| Il de Fransas*Île-de-France* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Administracinis centras** | Paryžius |
| **Departamentai** | 8 |
| **Oficialios kalbos** | Prancūzų |
| **Įkūrimo data** | 1982 |
| **Regiono tarybos prezidentas** | Valérie Pécresse (LR-SL) |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 12 278 210 |
| **Plotas** | 12 012 km² (13) |
| **Tankumas** (2020) | 1 022 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | FR-IDF |
|  |
| **Tinklalapis** | www.iledefrance.fr |
|  **Vikiteka** | Il de FransasVikiteka |

**Il de Fransas** (pranc. *Île-de-France* – „Prancūzijos sala") – administracinis regionas šiaurės Prancūzijoje aplink Paryžių, kuris yra regiono ir visos šalies sostinė. Plotas – 12,0 tūkst. km²; 12,21 mln. gyventojų (2019).

Tai tankiausiai apgyvendintas Prancūzijos regionas. Jį sudaro 8 departamentai: Paryžius, Esonas, Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni, Sena ir Marna, Marnos slėnis, Uazos slėnis, Ivlinas.

Etimologija
-----------

Nors modernus pavadinimas *Île-de-France* reiškia „Prancūzijos sala", jo kilmė nėra aiški. „Sala" gali reikšti žemę tarp Uazos, Marnos ir Senos upių arba *Île de la Cité* („Miesto sala"), kurioje buvo Prancūzijos karališkieji rūmai ir katedra.

Istorija
--------

Istorinė Il de Franso provincija prieš Prancūzijos revoliuciją
Merovingų laikais (476–750) regionas vadintas Frankija (*Francia*). X–XI a. Frankija apėmė regioną tarp Senos, Marnos, Beuvrono, Uazos, Nonetos upių. Il de Fransas buvo branduolys teritorijos, iš kurios Hiugas I Kapetas ir jo įpėdiniai išplėtė savo valdžią ir sukūrė Prancūzijos valstybę. Pavadinimas pirmąkart minimas 1429 m.

XV a. antroje pusėje Il de Fransas buvo karinė provincija, apėmusi teritoriją tarp Pikardijos, Normandijos, Orleanės, Nivernės ir Šampanės. Nuo XVI a. Il de Fransą administravo gubernatorius (karaliaus vietininkas). XVIII a. suskirstyta į Paryžiaus ir Soisonso intendantūras.

1790 m. per Prancūzijos revoliuciją Il de Franso provincija panaikinta, įkurti departamentai. Dabartinio administracinio regiono ribos nustatytos 1959 m. (tada vadintas Paryžiaus regionu).

Pagal 1976 m. įstatymą Paryžiaus regiono vietoje įkurtas Il de Franso regionas.

1850–1950 m. Il de Franso gyventojų padaugėjo keturis kartus.

Gyventojai
----------

Apie 25 % Il de Franso gyventojų yra gimę ne Prancūzijoje. Daugiausia Alžyre, Portugalijoje, Maroke, Tunise, taip pat Prancūzijos užjūrio teritorijose (Gvadelupoje, Martinikoje).

Geografija
----------

Il de Fransas yra šiaurinėje Prancūzijos dalyje. Šiaurėje ribojasi su Aukštutine Prancūzija, Grand Estu rytuose, Burgundija-Franš Kontė pietryčiuose, Centru-Luaros Slėniu pietvakariuose ir Normandija vakaruose.

* Vaizdas į Fontenblo mišką Senoje ir MarnojeVaizdas į Fontenblo mišką Senoje ir Marnoje
* Sena ParyžiujeSena Paryžiuje
* Vynuogynas Liuzarše, Uazos slėnyjeVynuogynas Liuzarše, Uazos slėnyje

### Reljefas

Paviršius žemas, kalvotas (aukštis 100–200 m; Il de Fransas užima Paryžiaus baseino vidurinę dalį), suskaidytas Senos ir jos baseino upių (Marnos, Orgės, Bievro, Urko, Uazos, Loingo) slėnių.

### Klimatas

Vidutinių platumų jūrinis klimatas; sausio vidutinė temperatūra 2 °C, liepos 18 °C, per metus iškrinta 600–700 mm kritulių. Diduma Il de Franso dirvožemių – išplautžemiai. Yra lapuočių, daugiausia ąžuolų ir bukų miškų.

Ekonomika
---------

La Défense žvelgiant iš Eifelio bokšto
Il de Fransas – ekonomiškai stipriausias Prancūzijos regionas. Jame sukuriama 30,5 % Prancūzijos BVP (2016). Apie 87 % dirbančių gyventojų – paslaugų sferos (bankininkystės, finansų, administracijos, telekomunikacijų, prekybos, transporto) darbuotojai.

### Pramonė

Pramonės svarbiausios šakos: automobilių, lėktuvų gamyba, elektronikos, informatikos, chemijos (farmacijos) pramonė. Vadinamuosiuose technopoliuose (Orsay, Massy, Saclay) atliekami branduolinės technikos ir kiti tyrimai. Žemės ūkio svarbiausia šaka – augalininkystė.

### Ūkis

Žemės ūkio naudmenos užima 50 % Il de Franso teritorijos. Dideliuose ūkiuose (vidutiniškai 60 ha) auginami kviečiai, miežiai, cukriniai runkeliai, rapsai, mažuose (vidutiniškai 5 ha) – daržovės, gėlės, vaismedžiai.

Transportas
-----------

Regione labai daug kelių. Geležinkelių ir automobilių greitkeliai jungia Il de Fransą su daugeliu Prancūzijos administracinių regionų ir su gretimomis šalimis. Veikia Ženvilio (prie Senos) ir Boneuilaus (prie Marnos) upių uostai.

Turizmas
--------

Il de Fransas yra viena populiariausių turistų lankomų vietų pasaulyje, 2017 m. regiono viešbučiuose apsilankė 23,6 mln. žmonių, o visų tipų apgyvendinimo įstaigose apsilankė 50 mln. žmonių. Daugiausia turistų atvyko iš JAV, Anglijos, Vokietijos ir Kinijos.
 2017 m. Il de Fransas buvo lankomiausia kelionių vieta pasaulyje po Bankoko ir Londono. Didžiausias turistų traukos objektas regione 2017 m. buvo Paryžiaus Disneilendas, kuriame apsilankė 14,8 mln. lankytojų, po to seka Dievo Motinos katedra (apie 12 mln.) ir Švč. Jėzaus Širdies bazilika Monmartre (apie 11,1 mln. lankytojų).

Žymūs istoriniai paminklai regione už Paryžiaus ribų yra Versalio rūmai (7 700 000 lankytojų), Fontenblo rūmai (500 000 lankytojų), Vaux-le-Vicomte pilis (300 000 lankytojų), Malmezon rūmai ir Sen Deni vienuolyno bazilika, kurioje prieš Prancūzijos revoliuciją buvo laidojami Prancūzijos karaliai.

Didžiausi miestai
-----------------

* Paryžius
* Bulonė-Bijankūras
* Aržantėjus
* Sen Deni
* Montrė

Galerija
--------

* Dievo Motinos katedra (12 mln. lankytojų 2017 m.)Dievo Motinos katedra (12 mln. lankytojų 2017 m.)
* Versalio rūmai (7,7 mln. lankytojų 2017 m.)Versalio rūmai (7,7 mln. lankytojų 2017 m.)
* Paryžiaus Disneilendas (14,8 mln. lankytojų 2017 m.)Paryžiaus Disneilendas (14,8 mln. lankytojų 2017 m.)
* Vaux-le-Vicomte pilisVaux-le-Vicomte pilis

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

Išnašos
-------

1. ↑  „Individus localisés à la région en 2015 – Recensement de la population – Fichiers détail"
2. ↑  „IMG1B – Population immigrée par sexe, âge et pays de naissance en 2015 – Région d'Île-de-France (11)"
3. ↑  „Tourism statistics, Paris Region tourism office".
4. ↑  Key Figures: Paris Convention and Visitors Bureau Key
5. ↑  Vers une fréquentation touristique record à Paris en 2017 on *Les Échos*
6. ↑  Mastercard Global Destinations Index 2017
7. ↑  Key Figures 2017: Paris Convention and Visitors Bureau
8. ↑  Annual Report of the Regional Committee on Tourism of the Ile-de-France Region, cited in *La Croix*, 22 February 2018.



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPrancūzijos regionai ir užjūrio valdos |
| --- |
|  |
| Regionai Europoje | 
Aukštutinė Prancūzija · Bretanė · Burgundija–Franš Kontė · Centras–Luaros Slėnis · Grand Estas · Il de Fransas · Korsika · Luaros kraštas · Naujoji Akvitanija · Normandija · Oksitanija · Overnė-Rona-Alpės · Provansas-Alpės-Žydrasis Krantas | Prancūzija |
|  |
| Užjūrio regionai | 
Gvadelupa · Martinika · Majotas · Prancūzijos Gviana · Reunjonas |
|  |
| Užjūrio bendrijos | 
Prancūzijos Polinezija · Sen Pjeras ir Mikelonas · Volisas ir Futūna · Sen Martenas · Šv. Bartolomėjaus sala |
|  |
| Užjūrio teritorija | 
Prancūzijos Pietų ir Antarkties sritys |

 |