recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Justas Skuodas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1999 m. kovo 26 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | Gargždai, Lietuva |
| Ūgis | 185 cm |
| Svoris | 75 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Jonušai |
| **Numeris** | 77 |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
|  | Gargždų „Banga" |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–20202016–20202021– | Gargždų „Banga" →Banga BFK Jonušai | 28 0(1)0? 0(?)04 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2 sausio 2022. |

**Justas Skuodas** (g. 1999 m. kovo 26 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia saugo pozicijoje.

Karjera
-------

Nuo 2014 m. nuo žaidė Gargždų „Bangoje" jaunimo ir dublerių komandose.

### Gargždų „Bangoje"

Nuo 2014 m. atstovavo Gargždų „Bangos" klubui. Žaidė Gargždų „Bangos" dublerių ekipoje, kuri vadinosi Banga-2 ir rungtyniavo A lygos komandų dublerių pirmenybėse.

2016 m. liepos 29 d. debiutavo pagrindinėje komandoje. Pirmos lygos rungtynėse bangiškiai rezultatu 6-2 sutriuškino Kelmės futbolo klubą. Justas pasirodė po keitimo ir sužaidė 20 minučių.

2018 m. Pirmoje lygoje sužaidė už Gargždų „Bangą" aštuonerias rungtynes.

2019 m. sezone sužaidė Bangos ekipoje 8 rungtynes Pirmoje lygoje ir pelnė vieną įvartį. Du kartus atstovavo ekipą LFF taurės turnyre.

2020 m. pranešta, kad žaidėjas tęs karjerą Gargždų „Bangoje", kuri 2020 m. sezone pateko į A lygą.

### FK Jonušai

2021 m. atstovavo FK Jonušai. Žaidė Trečioje lygoje. Sužaidė keturias rungtynes ir pasižymėjo pelnydamas vieną įvartį. Rungtynėse prieš „Gintaro" klubą pelnė įvartį, o FK Jonušai rezultatu 9-1 sutriuškino varžovus iš Palangos.

Statistika
----------

A lygos ir Pirmos lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Gargždų „Banga" | 4 | 0 |
| 2017 | Gargždų „Banga" | 8 | 0 |
| 2018 | Gargždų „Banga" | 8 | 1 |
| 2019 | Gargždų „Banga" | 8 | 0 |
| **2020** | Gargždų „Banga" | 0 | 0 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Pasiekimai
----------

Futbolo klubas Banga
* **Pirma lyga:**
	+ Antroji vieta: 2019 m.
* **LFF taurės turnyras:**
	+ Finalininkas: 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* FK Banga (fkbanga.lt)
* alyga.lt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ transfermarkt.com]
* Soccerway


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | FK Banga sudėtis |  |
| 1 Kornelijus Smilingis · 4 Antonio Lara · 7 Dovydas Norvilas · 10 Vilius Piliukaitis · 11 Valdas Paulauskas · 14 Karolis Žebrauskas · 18 Pijus Srėbalius · 19 Valdas Antužis · 20 Karolis Toleikis · 21 Karolis Pliuškys · 22 Mantas Petrikas · 23 Zé Eduardo · 24 Konstiantynas Šulcas · 27 Sigitas Urbys · 31 Carlos Eduardo · 32 Robertas Vėževičius · 49 Cesinha · 55 Mantas Bertašius · 88 Erikas Smulkys · Natanas Žebrauskas · Justinas Januševskij · Matas Ramanauskas
 |
Treneris: Portugalija David Afonso |
*Šis straipsnis apie ežerą. Apie upę skaitykite straipsnyje Nevėža.*
Koordinatės: 55°27′02″š. pl. 25°10′33″r. ilg.﻿ / ﻿55.4505°š. pl. 25.1757°r. ilg.﻿ / 55.4505; 25.1757

| Nevėža |
| --- |
| Vieta | Anykščių raj. Lietuva |
| Plotas | 1,629 km² |
| Kranto linijos ilgis | 10,32 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 4,4 m |
| Didžiausias gylis | 8,9 m |
| Įteka | Lukna, Kulševa, 9 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Nevėža |

**Nevėža** – ežeras rytų Lietuvoje, Anykščių rajone, apie 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Skiemonių ir 9 km į pietryčius nuo Anykščių. Jo plotas – 163 ha, vidutinis gylis – 4,77 m, giliausia vieta yra pačiame ežero viduryje ir siekia 8,9 m, kranto linijos ilgis – 10,3 km. Altitudė 112,7 m. Pietinė ežero pakrantė ištisai apaugusi mišku, kitur plyti pievos. Vyraujantis dirvožemio tipas – priemoliai. Ežero krantai labai statūs, kai kur iškilę net 30 metrų virš vandens paviršiaus. Ežero konfigūracija ilga ir siaura. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 3,85 km, plotis – iki 1,55 km. Dugno paviršius gan vienodas: visur dumblėta, netgi vakarinės ežero dalies atabrade. Tiesa, rytinėje pusėje atabradas smėlėtas bei žvyringas.

Į Nevėžą įteka keli upeliai (Lukna, Kulševa), o išteka (pietinėje ežero dalyje) Nevėža, kuri netoli Kurklių įteka į Virintą, o toji savo ruožtu ties Zaviesiškiu – į Šventąją. Vandens apykaita per metus 311 %.

Nevėža yra pratakus ežeras, tad jame gyvena nemažai įvairių žuvų: lydekų, ešerių, pūgžlių, karšių, plakių, raudžių, kuojų, strepečių, meknių, šapalų, gružlių, karosų, karpių, kirtiklių, ungurių, aukšlių. Ežerą galima priskirti kuojinio lydekinio tipo ežerams, nes daugiau kaip 40 procentų visų meškeriojamų žuvų sudaro kuojos. Gana nemažai sužvejojama lydekų. 2016 m. atlikti ichtiologiniai tyrimai parodė, kad ežere žuvų ištekliai yra geresni už vidutinius.

Prie Nevėžos įsikūrę kaimai: Gabrėlai, Vaiveriškiai, Vaišviliškiai, Antežeris, Nagurkiškiai, Palionys, Palukniai, Paežeriai I. Veikia 3 kaimo turizmo sodybos, vandens pramogų parkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  *Nevėža*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 210
| Mūšėjus |
| --- |
| Vieta | Anykščių rajonas, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,936 km² |
| Kranto linijos ilgis | 9,88 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 4,1 m |
| Didžiausias gylis | 12,9 m |
| Įteka | Laimutis, Urvena, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Juškų upelis (D-1) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Mūšėjus

  |
| **Koordinatės** |  55°28′30″ š. pl. 25°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.47500°š. pl. 25.30000°r. ilg.﻿ / 55.47500; 25.30000Koordinatės: 55°28′30″ š. pl. 25°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.47500°š. pl. 25.30000°r. ilg.﻿ / 55.47500; 25.30000 |

**Mūšėjus**, *Mūšos ežeras* – ežeras vidurio Lietuvoje, Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Skiemonių, piečiau Rubikių ežero, Anykščių regioniniame parke.

Ežero plotas 93,6 ha. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 2,2 km, didžiausias plotis 0,63 km. Paviršiaus altitudė 124 m. Didžiausias gylis 12,9 m, vidutinis gylis 4,1 m. Šiaurinėje ežero dalyje yra 2 mišku apaugusios salos (0,63 ha ir 0,18 ha). Ežero dubuo sudėtingos kilmės. Baseino plotas 82,7 km². Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 9,88 km; yra 3 pusiasaliai. Krantai daugiausia aukšti, statūs, tik rytinis krantas žemas, pelkėtas. Pakrantės beveik ištisai apaugę miškeliais, iš pietryčių prieina Vaidulos miškas. Dugną dengia molis.

Iš ežero į Rubikių ežerą (per Liminą ir Dusyną) išteka Juškų upelis (D-1, protaka) (Anykštos baseinas), įteka Laimutis, Urvena ir dar 3 upeliai. Ežeras priklauso Šventosios baseinui, jo pratakumas 704 %.

Aplink ežerą įsikūrę kaimai: Terpežeriai, Mažeikiškis, Juškonys, Plepiškiai, Mačionys. Šiaurine pakrante eina kelias  **1221**  Burbiškis–Mačionys–Leliūnai .

Ežerėvardis *Mušė́jus* (arba *Mūšė́jis*) kildinamas nuo žodžio *mūša* („mušimas, pyla, bangų plakimas").

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  *Mūšėjus*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 161
3. ↑  *Mušėjus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 626 psl.
4. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 222
| Karališkių ežeras |
| --- |
| Ežeras KarališkiuoseEžeras KarališkiuoseEžeras Karališkiuose |
| Vieta | Anykščių rajonas, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,702 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,77 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 5 m |
| Didžiausias gylis | 13,2 m |
| Įteka | Plaštaka, K-1, K-2, 7 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Plaštaka |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Karališkių ežeras

  |
| **Koordinatės** |  55°19′0″ š. pl. 25°05′35″ r. ilg.﻿ / ﻿55.31667°š. pl. 25.09306°r. ilg.﻿ / 55.31667; 25.09306Koordinatės: 55°19′0″ š. pl. 25°05′35″ r. ilg.﻿ / ﻿55.31667°š. pl. 25.09306°r. ilg.﻿ / 55.31667; 25.09306 |

**Karališkių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajono pietuose, Molėtų rajono paribyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Balninkų. Ilgis vakarų-rytų kryptimi 2,6 km, plotis iki 0,37 km. Altitudė 114,5 m. Krantai statūs, vietomis paveikti erozijos ir apaugę medžiais. Atabradas siauras. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Į ežerą suteka 3 didesni upeliai: iš Plaštakos ežero (šiaurėje) Plaštakos, K-2 iš Alaušų ežero (pietuose) ir K-1 iš Smėlinio ežero (rytuose). Vakaruose išteka Siesarties intakas – Plaštaka.

Šalia ežero įsikūrę kaimai: Karališkiai, Kibildžiai, Pagojai, Antaplaštakis. Šiaurinėje pakrantėje veikia kaimo turizmo sodyba. Šiaurrytine pakrante eina kelias  **4805**  Siesartis–Žemaitkiemis–Kibildžiai .

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  *Karališkių ežeras*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 214
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Helmutas Balderis (2014 m.)
**Helmutas Balderis** (*Helmuts Balderis-Sildedzis*, g. 1952 m. liepos 31 d. Rygoje) – ledo ritulininkas, vienas iš geriausių Latvijos ir buvusios TSRS puolėjų.

Vaikystėje užsiiminėjo dailiuoju čiuožimu, bet vėliau perėjo į ledo ritulio treniruotes. Iškilo tarp kitų ledo ritulininkų aukštu čiuožimo lygiu, starto greitumu ir puikia technika.

Profesionalią karjerą pradėjęs Rygos „Dinamo", kur žaidė nuo 1968 iki 1977 m. po to perėjo į Maskvos „CSKA", kur 1977 ir 1979 m. iškovojo TSRS čempiono titulą. Nuo 1980 iki 1985 m. buvo grįžęs į Rygos „Dinamo". 1985 m. paliko ledo ritulį. TSRS čempionate sužaidė 462 rungtynes, per kurias įmušė 333 įvarčius. Nuo 1985 iki 1989 m. buvo žaidėjas ir treneris Japonijoje.

1989 m. grįžo į profesionalųjį ledo ritulį, kai TSRS leido sportininkam žaisti NHL. 1989/1990 metų sezoną žaidė Minesotos „North Stars" komandoje NHL, kur per 26 rungtynes pelnė 9 (3+6) taškus. Po sezono NHL žadėjo palikti ledo ritulį.

Tačiau, nepaisant to, sportinės karjeros pabaigoje žaidė RASMS komandoje, taip pat keliose Latvijos čempionato komandose (HK Vecmeistars, Latvijas Zelts, HK Essamika) iki pat 45 metų.

Triskart Europos ir pasaulio čempionas (1978, 1979, 1983 m.), pasaulio čempionato sidabro medalio laimėtojas (1976), pasaulio čempionato bronzos prizo laimėtojas (1977), žiemos olimpinių žaidynių sidabro medalio laimėtojas (1980). Dalyvavo TSRS rinktinės sudėtyje Kanados Taurės varžybose (1979). TSRS rinktinės gretose pasaulio čempionatuose ir olimpinėse žaidynėse sužaidė 54 rungtynes, kuriose įmušė 33 įvarčius. Karjeros pabaigoje 1992 m. žaidė 2 rungtynes pasaulio čempionato kvalifikaciniame turnyre Latvijos rinktinės sudėtyje.

Buvęs Latvijos rinktinės treneris nuo 1992 iki 1994 m. iš viso rinktinei vadovavo 34 rungtynes, taip pat generalinis vadybininkas. Dirba Latvijos ledo ritulio federacijoje, kur šiuo metu yra valdybos pirmininko pavaduotojas, viceprezidentas. Seniau buvo „Rygos sporto pilies" savininkas, direktorius, taip pat Rygos miesto tarybos deputatas.

Pasiekimai
----------

* 1971 m. – Europos jaunimo čempionato rezultatyviausias žaidėjas
* 1977 m. – Pasaulio čempionato geriausias puolėjas, TSRS metų ledo ritulininkas (MVP), Rezultatyviausias TSRS čempionato ledo ritulininkas
* 1978 m. – Pasaulio ir Europos čempionas, TSRS čempionas
* 1979 m. – Pasaulio ir Europos čempionas, TSRS čempionas
* 1980 m. – Olimpinių žaidynių vicečempionas, TSRS čempionas
* 1983 m. – Pasaulio ir Europos čempionas, rezultatyviausias TSRS čempionato ledo ritulininkas
| Zabieliškio II tvenkinys |
| --- |
| Tvenkinys nuo kelio ZabieliškinTvenkinys nuo kelio ZabieliškinTvenkinys nuo kelio Zabieliškin |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Kėdainių rajonas) |
| Plotas | 0,0082 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,48 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Išteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Zabieliškio II tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°15′18″ š. pl. 24°0′13″ r. ilg.﻿ / ﻿55.25500°š. pl. 24.00361°r. ilg.﻿ / 55.25500; 24.00361Koordinatės: 55°15′18″ š. pl. 24°0′13″ r. ilg.﻿ / ﻿55.25500°š. pl. 24.00361°r. ilg.﻿ / 55.25500; 24.00361 |

**Zabieliškio II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kėdainių miesto pietrytiniame pakraštyje, pramonės rajone. Sudarytas Nesekės upelio (Šerkšnio intakas, Nevėžio baseinas) vakarinėje pakrantėje. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,2 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 46,1 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Vandens perteklius nuteka 0,04 km ilgio upeliu į Nesekės upelį ir žemiau esantį Zabieliškio I tvenkinį. Netoliese į rytus telkšo Zabieliškio III tvenkinys. Į pietus įsikūręs Zabieliškio kaimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
*Šis straipsnis apie vyrų futbolo ekipą. Apie moterų futbolo klubą skaitykite straipsnyje FK Iecava (moterys).*

**FK Iecava**|  |
| **Pavadinimas** | futbolo klubas Iecava |
| **Įkurtas** | 2005 m. |
| **Stadionas** | „Iecavos" stadionas, Iecava |
| **Talpa** | 250 |
| **Vadovas** | Latvija Juris Ludriķis |
| **Vyr. treneris** | Latvija |
| **Lyga** | Sieviešu futbola līga |
| **2022** | TBA |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**FK Iecava** – Latvijos futbolo klubas iš Iecavos. Šis straipsnis apie klubo vyrų ekipą.

Istorija
--------

2005 m. įkurtas futbolo klubas; dalyvavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse. Latvijos futbolo taurės turnyruose.

2011 m. liepos 14 d. Latvijos futbolo taurės turnyre susitiko su Jūrmalos „Spartaks" ir pralaimėjo rezultatu 0:5.

Pasiekimai
----------

Latvijos čempionatas
* x vieta: 2022–2023 m.

Sezonai
-------

### Latvijos varžybos

| Sezonas | Pirmenybės | Taurė |
| --- | --- | --- |
| Lygmuo | Vieta | Etapas
 |
| 2019 m. | III |  |  |
| 2020 m. | III |  |  |
| 2021 m. | III |  |  |
| 2022 m. | IV |  |  |

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Apranga
-------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 




***Namų***
 | 




***Išvykų***
 | 




***namų***
 | 




***išvykų***
 | 




***Namų***
 | 




***Išvykų***
 |

### Spalvinė gama

|  |  |
| --- | --- |
| **FK IECAVA** | **FK IECAVA** |

Aprangų gamintojai
* 2022 m. Macron

Taip pat skaitykite
-------------------

* FK Iecava (moterys)

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* Globalsportsarchive
**FK Jēkabpils/JSC**|  |
| **Pavadinimas** | FK Jēkabpils/JSC |
| **Įkurtas** | 2001 m. |
| **Stadionas** | Jėkabpilio miesto stadionas, Jėkabpilis |
| **Talpa** | 1100 |
| **Vadovas** | Latvija Ruslans Bajārietis |
| **Vyr. treneris** | Latvija |
| **Lyga** | II lyga |
| **2022** |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**FK Jēkabpils/JSC** – Latvijos futbolo klubas iš Jėkabpilio.

Istorija
--------

Klubas įkurtas 2001 m. Jėkabpilyje.

2007 m. žaidė Antros lygos pirmenybėse. 
2008 ir 2009 metais žaidė Pirmoje lygoje.
2010, 2011 ir 2012 Antroje lygoje. 
Nuo 2013 m. žaidė Pirmoje lygoje. 

2017 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms.

2017 m. liepos 14 d. Latvijos Futbolo Federacija informavo, kad iš Pirmos lygos pirmenybių yra šalinamos FK Ogre iš (Uogrės) ir FK Jėkabpilis/JSC iš (FK Jėkabpilio). Priežastis, kaip įtariama, šių dviejų komandų žaidėjai įtakojo rungtynių rezultatus ir dėl garbingo ir sąžiningo žaidimo principų pažeidimus abu klubai buvo pašalinti iš visų LFF organizuojamų pirmenybių. 

Visi šių ekipų (FK Ogre ir FK Jėkabpilis/JSC) pasiekti rezultatai, pergalės, lygiosios, pralaimėjimai, įmušti, praleisti įvarčiai ir iškovoti taškai buvo anuliuoti. Pirmenybėse liko 12 ekipų.

Pasiekimai
----------

Devintoji vieta Pirmojoje šalies lygoje yra jų geriausias komandos pasiekimas klubo istorijoje.

* 2008 m. I-os lygos 9 vieta.
* 2009 m. I-os lygos 14 vieta.
* 2013 m. I-os lygos 12 vieta.
* 2014 m. I-os lygos 9 vieta.
* 2015 m. I-os lygos 11 vieta.
* 2016 m. I-os lygos 14 vieta.
* 2017 m. išmetimas iš Pirmos lygos.
* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

Spalvinė gama
-------------

2017 m. marškinėliai purpuriniai, su juodu horizontaliu dryžiumi ant krūtinių, žali šortai ir purpurinės kojinės.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Juoda** | **Purpurinė** | **Žalia** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  RSSSF (Čempionai ir sezonai)
5. ↑  RSSSF (Taurių laimėtojai)

Nuorodos
--------

* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLatvija Latvijos futbolo sezonai |
| --- |
|  |
| 
1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 · 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937–1938 · 1938–1939 · 1939–1940 · 1940–1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 · 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009–2010 · 2010–2011 · 2011–2012 · 2012–2013 · 2013–2014 · 2014–2015 · 2015–2016 · 2016–2017 · 2017 · 2018 · 2019 · 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · |

 |
Koordinatės: 55°37′40″š. pl. 26°03′23″r. ilg.﻿ / ﻿55.6278°š. pl. 26.0565°r. ilg.﻿ / 55.6278; 26.0565

| Antalieptės tvenkinys |
| --- |
| Antalieptės tvenkinys Bikėnų apylinkėseAntalieptės tvenkinys Bikėnų apylinkėseAntalieptės tvenkinys Bikėnų apylinkėse |
| Vieta | Zarasų rajonas, Lietuva |
| Plotas | 19,11 km² |
| Kranto linijos ilgis | 160 km |
| Kilmė | dirbtinis |
| Vidutinis gylis | 7,2 m |
| Didžiausias gylis | 46 m |
| Tūris | 0,012 km³ |
| Įteka | Šventoji, Ligaja, Pranelgėlis, Glušokas, Stromelė, 13 bevardžių upelių |
| Išteka | Šventoji |
|  |
|  Vikiteka | Antalieptės tvenkinys |

**Antalieptės tvenkinys** (arba ***Antalieptės marios***) telkšo Zarasų rajone, abipus plento  **A6**  Kaunas–Zarasai–Daugpilis , į rytus nuo Antalieptės, 15,5 km į pietvakarius nuo Zarasų, Gražutės regioniniame parke. Kraštovaizdžio draustinis.

Suformuotas 1959 m. patvenkus Šventąją 211 km nuo žiočių (45 km nuo ištakų) Antalieptės hidroelektrinės (galia 2550 kW) reikmėms. Jėgainė kalnų tipo: marių vandenys daug aukščiau, į turbinas teka didžiuliais vamzdžiais. Pradėjo veikti 1961 m. rekonstruota 2001 m.

Antalieptės tvenkinys antras pagal dydį Lietuvoje tvenkinys po Kauno marių. Plotas – 1911 ha. Didžiausias gylis 46 m. vidutinis gylis 7,2 m. Tūris – 12 mln. m³. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus - 13,5 km, plotis - iki 5 km. Kranto linija 160 km ilgio, labai vingiuota, krantai sausi, apaugę pušynais (Gudelių giria, Gražutės, Sendvario, Bružų, Drobų, Kloviškių, Daneikių, Ąžuolijos ir kt. miškai). Aplink tvenkinį įsikūrę 26 smulkūs kaimai (dalis nebegyvenami). Yra 75 salos. Iš jų didžiausios: Blėkiškių (37 ha), Šiukščių (30 ha), Skeldų (7 ha). Daug vandens paukščių. Rytine pakrante eina kelias  **179**  Dusetos–Degučiai–Dūkštas . Veikia 5 kaimo turizmo sodybos. Rytinėje pakrantėje yra 2 stovyklavietės, kempingas.

Antalieptės hidroelektrinė
Tvenkinys apsėmė 26 ežerus, kai kurių ežerų vandens lygis pakilo keletą metrų, todėl dauguma jų susijungė į bendrą tvenkinį ir tik kai kurių išliko atskiri nuo tvenkinio krantai (Uolys, Lydekis, Sniegiškis).

Išnykę ar pakitę ežerai:

* Dusetas – 390 ha
* Diegis – 89 ha
* Jūžintas – 79 ha
* Uolys – 60 ha
* Abisavas – 49 ha
* Zazubras – 40 ha
* Salakas – 36 ha
* Armelis – 22 ha
* Skrindelis – 20 ha
* Liminas – 8 ha
* Limenis – 7 ha
* Liminėlis – 5 ha
* Grabelis – 5 ha
* Kaušys – 5 ha
* Aikuotas – 5 ha
* Demenas – 5 ha
* Sniegiškis – 5 ha
* Galminių ežeras – 5 ha
* Dubužis – 5 ha
* Lydekis – 3 ha
* Kanapelkis – 2 ha
* 5 neįvardinti mažesni ežerėliai

Galerija
--------

* Antalieptės tvenkinys prie AntalieptėsAntalieptės tvenkinys prie Antalieptės
* Senadvario apylinkėseSenadvario apylinkėse
* Viena iš daugelio salųViena iš daugelio salų
* 
* Antalieptės tvenkinys į vakarus nuo DegučiųAntalieptės tvenkinys į vakarus nuo Degučių
* Rudens saulėlydis prie BikėnųRudens saulėlydis prie Bikėnų
* Prie BikėnųPrie Bikėnų

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Antalieptės tvenkinys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 559 psl.
Koordinatės: 56°03′30″š. pl. 24°00′50″r. ilg.﻿ / ﻿56.0583°š. pl. 24.0138°r. ilg.﻿ / 56.0583; 24.0138

| Dvariūkų tvenkinys |
| --- |
|  |
| Vieta | Pakruojo raj. Lietuva |
| Plotas | 1,341 km² |
| Kranto linijos ilgis | 18,5 km |
| Kilmė | dirbtinis |
| Vidutinis gylis | 2,0 m |
| Didžiausias gylis | 4,5 m |
| Tūris | 0,032 km³ |
| Įteka | Mūša, Lašmuo, Viršytis, Dervelis, M-3, 6 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Mūša |

**Dvariūkų tvenkinys** – tvenkinys Pakruojo rajono savivaldybės teritorijoje, Mūšos slėnyje, 81,4 km nuo jos žiočių, 3 km į pietryčius nuo Linkuvos. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus - 8,3 km, plotis - iki 0,24 km. Altitudė 47,8 m. Krantai daugiausia aukštoki, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui tvenkinį plyti dirbami laukai. Žemiau užtvankos atsiveria Raudonpamūšio atodanga, gamtos paminklas.

Įrengtas užtvenkus Mūšą 1982 m. Plotas 1,341 km². Didžiausias gylis 4,5 m. Tūris 3,2 mln. m³. Tvenkinio vandeniu drėkinami laukai. Prie tvenkinio išsidėstę kaimai Dvariūkai, Mūrdvaris, Veselkiškiai, Pamūšis, Titoniai, Bučiūnai.

2016 m. balandžio 23 d. Mūšos upės vanduo pralaužė vieną iš keturių užtvankos šliuzų ir plūstelėjo į Mūšos žemupį. Tvenkinio lygis smarkiai pažemėjo, kas pakenkė tuo metu neršusioms žuvims. 2014 m. ir 2016 m. atlikti ichtiologiniai tvenkinio tyrimai parodė, kad vandens pažemėjimas žuvų populiacijai nepakenkė ir tvenkinys išlieka aukšto produktyvumo.

2001 m. pastatyta 494 kW galios mažoji hidroelektrinė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Dvariūkų tvenkinys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 243 psl.
3. ↑  „Didžiausia pralaužtos užtvankos pasekmė: laukia nerami naktis". delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2016-04-24.
| Pienionių tvenkinys |
| --- |
| Šovenių piliakalnis tvenkinio pakrantėjeŠovenių piliakalnis tvenkinio pakrantėjeŠovenių piliakalnis tvenkinio pakrantėje |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Anykščių rajonas) |
| Plotas | 0,643 km² |
| Kranto linijos ilgis | 8,36 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,4 m |
| Didžiausias gylis | 5,7 m |
| Tūris | 0,00169 km³ |
| Įteka | Pienia, 5 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Pienia, Pienios kanalas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Pienionių tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°27′14″ š. pl. 24°52′41″ r. ilg.﻿ / ﻿55.45389°š. pl. 24.87806°r. ilg.﻿ / 55.45389; 24.87806Koordinatės: 55°27′14″ š. pl. 24°52′41″ r. ilg.﻿ / ﻿55.45389°š. pl. 24.87806°r. ilg.﻿ / 55.45389; 24.87806 |

**Pienionių tvenkinys** – tvenkinys Anykščių rajone, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Kavarsko. Sudarytas užtvenkus Pienios upę (Šventosios intakas) 6,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis (iš rytų į vakarus) 3,12 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 80,5 m. Krantai aukšti, apaugę medžiais ir krūmais. Žemiau pasroviui už 2,85 km yra mažesnis Pienios tvenkinys. Į šiaurės rytus nusitęsia 0,75 km ilgio įlanka, iš kurios dalis tvenkinio vandens nuteka Pienios kanalu į Šunykštos upelį. Tvenkinio vakarinė dalis labai užžėlusi vandens augalija, krantai užpelkėję. Tvenkinio pakrantėse vietomis auga miškeliai, daug kur plyti dirbami laukai.

Užtvankos ketera yra 83,5 m aukštyje virš jūros lygio, jos ilgis 300 m, plotis 7 m. Vandens pralaida – kanalas. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 14,5 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1962 m.

Tvenkinys žiemą, šalia Marijampolio piliakalnio
Šalia Pienionių tvenkinio įsikūrę Pienionių, Piktagalio, Šovenių, Narbutų kaimai. Šalia stūkso Marijampolio piliakalnis (šiaurinėje pakrantėje) ir Šovenių piliakalnis (pietinėje pakrantėje).

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998.
| Volungiškių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Jurbarko rajonas) |
| Plotas | 0,815 km² |
| Kranto linijos ilgis | 18,8 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,7 m |
| Didžiausias gylis | 6,0 m |
| Tūris | 0,002043 km³ |
| Įteka | Mituva, Akmena, Pakamupis, Bebulis, Šaltgrindis, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Mituva |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Volungiškių tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°10′55″ š. pl. 23°8′55″ r. ilg.﻿ / ﻿55.18194°š. pl. 23.14861°r. ilg.﻿ / 55.18194; 23.14861Koordinatės: 55°10′55″ š. pl. 23°8′55″ r. ilg.﻿ / ﻿55.18194°š. pl. 23.14861°r. ilg.﻿ / 55.18194; 23.14861 |

**Volungiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Jurbarko rajone, 9 km į pietryčius nuo Šimkaičių. Susidarė 1981 m. patvenkus Mituvos upę 72,5 km nuo jos žiočių. Gylis siekia 6 m, ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 6,4 km, plotis – iki 0,24 km. Tūris – 2,04 mln. m³. Į šiaurę yra nutįsusios 4 įlankos (ilgiausia – 1 km ilgio, į kurią įteka Akmena ir Šaltgrindis). Altitudė 64,5 m. Krantai daugiausia aukštoki, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vandens pertekliaus pralaida šachtinė, debitas – 62,5 m³/s. Tvenkinio vanduo panaudojamas laukų drėkinimui. 2003 m. pastatyta 126 kW galios mažoji hidroelektrinė.

Prie Volungiškių tvenkinio įsikūrę kaimai: Vaičiuškai, Minelgai, Džiaugiai, Gudžiūnai, Pamituvys I, Stalioriai, Škeršpyliai. Tvenkinyje vykdoma limituota žvejyba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Volungiškių tvenkinys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 603 psl.

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
*Kitos reikšmės – Alaušas (reikšmės).*

| Alaušas |
| --- |
| Alaušo šiaurės vakarinė pusėAlaušo šiaurės vakarinė pusėAlaušo šiaurės vakarinė pusė |
| Vieta | Anykščių rajonas, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,497 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,95 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 3,67 m |
| Didžiausias gylis | 7,6 m |
| Išteka | SV-1 (Alauša) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Alaušas

  |
| **Koordinatės** |  55°40′30″ š. pl. 25°22′05″ r. ilg.﻿ / ﻿55.67500°š. pl. 25.36806°r. ilg.﻿ / 55.67500; 25.36806Koordinatės: 55°40′30″ š. pl. 25°22′05″ r. ilg.﻿ / ﻿55.67500°š. pl. 25.36806°r. ilg.﻿ / 55.67500; 25.36806 |

**Alaušas** – ežeras Anykščių rajone, prie Svėdasų pietinio pakraščio, į šiaurės rytus nuo kelio  **118**  Kupiškis–Utena . Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 1,2 km, didžiausias plotis 0,62 km. Altitudė 103,1 m. Didžiausias gylis 7,6 m. Ežero forma ovali. Vakarinis krantas status, pietiniai ir rytiniai krantai pelkėti. Kranto linijos ilgis 2,95 km. Krantai daugiausia apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplinkui plyti pievos, tik pietrytinėje pakrantėje auga miškelis. Šiaurės vakaruose iš Alaušo išteka SV-1 upelis, Svėdaso ežero intakas (Jaros baseinas).

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Sausalaukės kaimas. Šiaurvakarine pakrante eina kelias  **120**  Radiškis–Anykščiai–Rokiškis , kurio kitoje pusėje plyti Svėdasų kapinės. Svėdasuose prie ežero veikia 2 kaimo turizmo sodybos, yra įrengtas paplūdimys.

Rašytojas Vaižgantas aprašė legendą apie bažnyčios varpą, nuskandintą ežere (kūrinys „Alaušo varpas").

Alaušas ir Svėdasai nuo pietinio kranto
Ežerėvardis *Alaũšas* kildinamas iš šaknies *al-* (plg. jos vedinį *alėti* „tekėti, varvėti").

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  Vytautas Bajorūnas. *Alaušas (Anykščių r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 36
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 38
Koordinatės: 61°56′š. pl. 6°18′r. ilg.﻿ / ﻿61.93°š. pl. 6.30°r. ilg.﻿ / 61.93; 6.30

| Hornindalsvatnetas |
| --- |
|  |
| Vieta | Norvegijos vėliava Norvegija |
| Plotas | 51 km² |
| Vidutinis gylis | 236 m |
| Didžiausias gylis | 514 m |
| Tūris | 21,1 km³ |
| Įteka | Eidselva |
| Išteka | Hornindola |
|  |
|  Vikiteka | Hornindalsvatnetas |

**Hornindalsvatnetas** (norv. *Hornindalsvatnet*) – pats giliausias ežeras Norvegijoje ir visoje Europoje, jo gylis – 514 m. Ežeras yra 53 m virš jūros lygio, išsidėstęs rytinėje Norvegijos dalyje, netoli Norvegų jūros. Rytinėje ežero pusėje yra įsikūrusi Grodo gyvenvietė, o vakarinėje – Mogrenda.

1900 m. telekomunikacijų bendrovė „Telenor", ežero dugnu tiesdama optinį kabelį, išmatavo ir paskelbė, kad ežero gylis – 612 m. Tai reiškia, kad oficialus gylis (514 m) gali būti netikslus. Pagal plotą ežeras – 19-tas visoje Norvegijoje. Prie ežero yra rengiamas kasmetinis „Hornindalsvatneto" maratonas, vykstantis vasarą, liepos mėnesį.

Nuorodos
--------

* Hornindalsvatneto maratonas Archyvuota kopija 2010-08-18 iš Wayback Machine projekto.
Violetinė spalva – absoliutinės monarchijos
**Absoliutinė monarchija** (lot. *absolutus* – 'visiškas') – monarchijos variantas, kai monarchas valdo visiškai nekontroliuojamas ir nepatariamas luominio susirinkimo arba parlamento.

Absoliutus monarchas savo rankose yra sutelkęs tiek įstatymų leidimo, tiek ir vykdomąją valdžią. Absoliutus monarchas nėra niekam atsakingas ir savo nuožiūra formuoja valstybės vyriausybę, nustato jos politikos turinį.

Žinomiausias monarcho pretenzijų į absoliučią valdžią pavyzdys yra „karalius Saulė" Liudvikas XIV, kuriam priskiriama frazė „L’État, c’est moi" („valstybė tai aš").

Absoliutinės monarchijos mūsų laikais tebėra: Saudo Arabija, Esvatinis, Brunėjus, Vatikanas. Taip pat prie absoliutinių monarchijų dažnai priskiriami Jungtiniai Arabų Emyratai, Omanas, Kataras. Paskutinė absoliutinė monarchija Vakarų Europoje buvo Danija, kuri konstitucinę tvarką pasirinko 1849 m. Absoliutinės monarchijos klasikiniu pavyzdžiu laikoma Liudviko XIV Prancūzija (1643–1715), kurią jis valdė „iš Dievo malonės".

Monarchijai netrukdo korupcija. Demokratinė visuomenė gali būti nedaug ar gal „vidutiniškai" korumpuota, tačiau daug korumpuota visuomenė nebesugeba palaikyti jokios kitos tvarkos kaip tik monarchiją. Tačiau monarchas dažniausiai suinteresuotas valstybės išlikimu bei tvarka ar bent ramybe jos viduje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Абсолютизм / Копосов Н. Е. // Большая российская энциклопедия : [в 35 т.] / гл. ред. Ю. С. Осипов. — М. : Большая российская энциклопедия, 2004—2017.  Archyvuota kopija 2021-05-12 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Leopardi, Giacomo (2013) [original 1898]. *Zibaldone*. Farrar Straus Giroux. p. 1438. ISBN 978-0374296827.

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **absoliutinė monarchija**

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RMonarchijos |
| --- |
|  |
| Absoliutinės | 
Brunėjus · Saudo Arabija · Esvatinis · Vatikanas |  |
|  |
| Konstitucinės | 
Antigva ir Barbuda · Australija · Andora · Bahamai · Bahreinas · Barbadosas · Belizas · Belgija · Butanas · Danija · Grenada · Ispanija · Jamaika · Japonija · Jordanija · Jungtinė Karalystė · Jungtiniai Arabų Emiratai · Kambodža · Kanada · Kataras · Kuveitas · Lichtenšteinas · Lesotas · Liuksemburgas · Malaizija · Monakas · Marokas · Nyderlandai · Naujoji Zelandija · Norvegija · Omanas · Papua Naujoji Gvinėja · Sent Kitsas ir Nevis · Sent Lusija · Sent Vinsentas ir Grenadinai · Saliamono salos · Švedija · Tailandas · Tonga · Tuvalu |
|  |
| Renkamos | 
Andora · Jungtiniai Arabų Emyratai · Kambodža · Kuveitas · Malaizija · Svazilandas· Vatikanas |

 |
Koordinatės: 55°21′59″š. pl. 22°14′01″r. ilg.﻿ / ﻿55.366373°š. pl. 22.233733°r. ilg.﻿ / 55.366373; 22.233733

|  |
| --- |
| **Pagramančio pagrindinė mokykla** |
| Pagramančio pagrindinė mokykla herbasPagramančio pagrindinė mokykla herbas |
| Pagramančio pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Piliakalnio g. 1, Pagramantis |
| **Direktorius(-ė)** |  |
| **Mokinių skaičius** | 146 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 18 |

Mokykla 2022 m.
**Tauragės rajono Pagramančio pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Tauragės raj. Pagramantyje, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190471889. Steigėjas Tauragės rajono savivaldybės taryba.

Filialas – Tauragės raj. Pagramančio pagrindinės mokyklos Sungailiškių skyrius.

Istorija
--------

Vyskupo Motiejaus Valančiaus laikais, nuo 1841 m. veikė parapijinė mokykla, kurią 1853 m. lankė 10 mokinių. 1914–1951 m. – pradinė mokykla, vėliau nepilna vidurinė (septynmetė, aštuonmetė, devynmetė). 1993 m. tapo pagrindine.

2020 m. Pagramančio mokykla tapo Tauragės Aušros progimnazijos skyriumi.

Direktoriai
-----------

* 2005 m. Danutė Šerpytytė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tauragės r. Pagramančio pagrindinė mokykla *aikos.smm.lt*
2. ↑  Pagramantis. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-06-17).
3. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2012-05-07 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°31′18.58″ š. pl. 26°31′36.29″ r. ilg.﻿ / ﻿55.5218278°š. pl. 26.5267472°r. ilg.﻿ / 55.5218278; 26.5267472

| Apvardai |
| --- |
| Apvardai nuo Čepukų pusėsApvardai nuo Čepukų pusėsApvardai nuo Čepukų pusės |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| Plotas | 5,43 km² |
| Kranto linijos ilgis | 11,09 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 2,65 m |
| Didžiausias gylis | 4,97 m |
| Įteka | Žilma, Apvardas, 8 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Apyvardė |

**Apvardaĩ** (blrs. *Апіварда*) – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone ir Baltarusijoje, Breslaujos rajone, apie 4 km į rytus nuo Rimšės. Apie 119,3 ha ežero rytinės dalies priklauso Baltarusijai. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 3,5 km, didžiausias plotis 2,6 km. Altitudė 140,7 m. Giliausia vieta siekia 4,9 m. Ežero dubuo išgulėtas negyvo ledo luisto. Krantai neaukšti, daug kur pelkėti, ypač vakarinėje pakrantėje – plyti ~ 250 ha dydžio Agarinio pelkė. Dugnas lygus, padengtas molingu sapropeliu. Atabradas padengtas smėliu, žvyru, auga plati nendrių ir meldų juosta. Yra nedidelė salelė (0,21 ha). Įteka Gaidės (Apvardo), Žilmaičio (Žilmos) upeliai, išteka Drūkšos intakas Apyvardė.

Ežere aptinkama 14 žuvų rūšių: kuojos, lydekos, lynai, ešeriai, karšiai, meknės, raudės, karosai, plakiai, aukšlės, pūgžliai, starkiai, vėgėlės, unguriai.

Prie Apvardų ežero įsikūrę kaimai: Čepukai, Girdžiūnai, Mažviliškė, Kardeliškiai (Baltarusija).

Ežerėvardis yra priesagos *ap-* vedinys nuo šaknies *vard-*. Ši siejama su virimo, kunkuliavimo reikšme (*virti, verda, verdenė* ir kt.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Justinas Tamošaitis. *Apvardai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 93
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 46
Elipsės ir hiperbolės (rudos kreivės) su fiksuotu vienu pusašiu ir kintančiu ekscentricitetu *e*.
**Ekscentricitetas** (santrumpa – *e*) – tai dydis, apibūdinantis orbitos elipsiškumą. Jis lygus atstumo tarp elipsės centro ir jos židinio santykiui su didžiuoju elipsės pusašiu. Apskritiminės orbitos e = 0, parabolinės orbitos e = 1. Žinant didįjį orbitos pusašį ir ekscentricitetą, galima apskaičiuoti orbitos perihelį ir afelį.

Elipsės ekscentricitetas apskaičiuojamas pagal formulę:

{\displaystyle {\text{e}}={\sqrt {1-{b^{2} \over a^{2}}}},} kur a ir b atitinkamai yra elipsės didysis ir mažasis pusašiai.

Ekscentriciteto sąvoka įvedama ir hiperbolėms, joms jis yra didesnis už vienetą. Kuo didesnis yra hiperbolės ekscentricitetas, tuo labiau jos dvi šakos yra panašios į lygiagrečias tieses.

Hiperbolės ekscentricitetas apskaičiuojamas pagal formulę:

{\displaystyle {\text{e}}={\sqrt {1+{b^{2} \over a^{2}}}},} kur a ir b atitinkamai yra hiperbolės realus ir menamas pusašiai.

Kreivės, turinčios vienodus ekscentricitetus, yra panašios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  ekscentricitetas. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2024-02-03).
| Voverių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Šakių rajonas) |
| Plotas | 0,487 km² |
| Kranto linijos ilgis | 15,3 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,1 m |
| Didžiausias gylis | 3,5 m |
| Tūris | 0,0001 km³ |
| Įteka | Jotija, Orija, 13 bevardžių upelių |
| Išteka | Jotija |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Voverių tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°0′50″ š. pl. 22°50′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.01389°š. pl. 22.84722°r. ilg.﻿ / 55.01389; 22.84722Koordinatės: 55°0′50″ š. pl. 22°50′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.01389°š. pl. 22.84722°r. ilg.﻿ / 55.01389; 22.84722 |

**Voverių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Šakių rajone, 11 km į šiaurės vakarus nuo Šakių. Susidarė 1979 m. ties Voveriais patvenkus Šešupės intaką Jotiją (23,1 km nuo jos žiočių). Tvenkinio ilgis rytų-vakarų-pietryčių kryptimi – 6,4 km, plotis – iki 0,18 km. Gylis siekia 4 m. Tūris – 1 mln. m³. Altitudė 38,5 m. Krantai neaukšti, daugiausia apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Kranto linija labai vingiuota, į pietryčius, kur įteka Orija, yra nutįsusi 3,35 km ilgio įlanka. Aplinkui plyti dirbami laukai. Tvenkinio vandeniu drėkinami laukai.

Prie Voverių tvenkinio įsikūrę kaimai: Voveriai, Varčiuliai, Degėsiai, Jakaičiai, Šiurpiškiai, Veršupiai. Šiaurine pakrante eina kelias  **3813**  Kregždančiai–Voveriai–Bunikiai . Veikia 2 kaimo turizmo sodybos, stovyklavietė. 2015 m. ties Voveriais, tvenkinio pakrantėje, yra įrengta aktyvaus poilsio zona.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Voverių tvenkinys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 606 psl.

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Koordinatės: 54°21′36″ š. pl. 23°29′27″ r. ilg.﻿ / ﻿54.36000°š. pl. 23.49083°r. ilg.﻿ / 54.36000; 23.49083

| Birutos tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Lazdijų rajonas) |
| Plotas | 0,445 km² |
| Kranto linijos ilgis | 6,97 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,3 m |
| Didžiausias gylis | 4,3 m |
| Tūris | 0,000925 km³ |
| Įteka | Kiaulyčia, K-4, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Kiaulyčia |

**Birutos tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Lazdijų rajone, 2 km į rytus nuo Šeštokų. Sudarytas užtvenkus Kiaulyčios upę (Dovinės intakas) 14,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,9 km, plotis – iki 0,44 km. Yra 2 salos (0,69 ha ir 0,17 ha). Altitudė 110,3 m. Krantai daugiausia neaukšti, sausi. Tvenkinį supa dirbami laukai, šiauriniu pakraščiu praeina geležinkelis Kazlų Rūda - Alytus, pietrytine pakrante eina kelias  **2525**  Krosnėnai–Biruta .

Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 112,5 m, ilgis 326 m, plotis 6 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 7,5 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1975 m.

Prie Birutos tvenkinio įsikūrę kaimai: Delnickai, Tautrimai, Krosnėnai, Makaučiškė.

Šaltiniai
---------

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Jesėjus |
| --- |
| Ežeras iš palydovoEžeras iš palydovoEžeras iš palydovo |
| Vieta | Rusija (Krasnojarsko kraštas) |
| Plotas | 238 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Didžiausias gylis | 6 m |
| Įteka | 5 upės |
| Išteka | Sikėj Sėnas |

**Jesėjus** (rus. *Ессей*) – ežeras Rusijoje, Vidurinio Sibiro plokščiakalnio šiaurėje, didžiausias Krasnojarsko krašte. Yra už poliarinio rato, Evenkijoje. Telkšo tarpukalnių įduboje, forma ovali. Krantai smarkiai raižyti, gausu įlankų ir užutėkių. Matmenys 50 ir 30 km. Vandens paviršius užšąla nuo spalio iki birželio. Suteka 5 upės, išteka Sikėj Sėnas (Kotujaus intakas, Chatangos baseinas). Gausu žuvies.

Istorija
--------

Ežeras žemėlapiuose pirmą kartą pažymėtas 1745 m. Ezelio pavadinimu. Vėliau dar vadintas Jevsejevo, Žesėjaus ežeru. XVII a. ežero pakrantėse gyveno evenkai, bet vėliau juos išstūmė nuo rinkliavų bėgantys jakutai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 147
**Avininkystė** – gyvulininkystės šaka, apimanti avių auginimą. Šiais laikais avys laikomos visose pasaulio dalyse daugiausiai dėl vilnos ir mėsos, o kai kurios veislės ir dėl pieno, iš kurio gaminami sūriai, taip pat tradiciniai jogurtai, kefyrai. Avys (bei naminės ožkos) laikomos vienais seniausių naminių gyvūnų. Europoje žinomos nuo neolito. iš pradžių naudotasi avių mėsa ir krauju, vėliau pienu, galiausiai vilna. Artimuosiuose Rytuose avių vilna buvo kerpama jau II tūkst. pr. m. e. Iš čia per Siciliją avių kirpimas paplito ir Europoje.

Tarpukariu Lietuvoje auginta apie 1,5 mln. avių, 2016 m. – 180 tūkstančių, prieš daugiau nei dešimtmetį – 11 tūkst. avių. Lietuvoje auginamos 35 veislių avys, pasaulyje jų priskaičiuojama apie 600. Populiariausios Lietuvos juodgalvės, nemažai Vokietijos juodgalvių, Sufolkų, Romanovų, viltšyrhornų, ostfryzų veislių avių. Lietuvoje avininkyste daugiausia užsiimama Aukštaitijoje, regiono kalvotose ir nederlingose žemėse. Daugiausia avienos suvartojama Islandijoje ir Farerų salose – 10–15 kg per metus, Europos Sąjungoje – 3,5 kg, Lietuvoje – 300 gramų.

Produkcija
----------

Avių skaičius šalyse palyginus su Kinijos rinka 2004 m.

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
| Pienas | Mėsa |
|  Kinija | 1096 |  Kinija | 1977 |
|  Graikija | 785 |  Australija | 773 |
|  Turkija | 746 |  Naujoji Zelandija | 598 |
|  Sirija | 713 |  Iranas | 390 |
|  Rumunija | 656 | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė | 330 |
|  Italija | 564 |  Turkija | 278 |
|  Iranas | 534 |  Sirija | 242 |
|  Sudanas | 504 |  Indija | 237 |
|  Somalis | 468 |  Alžyras | 187 |
|  Ispanija | 441 |  Sudanas | 163 |

Literatūra
----------

* Lietuviškoji enciklopedija, II t. – Kaunas: Spaudos Fondas, 1934. – p. 456-8.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Avių auginimas Lietuvoje – smulkių ūkininkų hobis". *Lietuvos žinios*. Suarchyvuotas originalas 2018-06-12. Nuoroda tikrinta 2018-06-12.
| Vėžaičių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Klaipėdos rajonas) |
| Plotas | 0,105 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,94 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,5 m |
| Didžiausias gylis | 5,5 m |
| Įteka | Skinija |
| Išteka | Skinija |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Vėžaičių tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  55°42′49″ š. pl. 21°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.71361°š. pl. 21.48333°r. ilg.﻿ / 55.71361; 21.48333Koordinatės: 55°42′49″ š. pl. 21°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.71361°š. pl. 21.48333°r. ilg.﻿ / 55.71361; 21.48333 |

**Vėžaičių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Klaipėdos rajone, 5 km į rytus nuo Gargždų, Vėžaičių mietelio pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Skinijos upę (Minijos intakas) 15,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių š šiaurės vakarus – 1,22 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 59 m. Krantai vietomis aukštoki, daugiausia apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Žemiau užtvankos nutiestas kelias  **2213**  Veiviržėnai–Brožiai–Vėžaičiai , į pietus – automagistralė  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda .

Tvenkinys įrengtas – 1974 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Skaičiaus kubas** – sandauga trijų dauginamųjų, kurių kiekvienas lygus tam skaičiui. Tai skaičiaus kėlimo trečiuoju laipsniu operacijos rezultatas (reikšmė)  

Pvz.:  

{\displaystyle a^{3}=a\cdot a\cdot a}
{\displaystyle 2^{3}=2\cdot 2\cdot 2=8}
Pavadinimas grečiausiai kilęs nuo to, jog operacijos reikšmė lygi kubo, kurio kraštinė lygi a, tūriui.

Savybės
-------

* Turint seką iš eilės einančių vieno, dviejų, trijų, keturių, penkių, … nelyginių natūraliųjų skaičių blokų didėjančia tvarka, skaičiaus kubas gali būti generuojamas naudojant sumavimą:

{\displaystyle \underbrace {1} \_{1}\ \underbrace {3\ 5} \_{8}\ \underbrace {7\ 9\ 11} \_{27}\ \underbrace {13\ 15\ 17\ 19} \_{64}\ \underbrace {21\ 23\ 25\ 27\ 29} \_{125}\ \ldots }

* Pirmų {\displaystyle n} skaičiaus kubų sumą yra lygi {\displaystyle n}-tojo trikampiojo skaičiaus kvadratui:
{\displaystyle \sum \_{i=1}^{n}i^{3}=1^{3}+2^{3}+\ldots +n^{3}=\left({\frac {n(n+1)}{2}}\right)^{2}}
*Šis straipsnis apie ežerą. Apie graikų mitologijos būtybę skaitykite straipsnyje Keto, apie Ganos miestą – Keta (Gana).*

| Keta |
| --- |
| Ežeras iš palydovoEžeras iš palydovoEžeras iš palydovo |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Krasnojarsko kraštas) |
| Plotas | 452 km² |
| Kranto linijos ilgis | 235 km |
| Kilmė | ledyninė |
| Didžiausias gylis | 180 m |
| Įteka | Tokingda |
| Išteka | Rybnaja |

**Keta** (rus. *Кета*) – ežeras Rusijoje, Krasnojarsko krašte, Taimyro rajone. Telkšo Putorano plynaukštėje. Ilgis 94 km, plotis 14 km. Vandens skaidrumas 6-11 m. Užšąla spalį, atitirpsta birželį. Iš Ketos ežero išteka Rybnajos upė (Piasino ežero baseinas).

Sutinkama 15 žuvų rūšių: šližys, šalvis, sykas, kiršlys, vėgėlė, lydeka, ešerys, raibapelekis kūjagalvis, seliava, peledė ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 207
| Marijampolės I tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Marijampolės savivaldybė) |
| Plotas | 0,11 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,83 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Šešupė, bevardis upelis |
| Išteka | Šešupė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Marijampolės I tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  54°33′7″ š. pl. 23°20′18″ r. ilg.﻿ / ﻿54.55194°š. pl. 23.33833°r. ilg.﻿ / 54.55194; 23.33833Koordinatės: 54°33′7″ š. pl. 23°20′18″ r. ilg.﻿ / ﻿54.55194°š. pl. 23.33833°r. ilg.﻿ / 54.55194; 23.33833 |

**Marijampolės I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, Marijampolės mieste. Sudarytas užtvenkus Šešupės upę (Nemuno intakas) 201,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,84 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 61,9 m. Pietvakarinis ir pietrytinis krantai aukšti. Krantai vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Vakarinėje pakrantėje stūkso Meškučių piliakalnis, rytinėje – Ramybės parkas, pietinėje – Marijampolės holokausto aukų kapinės.

Tvenkinys įrengtas 1935 m. mažoji 150 kW galios hidroelektrinė pastatyta 1999 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Luciana Paluzzi |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Luciana Paluzzi |
|  |
| Gimė | 1937 m. birželio 10 d. (86 metai)Roma, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Fiona Volpe(„Kamuolinis žaibas", 1964 m.) |
|  |
|  |

**Lučiana Paluči** (it. *Luciana Paluzzi*, g. 1937 m. birželio 10 d. Roma) – buvusi italų kino ir televizijos aktorė.

Biografija
----------

Lučiana, gimusi Romoje, armijos karininko šeimoje, kine debiutavo 1953 m. epizodiniu vaidmeniu komedijoje „Sua altezza ha detto: no!" Didžiąją karjeros dalį ji praleido gimtinėje, kur ir sukūrė daugelį vaidmenų. Garsiausiu jos pasirodymu tapo filmas „Kamuolinis žaibas" apie agentą 007 Džimsą Bondą, kuriame ji suvaidino piktadarę Fioną Vople. Pagal pradinį sumanymą, Lučiana turėjo atlikti pagrindinės Bondo merginos Dominettos „Domino" Palazzi vaidmenį, tačiau vėliau prodiuseriai nusprendė, kad šis turi atitekti buvusiai „Mis Prancūzija" Claudine Auger. Veikėjos vardas buvo pervadintas į Dominique Derval, o Lučiana atliko kitą vaidmenį. Vėliau ji prisipažino tikėjusi, kad vaidmuo šiame filme pakels jos, kaip aktorės, žinomumą, tačiau rezultatas išėjo priešingas ir Italijoje jos aktoriniai sugebėjimai buvo pradėti prasčiau vertinti. 

Lučiana sukūrė daug vaidmenų ne tik kine, bet ir televizijoje. Paskutinis jos vaidmuo buvo 1978 m. kriminaliniame filme „Komisaras Veracano".

Dalinė filmografija
-------------------

* 1965 m. – „Kamuolinis žaibas"
* 1968 m. – „Juodas šydas Lizai"
* 1969 m. – „99 moterys"
* 1972 m. – „Tragiškas nutikimas"
* 1972 m. – „Žmogaus medžioklė"
* 1973 m. – „Amazonės"
* 1975 m. – „Visiems policijos ekipažams"
* 1975 m. – „Seselė"
* 1978 m. – „Komisaras Veracano"

Šaltiniai
---------

1. ↑  Luciana Paluzzi Biography at IMDb.com

Nuorodos
--------

* IMDb profilis