recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Milas Balakirevas 1900 m.
Cezaris Kiuji 1910 m. 
Modestas Musorgskis 1870 m.
Nikolajus Rimskis-Korsakovas 1898 m. dail. V. Serovas
Aleksandras Borodinas
**Galingasis sambūris** arba **galingasis penketas** – penki iškilūs XIX amžiaus rusų kompozitoriai, kurie kartu sukūrė savitą nacionalinį klasikinės muzikos stilių: Milas Balakirevas (vadovas), Cezaris Kiuji, Modestas Musorgskis, Nikolajus Rimskis-Korsakovas ir Aleksandras Borodinas. Jie gyveno Sankt Peterburge ir bendradarbiavo 1856–1870 m.

Istorija
--------

Vladimiras Stasovas  
(1824 – 1906)
1867 m. gegužę kritikas Vladimiras Stasovas parašė straipsnį pavadinimu „Pono Balakirevo slavų koncertas" apie koncertą, kuris buvo atliktas atvykusioms slavų delegacijoms „Visos Rusijos etnografinėje parodoje" Maskvoje. Keturi rusų kompozitoriai, kurių kūriniai skambėjo koncerte: Michailas Glinka, Aleksandras Dargomyžskis, Milas Balakirevas ir Nikolajus Rimskis-Korsakovas.

Grupė pradėjo formuotis 1856 m. kai pirmą kartą susitiko Balakirevas ir Cezaris Kiuji. Modestas Musorgskis prie jų prisijungė 1857 m. Nikolajus Rimskis-Korsakovas 1861 m. o Aleksandras Borodinas 1862 m. Visi „Galingojo sambūrio" kompozitoriai buvo jauni vyrai: 1862 m. Balakirevui buvo 25, Kiuji 27, Musorgskiui 23, vyriausiam Borodinui – 28, o Rimskiui-Korsakovui tik 18 metų. Jie visi buvo savamoksliai mėgėjai kompozitoriai. Borodinas komponavimą derino su chemiko karjera. Rimskis-Korsakovas buvo karinis jūrų laivyno karininkas (savo Pirmąją simfoniją parašė per trejus metus trukusią jūrų kelionę aplink Žemės rutulį). Musorgskis dirbo prestižiniame Imperatoriškosios gvardijos Preobraženskio pulke, o vėliau – valstybės tarnyboje, kol pradėjo muzikuoti. Savo karjeros įkarštyje 1870-aisiais dėl alkoholizmo jis buvo priverstas atsisakyti darbo Valstybiniame miškų departamente.

„Galingasis sambūris" pradėjo byrėti 1870-aisiais, iš dalies dėl to, kad dešimtmečio pradžioje Balakirevas kuriam laikui pasitraukė iš muzikinio gyvenimo. Visi „Galingojo sambūrio" nariai yra palaidoti Tichvino kapinėse Sankt Peterburge.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Figes, Orlando, *Natasha’s Dance: A Cultural History of Russia* (New York: Metropolitan Books, 2002), 179.
| Salinis |
| --- |
| Vieta | Varėnos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,202 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 3,5 m |
| Didžiausias gylis | 6,3 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Salinis

  |
| **Koordinatės:** | 54°16′35″ š. pl. 24°21′05″ r. ilg.﻿ / ﻿54.27639°š. pl. 24.35139°r. ilg.﻿ / 54.27639; 24.35139Koordinatės: 54°16′35″ š. pl. 24°21′05″ r. ilg.﻿ / ﻿54.27639°š. pl. 24.35139°r. ilg.﻿ / 54.27639; 24.35139 |

**Salinis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 9 km į pietus nuo Daugų, 0,5 km į rytus nuo Nedzingio ežero kranto. Ežeras pailgo pavidalo; ilgis iš šiaurės į pietus 0,65 km, plotis iki 0,45 km. Altitudė 125 m. Didžiausias gylis siekia 6,3 m, vidutinis – 3,5 m. Krantai, išskyrus rytinį ir pietinį, žemi, pelkėti. Prie rytinio kranto yra mišku apaugusi 0,14 ha sala. Ežerą iš vakarų, pietų ir pietryčių supa Laičių miškas, kitur plyti pievos ir dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Nedzingio ežero baseinui.

Netoli Salinio įsikūrę Pakaršio ir Laičių kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Salinis (Varėnos r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 616
| **Viktoras Pranckietis** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1958 m. liepos 26 d. (65 metai)Ruteliai, Kelmės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Irena |
| Vaikai | Vaidotas, Viktorija, Monika |
|  |
| Veikla | agronomas |
| Organizacijos | Seimas |
| Pareigos | Seimo pirmininkas |
| Partija | LVŽS  (2014-2019)Lietuvos politinių ir tremtinių sąjunga  (2020 m.) |
|  |
| Alma mater | LŽUA |

2016 m.
**Viktoras Pranckietis** (g. 1958 m. liepos 26 d. Ruteliuose, Kelmės rajone) – Lietuvos agronomas, politikas.

Biografija
----------

Nuo 1965 m. mokėsi Tytuvėnų vidurinėje mokykloje, 1973 m. pradėjo mokytis Tytuvėnų tarybiniame ūkyje–technikume. 1977–1982 m. studijavo LŽUA (agronomas).

1976–1977 m. dirbo Tytuvėnų sodininkystės tarybinio ūkio sodo agronomu. 1982–1984 m. LŽUA jaunesnysis mokslo darbuotojas. 1984–1986 m. tarnavo sovietų armijai. 

1986–1991 m. LŽUA asistentas, 1988–1991 m. Agronomijos fakulteto prodekanas, 1991–1998 m. – vyr. asistentas. 1998–2016 m. – docentas, 2016 m. – profesorius.

2006–2008 m. – Sodininkystės ir daržininkystės katedros vedėjas, 2008–2016 m. – Agronomijos fakulteto dekanas.

2015–2016 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2016 m. Seimo narys, 2016–2020 m. Seimo pirmininkas.

Stažavosi JAV, Švedijos, Lenkijos, Vokietijos, Olandijos universitetuose, mokslo ir gamybinėse įstaigose, mokslo knygų, vadovėlių, straipsnių autorius, yra išvedęs augalų veislių.

Nuo 1999 m. ūkininkauja, pagrindinė veikla – sodininkystė.

2014–2019 m. LVŽS tarybos ir valdybos narys, pirmininko pavaduotojas. 2020 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos narys.

2019 m. spalį LVŽS dukart balsavo dėl nepasitikėjimo V. Pranckiečiu, atstatydinimo iš Seimo Pirmininko, bet abiem atvejais balsų atleidimui neužteko.

Moka anglų, rusų, vokiečių, lenkų kalbas. Pomėgiai: gamta, istorija, sportas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga Archyvuota kopija 2016-11-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* Biografija (*vrk.lt*)

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Loreta Graužinienė** | **Lietuvos Respublikos Seimo pirmininkas**2016 – 2020 | Po to:**Viktorija Čmilytė-Nielsen** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Alfa skilimas branduolyje išskiria alfa dalelę, sudarytą iš helio branduolio

| Branduoliniai procesai |
| --- |
|  |
| * Radioaktyvumas
	+ Beta skilimas
	+ Alfa skilimas

---

* Branduolio dalijimasis

---

* Branduolių sąlaja
	+ Protonų ciklas
	+ CNO ciklas
	+ Trijų alfa dalelių procesas
	+ Alfa procesas
	+ Anglies degimo procesas
	+ Neono degimo procesas
	+ Deguonies degimo procesas
	+ Silicio degimo procesas
* Neutrono pagavimas
	+ R procesas
	+ S procesas

---

* Didžiojo sprogimo branduolių sintezė
 |

**Radioaktyvumas** arba **radioaktyvusis skilimas** – spontaniškas nestabilių kurio nors cheminio elemento izotopų virsmas kito elemento izotopais, išspinduliuojant elementarias daleles arba branduolius.

Vykstant radioaktyviam skilimui, radioaktyvaus elemento atomų skaičius laipsniškai mažėja. Negalima tiksliai pasakyti, kada ir kuris branduolys skils, tačiau egzistuoja tam tikra tikimybė kiekvieno branduolio skilimui per tam tikrą laiką. Laikas, per kurį suskyla pusė radioaktyvaus izotopo branduolių, vadinamas radioaktyvaus *skilimo pusperiodžiu* arba puskiekio periodu.

Pagrindinės radioaktyvaus spinduliavimo rūšys
---------------------------------------------

Alfa spinduliavimasiš skylančių branduolių išmesti aukštos energijos helio branduoliai. Pasižymi labai menka skvarba (šį spinduliavimą keleriopai susilpnina net storas lapas popieriaus), tačiau yra kraštutinai kenksmingas, aukštos Alfa spinduliavimo dozės gali nudeginti odą, sukelti odos ląstelių mutacijas, vėžį ir pan. Sukelia antrinį radioaktyvumą.
Beta spinduliavimasiš skylančių branduolių išmesti aukštos energijos elektronai ir pozitronai. Pasižymi ribota skvarba (šį spinduliavimą keleriopai susilpnina metalinė folija), tačiau yra labai kenksmingas, aukštos Beta spinduliavimo dozės nudegina odą, pažeidžia vidaus organus, sukelia ląstelių mutacijas. Gali sukelti ribotą antrinį radioaktyvumą.
Gama spinduliavimasdidelės energijos elektromagnetiniai spinduliai, skleidžiami skylančių branduolių, susiduriančių aukštos energijos dalelių, kosminių kūnų ir pan. Pasižymi labai didele skvarba (lengvieji elementai šiam spinduliavimui skaidrūs, o aukštadažnius gama spindulius sunkiai sulaiko net sunkiųjų metalų sluoksniai), tačiau mažos dozės gana ribotai kenkia gyviesiems organizmams.
Neutronų spinduliavimasneutronai, skleidžiami skylančių branduolių. Pasižymi kraštutinai aukšta skvarba (neutronų srautą ribotai susilpnina tik lengvųjų elementų, pvz. vandenilio, junginiai), dideliu kenksmingumu. Apspinduliavus sunkiuosius elementus, sukelia stiprų antrinį radioaktyvumą.
Palydovinis salos vaizdas.
**Taivanas** (supaprastinta kinų k.: 台湾, tradicine kinų k.: 臺灣, pinjinu: Táiwān), dar vadinamas **Formosa**, – didžiausia Kinijos Respublikai (Taivanui) priklausanti sala. Salos plotas yra 35 980 km², 2012 m. čia gyveno 23,26 mln. arba 99% visų Taivano (Kinijos) gyventojų. Salos ilgis – 394 km, plotis – 144 km.

Taivaną nuo pietrytinių Kinijos LR administruojamų krantų skiria Taivano sąsiauris, kurio plotis svyruoja nuo 130 km iki 220 km. Sąsiauris išsidėstęs ant kontinentinio šelfo, yra gan seklus – gylis neviršija 100 m, tad ledynmečiais ledo tiltu sujungdavo Taivano salą su žemynine Kinijos dalimi.

Pietuose salą nuo Filipinams priklausančios Lusono salos skiria 250 km pločio Lusono sąsiauris. Salos pietvakarinius krantus skalauja Pietų Kinijos jūra, šiaurinius – Rytų Kinijos jūra, rytuose – Filipinų jūra. Niušano sala – mažiausiu atstumu nuo Taivano nutolusi Kinijos LR administruojama sala (apie 200 km). Dar mažesnis atstumas nuo Japonijai priklausančios Jonagunio salos – 108 km.

Taivano sala susiformavo prieš 4–5 mln. metų Eurazijos ir Filipinų plokščių sandūroje. Sala išlieka seismiškai labai aktyvi. Paskutinis stipriausias žemės drebėjimas vyko 1999 m. rugsėjo 21 d. ir pražudė 2400 žmonių saloje.

Gamtinė įvairovė
----------------

Saloje sutinkama 674 papartūnų, 4596 magnolijūnų ir 34 plikasėklių rūšys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Chang, K.C. (1989). translated by W. Tsao, ed. by B. Gordon. „The Neolithic Taiwan Strait" (PDF). *Kaogu* **6**: 541–550, 569. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2012-04-18. Nuoroda tikrinta 2017-11-30.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  Nacionalinis Taivano Normalusis universitetas, Geografijos departamentas. „Geography of Taiwan: A Summary". Suarchyvuotas originalas 2007-12-14. Nuoroda tikrinta 2007-05-21.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
3. ↑  台灣海峽——平潭島東端的牛山島 (kinų). 2019-05-13. Nuoroda tikrinta 2020-04-01. „仔細研究地圖發現大陸與台灣兩地最接近的地方至少也有125海里，這個地點就是福建省平潭縣海壇島（即平潭島）東端的——牛山島。"
4. ↑  „GSHAP Region 8: Eastern Asia". Global Seismic Hazard Assessment Program. Suarchyvuotas originalas 2012-05-30. Nuoroda tikrinta 2012-02-12.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
5. ↑  Taiwan auf einen Blick (vokiečių k.)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Taivano geografija
|  Koralų jūra |
| --- |
| Koralų jūra ties Didžiuoju barjeriniu rifuKoralų jūra ties Didžiuoju barjeriniu rifu |
| Koralų jūros žemėlapisKoralų jūros žemėlapis |
| **Vandenyno baseinas** | Ramiojo vandenyno |
| **Plotas** | 4 068 000 km² |
| **Tipas** | pusiau uždara |
| **Vidutinis gylis** | 2394 m |
| **Didžiausias gylis** | 9174 m |
| **Tūris** | 11 470 000 km³ |
| **Įteka** | Flajus |

**Koralų jūra** (angl. *Coral Sea*) – pusiau uždara Ramiojo vandenyno jūra, esanti šiaurės rytinėje Australijos pakrantėje. Jūra taip pat skalauja Naujosios Gvinėjos ir Naujosios Kaledonijos krantus. Šiaurės rytuose Toreso sąsiauris jungia Koralų jūrą su Arafuros jūra, pietuose Koralų jūra susisiekia su Tasmano jūra, pietryčiuose – su Fidžio jūra. Pavadinimas kilęs iš joje esančio Didžiojo barjerinio rifo – didžiausio koralinio rifo pasaulyje. Joje išsidėsčiusi bendravardė negyvenamų salų grandinė – Koralų jūros salos.

Jūros plotas 4,068 mln. km². Gylis iki 9174 m. Vandens temperatūra pietuose nuo 19 °C rugpjūtį iki 24 °C vasarį, šiaurėje siekia 28 °C. Potvynių aukštis iki 7,2 m. Vandens druskingumas – iki 35,5 promilių. Srovės sudaro cikloninį sūkurį, kurio vakarine puse į pietus teka šiltoji Rytų Australijos srovė.

Dugne slūgso raudonasis molis, globigerininis dumblas, koralinės struktūros. Koralų jūros gyvūnijai būdinga tropinių rūšių gausa (skraidančiosios žuvys, rykliai).

Svarbiausi uostai: Kernsas, Gladstonas, Brisbanas (Australija), Port Morsbis (Papua Naujoji Gvinėja), Numėja (Naujoji Kaledonija).

* Koralų sodai Koralų jūrojeKoralų sodai Koralų jūroje
* Koralų jūra ties Kvynslando krantaisKoralų jūra ties Kvynslando krantais
* Audringos bangosAudringos bangos

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Coral Sea". *Britannica*. 2023-08-15. Nuoroda tikrinta 2023-08-26.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 224
3. ↑  *Koralų jūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| Užauga |
| --- |
| Vieta | Varėnos r. Lietuva |
| Plotas | 0,011 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,43 km |
| Didžiausias gylis | 0,4 m |
| Įteka | kanalas |
| Išteka | kanalas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Užauga

  |
| **Koordinatės:** | 54°00′28″ š. pl. 24°34′45″ r. ilg.﻿ / ﻿54.00778°š. pl. 24.57917°r. ilg.﻿ / 54.00778; 24.57917Koordinatės: 54°00′28″ š. pl. 24°34′45″ r. ilg.﻿ / ﻿54.00778°š. pl. 24.57917°r. ilg.﻿ / 54.00778; 24.57917 |

**Užauga** (arba **Šėkinukas, Šėkinis**) – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 9 km į pietvakarius nuo Rudnios, Čepkelių raisto rytinėje dalyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,13 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 131,0 m.

Ežeras antrinės kilmės. Dugną dengia liūnsarginės-žemapelkinės durpės.

Krantai žemi, pelkėti, apaugę retmiškiu, tik rytiniame krante stūkso tankesnis miškas. Ežerą prateka kanalas iš į šiaurę telkšančio Šėkinio (Balno) ežero link į pietus esančio Zelenos ežero (Katros upės baseinas). Ežeras labai užžėlęs vandens augalija, užankantis.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  *Čepkelių rezervatas*, sudarė K. Balevičius. Vilnius: Mokslas, 1984. p. 34–39.
2. ↑
| **Virgilijus Jaugelis** |
| --- |
| Gimė | 1948 m. rugsėjo 9 d.Kaune |
| Mirė | 1980 m. vasario 17 d. (31 metai)ten pat |
| Palaidotas (-a) | Kybartuose |
|  |
| Veikla | Lietuvos kunigas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui, tikinčiųjų teisių sąjūdžio dalyvis |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1999 m. Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžius |

**Virgilijus Jaugelis** (1948 m. rugsėjo 9 d. Kaune – 1980 m. vasario 17 d. ten pat, palaidotas Kybartuose) – Lietuvos kunigas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui, tikinčiųjų teisių sąjūdžio dalyvis.

Biografija
----------

1971–1978 m. studijavo pogrindinėje kunigų seminarijoje. 1978 m. marijonas, slapta įšventintas kunigu. Dirbo Kauno įmonėse, dalyvavo slaptoje religinėje veikloje. 1971 m. rinko parašus Lietuvos Romos katalikų memorandumui. 1974 m. nuteistas kalėti už Lietuvos Katalikų Bažnyčios Kronikos dauginimą ir platinimą. Dėl silpnos sveikatos 1975 m. iš kalėjimo paleistas. Dirbo zakristijonu Kybartų Eucharistinio Išganytojo bažnyčioje. 1979 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą. 2000 m. kankinys.

Įvertinimas
-----------

* 1999 m. Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžius.

Nuorodos
--------

* Kun. Virgilijus Jaugelis Archyvuota kopija 2022-10-05 iš Wayback Machine projekto.;

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arūnas Streikus. *Virgilijus Jaugelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 591 psl.
Koordinatės: 55°39′51″š. pl. 21°11′24″r. ilg.﻿ / ﻿55.664190°š. pl. 21.189869°r. ilg.﻿ / 55.664190; 21.189869

|  |
| --- |
| **Klaipėdos "Pajūrio" progimnazija** |
| [[Vaizdas:|Klaipėdos "Pajūrio" progimnazija herbas|center|100px]] |
| Klaipėdos "Pajūrio" progimnazija |
| **Adresas** | Laukininkų g. 28, Klaipėda |
| **Direktorius(-ė)** | Julija Archišina |
| **Mokinių skaičius** | 633 |
| **Įkūrimo data** | 1985 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 73 |

**Klaipėdos „Pajūrio" progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Laukininkų g. 28, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas rusų kalba. Įstaigos kodas 190451139.

Istorija
--------

1985 m. įkurta Klaipėdos vidurinė mokykla Nr. 26, mokėsi 600 mokinių, dirbo 58 mokytojai.

1987 m. išleista pirmoji 46 abiturientų laida.

1993 m. mokykla pavadinta „Pajūrio" vidurine mokykla.

Nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. „Pajūrio" pagrindinė mokykla.

Nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. „Pajūrio" progimnazija.

Direktoriai
-----------

* Julija Archišina

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
Koordinatės: 53°40′ š. pl. 132°30′ v. ilg.﻿ / ﻿53.667°š. pl. 132.500°r. ilg.﻿ / 53.667; 132.500

Greihamo salos padėtis Britų Kolumbijoje
**Greihamo sala** (angl. *Graham Island*, pranc. *Île Graham*, haid. *Kiis Gwaay*) – Kanadai (Britų Kolumbijai) priklausanti sala Ramiajame vandenyne, didžiausia Karalienės Karolinos (Haida Gvai) salyno sala bei 101 pagal dydį sala pasaulyje. Plotas – 6436 km². Salos paviršius kalnuotas, sieka 1250 m aukštį (Nydhamo k.). Apaugusi spygliuočių miškais. Į salos vidurį įsiterpia siauras Maseto užutėkis. Pietuose siauru Kartaito sąsiauriu atskirta nuo Morsbio salos. Įsteigti Naikuno ir Tyrojo Ežero provinciniai parkai.

Greihamo saloje 2001 m. gyveno 4475 gyventojai, didelė dalis – haidai. Didžiausia gyvenvietė – Kvin Šarlotė. Verčiamasi turizmu, žvejyba. Kelto linija jungia su Prins Rupertu žemyne.

1853 m. britų admirolas Džonas Čarlis Prevostas (*James Charles Prevost*) salą pavadino britų didiko Džeimso Greihamo garbei.

* Maseto gyvenvietėMaseto gyvenvietė
* Haidų totemų stulpaiHaidų totemų stulpai
* Kraštovaizdis ties SkidgeituKraštovaizdis ties Skidgeitu
* Kvin Šarlotės prieplaukaKvin Šarlotės prieplauka

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Greihamo sala*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Greihamo sala** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Juozas Kačergius** |
| --- |
| Gimė | 1967 m. rugpjūčio 12 d. (56 metai)Marijampolė |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas |

**Juozas Kačergius** (g. 1967 m. rugpjūčio 12 d. Marijampolėje) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas, Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos viršininkas.

Biografija
----------

1985 m. baigė Marijampolės 6-ąją vidurinę mokyklą (dab. Marijampolės Sūduvos gimnazija). 1985-1987 m. šauktinis Sovietų sąjungos kariuomenėje. 1992 m. Lietuvos žemės ūkio akademija (dabar – Vytauto Didžiojo universiteto Žemės ūkio akademija) įgijo inžinieriaus elektriko specialybę. 

Juozas Kačergius tarnybą Krašto apsaugos sistemoje pradėjo 1992 m. Krašto apsaugos savanorių pajėgose Marijampolės rinktinėje. 1994 m. išvyko su pirmuoju LITPLA-1 būriu (angl. Lithuanian Platoon) į Jungtinių Tautų vadovaujamą tarptautinės taikos palaikymo operaciją Kroatijoje. Grįžęs 1995–1999 m. tarnybą tęsė Gynybos štabe. 1999–2001 m. Krašto apsaugos ministro adjutanto pareigose. 2001–2002 m. dirbo Krašto apsaugos ministerijoje.

1998 m. baigta Danijos karališkoji karo akademija, 2002 m. Vadų ir generalinio štabo koledžas (Kanzase, JAV), 2010 m. Nacionalinio gynybos universiteto Eisenhowerio koledžas (Vašingtone, JAV).

2002–2003 dirbo m. Ryšio karininku JAV centrinėje vadavietėje (CENTCOM) Tampoje, JAV. Grįžęs vadovavo Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino štabo batalionui, o nuo 2003 m. rudens paskirtas Antrojo operatyvinių tarnybų departamento prie KAM direktoriaus pavaduotoju. Nuo 2005 iki 2007 m. ėjo Respublikos Prezidento patarėjo gynybos klausimais pareigas. 2007-2012 m. buvo Antrojo operatyvinių tarnybų departamento prie KAM direktorius. 

2009 m. suteiktas Lietuvos kariuomenės pulkininko laipsnis. 2012-2016 m. Lietuvos gynybos atašė JAV ir Kanadai. 2016-2019 m. Krašto apsaugos ministerijos Generalinės inspekcijos Inspekcijos skyriaus viršininkas, 2017-2019 m. vykdė generalinio inspektoriaus pareigas. Nuo 2019 m. sausio 25 d. iki 2022 m. Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos viršininkas.

Įvertinimas
-----------

* 1995 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis
* 1995 m. UNPROFOR medalis
* 2002 m. Lietuvos kariuomenės medalis „Už nuopelnus"
* 2004 m. LR krašto apsaugos sistemos proginis įstojimo į NATO medalis
* 2007 m. LR krašto apsaugos sistemos medalis „Už nuopelnus"
* 2012 m. LR krašto apsaugos sistemos medalis „Už nuopelnus", bronzinė ąžuolo šakelė
* 2012 m. AOTD prie KAM medalis „Už nuopelnus"
* 2012 m. VSD medalis „Už nuopelnus"
* 2016 m. LR krašto apsaugos sistemos medalis „Už nuopelnus", sidabrinė ąžuolo šakelė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Generolo Jono Žemaičio karo akademija - Lietuvos karo akademijos viršininkas plk. Juozas Kačergius (CV). Tikrinta 2019-02-10 Archyvuota kopija 2019-02-12 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°39′12″ š. pl. 21°09′22″ r. ilg.﻿ / ﻿55.65333°š. pl. 21.15611°r. ilg.﻿ / 55.65333; 21.15611

Šiaurinė įlankos dalis prie Smeltalės žiočių. Tolumoje – Smeltės pusiasalis
**Malkų įlanka** arba **Medienos prieplauka** – dirbtinė įlanka Klaipėdos sąsiaurio rytiniame krante, Klaipėdos jūrų uosto teritorijoje. Nuo Kuršių marių atskirta Smeltės pusiasalio, Klaipėdos kanalu sujungta su Minija. Gylis 14,5 m. Įteka Smeltalė. Veikia Klaipėdos konteinerių terminalas, kiti krovinių terminalai, laivų statybos ir remonto dokai. 2018 m. duomenimis, per metus įlankoje perkraunama apie 5,5 mln. tonų krovinių. Smeltės pusiasalyje iki 2017 m. veikė Tarptautinė jūrų perkėla.

Istorija
--------

1865–1873 m. iškasus Klaipėdos kanalą, jo šiauriniame gale, Kuršių mariose netoli Smeltalės žiočių, įrengta 0,2–0,3 km pločio, apie 1,5 km ilgio ir 2 m gylio dirbtinė akvatorija – Malkų uostas (vok. *Holzhafen*). Akvatorija atskirta nuo Kuršių marių bangų pylimu, kuris, kasant gruntą ir gilinant įlanką, nuolat papildytas – taip susiformavo Smeltės pusiasalis. Nuo audrų, srovių ir ledonešių apsaugotame užutėkyje laikyti iš Nemuno atplukdyti sieliai, baidokai su mediena ir kitais kroviniais. XX a. pradžioje palei įlankos krantą ėjo pamario kelias iš Klaipėdos, stovėjo Smeltės kaimo sodybos; šiaurėje, už Smeltalės link Klaipėdos, kūrėsi lentpjūvės ir fabrikai. Įlankoje rasdavo darbo vietiniai gyventojai, dažniausiai raiti paaugliai, – vilkdavo iš vandens rąstus ir gabendavo į lentpjūves. Sovietmečiu įlankos aplinka visai pakeista – plečiant Klaipėdos uostą, įlanka praplatinta, pagilinta iki 8–10 m, pritaikyta laivams remontuoti. 1986 m. Smeltės pusiasalyje pradėjo veikti Tarptautinė jūrų perkėla. 2017–2021 m. įlanka rekonstruota: išvalytas užterštas gruntas, palei botaninio draustinio pakrantę įrengta povandeninė sienutė, pasiektas 14,5 m gylis, pertvarkytos krantinės, dokų duobės.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Salvija Smolinskaitė, *Uosto direkcija 30-metį paminėjo ir su apdovanojimais, ir užbaigdama Malkų įlankos projektą*, Atvira Klaipėda, 2021-07-16. Nuoroda tikrinta 2023-10-14.
2. 1 2  Dalia Bikauskaitė, *Malkų įlanka: verčiamas naujas istorijos puslapis*, Vakarų ekspresas, 2018-02-28. Nuoroda tikrinta 2023-10-14.
3. ↑  *Buvusi Tarptautinė jūrų perkėla keičiasi: Klaipėdos uostas ruošiasi jūrinės vėjo energetikos plėtrai*, Lietuvos Respublikos susisiekimo ministerija, 2023-08-10. Nuoroda tikrinta 2023-10-14.
4. ↑  Rimas Žaromskis, *Klaipėdos jūrų uostas*, Visuotinė lietuvių enciklopedija, 2023-07-19. Nuoroda tikrinta 2023-10-14.
5. ↑  Brunonas Gailiušis, Martynas Purvinas, *Malkų įlanka*, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-10-14.
6. ↑  Vidmantas Matutis, *Malkų įlanka: Atvertos naujos galimybės*, Kauno diena, 2021-10-25. Nuoroda tikrinta 2023-10-14.
| Vazgirdonių ežerėlis |
| --- |
|  |
| Vieta | Varėnos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,033 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,85 km |
| Įteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Vazgirdonių ežerėlis

  |
| **Koordinatės:** | 54°20′35″ š. pl. 24°34′01″ r. ilg.﻿ / ﻿54.34306°š. pl. 24.56694°r. ilg.﻿ / 54.34306; 24.56694Koordinatės: 54°20′35″ š. pl. 24°34′01″ r. ilg.﻿ / ﻿54.34306°š. pl. 24.56694°r. ilg.﻿ / 54.34306; 24.56694 |

**Vazgirdonių ežerėlis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, į pietus nuo Vilniaus-Alytaus automagistralės (apie 10 km į vakarus nuo Valkininkų geležinkelio stoties). Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 134,2 m. Krantai neaukšti, sausi. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai, vakarinėje pakrantėje auga sodas. Šiaurės rytuose įteka upelis iš už poros šimtų metrų šiauriau telkšančio Pabezninkų ežero. Greta yra kaimas Vazgirdonys. Vazgirdonių ežerėlis nenutekantis, priklauso Merkio intako Varėnės baseinui.

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Natūrali kempinė iš pinties.
Plastikinė kempinė.
Virtuvinė kempinė iš poliuretano.
**Kempinė** (vok. *Badeschwamm*, pranc. *éponge*, angl. *sponge*, isp. *esponja*) – stačiakampio ar kitokios formos įrankis iš minkštos akytos (su atviromis susisiekiančiomis akutėmis) medžiagos, naudojamas paviršiams plauti ar valyti. Kempinės gerai sugeria vandenį ir vandeninius tirpalus.

Šiais laikais kempinės paprastai daromos iš putintų plastikų. Senovėje neretai kempinės buvo natūralios raginės pintys (*Porifera*, kitaip - *Spongia*). Jos naudojamos ir dabar, ypač žmonių, mėgstančių natūralius daiktus.

Buityje kempinės naudojamos kaip plovimo priemonė - kempinė pamirkoma vandenyje ar ploviklio tirpale ir ja trinamas paviršius. Kempines taip pat kartais naudoja paviršiams sausinti (kadangi kempinės medžiaga paprastai būna hidrofilinė ir gerai sugeria vandenį) ar, pvz. dažams ant paviršiaus perkelti.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kempinė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Zev Birger** |
| --- |
| Gimė | 1926 m.Kaunas, Lietuva |
| Mirė | 2011 m. (~85 metai)Jeruzalė, Izraelis |
|  |
| Veikla | visuomenės veikėjas, politikas |

**Zev Birger** (1926 m. Kaune – 2011 m. Jeruzalėje, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio visuomenės veikėjas, politikas, sionistas.

Biografija
----------

Gimė 1926 m. Kaune, Pinchas Birger ir Feiga Tzippora Kaplan šeimoje. 1940 m. buvo vienas iš *Zionų sūnų* organizacijos įkūrėjų. Naciams okupavus Lietuvą su šeima buvo uždarytas į Kauno getą, kur platino pogrindinę spaudą. 1944 m. išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą, vėliau į Dachau koncentracijos stovyklą, dirbo lėktuvų gamykloje. 1945 m. balandžio 27 d. buvo išvaduotas JAV karių, kurie jį įdarbino vertėju. 1947 m. su žmona emigravo į Izraelį, tarnavo Izraelio kariuomenėje, dalyvavo Izraelio nepriklausomybės kare. Baigęs tarnybą pradėjo dirbti muitinės departamente. 1967 m. pradėjo dirbti Izraelio industrijos, prekybos ir darbo ministerijoje. Buvo vienas iš Sam Spiegel filmų ir televizijos mokyklos įkūrėjų. Nuo 1982 m. dirbo Jeruzalės miesto savivaldybėje, buvo atsakingas už turizmo plėtojimą. Mirė 2011 m. Jeruzalėje.

Nuorodos
--------

* Asmeninis tinklalapis (ang.) Archyvuota kopija 2014-12-18 iš Wayback Machine projekto.
| Pavardaunio tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Varėnos rajonas) |
| Plotas | 0,109 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,41 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,4 m |
| Didžiausias gylis | 4 m |
| Įteka | Dainava, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Dainava (Vardaunia) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Pavardaunio tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°16′27″ š. pl. 24°27′09″ r. ilg.﻿ / ﻿54.27417°š. pl. 24.45250°r. ilg.﻿ / 54.27417; 24.45250Koordinatės: 54°16′27″ š. pl. 24°27′09″ r. ilg.﻿ / ﻿54.27417°š. pl. 24.45250°r. ilg.﻿ / 54.27417; 24.45250 |

**Pavardaunio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, 10 km į šiaurės vakarus nuo Varėnos. Sudarytas užtvenkus Dainavos (Vardaunios) upelį (Merkio intakas) 6,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,83 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 122 m. Šiaurinis krantas aukštokas. Pietiniame ir vakariniame krante stūkso Vardaunios miškas. Šiaurėje atiteka upelis iš už 0,67 km esančio Medvėko ežero. Pasroviui už 0,63 km telkšo Vardaunios ežeras. Šiauriniame krante įsikūręs Pavardaunio kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1986 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Stangės tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Varėnos rajonas) |
| Plotas | 0,016 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,79 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Stangė |
| Išteka | Stangė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Stangės tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°09′59″ š. pl. 24°12′19″ r. ilg.﻿ / ﻿54.16639°š. pl. 24.20528°r. ilg.﻿ / 54.16639; 24.20528Koordinatės: 54°09′59″ š. pl. 24°12′19″ r. ilg.﻿ / ﻿54.16639°š. pl. 24.20528°r. ilg.﻿ / 54.16639; 24.20528 |

**Stangės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, Merkinės miestelio rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Stangės upelį (Nemuno intakas) 2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,34 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 102,3 m. Krantai aukštoki. Pietinėje pakrantėje stūkso Merkinės miškas, rytine pakrante nutiestas kelias  **A4**  Vilnius–Varėna–Gardinas . Šiaurvakarinėje pakrantėje netoli užtvankos yra įrengtas paplūdimys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Krikščionybė |
| --- |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai
* + Švenčiausioji Trejybė · Dievas Tėvas · Dievas Sūnus · Šventoji Dvasia ·
	Dievo karalystė · Marija · Apaštalai · Apaštalas Petras · Apaštalas Paulius

 |
| 
Biblija
* + Biblija · Senasis Testamentas · Naujasis Testamentas · Evangelija · Mato · Morkaus · Luko · Jono · Apokrifas

 |
| 
Istorija
* + Ankstyvoji krikščionybė · Kryžiaus žygiai · Reformacija

 |
| 
Atšakos
* + Katalikybė · Stačiatikybė · Protestantizmas

 |
| 
Kultūra ir visuomenė
* + Ankstyvosios krikščionybės menas · Bažnyčia · Cerkvė · Evangelizacija · Liturginiai metai · Sakramentas

 |
| Ž • A • R |

Kenterberio katedra
**Anglikonų bažnyčia** – ankstyvoji protestantizmo atšaka, susikūrusi XVI a. pirmoje pusėje Anglijoje. Anglijoje bažnyčia yra valstybinė, čia yra dvi arkivyskupijos, bažnyčios vadovas – Jungtinės Karalystės valdovo skiriamas Kenterberio arkivyskupas. Įvairių šalių (Anglijos, Airijos, Velso, Škotijos, JAV, Kanados, Australijos) autonomiškos bažnyčios pavaldžios Kenterberio arkivyskupui.

Bažnyčią įkūrė Anglijos karalius Henrikas VIII, 1534 m. Supremato aktu atsiskirdamas nuo Romos katalikų bažnyčios ir įkurdamas savarankišką, tam pritarė ir Anglijos parlamentas.
1535 m. karalius tapo bažnyčios aukščiausiuoju vadovu, buvo pradėti naikinti vienuolynai, išleisti tikėjimo išpažinimo dokumentai (*Confessions of Faith*) – *Dešimt straipsnių* (1536 m.), *Vyskupų knyga* (1536 m.), *Šeši straipsniai* (1539 m.), *Karaliaus knyga* (1543 m.).

1548 m. bažnyčia reformuota, atsisakyta mišių, šventųjų paveikslų, celibato, sukurtas Apeigynas.
XVII a. pirmoje pusėje, valdant Karoliui I, bažnyčia žlugo, bet 1661 m. vėl atkurta.

Nuo 1867 m. veikia Anglikonų sąjunga, kuriai priklauso įvairių šalių bažnyčios.

Kryptys
-------

Anglikonų bažnyčios kryptys:

* Aukštoji bažnyčia (*High Church Party*), artima katalikybei,
* Plačioji bažnyčia (*Society for the Promoting Proparation of the Gospel*), liberali, ekumeninė (įk. 1701 m.),
* Žemoji bažnyčia (*Low Church Party*), evangelinė.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Anglikonų bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| Krikščionybė |
| --- |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai
* + Švenčiausioji Trejybė · Dievas Tėvas · Dievas Sūnus · Šventoji Dvasia ·
	Dievo karalystė · Marija · Apaštalai · Apaštalas Petras · Apaštalas Paulius

 |
| 
Biblija
* + Biblija · Senasis Testamentas · Naujasis Testamentas · Evangelija · Mato · Morkaus · Luko · Jono · Apokrifas

 |
| 
Istorija
* + Ankstyvoji krikščionybė · Kryžiaus žygiai · Reformacija

 |
| 
Atšakos
* + Katalikybė · Stačiatikybė · Protestantizmas

 |
| 
Kultūra ir visuomenė
* + Ankstyvosios krikščionybės menas · Bažnyčia · Cerkvė · Evangelizacija · Liturginiai metai · Sakramentas

 |
| Ž • A • R |

**Kalvinizmas** – krikščioniškosios teologijos sistema bei požiūris į krikščioniškąjį gyvenimą, suformuluotas XVI a. protestanto Jono Kalvino ir jo bei Kalvino Šventojo Rašto interpretacijos šalininkų ir pasekėjų. Tai doktrininis evangelikų reformatų bažnyčių pagrindas.

Krypties išpažinėjai teigia, kad žmogaus pomirtinis gyvenimas esąs nulemtas iš anksto, neatsižvelgiant į jo darbus. Iš sakramentų pripažįsta krikštą ir komuniją, jie suprantami simboliškai. Manoma, kad dėl specifinės darbo etikos ženkliai prisidėjo prie pramoninės revoliucijos. Griežta kalvinistinė etika tapo puritoniškos civilizacijos šaltiniu. J. Kalvinas neleistinu laikė šventųjų vaizdavimą paveiksluose, neleido naudoti krucifikso, tik paprastą kryžių.

1618–1619 m. vykęs Dordrechto sinodas suformulavo 5 punktus, nusakančius ortodoksinį kalvinizmo mokymą: apie absoliutų žmogaus sugedimą; Dievo išrinkimą be jokių sąlygų; ribotą atpirkimą (Jėzus Kristus ant kryžiaus mirė tik už išrinktuosius); neatmetamą malonę; šventųjų išlaikymą tikėjime.

Jonas Kalvinas
Evangelikų reformatų bažnyčių ir Jono Kalvino reikšmės didėjimas priklauso antrajai reformacijos fazei, kai po Martyno Liuterio ekskomunikacijos pradėjo kurtis evangelikų bažnyčios. Kalvinas tuo metu buvo tremtyje Ženevoje. Jis pasirašė Augsburgo išpažinimą 1540 m. tačiau jo įtaka pirmiausia buvo juntama Šveicarijos reformacijoje, kuri buvo ne liuteroniška, bet labiau paveikta Ulricho Cvinglio.

Kalvinizmas Lietuvą pasiekė XVI a. – vieni pirmųjų kalvinistų įsikūrė Rykantuose.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Religijotyros žodynas. – Vilnius: Mintis, 1991, 176 psl.
2. ↑  *Calvinism*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2023-04-24.
3. ↑  Holger Lahayne. *Kalvinizmas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-04-24.
Koordinatės: 55°17′49″ š. pl. 23°42′49″ r. ilg.﻿ / ﻿55.29694°š. pl. 23.71361°r. ilg.﻿ / 55.29694; 23.71361

| Angirių tvenkinys |
| --- |
| Angirių tvenkinys ties PilsupiaisAngirių tvenkinys ties PilsupiaisAngirių tvenkinys ties Pilsupiais |
| Vieta | Lietuva (Kėdainių rajonas) |
| Plotas | 2,64 km² |
| Kranto linijos ilgis | 24,6 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 6,2 m |
| Didžiausias gylis | 15,5 m |
| Tūris | 0,0155 km³ |
| Įteka | Šušvė, Paupelys, Žemėplėša, Cigoniškė, 6 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Šušvė |

**Angirių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kėdainių rajone, Josvainių seniūnijoje, Šušvės slėnyje, 25,6 km nuo žiočių. Plotas 264 ha. Giliausia vieta 15,5 m. Tūris apie 15,5 mln. m³. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 9,2 km, plotis iki 0,65 km. Altitudė 63 m. Šiaurinės tvenkinio dalies krantai aukšti, šlaitai apaugę medžiais. Kranto linija labai vingiuota, yra daug nedidelių įlankų. Aplinkui plyti dirbami laukai.

Tvenkinys ties Angiriais
Vanduo naudojamas laukams drėkinti, buitinėms reikmėms. Veikia mažoji Angirių 1,25  MW galios hidroelektrinė. Tai penktoji pagal instaliuotą elektros galią po Kavarsko hidroelektrinės vandens jėgainė Lietuvoje. Įeina į Šušvės landšaftinį draustinį. Ties Pilsupiais yra atodanga, piliakalnis ir dendrologinis parkas. Prie užtvankos – Angirių gyvenvietė, šiaurinėje pakrantėje įsikūrę Pilsupių, Diksių, Užvarčių kaimai, pietvakarinėje – Žostautų, Kupsčių, Grinių kaimai, rytinėje – Ruseinių kaimas. Aplink tvenkinį vystomas kaimo turizmas. Šiaurrytine pakrante eina kelias  **2004**  Josvainiai–Pilsupiai–Krakės , pietine –  **3514**  Gėluva–Jankūnai–Juodkaimiai .

Debitas:

* Upės – 6 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 342 m³/s

Užtvanka 690 m ilgio, 10 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1980 m.

Šaltiniai
---------

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998

1. ↑
2. ↑   Atsinaujinantieji energijos ištekliai Lietuvoje. Energijos ištekliai. Hidroenergija
| Medaliai |
| --- |
| 2023 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionate2023 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionate |
| **Atstovaujant:  Lietuva**  |
| Šiuolaikinė penkiakovė |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2022 Lisabona | Laser run komanda |
| **Auksas** | 2023 Batas | Laser run komanda |
| **Sidabras** | 2022 Lisabona | Laser run |
| **Bronza** | 2023 Batas | Laser run mišriai |

**Titas Puronas** (g. 2002 m. kovo 23 d.) – Lietuvos šiuolaikinės penkiakovės sportininkas.

Biografija
----------

2022 m. Europos šiuolaikinės penkiakovės čempionate Puronas individualioje penkiakovės rungtyje užėmė 33-ą vietą, o vyrų estafetės rungtyje liko 10-as.

2023 m. Europos žaidynėse Puronas kartu su Lietuvos nacionaline rinktine užėmė 12-ą vietą. 2023 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionate sportininkas nepasiekė penkiakovės finalo, bet laser run rungtyse iškovojo auksą komandų įskaitoje ir bronzą mišrioje estafetėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  T.Puronas – pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionato pusfinalyje
2. ↑  UIPM 2023 LASER RUN WORLD CHAMPIONSHIPS: ‘A UNIVERSAL CELEBRATION OF THE GLORY OF SPORT’

Nuorodos
--------

* UIPM profilis
| Aukštųjų Kaplių tvenkinys |
| --- |
| Tvenkinys nuo Aukštųjų Kaplių gyvenvietėsTvenkinys nuo Aukštųjų Kaplių gyvenvietėsTvenkinys nuo Aukštųjų Kaplių gyvenvietės |
| Vieta | Lietuva (Kėdainių rajonas) |
| Plotas | 0,312 km² |
| Kranto linijos ilgis | 8,1 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,6 m |
| Didžiausias gylis | 5,6 m |
| Tūris | 0,000758 km³ |
| Įteka | Obelis, Suleva, bevardis upelis |
| Išteka | Obelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Aukštųjų Kaplių tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°16′52″ š. pl. 24°08′44″ r. ilg.﻿ / ﻿55.28111°š. pl. 24.14556°r. ilg.﻿ / 55.28111; 24.14556Koordinatės: 55°16′52″ š. pl. 24°08′44″ r. ilg.﻿ / ﻿55.28111°š. pl. 24.14556°r. ilg.﻿ / 55.28111; 24.14556 |

**Aukštųjų Kaplių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kėdainių rajone, 11 km į rytus nuo Kėdainių miesto centro. Sudarytas užtvenkus Obelies upę (Nevėžio intakas) 15,7 km nuo jos žiočių.

Į Aukštųjų Kaplių pusę
Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 2,95 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 48,4 m. Krantai vietomis apaugę medžiais, neaukšti. Vakarinėje pakrantėje įsikūrusi Aukštųjų Kaplių gyvenvietė, šiaurinėje – Žemųjų Kaplių kaimas. Rytinėje pakrantėje telkšo virtinė žuvininkystės ūkio tvenkinių. Šiaurinį tvenkinio galą kerta kelias  **145**  Kėdainiai–Šėta–Ukmergė .

Upės debitas – 1,52 m³/s, užtvankos skaičiuotinis – 97,4 m³/s. Užtvanka slenkstinė, 159 m ilgio, 6,5 m pločio, iškilusi 50,7 m virš jūros lygio.

Tvenkinys įrengtas 1980 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |
| --- |
| Sniadovo geležinkelio stotis |
| Šniadovo geležinkelio stotis 
Šniadovo geležinkelio stotis |
| Šalis | Lenkija |
| Gyvenvietė | Šniadovas |
| Linijų skaičius | 2 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sniadovo geležinkelio stotis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Šniadovo geležinkelio stotis** (lenk. *Śniadowo stacja kolejowa*) – geležinkelio stotis Šniadovo kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Per stotį eina Ostrolenka-Lapiai geležinkelio linija ir Šniadovas-Lomža geležinkelio linija. *Ostrolenkos-Lapių geležinkelio linijoje* nuo stoties iki Žižnevo geležinkelio stotelės yra 6,9 km ir iki Červoni Buro geležinkelio stoties yra 10,8 km. *Šniadovo-Lomžos geležinkelio linijoje* nuo stoties iki Kozikų geležinkelio stotelės yra 7,9 km.

Ostrolenka-Lapiai geležinkelio linija
-------------------------------------

**Geležinkelio ruožas**| 

Žižnevas
**Šniadovas**
Červoni Buras

 |

Šniadovas-Lomža geležinkelio linija
-----------------------------------

**Geležinkelio ruožas**| 

**Šniadovas**
Kozikai

 |

*

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie stotį (lenk.).

Koordinatės: 53°02′37″ š. pl. 21°59′22″ r. ilg.﻿ / ﻿53.04361°š. pl. 21.98944°r. ilg.﻿ / 53.04361; 21.98944
**Arvydas Ališanka** (g. 1963 m. kovo 15 d. Vilniuje) – Lietuvos skulptorius.

Biografija
----------

Brolis Eugenijus Ališanka. 1982–1991 m. (su pertraukomis) studijavo Vilniaus dailės akademijoje, nuo 1993 m. joje dėsto.

Kūryba
------

Arvydas Ališanka - „Medžio viduje", Irdningas, Austrija
Nuo 1988 m. dalyvauja parodose, surengė individualių parodų. Sukūrė smulkiosios, kamerinės skulptūros kūrinių („Ąžuolinė eglė" 1995 m. „Apsauga kūnui" 1999 m.), parko skulptūrų („Rankų darbo gyvūnas", Talinas, 1996 m. „Spąstai akmeniui" Gotsdorfas, Vokietija, 1997 m. „Suspaustas akmuo", Kelokoskis, Suomija, 1998 m. „Erdvė kūnui", Juodkrantė, „Medžio viduje", Irdningas, Austrija; abi 1999 m.), antkapinių paminklų. Kūrinių kompozicija asociatyvi, metaforiška, paradoksali, forma suabstraktinta, konstruktyvi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksandras Indriulaitis. *Arvydas Ališanka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 345 psl.
| **Juozas Varžgalys** |
| --- |
| Gimė | 1956 m. spalio 12 d. (66 metai)Lietuva Avižieniai, Ukmergės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Rima |
| Vaikai | Guoda, Toma |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Ukmergės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Juozas Varžgalys** (g. 1956 m. spalio 12 d. Avižieniuose, Ukmergės rajonas) – Lietuvos ir Ukmergės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1989 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius-mechanikas.

1990 m. tapo Ukmergės rajono valdybos Žemės ūkio skyriaus viršininko pavaduotoju, vėliau užėmė viršininko postą. 1997–2004 m. ėjo Lietuvos žemės ūkio banko Ukmergės skyriaus valdytojo pareigas. Nuo 2015 m. lapkričio iki 2016 m. – UAB Ukmergės autobusų parko direktoriaus pavaduotojas.

2004–2013 m. Ukmergės rajono savivaldybės administracijos direktorius.

Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Ukmergės rajono skyriaus narys.

2011 m. (atsistatydino dėl užimamų pareigų) Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys.

Žmona Rima, vaikai Guoda, Toma.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *VARŽGALYS JUOZAS* Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 2018. Nuoroda tikrinta 2022-04-25.
2. ↑  Nauju Seimo nariu iš Ukmergės tapo Juozas Varžgalys Archyvuota kopija 2022-11-30 iš Wayback Machine projekto.. Vilkmergė. Nuoroda tikrinta 2022-04-25.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-05-07 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  „Seimo nario komandoje – šeši patarėjai". Gimtoji žemė. Nuoroda tikrinta 2022-04-25.
| Mbombelaangl. *Mbombela, Nelspruit* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

MbombelaMbombela

25°27′0″ p. pl. 30°59′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.45000°š. pl. 30.98333°r. ilg.﻿ / 25.45000; 30.98333﻿ (Mbombela)Koordinatės: 25°27′0″ p. pl. 30°59′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.45000°š. pl. 30.98333°r. ilg.﻿ / 25.45000; 30.98333﻿ (Mbombela) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Pietų Afrikos Respublikos vėliava Pietų Afrikos Respublika |
| **Provincija** | Mpumalanga |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1905 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2000) | 221 474  |
| **Altitudė** | 619 m |

**Mbombela**, iki 2010 m. – **Nelsprutas** (*Nelspruit*) – miestas Pietų Afrikos Respublikos pietryčiuose, Krokodilų upės slėnyje, 619 m aukštyje. Mpumalangos provincijos administracinis centras ir didžiausias miestas. Apie 220 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1905 m. trijų brolių, gyvulių augintojų, iš *Nel* šeimos. Maisto, popieriaus, baldų pramonė. Apylinkėse vystoma gyvulininkystė; auginami citrusai, tropiniai vaisiai (mangai, bananai, avokadai), riešutai. Netoliese yra tarptautinis *Kruger Mpumalanga* oro uostas. Svarbus turistinis centras, iš kurio vyksta kelionės į netoliese esantį Krugerio nacionalinį parką. Nelsprute yra Citrusų ir Subtropinių vaisių tyrimo institutas ir *Lowveld* botanikos sodas.

Sportas
-------

* TS Galaxy FC – futbolo klubas;
* Mbombelos miesto stadionas
* Mieste 2010 m. vyko XIX pasaulio futbolo čempionatas.

Nuorodos
--------

* Wikitravel:Nelspruit
* Turizmas Archyvuota kopija 2006-06-23 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°50′34″š. pl. 23°58′15″r. ilg.﻿ / ﻿54.8428°š. pl. 23.9707°r. ilg.﻿ / 54.8428; 23.9707

|  |
| --- |
|    **Rokų geležinkelio stotis** |
|  |
| *Rokų stotis 2023 m.* |
| **Adresas** | Rokeliai, Rokelių g. 78 |
| **Atidaryta** | XX a. |
| **Peronų sk.** | 0 |
| **Kelių sk.** | 3 |
| **Aptarnaujanti įmonė** | AB „Lietuvos geležinkeliai" |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
| ↑ GAIŽIŪNAI ↑ |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↑ KAIŠIADORYS ↑ |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | PALEMONAS |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 3,3 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | *Pamarys* |
| KAUNAS |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 7,4 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | **Rokai** |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 4,4 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | JIESIA |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 1,1 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Garliava |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↓ KAZLŲ RŪDA ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Rokų geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis Kauno miesto ir rajono sandūroje, pietinėje miesto dalyje, Rokelių kaime ir Rokelių mikrorajone. Vakarinė stoties dalis (taip pat ir pagrindinis pastatas) yra rajono teritorijoje, rytinė – miesto. Tai traukinių prasilenkimo stotis netoli Rokų mikrorajono, skirta priešingomis kryptimis važiuojantiems traukiniams prasilenkti aplinkelyje. Įrengtos apsauginės sienelės nuo geležinkelio triukšmo, keleiviniai traukiniai nestoja.

Istorija
--------

Geležinkelio pervaža ties Rokų stotimi 2023 m.
Įkurta XX a. prie Palemono–Jiesios ruožo. 1998 m. suremontuotas stotelės keleivių paviljonas, Dar 2008–2009 m. čia stodavo tarptautiniai traukiniai į Maskvą, Adlerį, Čeliabinską, Karaliaučių, Sankt Peterburgą, Varšuvą (šitaip aplenkdami Kauno tunelį ir centrinę stotį), bet vėliau keleivinių traukinių sustojimai nutraukti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rokų geležinkelio stotis. Visalietuva.lt (tikrinta 2023-07-30).
2. ↑  Lietuvos geležinkeliai: nepriklausomo darbo dešimtmetis (1991–2001). – Vilnius, LG Leidybos centras, 2001. // psl. 73
3. ↑  Tarnybinis 2008–2009 metų keleivinių traukinių eismo tvarkaraštis. – Vilnius, Lietuvos geležinkelių Keleivių vežimo direkcija, 2008.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jūratė Bundzaitė** (1952 - 2015 ) – Lietuvos pedagogė, pianistė, vargonininkė.

Biografija
----------

1970–1975 m. Lietuvos konservatorijos E. Dineikaitės klasėje įgijo koncertinės pianistės diplomą, 1975–1982 m. prof. Leopoldo Digrio vargonų klasėje – vargonininkės solistės diplomą. Nuo 1986 m. Balio Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos Fortepijono ir vargonų katedros vedėja, mokytoja ekspertė.

1984–1990 m. dalyvavo vargonų meistriškumo kursuose Latvijoje, Estijoje, Rusijoje, Čekijos Respublikoje, Šveicarijoje, Austrijoje, profesorių G.Litaize, G.Bovet, J.Guillon, M.Schneider, M.Schlechta, A.Rösler klasėse. J. Bundzaitė - pirmoji daugelio lietuvių kompozitorių kūrinių vargonams atlikėja. Dalyvavo įvairiuose kameriniuose ansambliuose su vokalistais, chorais, instrumentalistais, taip pat koncertavo ir solo. Repertuare – senasis Vokiečių barokas, romantizmo epochos kūriniai, senoji ir šiuolaikinė prancūzų vargonų muzika bei lietuvių ir Baltijos šalių kompozitorių muzika.

Sesuo Elona Bajorinienė.