recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Holšteinai |
| --- |
|  |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Kilmė** | iš įvežtiniųOlandijos juodmargių |

**Holšteinai** – pieninių galvijų veislė susiformavusi Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Kanadoje iš įvežtų Olandijos juodmargių galvijų. Manoma, kad pirmieji Olandijos juodmargiai į Amerikos žemyną pateko 1621 m. Čia selekcininkai intensyviai dirbo pieningumo didinimo ir karvių stambinimo kryptimi. Holšteinai, palyginti su Olandijos juodmargiais, ryškesnio pieninio tipo, aukštesni, stambesni, jų didesnė krūtinės apimtis ir geriau išsivystęs bei taisyklingesnės formos tešmuo. Prieauglis sparčiai auga ir pagal gaunamą liesos mėsos kiekį lenkia daugelį specializuotų mėsinių veislių galvijų.

Holšteinų veislės karvė sveria 680–700 kg, buliai – 1000–1200 kg, jų aukštis ties ketera – atitinkamai 142 cm ir 152 cm. Ką tik atvesti veršeliai sveria apie 40 kg. Vidutinis primilžis iš šios veislės karvių – 7000–7500 kg 3,9 % riebumo pieno. Geresnėse bandose iš karvės per metus primelžiama po 9–10 tūkst. kg pieno. 

Holšteinai yra juodmargiai ir žalmargiai. Labiausiai pasaulyje paplitę juodmargiai. Jie labai nereiklūs, gerai prisitaiko prie pramoninės gamybos sąlygų. Tai pieningiausi galvijai pasaulyje. Todėl daugelyje šalių naudojami įvairių veislių galvijų pieno produkcijai didinti. Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Kanadoje ši veislė sudaro apie 90 % visų pieno galvijų.

Žalmargių holšteinų karvė
Lietuvoje juodmargiai holšteinai plačiai naudojami Lietuvos juodmargių, o žalmargiai holšteinai – labai ribotai Lietuvos žalųjų veislei gerinti. Į Lietuvą buvo įvežta šios veislės bulių, karvių ir veislinių telyčių. Holšteinų kilmės knygą Lietuvoje veda ir pildo Lietuvos galvijų veisėjų asociacija.

Žalmargiai holšteinai
---------------------

Tai viena labiausiai paplitusių visame pasaulyje pieninio tipo galvijų veislė. Šios veislės karvės vidutiniškai sveria 680–700 kg, buliai – 1000–1200 kg. Iš karvės vidutiniškai primelžiama po 7200 kg 3,8 % riebumo ir 3,2 % baltymingumo pieno. Iš žalmargių holšteinų karvių, kurių Lietuvoje 2006 m. buvo 547 primelšta 7234 kg 4,10 % riebumo ir 3,34 % baltymingumo pieno.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Juskaranasisp. *Yuscarán* |
| --- |
| *Juskarano gatvelė* |
|  |
| 

JuskaranasJuskaranas

13°56′0″ š. pl. 86°51′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.93333°š. pl. 86.85000°r. ilg.﻿ / 13.93333; 86.85000﻿ (Juskaranas)Koordinatės: 13°56′0″ š. pl. 86°51′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.93333°š. pl. 86.85000°r. ilg.﻿ / 13.93333; 86.85000﻿ (Juskaranas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Hondūro vėliava Hondūras |
| **Departamentas** | El Paraiso departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 11 396  |
| **Altitudė** | 1 007 m |

**Juskaranas** (isp. *Yuscarán*) – miestas pietryčių Hondūre, 1007 m aukštyje virš jūros lygio, 68 km į pietryčius nuo Tegusigalpos. El Paraiso departamento administracinis centras. 11,3 tūkst. gyventojų. Vietiniu keliu jungiasi su plentu į Tegusigalpą. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu. Aguardiento iš cukranendrių gamyba.

Miestelis apsuptas kalnų, juose yra išlikę pušynų. Išlikusi tradicinė kolonijinė architektūra.

Istorija
--------

Įkurtas 1730 m. XVIII–XIX a. Juskaranas buvo kalnakasybos gyvenvietė. 1869 m. įkūrus El Paraiso departamentą, Juskaranas tapo jo centru. 1979 m. miestas paskelbtas šalies istoriniu paminklu dėl išlikusios architektūros, senovinių kasyklų.

Pavadinimas Juskaranas vietine kalba reiškia „Gėlių namo vieta".
Valstybinė Indonezijos vėliava. Proporcijos: 2:3
 Indonezijos jūrų vėliava. Proporcijos: 2:3
Valstybinė Indonezijos vėliava – stačiakampio formos audeklas padalintas į dvi vienodo aukščio horizontalias juostas: viršutinė – raudona, apatinė – balta.

Vėliava vadinama *Sang Saka* („išdidžioji dvispalvė"), *Merah Putih* („raudona balta").

Istorija
--------

Vėliavos spalvos kilusios iš XIII amžiaus *Majapahit* imperijos vėliavos. Vėliavą šiais laikais pirmąsyk panaudojo studentai ir nacionalistai, kovojantys už nepriklausomybę XX amžiuje. Pirmą kartą išskleista 1928 m. Javoje. Valdant Nyderlandams vėliava buvo draudžiama.

Nuo 1602 iki 1949 m. valdant šalį Nyderlandams, naudota Nyderlandų vėliava, o II pasaulinio karo metu salas okupavus Japonijai – Japonijos vėliava.

Simbolika
---------

Raudona spalva simbolizuoja drąsą, balta – tyrumą.

Spalvos
-------

        Pantone spalvų sistemoje: Pantone 186; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 210, 16, 52.

        Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

Panašios vėliavos
-----------------

| Vėliava | Šalis | Skirtumai |
| --- | --- | --- |
|  | Monako vėliava | Monako vėliavos proporcijos 4:5 |
|  | Lenkijos vėliava | Balta juosta viršuje, raudona – apačioje. |
|

Nuorodos
--------

* vexilla-mundi.com Archyvuota kopija 2006-05-04 iš Wayback Machine projekto.
* flags.net

**Azijos valstybių vėliavos**

|  |
| --- |
| Afganistanas · Armėnija · Azerbaidžanas · Bahreinas · Bangladešas · Brunėjus · Butanas · Filipinai · Gruzija · Indija · Indonezija · Irakas · Iranas · Izraelis · Japonija · Jemenas · Jordanija · JAE · Kambodža · Kataras · Kazachija · Kinija · Kipras · Kirgizija · Kuveitas · Laosas · Libanas · Malaizija · Maldyvai · Mianmaras · Mongolija · Nepalas · Omanas · Pakistanas · Pietų Korėja · Rusija · Rytų Timoras · Saudo Arabija · Singapūras · Sirija · Šiaurės Korėja · Šri Lanka · Tadžikija · Tailandas · Taivanas · Turkija · Turkmėnija · Uzbekija · Vietnamas
Abchazija · Kalnų Karabachas · Honkongas · Makao · Palestina · Pietų Osetija |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai · Herbai |
Perito Moreno ledynas
**Perito Moreno ledynas** (isp. *Glaciar Perito Moreno*) – ledynas Argentinoje, Patagonijoje, Santa Kruso provincijoje, *Los Glaciares* nacionaliniame parke. Išsidriekęs Patagonijos Anduose. Ledyno plotas 250 km², ilgis 30 km. Tai vienas iš 48 ledynų, sudarančių Pietų Patagonijos ledo kepurę (ši yra 3 pagal dydį pasaulyje gėlo vandens šaltinis). Tai vienas iš trijų nesitraukiančių Patagonijos ledynų. Leidžiasi į Archentino ežerą ir suformuoja natūralią užtvanką, perskiriančią ežerą. Dėl to ežero vandens lygis pakyla net 30 m. Dėl didžiulio slėgio vanduo prasiveržia per ledo užtvarą. Stebėti šią stulbinančią ledynų griūtį atvyksta turistai iš viso pasaulio. Perito Moreno ledyno liežuvio galo plotis yra apie 5 km, aukštis – apie 60 m virš ežero vandens lygio. Tėkmės greitis – net 2 m per dieną (700 m per metus). Storiausia ledyno vieta – apie 700 m. Ledyno griūtys įvyksta vidutiniškai kas 4-5 metai (paskutinė – 2006 m. kovą). Ledynas pavadintas Patagonijos tyrinėtojo Francisco Moreno garbei.

Perito Moreno ledynas

Galerija
--------

* Ledyno liežuvis, besiveržiantis į ežerą
* Perito Moreno 2 savaitės prieš griūtį
* Atskylantis ledo luitas
* Ledyno liežuvis
* 
* 
* Ledas Archentino ežere
*

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Perito Moreno ledynas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Los Glaciares nacionalinis parkas Archyvuota kopija 2009-03-02 iš Wayback Machine projekto.
* Glaciologija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Laparoskopiškai operuojamo arklio žarnyno vaizdas. Žarnos susiaurėjimai – peristaltinio susitraukimo vieta.
**Peristaltika** – ritmiški žiediški vamzdiškų organų sienelių lygiųjų raumenų susitraukimai, stumiantys organų turinį. Peristaltika būdinga virškinimo traktui, kur susitraukimo bangos prasideda rykle ir baigiasi storosiomis žarnomis.

Virškinimo trakte peristaltiniai susitraukimai prasideda ryklėje, kai ryjami maisto kąsneliai ar gurkšneliai, tęsiasi stemplėje, kol nustumia maistą į skrandį. Maistas stemple paprastai keliauja 8-9 sekundes. Atsidarius įeinamiesiems skrandžio raukams (sfinkteriams) maistas įstumiamas į skrandį. Virškinančio skrandžio sienelės irgi susitraukinėja, tik judesiai kiek kitokie, ir jie maišo virškinamą maistą su skrandžio virškinimo sultimis. Baigiantis virškinimui skrandyje vėlgi peristaltinio tipo susitraukimai įstumia virškinamą košelę į dvylikapirštę žarną. Plonosiomis ir storosiomis žarnomis turinys irgi keliauja dėl peristaltinių susitraukimų. Tuštinimasis taip pat neapsieina be peristaltinių susitraukimų.

Atvirkštinė peristaltika
------------------------

Paprasti peristaltiniai judesiai maistą ar kitokį virškinimo trakto turinį varo pirmyn (nuo burnos link išangės). Tačiau virškinamajame trakte vyksta ir priešingi susitraukimai, kai bangos keliauja atgal, link burnos:

* Storosios žarnos. Atvirkštiniai peristaltiniai susitraukimai dažni storosiose žarnose, kur iš taip sulaikomo žarnos turinio išsiurbiamas organizmui svarbus vanduo, ir turinys virsta išmatomis.
* Skrandis ir stemplė. Atvirkštiniai judesiai yra vėmimo dalis. Receptoriams pajutus, kad į skrandį ar ryklę papuolė virškinimui netinkamų medžiagų, įsijungia vėmimo refleksas. Atvirkštiniai žiediniai susitraukimai skrandžio turinį pro stemplę ir burną pašalina laukan.

Peristaltika kitur
------------------

Technikoje naudojami peristaltiniai siurbliai, kurie veikia tuo pačiu principu, tik vamzdyną suspaudžia ne žiediškai susitraukiantys raumenys, o kitokie mechanizmai. Peristaltiniai siurbliai užtikrina, kad siurbiamas turinys nesusisieka su aplinka (neteršia aplinkos, pats nėra aplinkos medžiagų teršiamas arba vertingas turinys tuščiai nedingsta už siurblio ribų).
|  |
| --- |
| Boggie |
|  
Boggie 2015 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Boglárka Csemer |
| Dar žinoma | Boggie |
| Gimė | 1986 m. lapkričio 30 d. (36 metai)  Budapeštas, Vengrijos vėliava Vengrija |
| Žanrai | pop, džiazas |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 2009–dabar |
| Įrašų kompanija | Tom-Tom Records |
| Svetainė | boggieofficial.com |

**Boglárka Csemer** (g. 1986 m. lapkričio 30 d. Budapešte), geriau žinoma kaip **Boggie**, – Vengrijos dainininkė.

Biografija
----------

„Boggie" projektas buvo sukurtas 2010 metais, jį sudaro kartu pasirodanti grupė: Áron Sebestyén, Tamás Szabó, Mihály Simkó-Várnagy ir Izsák Farkas. 2013 metais išleistas debiutinis albumas „Boggie" pasiekė „Billboard" džiazo muzikos sąrašo trečią vietą ir 17-ą – pasaulinės muzikos stiliaus sąraše. Prie to labiausiai prisidėjo „Parfüm" dainos vaizdo klipas, peržiūrėtas daugiau nei 30 milijonų kartų. Jame buvo rodoma, kaip vokalistės veidas buvo keičiamas pasitelkiant kompiuterinio retušavimo programą. 2014 m. spalį pasirodė antrasis albumas „All Is One Is All". „Boggie" jau koncertavo Frankfurte, Miunchene, Vienoje, Amsterdame, Paryžiaus festivalyje „Jazz Sur Seine", o 2014 metų rudenį Niujorke padėjo turą po JAV.

2015 m. gegužės mėn. atlikėja su daina „Wars for Nothing" atstovavo Vengrijai 2015 m. „Eurovizijos" dainų konkurse.

Diskografija
------------

### Albumai

* 2013: *Boggie*
* 2014: *All Is One Is All*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Boglárka Csemer** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė – boggieofficial.com

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**András Kállay-Saunders  *„Running"*** |  **Vengrijos atstovė Eurovizijoje**2015 | Po to:**Freddie  *„Pioneer"*** |
**Boguslavas Montvila Eitminavičius** (lenk. *Bogusław Montwiłł Ejtminowicz*), (1830 m. - 1864 m. sausio 6 d. prie Stari Ušcimuvo, dab. Liubartuvo apskritis, Liublino vaivadija) – 1863 m. sukilimo dalyvis, būrio vadas.

Biografija
----------

Kilęs iš Lietuvos bajorų giminės. 1863 m. Rusijos imperijos kariuomenės garnizono Balstogėje kapitonas. Po 1863 m. vasario 6-7 d. Semiatičės mūšio su sukilėliais pasitraukė iš Rusijos kariuomenės, išsivesdamas ir keliasdešimt savanorių, kurių dauguma buvo iš Naugarduko apylinkių. Majoro vadovaujami būrio vyrai tarp sukilėlių buvo vadinami *lietuviais* (litwini). Perėmęs sukilėlių būrį, kurį suorganizavo jo brolis *Julijonas Eitminavičius*, dalyvavo keliuose mūšiuose su sukilimo malšintojais. 

1863 m. lapkričio 16 d. vadovavo sukilėliams Rosošo mūšio metu. 1863 m. lapkričio mėnesį prie Lipniakų kaimo prisijungė prie dalinio, kuriam vadovavo Karolis Krysinskis, o šiam po nesėkmingo mūšio pasitraukus į Galiciją – jaunasis pulkininkas Valerijonas Vrublevskis.

Po 1863 m. gruodžio 31 d. sukilėlių pralaimėjimo prie Osovo majoras su nedideliu būriu traukėsi link Palenkės Radzino, tačiau būrį užpuolė Rusijos dragūnai. Žuvo, vienais duomenimis, nukirstas kardu, kitais duomenimis – nusižudė. Po mirties suteiktas pulkininko laipsnis.

2009 m. spalio 3 d. jo žūties vietoje atidengtas paminklas su įrašu lietuvių ir lenkų kalbomis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lenkijoje atidengtas paminklas lietuviams, žuvusiems 1863-1864 m. sukilime[neveikianti nuoroda]
2. ↑  *Historia regionu Poleskiego PN*, s. 3 z 5
3. ↑  Kronika powstań polskich 1794-1944, Wydawnictwo Kronika, Warszawa, ISBN 83-86079-02-9, s. 249.
4. ↑  Parčevo girininkija. Paminklo atidengimas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Du *Boghammar* klasės greitosios motorinės valties vaizdai
**Boghammar**, *boghameris* – ginkluota greitoji patrulinė valtis, skirta pakrančių patruliavimui.

Pavadinimas *Boghammar* atsirado iš patrulinių valčių, kurias Iranui gamino Švedijos kompanija *Boghammar Marin AB* ir kurios XX a. 9-tą dešimtmetį buvo naudojamos Irano-Irako kare ir vadinamajame *Tankerių kare*.

Žodžiu angl. *boghammar*, kartais *boghammer* vadina improvizuotas kovines valtis, kurias naudoja nereguliarios karinės pajėgos ir pagaminamos perdirbant civilinės paskirties motorines valtis. Boghameriai paprastai yra greitaeigės valtys, kokias policija kartais naudoja uostų ir/ar upių patruliavimui, ginkluota beatatrankiu pabūklu, stambaus kalibro kulkosvaidžiu, minosvaidžiu ar panašiu palyginti nedideliu ginklu. Boghameriai paprastai nešarvuoti.

Irano tankerių kare nereguliariųjų Irano pajėgų boghameriai atakuodavo jūrines naftos platformas, civilinius laivus, kartais net karinius laivus.

Tokio tipo valtis naudojo Šri Lankos tamilų Jūrų tigrai, dabar naudoja Nigerijos maištininkai, Somalio piratai.
Sportiniai svarmenys su keičiamais diskais
**Svarmuo** (angl. *dumbbell*, vok. *Hantel*, rus. *гантель*) – sporte atliekant įvairius fizinius pratimus naudojamas įvairaus svorio įrankis. Neteiktinas terminas – **hantelis**.

Skirtas raumenų jėgai ugdyti. Sudarytas iš dviejų metalo rutulių arba ritinių (diskų), kuriuos jungia trumpa rankena. Laikomas vienoje rankoje.

Sportiniai svarmenys gali būti:

* reguliuojami – ant rankenos galima uždėti pageidaujamos masės diskus, kurie tvirtinami užraktais, kad nenuslystų nuo rankenos,
* nereguliuojami – įvairios standartinės masės.

Būna įvairių masių: 0,5 kg, 1,25 kg, 2,5 kg, 5 kg, 10 kg, 15 kg, 20 kg, 25 kg, 50 kg.

Pratimai
--------

Pratimai su svarmenimis
Dažniausiai naudojamas tokiose sporto šakose, kaip kultūrizmas, fitnesas lavinti rankų ir pečių raumenis.

Labiausiai tinka atliekant fizinius pratimus, kuriais siekiama lavinti raumenų jėgą. Taip pat su svarmenimis lengviau lavinti atskiras, sunkiau pasiekiamas raumenų grupes, nes galima tiksliau atlikti fizinius pratimus.

Pratimai: lenkimas, traukimas (nuo žemės), kilnojimas.

Taip pat skaitykite
-------------------

Kita sportinė įranga raumenims treniruoti:

* Štanga
* Tampyklė (*espanderis*)
* Svarstis (*gyra*)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Termino „hantelis" vartojimas[neveikianti nuoroda]

* Sporto terminų žodynas, Kaunas, 2002, p. 180, 589.

Nuorodos
--------

* Treniruotės su svarmenimis Archyvuota kopija 2008-02-02 iš Wayback Machine projekto.
* Pratimai įvairioms raumenų grupėms
Vu Songas užmuša žmogėdrą tigrą. Piešinys Vasaros rūmuose Pekine.
Vu Songo skulptūra Džedziango provincijoje.
**Vu Songas** (kin. 武松, pinyin: *Wǔ Sōng*) – legendinis Kinijos liaudies pasakojimų herojus, labiausiai žinomas iš XIV a. kūrinio *Vandens pakraštys* (kin. 水滸傳, pinyin: *Shuǐhǔ Zhuàn*). Dėl to, kad įkūnija herojišką nusikaltėlį, Vu Songas kartais vadinamas kiniškuoju Robinu Hudu.

Teigiama, kad Vu Songas gimė Šandongo provincijoje, o mirė Hangdžou mieste. Kūriniuose jis pristatomas kaip drąsus kovotojas, teisybės ieškotojas, vargšų rėmėjas, tačiau padauginantis alkoholio ir atsiduriantis už įstatymo ribų. Vieną dieną išgėręs jis įsivelia į barnį ir iki sąmonės netekimo primuša žmogų. Manydamas, kad jį užmušė, Vu Songas ima slapstytis ir susideda su plėšikų vadu Songu Dziangu, tampa jo gaujos nariu.

Kita istorija apie Vu Songą pasakoja kaip jis būdamas girtas buvo užpultas žmogėdros tigro, tačiau jį sėkmingai užmuša kovoje. Kadangi tigras prieš tai buvo suėdęs daug žmonių, Vu Songas tampa didvyriu tarp vietos gyventojų.

Pagal pasakojimus apie Vu Songą yra sukurti kino filmai, Pekino operos pasirodymai, teatro spektakliai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Yoko Miyamoto. *Water Margin: Chinese Robin Hood and His Bandits* Archyvuota kopija 2020-11-28 iš Wayback Machine projekto. Demystifying Confucianism, 2011
2. ↑  Yoko Miyamoto. *Water Margin: Chinese Robin Hood and His Bandits* Archyvuota kopija 2020-11-28 iš Wayback Machine projekto. Demystifying Confucianism, 2011
3. ↑  Seal, G. & White, K. K. (2016). *Folk Heroes and Heroines around the World, 2nd Edition.* ABC-CLIO, p. 185
|  |
| --- |
| Jessy Matador |
|  
Jessy Matador 2010 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Jessy Kimbangi |
| Gimė | 1982 m. spalio 27 d. (40 metų)  Kinšasa, Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika |
| Veikla | dainininkas, šokėjas |
| Aktyvumo metai | 2001–dabar |
| Įrašų kompanija | Wagram Music |

**Jessy Kimbangi**, geriau žinomas sceniniu vardu **Jessy Matador** (g. 1982 m. spalio 27 d. Kinšasoje, Kongo DR) – Kongo dainininkas, šiuo metu gyvenantis Prancūzijoje.

Biografija
----------

Gimęs 1982 m. spalio 27 d. Kinšasoje, Zaire. Savo karjerą pradėjo 2001 metais kaip šokėjas. Vėliau prisijungė prie šokių grupės *Les cœurs brisés*, su kuria jis gastroliavo JAV, Kongo DR, Jungtinėje Karalystėje, Italijoje ir Kanadoje.

2010 m. vasario 19 d. Prancūzijos televizijos sprendimu išrinktas Prancūzijos atstovu 2010 m. Eurovizijos dainų konkurse. Prancūzija, kaip viena iš keturių šalių (kartu su Jungtine Karalyste, Vokietija ir Ispanija), labiausiai prisidedančių prie Eurovizijos finansavimo, turi teisę kasmet pasirodyti iš karto konkurso finale. Daina „Allez Ola Olé" pristatyta kovo 19 d. Eurovizijoje daina su 82 taškais užėmė dvyliktą vietą.

Diskografija
------------

### Albumai

* *Afrikan New Style* (2008)
* *Elektro Soukouss* (2010)
* *Authentik* (2013)

### Singlai

* *Décalé gwada* (2008)
* *Mini kawoulé* (2008)
* *Allez Ola Olé* (2010)
* *Bomba* (2010)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jessy Matador** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* MySpace profilis

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Patricia Kaas  *„Et s'il fallait le faire"*** |  **Prancūzijos atstovas Eurovizijoje**2010 | Po to:**Amaury Vassili  *„Sognu"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Cydonia oblonga** |
| --- |
| Paprastoji cidonija (Cydonia oblonga)Paprastoji cidonija (*Cydonia oblonga*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Erškėtiniai  *( Rosaceae)* |
| Pošeimis: | Obeliniai  *( Maloideae)* |
| Gentis: | Cidonija  *( Cydonia)* |
| Rūšis: | Paprastoji cidonija  *( Cydonia oblonga)* |

 |

**Paprastoji cidonija** (*Cydonia oblonga*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos obelinių (*Maloideae*) pošeimio, monotipinės **cidonijos** (*Cydonia*) genties augalas.

Giminingas svarainiui.

Augalo morfologija
------------------

Neaukšti medeliai arba krūmai. Siekia maždaug 4–8 m aukščio arba iki 10 m apimties.
Lapai pražanginiai. Žiedai dideli, išsidėstę šakelių viršūnėse, balti arba šviesiai rožiniai. Žydi gegužės – birželio mėn. 

Vaisiai netikrieji, obuolio ar kriaušės pavidalo, 2,5-3,5 cm ilgio. Subręsta rugsėjo – spalio mėn. Užaugina iki 2,5 kg vaisių.

Cidonijos Lietuvoje
-------------------

Lietuvoje soduose retai auginamas kaip dekoratyvinis augalas. Kartais vadinamas *dūline kriauše*.

* IliustracijaIliustracija
* Šakelė su lapaisŠakelė su lapais
* ŽiedasŽiedas
* Šaka su vaisiaisŠaka su vaisiais
* Vaisiaus pjūvisVaisiaus pjūvis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji cidonija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Alburnus alburnus** |
| --- |
| Paprastoji aukšlė (Alburnus alburnus)Paprastoji aukšlė (*Alburnus alburnus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Paprastosios aukšlės  *( Alburnus)* |
| Rūšis: | Paprastoji aukšlė  *( Alburnus alburnus)* |

 |
|  FishBase |

**Paprastoji aukšlė** (*Alburnus alburnus*), dar vadinama **viršvandene, viršplauke, kleika** – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai. Kūnas pailgas, siauras, iš šonų plokščias, padengtas labai plonais sidabriniais žvyneliais, – lengvai iškrintančiais, blizgančiais. Nugara tamsiai melsva ar žalsva, šonai ir pilvas sidabriški. Akys didelės. Suaugusi aukšlė sveria apie 50 gramų, subręsta 2-3 gyvenimo metais, neršia birželio mėnesį. Plaukioja pulkais viršutiniuose vandens sluoksniuose. Minta daugiausia planktonu.

Lietuvoje labai dažna žuvis, paplitusi upėse ir pratakiniuose ežeruose. Paprastai sugaunama 7-13 cm, 6-30 g. Glūko ežere, dėl ypač didelio jų paplitimo, rengiamos sportinės aukšlių gaudymo varžybos.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Prunella vulgaris** |
| --- |
| Paprastoji juodgalvė (Prunella vulgaris)Paprastoji juodgalvė (*Prunella vulgaris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Juodgalvė  *( Prunella)* |
| Rūšis: | Paprastoji juodgalvė  *( Prunella vulgaris)* |

 |

Paprastoji juodgalvė
**Paprastoji juodgalvė** (*Prunella vulgaris*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos, juodgalvių (*Prunella*) genties augalas.

Daugiametis, 10-45 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias arba prie pagrindo kiek išsilenkęs, keturbriaunis, rausvas. Lapai išskyrus viršutinę porą, kotuoti, kiaušiniški arba pailgai lancetiški, lygiakraščiai. Žiedų menturiai susitelkę į varpas. Vainikėlis violetinis arba melsvai violetinis. Vaisius – kiaušiniškas, 1,5-2,0 mm ilgio ir apie 1 mm skersmens, tribriaunis riešutėlis.

Žydi birželio – rugsėjo mėn. Auga miškuose, pamiškėse, krūmuose, pievose.

Žolėje yra rutino, hiperozido, saponinų, 0,5 % eterinio aliejaus, karčiųjų medžiagų, dervų, 0,98 % rauginių medžiagų, 30 mg% askorbino rūgšties, 6 mg% karotino, vitamino K, lapuose – 0,56 % ursolo rūgšties.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji juodgalvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Genetta genetta** |
| --- |
| Paprastoji geneta (*Genetta genetta*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Viveriniai  *( Viverridae)* |
| Gentis: | Genetos  *( Genetta)* |
| Rūšis: | Paprastoji geneta  *( Genetta genetta)* |

 |
| Binomas |
| ***Genetta genetta***[[{{{autorius}}}]], [[{{{metai}}}]] |

**Paprastoji geneta** (*Genetta genetta*) – viverinių (*Viverridae*) šeimos žinduolis.

Kūno sandara ir medžioklės būdas labai panašūs į kačių, nors, kaip ir kiti viveriniai, ji artimesnė mangustoms. Turi įtraukiamus nagus, gerai laipioja medžiais. Auką nužudo perkąsdamos kaklą. Medžiodama geneta gali nušokti į tolį daugiau kaip 2 metrus. Aktyvios naktį. Minta smulkiais žinduoliais, paukščiais, driežais, varliagyviais, vabzdžiais ir net vaisiais.

Kartais laikomos kaip egzotiški augintiniai.

Šaltiniai
---------

Dalis informacijos paimta iš leidinio Gyvūnijos pasaulyje.
| Medaliai |
| --- |
| Jessica Fox |
| Moterų kanojų slalomas |
| **Atstovaujant:  Australija**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2020 Tokijas | C1 |
| **Sidabras** | 2012 Londonas | K1 |
| **Bronza** | 2016 Rio | K1 |
| **Bronza** | 2020 Tokijas | K1 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2013 Praha | C1 |
| **Auksas** | 2013 Praha | Komanda |
| **Auksas** | 2014 Dyp Krykas | C1 |
| **Auksas** | 2014 Dyp Krykas | K1 |
| **Auksas** | 2015 Londonas | C1 |
| **Auksas** | 2015 Londonas | Komanda |
| **Auksas** | 2017 Pau | K1 |
| **Auksas** | 2018 Rio | C1 |
| **Auksas** | 2018 Rio | K1 |
| **Auksas** | 2019 Seo de Urchelis | Komanda |
| **Sidabras** | 2017 Pau | Komanda |
| **Sidabras** | 2019 Seo de Urchelis | C1 |
| **Sidabras** | 2019 Seo de Urchelis | K1 |
| **Bronza** | 2010 Tačenas | C1 |
| **Bronza** | 2017 Pau | Komanda |

**Džesika Foks** (*Jessica Fox*, g. 1994 m. birželio 11 d. Marselyje) – Australijos kanojininkė, kuri specializuojasi slalomo rungtyse. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė.

Biografija
----------

2010 m. pasaulio čempionate pelnė du aukso medalius. Tais pačiais metais dalyvavo pirmose jaunimo olimpinėse žaidynėse ir pelnė aukso medalį.

Savo debiutinėse 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Foks dalyvavo baidarių slalomo varžybose. Sportininkė pasiekė finalinį etapą ir galiausiai pelnė sidabro medalį. 2013 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione kanojų varžybose. 2014 m. pasaulio čempionate pelnė du aukso medalius moterų baidarių slalome ir moterų kanojų slalome.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse australė iškovojo bronzą kanojų slalomo varžybose.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse startavo dvejose rungtyse. Moterų kanojų varžybose iškovotas bronzos medalis. Pirmą kartą olimpinėse žaidynėse vykusiose moterų kanojų slalomo varžybose australė tapo pirmąją šios rungties olimpine čempione.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. liepos 26 d..
| **Naucoridae** |
| --- |
| Paprastoji vandenblakė (*Ilyocoris cimicoides*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Straubliuočiai  *( Hemiptera)* |
| Pobūris: | Blakės  *( Heteroptera)* |
| Šeima: | Plačiosios vandenblakės  *( Naucoridae)* |

 |

**Plačiosios vandenblakės** (*Naucoridae*) – blakių (lot. *Heteroptera*) šeima, kuriai priklauso 6–18 mm ilgio rudi arba juodi vabzdžiai.

Šių blakių kūnas yra glotnus, plokščias, ovalus arba apvalus. Priekinės kojos, kitaip nei dugnablakių, yra lenktos ir aštrios (skirtos grobiui gaudyti ir laikyti), vidurinės ir užpakalinės kojos pritaikytos plaukimui. Šios blakės gyvena vandenyje. Nors jos ir turi sparnus, bet beveik ar visiškai neskraido. Plėšrios. Paplitusios visame pasaulyje: aptinkamos kūdrose ir upeliuose. Iš viso yra apie 400 šių blakių rūšių.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje gyvena tik viena rūšis – paprastoji vandenblakė (*Ilyocoris cimicoides*) (Linnaeus, 1758).

Šaltiniai
---------

1. ↑   Stonis J. R. Remeikis A. Baužys D. „Pažinkime pasaulio vabzdžius. Blakės. Įvairovė ir pavadinimai" Vilnius: Lietuvos edukologijos universiteto leidykla, 2013, 128 p. ISBN 978-9955-20-880-8
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

SS rotenfiurerio apykaklės antsiuvai
Apdovanojamas karys dešinėje (su parišta dešine ranka – SS rotenfiureris *Gerardus Mooyman* iš olandų SS savanorių legiono „Niederlande" 
**Rotenfiureris** (vok. *Rottenführer* 'grandies vadas') – nacistų sukarintų organizacijų (SS ir SA) karinis laipsnis 1932–1945 m. vyresnis už šturmmaną, bet jaunesnis už unteršarfiurerį (SS) bei šarfiurerį (SA ir SS).

Rotenfiurerio skiriamieji ženklai buvo dvi dvigubos sidabrinės juostelės apykaklės antsiuve. Dėvėdami pilkas SS lauko uniformas rotenfiureriai ant rankovių nešiodavo oberjefreitoriaus (vok. *Obergefreiter*) ševronus.

Rotenfiurerio laipsnis buvo įkurtas 1932 m. SA organizacijoje, kai ši plėtėsi ir reikėjo daugiau kareiviškų laipsnių. Kadangi ankstyvieji SS laipsniai buvo identiški SA laipsniams, SS automatiškai įgijo ir rotenfiurerio laipsnį.

Rotenfiureris buvo pirmasis SS ir SA laipsnis, kuris suteikdavo teisę vadovauti. Rotenfiureriai vadovaudavo grandims (vok. *Rotte* 'grandis'), kurias sudarydavo 5-7 žmonės. Rotenfiureriai buvo pavaldūs skyrių vadams šarfiureriams.

Po 1934 m. SS laipsnių sistema buvo pertvarkyta, ir tarp SS rotenfiurerio ir šarfiurerio atsirado SS unteršarfiurerio laipsnis. SA ir toliau už rotenfiurerį betarpiškai vyresnis laipsnis liko šarfiureris.

SS kariuomenėje rotenfiureris buvo ekvivalentiškas vermachto oberjefreitoriui. Rotenfiurerio laipsnis leido vadovauti mažiausiai karių grupei, tačiau rotenfiureris SS kariuomenėje nebuvo laikomas puskarininkio laipsniu.

Norintys gauti aukštesnį nei rotenfiurerio laipsnį būdavo tikrinami, ar turi pakankamą kvalifikaciją, ar pakankami jų koviniai įgūdžiai. Patikrinimo metu rotenfiureris būdavo vadinamas *Unterführer-Anwärter* ('jaunesniojo vado kandidatas'). SS kariuomenės rotenfiureriai turėjo galimybę kandidatuoti į karininkus, tuomet jie būdavo paskiriami SS junkeriais.

Rotenfiurerio laipsnis egzistavo ir Hitlerjugende, kur jis reiškė jaunesnįjį būrio vadą. Vyresnis laipsnis Hitlerjugende buvo *oberrotenfiureris* (vok. *Oberrottenführer*).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| jaunesnis laipsnis**šturmmanas**(jefreitorius) | **SS laipsnis****rotenfiureris**(oberjefreitorius) | vyresnis laipsnis**unteršarfiureris**(kapralas) |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| jaunesnis laipsnis**šturmmanas**(jefreitorius) | **SA laipsnis****rotenfiureris**(oberjefreitorius) | vyresnis laipsnis**šarfiureris**(??) |
| **Guillaume de l'Hôpital** |
| --- |
|  |
| Guillaume de l'Hôpital |
| Gimė | 1661 m.Paryžius |
| Mirė | 1704 m. vasario 2 d. (~43 metai)Paryžius |
|  |
| Veikla | prancūzų matematikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Guillaume de l'Hôpital |

**Gijomas Fransua Antuanas de L’Hopitalis** (pranc. *Guillaume François Antoine, Marquis de l'Hôpital*, 1661 m. Paryžius – 1704 m. vasario 2 d. ten pat) – prancūzų matematikas.

Biografija
----------

Gimė karaliaus kariuomenės generolo leitenanto Ano Aleksandro l’Hopitalio ir Elizabetės Gobelin šeimoje. Nuo 1693 m. Prancūzijos mokslų akademijos narys.

Parašė darbų iš matematinės analizės, kūgio pjūvių teorijos, atskirai nuo I. Niutono, G. Leibnico ir Jakobo Bernulio 1696 m. išsprendė brachistochronos uždavinį. Remdamasis Johano Bernulio paskaitomis parašė pirmąją diferencialų skaičiavimo knygą „Nykstamai mažėjančių dydžių analizė tiriant kreives" (*Analyse des infiniment petits pour l’intelligence des lignes courbes* 1696 m.). Joje pateikta funkcijų santykio ribos skaičiavimo taisyklė, kai skaitiklis ir vardiklis artėja prie nulio. (L'Hopitalio taisyklė).

* Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes*Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes*
* Traité analytique*Traité analytique*

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gijomas Fransua Antuanas de L'Hopitalis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 64 psl.

* Enciklopedija Lietuvai ir pasauliui, Rimantas Lazdynas
|  |
| --- |
| **Pleistocenas** |
|  |
| **Pradžia** | 2,588 Ma1 |
| **Pabaiga** | 0,012 Ma1 |
|   Pleistoceno fauna |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Pleistocenas** – kvartero periodo epocha, kuri prasidėjo prieš 2,588 mln. metų, baigėsi prieš 12 tūkst. m. ir apėmė besikartojančių ledynmečių laikotarpį.

Pleistoceno epocha prasidėjo po plioceno, o po jos prasidėjo holocenas. Pleistoceno pabaiga sutampa su paskutinio ledynmečio pabaiga. Pleistoceno pabaiga taip pat sutampa su paleolito epochos pabaiga archeologijoje.

Svarbiausiais pleistoceno įvykiais galima laikyti didžiulių ledynų formavimąsi. Didžiausių apledėjimų laikotarpiais iki 30 % Žemės sausumos buvo padengta ledynų. Šiauriniame pusrutulyje (Eurazija ir Šiaurės Amerika) pleistocenui buvo būdinga savotiška gyvūnija, kurioje buvo mamutai, gauruotieji raganosiai, urviniai liūtai, bizonai, jakai, gigantiškieji elniai, laukiniai arkliai, kupranugariai, lokiai (tiek tebegyvuojančios, tiek išmirusios rūšys), gigantiškieji gepardai, hienos, stručiai, daugybė antilopių rūšių. Pagal vyraujančią sampratą, šį gyvūnų pasaulį sunaikino pirmykščiai medžiotojai paskutinio ledynmečio pabaigoje.

Sąvokos istorija
----------------

XIX a. pradžioje išmokta atskirti chaotiškai išsidėsčiusias ledynmečio nuosėdas Šiaurės Europoje, Šiaurės Vakarų Europoje ir Alpėse nuo po jomis esančių sluoksnių. Tuo metu šie sedimentai interpretuoti tebesiremiant bibline tvano istorija.

Tik įsitvirtinus ledynmečio teorijai, vėlyvojo kvartero nuogulos buvo padalintos į diliuvijų ir aliuvijų. Vėliau šias sąvokas pakeitė pleistocenas ir holocenas. 1829 m. Jules Desnoyers pasiūlė kvartero sąvoką nuosėdoms, kurios buvo gerokai jaunesnės nei terciaro. 2004 m. terciaro ir kvartero sąvokas pakeitė paleogenas ir neogenas, atitinkamai buvo pakeistos stratigrafinės ribos.

Pleistoceno sąvokos autorius – škotų mokslininkas Charles Lyell, pirmajame savo knygos „Geologijos pagrindai" (1830 m.) pasiūlęs padalinti terciarą į keturias geologines epochas (įskaitant ir senąjį bei naująjį plioceną). 1839 m. jis pasiūlė naująjį plioceną vadinti pleistocenu.

Skirstymas
----------

Pleistocenas dalinamas į smulkesnes epochas, kurios skiriasi priklausomai nuo regiono. Anksčiau pleistocenas skirstytas į tris pakopas (ankstyvasis, vidurinis ir vėlyvasis pleistocenas).

Paleogeografija
---------------

Šiuolaikiniai žemynai pleistoceno metu buvo praktiškai dabartinėse savo vietose, plokštės, ant kurių jie yra, greičiausiai viena kitos atžvilgiu judėjo ne daugiau nei 100 km nuo periodo pradžios. Pleistoceno epochos metu didžioji dalis Europos, Sibiro, Kanados, Naujosios Zelandijos, Tasmanijos, Argentinos buvo padengta ledu. Prasidėjo ir tęsėsi paskutinis ledynmetis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  "Pleistocene Epoch. "Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica 2009 Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2009.
|  *Rose Chelimo*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Rose Chelimo |
| Gimė | 1989 m. liepos 12 d. (34 metai)Kenija |
| Atstovauja (-vo) | Bahreino vėliava Bahreinas |
| Aktyvumo metai | 2010–dabar |
|  |
| Rungtys | Ilgų nuotolių bėgimas |
| Asmeniniai rekordai | Pusmaratonis: 1:08:08  Maratonas: 2:24:14 |
|  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**1 | **Sidabras**1 | **Bronza**0 | **Suma**2 |
|  |
| Kiti titulai | Azijos žaidynių čempionė |
| World Athletics profilis: |  |

**Rouz Čelimo** (g. 1989 m. liepos 12 d.) – Bahreinui atstovaujanti natūralizuota Kenijos lengvaatletė, kuri specializuojasi ilgų nuotolių bėgime. Pasaulio čempionė.

Biografija
----------

2016 m. atstovavo Bahreinui 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose užėmė 8 vietą maratono rungtyje. 2017 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pelnė aukso medalį ir pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2018 m. Azijos žaidynėse pelnė aukso medalį. 2019 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionato sidabro medalio laimėtoja.

Nuorodos
--------

* IAAF svetainėje
Koordinatės: 54°31′34″ š. pl. 25°4′55″ r. ilg.﻿ / ﻿54.52611°š. pl. 25.08194°r. ilg.﻿ / 54.52611; 25.08194

**Ropėjų miškai** – miškų masyvas pietryčių Lietuvoje, Trakų ir Vilniaus rajonuose, 10 km į pietus nuo Lentvario. Priklauso Trakų miškų urėdijai (Paluknio ir Ropėjų girininkijoms) bei Vilniaus miškų urėdijai (Panerių girininkijai). Apima 9,53 km² plotą.

Masyvą sudaro Ropėjų, Gojaus, Melekonių, Mikailiškių miškai. Būdingas lygus, kiek banguotas paviršius. Dirvožemiai jauriniai mažai sujaurėję smėliai, jauriniai priesmėliai. Pietuose teka Merkio baseino upės (Žvirgždė), rytuose – Vokės (Asdrė, Krempė). Pietuose telkšo 5 smulkūs ežerėliai (Karklotis, Karosinis, kiti bevardžiai). Rytuose yra Kaišialakių–Pagirių smėlio–žvyro karjeras, Asdrės slėnyje sutvenktas Kryžiškių tvenkinys. Šiauriniame pakraštyje telkšo Meduvio, Bedugniuko ežerai.

Ropėjų miškuose prie Skurbutėnų kaimo
Medynai:

* pušynai: 88 %
* eglynai: 5 %
* beržynai: 5 %
* juodalksnynai: 2 %

Jaunuolynai sudaro 55 % medynų, pusamžiai medžiai 27 %, pribręstantys 11 %, brandūs 7 %.

Įveista Bankso pušų (*Pinus banksiana*). Miškuose daug grybų, uogų, vaistinių augalų.

Vakarine miškų dalimi eina plentas  **A4**  Vilnius–Varėna–Gardinas , rytine –  **202**  Kirtimai–Pagiriai–Baltoji Vokė . Ropėjų miškuose ir šalimais įsikūrę: Paluknys, Liepynai, Žvėrynas, Pakrempė, Naujasėdžiai, Juodoji Vokė, Kryžiškės, Kaišialakiai, Melekonys, Skurbutėnai, Guopstos, Ropėjos, Gojus, Kajetoniškės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ropėjų miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 569
| **Selimas I** |
| --- |
| Osmanų kalifas |
|  |
| Osmanai |
| Gimė | 1470 m. spalio 10 d.Amasija, Osmanų imperija |
| Mirė | 1520 m. rugsėjo 20 d. (49 metai)Čorlu, Osmanų imperija |
| Palaidotas (-a) | Selimo I mečetė, Fatihas, Stanbulas |
|  Osmanų imperijos sultonas |
| Kelintas | 9-as |
| Kiti titulai | KaizerisAmyras al-MumiminasDviejų mečečių sergėtojas |
| Valdė | 1512 m. balandžio 24 d. - 1520 m. rugsėjo 22 d. (8 metai) |
| Pirmtakas | Bajazitas II |
| Įpėdinis | Suleimanas I |

**Selimas I** (osmanų turkų kalba سليم الأول ; turk. *I. Selim*; 1470 m. spalio 10 d. – 1520 m. rugsėjo 22 d.), dar vadinamas **Selimu Rūsčiuoju** arba **Selimu Ryžtinguoju** (turk. *Yavuz Sultan Selim*) – Osmanų imperijos sultonas. Nepaisant to, kad šaliai vadovavo tik aštuonerius metus (1512–1520 m.), per šį laikotarpį Osmanų imperija išsiplėtė 70% ir siekė 3,4 mln. kvadratinių kilometrų. Selimo I valdymo metu nukariautas visas Egipto Mameliukų sultonatas, įskaitant Levantą, Hidžazą, Tihamą ir patį Egiptą.

Selimo įvykdyti musulmonų pasaulio šerdies Artimuosiuose Rytuose užkariavimai ir ypač piligriminių kelių į Meką ir Mediną sergėtojo vaidmuo pelnė Osmanų imperijai iškilios musulmonų valstybės reputaciją. Jo užkariavimai reikšmingai perkėlė imperijos geografinį ir kultūrinį svorio centrą iš Balkanų į Artimuosius Rytus. Bent XVIII a. Selimo valdymo laikai pradėti romantizuoti kaip laikotarpis, kai osmanai lyderiavo likusiam musulmoniškam pasauliui. Dėl to Selimas prisimenamas kaip pirmasis teisėtas Osmanų kalifas, nors pasakojimai apie kalifato valdžios perkėlimą iš Mameliukų Abasidų dinastijos į Osmanų imperiją atsirado vėliau.

Valdymas
--------

Buvo jauniausias Bajazito II sūnus. Tėvo paskirtas valdė Trapezuntą, vėliau buvo sultono vietininkas Balkanuose. Tapęs sultonu Selimas tėvą ištrėmė ir įsakė išžudyti kitus pretendentus į sostą – savo brolius ir brolėnus.

Pradėjęs valdyti sunitas Selimas I Anatolijoje surengė šiitų žudynes, per kurias nužudyta apie 45 000 žmonių – žudynės masiškiausios iki XIX a. Sustiprino ir modernizavo Osmanų imperijos kariuomenę. Venecija ėmė mokėti Osmanų imperijai duoklę už Kiprą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ágoston, Gábor (2009). „Selim I". In Ágoston, Gábor; Bruce Masters. *Encyclopedia of the Ottoman Empire*. pp. 511–3. ISBN 9780816062591.  Nežinomas parametras `|url-access=` ignored (pagalba)
2. ↑  Finkel, Caroline (2005). *Osman's Dream: The Story of the Ottoman Empire, 1300–1923*. New York: Basic Books. pp. 110–1. ISBN 978-0-465-02396-7.
3. 1 2 3 4  Selimas I Rūstusis (VLE). Tikrinta 2022-10-17


|  |
| --- |
| Selimas I **Osmanai****Gimė:** 1470 m. sausis  **Mirė:** 1520 m. rugsėjo 22 d.  |
| Karališkieji titulai |
| Prieš tai:**Bajazitas II** | **Osmanų imperijos sultonas**1512 m. balandžio 25 d.  – 1520 m. rugsėjo 22 d. | Po to:**Suleimanas I** |
| Pretendento titulai |
| Prieš tai:**Al-Mutavakilas IIIKairo kalifas** | **Pirmasis Osmanų dinastijos kalifas** | Po to:**Suleimanas I** |
| Kretainis |
| --- |
|  Kretainis Žardėje |
| **Ilgis** | 5,7  km |
| **Baseino plotas** | 14 km² |
| **Ištakos** | Klaipėdos pramonės rajonas |
| **Žiotys** | Smeltalė |
| **Šalys** | Lietuva |

**Kretainis** – upelis vakarų Lietuvoje, Klaipėdos miesto pietrytiniame pakraštyje ir Klaipėdos rajone; Smeltalės dešinysis intakas. Prasideda Pramonės rajone, netoli Lypkių sodybų. Teka į pietvakarius per industrinę Klaipėdos dalį, palei geležinkelį. Įteka į Smeltalę 3,1 km nuo jos žiočių, Žardėje, į rytus nuo tarptautinės perkėlos.

Visa vaga sureguliuota. Vidurinis trečdalis upelio sukištas į vamzdžius po žemę. Nuo 2018 m. požeminė vaga perdaroma iš stačiakampių betoninių blokų į apskritus stiklo-laminato vamzdžius, paslinkus ją apie 20–50 m į rytus.

Upėvardis kildinamas iš *kretėti* („virpėti, tirtėti, drebėti"), jo senesnė reikšmė galbūt turėjo liūno, klampynės reikšmę (plg. *kritus* „klampus").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Rosario Flores
**Rosario Flores** (gimusi 1963 m. lapkričio 4 d.) yra garsi ispanų dainininkė ir aktorė, pelniusi du Lotynų Grammy apdovanojimus.

Rosario gimė Madride (Ispanija), garsios ispanų dainininkės, šokėjos ir aktorės Lola Flores ir žymaus ispanų dainininko ir flamenko bei rumbos muzikos gitaristo Antonio González šeimoje. Ji yra taip pat žymios ispanų dainininkės ir aktorės Lolita Flores ir dainininko, dainų autoriaus Antonio Flores sesuo.

Pirmosios dukters Rosario Flores susilaukė kartu su savo buvusiuoju draugu Carlos Orellana. 2006 m. sausio 21 d. per močiutės, Lola Flores gimtadienį, gimė dainininkės ir aktorės sūnus Pedro Antonio, kurio ji susilaukė nuo savo gyvenimo partnerio Pedro Lazaga, su kuriuo susipažino 2001 m. besifilmuodama garsiojoje Pedro Almodovar kino juostoje „Hable con ella" („Pasikalbėk su ja").

Diskografija
------------

* *Contigo Me Voy* 2006
* *De Mil Colores* 2003
* *Muchas Flores* 2001
* *Jugar A La Locura* 1999
* *Mucho por vivir* 1996
* *Siento* 1994
* *De Ley* 1992
* *Vuela De Noche*1984
* *¿Qué querrá decir esto?* 1976

Nuorodos
--------

* Rosario Flores svetainėje Last.fm
| Storė |
| --- |
|  Storė prie Mikailiškių, šalia Deltuvos girininkijos |
| **Ilgis** | 15,5 km |
| **Baseino plotas** | 42,5 km² |
| **Ištakos** | Varžų apylinkės |
| **Žiotys** | Šventoji |
| **Šalys** | Lietuva |

**Storė** – upė Lietuvoje, Ukmergės rajone; Šventosios dešinysis intakas. Prasideda laukuose, Varžų kaimo apylinkėse, 3,5 km į šiaurę nuo Laičių. Pradžioje teka į pietus laukais, šalia Plačiavos durpyno, Vytinės miške pasuka į pietryčius. Žemupyje smarkiai vingiuoja, įteka į Šventąją 35,1 km nuo jos žiočių, netoli Leonpolio ir pietvakarinių Ukmergės pakraščių.

Aukštupio ir vidurupio vaga ištiesinta. Žemupyje upę kerta plentai  **145**  Kėdainiai–Šėta–Ukmergė  ir  **A6**  Kaunas–Zarasai–Daugpilis .

Gyvenvietės prie Storės: Žeimiai, Mikailiškiai, Šemetiškiai, Sarapai („Lelijų" ir „Armonos" sodai), Statikai, Jonuškai, Ukmergė (Mirabalis).

Upėvardis *Storė̃* kildinamas nuo žodžio *stóras*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos upės*: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 478
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| Kretingos (Udralių) akmuo su dubeniu |
| --- |
| Udralių akmuo su dubeniu, perkeltas į Kretingą |
| 

Kretingos (Udralių) akmuo su dubeniuKretingos (Udralių) akmuo su dubeniu

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°53′37″š. pl. 21°14′50″r. ilg.﻿ / ﻿55.893487°š. pl. 21.247336°r. ilg.﻿ / 55.893487; 21.247336Koordinatės: 55°53′37″š. pl. 21°14′50″r. ilg.﻿ / ﻿55.893487°š. pl. 21.247336°r. ilg.﻿ / 55.893487; 21.247336 |

 |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Kretingos miesto seniūnija |
| Aukštis | 0,8 m |
| Naudotas | I tūkstantmetis – II tūkstantmečio vidurys |
| Žvalgytas | 1968 m. |

**Kretingos (Udralių) akmuo su plokščiadugniu dubeniu** – mitologinis akmuo Kretingoje, Pušyno gatvėje.

Apibūdinimas
------------

Dubenėtas akmuo rusvas, vidutinio grūdėtumo ir kietumo, netaisyklingo apskritimo formos, apie 1,22 m skersmens, 76–80 cm aukščio. Šonų viršutinė, 43–53 cm aukščio dalis grubiai aptašyta.

Viršutinė plokštuma suapvalinta, aplyginta, 96–108 cm skersmens, link kraštų žemėja. Jos viduryje iškaltas apie 39 cm skersmens, 3–7 cm gylio plokščiadugnis dubuo nuožulniomis sienelėmis, kurio skersmuo ties dugnu – 36 cm.

Istorija
--------

Seniau akmuo gulėjo 300 m į vakarus nuo kelio Skuodas–Plungė, Pasirvydžio miškelyje, Udralių ankstyvųjų žemdirbystės laukų vakariniame pakraštyje, šalia užakusio vandens telkinio, vadinamo Sirvydo pelke, smėlingos kalvelės rytiniame šlaite, pusiau įsmigęs į žemę, paverstas ant šono, dubeniu atsuktas į pietus. 

Pasak padavimų, šioje kalvelėje senais laikais stovėjusi bažnyčia. 1967 m. lobių ieškotojai akmenį išvertė, o jo vietoje iškasė 1,5 m gylio duobę. 

1968 m. kraštotyrininkas Ignas Jablonskis, kilęs iš šalia Udralių esančio Budrių kaimo, akmenį parsivežė į Kretingą ir pastatė prie savo namų Pušyno gatvėje. 

Saugotinas kultūros paveldo objektas.

Tyrimai
-------

Akmens aplinką ir lobių ieškotojų iškastą duobę 1968 m. žvalgė Ignas Jablonskis. Kultūrinio sluoksnio pėdsakų nepastebėjo. 

Akmuo preliminariai datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio viduriu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ignas Jablonskis. Dubenėtieji akmenys Kretingos ir Skuodo rajonuose. – Kraštotyra. – Vilnius, 1969. – P. 110-112  
Vykintas Vaitkevičius. Senosios Lietuvos šventvietės: Žemaitija. – Vilnius: Diemedis, 1998. – P. 150

* Rimantas Matulis. Istoriniai akmenys. – Vilnius, 1990. – P. 79, Nr. 247
* Ignas Jablonskis. Budrių kaimas. – Vilnius, 1993. – P. 10
* Vykintas Vaitkevičius. Mosėdžio ir Salantų apylinkių senosios šventvietės. – Liaudies kultūra. – 1995, Nr. 3. – P. 32
**Pranešimas žiniasklaidai** (anksčiau vadintas *pranešimu spaudai*, angl. *Press release*) – ryšių su visuomene priemonė, kuria komunikuojantis subjektas perduoda dažniausiai tekstinę informaciją pasirinktos tikslinės grupės (žiniasklaidos) atstovams.

Turinys
-------

Daugeliu atvejų pranešime pateikiama organizacijos (privačios ar viešosios įmonės, įstaigos, nevyriausybinės organizacijos, neformalaus junginio ir kt.) aktuali informacija (naujiena), pozicija tam tikru klausimu.

Pranešimo forma pasirenkama tokia, kad jo gavėjas (Žurnalistas) galėtų su mažiausiomis pastangomis panaudoti gautą pranešimą savo veikloje. Pavyzdžiui, tekstas pateikiamas trečiuoju asmeniu:

Platinimas
----------

Pranešimas žiniasklaidos atstovams dažniausiai platinamas šiais būdais:

* siunčiant elektroniniu paštu
* skelbiant specializuotose interneto svetainėse

Istoriškai pranešimai žiniasklaidai (tuomet – spaudai) buvo siunčiami ir paprastu paštu, vėliau perduodant faksogramą, tačiau šiais laikais šios technologijos praktiškai nebenaudojamos.

Objektyvumo rizika
------------------

Asmenys, naudojantys pranešimus žiniasklaidai, turi patikrinti pateiktą informaciją ir ją pateikti neutraliai. Tačiau dėl kompetencijos, patirties, laiko trūkumo dažnai žiniasklaida pranešimų žiniasklaidai turinį kopijuoja ir pateikia kaip redakcinį turinį, t. y. straipsnius. Tokiu atveju publikuojama nepakankamai apdorota ir dažnai vienpusė, šališka pranešimo žiniasklaidai informacija.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pranešimas žiniasklaidai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ulevičius L. *Kaip tapti žinomam: etiški ryšiai su visuomene*. – Kaunas: Smaltija, 2006. ISBN 9955-707-04-6