| Kerelių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:{{{foto}}}|Kerelių 2017.jpgpx]]Kerelių piliakalnis |
| 

Kerelių piliakalnisKerelių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°50′22″ š. pl. 25°09′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.83944°š. pl. 25.16611°r. ilg.﻿ / 55.83944; 25.16611Koordinatės: 55°50′22″ š. pl. 25°09′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.83944°š. pl. 25.16611°r. ilg.﻿ / 55.83944; 25.16611 |

 |
| Vieta | Kupiškio rajonas |
| Seniūnija | Skapiškio seniūnija |
| Aukštis | 5-6 m |
| Plotas | 30x19 |
| Priešpilis | gyvenvietė |
| Naudotas | I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - VI a. |
| Žvalgytas | 1955 |
| Tirtas | 1955 m. |

**Kerẽlių piliakalnis** – piliakalnis ir archeologinė gyvenvietė Kupiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Kerelių (Skapiškio seniūnija) kaimo, Kupos kairiajame krante.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas Kupos kairiajame krante esančioje pelkėmis apjuostoje atskiroje kalvoje. Datuojamas I tūkst. pr. m. e. antrąja puse – II tūkst. pradžia. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 30x19 m dydžio. Šiaurės vakaruose papėdėje 1,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos, 2 žalvarinės apyrankės.

1955 m. stipriai apardytas kasant smėliui. 1984 m. Vytautas Daugudis piliakalnio aikštelėje ištyrė 4 bendro 1 m² ploto šurfus, aptiko 45 – 70 cm storio kultūrinį sluoksnį. 1984–1985 m. Elena Grigalavičienė ištyrė visą piliakalnio aikštelę – iš viso 568 m², rado iki 2 m storio kultūrinį sluoksnį. Jį sudaro 3 horizontai. Apatiniame horizonte aikštelė buvo apjuosta 2 m pločio, 0,5 m gylio grioviu, kuriame iš 30 cm skersmens sukastų stulpų įrengta medinė užtvara, ties pagrindu sustiprinta akmenų krovinėliais. Vėliau griovys buvo užpiltas, o aikštelės kraštuose pastatyti stulpinės konstrukcijos pastatai. Čia rasti akmeninių kirvių su skyle kotui fragmentai, svareliai, kaulinės ylos, grandukai, adikliai, strėlės, ietigaliai, smeigtukai, žalvarinis kabutis ir sagtelė, molinės liejimo formos, brūkšniuota ir lygi keramika.                    

Apatinis sluoksnio horizontas datuojamas I tūkst. pr. m. e. antrąja puse – pirmaisiais amžiais po Kr. Sudegus statiniams ir užtvarai, aikštelėje supiltas žvyro – smėlio sluoksnis ir pastatyti nauji pastatai, aikštelės viduryje – geležies lydymo krosnelė. Pastatų vietose rasta geležinių smeigtukų, sagčių, adatų, peilių-pjautuvėlių, vedega (įnagis naudojamas vientisam medžiui skobti), skiltuvas, žalvarinė apyrankė, molinis verpstukas, svorelis, brūkšniuota, lygi ir grublėta keramika. Šis sluoksnis datuojamas III–V a.

Vėliau piliakalnis įtvirtintas pylimais, jame įvairiose vietose vėl pastatyti pastatai. Šiame sluoksnyje rasti geležiniai peiliai, pentinis siauraašmenis kirvis, pjautuvėliai, ylos, geležinis įtveriamasis ietigalis, žalvariniai kabučiai, įvijos, grublėta, lygi ir gludinta keramika. Radiniai datuojami VI a.

Archeologiniai tyrimai
----------------------

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1984–1986 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, tyrimų vadovai Vytautas Daugudis, Elena Grigalavičienė.

Piliakalnio aikštelėje ištyrus 568 m² plotą rastas iki 2 m storio kultūrinis sluoksnis su 3 horizontais. Jame rasta akmeninių grindinių, medinių gynybinių įtvirtinimų, stačiakampių ir apskrito plano gyvenamųjų ir ūkinių pastatų liekanų, židinių, lipdytos brūkšniuotu, lygiu, grublėtu ir gludintu paviršiumi keramikos, akmeninių pentinių kirvių su skyle kotui fragmentų, kirvių apvalia pentimi, kaulinių ylų, grandukų, adiklių, strėlių antgalių, ietigalių, smeigtukų, žalvariniai kabutis, sagtelė, apyrankė, lankinė segė, kryžiaus pavidalo dirbinys ir geležinių lenktų ir tiesių peilių, smeigtukų, ylų, apkalų, adatų, smaigalių, vedegų, kirvių, pjautuvėlių, ietigalių. Rasta geležies lydymo krosnelė, molinių tiglių, suanglėjusių grūdų ir stiklinių papuošalų. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Piliakalnio apsauga
-------------------

1997 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 23825) Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto. 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu, 2005 m. pripažintas valstybės saugomu. 2018 m. įtrauktas į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.

Kerelių piliakalnis iš pietų pusėsKerelių piliakalnis iš pietų pusės

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Bakšėnų piliakalnis 18 km | Nereta 40 km | Lukštų piliakalnis 41 km |  |
| Aukštupėnų piliakalnis 11 km |  | Vaduvų piliakalnis 7 km |
| Papilių piliakalnis (Kupiškis) 7 km | Aluotų piliakalnis 16 km  Kartakalnis 31 km | Obonių piliakalnis 8 km  Juodonių piliakalnis 22 km |

Nuotraukos
----------

* Kerelių piliakalnis iš pietvakarių pusėsKerelių piliakalnis iš pietvakarių pusės
* Kerelių piliakalnis iš rytų pusėsKerelių piliakalnis iš rytų pusės
* Kerelių piliakalnis iš šiaurės pusėsKerelių piliakalnis iš šiaurės pusės
* Kerelių piliakalnis iš vakarų pusėsKerelių piliakalnis iš vakarų pusės

Literatūra
----------

* Grigalavičienė E. Kerelių piliakalnis. Lietuvos archeologija. Vilnius, 1986 m. P. 94.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kerelių piliakalnis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 50 psl.
2. ↑

Nuorodos
--------

* Kerelių piliakalnis
* Kupiškėnų mintys – *„SENOVĘ MENANTYS PROTĖVIŲ ŽENKLAI"*
* Kupiškėnų mintys – *„KERELIŲ PILIAKALNIS, ATSKLEIDĘS DAUGIAUSIA PASLAPČIŲ"*
* Kupiškėnų mintys – *„ĮMINTOS KERELIŲ PILIAKALNIO MĮSLĖS"*
*