recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maksimas Jevstignejevas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Maksimas Jevstignejevas  rus. *Евстигнеев Максим Евгеньевич* |
| Gimimo data | 1998 m. liepos 29 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | Maskva, Rusija |
| Ūgis | 189 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| 20?? | Chimki II |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2019–20202020–2021 | FC Yerevan FK Nevėžis Kėdainiai | 06 0(0)21 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 11 spalio 2021. |

**Maksimas Jevstignejevas** (*Maksim Jevstignejev*, rus. *Максим Евгеньевич Евстигнеев*; g. 1998 m. liepos 29 d.) – rusų kilmės futbolininkas, turintis Rusijos ir Rumunijos pilietybes, gynėjas.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti gimtinėje. Atstovavo FK Himki jaunimo ekipoms.

### FC Yerevan

Žaidė Armėnijoje Jerevano klube. Su šia ekipa užėmė antrą vietą Pirmoje lygoje.

### Kėdainių „Nevėžis"

Nuo 2020 m. vasaros žaidė Kėdainių „Nevėžyje". Tais metais pagrindinė klubo komanda dalyvavo Pirmoje lygoje. Tapo pirmenybių nugalėtoju. Per dyliklika rungtynių pasižymėjo vienu įvarčiu, kurį pelnė 2020 m. birželio 19 d. prieš BFA. Taip pat žaidė Nevėžis B ekipoje, kuri dalyvavo Antros lygos pirmenybėse. 2020 m. birželio 16 d. žaidė LFF taurės rungtynėse prieš BFA, kurias kėdainiečiai pralaimėjo 0:1 ir pasitraukė iš tolimesnių kovų.

2021 m. atstovavo Kėdainių „Nevėžio" klubui, kuris debiutavo A lygoje. 2021 m. kovo 6 d. debiutavo rungtynėse prieš DFK Dainava.

Statistika
----------

A lygos statistika.

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|
| 2020 | **FK Nevėžis Kėdainiai** | 12 | 1 |
|
| **2021** | **FK Nevėžis Kėdainiai** | 9 | 0 |
|

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Paiekimai
---------

su FK Nevėžis
2020 Pirmos lygos nugalėtojas.
su FC Yerevan
2018/19 m. Armėnijos pirmos lygos antroji vieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Koordinatės: 54°05′58″š. pl. 23°41′29″r. ilg.﻿ / ﻿54.099475°š. pl. 23.69134°r. ilg.﻿ / 54.099475; 23.69134

Liepų ratas rudenį
Tiltelis
**Veisiejų dvaro parkas** – dendrologinę vertę turintis parkas Veisiejuose, Lazdijų rajone, 2007 m. paskelbtas valstybės saugomu gamtos paveldo objektu. 9,53 ha dydžio parkas įrengtas šalia Veisiejų dvaro rūmų, yra vienas seniausių Lietuvoje. Įsikūręs miestelio centre, Ančios ežero šiaurinėje pakrantėje. 

Parke įrengtas stadionas, futbolo, tinklinio ir krepšinio aikštelės. Čia vyksta rajoninės dainų ir šokių šventės, mitingai bei kiti renginiai. Svarbūs parko elementai – dvaro sodybos fragmentas (dešinysis flygelis), paminklas tarptautinės esperanto kalbos kūrėjui L. L. Zamenhofui, 22 liepų ratas, gamtos paveldo objektai Veisiejų uosis, Veisiejų alksnis. Ančios ežere šiltuoju metų laiku veikia muzikinis fontanas – vandens, muzikos ir šviesos reginys.

Istorija
--------

Lietuvos etmonas Mykolas Juozapas Masalskis tarp dvaro rūmų ir ežero įkūrė parką, kuriame želdiniai turėjo ryškios geometrinės kompozicijos bruožų. Vėliau, XIX a. valdant Veisiejus Oginskiams, parkas pertvarkytas į peizažinį. Parkas buvo suniokotas per Pirmąjį ir Antrąjį pasaulinius karus.

Iki 2000 m. dvaro rūmų flygelyje veikė buvusio „Vilijos" siuvimo fabriko filialas, vėliau jame įsikūrė Veisiejų regioninio parko direkcija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Veisiejų dvaro parkas
2. ↑  Veisiejų dvaro fligelis atviras visiems

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
* Lazdijų rajono lankytinos vietos

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLazdijų rajono savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Biosferos rezervatai | 
Žuvinto biosferos rezervatas |
|  |
| Nacionaliniai parkai | 
Dzūkijos nacionalinis parkas |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Metelių regioninis parkas • Veisiejų regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Bugiedos botaninis-zoologinis • Krakinio telmologinis • Kučiuliškės herpetologinis • Kuzapiškės telmologinis • Niedaus ornitologinis • Pertako ornitologinis • Vilko botaninis |
|  |
| Biosferos rezervatai | 
Pertako miško |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Vilko šaltinis |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Didysis Širvinto ąžuolas • Drevėtasis Širvinto ąžuolas • Paveisiejų pušis • Paveisiejų trikamienis ąžuolas • ~~Prapuntų tuopa~~ • Taikūnų pušis • Vainežerio dvaro parkas • Veisiejų dvaro parkas • ~~Veisiejų dvaro parko alksnis~~ • Veisiejų dvaro parko uosis |

 |
Koordinatės: 56°08′55″š. pl. 21°51′45″r. ilg.﻿ / ﻿56.148545°š. pl. 21.862618°r. ilg.﻿ / 56.148545; 21.862618
**Barstytalių pelkė** – pelkė, plytinti šiaurinėje Žemaitijos nacionaliniame parko dalyje (viena didžiausių šio parko pelkių), Skuodo rajone, netoliese Barstyčių miestelio, apsupta Barstyčių miško. Įeina į Mikytų kraštovaizdžio draustinį. Pelkės plotas siekia 35 ha.

Kaip liudija 1896 ir 1948 m. žemėlapiai, čia būta šlapynių. Pelkė susidarė, 1978 m. užtvenkus Varnakio upelį. Dėl to pakilo vandens lygis ir paspartėjo pelkėjimas. Iš pradžių šlapios viksvinės pievos tapo žemapelke, vėliau ir tarpine pelke bei liūnais. Susiformavo keletas salų.

Barstytalių pelkėje gyvena daug paukščių ir žvėrių, auga reti ir į Raudonąją knygą įrašyti augalai, kaip antai miškinis pataisas, plačialapis švendras, šakotoji ratainyčia ir kt.

Pelkės teritorijoje įrengtas 5 m aukščio apžvalgos bokštas.

Išnašos
-------

1. ↑  „Kviečiame paminėti Pasaulinę pelkių dieną Barstytalių pelkėje". Laikraštis Plungė. Nuoroda tikrinta 2022-05-04.
2. 1 2 3 4  „Barstytalių pelkė". Svb.lt. Nuoroda tikrinta 2022-05-04.
3. ↑  „Barstytalių pelkė". Skuods.lt. Nuoroda tikrinta 2022-05-04.
4. ↑  „Barstytalių pelkės apžvalgos bokštas". Mano kraštas. Nuoroda tikrinta 2022-05-04.
Gliese 581 e ir Žemės dydžių palyginimas
**Gliese 581 e** (arba **Gl 581e**) – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę Gliese 581, esančią Svarstyklių žvaigždyne ir nutolusią nuo Saulės sistemos 20,4 šviesmečių. Tai trečioji Gliese 581 sistemoje atrasta planeta ir pirmoji pagal atstumą nuo savo žvaigždės.

Planetą atrado tyrėjų iš Ženevos observatorijos komanda, vadovaujama Michel Mayor. Atradimas padarytas HARPS spektrografu, sumontuotu 3,6 m skersmens teleskope La Siljos observatorijoje, esančioje Čilėje. Apie atradimą pranešta 2009 m. balandžio 21 d. M. Mayor komanda taikė radialinio greičio metodą, pagal kurį planetos orbita ir masė apskaičiuojami, remiantis nedidelėmis perturbacijomis žvaigždės orbitoje. Šias perturbacijas sukelia apie žvaigždę skriejančios planetos gravitacija.

Gliese 581 e masė siekia apie 1,7 Žemės masės. Atradimo metu tai buvo mažiausios masės žinoma egzoplaneta. Planetos didysis pusašis yra 0,02815 ± 0,00006 av (4 211 200 ± 9000 km), todėl planeta skrieja per arti savo žvaigždės, kad patektų į gyvybės zoną. Gliese 581 e orbitinis periodas – apie 3,15 paros, o ekscentricitetas – 0,00 ± 0,06.
Dėl aukštos temperatūros ir intensyvaus žvaigždės spinduliavimo menkai tikėtina, kad planeta turėtų atmosferą. Nors, mokslininkų nuomone, planetos paviršius greičiausiai yra uolėtas (kaip ir Žemės), Gliese 581 e patiria stiprų savo žvaigždės gravitacinį poveikį – stumiama ir tempiama su tokia jėga, kuri sukelia vidinę trintį (angl. *tidal heating*). Dėl tokio proceso (Gliese 581 e atveju gravitacinis poveikis gali būti dar stipresnis) Jupiterio palydovas Ijo pasižymi dideliu vulkaniniu aktyvumu.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Robertson, Paul; Mahadevan, Suvrath; Endl, Michael; Roy, Arpita (3 July 2014). „Stellar activity masquerading as planets in the habitable zone of the M dwarf Gliese 581". *Science* **345**: 440–444. Bibcode:2014Sci...345..440R. arXiv:1407.1049. doi:10.1126/science.1253253.
2. 1 2  Mayor, M.; Bonfils, X.; Forveille, T.; et al. (2009). „The HARPS search for southern extra-solar planets, XVIII. An Earth-mass planet in the GJ 581 planetary system". *Astronomy and Astrophysics* **507** (1): 487–494. Bibcode:2009A&A...507..487M. arXiv:0906.2780. doi:10.1051/0004-6361/200912172.
3. ↑  Rincon, Paul; Amos, Jonathan (2009-04-21). „Lightest exoplanet is discovered". BBC. Nuoroda tikrinta 2019-07-26.
4. ↑  Overbye, Dennis (2009 m. balandžio 21 d). „Astronomers Find Planet Closer to Size of Earth". *New York Times*. Nuoroda tikrinta 2019-07-26.
5. ↑  Barnes, Rory; Jackson, Brian; Greenberg, Richard; Raymond, Sean N. (2009-06-09). „Tidal Limits to Planetary Habitability". *The Astrophysical Journal* **700**: L30–L33. Bibcode:2009ApJ...700L..30B. arXiv:0906.1785. doi:10.1088/0004-637X/700/1/L30.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Taenia solium** |
| --- |
| Kiaulinis kaspinuotis (Taenia solium)Kiaulinis kaspinuotis (*Taenia solium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Plokščiosios kirmėlės  *( Platyhelminthes)* |
| Klasė: | Kaspinuočiai  *( Cestoda)* |
| Būrys: | *Cyclophyllidea*  *( Cyclophyllidea)* |
| Šeima: | *Taeniidae*  *( Taeniidae)* |
| Gentis: | *Taenia*  *( Taenia)* |
| Rūšis: | Kiaulinis kaspinuotis  *( Taenia solium)* |

 |
| Binomas |
| ***Taenia solium***Linnaeus, 1758 |

**Kiaulinis kaspinuotis** (*Taenia solium*) – kaspinuočių klasės parazitinė plokščioji kirmėlė. Liga, kurią sukelia kiaulinis kaspinuotis, vadinama tenioze.

Žmogus užsikrečia kaspinuočio lervomis valgydamas žalią ar nepakankamai termiškai apdorotą kiaulieną, kurioje yra parazito lervų.
Parazituoja žmogaus plonojoje žarnoje, o lervinė stadija retais atvejais gali apsistoti žmogaus akyse, smegenyse. Tarpiniai šeimininkai: kiaulės, šernai, katės, šunys. Kūno ilgis 2-3 metrai. Nareliai trumpi ir platūs. Galvutės sandara: turi 4 raumeninius siurbtukus ir straubliuką su chitininių dantukų vaininku. Galvutė pereina į trumpą nesegmentuotą kaklelį. Nesubrendusio narelio sandara: Narelis padengtas odos ir raumenų maišu, kurio viršutinis sluoksnis vadinamas tegumentu. Kaspinuotis neturi virškinimo ir kvėpavimo sistemos. Kenkia šeimininkui pasisavindamas dalį maisto medžiagų ir išskirdamas toksiškus medžiagų apykaitos produktus. Šalinimo sistema: protonefridinio tipo. Nervų sistema būdinga kaspinuočiams. Po visą narelį išsišakoja hermafroditinė lytinė sistema. Kūno ertmių nėra, visus tarpus užpildo parenchima. Moteriška lytinė sistema: kiaušidė su 3 skiltimis, o toliau tokia pat, kaip būdinga kaspinuočiams. Vyriška lytinė sistema būdinga kaspinuočiams. Subrendusio narelio sandara: užpildytas išsišakojusios gimdos, kiti lytiniai organai sunykę. Vystymosi ciklas: subrendęs narelis su kiaušinėliais pasišalina iš žmogaus organizmo. Juos prarija kiaulės arba kiti tarpiniai šeimininkai, kurių žarnyne išeina lervos – onkosferos. Jos patenka į kraujotakos sistemą ir yra išnešiojamos po visą organizmą. Raumenyse iš onkosferų išsivysto viriai (cisticerkai).

Jei žmogus užsikrečia kiaulinio kaspinuočio kiaušiniais (iš aplinkos arba kai žarnyne yra kaspinuotis ir vemiant jo kiaušinių patenka į skrandį), jis kaspinuočiui tampa tarpiniu šeimininku. Šiuo atveju su kraujo tėkme parazito užuomazgų patenka į įvairius organizmo audinius. Žmogaus raumenyse, odoje, smegenyse įsikūrusios kaspinuočio lervos – cisticerkai – sukelia pavojingą ligą – cisticerkozę.
Kupranugarių karavanas Sacharoje (Nigeris, 1985 m.)
Arklių karavanas Tibete (1938 m.)
**Karavanas** arba **vilkstinė** (pers. كاروان = *Kārwān*) – žmonių grupė, keliaujanti drauge dėl prekybinių, religinių tikslų, susibūrusi dėl bendros pagalbos sunkiame kelyje, apsaugos nuo plėšikų. Paprastai keliaujama kupranugariais, arkliais, mulais, asilais.

Pagrindine savo reikšme karavanas susijęs su Artimųjų Rytų, Šiaurės Afrikos, Vidurinės Azijos tradiciniu keliavimo būdu per nesvetingas dykumas, stepes, kalnus. Nuo senovės laikų prekybiniai karavanų keliai driekėsi per Sacharą (transsacharinė prekyba), Vidurinę Aziją (šilko kelias), pietų Arabiją (smilkalų kelias) ir kitur. Karavanų keliai jungė oazes, miestus, religinius centrus, per juos plisdavo naujos kultūrines, religinės idėjos, vyko prekių mainai. Svarbiuose karavanų keliuose būdavo statomi nakvynės namai, vadinami karavansarajais. Karavanine prekyba dažniausiai vertėsi klajokliškos tautos – arabai beduinai, tuaregai, tubai, tiurkai, hujai ir kt. Nuo viduramžių didelių nuotolių karavaninė prekyba ėmė menkti, nes suklestėjo prekyba jūromis (500 kupranugarių karavanas galėdavo pergabenti tik apie trečdalį krovinių, telpančių į Bizantijos prekybinį laivą). XIX–XX a. pr. karavanai naudoti krovinių gabenimui po sausringas JAV, Australijos vietas. XX a. pr. Turkestane karavaną sudarydavo paprastai apie 150 kupranugarių, surikiuotų į 8 gretas. Kiekvienai gretai vadovaudavo po vieną varovą, be to, dar būdavo viso karavano vedlys – senas, patyręs keliautojas. Taip pat būdavo keli virėjai ir karavano vadas, kuriam visi privalėjo paklusti. Karavanas taip pat galėdavo gabenti ir keleivių už užmokestį.

Vėliau paspartėjęs geležinkelių ir kelių tiesimas prekybą karavanais padarė nepelningą. Dabar karavanais prekės dar tebėra gabenamos kai kuriuose atokiuose Afrikos ir Azijos kraštuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  žodynas.lt: vilkstinė; tikrinta 2018-04-20
2. ↑  Lattimore, Owen (1928) The Desert Road to Turkestan. London: Methuen & Co.
|  Vintai |
| --- |
| Gyventojų skaičius | ~2500 |
| Populiacija šalyse | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos(Kalifornijos vėliava Kalifornija) |
| Kalba (-os) | anglų, vintų† |
| Religijos | krikščionybė, Indėnų Bažnyčia, prigimtinė tikyba |
| Giminingos etninės grupės | patvinai, nomlakiai, jokutai, kiti Kalifornijos indėnai |

**Vintai** (*wintʰu: h*) – indėnų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų vakaruose, šiaurinėje Kalifornijoje, Sakramento slėnio šiaurės vakaruose. Populiacija – apie 2500 žmonių (su labai giminingais patvinais ir nomlakiais). Gimtoji vintų kalba (neaiškios kilmės, penučių kalbos?) išnykusi, dabar vintai kalba angliškai.

Prieš susiduriant su europiečiais (iki XIX a. pr.), vintų populiacija galėjo siekti 5–14 tūkst. žmonių. Jie gyveno Sakramento slėnio šiaurėje ir Trejybės upės aukštupio baseine. Dauguma žuvo nuo 1830–1833 m. prasiautusios maliarijos epidemijos. Likusieji buvo išžudyti arba priversti apleisti gimtąsias žemes per XIX a. pab. antrojoje pusėje siautusią „aukso karštinę".

Vintai kultūriškai giminingi kitiems Kalifornijos indėnams. Buvo paplitę tarpgentiniai ir vidujiniai mainai. Vertėsi rankiojimu, žvejyba, medžiokle, amatais (krepšių pynimu, medinių ir obsidianinių ginklų gamyba ir kt.).

Visuomeninis–ūkinis vintų branduolys – kaimas. Vado pareigybė paveldima (per vyriškąją liniją). Vadas neužsiimdavo ūkine veikla, jam priklausydavo kitų tautiečių gautų gerybių dalis. Šeima mažoji. Santuoka matrilokalinė arba patrilokalinė, vėliau jaunieji išsikeldavo. Buvo paplitusi daugpatystė.

1871 m. tarp vintų paplito dvasių šokio atmaina – eschatologinis „žemiškojo prieglobsčio" kultas, 1872 m. persimaišęs su Bole Maru kultu. Būta mitų apie aukščiausiąją dievybę, pasakojimai apie stichines negandas.

Dabartiniai vintai smarkiai asimiliuoti, bet išlaikę tautinę savipratą. Daugiausia gyvena rezervacijose Kalifornijoje (Apskritojo Slėnio, Kolusos, Kortinos, Grindstono, Redingo, Joča Dihi).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Винту*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
**Violeta Briaukienė-Gražulytė** (g. 1956 m. birželio 21 d. Kybartuose) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija
----------

Baigusi Klaipėdos 18-osios vidurinės mokyklos aštuonias klases, 1972–1976 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos Stasio Šimkaus aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. J. Samajauskas). 1986–1990 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (vyr. dėst. D. Pilipavičienės klasė).

Nuo 1976 m. Šakių rajono Griškabūdžio vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, 1979–1992 m. ir kultūros namų meno vadovė. Aktyviau reiškėsi su mokyklos vyresniųjų klasių merginų choru ir kultūros namų mišriuoju choru. Merginų chorą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje, o kultūros namų mišrųjį – 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms ir 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei. Merginų choras dalyvavo 1993 m. Lietuvos jaunimo mažojoje dainų šventėje Vilniuje. Jos chorai ir vokaliniai ansambliai dalyvauja koncertuose (vokaliniai ansambliai ir konkursuose), rajono ir regioninėse dainų šventėse, gieda bažnyčioje. 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei mokytoja parengė Griškabūdžio laisvalaikio centro mišrųjį chorą.

V. Briaukienė nuo 1989 m. diriguoja Šakių rajono dainų šventėse, 1989 m. regioninės dainų šventės Marijampolėje ir 1993 m. Lietuvos jaunimo mažosios moksleivių dainų šventės Vilniuje dirigentė. 1997 m. jai suteikta muzikos mokytojos metodininkės kvalifikacijos kategorija.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Meninė interpretacija kaip OCO palydovas būtų atrodęs orbitoje
**Orbitinė anglies observatorija** (*Orbiting Carbon Observatory*, OCO) - NASA palydovinė misija, kurios paskirtis turėjo būti atmosferos anglies dioksido koncentracijų stebėjimas. Dėl techninių kliūčių paleidimo metu palydovas nepasiekė orbitos ir perėjęs į atmosferą, nukrito į Indijos vandenyną netoli Antarktidos. Paleidimas buvo vykdomas 2009 m. vasario 24 d. 09:55:30 GMT. Palydovas buvo leidžiamas iš Vandenberg Oro pajėgų bazės Kalifornijoje naudojant Taurus XL raketą.

OCO duomenys būtų buvę pakankamai tikslūs, kad galėtų parodyti regioninį anglies dioksido pasiskirstymą visoje planetoje, pagrindinius šaltinius bei buferines zonas. Šie duomenys pagerintų dabartinį supratimą apie anglies ciklą pasauliniu mastu bei padėtų išskirti natūralių procesų ar žmogaus veiklos poveikį šiltnamio dujų pasiskirstymui. Planuota misijos trukmė - dveji metai, orbitos tipas - artima poliarinei. Projekto kaina buvo 270 mln JAV dolerių.
**Violeta Kelertienė** (g. 1942 m. gegužės 7 d. Kaune) – Lietuvos literatūros tyrinėtoja, daktarė (1984 m.), Vilniaus pedagoginio universiteto garbės daktarė (1997 m.).

Biografija
----------

1944 m. su tėvais pasitraukė į Vakarus. 1962 m. Toronto universitete baigė anglų kalbą ir literatūrą. 1976–1979 m. dirbo Viskonsino universitete Madisone. Nuo 1984 m. Ilinojaus universitete Čikagoje dėsto lietuvių kalbą ir literatūrą, nuo 1993 m. Lituanistikos katedros vedėja. Nuo 1988 m. Lituanistikos instituto pirmininkė. 1996 m. buvo išrinkta Baltijos studijų plėtros asociacijos (AABS) prezidente. Nuo 1997 m. žurnalo „Metmenys" (iki 2006 m. su R. Šilbajoriu), nuo 1999 m. žurnalo „Lituanus" redaktorė.

Mokslinė veikla
---------------

Parašė studiją „Marius Katiliškis", sudarė straipsnių apie jį rinkinį „Išėjęs negrįžti" (1986 m.) ir lietuvių prozos vertimų antologiją „Įeikite į mano laiką" (*Come into my Time* 1992 m.). Žurnaluose „Aidai", „Akiračiai", „Journal of Baltic Studies", „Lituanus", „Metai", „Metmenys", „World Literature Today" paskelbė straipsnių, recenzijų apie dabartinę lietuvių prozą ir dramaturgiją, moterų literatūros problematiką, XX a. pradžios lietuvių literatūrą.

Įvertinimas
-----------

* Vyriausybės kultūros ir meno premija (2021)

Bibliografija
-------------

* Marius Katiliškis. Lietuvių egzodo literatūra: 1945-1990, 1992 m.
* Kita vertus, literatūros kritikos straipsnių rinktinė, Vilnius, 2006 m.
* Baltijos postkolonializmas: Kritika (*Baltic Postcolonialism:A CriticalReader*), Amsterdamas-Niujorkas, 2006 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Violeta Kelertienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 706 psl.
Glikogeno struktūra
**Glikogenas** – polisacharidas (angliavandenis), kurį gyvūnų organizmai kaip energijos atsargas didžiąją dalį kaupia raumenyse ir apie 10 % kepenyse .

Glikogeno struktūra panaši į amilopektino, tačiau jis yra šakotesnis. Molekulinė masė siekia keletą milijonų Da. Glikogeno molekulėje yra vienas redukuojantysis galas ir daug neredukuojančiųjų. Tai yra polimeras, sudarytas iš gliukozės liekanų, kuris gali būti suskaldytas į gliukozės molekules, kai reikia energijos. Dauguma liekanų yra sujungtos α-1,4-glikozidiniu ryšiu, o šakos sukuriamos α-1,6-glikozidiniu ryšiu.

Glikogenas dar vadinamas gyvuliniu krakmolu: kaip augalai kaupia krakmolą, taip gyvūnai glikogeną kaupia kaip energijos atsargas. Energetiniu požiūriu, lyginant su triacilgliceroliais, glikogenas yra mažiau efektyvus: jį oksidavus gaunama 4,0 kcal/g, o triacilglicerolius – 9,2 kcal/g.

Kraujyje trūkstant gliukozės, organizmas jos pasigamina skaidydamas glikogeną. Taip yra palaikomas tinkamas gliukozės lygis kraujyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  ŠULČIUS, Algirdas. *Organinė chemija.* Vilnius: Alma littera, 2009, 187 p. ISBN 978-9955-38-341-3.
2. ↑  Jurgis Kadziauskas. *Biochemijos pagrindai.* 2012 Vilnius
3. 1 2  Berg JM, Tymoczko JL, Stryer L. Biochemistry. 5th edition. New York: W H Freeman; 2002. Chapter 21, Glycogen Metabolism. Available from: https://www.ncbi.nlm.nih.gov/books/NBK21190/
4. ↑  Ira Blei & George Odian (2005-12-09), *General, Organic, and Biochemistry: Connecting Chemistry to Your Life*, W. H. Freeman, p. 573, ISBN 978-0-7167-4375-0
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Torvaldas Stauningas*Thorvald August Marius Stauning*** |
| --- |
|  |
| Thorvald Stauning |
| Gimė | 1873 m. spalio 26 d.Kopenhagoje |
| Mirė | 1942 m. gegužės 3 d. (68 metai)Kopenhagoje |
|  |
| Veikla | Danijos profsąjungų ir politinis veikėjas |
| Partija | 1898 m. Danijos socialdemokratų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Thorvald Stauning |

**Torvaldas Stauningas** (*Thorvald August Marius Stauning*, 1873 m. spalio 26 d. Kopenhagoje – 1942 m. gegužės 3 d. Kopenhagoje) – Danijos profsąjungų ir politinis veikėjas.

Biografija
----------

Iki 1891 m. – cigarų fabriko darbininkas, 1896–1908 m. – Cigarų rūšiuotojų profsąjungos lyderis. 1898–1904 m. – žurmalo „Samarbejdet" (Kooperacija) leidėjas ir redaktorius. Nuo 1898 m. – Danijos socialdemokratų partijos (SFD) iždininkas, 1910–1939 m. – SFD pirmininkas.

1906–1940 m. – Danijos parlamento Folketingo narys. 1913–1920 m. – koalicinio kabineto kontrolės, socialinių reikalų ir darbo ministras, 1924–1926 m. – pirmasis socialdemokratas, Danijos Ministras pirmininkas mažumos vyriausybėje, o 1929–1940 m. – koaliciniame kabinete. 1933–1935 m. – dar ir gynybos ministras.

Jo vadovaujama Danijos vyriausybė per trumpą laiką sugebėjo šalyje sukurti industrinę ekonomiką, pradėjo kurti socialinės gerovės valstybę, per dvejus metus įveikė pasaulinę ekonominę krizę, o SFD tapo visos Danijos liaudies partija, derinančia savo veiklą su profsąjungomis.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Du kūnai, orbitomis besisukantys aplink vieną centrą
**Orbita** (lot. *orbita* 'ratas') – įsivaizduojama kreivė erdvėje, kuria juda tam tikras kosminis kūnas. Didžiųjų astronominių kūnų orbitos panašios į apskritimą, tačiau mažesnieji (tokie kaip asteroidas) gali turėti labai ištęstas, elipsės formos orbitas.

Kosminėje erdvėje visi dangaus kūnai juda aplink kitą, didesnės masės objektą, kuris veikia mažesnius objektus traukos jėga. Tas judėjimo kelias ir vadinamas orbita.

Saulės sistemos planetos ir kiti smulkesni kūnai skrieja aplink Saulę veikiami gravitacijos lauko (gravitacijos dėsnį pirmas suformulavo ir apibrėžė anglų fizikos ir astronomas Izaokas Niutonas XVII amžiuje).

Kūnai, tarpusavio traukos veikiami, gali judėti vienas kito atžvilgiu įvairiais kūgio pjūviais – apskritimu, elipse, parabole arba hiperbole. Orbitos formą charakterizuoja jos ekscentricitetas.

Planetų skriejimo orbitos yra elipsės, artimos apskritimams, kurių viename židinyje yra Saulė. Tą pirmasis įrodė vokiečių astronomas J. Kepleris, todėl planetų skriejimo orbitomis dėsnis dar vadinamas *Pirmuoju Keplerio dėsniu*.

Orbitos periodas
----------------

Orbitos periodas yra laikas, per kurį dangaus kūnas apsisuka aplink kitą objektą. Pavyzdžiui, Žemės orbitos periodas yra vieneri metai: 365,25 dienos (Dėl papildomų „0.25" dienų kas keturis metus atsiranda keliamieji metai).

Mėnulis aplink Žemę apsisuka aplink savo ašį ir aplink Žemę per 27 dienas (29,53 dienas žiūrint iš Žemės). Dėl šios priežasties tik viena Mėnulio pusė yra atsukta į Žemę, o „tamsioji Mėnulio pusė" (vadinama tamsia, nes yra nematoma iš Žemės, nors visos Mėnulio pusės gauną vienodą kiekį šviesos) - nusukta. Vieneri Mėnulio metai ir viena Mėnulio diena trunka tiek pat laiko.
| **Žilvinas Šilgalis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1970 m. kovo 3 d. (53 metai)Lietuva Kaunas |
| Sutuoktinis (-ė) | Lina |
| Vaikai | Arvaidas, Živilė, Tautvydas, Akvilė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Kauno technologijos universitetas |

**Žilvinas Šilgalis** (g. 1970 m. kovo 3 d. Kaune) – Lietuvos, Telšių rajono savivaldybės ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1988 m. sidabro medaliu baigė Telšių 3-ąją vidurinę mokyklą, 2003 m. baigė Kauno technologijos universiteto Cheminės technologijos fakultetą ir įgijo inžinieriaus ekologo specialybę.

1995–1996 m. UAB „Notija" vedėjas, 1996–2001 m. UAB „Stotas" komercijos direktorius, 2000–2002 m. UAB „Stotas" saugos tarnybos vadovas, 2001–2003 m. UAB „Stotas" direktorius. 2004–2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sekretorius. 2008–2012 m. Seimo narys.

1999–2003 m. Lietuvos liberalų sąjungos Telšių skyriaus narys, 2001–2003 m. LLS Telšių skyriaus pirmininkas, nuo 2002 m. LLS valdybos narys, 2003–2010 m. Liberalų ir centro sąjungos valdybos ir tarybos narys, 2003–2005 m. Telšių skyriaus pirmininkas. 2005–2014 m. Liberalų ir centro sąjungos pirmininko pavaduotojas.

2004 m. LiCS centrinio rinkimų štabo administracijos vadovas Europarlamento rinkimuose, Darbo su rajonais grupės vadovas Prezidento Valdo Adamkaus rinkimų štabe, LiCS centrinio rinkimų štabo vadovas Seimo rinkimuose. 2006–2008 m. 2007 m. savivaldybių tarybų ir 2008 m. Seimo rinkimų štabų vadovas.

2000-2003 m. ir 2003–2004 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 2011 m. su *Artūro Zuoko ir Vilniaus koalicija* – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. Nuo 2014 m. Lietuvos laisvės sąjunga (Liberalai) atsakingasis sekretorius, Centrinio rinkimų štabo vadovas 2015 m. savivaldybių tarybų rinkimuose.

Žmona Lina Šilgalienė, vaikai Arvaidas, Živilė, Tautvydas, Akvilė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vyriausioji rinkimų komisija Archyvuota kopija 2009-08-19 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Liberalų ir centro sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-15 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-07 iš Wayback Machine projekto.
| **Algirdas Sadkauskas** |
| --- |
| Gimė | 1947 m. sausio 3 d.Semeliškės, Trakų apskritis |
| Mirė | 2013 m. gruodžio 13 d. (66 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Valerija Sadkauskienė |
| Vaikai | Ligita, Gintarė, Vygintas |
|  |
| Veikla | politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | SSKP; 1990 m. LDDP |
|  |
| Alma mater | 1994 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Algirdas Sadkauskas** (1947 m. sausio 3 d. Semeliškėse, Trakų apskritis – 2013 m. gruodžio 13 d.) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1967 m. baigė Vilniaus automokyklą, dirbo vairuotoju Trakų melioracijos statybos valdyboje. 1971 m. baigė Ukmergės žemės ūkio mechanizacijos technikumą. 1971 m. kolūkio dirbtuvių vedėjas, 1972–1979 m. inžinierius mechanikas, 1974–1985 m. Semeliškių kolūkio pirmininko pavaduotojas gamybos reikalams. 1974 m. neakivaizdžiai pradėjo studijuoti LŽŪA Mechanikos fakultete. 1985–1989 m. Beižionių kolūkio valdybos pirmininkas. 1989 m. Trakų rajono žemės ūkio valdybos Žemės ūkio skyriaus viršininko pirmasis pavaduotojas. Nuo 1989 m. ūkininkas, įrengė Semeliškių HE.

1990–1992 m. Trakų rajono tarybos deputatas, rajono valdytojas. 1992–1996 m. LR Seimo narys, 1993–1996 m. Savivaldybių komiteto pirmininkas. 2000–2004 m. Valstybinės sienos apsaugos tarnybos prie VRM Vilniaus rinktinės vadas, 2004–2007 m. Varėnos rinktinės vadas, pulkininkas. Dėl piktnaudžiavimo tarnybine padėtimi 2009 m. nuteistas kalėti 3 metams, bausmės vykdymą atidedant 2 metams.

2010–2011 m. UAB „Alsakis" direktorius, 2011 m. UAB „Ekopada" direktorius. 2011–2012 m. Elektrėnų komunalinio ūkio Teisės ir personalo administravimo skyriaus vyr. specialistas, 2013 m. Elektrėnų komunalinio ūkio direktorius infrastruktūrai.

Su žmona Valerija užaugino sūnų ir dvi dukras. Palaidotas Semeliškių kapinėse.

Buvo SSKP narys, 1990–2001 m. LDDP narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  1992–1996 m. kadencijos Seimo narys
2. ↑
3. ↑  Buvęs Seimo narys pasienyje jautėsi kaip savo namuose, 2009-05-29 Archyvuota kopija 2017-08-07 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑   Archyvuota kopija 2021-06-07 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑   Archyvuota kopija 2013-12-24 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°55′38″š. pl. 23°48′34″r. ilg.﻿ / ﻿54.927329°š. pl. 23.809568°r. ilg.﻿ / 54.927329; 23.809568

|  Romainių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Kauno II |
| **Savivaldybė** | Kauno rajonas |
| **Gyvenvietė** | Romainiai |
| **Adresas** | Medekšinės g. 17 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1995 m. |

**Romainių koplyčia** – veikianti katalikų koplyčia Kaune, Romainių mikrorajone (Šilainių sen.), Medekšinės g. 17. Priklauso Raudondvario Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės parapijai.

Interjeras

  

Koplyčia įsikūrusi socialinės įstaigos „Gerumo namai" teritorijoje. Vyksta sekmadieninės pamaldos, į kurias renkasi ne tik pensionato gyventojai, bet ir Romainių tikintieji. Koplyčioje šv. Mišias aukoja Raudondvario bažnyčios kunigas, mokslo metų eigoje vaikai ruošiami Pirmai Šv. Komunijai.

Istorija
--------

Romainių koplyčia atidaryta ir parapijos klebono pašventinta 1995 m. lapkričio 29 d. Ji buvo įkurta Romainių katalikiškos bendruomenės iniciatyva kartu su Romainių tuberkuliozės ligoninės vadovybe buvusiose Kaulų tuberkuliozės sanatorijos klubo patalpose. Iškėlus ligoninę, koplyčioje kiekvieną sekmadienį buvo ir iki šios dienos sekmadieniais ir švenčių dienomis yra aukojamos Šv. Mišios.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Romainių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Raudondvario Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės parapija
2. ↑  Saulėlydis tarp sienų, kur verda aistros
3. ↑  VšĮ „Gerumo namai" teisminė byla dėl pastatų naudojimo, 2011 m.
| **Žilvinas Padaiga** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. gruodžio 4 d. (60 metų)Kaune |
| Sutuoktinis (-ė) | Algė |
| Vaikai | Mykolas, Povilas |
|  |
| Veikla | gydytojas, profesorius, habilituotas daktaras, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas |
| Partija | 2004 m. Darbo partija |
|  |
| Alma mater | 
* 1990 m. Kauno medicinos akademija;
* 1986 m. Kauno medicinos universitetas.

 |

**Žilvinas Padaiga** (g. 1962 m. gruodžio 4 d. Kaune) – gydytojas, profesorius, habilituotas daktaras, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1980–1986 m. studijavo Kauno medicinos institute, įgijo gydytojo išsilavinimą. 1993–1994 m. studijavo Kuopio universitete (Suomija), suteiktas visuomenės sveikatos magistro laipsnis.

1986–1990 m. Kauno medicinos akademijos Vaikų ligų katedros asistentas, 1990–2001 m. Endokrinologijos instituto mokslinis bendradarbis, 1991–1996 m. Tarptautinių programų skyriaus programų koordinatorius. 1996 m. Sveikatos apsaugos ministerijos Lietuvos sveikatos programos kūrimo darbo grupės ekspertas. 1994–2000 m. Kauno medicinos universiteto Visuomenės sveikatos fakulteto Profilaktinės medicinos katedros docentas. 1998–2003 m. Lietuvos Respublikos Seimo Nacionalinės sveikatos tarybos patarėjas. 2000–2004 m. KMU Visuomenės sveikatos fakulteto Profilaktinės medicinos katedros profesorius. 2002–2004 m. KMU studijų reikalų prorektorius.

2004–2008 m. Seimo narys, 2004–2006 m. Tryliktosios vyriausybės sveikatos apsaugos ministras.

2007–2010 m. KMU dėstytojas. Nuo 2012 m. Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Tarptautinių ryšių ir studijų centro dekanas.

2004 m. Darbo partijos pirmininko pavaduotojas.

Žmona Algė, vaikai Mykolas, Povilas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2
2. 1 2  *Žilvinas Padaiga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-09-05.
3. ↑
4. ↑


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Juozas Olekas** | **Lietuvos sveikatos apsaugos ministras**2004–2006 m. | Po to:**Rimvydas Turčinskas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Tulkanasisp. *Tulcán* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

TulkanasTulkanas

0°48′0″ š. pl. 77°43′0″ v. ilg.﻿ / ﻿0.80000°š. pl. 77.71667°r. ilg.﻿ / 0.80000; 77.71667﻿ (Tulkanas)Koordinatės: 0°48′0″ š. pl. 77°43′0″ v. ilg.﻿ / ﻿0.80000°š. pl. 77.71667°r. ilg.﻿ / 0.80000; 77.71667﻿ (Tulkanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Provincija** | Karčio provincija |
| **Kantonas** | Tulkano kantonas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 82 734  |
| **Plotas** | 344,5 km² |
| **Tankumas** (2007) | 240 žm./km² |
| **Altitudė** | 2 950 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Tulkanas |

**Tulkanas** (isp. *Tulcán*, keč. *Tulkan*) – miestas šiaurės Ekvadore, 7 km nuo Kolumbijos sienos, į pietvakarius nuo Ipjaleso; Karčio provincijos administracinis centras. Pro miestą eina Panamerikos plentas (ruožas Pastas-Kitas), veikia pagrindinė muitinė Ekvadoro-Kolumbijos pasienyje (ant Rumičiakos tilto per Karčio upę). Yra oro uostas. Tulkanas yra aukščiausiai įsikūrusi provincijos sostine Ekvadore.

Verčiamasi daugiausia prekyba, aptarnavimu. Miesto įžymybė – Tulkano kapinės – paminklas, sudarytas iš apkarpytų medžių, gyvatvorių, kuriose atvaizduojami gyvūnai, mitinės būtybės, žmonių figūros. Parko idėjos kūrėjas – José María Azael Franco Guerrero. 1984 m. šis parkas paskelbtas šalies kultūriniu paveldu. Miesto apylinkėse trykšta karštosios versmės.

* Tulkano kapinių „žalieji paminklai"Tulkano kapinių „žalieji paminklai"
* Tulkanas, tolumoje Čileso ugnikalnisTulkanas, tolumoje Čileso ugnikalnis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Tiaminas** |
|  |
| Bendri duomenys |
| Cheminė formulė | C12H17ClN4OS |
| Molekulinė masė |  ? g/mol |
| Kiti pavadinimai |
| * vitaminas B1
 |
| Vitamino savybės |
| Tirpsta | Vandenyje |
| RDA (suaugusiam vyrui) | 1,2-1,6 μg/dieną |
| RDA (suaugusiai moteriai) | 1,2-1,6 μg/dieną |
| Trūkumo simptomai |
| * beriberi
* Sutrikęs virškinimas
* Apetito praradimas
* Susilpnėjusi atmintis
* Galvos skausmai
* Periferinių nervų uždegimas
 |
| Pertekliaus simptomai |
| * Galvos skausmai
* Traukuliai
* Silpnumas
* Alergija
* sutrikęs širdies ritmas.
 |
| Pagrindiniai Šaltiniai |
| * Grūdų sėlenos
* Miltai
* Alaus Mielės
* Kepenys ir inkstai
* Mėsa
* Pieno produktai
* Ankštinės daržovės
* Riešutai
 |
|

**Tiaminas** (**vitaminas B1**) – vandenyje tirpstantis B grupės vitaminas, atrastas Japonijoje tiriant kaip ryžiai padeda įveikti *beriberi* ligą.

Šaltiniai
---------

Daugiausia vitamino B1 yra varpinių grūdų sėlenose, taip pat miltuose (daugiau juodoje rupioje duonoje), alaus mielėse, mėsoje (kepenyse, inkstuose), piene, daržovėse (ypač ankštinėse), riešutuose.

Grūduose daugiausia vitamino yra grūdo daige ir apvalkale.

Savybės
-------

Tiaminas tirpsta vandenyje, gerai išlieka šaldytuose produktuose, kaitinamas skyla.

Poveikis
--------

Vitaminas B1 dalyvauja angliavandenių apykaitoje, todėl vartojant pernelyg daug angliavandenių (taip pat alkoholio), vitamino B1 rezervai greitai baigiasi. Tiaminas dalyvauja perduodant nervinį impulsą raumenims, atstatant nervų sistemą po didelio krūvio, taip pat skatina normalų augimą, vaisingumą, laktaciją.

### Poreikis

Tiamino reikia vidutiniškai 1,2-1,6 μ g per dieną, nėščiosioms – 1,3 μ g, žindančioms moterims – 1,4 μ g. Prakaituojant jo reikia daugiau, nes vitaminas pašalinamas su prakaitu.

### Trūkumas

Dėl vitamino B1 stokos atsiranda liga beriberi (tiesioginis vertimas – *avies eisena*). Dėl tiamino stokos sutrinka virškinimas, dingsta apetitas, silpnėja atmintis. Gali pasireikšti galvos skausmai, dirglumas, periferinių nervų uždegimas, rečiau – sutrikti širdies veikla, sulėtėti žarnyno peristaltika.

Vitamino dažnai trūksta dėl fizinio pervargimo, alkoholizmo, lėtinių žarnyno ir kepenų ligų.

### Perteklius

Labai smarkiai perdozavus (100 kartų didesnė nei paros norma) gali skaudėti galvą, prasidėti traukuliai, atsirasti silpnumas, alergija, sutrikti širdies ritmas.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVitaminai |
| --- |
|  |
| 
Vitaminas A · Vitaminas C · Vitaminas D · Vitaminas E · Vitaminas K · Cholinas · Liuteinas
B grupės vitaminai: Tiaminas · Riboflavinas · Niacinas · Pantoteno rūgštis · Biotinas · Piridoksinas · Folio rūgštis · Kobalaminas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį biografinį straipsnį reikėtų sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, prašome sutvarkyti šį straipsnį. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą.Priežastys, dėl kurių straipsnis laikomas nesutvarkytu, aiškinamos straipsnyje Nesutvarkyti straipsniai.  |

**Žilvinas Žusinas** (g. 1983 m. gegužės 10 d.) – Lietuvos muzikos, vaizdo klipų, trumpametražių filmų kūrėjas, prodiuseris, kompozitorius. Ilgametis grupės „SEL" muzikos prodiuseris. Nuo 2017 metų reklamos vaizdo ir garso kūrybos bei gamybos agentūros „Juodas katinas" vadovas. Taip pat kūrybinės studijos „7 Lakes" kūrėjas. Nuo 2015 m. pop muzikos kūrybą pristato pseudonimu **Bird Green**.

„Bravo" muzikos apdovanojimuose 2007 m. buvo apdovanotas „Metų prodiuserio" žvaigžde, aplenkęs kitus garsius nominantus Andrių Mamontovą ir Raigardą Tautkų. Nuo 2004 m. bendradarbiauja su grupe „SEL".

Biografija
----------

Žilvinas Žusinas gimė 1983 m. gegužės 10 d. Švenčionių mieste. 1997 m. baigė Zarasų meno mokyklą, fortepijono skyrių. 2001 metais baigė Zarasų „Ąžuolo" gimnaziją. 2005 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete įgijo vadybos ir verslo administravimo bakalauro, 2007 m. magistro mokslinius laipsnius.

2003 m. JAV dirbo muzikos direktoriaus asistentu kabaretinio teatro restorane.

2007 m. „Bravo" muzikos apdovanojimuose Lietuvoje buvo pripažintas „Metų prodiuseriu" ir apdovanotas „Bravo" žvaigžde. Jo prodiusuotas „SEL" grupės albumas „Muzika", dainos „Parašyk man laišką iš Paryžiaus" ir „Muzika" tų metų apdovanojimuose tapo geriausiais.

2012 m. vykusiuose M.A.M.A. muzikos apdovanojimuose, Žilvino Žusino ir Mario Basanov (Ten Walls) prodiusuotas „SEL" albumas „Aš kaip žąsis" pelnė geriausio „Metų albumo" nominaciją. Grupė „SEL" išrinkta „Metų grupe".

Kūryba
------

### Video

Sukūrė trumpametražius filmus „Serioža. Laimė mylėti žmones" (dokumentinis filmas, buvo pristatytas į Sundance trumpametražių filmų festivalį JAV) bei „Poligonas" (karinis filmas). Sukūrė muzikinius klipus „Pavėjui" (2017), „Greitkelyje" (2014), „Colors of Spring" (2016) ir kt.

### SEL

| Metai | Albumas | Apdovanojimai | Daina |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | MUZIKA | Metų albumas |  |
|  |  | Metų daina | Parašyk man laišką iš Paryžiaus |
|  |  | Metų daina | Muzika (feat. Mia) |
|  |  |  | Laužau standartus |
|  |  |  | Tik |
|  |  |  | Hipnozė |
|  |  |  | Saulės miestas 2005 (feat. Andrius Mamontovas) |
|  |  |  | Ašunta daina |
| 2010 | AŠ KAIP ŽĄSIS | Metų albumas |  |
|  |  |  | SEL 600 |
|  |  |  | Sweet ateitis |
|  |  |  | Ten, kur sapnai |
|  |  |  | Tavo akyse / Nupiešiu (feat. Orea) |
|  |  |  | Bėk |
|  |  |  | Uoga |
|  |  |  | Naktys (remix 2010 vasara) |
| 2014 | SEL-FI |  | Nustebink mane |
| Radžiūnų piliakalnis |
| --- |
|  |
| 

Radžiūnų piliakalnisRadžiūnų piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°22′27.4″ š. pl. 24°00′18.9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.374278°š. pl. 24.005250°r. ilg.﻿ / 54.374278; 24.005250Koordinatės: 54°22′27.4″ š. pl. 24°00′18.9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.374278°š. pl. 24.005250°r. ilg.﻿ / 54.374278; 24.005250 |

 |
| Vieta | Alytaus rajonas |
| Seniūnija | Alytus |
| Aukštis | 30–35 m |
| Plotas | 40x40 |
| Naudotas | I tūkstantmetis - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1965 |
| Registro Nr. | AR59 / 22601, 1850, 22602 / A67KP |

**Radžiūnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22602) Alytaus miesto teritorijoje. Pasiekiamas iš link Simno vedančios Santaikos gatvės ties garažais dešinėje pasukus bevarde gatvele į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 900 m iki pažintinio dendrologinio tako, šiuo taku mišku paėjus 500 m – yra tako pabaigoje.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiajame krante, prie Kirmijos upelio žiočių esančioje kalvoje. Aikštelė trikampė, smaigaliu į pietus, 40x40 m dydžio, aukštesne šiaurine dalimi, su kultūriniu sluoksniu. Šiauriniame jos krašte supiltas 40 m ilgio, 4 m aukščio, 17 m pločio pylimas, kurio 7 m išorinis šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 2,2 m gylio griovį. Pylimas juosia ir aikštelės pietvakarinį šoną, kur jis yra iki 1,5 m aukščio. Šlaitai statūs, 30–35 m aukščio. Piliakalnis apaugęs lapuočių mišku. Jis pradėtas tvarkyti: iškirsta dalis smulkių želdinių, įrengti laiptai.

Gyvenvietė
----------

Šiaurės vakarų papėdėje 1 ha plote yra II a. – V a. papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2002 m. Iki 53 cm storio jos kultūriniame sluoksnyje rasta grublėtos keramikos, gyvulių kaulų, geležinis įtveriamasis tribriaunis strėlės antgalis.

Tyrimai
-------

1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 161 000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Aniškio piliakalnis 8 km | Margaravos piliakalnis 13 km | Bazorų piliakalnis 12 km  Alytaus piliakalnis 5 km |  |
| Kaukų piliakalnis 14 km |  | Poteronių piliakalnis 8 km |
| Žilvės piliakalnis 8 km | Nemunaičio piliakalnis 9,5 km | Laukininkų piliakalnis 17 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 143 (Nr. 620)

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.100
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909, p. 23.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 34–35.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Radžiūnai
* Panoramio.com Archyvuota kopija 2008-09-18 iš Wayback Machine projekto.
* Travel.lt
**Šimaškio dinastija** – Elamo dinastija ir kartu jos valdoma Artimųjų Rytų valstybė, egzistavusi XXI–XIX a. pr. m. e. Dinastija buvo kilusi iš **Šimaškio** (*Shimashki*, *Simashki*) regiono, kurio vieta neidentifikuota, nors jis buvo kalnuotoje Elamo dalyje. Kai kurie mokslininkai sieja Šimaškį su vėlesniu Kermanijos regionu aplink Kermano miestą.

Istorija
--------

XXII a. pr. m. e. Avano dinastiją nusiaubė gutijai, o netrukus Elamo lygumų dalyje savo kontrolę įvedė Trečioji Ūro dinastija, kuri valdė Sūzus. Viešpataujant Ūro karaliui Šusinui yra išlikę įrašai, kad kalnuotoje Elamo dalyje, Šimaškyje, valdo karalius Girnamė. Jis laikomas pirmuoju dinastijos karaliumi. 

Santykiai tarp kalnuotojo Elamo ir Šumero buvo permainingi. Atrodo, karaliai tarpusavyje turėjo dinastines santuokas (pvz. Šusinas atidavė savo dukterį į žmonas Anšano kunigaikščiui), tačiau nevengdavo ir karinių ekspedicijų į vienas kito žemes. Penktasis eilėje karalius Enpiluchanas, pasinaudodamas Šumero silpnumu, trumpam užvaldė Anšaną ir Sūzus, tačiau ~2022 m. pr. m. e. Ibisinas susigrąžino kontrolę. Chutrantempti (anot kitų šaltinių, Kindatu) įsiveržė į Šumerą, sugriovė Ūrą ir paėmė į nelaisvę paskutinįjį jos karalių, taip baigdamas III Ūro dinastiją. 

Tiesa, elamitai nesiekė valdyti Šumero ir netrukus atsitraukė, matyt išvyti Isino karaliaus Išbi-Eros. Vietoj to, jie konsolidavo valdžią Elame. Nusistovėjo tradicija, kad Sūzai tapo antrąja sostine, kurioje valdydavo karūnos princas, prieš tapdamas valdovu Šimaškyje. Jis būdavo tituluojamas Sūzų iššakumu. Sūzus ypač išpuošė Indatu Inšušinakas I, kuris čia naujai pastatydino šventyklą dievui Inšušinakui. Jo sūnus Tan-Ruhuratiris vedė Ešnūnos karaliaus Bilalamos dukterį.

Šimaškio dinastijos klestėjimas truko vos pusšimtį metų. XIX a. pr. m. e. Elame įsigalėjo nauja Epartidų dinastija.

Valdovai
--------

Sūzuose rastas Elamo karalių sąrašas pateikia dinastijos karalių (tituluojamų *sukkal*) vardų. Visos datos apytikslės ir prieš mūsų erą.

* Gir-Namė (~2050)
* *Trys nežinomi karaliai*
* Enpiluchanas (~2022)
* Chutrantempti (2010-1990)
* Kindatu (1990–1970)
* Indattu-Inšušinakas I (1970–1945)
* Tan-Ruhuratiris (1945–1925)
* Indattu-Inšušinakas II (1925–1900)
* Indatunapiras (1900–1875)
* Indatutemti (1875–1850)

Nuorodos
--------

1. ↑  Vallat, F. 1998. *Elam i. The History of Elam*. Encyclopaedia Iranica
2. ↑  Хинц В. 1977. *Государство Элам* Мocквa.: Главная редакция восточной литературы издательства «Наука».
3. ↑  Vallat, F. 1998. *Elam i. The History of Elam*. Encyclopaedia Iranica