplaidumo įvyko traukinio ir pašto vagonėlio avarija, kurios metu žuvo 7 žmonės ir dar 65 buvo sužeisti.

1981 m. gegužės 5 d. raudonų plytų geležinkelio stoties pastatas ir pėsčiųjų tiltas tarp platformų įtraukti į saugotinų architektūrinių pastatų sąrašą. 

2005 m. stotyje filmuotas filmas Kinky Boots.

Galerija
--------

* Stotis sutemojeStotis sutemoje
* 1-oji ir 2-oji platformos 1-oji ir 2-oji platformos
* EMR talismanas priešais įėjimą į stotįEMR talismanas priešais įėjimą į stotį

Šaltiniai
---------

1. ↑  Wellingborough (WEL) - Wellingborough station
2. ↑  Wellingborough (WEL)
Devocionalus Gaudapados atvaizdas
**Gaudapada** (skr. गौडपाद = IAST: *Gauḍapāda-*) – senovės indų filosofas, vienas svarbiausių vedantos filosofinės srovės mokytojų. Biografijos detalės nežinomos, gyveno ~VI–VII a. Gaudapada padarė didelę įtaką žymiausiam vedantos mokytojui Adi Šankarai. Šis Gaudapadą įvardija kaip savo mokytojo (Govindos Bhagavatpados) mokytoją.

Gaudapada sukūrė 215 dvieilių komentarą „Mandūkja Upanišadai", vadinamą *Māṇḍukya Kārikā* (arba *Gauḍapāda Kārikā, Āgama Śāstra*). Tai ankstyviausias išsamus (nors ir ne pats pirmas) advaita vedantos filosofijos veikalas, jame sistemiškai išdėstytos advaita vedantos pagrindinės temos (brahmano ir atmano tapatybė, maja, džnanamarga).

Tyrinėtojai nesutaria, ar Gaudapadai įtakos turėjo budizmo negatyvioji logika. Jis polemizavo su budizmo madhjamikos mokyklos atstovais dėl jų nuostatos, kad visi filosofijos klausimai ir konceptualios teorijos yra hipotetiniai, nesuderinami, tai tik proto sukurtos mąstymo antinomijos, o tikrovę įmanoma pažinti tik įžvalga (pradžnia), ne dichotominiu mąstymu.

Gaudapadai priskiriami ir kiti veikalai, pvz. „Brihadaranjaka upanišados", „Nrisimha tapanyjos upanišados" ir kt. komentarai.

Pagrindinis Gaudapados vienuolynas (matha) yra Kavalėje (Goa) ir priklauso smarta brahmanams sarasvačiams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Potter, Karl. H. (1981), *Gaudapada, Encyclopedia of Indian Philosophies: Advaita Vedānta up to Śaṃkara and his pupils*, III t. pp. 103–114, Delhi: Motilal Banarsidass
2. ↑  Kazimieras Seibutis. *Gaudapada*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
| Redžainapranc. *Régina*, angl. *Regina* |
| --- |
|        |
| *Redžainos stadionas* |
|  |
| 

RedžainaRedžaina

50°26′10″ š. pl. 104°37′05″ v. ilg.﻿ / ﻿50.43611°š. pl. 104.61806°r. ilg.﻿ / 50.43611; 104.61806﻿ (Redžaina)Koordinatės: 50°26′10″ š. pl. 104°37′05″ v. ilg.﻿ / ﻿50.43611°š. pl. 104.61806°r. ilg.﻿ / 50.43611; 104.61806﻿ (Redžaina) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Kanados vėliava Kanada |
| **Provincija** | Saskačevanas Saskačevanas |
| **Rajonas** | Šervudo rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1882 |
| **Meras** | Pat Fiacco |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 230 725  |
| **Plotas** | 118,4 km² |
| **Tankumas** (2017) | 1 949 žm./km² |
| **Altitudė** | 577 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Redžaina |

**Redžaina** (pranc. *Régina*, angl. *Regina*) – Saskačevano provincijos (Kanada) centras ir antras didžiausias miestas po Saskatūno. 230,7 tūkst. gyventojų (2017). Įsikūrusi prie *Wascana Creek* upės, provincijos pietinėje dalyje. Pro miestą eina pagrindinės šalies magistralės, yra oro uostas. Ekonomikoje vyrauja naftos, gamtinių dujų, maisto, kviečių apdirbimo, plieno, žemės ūkio įrangos, dažų, statybos pramonė.

Prie *Wascana* ežero (dirbtinis *Wascana Creek* upės praplatėjimas) įsikūręs *Wascana* centras, kuriame yra vietos parlamentas, gamtos istorijos muziejus, meno galerija, Redžainos universitetas (įkurtas 1974 m.), kuriam priklauso daug kolegijų. Yra karališkasis Saskačevano muziejus. Prie miesto yra indėnų rezervatai, kurortinė zona.

Istorija
--------

Iš pradžių žinoma kaip *Pile O'Bones* medžiotojų gyvenvietė (pavadinimas nusako po bizonų medžioklės liekančias kaulų krūvas, angl. *pile of bones*). 1857 m. čia apsilankęs keliautojas *John Palliser* vietovę pavadino *Wascana* (panašiai kaip *Cree* indėnai vadino – *Oskana*). Nutiesus Kanados Ramiojo vandenyno geležinkelį pervadinta Redžaina (lot. *regina* – „karalienė", pagerbiant tuometinę Anglijos karalienę). 1882–1905 m. buvo Šiaurės Vakarų teritorijos administracinis centras, vėliau tapo naujai suformuotos Saskačevano provincijos centru.

Po II pasaulinio karo Redžaina ėmė sparčiai augti ir tapo svarbiu transporto ir pramonės centru žemės ūkio regione.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Regina History & Facts, City of Regina
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Direct connect** (**DC** – „tiesioginis prisijungimas") – peer - to - peer duomenų perdavimo protokolas. Populiariausias jį naudojantis programinės įrangos klientas yra atviro kodo DC++ ir jo įvairios versijos. Direct connect klientai jungiasi prie centrinio hubo (dažniausiai 411 portu) ir gali siųsti failus tiesiogiai iš vieno kompiuterio kitam.

Hubai
-----

Direct connect struktūros mazgai yra hubai, prie kurių jungiasi klientų naudotojai, tačiau tinklai nėra tokie decentralizuoti kaip kad Gnutella ar FastTrack. Naudotojai gali prisijungti daugiau nei prie vieno hubo. Hubai teikia informaciją apie kitus naudotojus bei leidžia atlikti failų paiešką tarp prisijungusių naudotojų. Paiešką galima atlikti tiek konkrečiame kliente, pažiūrėti jo skleidžiamų failų direktoriją (-as), tiek bendrai visame hube ieškoti pagal pavadinimo simbolius. Duomenų perdavimas ir apsikeitimas failais vykdomas tiesiogiai tarp susijungusių hubo naudotojų klientų, tradiciniu peer - to - peer būdu.

Hubai dažnai būna specalizuoti, teikinatis pirmenybę konkrečioms failų rūšims ar net jų temoms. Taip pat hubai gali būti skirti ir palaikomi konkretaus interneto prieigos tiekėjo, tokiu būdu leidžiama greitai keistis failais to paties tiekėjo tinklo naudotojams. Hubai gali taikyti tam tikrus reikalavimus nautojoms, pvz. tam tikras skleidžiamų duomenų dydis, naudotojų išsiunčiamų duomenų slotų skč. didžiausias leistinas hubų skaičius ir pan. Hubai gali teikti nautotojų registravimo ir autentifikavimo paslaugą.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Paminklinė lenta pastatyta 2006 m. gruodį
Šliuzo remontas 2006 m. gruodžio mėnesį
**Kužineco šliuzas**, **Dulkių šliuzas** (lenk. *Śluza Kurzyniec*) – penkioliktasis Augustavo kanalo šliuzas (nuo Bebro upės). Šliuzas yra 3,5 km esančiame Lenkijos ir Baltarusijos valstybių sienos pasienio ruože. Šliuzas yra šalia Rudaukos kaimo. Pastatytas 1828–1829 metais. Statyboms vadovavo *Konstantinas Juodka* (Konstanty Jodko) ir *F.Vielhorskis* (F. Wielhorski). Šliuzas buvo uždarytas 1939 m. ir tik 2005 m. kovo 8 d. Augustave susitikę Lenkijos ir Baltarusijos valstybių atstovai nutarė šliuzo darbą atnaujinti. Nuo 2006 m. pavasario iki 2007 m. birželio buvo vykdomas šliuzo remontas. Vasaromis veikia pasienio patikros punktas.

  

* **Vieta**: 81,75 kanalo kilometre;
* **Vandens lygio skirtumas**: 2,98 m.;
* **Ilgis**: 44,6 m.;
* **Plotis**: 6 m;
* **Vartai**: mediniai;
* **Pastatymo metai**: 1828–1829 m.;
* **Statyboms vadovavo**: *Konstantinas Juodka* (Konstanty Jodko) ir *F.Vielhorskis* (F. Wielhorski).

Taip pat skaitykite
-------------------

* Rudaukos-Lesnajos pasienio punktas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kužineco šliuzas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Paternoit. *Città di Paternò* |
| --- |
| *Motinos bažnyčios laiptai* |
|  |
| 

PaternoPaterno

37°34′00″ š. pl. 14°54′00″ r. ilg.﻿ / ﻿37.56667°š. pl. 14.90000°r. ilg.﻿ / 37.56667; 14.90000﻿ (Paterno)Koordinatės: 37°34′00″ š. pl. 14°54′00″ r. ilg.﻿ / ﻿37.56667°š. pl. 14.90000°r. ilg.﻿ / 37.56667; 14.90000﻿ (Paterno) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Sicilija Sicilija |
| **Provincija** | Katanijos provincija |
|  |
| **Meras** | Mauro Mangano |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 49 578  |
| **Plotas** | 144,04 km² |
| **Tankumas** (2010) | 344 žm./km² |
| **Altitudė** | 255 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 95047 |
| **Tel. kodas** | 095 |
| **Tinklalapis** | www.comune.paterno.ct.it |
|  **Vikiteka** | Paterno |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Barbora, Šv, Vincentas Kankinys |

**Paterno** (it. *Paternò*) – Italijos miestas Sicilijoje, Katanijos provincijoje.

Istorija
--------

Paternas apgyvendintas 3500 m. pr. m. e. Tai tikriausiai sikanų gyvenvietė, nors miestas yra sikelų teritorijoje. Iš pradžių miestas vadinosi *Inessa*, o dabartinis pavadinimas atsirado iš graikų *Paeter Aitnaion* („Etniečių tvirtovė"). Anksčiau į šiaurės vakarus buvo *Hybla Mayor* ar *Galeatis* miestas.

Paternas buvo vidutinės reikšmės miestas graikų ir romėnų laikais, o VII-X a. vos neišnyko. Arabai, užkariavę Siciliją, jį vadino *Batarnù*. Normanai apie 1040 m. perkrikštijo jį *Paternionis*. Miestas suklestėjo. Frydrichas III čia liepė sukurti *Camera Reginale*, vestuvinę dovaną karalienei Eleonorai Anžu. Paternas klestėjo iki XV a. kai tapo feodu ir pamažu nusmuko.

Anksčiau miesto apylinkes niokojo maliarija dėl Katanijos lygumos pelkių, bet jos buvo nusausintos ir vėliau apstatytos kvartalais.

Turistiniai objektai
--------------------

* Normanų pilis, pastatyta 1072 m.
* Motinos bažnyčia (*Chiesa madre di Santa Maria dell'Alto*), pastatyta 1342 m. perstatyta XVIII a. pradžioje
|  |
| --- |
| **Kužių mokykla** |
| [[Vaizdas:|Kužių mokykla herbas|center|100px]] |
| Kužių mokykla |
| **Adresas** | Vilties g. 9, Kužiai |
| **Direktorius(-ė)** | Auksė Rasilavičienė |
| **Mokinių skaičius** | 186 |
| **Įkūrimo data** | 1911 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 37 |

**Šiaulių rajono Kužių mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiaulių raj. Kužiuose, Vilties g. 9, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir vidurinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 190061598. Filialas Šiaulių raj. Kužių vidurinės mokyklos Gilaičių skyrius.

Istorija
--------

1921 m. spalio 17 d. Amalių kaime įsteigta pradinė – pirmoji mokykla Kužių valsčiuje. Vėliau ji persikėlė į Kužius. 1933–1934 me. pastatyta dviejų aukštų pradinė mokykla. 1940 m. ji reorganizuota į septynmetę. 1963 m. nugriovus senąją, pastatyta didesnė mokykla, dar po šešerių metų šalia jos išaugo triaukštis priestatas. 1994 m. spalį Kužių pagrindinė tapo vidurine. Atlikus mokyklos renovaciją, kainavusią apie 4 milijonus litų, ji dabar – šilta, jauki, moderni. Spalvas mokyklai dažyti rinko patys mokiniai.

Direktoriai
-----------

* 1948 m. – Antanas Lekas
* 1988 m. – Roma Meinoriutė

Nuorodos
--------

1. ↑  Mokyklos istorija. Archyvuota kopija 2014-12-03 iš Wayback Machine projekto. Lm.lt (tikrinta 2022-04-22).

* Svetainė Archyvuota kopija 2013-06-19 iš Wayback Machine projekto.
Rygos juodasis balzamas
Rygos juodasis balzamas
**Rygos juodasis balzamas** (latv. *Rīgas Melnais balzams*) – tradicinis Latvijos žolelių balzamas, gaminamas įvairius natūralius ingredientus maišant į spiritą. Gėrimas 45 % (tūrio) stiprumo. Geriamas grynas, su ledu, maišytas su degtine, šnapsu, akvavita, toniku, pilamas į arbatą, kavą, juodųjų serbentų sultis ir kt. Su juoduoju balzamu daromi kokteiliai. Kartais ju užpila ant ledų. Juodasis balzamas yra juodas ir labai kartus, bet su jaučiamu saldumu.

Rygos juodąjį balzamą gamina AB „Latvijas Balzams". Tradicinį receptą sukūrė Abrahamas Kunzė (*Abraham Kunze*), Rygoje gyvenęs vaistininkas.

Sudėtis
-------

Balzamo gardžio pagrindas yra mišinys iš 24 skirtingų ingredientų (žiedų, pumpurų, sulčių, šaknelių, aliejų, uogų). Ingredientų pavyzdžiai – liepžiedžiai, beržų pumpurai, Peru balzaminis aliejus, konjakas, avietės, mėlynės, bruknės, imbieras, natūralus medus.
  
Gėrimas gaminamas ąžuolo statinėse. Pardavinėjamas rankų darbo keraminiuose buteliuose. Juodo balzamo kokybė per daugelį metų patvirtinta tarptautinių mugių medaliais (virš 30).

Rygos juodasis balzamas naudojamas liaudies medicinoje kaip priemonė nuo persišaldymo ir virškinimo problemų. Pagal legendą imperatorė Jekaterina, lankiusi Latviją ir vizito metu susirgusi, pasveiko gydoma juoduoju balzamu.

Nuorodos
--------

* Latvijas Balzams
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Ramlos įlankos vaizdas iš vakarų pusės
**Ramlos įlanka** – įlanka šiaurrytinėje Goco salos (Malta) pakrantėje. 

Į Ramlos įlanka atsiveria derlingas slėnis. Vakariniame slėnio šlaite, maždaug už 700 m nuo įlankos, yra Šagros miestelis. Slėnio šlaituose įrengtos terasos su vietinių fermerių sodais ir daržais.

Įlankoje yra maždaug 400 m ilgio platus smėlio paplūdimys, kuris rausvai auksine spalva skiriasi nuo kitų Goco ir Maltos paplūdimių. Paplūdimys vadinasi malt. *Ir-Ramla l-Ħamra* 'Raudonojo smėlio paplūdimys'. Paplūdimys yra populiari poilsio vieta, čia lankosi ne tik vietiniai gyventojai, bet ir turistai. Paplūdimį galima pasiekti pėsčiomis iš Šagros arba autobusu iš Naduro. 
Paplūdimys įeina į Natura 2000 saugomą teritoriją. 

Vakarinėje įlankos pusėje esančioje kalvoje yra *Kalipsės ola* (angl. *Calypso Cave*). Pagal tradiciją būtent šią olą minėjo Homeras, kai rašė apie Odisėjo kelionę. Pagal Homerą Odisėjas Kalipsės oloje praleido septynerius metus, tik po to pratęsė savo kelionę.

* Ramlos įlankos paplūdimio smėlisRamlos įlankos paplūdimio smėlis
* Ramlos paplūdimysRamlos paplūdimys
| Dirdų piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Dirdų piliakalnisDirdų piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°54′24.5″ š. pl. 25°57′6.1″ r. ilg.﻿ / ﻿55.906806°š. pl. 25.951694°r. ilg.﻿ / 55.906806; 25.951694Koordinatės: 55°54′24.5″ š. pl. 25°57′6.1″ r. ilg.﻿ / ﻿55.906806°š. pl. 25.951694°r. ilg.﻿ / 55.906806; 25.951694 |

 |
| Vieta | Rokiškio rajonas |
| Seniūnija | Obelių seniūnija |
| Aukštis | 25 m |
| Plotas | 75x45 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia |

**Dirdų piliakalnis** – naujai išaiškintas piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Dirdų ežero vakariniame krante, Obelių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Antanašė – Kriaunėnai Dirdose, Dirdų ežero vakariniame krante pasukus lauko keliu per vasarviete virtusį kaimą ir pavažiavus į pietus 600 m – yra kairėje rytuose, pravažiavus paskutinę sodybą kairėje, keliukui sukantis kiek dešiniau ir kylant į aukštumą.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis surastas 2005 m. rugsėjo 25 d. pagal Vykinto Vaitkevičiaus nurodytą prieškarinį jo paminėjimą. Piliakalnis įrengtas Dirdų ežero vakariniame krante esančios aukštumos šiauriniame krašte. Aikštelė orientuota šiaurės – pietų kryptimi, keturkampė, 75x45 m dydžio, iki 1 m aukštesnėmis rytine ir pietine pusėmis. Šlaitai vidutinio statumo – statūs, 1,5 m pietuose ir 25 m rytuose aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų, dirvonuoja, rytinio šlaito apatinė dalis apaugusi medžiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Junkūnų piliakalnis 4 km  Stasiūnų piliakalnis 7,5 km |  | Lašių piliakalnis 13 km  Lagovkos piliakalnis 16 km |  |
| Kalnočių piliakalnis 6 km  Papilių piliakalnis (Rokiškis) 12 km |  | Timšanų piliakalnis 21 km  Arajų piliakalnis 19 km |
| Mielėnų piliakalnis 7 km  Bradesių piliakalnis 10 km | Maniuliškių piliakalnis 5,5 km  Ivoniškių piliakalnis 9 km | Suvieko piliakalnis 12 km  Antaniškių piliakalnis 15 km |

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalniai. Dirdai
**Kužnia** (rus. *Кужня*) – buvusi miško kirtėjų gyvenvietė Manos Belogorjės kalnuose (Rytų Sajano atšaka), Sisimo (Jenisiejaus dešinysis intakas) kairiajame krante, apie 125 km į pietus nuo Krasnojarsko, Balachtos rajonas, Krasnojarsko kraštas, Rusija.

Istorija
--------

Apie 1930 m. Kužnią įkūrė per kolektyvizaciją iš Užbaikalės ištremti rusai ūkininkai. 1939–1940 m. į kolektyvizaciją iš Vakarų Ukrainos ir Baltarusijos buvo ištremta lenkų, beveik visi jie mirė nuo bado. Antrojo pasaulinio karo pradžioje atvežta suomių, jie 1947 m. išvyko į Suomiją, ir Pavolgio vokiečių, 1950 m. ar 1951 m. – vakarų ukrainiečių.

Lietuviai
---------

1948 m. birželio mėn. į Kužnią iš TSRS okupuotos Lietuvos ištremta apie 70 šeimų. Darbingi tremtiniai toli nuo Kužnios kirto mišką, kiti gyvenvieteje rūpinosi malkomis, maistu, arklių pašaru. 1957–1959 m. dauguma lietuvių grįžo į Lietuvą. Jiems išvykus Kužnia sunyko. 1989–1990 m. kai kurių tremtinių palaikai iš Kužnios kapinių palaidoti Lietuvoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aldona Juodvalkytė. *Kužnia*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 354 psl.

Koordinatės: 54°32′24″š. pl. 92°04′48″r. ilg.﻿ / ﻿54.5400°š. pl. 92.0800°r. ilg.﻿ / 54.5400; 92.0800