recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Raseinių rajono savivaldybės taryba** – Raseinių rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

Merai
-----

* Jonas Žukauskas – 1995–1997 m.
* Rimas Stankūnas – 1997–2000 m.
* Jonas Elzbergas – 2000–2002 m.
* Darius Ulickas – 2002–2003 m.
* Edmundas Jonyla – 2003–2007 m.
* Kęstutis Skamarakas – 2007–2008 m.
* Petras Vežbavičius – 2008–2010 m.
* Dainius Šadauskis – 2010–2011 m.
* Remigijus Ačas – 2011–2012 m.
* Algimantas Mielinis – 2012–2015 m.
* Algirdas Gricius – 2015–2019 m.
* Andrius Bautronis – nuo 2019 m.

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Raseinių rajono taryba 1990–1995 m.
* Raseinių rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Raseinių rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Raseinių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Raseinių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Raseinių rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Raseinių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2012-02-08 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Barboros Radvilaitės epitafija Vilniaus katedroje
**Epitafija** (gr. ἐπιτάφιος 'ant kapo') – užrašas antkapyje ar specialioje lentoje, dažnai eiliuotas, pagerbiantis mirusįjį.

Poezijoje epitafijos tapo savarankišku žanru. Epitafijos klasicizmo epochoje neretai būdavo panegirikų tipo arba satyrinės, kaip epigramos. Ne vienas žinomas poetas kūrė epitafijas, neretai – ir sau patiems.

Daug epitafijų yra citatos iš šventų tekstų ar aforizmai. Daug populiarių senųjų epitafijų kreipiasi į skaitantįjį ir perspėja apie tai, kad žmonės mirtingi.

Kartais epitafijose surašyti mirusiojo pasiekimai (pvz. politiko epitafijoje gali būti užrašyti, kada jis buvo valdžioje). Paprastai užrašomi gimimo ir mirties metai (išskyrus Nežinomų kareivių kapus).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Epitafija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Funaria** |
| --- |
| Jautrusis perkūnrugis (Funaria hygrometrica)Jautrusis perkūnrugis (*Funaria hygrometrica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Samanūnai  *( Bryophyta)* |
| Klasė: | Lapsamanės  *( Bryopsida)* |
| Poklasis: | Žaliosios samanos  *( Bryidae)* |
| Eilė: | *Funariales*  *( Funariales)* |
| Šeima: | Perkūnruginiai  *( Funariaceae)* |
| Gentis: | Perkūnrugis  *( Funaria)* |

 |

**Perkūnrugis** (*Funaria*) – perkūnruginių (*Funariaceae*) šeimos samanų gentis. Lietuvoje auga viena rūšis – **jautrusis perkūnrugis** (*Funaria hygrometrica*). Stiebas trumpas, 1-3 cm aukščio. Žemutiniai lapai smulkūs, pavieniai, viršutiniai pailgai kiaušiniški, trumpai nusmailėjusiomis viršūnėmis, lygiakraščiai, gležni, netaisyklingai susigarbanoję. Sporogono kotelis šiaudų spalvos, 2-5 cm ilgio. Sušlapinta sporinė pradeda suktis į vieną , o paskui į kitą pusę. Pati sporinė kriaušės formos, kabliškai nulinkusi žemyn, sausa būna išilgai giliai vagota. Sporifikuoja pavasarį ir vasarą.

Auga miško gaisravietėse, drėgnose pievose ir laukuose, taip pat apie mūrinių namų pamatus nedidelėmis žalsvomis vejomis.

Jautrusis perkūnrugis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Perkūnrugis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Raselo arbatinukas**, dar kitaip kartais vadinamas **Dangiškuoju arbatinuku**, yra filosofo Bertrando Raselo (1872–1970) analogija, sukurta norint pailiustruoti prezumpciją kad įrodymo našta tenka teigiančiajai pusei (šiuo atveju, teigiančiai, kad Dievas egzistuoja). Straipsnyje pavadinimu „Ar egzistuoja Dievas?", kuris nebuvo išspausdintas, parašytame 1952 metais žurnalui „Illustrated", B. Raselas rašė:

> Jei aš iškelčiau idėją, kad tarp Žemės ir Marso yra porceliano arbatinukas, skriejantis aplink Saulę elipsine orbita, tai jos niekas negalėtų paneigti, jei aš dar apdairiai prie viso to pridėčiau, kad minėtas arbatinukas yra per mažas, kad galėtų būti pastebėtas net stipriausių turimų teleskopų pagalba. Ir jei dar pareikščiau, kad, kadangi mano tvirtinimas negali būti paneigtas, žmogaus supratimui būtų netoleruotina abejonės šiuo klausimu prielaida, tada aš teisingai būčiau palaikytas kalbančiu nesąmones. Bet jei vis dėlto tokio arbatinuko egzistavimas būtų patvirtintas kokioje nors senovinėje knygoje, mokomas kaip šventa tiesa kiekvieną sekmadienį ir pamažu įteigiamas vaikams mokykloje, svyravimas, ar tikėti tuo, ar ne, taptų ekscentriškumo žyme ir nukreiptų dvejojantįjį psichologo jurisdikcijon apsišvietusiųjų amžiuje arba inkvizitoriaus akiratin ankstesniuose laikuose.
> 
> 

Kitos panašios populiarios analogijos yra Skrajojantis Spageti Monstras ir Nematomi rožiniai vienaragiai. Karlas Saganas savo knygoje „Demonų apsėstas pasaulis: mokslas kaip žvakė tamsoje" tam pačiam tikslui naudojo nematomus, bekūnius ir niekaip neužfiksuojamus drakonus, gyvenančius garažuose.

Raselo arbatinuko argumentas ar jo analogijos dažnai naudojamos ateistų diskusijose su tikinčiaisiais oponentais. Pavyzdžiui, jis minimas Richard Dawkins knygose „Velnio kapelionas" (*A Devil's Chaplain*)[1] ir „Dievo iliuzija" (*The God Delusion*).

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* Bertrand Russel. Ar yra Dievas? (straipsnis, kuriame pirmą kartą paminėta ši analogija, ang.)

### Išnašos

1. ↑  Richard Dawkins. A Devil's Chaplain, Houghton Mifflin. ISBN ISBN 0-618-33540-4.
| Epizetka |
| --- |
| **Ilgis** | 121 km |
| **Ištakos** | Amatusuko kalvos |
| **Žiotys** | Kasegaluko lagūna |
| **Šalys** |  Jungtinės Amerikos Valstijos |

**Epizetka** (angl. *Epizetka River*) – upė JAV, Aliaskoje, Šiaurės Nuokalnių regione.

Epizetkos ilgis siekia apytikriai 121 km; upės ištakos yra Amatusuko kalvose (angl. *Amatusuk Hills*); Epizetka teka šiaurės vakarų kryptimi, kol įteka į Kasegaluko lagūną apie 13 km į pietus nuo Point Lėjaus.

Upėvardis yra inuitų kilmės. Jo variantai – *Kipisatkak*, *Kipisatkuk*, *Epizotka*, *Epizetko* bei *Qipigsatqaq* (veikiausiai inuitų k. tai reiškia „vinguriuoja" arba „kreiva").

Upės pavadinimą inuitų kalba pranešė A. J. Collier iš JAV geologijos tarnybos; jis, kaip manoma, šį pavadinimą aptiko ranka braižytame inuitų žemėlapyje (angl. *Cullinghow's map of Cape Lisburne*), sudarytame apie 1890 m. (žemėlapyje įrašyta *Epizetko=crooked*).

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  „Epizetka River". *Geographic Names Information System*. United States Geological Survey. 1981-03-31. Nuoroda tikrinta 2021-04-14.
2. 1 2 3 4  Orth, Donald J. [1967] (1971). Dictionary of Alaska Place Names: Geological Survey Professional Paper 567 (PDF), University of Alaska Fairbanks, p. 567.
3. ↑  Geological Survey (U.S.) (1960). Geological Survey Professional Paper. U.S. Government Printing Office. p. 53.
*Kitos reikšmės – Plytinė (reikšmės).*
Palemono keramika – buvusi viena didžiausių XX a. plytinių Lietuvoje
**Plytinė** – įmonė, gaminanti plytas. Gali gaminti keramines, silikatines ir kitų medžiagų plytas, statybinius blokelius.

Istorija
--------

Iki XIX a. plytinės veikė sezonais, vėliau kūrėsi nuolatinės plytinės.

Lietuvoje pirmosios plytinės atsirado maždaug XIII a. daugiau jų įkurta XIV a. pirmoje pusėje, kai iš Vakarų Europos buvo pakviesta plytų gamybos specialistų. XVI a. Vilniaus ir jo apylinkių plytinės gamino kiekviena po keliasdešimt tūkstančių plytų per metus. XVII–XIX a. nuolatinės plytinės veikė tik didesniuose miestuose. Iki XIX a. plytinėse dirbo daugiausia baudžiauninkai. 1900 m. Lietuvoje buvo >400 plytinių, jose dirbo ~3000 darbininkų, per metus pagamindavo ~50 mln. plytų. Didžiausia plytinė veikė Kuršėnuose, įkurta 1899 m. Didelės plytinės buvo Rudaminoje ir Riešėje, prie Kauno ir Klaipėdos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Plytinė. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-02-04).
| Apyvardė |
| --- |
| **Ilgis** | 11,4 km |
| **Ištakos** | Apvardai |
| **Žiotys** | Drūkša |
| **Šalys** | Baltarusija, Lietuva |

**Apyvardė** (blrs. *Апівардка*) – upė rytų Lietuvoje ir vakarų Baltarusijoje. Jos vaga eina Lietuvos–Baltarusijos valstybinė siena (rytinis krantas priklauso Breslaujos rajonui, o vakarinis – Ignalinos rajonui).

Upė išteka iš Apvardų ežero šiaurinės dalies, užžėlusia vaga neša vandenis į šiaurę. *Lažmeniu* vietinių žmonių vadintuose upės ištakose išlikusi senvagė. Prie Gireišių Apyvardė teka po mediniu buvusio siaurojo geležinkelio Dūkštas–Druja tiltu, o ties Švikščiasalės kaimu – po vieškelio Drūkšiai–Gaidė tiltu. 

Anksčiau, pratekėjusi Stanionių kaimo laukus, Apyvardė įsiliedavo į Drūkšos upę. 1953 m. pastaroji upė buvo pertverta pylimu ir Apyvardė pradėjo nešti vandenis Drūkšos aukštupiu į Drūkšių ežerą (dabar upė jungia Apvardų ir Drūkšių ežerus). Hidrostatybiniai darbai buvo atlikti norint aprūpinti papildomu vandeniu TSRS Tautų draugystės hidroelektrinę prie Drūkšių miestelio.

Baseino plotas 26 km². Rašytiniuose šaltiniuose skirtingai nurodomas upės ilgis: baltarusiškuose – 8,5 km; lietuviškuose – 11,4 km.

Šaltiniai
---------

* Apyvardė, upė
* Obelienius J. *Lietuvos TSR vandens turistų keliai.* – Vilnius: „Mintis", 1982
* *Блакітны скарб Беларусі: Рэкі, азеры, вадасховішчы* // Маст.: Ю. А. Тарэеў, У.І. Цярэнцьеў – Мн.: БелЭн, 2007. – 480 с.
* *Блакітная кніга Беларусі: энцыкл.* // Рэдкал.: Н.А.Дзісько, М.М.Курловіч, Я.В.Малашэвіч і інш.; Маст. В.Г.Загародні. – Мн.: БелЭн, 1994. – 415 с. ISBN 5-85700-133-1

Nuorodos
--------

* 1984 m. apylinkių žemėlapis. Lapas N–36–18 Archyvuota kopija 2013-05-02 iš Wayback Machine projekto.
**Telegonija**, pristatoma, kaip genetikos mokslo atšaka – pseudomokslinė teorija, teigianti, kad po kiekvienų lytinių santykių abiejų partnerių organizmai genetiniame lygmenyje išsaugo dalį informacijos iš kito partnerio. Todėl, pavyzdžiui, nuo vieno vyro pastojusios moters vaikas gali turėti kito, ankstesnio jos partnerio (ne savo tėvo) bruožų. Arba, vaikas gali turėti savo tėvo ankstesniosios partnerės (ne savo mamos) bruožų. Tai tinka kalbant apie visus žinduolius, ne tik žmones. Neaišku, kaip dėl kitų gyvūnų.

Telegonijos teorija neturi jokio mokslinio patvirtinimo ir prieštarauja turimiems duomenims apie paveldimumą.

Kaip ir daugelio kitų pseudomokslinių teorijų atveju, teigiama, kad telegonija pagrįsta daugybe tyrimų tiek su žmonėmis, tiek su kitais gyvūnais, tačiau vėliau tų tyrimų duomenys buvę įslaptinti arba sunaikinti.

Telegonijos teorija dažniausiai naudojama kaip argumentas moralės srityje, prieštaraujant seksui iki vestuvių ar daugiau nei vieno partnerio turėjimui iki dabartinio.

Nuorodos
--------

* Žurnalas „Moteris": Telegonija Archyvuota kopija 2006-05-01 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| *Era* |
| --- |
| Era viršelis |
| Era studijinis albumas |
| Išleistas | 1998 m. |
| Žanras | New Age muzika |
| Trukmė | 46:31 |
| Įrašų kompanija | Mercury Records |
| Prodiuseris | Eric Lévi |
| Era chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  | *Era 2* (2000) |

 |

**Era** – debiutinis New Age muzikinio projekto Era albumas. Išleistas 1998 m. Šiame albume yra žymieji Era kūriniai *Ameno* ir *Enae Volare*.

Kūriniai
--------

1. „Era" (3:15)
2. „Ameno" (Remix) (3:48)
3. „Cathar Rhythm" (3:21)
4. „Avemano" (4:16)
5. „Enae Volare (Mezzo)" (4:31)
6. „Mirror" (3:58)
7. „Ameno" (4:20)
8. „Sempire D’Amor" (1:54)
9. „After time" (3:35)
10. „Impera" (4:37)
11. „Enae Volare" (3:47)
12. „Mother" (4:59)
13. „Enae Volare (Mezzo)" (3:47) (Remix)

Cast
----

Eric Lévi : Keyboard, Prog. Lead Guitar (Mirror, After Time, Impera)  
 Guy Protheroe : Lead Vocal (Ameno, Enae Volare)  
 Eric Geisen : Lead Vocal (Cathar Rhythm)  
 Florence Dedam : Lead Vocal (Mother, After Time)  
 Murielle Lefebvre : Lead Vocal (Enae Volare Mezzo)  
 Harriet Jay : Lead Vocal (Ameno, Avemano, Cathar Rhythm   
Neil Wilkinson : Drums (Avemano)  
 Lee Sklar : Bass (Avemano)  
 Philippe Manca : Lead Guitar (Era, Ameno, Cathar Rhythm, Mother, Avemano, Sempire d’Amor, Enae Volare), Mandolin (Era), Drums/Bass prog. (Ameno, Era)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Homarus americanus** |
| --- |
| Amerikinis omarasAmerikinis omaras |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Vėžiagyviai  *( Crustacea)* |
| Klasė: | Aukštesnieji vėžiagyviai  *( Malacostraca)* |
| Būrys: | Dešimtkojai vėžiai  *( Decapoda)* |
| Šeima: | Omarai  *( Nephropidae)* |
| Gentis: | *Homarus*  *( Homarus)* |
| Rūšis: | Amerikinis omaras  *( Homarus americanus)* |

 |

**Amerikinis omaras** (*Homarus americanus*) – omarų rūšis, paplitusi Atlanto vandenyne, Šiaurės Amerikos pakrantėse nuo Labradoro iki Naujojo Džersio. Artimas europiniam omarui (*H. gammarus*). Amerikinis omaras vartojamas maistui, bet vertinamas mažiau, nei europinis.

Išvaizda
--------

Amerikinis omaras – stambiausias jūrinis vėžiagyvis. Dažniausiai užauga iki 20-61 cm ilgio ir 0,45-4,1 kg svorio, tačiau Gineso rekordų knygoje įregistruotas 1,07 m ilgio ir 20,1 kg svorio amerikinis omaras.
Žnyplės asimetriškos – viena didesnė (dažniausiai kairė), su kauburėliais ant vidinio krašto, ir yra skirta grobio traiškymui, kita mažesnė (dažniausiai dešinė), aštriais kraštais, skirta maisto smulkinimui.
Egzoskeletas mėlynai žalias arba žaliai rudas. Nuo panašaus europinio omaro skiriasi šiais požymiais:

* Amerikinis omaras ant rostrumo turi vieną ar kelis spyglius, o europinis neturi.
* Spygliukai ant amerikinio omaro žnyplių raudoni, o europinio – balti.
* Amerikinio omaro žnyplių apatinė pusė oranžinė arba raudona, o europinio – balta ar blyškiai rausva.

Ekologija
---------

Amerikiniai omarai gyvena šaltuose sekliuose vandenyse, kur gausu akmenų ar kitų vietų, kuriose galima pasislėpti nuo plėšrūnų. Dažniausiai paplitę 4-50 metrų gylyje, bet kartais aptinkami gylyje iki 480 m. Gyvena pavieniui, aktyvūs naktį. Maitinasi žuvimis, smulkesniais vėžiagyviais ir moliuskais.

Gyvenimo ciklas
---------------

Amerikinio omaro patelė, nešiojanti kiaušinius
Patelės poruojasi po nėrimosi, dar nesukietėjus šarvui. Jos išskiria feromonus, kurie pritraukia patinus. Patinai meilinasi šokdami poravimosi šokį suglaustomis žnyplėmis. Po to patinas įveda spermatoforą į patelės sėklos priimtuvą. Patelė gali saugoti spermą iki 15 mėnesių. Dedant kiaušinius jie apvaisinami saugoma sperma. Kiaušiniai nešiojami ant pleopodų 10-11 mėnesių. Besivystantis embrionas keletą kartų išsineria dar kiaušinyje, ir išsirita metanauplijaus stadijos lerva. Metanauplijus būna 8,5 mm ilgio, skaidrus, didelėmis akimis, su ilgu spygliu ant galvos. Jis 3 kartus neriasi mažai keisdamasis, tik didėdamas. Šie nėrimaisi įvyksta per 10-20 dienų. Šį laikotarpį išgyvena tik maždaug 1 lerva iš 1000. Ketvirtą kartą išsinėrusi lerva būna panašesnė į suaugėlį, plaukioja pleopodų pagalba. Dar po kito nėrimosi jaunikliai iš planktoninio gyvenimo būdo pereina prie bentosinio (dugninio). 1 metų amžiaus omarai būna 25-38 mm ilgio. 6 metų omarai sveria apie 0,45 kg. Suaugę omarai neriasi kartą per kelerius metus.
| Telavisთელავი |
| --- |
|              |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

TelavisTelavis

41°55′0″ š. pl. 45°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.91667°š. pl. 45.48333°r. ilg.﻿ / 41.91667; 45.48333﻿ (Telavis)Koordinatės: 41°55′0″ š. pl. 45°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.91667°š. pl. 45.48333°r. ilg.﻿ / 41.91667; 45.48333﻿ (Telavis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Gruzijos vėliava Gruzija |
| **Regionas** | Kachetija |
| **Rajonas** | Telavio rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 19 599  |
| **Altitudė** | 490 m |

**Telavis** – miestas Gruzijos rytuose, 50 km į šiaurės rytus nuo sostinės Tbilisio, Kachečio regiono administracinis centras. Miestas išsidėstęs Alazanio slėnyje, Civi Gomboro kalnagūbrio pašlaitėje. Keliai į Tbilisį, Achmetą, Gurdžaanį, Šekį. Geležinkelio stotis. Vyno gamyba, šilko ir maisto pramonė. Apylinkėse plyti derlingi vynuogynai. Institutas, teatras, muziejus.

Istorija
--------

Telavis žinomas nuo I a. pr. m. e. Svarbiausi architektūros paminklai – Gvatebo bazilika (VI – VII a.), Dzveli-Galavani citadelė (X – XI a.), Alaverdžio vienuolynas (XI a.). X – XII a. Telavis buvo Kachetijos karalystės sostine.

Sportas
-------

* Kaxet'i T'elavi (buvęs futbolo klubas),
* FC Telavi (futbolo klubas),
* Miesto stadionas, kurio talpa 12 000 žiūrovų.

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Vigna radiata** |
| --- |
| Spindulinė pupuolė (Vigna radiata)Spindulinė pupuolė (*Vigna radiata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Faboideae*  *( Faboideae)* |
| Gentis: | Pupuolė  *( Vigna)* |
| Rūšis: | Spindulinė pupuolė  *( Vigna radiata)* |

 |

*Vigna radiata*
**Spindulinė pupuolė** (*Vigna radiata*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos pupuolių (*Vigna*) genties augalų rūšis.

Mityba
------

Šios pupuolės kilusios iš Indijos, tačiau kaip maisto produktas naudojamos tiek Pietų, tiek Rytų Azijos virtuvėse. Plačiai naudojamos kinų (kin. 緑豆 *lǜdòu* ), korėjiečių, Vietnamo (*đậuxanh*) ir Indijos virtuvėse.

Iš spindulinių pupuolių gaminami plonieji kiniški makaronai *fěnsī*, taip pat korėjietiška želė *nokdumuk* (녹두묵).

Labai populiarūs yra šių pupuolių daigai (kin. 芽菜 yácài), kurie tampa viena svarbiausių daržovių Tolimųjų Rytų virtuvėse. Šie daigai gali būti kepami su kitomis daržovėmis, naudojami salotoms ir kaip įdarai įvairiems patiekalams.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Korinžinierius** (rus. *коринженер*), *korpuso inžinierius* – TSRS kariuomenės (Raudonosios armijos) inžinerinės kariuomenės karinis laipsnis. Šis karinis laipsnis atitiko rikiuotės laipsnį komkoras (vėliau – generolas leitenantas), aukštesnis inžinerinis laipsnis buvo arminžinierius, žemesnis – divinžinierius.
  
Taip pat žodžiu *korinžinierius* buvo vadinamas korpuso inžinerinių dalinių viršininkas.

Apie kitus korinžinieriaus lygio laipsnius skaitykite DVRA kariniai laipsniai ir skiriamieji ženklai (1935–1940).

Istorija
--------

Karinis laipsnis *korinžinierius* buvo įvestas 1935 m. rugsėjo 22 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu „Apie DVRA vadovaujančio personalo asmeninių karinių laipsnių įvedimą" (*О введении персональных военных званий начальствующего состава РККА*).

### Laipsnio turėtojai

Šį laipsnį buvo gavę 4 kariškiai:

* 1935-11-20 – Jakovas Fišmanas (*Яков Моисеевич Фишман*) (1887–1961), suimtas 1937 m. nuosprendis – 10 metų pataisos darbų stovyklose. Bausmę atliko, 1955 m. reabilituotas, suteiktas techninės kariuomenės generolo majoro laipsnis.
* 1936-02-19 – Nikolajus Siniavskis (*Николай Михайлович Синявский*) (1891–1938), sušaudytas 1938 m.
* 1939-03-28 – Naftalijus Frenkelis (*Нафталий Аронович Френкель*) (1883–1960), nuo 1943 m. vasario 23 d. – techninės kariuomenės generolas majoras.
* 1940-04-21 – Borisas Galerkinas (*Борис Григорьевич Галеркин*) (1871–1945), nuo 1942 m. gruodžio 13 d. – inžinierius generolas leitenantas.

Du iš jų 1937–1938 m. buvo represuoti – nuteisti ir sušaudyti. Du kiti, tarnavę NKVD ir Kariniame jūrų laivyne, 1941–943 m. žiemą buvo peratestuoti ir gavo generolo majoro ar generolo leitenanto laipsnius.

Atskyrio ženklai
----------------

Korinžinieriaus atskyrio ženklai buvo trys tamsiai raudoni rombai antsiuvuose.
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Mari-Leen Kaselaan |  | Laura Põldvere |
| Mari-Leen Kaselaan (kairėje), Laura Põldvere |

**„Suntribe"** buvo merginų kvintetas iš Estijos, 2005 metais dalyvavęs 2005 m. „Eurovizijos" dainų konkurse Kijeve su daina „Let’s Get Loud". Jos, gavusios 31 tašką (5 iš Lietuvos), pusfinalyje liko 20 vietoje ir į finalą nepateko. Konkursinės dainos autorius – Sven Lõhmus, vėliau sukūręs dainas Estijos atstovams 2009 ir 2011 m. „Eurovizijos" konkursams.

Grupę „Suntribe" sudarė Mari-Leen Kaselaan, Rebecca Kontus, Laura Põldvere, Jaanika Vilipo ir Daana Ots.

Po nesėkmingo dalyvavimo tarptautiniame konkurse Kijeve, grupė iširo. Narės Laura Põldvere ir Mari-Leen Kaselaan pradėjo solines karjeras.

Diskografija
------------

### Singlai

* 2005: *Ei Tunne Mind*
* 2005: *Let’s Get Loud*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ei Tunne Mind – Single overview". MusicBrainz.
2. ↑  „Let's Get Loud – Single overview". MusicBrainz.

Nuorodos
--------

* Daina *Let’s Get Loud*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Neiokõsõ  *„Tii"*** |  **Estijos atstovės Eurovizijoje**2005 | Po to:**Sandra Oxenryd  *„Through My Window"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Korkovado nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Jelčo upė ir Korkovado ugnikalnis Jelčo upė ir Korkovado ugnikalnis |
| **Vieta:** | Čilės vėliava Čilė(Los Lagoso regiono vėliava Los Lagoso regionas) |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Čaitenas |
| 

Žemėlapis rodantis Korkovado nacionalinis parkas vietą.Korkovado nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 43°25′0″ p. pl. 72°43′0″ v. ilg.﻿ / ﻿43.41667°š. pl. 72.71667°r. ilg.﻿ / 43.41667; 72.71667Koordinatės: 43°25′0″ p. pl. 72°43′0″ v. ilg.﻿ / ﻿43.41667°š. pl. 72.71667°r. ilg.﻿ / 43.41667; 72.71667 |
| **Plotas:** | 2096 km² |
| **Įkurtas:** | 2005 m. |
| **Valdymas:** | Corporación Nacional Forestal |
|  **Vikiteka:** | Korkovado nacionalinis parkas (Čilė) |

**Korkovado nacionalinis parkas** (isp. *Parque nacional Corcovado*) – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Los Lagoso regione, prie Korkovado įlankos. Įkurtas 2005 m. buvusios Čilės armijos valdos vietoje.

Parke saugomas pietų Čilei būdingas kalnuotas, fjordų, upių, ežerų išraižytas, miškingas kraštovaizdis. Miškuose auga žemieji, blizgieji notofagai, *Pilgerodendron uviferum* spygliuočių krūmokšniai. Parke sutinkamos andinės lapės, čilinės katės, o vandenyno pakrantėje – orkos, pietiniai jūrų liūtai, baltabruviai delfinai, gausu vandens paukščių.

Korkovado nacionaliniame parke stūkso Korkovado, Janteleso, Jatės ugnikalniai, teka Jelčo, Korkovado, Tik Toko upės. Sausuma parkas sunkiai pasiekiamas, tik privačiais laivais per Korkovado įlanką.

* Jatės ugnikalnisJatės ugnikalnis
* Korkovado ugnikalnis nuo KeljonoKorkovado ugnikalnis nuo Keljono
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tikrasis titulas** (angl. *substantive title*) – aristokrato titulas, kuris gautas paveldint arba jį suteikiant (pvz. suteikė karalius). Priešinga titulų grupė yra pagarbumo titulai, gaunami kaip pagarbumo ženklas iš sutuoktinio arba tėvo, jei šis turi papildomų žemesnio rango titulų.

D. Britanijos ir kai kurių Europos šalių perų sistemose titulus turi atskiri asmenys, bet ne visa šeima ar giminė. Pvz. titulus *grafas de Clermont* ar *Leinsterio hercogas* turi konkretūs žmonės, bet ne jų šeimų nariai. Šiuos titulus gali paveldėti tik vienas iš galimų paveldėtojų. T.y. tikrąjį titulą vienu metu turi tik vienas žmogus.

Tuo tarpu kai kuriose Europose šalyse tą patį titulą naudoja visi šeimos nariai, pvz.: *hercogas von Sachsen*, *grafas Danneskiold-Samsoe*, *baronas Mannerheim*, *grafas Oxenstierna*, *princas von Liechtenstein*. Tokiais atvejais paprastai tas visų tokios šeimos narių titulas laikomas pagarbumo titulu, o tik šeimos galvos titulas – tikruoju titulu.

Titulai *Vesekso erlas* (*Earl of Wessex*), *Orange princas* (*Prince of Orange*), *Lježo princas* (*Prince of Liege*), *Orleano hercogas* (*Duke of Orleans*), *Velso princas* (*Prince of Wales*), *Brabanto hercogas* (*Duke of Brabant*), *Asturijos princas* (*Prince of Asturias*) laikomi tikraisiais titulais, tuo tarpu titulai *Belgijos princesė*, *Ispanijos infanta*, *Švedijos princesė* dabar yra pagarbumo titulai. Paprastai karūnos princo titulas laikomas tikruoju titulu.

Tikrųjų titulų užrašymo ypatumai
--------------------------------

Anglų aristokratų titulų sistemoje tikrieji titulai rašomi pradedant artikeliu *the*, o pagarbumo titulai – be šio artikelio:

* Užrašymas *The Marquess of Winchester* ir *The Earl of Derby* reiškia, kad *Vinčesterio markizas* ir *Derbio erlas* yra tikrieji titulai.
* Užrašymas *Marquess of Blandford* ir *Earl of Sunderland* reiškia, kad titulai *Blenfordo markizas* ir *Sanderlendo erlas* yra pagarbumo titulai.
| **Rut Benedikt** |
| --- |
|  |
| Rut Benedikt 1937 m. |
| Gimė | 1887 m. birželio 5 d.Niujorkas, JAV |
| Mirė | 1948 m. rugsėjo 17 d. (61 metai)Niujorkas, JAV |
| Tautybė | amerikietė |
| Sutuoktinis (-ė) | Stanley Rossiter Benedict |
|  |
| Veikla | antropologė, etnologė |
| Sritis | etnopsichologija |
| Organizacijos | Kolumbijos universitetas |
| Pareigos | dėstytoja, profesorė |
|  |
| Išsilavinimas | mokslų daktarė |
| Alma mater | Kolumbijos universitetas |

**Rut Benedikt** (*Ruth Benedict*, gimė kaip *Fulton*, 1887 m. birželio 5 d. – 1948 m. rugsėjo 17 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų antropologė, etnologė. Ji sukūrė pirmąją neevoliucinę ir nekomparatyvinę kultūrinės integracijos teoriją, aiškinančią žmogiškąjį elgesį per integruotus kultūrinius modelius.

Biografija
----------

Rut Falton-Benedikt baigė Kolumbijos universiteto antropologijos studijas pas Francą Boasą. 1923 m. tapo mokslų daktare. Nuo 1947 m. – Jungtinių Amerikos Valstijų antropologų asociacijos prezidentė, 1948 m. – Kolumbijos universiteto profesorė.

Idėjos ir mokslinė veikla
-------------------------

Rut Benedikt buvo antropologinės-etnopsichologinės mokyklos atstovė, rėmėsi Franco Boaso idėjomis, glaudžiai bendradarbiavo su kita šios srities tyrinėtoja Margaret Myd. Lyginamuoju metodu analizavo skirtingas kultūras (Šiaurės Amerikos indėnų genčių, japonų, Rytų ir Vakarų Europos tautų). Tyrinėjo Šiaurės Amerikos indėnus (apačius, pueblus, zunius, kočičius, dobuanus, kvakiutlius ir kt.), taip pat vokiečių, rumunų, japonų kultūras (dažnai remdamasi interviu ir dokumentais, bet, dėl karo, neatlikdama antropologinių lauko tyrimų).

Rut Benedikt pabrėžė kultūros poveikį asmenybės raidai ir saviraiškai. Laikėsi kultūrinio reliatyvizmo principo, holistinio požiūrio į kultūrą. Tyrinėdama indėnus taikė Nyčės apoloniškų ir dioniziškų tautų klasifikavimą. Pasak Benedikt, kultūros modelis lemia tos kultūros dalių prigimtį ir santykius tarp jų lyg atskirų vieno individo bruožų visuma, jungianti asmenybę kaip visumą. Apibrėždama kultūros modelį kaip esminių orientacijų, nusistatymų, pasaulėžiūros arba vertybių sistemos visumą, ji kultūrų skirtumus aiškino skirtinga žmonių psichika. Daug dėmesio skyrė tautos būdo tyrimams (ypač japonų, su kuriais tuo metu JAV kariavo).

Bibliografija
-------------

Svarbiausi veikalai:

* Kultūros stereotipai (*Patterns of Culture*, 1934 m.)
* Zunių mitologija (*Zuni Mythology*, 2 t. 1935 m.)
* Rasė: Mokslas ir politika (*Race: Science and Politics*, 1940 m.)
* Chrizantema ir kardas (*The Chrysanthemum and the Sword*, 1946 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ruth Benedict*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
2. ↑  Vytis Čiubrinskas. SOCIALINĖS IR KULTŪRINĖS ANTROPOLOGIJOS TEORIJOS. Kaunas: VDU, 2007.
| **Theobroma cacao** |
| --- |
| Tikrasis kakavmedis (Theobroma cacao)Tikrasis kakavmedis(*Theobroma cacao*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Dedešviečiai  *( Malvales)* |
| Šeima: | Sterkulijiniai  *( Sterculiaceae)* |
| Gentis: | Kakavmedis  *( Theobroma)* |
| Rūšis: | Tikrasis kakavmedis  *( Theobroma cacao)* |

 |
| Binomas |
| ***Theobroma cacao***Linnaeus, 1753 |

**Tikrasis kakavmedis** (*Theobroma cacao*) – sterkulijinių (*Sterculiaceae*) šeimos kakavmedžių (*Theobroma*) genties augalų rūšis.

Tai 4–8 m visžalis medis. Lapai pražangūs, paprastieji, 10–40 cm ilgio, 5–20 cm. Žiedai nedideli, balti, susitelkę į žiedų šluoteles, auga tiesiai ant augalo kamieno. Apdulkinami *Forcipomyiinae* šeimos mašalų. Vaisius – kiaušiniška sėklų dėžutė, jos ilgis 15–30 cm, plotis 8–10 cm, nokstant keičia spalvą iš geltonos į oranžinę ir sunokęs sveria ~500 g. Viduje yra 20–60 rudų sėklų, vadinamų kakavos pupelėmis.

Tikrasis kakavmedis kilo iš Amazonijos tropinių miškų, vėliau domestikuotas ir paplito po Centrinę Ameriką ir Mezoameriką. Dabar laukiniai kakavmedžiai randami tropinėse Andų pašlaitėse, 200–400 m aukštyje. Jiems reikia gausios drėgmės, geros dirvos, mėgsta paunksmę. XV a. apie kakavmedžius sužinojo europiečiai, jie imti auginti įvairiuose tropiniuose pasaulio regionuose – Vakarų Afrikoje, Pietryčių Azijoje, Okeanijoje, Karibuose. Pavadinimas „kakava" kilo iš Mezoamerikos indėnų kalbų – majų *kakaw* ar nahuatlių *cacahuatl*.

Tikrojo kakavmedžio sėklos yra pagrindinis kakavos, iš kurios gaminamas šokoladas bei kakavos gėrimas, ingredientas. Sėklose gausu augalinių riebalų, iš kurių gaminamas kakavos sviestas. Iš vaisiaus minkštimo vietomis gaminamos sultys. Actekai ir majai itin gerbė kakavmedžius ir kakavą, turėjo paskyrę kakavos dievybes, kurioms aukojo šunis ir kitus gyvūnus. Iš kakavos buvo gaminami ne tik įvairūs gėrimai, tačiau kakavos pupelės naudotos ir kaip valiuta.

* MedisMedis
* ŽiedasŽiedas
* VaisiaiVaisiai
* SėklosSėklos
* Malta kakavaMalta kakava
* Theobroma cacao - Museum specimenTheobroma cacao - Museum specimen

Išnašos
-------

1. 1 2  *Kakavmedis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
2. 1 2 3 4  Grivetti, Louis E.; Lowe, Diana Salazar; Jimenez, Martha; Escárcega, Sylvia; Barriga, Patricia; Dillinger, Teresa L. (2000-08-01). „Food of the Gods: Cure for Humanity? A Cultural History of the Medicinal and Ritual Use of Chocolate". *The Journal of Nutrition* (anglų) **130** (8): 2057S–72S. ISSN 0022-3166. PMID 10917925. doi:10.1093/jn/130.8.2057S.  Nežinomas parametras `|doi-access=` ignored (pagalba)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tikrasis kakavmedis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
*Kitos reikšmės – Korkovadas (reikšmės).*

| Korkovadas |
| --- |
| Korkovadas su Kristaus Atpirkėjo statulaKorkovadas su Kristaus Atpirkėjo statula |
| **Aukštis** | 704 m |
| **Žemynas** | Pietų Amerika |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Kalnynas** | Kariokoso kalnagūbris |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Korkovadas

  |
| **Koordinatės:** | 22°57′8.7″ p. pl. 43°12′42″ v. ilg.﻿ / ﻿22.952417°š. pl. 43.21167°r. ilg.﻿ / 22.952417; 43.21167Koordinatės: 22°57′8.7″ p. pl. 43°12′42″ v. ilg.﻿ / ﻿22.952417°š. pl. 43.21167°r. ilg.﻿ / 22.952417; 43.21167 |

**Korkovadas** (port. *Corcovado* – 'kupra') – kalnas Brazilijoje, Rio de Žaneire, Kariokoso kalnagūbrio atšakoje, Tižukos miške. Aukštis 704 m. Kalnas sudarytas iš prekambrinio gneiso. Jo viršūnėje pastatytas vienas žymiausių Rio de Žaneiro simbolių – 38 m aukščio Kristaus Atpirkėjo statula. Nuo Korkovado kalno atsiveria vaizdinga miesto panorama – matomas Cukraus Galvos kalnas (labai panašus į Korkovadą), Rodrigo de Freitaso lagūna, Kopakabanos ir Ipanemos paplūdimiai, keletas favelų ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Korkovadas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
**Spindesys** – šviesulio skleidžiamos spinduliuotės stebėjimo vietoje sukeliamas apšviestumas spinduliams statmenoje plokštumoje. Tai yra energijos srautas, krintantis į vienetinį paviršiaus plotą, statmeną to srauto sklidimo krypčiai (fizikoje jo matavimo vienetas yra W/m²). Astronomijoje jo matavimo vienetas yra **ryškis** arba dar naudojamas naujadaras **magnitudė**. Spindesys gali būti matuojamas kokiame nors siaurame bangų intervale (pvz. per kokį nors fotometrinės sistemos filtrą) – tai vadinamasis **heterochromatinis spindesys** arba visame elektromagnetinių bangų diapazone – vadinamasis **bolometrinis spindesys**.

Ryškis, priklausomai nuo to, ar spindesys matuojamas sutartu atstumu, ar vertinamas spindesys iš stebėtojo pozicijos, gali būti absoliutinis arba regimasis.

Žvaigždinių ryškių skalė
------------------------

Senovės graikų astronomas Hiparchas (gyvenęs antrame amžiuje prieš mūsų erą) suskirstė visas danguje naktį regimas žvaigždes į šešis ryškius. Ryškiausias jis pavadino pirmojo ryškio žvaigždėmis, silpniausias – šeštojo.

1856 m. Pogsonas formalizavo žvaigždinių ryškių skalę.
Ryškis gali būti apskaičiuojamas:

{\displaystyle m=-2,5\mathrm {lg} I+C}, kur
I – šviesos srautas
C – konstanta.

Astronominė ryškių skalė yra logaritminė, nes pojūtis (išgyvenimo intensyvumas) yra proporcingas stimulo (dirginimo) intensyvumo logaritmui (Vėberio-Fechnerio dėsnis).
Be to, kadangi Hiparchas nusprendė, kad ryškis tuo mažesnis, kuo žvaigždė ryškesnė, formulėje naudojamas minuso ženklas.

Praktikoje naudingos dvi taisyklės:

1. Šviesos srauto sumažėjimas 100 kartų atitinka ryškio padidėjimą 5 vienetais.
2. Ryškio padidėjimas vienu vienetu reiškia šviesos srauto sumažėjimą {\displaystyle 10^{2/5}=2,512} kartų.

**Kai kurių objektų regimieji ryškiai**| Objektas 
  | *m* |
| --- | --- |
| Saulė | −26,7
  |
| Mėnulis (pilnaties metu) | −12,6
  |
| Venera (maksimume) | −4,4
  |
| Sirijus (ryškiausia žvaigždė) | −1,6
  |
| Andromedos ūkas | +3,4
  |
| Silpniausios matomos žvaigždės prie palankiausių sąlygų plika akimi | +6,5
  |
| Kentauro Proksima | +11,1
  |
| Ryškiausias kvazaras | +12,6
  |
| Plutonas (maksimume) | +14
  |
| Charonas (maksimume) | +16
  |
| Kalihau, Jupiterio palydovas | +21
  |
| Fenriras, Saturno palydovas | +25
  |
| Silpniausias objektas, stebimassu 8 metrų teleskopu nuo Žemės | +27
  |
| Silpniausias objektas, stebimasHablo kosminiu teleskopu | +32
  |

Tai, žinoma, yra orientacinės vertės, nes iš tikro jos priklauso dar ir nuo stebėjimo sąlygų (tarkim oro užterštumo ir pan.)

Pastabos
--------
| Ruta Nacional 40 |
| --- |
| **Ruta Nacional 40** |
|  |
|  |
| Valstybės |  Argentina |
| Ilgis | 5224 km |
| Pradžia | Mergelių kyšulys |
| Pabaiga | La Kjaka |
| Miestai | La Kjaka, Suskesas, San Antonijo de los Kobresas, Kafajatė, Čilesitas, San Chuanas, Mendosa, Sapala, Bariločė, Eskelis, Perito Morenas, Rio Turbijas, Rio Galjegosas |
|  |
| Maršrutas |

**Ruta Nacional 40** – respublikinis kelias vakarų Argentinoje, pats ilgiausias visoje šalyje. Driekiasi nuo piečiausiausio žemyninio šalies taško Mergelių kyšulio (prie Rio Galjegoso) iki Bolivijos pasienyje esančios La Kjakos. Kelias nutiestas lygiagrečiai Andų kalnams ir eina per retai gyvenamas vietoves, todėl dažnai lyginamas su legendiniu JAV keliu *Route 66*.

Kelias eina per 11 provincijų teritorijas, kerta 20 nacionalinių parkų, 18 didelių upių, 27 kalnų perėjas. Kelio aukštis virš jūros lygio svyruoja nuo 0 m jo pradžioje iki 4895 m ties Abra del Akajaus perėja Saltos provincijoje.

Skirtingose atkarpose kelio būklė ir eismo apimtys gerokai skiriasi. Šiaurėje kelias eina kalnais nuo La Kjakos per San Antonijo de los Kobresą, Kači, toliau per Kalčiakių slėnį į Kafajatę, toliau per Beleną, Vilją Unjoną iki San Chuano. Nuo San Chuano iki Mendosos *Ruta Nacional 40* yra svarbi transporto arterija. Už Mendosos kelias eina vynuogynais pro Malarguję, Čos Malalį, Sapalą. Toliau suka į rytus ir tęsiasi vaizdingomis priekalnėmis ir paežerėmis pro Bariločę, El Maiteną, Eskelį, Perito Moreną. Pati piečiausia kelio dalis eina beveik negyvenamais Patagonijos tyrais. Ties mažu Bacho Karakoleso kaimu yra posūkis į UNESCO pasaulio paveldo objektą Rankų urvą. Toliau per El Kalafatę kelias suka į Galjegoso upės slėnį ir eina link Atlanto vandenyno.

Kelias atidarytas 1935 m. Dabar tai populiari turistinė atrakcija. Pietinė, prasčiausia kelio dalis sparčiai asfaltuojama.

* Abra del Akajus (5061 m). Aukščiausias taškas kelyje
* Kelias Santa Kruso provincijoje
* Kelias Gutjereso ežero pakrantėje
* Platusis kelio ruožas tarp San Chuano ir Mendosos
* Kelias Saltos provincijoje

Šaltiniai
---------

1. ↑  «Tránsito en tramos de la Ruta 40 en 2008», Dirección Nacional de Vialidad (2009).
2. ↑  Abra el Acay, latitud-cero.com.ar
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Valstybės saugumo kapitonas** (rus. *капитан государственной безопасности*) – specialusis vyresniojo vadovaujančio personalo laipsnis TSRS Vidaus reikalų liaudies komisariato Valstybės saugumo vyriausiosios valdyboje (NKVD VSVV; *ГУГБ НКВД СССР*) ir Valstybės saugumo liaudies komisariate (NKGB), įvestas 1935 m. spalio 7 d. TSRS CVK ir LKT nutarimu.

Žemesnis specialusis laipsnis valstybės saugumo sistemoje buvo valstybės saugumo vyresnysis leitenantas. Sekantis vyresnis laipsnis buvo valstybės saugumo majoras.

Valstybės saugumo kapitono laipsnis atitiko armijos pulkininko (vėliau – papulkininkio) ir laivyno antro rango kapitono laipsnį. Skiriamieji ženklai – trys emaliniai stačiakampiai apykaklės antsiuvuose.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| jaunesnis laipsnis**valstybės saugumo vyresnysis leitenantas** (majoras) | ***TSRS valstybės saugumo specialieji laipsniai*****valstybės saugumo kapitonas**(pulkininkas, antro rango kapitonas) | vyresnis laipsnis**valstybės saugumo majoras**(kombrigas, pirmo rango kapitonas) |
|
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Spindulio sekimo iliustracija
**Spindulio sekimo algoritmas** (angl. *ray tracing*) – vienas trimačių kompiuterinės grafikos vaizdų formavimo metodų. Pagrindinis veikimo principas – šviesos spindulių kelio sekimas, jų sugerties bei atspindžių nuo sutiktų paviršių įvertinimas. Nors realybėje šviesa sklinda iš šviesos šaltinio ir atsispindėjusi nuo paviršių patenka į akį, dauguma algoritmų spindulius pradeda sekti nuo virtualios kameros (akies) iki šviesos šaltinio. Toks atgalinis spindulių sekimas, žymiai pagreitina algoritmo veikimą, nes realybėje tik nedaugelis šviesos šaltinio skleidžiamos šviesos pasiekia akį.

Šiuo metodu galima gauti realistiškus rezultatus, natūraliai gaunami šešėliai, bei atspindžiai nuo įvairių paviršių. Tačiau spindulių sekimo algoritmai būna gan lėti todėl retai naudojami užduotims kur vaizdai turi būti generuojami didele sparta (pavyzdžiui, kompiuteriniuose žaidimuose). Spindulių sekimo algoritmas plačiai naudojamas kuriant 3D animacijas, gaunant fotorealistiškus vaizdus.

Spindulių metimo (ray casting) algoritmą galima laikyti supaprastinta spindulių sekimo algoritmo versija. Supaprastintas algoritmas yra daug spartesnis tačiau juo negaunami tokie efektai, kaip naudojant spindulių sekimo metodą. Spindulių metimo algoritme spindulys sekamas tik nuo akies iki artimiausio paviršiaus ir iki šviesos šaltinio, spindulių sekimo algoritme gali būti sekama kaip spindulys atsispindi nuo daugelio tarpinių paviršių, kol pasiekia šviesos šaltinį. Pirmasis pristatytas spindulių metimo algoritmas buvo 1986 metais, A. Apelio.

  

* Spindulių sekimo algoritmu sukurti vaizdai
* 
* 
* 
*
| Semieno valsčiuslenk. *Gmina Siemień* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Liublino vaivadija Liublino vaivadija |
| **Apskritis** | Parčevo apskritis |
| **Administracinis centras** | Semienas |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 4 893 |
| **Plotas** | 110,93 km² |
| **Tankumas** (2004) | 44 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | PL 21-220 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.siemien.pl/ |

**Semieno valsčius** (lenk. *Gmina Siemień*) – kaimietiškas valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Parčevo apskrityje. Centras – Semienas. Ribojasi su Čemiernikų, Ostruveko, Milanuvo, Parčevo, Nedžviados ir Vohino valsčiais.

Paviršiaus struktūra
--------------------

Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 110,93 km², iš kurių:

* ariama žemė: 73 %
* miškai: 12 %
* vandens telkiniai ir pastatai: 15 %

Valsčius sudaro 11,64 % apskrities teritorijos.

Gyventojai
----------

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. surinktus duomenis:

| Aprašymas | Bendrai | Moterys | Vyrai |
| --- | --- | --- | --- |
| Gyventojai | **4 893** | 100 % | 2 448 | 50 % | 2 445 | 50 % |
| Gyventojų tankumas(Gyv./km²) | 44,1 | 22,1 | 22 |

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Amelinas, Augustuvka, Dzialinas, Glini Stokas, Grudek Šlacheckai, Jezioras, Juliopolis, Lubka, Milkuvas, Milkuv Kolonija, Nadzeja, Pomikuvas, Severinuvka, Semienas, Semien Kolonija, Tulnikai, Viežchovinai, Vladislavuvas, Vola Tulnicka, Vulka Semienska, Žminė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-11 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RParčevo apskrities valsčiai |
| --- |
|  |
| 
Parčevas • Parčevo valsčius • Dembova Klodos valsčius • Jablono valsčius • Milanuvo valsčius • Podedvužės valsčius • Semieno valsčius • Sosnovicos valsčius  |  |

 |
**Jonas Narkus** (1912 m. birželio 23 d. Galkiemio k. Vištyčio apylinkėje, Vilkaviškio apskr. – 1991 m. kovo 11 d. Lawrence, MA – JAV) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija
----------

1932–1939 m. Kauno konservatorijoje pas Joną Bendorių studijavo vargonus. Studijų baigimo proga 1940 m. birželio 20 d. koncertavo Kauno Įgulos bažnyčioje – atliko J. S. Bacho, C. Franko ir F. Guilmanto kūrinius. Kurį laiką vargonininkavo ir vadovavo chorui Vilniaus Šv. Kazimiero bažnyčioje, rašė koncertų recenzijas.

1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, vadovavo lietuvių stovyklos chorui, 1946–1949 m. muzikos žinias gilino *Stuttgart Staatliche Hochschule für Musik*. Atvykęs į JAV, 1949–1959 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Nekalto Prasidėjimo lietuvių parapijoje Cambridge, MA, o nuo 1959 m. iki mirties – Šv. Pranciškaus lietuvių parapijoje Lawrence. Su chorais ir solistais dalyvaudavo religinės muzikos koncertuose, įvairiuose tautiniuose renginiuose.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| **Adamas Rotfeldas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1938 m. kovo 4 d. (85 metai)Peremyšlianai |
| Tautybė | žydas |
|  |
| Veikla | Lenkijos diplomatas, mokslninkas |
| Organizacijos | buvęs Lenkijos užsienio reikalų ministras |
|  |
| Alma mater | Varšuvos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Adam Daniel Rotfeld |

**Adamas Danielius Rotfeldas** (lenk. *Adam Daniel Rotfeld*, g. 1938 m. kovo 4 d. Peremyšlianuose, dab. Ukraina) – lenkų diplomatas, mokslininkas tarptautininkas, buvęs Lenkijos Užsienio reikalų ministras.

Biografija
----------

Gimė žydo advokato šeimoje. 1941 m. tėvai nuo nacių paslėpė savo vaikus vienuolyne, patys tapo holokausto aukomis. Vienuolyne A.Rotfeldą apkrikštijo.

1951 m. repatrijavo iš SSRS į Lenkiją, gyveno vaikų namuose Krokuvoje, čia baigė fizikos-matematikos krypties licėjų.

1955–1960 m. mokėsi Tarptautinių santykių institute (*Polski Instytut Spraw Międzynarodowych*), 1960–1962 m. – Varšuvos universitete. 1969 m. Jogailos universiteto Teisės fakultete asigynė mokslų daktaro disertaciją, 1990 m. jam suteiktas habilituoto daktaro laipsnis. Nuo 2001 m. – profesorius.

1968 m. A.Rotfeldas pradėjo dirbti Lenkijos tarptautinių santykių institute, 1991–2001 m. buvo Stokholme esančio Tarptautinio taikos tyrimo instituto (*Stockholm International Peace Research Institute*, SIPRI) direktorius.

2001 m. lakričio mėn. pradėjo dirbti Lenkijos užsienio reikalų ministerijoje. 2005 m. sausio – spalio mėn. buvo Užsienio reikalų ministras Mareko Belkos vyriausybėje.

Nuo 2009 m. dirba vadinamojoje „12-kos išminčių grupėje", rengiančioje naują NATO strategijos koncepciją.

A. Rotfeldas – 20-ties monografijų ir 400 straipsnių autorius. Jo tyrinėjimų objektas – Vokietijos ir Centrinės bei Rytų Europos šalių teisiniai ir politiniai santykiai po Antrojo pasaulinio karo, ginkluotės kontrolė ir branduolinio ginklo neplatinimas. Jis yra bendros Lenkijos-Rusijos probleminių istorijos klausimų komisijos pirmininkas, Rusijos mokslų akademijos bei Švedijos mokslų akademijos užsienio narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   (Lenkijos URM inf.)

Nuorodos
--------

* A. D. Rotfeldas: „Esame didesni draugai nei manote"

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vlodzimežas Cimoševičius** | **Lenkijos Respublikos Užsienio reikalų ministras** 2005 m. sausio 5 – spalio 13 d. | Po to:**Stefanas Meleris** |
| *Into the Labyrinth* |
| --- |
|  |
| Dead Can Dance studijinis albumas |
| Išleistas | 1993 m. |
| Žanras | pasaulio etninė muzika, neoklasikinė, darkwave |
| Trukmė | 55:26 |
| Įrašų kompanija | 4AD, Warner Bros. Records |
| Prodiuseris | Brendan Perry |
| Dead Can Dance chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *Aion* (1990) | ***Into the Labyrinth***(1993) | *Toward the Within*(1994) |

 |

**„Into the Labyrinth"** (*į labirintą*) – 1993 m. išleistas šeštasis iš Australijos kilusios ethereal/darkwave grupės „Dead Can Dance" albumas. Tai pirmasis jų albumas, susilaukęs pasaulinio populiarumo: jo parduota virš 500 tūkst. kopijų, jis buvo įtrauktas į Billboard 200 reitingą.

Su albumu *Into the Labyrinth* grupės kūryboje atsirado daugiau pasaulio etninės muzikos motyvų, mažiau tamsios viduramžiškos atmosferos. Tai buvo pirmasis „Dead Can Dance" albumas, kurio įrašyme nedalyvavo jokie kviestiniai atlikėjai, visa muzika sukurta Brendano Perio ir Lizos Džerard. Albumas įrašytas Kivio bažnyčioje Airijoje.

*Into the Labyrinth* pasižymi senovės Graikijos mitologijos motyvais. Pavadinimas parinktas pagal legendą apie Tesėją, žengiantį į labirintą susigrumti su Minotauru. Šiai tematikai priklauso kūriniai *Ariadne*, *Towards the Within*, *The Spider’s Stratagem*, *Emmeleia*. Kūrinys *Yulunga (Spirit Dance)* yra Australijos aborigenų tematikos, pats žodis *yulunga* viena iš vietinių kalbų reiškia 'šokį'. Šis kūrinys panaudotas filme „Baraka". *The Wind That Shakes the Barley* yra Lizos Džerard perkurta airiška baladė. Kūrinys *How Fortunate the Man With None* yra išversta vokiečių poeto Bertoldo Brechto eilėraščio ištrauka[1].

Kūriniai
--------

1. „Yulunga (Spirit Dance)" – 6:56
2. „The Ubiquitous Mr Lovegrove" – 6:17
3. „The Wind That Shakes the Barley" – 2:49
4. „The Carnival Is Over" – 5:28
5. „Ariadne" – 1:54
6. „Saldek" – 1:07
7. „Towards the Within" – 7:06
8. „Tell Me About the Forest (You Once Called Home)" – 5:42
9. „The Spider’s Stratagem" – 6:42
10. „Emmeleia" – 2:04
11. „How Fortunate the Man With None" – 9:15

Šaltiniai
---------

1. ↑