recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ana Cheminava**| Ana Cheminava Trabzonspor 11Şbt2024 2023-24 20. Hafta Maçı (cropped).jpg |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Ana Cheminava |
| Gimimo data | 1996 m. vasario 1 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Gruzija |
| Ūgis | 175 cm |
| Svoris | 60 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | MFA Žalgiris |
| **Numeris** | ? |
| **Pozicija** | saugė |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2015–2021202120222023– | MFA ŽalgirisA.B.B. Fomget G.S.K.Džizako SogdianaMFA Žalgiris | 0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?)0? 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. kovo 17 d.. |

**Ana Cheminava** (g. 1996 m. vasario 1 d.) – futbolininkė iš Gruzijos, atstovavusi Gruzijos nacionalinei rinktinei. Rungtyniavo puolėjos bei krašto saugės pozicijoje.

Biografija
----------

Futbolo paslapčių mokėsi gimtinėje. Žaidė Gruzijos ekipose ir buvo kviečiama į įvairaus amžiaus merginų rinktines.

### Septyneri metai Lietuvoje

Pirmą kartą į Lietuvą atvyko 2015 m. ir atstovavo Vilniaus MFA „Žalgiris" ekipą.
2016 m. vėl tęsė legionierės karjerą MFA „Žalgirio" ekipoje. Marškinėlių numeris tuo metu buvo 51.

2017 m. buvo treti metai, kai atstovavo Vilniaus MFA „Žalgirį". Marškinėliai pažymėti 8 numeriu. Pirmosiose sezono rungtynėse pasižymėjo įvarčiu. Antrosiose taip pat pelnė įvartį.

Jaunųjų mergaičių trenerė (nuo 2020 m.)

### Turkija

2021 m. lapkričio mėn. paskelbta, kad žaidėja keliasi į Turkiją. Pasirašė vienerių metų kontraktą su A.B.B. Fomget G.S.K. klubu, kuris žaidė Aukščiausioje lygoje.

2021 m. gruodžio 18 d. atstovaudama Fomget G.S. per vienerias rungtynes pelnė tris įvarčius. Fomget G.S. sutriuškino varžoves Kireçburnu Spor rezultatu 12-0.

### MFA Žalgiris

2023 m. kovo mėn. tapo žinoma, kad atstovaus MFA Žalgiris.

Atstovavimas Gruzijos rinktinėms
--------------------------------

Atstovavo įvairaus amžiaus Gruzijos jaunimo rinktinėms. Gruzijos WU-17 rinktinės sudėtyje sužaidė 11 rungtynių.

Atstovavo Gruzijos nacionalinei rinktinei.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2017-04-19 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* futbolas.lt
* Soccerway
* worldfootball.net
* UEFA
**Klitikai** – bekirčiai žodžiai (pavyzdžiui, įvardžiai arba dalelytės), gramatiškai savarankiški, bet fonologiškai priklausomi. Pagal apibrėžimą klitikai yra visi žodžiai, nesudarantys skiemens (pavyzdžiui, rusų kalbos prielinksniai *v* 'į', *k* 'prie, pas', *s* 'su'). Klitikai gali šlietis prie kurios nors vienos kirčiuotos kalbos dalies formos (pavyzdžiui, romanų kalbų netiesioginių linksnių įvardžiai – tik prie veiksmažodžių) arba prie bet kokių kalbos dalių (kaip lietuvių kalbos dalelytės *tik*, *gi*); pastarieji klitikai vadinami transkategoriniais.

Bekirtės formos, fonetiškai priklausančios kirčiuotajam žodžiui, gali eiti tiek prieš kirčiuotąjį žodį (proklitikai), tiek ir po jo (enklitikai). Kai kada kirčiuotasis žodis gali būti apsuptas klitikų, pavyzdžiui, *kad bū́tum gi*.

Ypatingą klitikų rūšį sudaro vienetai, galintys skaldyti žodį, įsisprausti tarp šaknies ir afikso arba į šaknį (jie vadinami intraklitikais, mezoklitikais, endoklitikais).

Senovinėse indoeuropiečių kalbose klitikų vietą sakinyje lemdavo tam tikros taisyklės; žr. straipsnį Vakernagelio dėsnis.

Išnašos
-------

1. ↑  SIL International (2003). SIL Glossary of Linguistic Terms: What is a clitic? „This page is an extract from the LinguaLinks Library, Version 5.0 published on CD-ROM by SIL International, 2003." Nuoroda tikrinta from „Archived copy". Suarchyvuota iš originalo$1 $22004-05-10. Nuoroda tikrinta 2021-10-01.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: archived copy as title (link) CS1 priežiūra: netinkamas URL (link).

Taip pat skaitykite
-------------------

* Enklitikai
* Proklitikai
* Intraklitikai
| Bledas |
| --- |
|  |
| Vieta | Slovėnijos vėliava Slovėnija, Julijos Alpės |
| Plotas | 1,45 km² |
| Kilmė | ledyninė |
| Didžiausias gylis | 30,6 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Bledas

  |
| **Koordinatės** |  46°21′52″ š. pl. 14°05′41″ r. ilg.﻿ / ﻿46.36444°š. pl. 14.09472°r. ilg.﻿ / 46.36444; 14.09472Koordinatės: 46°21′52″ š. pl. 14°05′41″ r. ilg.﻿ / ﻿46.36444°š. pl. 14.09472°r. ilg.﻿ / 46.36444; 14.09472 |
|  |
|  Vikiteka | Bledas |

**Bledo ežeras** (slovėn. *Blejsko jezero*) – ežeras šiaurės vakarų Slovėnijoje, Julijos Alpėse, šalia Bledo miesto. Ežeras ledyninės kilmės, išsidėstęs 475 m aukštyje vaizdingoje vietovėje, jį supa kalnai ir miškai. Ilgis siekia 2 120 m, plotis – 1 380 m.

Ant šiaurinio ežero kranto stovi viduramžių Bledo pilis, vakaruose driekiasi Zakos slėnis. 55 km į šiaurės vakarus yra šalies sostinė Liubliana.

Bledo sala
----------

Bledo sala
Ežeras iš visų pusių supa Bledo salą (*Blejski otok*), kuri yra vienintelė šalyje natūraliai susidariusi sala. Saloje yra keletas pastatų, svarbiausia iš jų yra Marijos ėmimo į dangų bažnyčia (*Cerkev Marijinega vnebovzetja*), pastatyta XVII a. pab. išdekoruota gotikinėmis freskomis, turtinga barokiniu inventoriumi. Bažnyčios bokštas iškilęs į 52 m aukštį, į jo viršų veda 99 laiptai. Bažnyčioje reguliariai rengiamos vestuvės.

Rekreacija
----------

Ežeras yra gausiai turistų lankoma vieta. Plačiai žinomas tarp irkluotojų, kadangi turi geras sąlygas sportui. 1966, 1979, 1989 ir 2011 m. čia vyko pasaulio irklavimo čempionatas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Lake Bled*. Britannica Online Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-11-24.
2. ↑  Kermavnar, Simona; Turk, Matija. „Podružnična cerkev Marijinega vnebovzetja na Otoku na Bledu" [Assumption Chapel of Ease on the Island in Bled]. In Šmid Hribar, Mateja; Golež, Gregor; Podjed, Dan; Kladnik, Drago; Erhartič, Bojan; Pavlin, Primož; Ines, Jerele (eds.). *Enciklopedija naravne in kulturne dediščine na Slovenskem – DEDI [Encyclopedia of Natural and Cultural Heritage in Slovenia]* (slovėnų). Nuoroda tikrinta 2013-04-23. Archyvuota kopija 2013-04-28 iš Wayback Machine projekto.
| Santa Katalinaangl. *Santa Catalina Island* |
| --- |
|  |
|  |
| 

Santa KatalinaSanta Katalina

33°23′0″ š. pl. 118°25′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.38333°š. pl. 118.41667°r. ilg.﻿ / 33.38333; 118.41667﻿ (Santa Katalina (Kalifornija))Koordinatės: 33°23′0″ š. pl. 118°25′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.38333°š. pl. 118.41667°r. ilg.﻿ / 33.38333; 118.41667﻿ (Santa Katalina (Kalifornija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-8)------ vasaros: (UTC-7) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Kalifornija Kalifornija |
| **Apygarda** | Los Andželo apygarda |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 4 201  |
| **Plotas** | 192 km² |
| **Tankumas** (2020) | 22 žm./km² |

**Santa Katalina**, **Santa Katalinos sala** (angl. *Santa Catalina Island*) – uolėta sala Ramiajame vandenyne prie Kalifornijos krantų. Pavadinta šventosios Kotrynos Aleksandrietės vardu. Įsikūrusi už 35 km į pietus ir pietvakarius nuo Los Andželo. Sala yra 35 km ilgio, 13 km pločio ir 192 km² ploto. Aukščiausia salos vieta yra Orizabos kalnas (649 m). Santa Katalina priklauso Kalifornijos Čanelio salų grupei. Sala administraciniu atžvilgiu yra Los Andželo apygardos dalis.

Santa Katalinoje iš pradžių gyveno indėnai, kurie ją vadino *Pimugnans* ar *Pimuvit*. Pirmieji europiečiai, išsilaipinę saloje, įtraukė ją į Ispanijos imperiją. Po daugelio metų sala tapo Meksikos, o vėliau ir JAV dalimi. Per tą laiką Santa Katalina periodiškai buvo naudojama kontrabandai, jūrinių ūdrų medžioklei ir aukso gavybai. XX a. 3–iojo dešimtmečio pradžioje verslininko Viljamo Vriglio (*William Wrigley*) dėka sala tapo populiari tarp turistų.

2020 m. surašymo duomenimis, iš viso saloje gyveno 4201 gyventojas, dauguma jų (3377) buvo įsikūrę Avalono mieste. Antra pagal dydį salos gyvenvietė yra Tu Harborsas (*Two Harbors*), esantis neinkorporuotoje teritorijoje salos sąsmaukoje.

Išnašos
-------

1. ↑  „Santa Catalina Island". Britannica. Nuoroda tikrinta 2022-11-26.
2. 1 2 3  Otte, Stacey; Pedersen, Jeannine (2004). „Catalina Island History". *A Catalina Island History in Brief*. Catalina Island Museum. Suarchyvuotas originalas 2007-02-03. Nuoroda tikrinta 2022-11-26.
3. ↑  „Santa Catalina Island Demographics". Point2. Nuoroda tikrinta 2022-11-26.
4. ↑  „Is Avalon the best California city for your business?". California
Demographics by Cubit. Nuoroda tikrinta 2022-11-26. `{{cite web}}`: line feed character in `|publisher=` at position 11 (pagalba)
**Top Ten Money Making Stars Poll** (*Apklausa dėl dešimties pelningiausių žvaigždžių*) – kasmetinis Jungtinėse Amerikos Valstijose daugiausia uždirbančių aktorių sąrašas. Sąrašą nuo 1932 m. kasmet skelbia „Quigley Publishing Company". Jis grįstas kino teatrų savininkų apklausomis, kuriose nurodoma dešimt daugiausia uždirbusių praėjusių metų aktorių. Sąrašas skelbiamas Tarptautiniame kino almanache (*International Motion Picture Almanac*).

Per 75 metus nuo sąrašo leidimo daugiausia kartų į dešimtuką buvo patekęs Džonas Veinas, surinkęs 25 taškus. Tomas Kruzas aukščiausią vietą užėmė septynis kartus, o tai yra rekordas.

2008 m. Vilas Smitas buvo įvertintas kaip daugiausia uždirbantis aktorius ir istorijoje tapo antruoju aktoriumi afroamerikiečiu, atsidūrusiu sąrašo viršuje nuo 1968 m. kai Sidnis Puatjė buvo užėmęs pirmąją vietą.

Be šių, tarp įžymių į sąrašą patekusių aktorių minėtini Merlina Monro, Džonis Depas, Leonardas Dikaprijas, Denzelis Vašingtonas, Tomas Henksas, Džordžas Klunis, Vilas Ferelis, Dakota Fening ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  „Top Ten Money Making Stars". Quigley Publishing Company. Suarchyvuotas originalas 2014-12-21. Nuoroda tikrinta 2023-03-21.
2. ↑  „Will Smith biggest at the box office". *BBC News*. 2009-01-03. Nuoroda tikrinta 2023-03-21.
3. ↑  Randall Riese, Neal Hitchens, Congdon & Weed, 1988, The Unabridged Marilyn: Her Life from A to Z, p. 88, ISBN 978-0-86553-167-3.
BNS|  |
| Forma | Filialas |
| Pramonė | žiniasklaida |
| Įkurta | 1990 m. |
| Centrinė būstinė | Talinas, Estija |
| Paslaugos | naujienų svetainė |
| Savininkas (-ai) | 15minAnksčiau Eesti Meedia |
| Tinklalapis | Lietuviška svetainė |

Buveinė Vilniuje
**„BNS"** („Baltic News Service") – naujienų agentūra, įsteigta 1990 m. Taline. Didžiausia Baltijos valstybių naujienų agentūra. Renka, apdoroja ir platina informaciją daugiausia apie Baltijos šalių ir pasaulio politinį, visuomeninį, ekonominį ir kultūrinį gyvenimą. Agentūros biurai veikia Vilniuje, Rygoje ir Taline.

Informacinės partnerės – pasaulio naujienų agentūros – „Agence France-Presse", „Associated Press", „Interfax". Klientai – žiniasklaidos priemonės, valstybės institucijos, diplomatinės atstovybės, verslo įmonės, įvairios organizacijos.

Naujienos pateikiamos lietuvių, latvių, estų, anglų ir rusų kalbomis. Klientai gali skaityti naujienas (po ~1000 kasdien) realiu laiku.

Nuo 2017 m. BNS direktorius yra Ramūnas Šaučikovas, vyriausiasis redaktorius – Vaidotas Beniušis.

Šaltiniai
---------

* Žurnalistikos enciklopedija, Vilnius 1997

1. ↑
2. ↑  „Portalo 15min ir naujienų agentūros BNS Lietuva direktoriumi taps Ramūnas Šaučikovas". *lrytas.lt*. 2017-03-06. Nuoroda tikrinta 2024-02-20.
Koordinatės: 34°55′0″ š. pl. 32°50′0″ r. ilg.﻿ / ﻿34.91667°š. pl. 32.83333°r. ilg.﻿ / 34.91667; 32.83333

| Troodo kalnai |
| --- |
| Troodo kalnaiTroodo kalnai |
| **Šalys** | Kipras |
| **Aukščiausias taškas** | Olimpas, 1 952 m |
| **Iškasenos** | varis |

**Troodo kalnai** (gr. Τρόοδος) – pati didžiausia kalnų sistema, esanti Kipro saloje. Aukščiausias taškas – Olimpo kalnas (1 952 m).

Troodo kalnai stūkso vakarinėje Kipro dalyje. Žymūs kalnų kurortais, vaizdingomis gyvenvietėmis, bizantiniais vienuolynais ir cerkvėmis, tarp kurių žinomiausias – Kiko vienuolynas, pastatytas XI a. Dėl savitų gamtinių salygų, klimato ir kultūros paveldo, Troodo kalnai yra vienas iš pagrindinių turistų iš viso pasaulio, traukos centrų.

Klimatas
--------

Troodo kalnų masyvo klimatas, kaip ir Kipro, priklauso Viduržemio jūros klimatui. Vasaros sausos ir karštos, žiemos vėsios ir drėgnos. Dėl aukščio ir kalnų reljefo, Troodo kalnuose iškrenta didžiausias Kipro kritulių kiekis. Skirtingais metais jų kiekis viršija 1 000 mm per metus. Sninga čia kiekvieną žiemą, o Olimpo kalnas padengtas sniegu būna 3−4 mėnesius per metus. Žemiausia regiono temperatūra, stebėta 1991−2005 m. buvo -10,2 °C, aukščiausia – 35,4 °C.

Gamta
-----

Troodo kalnų gamtai būdingi dideli miškų masyvai ir turtinga augmenija, tarp kurios yra daug endeminių augalų. Iš retų gyvūnų galima būtų išskirti endeminį Kipro kalnų aviną – mufloną. Paskutiniaisiais metais valdžia uždraudė šių gyvūnų medžioklę. Kalnų miškuose veisiasi lapės ir kiškiai.

Ekonomika
---------

Regiono ekonomika daugiausia grindžiama žemės ūkiu (vaisių ir vynuogių auginimas, vyno gamyba). Ribotais kiekiais kasama vario rūda, kuri čia buvo išgaunama jau antikos laikais. Tuo metu Kipras buvo toks svarbus vario gavyba, kad lotyniškas šio metalo pavadinimas (lot. *cuprum*) kilęs nuo salos pavadinimo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Country Profile: Climate". Official Website of the Embassy of the Republic of Cyprus in Washington D.C. Suarchyvuotas originalas 2012-04-06.
2. ↑  Παναγίδης, Ι. (1997). *Η Γεωλογία της Κύπρου, Κεφάλαιο V — Ορυκτός Πλούτος*. Λευκωσία: Τυπογραφεία Πρίντκο. pp. 9–12. ISBN ISBN 9963-1-7505-8. `{{cite book}}`: Cite has empty unknown parameter: `|coauthors=` (pagalba); Patikrinkite `|isbn=` reikšmę: invalid character (pagalba)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Troodo kalnai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kalnų panorama Archyvuota kopija 2009-06-03 iš Wayback Machine projekto.
* Troodo muziejai
|  |
| --- |
| Prancūzkelis |
|  |
| Vieta |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva, Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| **Miestai** | Marcinkonys – Zubravas, Marcinkonys –  Ogorodiščia  – Benkai, Motyliai |
| Pagrindinė informacija |
| **Statybų pradžia** | 1914 m. |
| **Uždarymas** | 1974 m. |
| Techninė informacija |
| **Ilgis** | 28,5 km (Lietuvos teritorijoje) |
| **Vėžė** | 600 mm vėžė |
| **Išvystomas greitis** | 30 km/h |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Prancūzkelis** – istorinio siaurojo geležinkelio (600 mm vėžės) linija nutiesta nuo Marcinkonių iki Katros upės, skirta medienai pervežti. Dabar išardyta, naudojama kaip kelias.

Istorija
--------

Istoriniuose šaltiniuose Marcinkonys minimi jau 1637 m. Ši gyvenvietė išaugo antroje XIX a. pusėje, nutiesus Varšuvos–Sankt Peterburgo geležinkelį. Nutiesus geležinkelį, prasidėjo miškų kirtimas.

1914 m. kaizerinės Vokietijos kariuomenė nutiesė 28,5 km ilgio siaurojo geležinkelio atšaką nuo Marcinkonių iki Katros upės, kuriuo buvo vežamos girios pušys ir eglės. Buvo nutiesti atsišakojimai ir anapus Katros upės, šiuo metu – Baltarusijos teritorijoje: į Zubravą bei į Benkus ir Motylius per Ogorodiščią.

Garvežys, pilnai pakrautas anglimi ir vandeniu, svėrė 11 tonų, su sąstatu išvystydavo 30 km/h greitį. Sąstatą dažniausiai sudarė trys atviros platformos, taip pat buvo naudojamas keleivinis bei šarvuotas vagonai. Keleiviniu traukiniu galėjo važiuoti iki 150 žmonių. Kelionei į abi puses buvo sunaudojama 600 kg anglies arba 3 m³ malkų, kai anglies nebūdavo. Sąstatą aptarnaudavo trys darbuotojai: mašinistas, padėjėjas ir konduktorius. Po Antrojo pasaulinio karo linijoje nelikus garvežių, aplinkinių kaimų gyventojai važinėjo vagonais pasistumdami kartimis.

Siaurasis geležinkeliukas, vietinių gyventojų vadinamas Prancūzkeliu, buvo naudojamas iki 1974 m. medienai išvežti. Dabar buvusio geležinkelio kelias yra nebenaudojamas, bėgiai ir pabėgiai išardyti, todėl galima važiuoti keliu automobiliu. Pavažiavus ~7 km, kelias labai suprastėja ir tampa nepravažiuojamas, tačiau po kelių kilometrų vėl pagerėja.

Galerija
--------

* Prancūzkelio vietoje esantis automobilių keliasPrancūzkelio vietoje esantis automobilių kelias

Nuorodos
--------

* Dzūkijos Nacionalinio parko tinklalapis
* „Apie Prancūzkelį rusų kalba". Suarchyvuota iš originalo 2013-06-30. Nuoroda tikrinta 2009-05-24.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2022-01-22 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Tikroji Dzūkija
3. ↑  Geležinkelio istorija. Sankt Peterburgas–Varšuva geležinkelio linija Archyvuota kopija 2015-12-22 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Henrikas Gudavičius. Laiškai iš kaimo. Nuo Musteikos iki Saulės tako
**Mensaidas Bairaševskis** (1924 m. sausio 18 d. Sankt Peterburgas – 2015 m. liepos 14 d. Druskininkuose) – Lietuvos totorių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė Pirmojo pasaulinio karo pabėgėlių iš Lietuvos šeimoje, kurioje augo dar trys vaikai. Mensaidas pasuko vyresniojo brolio Aleksandro – žinomo jūrinės navigacijos specialisto – pėdomis ir tapo ryšininku. Studijavo Charkove ir Gakante, dėstė Leningrado jūreivystės mokykloje. Po Antrojo pasaulinio karo pervažiavo gyventi į Vilnių. Dirbo Ryšių ministerijos eksploatacijos skyriaus viršininku, Telegrafo vyr. dispečeriu, Elektros skaičiavimo centre. Paskutinius metus prieš pensiją darbavosi „Sąjunginėje spaudos" respublikiniame padalinyje. Vėliau apsigyveno Druskininkuose.

M. Bairaševskis padėjo daug pastangų gaivinant totorių kultūrą šalyje. Lietuvos radijuje ilgus metus rengė totoriams skirtas laidas, spaudoje paskelbė daugybę straipsnių šios tautos istorijos ir kultūros klausimais. Jis buvo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo narys, Lietuvos kultūros fondo prezidiumo narys.

Užaugino dvi dukras – istorikę Tamarą ir matematikę Šviesą.

Įvertinimas
-----------

* Lietuvos nepriklausomybės medalis (2000 m.)

Šaltiniai
---------

* Arūnas Zurlys. *Druskininkietis Mensaidas, atgaivinęs Lietuvos totrorių bendruomenę* // Druskonis, 2015 m. kovo 6-12 d. Nr. 9 (1303) Archyvuota kopija 2023-10-16 iš Wayback Machine projekto.
* Ismailas Jakubovskis. *Mensaidas Bairaševskis, radijas ir aš arba aštuoniasdešimt – tai tik pradžia* // Lietuvos totoriai, Nr. 1(72) 2004 m. sausio mėn.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Kęstutis Juknis** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. birželio 29 d. (64 metai)Linkuvoje, Pakruojo raj. |
|  |
| Veikla | Lietuvos profsąjungų ir politinis veikėjas |
| Organizacijos | Lietuvos profesinė sąjunga "Sandrauga" |
| Pareigos | pirmininkas |
|  |
| Išsilavinimas | aukštasis universitetinis |
| Alma mater | 2011 m. M. Romerio universitetas |

**Kęstutis Juknis** (g. 1959 m. birželio 29 d. Linkuvoje, Pakruojo raj.) – Lietuvos profsąjungų ir politinis veikėjas.

Biografija
----------

1966–1977 m. mokėsi Linkuvos vidurinėje mokykloje, 1977–1978 m. Radviliškio technikos mokykloje, ją baigė su pagyrimu. 1983 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1998–2002 m. studijavo Kauno aukštesniosios ekonomikos mokyklos Teisės fakultete, teisės bakalauras.

1983–1984 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1984–1989 m. Pakruojo rajono „Jaunosios Gvardijos" kolūkio vyr. specialistas, 1998–1999 m. Kauno regiono profesinių sąjungų susivienijimo inspektorius, Lengvosios pramonės ir paslaugų verslo mokyklos profsąjungos pirmininkas, nuo 1999 m. Lietuvos profesinės sąjungos „Sandrauga" pirmininkas.

2003–2007 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys, 2005–2006 m. mero pavaduotojas. Politinės partijos "Profesinių sąjungų centras" pirmininkas.
2011 m. Mykolo Romerio universiteto teisės bakalauras.

2018 m. vasarį įsivėlė į skandalą iš airsoft pistoleto apšaudęs jo namą remontavusį meistą, kurį apkaltino reketavimu. Pastarasis kaltinimas nebuvo įrodytas.

Nuorodos
--------


1. ↑  Stažytė, Karolina (11 February 2018). „Lietuvos profesinės sąjungos vadovas įsivėlė į keistą istoriją: apkaltintas apšaudęs meistrą". *15min.lt*. Nuoroda tikrinta 4 March 2024.
| **Nandinia binotata** |
| --- |
| Palminė civeta (Nandinia binotata)Palminė civeta (*Nandinia binotata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | **Civetiniai**  *( Nandiniidae)* |
| Gentis: | **Palminės civetos**  *( Nandinia)* |
| Rūšis: | Palminė civeta  *( Nandinia binotata)* |

 |
| Binomas |
| ***Nandinia binotata***Gray, 1830 |
| Paplitimas |

**Palminė civeta** (*Nandinia binotata*) – žinduolių rūšis, vienintelė rūšis **civetinių** (*Nandiniidae*) šeimoje. Paplitusi ekvatorinėje ir subekvatorinėje Afrikoje: pietinėje Vakarų Afrikos dalyje (pradedant pietų Senegalu ir Gambija), Centrinėje Afrikoje ir Rytų Afrikoje (nuo Kenijos šiaurėje iki Mozambiko pietuose).

Kūnas 42–58 cm ilgio, sveria 1,5–5 kg. Kailio spalva nuo pilkos iki tamsiai rudos, su juodomis dėmėmis ant nugaros. Ausys mažos, kojos trumpos, uodega ilga ir riesta. Turi kvapines liaukas, kurios skleidžia stiprų kvapą.

Patelė jauniklius veda dukart metuose, drėgnuoju laikotarpiu. Nėštumas trunka 9 savaites. 2 (rečiau 3 ar 4) jauniklius veda medžio drevėje. Žindomi vidutiniškai 64 dienas. Išgyvena ~15 metų, nelaisvėje iki 21.

Palminės civetos gyvena daugiausia drėgnuosiuose atogrąžų miškuose, taip pat kituose miškuose (lapus metančių medžių, savanų retmiškiuose, pakrančių miškuose, antriniuose miškuose), kur per metus iškrinta bent 1000 mm kritulių ir yra vaisių ištisus metus. Laikosi medžių drevėse, žievės plyšiuose, tarp lianų, šakų. Nevengia pasirodyti prie miškų esančiuose kaimuose, laukuose.

Palminės civetos iškamša
Gyvena pavieniui, aktyvios naktimis, teritoriją žymi aitriu kvapu. Maitinasi daugiausia vaisiais (kamštvų, uapakų, fikusų, aliejinių palmių), tačiau ėda viską – graužikus, vabzdžius, driežus, šikšnosparnius, kiaušinius, paukščius, dvėselieną. Nevengia įsibrauti į ūkius, kur gaudo naminius paukščius, avių, ožkų jauniklius. Užspęstos ar išgąsdintos palminės civetos būna agresyvios, kandžiojasi, perneša tripanosomas.

Medžiojamos dėl mėsos, kailio, vietiniai žmonės šio gyvūno daug kur baiminasi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Žinduolių pavadinimų žodynas: lotynų, lietuvių, anglų, prancūzų, rusų, vokiečių kalbomis* / [rengė P. Bluzma (ats. red.), R. Mažeikytė, E. Mickevičius, J. Prūsaitė, K. Baranauskas, R. Baleišis]. – Vilnius : Ekologijos inst. l-kla, 2002
2. 1 2 3 4 5 6  *Nandinia\_binotata*,ADW – Animal Diversity Web. University of Michigan, Museum of Zoology.
|  |
| --- |
| Mantas Bendžius |
|  
2022 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1997 m. sausio 23 d. (27 metai)Jurbarkas |
| Kilmė |  Lietuva |
| Žanrai | Pop |
| Veikla | Muzikantas, aktorius |
| Instrumentai | Gitara, vokalas |
| Svetainė | YouTube kanalas |

**Mantas Bendžius** (pseudonimas *Mantas Ben,* g. 1997 m. sausio 23 d. Jurbarke) – Lietuvos muzikantas, aktorius.

Biografija
----------

Mokėsi Jurbarko Vytauto Didžiojo pagr. m–kloje ir vėliau Jurbarko Antano Giedraičio-Giedriaus gimnazijoje.

Būdamas 14–19 m. lankė jaunimo teatrą „Vaivorykštė". Ten kurtus spektaklius rodydavo įvairiuose miestuose, vyko į teatrų festivalius, grojo tėvų dovanota gitara.

2019 m. LMTA baigė Aktorinio meistriškumo studijas (kurso vad. Vidas Bareikis, Algirdas Latėnas). Po studijų bandė aktoriaus darbą, filmavosi keliose reklamose. Vaidino Gyčio Padegimo, Dalios Ibelhauptaitės, Vido Bareikio ir kt. spektakliuose.

### Asmeninis gyvenimas

Brolis – soc. tinklų veikėjas Deividas Bendžius. Sugyventinė – Greta Šepliakovaitė.

Diskografija
------------

### Albumai

| Išleidimo data | Albumo pavadinimas |
| --- | --- |
| 2022 m. sausio 23 d. | Panašus į tave |

Filmografija
------------

* 2018 m. – Paradize89, rež. Madara Dislere.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. 1 2  „Mantas Bendžius pristato dainą ir vaizdo klipą: populiarumas neturėtų keisti žmogaus". tiketa.lt. 2021-11-17. Nuoroda tikrinta 2022-06-20.
6. ↑
7. 1 2  „Muzikos padangę sparčiai užkariaujantis Mantas: apie žinomą brolį, V.Bareikio pamokas ir darbą už dyką". 15min.lt. 2022-04-25. Nuoroda tikrinta 2022-06-19.
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑  „Mantas Ben apie Vidą Bareikį, debiutinį albumą Panašus į tave ir Jurbarką". muzikossale.lt. 2021-12-06. Nuoroda tikrinta 2022-06-19.

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
Koordinatės: 54°40′38″š. pl. 25°17′17″r. ilg.﻿ / ﻿54.677286°š. pl. 25.288116°r. ilg.﻿ / 54.677286; 25.288116

Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos konservatorija.
**Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos konservatorija** – vidurinė muzikos mokykla Vilniuje, Didžioji g. 36. 1944–1967 m. Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos technikumas, nuo 1967 m. – Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesnioji muzikos mokykla. 2004 metais reorganizuota į vidurinę muzikos mokyklą.

Istorija
--------

Konservatorijos kiemelis. 
Muzikos mokykla buvo atidaryta 1940 m. lapkričio 9 d. tada joje mokėsi 715 įvairių tautybių mokinių. 1949 m. po Juozo Tallat-Kelpšos mirties, muzikos mokyklai buvo suteiktas kompozitoriaus vardas.

Nuo 2018 m. rugsėjo mėn. konservatorija pradėjo mokslo metus naujame pastate, esančiame Gerosios Vilties g.

Senasis Vilniaus J. Tallat-Kelpšos konservatorijos pastatas Didžiojoje gatvėje.

Direktoriai
-----------

* 1940–1944 m. – Jonas Bendorius;
* 1945–1949 m. – Konradas Kaveckas;
* 1949–1966 m. – Antanas Karosas;
* 1966–1985 m. – Petras Juodelė;
* 1985–1998 m. – Mikalojus Novikas;
* 1998–2004 m. – Laimis Vilkončius;
* 2004–2021 m. – Doleroza Pilikauskienė;
* nuo 2021 m. – Vita Sasnauskienė.

Žymūs mokiniai
--------------

* Monika Pundziūtė
* Justė Arlauskaitė
* Rūta Ščiogolevaitė
* Virgilijus Noreika
* Modestas Pitrėnas
* Teisutis Makačinas
* Asta Krikščiūnaitė
* Bronius Vaidutis Kutavičius
* Liuba Nazarenko

Ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Mokyklos istorija, misija, vizija". *konservatorija.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2015-11-23. Nuoroda tikrinta 2016-05-31.
2. ↑  „J.Tallat-Kelpšos konservatorija išsikraustys į miesto pakraštį". Suarchyvuotas originalas 2019-11-28. Nuoroda tikrinta 2019-11-28.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Sigitas Urbys**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1995 m. lapkričio 7 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Gargždai, Lietuva |
| Ūgis | 1,81 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20142015–2017201820192023 | FK EkranasFK BangaFK PalangaFK PanevėžysFK Banga | 27 00(0)71 0(15)21 00(0)22 00(0)20 00(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. vasario 28 d.. |

**Sigitas Urbys** (g. 1995 m. lapkričio 7 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas. Dvynys brolis Simonas Urbys taip pat yra futbolininkas. Sigitas Urbys buvo kviečiamas į Lietuvos U-19 bei U-21 rinktines. Ispanijoje žaidė Europos čempionato U-19 amžiaus grupės Elitiniame turnyre, o atstovaudamas U-21 rinktinei – sužaidė 7 susitikimus atrankoje į Europos čempionatą. 2018 m. abu broliai žaidė prieš Šri Lankos nacionalinę rinktinę.

Karjera
-------

### „Ekrano" klubas

2013 m. žaidėjas atstovavo „Ekrano" jaunimo komandai, o 2014 metais – pagrindinei ekipai. 

„Ekrano" gretose debiutavo 2014 m. A lygos pirmojo turo rungtynėse prieš Pakruojo „Kruoją". 2014 m. A lygoje sužaidė 27 rungtynes.

### „Bangos" klubas

2015 ir 2016 m. atstovavo „Bangos" klubui 53 rungtynėse ir įmušė 11 įvarčių. 2015 m. sezone buvo vienas iš keturių rezultatyviausių komandos žaidėjų.

2017 m. buvo pratęsta sutartis su žaidėju. Pirmos lygos startas susiklostė ypač sėkmingai: rungtynėse prieš Trakai B ekipą pelnė du įvarčius.

### „Palangos" klubas

2018 m. grįžo į A lygą, kai atstovavo „Palangos" klubui.

### „Panevėžio" klubas

2019 m. sezone žaidė „Panevėžio" klube. A lygoje sužaidė 22 rungtynes.

2020 m. vasario 3 d. paskelbta, kad sutartis su futbolininku nutraukta abipusiu susitarimu.

### „Bangos" klubas

Dėl traumų kelis sezonus nesportavo profesionaliai, o 2023 m. vasarį tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus Bangos klubui.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2023** | **Gargždų „Banga"** | 20 | 0 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Šaltiniai
---------

1. ↑  lrt.lt svetainė: apie LT rinktinės rungtynes
2. ↑  delfi.lt svetainė: Ekrano klubo naujokai
3. ↑  sekunde.lt naujienos: Urbio interviu
4. ↑  mano-gargzdai.lt naujienos: apie Sigitą Urbį
5. ↑
6. ↑  Oficiali klubo svetainė: Panevėžio klubo naujokas
7. ↑
8. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | FK Banga sudėtis |  |
| 1 Kornelijus Smilingis · 4 Antonio Lara · 7 Dovydas Norvilas · 10 Vilius Piliukaitis · 11 Valdas Paulauskas · 14 Karolis Žebrauskas · 18 Pijus Srėbalius · 19 Valdas Antužis · 20 Karolis Toleikis · 21 Karolis Pliuškys · 22 Mantas Petrikas · 24 Konstiantynas Šulcas · 31 Carlos Eduardo · 32 Robertas Vėževičius · 49 Cesinha · 55 Mantas Bertašius · 88 Erikas Smulkys · Natanas Žebrauskas · Justinas Januševskij · Matas Ramanauskas · Benas Šatkus ·
 |
Treneris: Portugalija David Afonso |
| **Pedras Kastilijasisp. *José Pedro Castillo Terrones*** |
| --- |
| Peru prezidentas |
|  |
| Gimė | 1969 m. spalio 19 d. (54 metai)Punija, Kachamarkos departamentas, Peru |
| Sutuoktinis (-ė) | Lilia Paredes (2000–) |
| Peru prezidentas |
| Ėjo pareigas | 2021–2022 |
| Ankstesnis | Francisco Sagasti |
| Vėlesnis | Dina Boluarte |
|  |
| Veikla | politikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Pedro Castillo |

**Chosė Pedras Kastilijas Teronesas** (*José Pedro Castillo Terrones*, g. 1969 m. spalio 19 d. Punjoje) – mokytojas, politinis veikėjas, nuo 2021 m. liepos 28 d. iki 2022 m. gruodžio 7 d. Peru prezidentas.

P. Castillo, gimęs valstiečių šeimoje pradėjo dirbti dar būdamas paauglys norėdamas užsidirbti pinigų studijoms. Grįžęs į gimtąjį miestą įsidarbino mokytoju. 2017 m. mokytojų streiko metu išgarsėjo, o 2021 m. tapo prezidentu pasižadėjęs padėti sunkiai besiverčiantiems ne didmiesčių studentams.

P. Castillo reitingas smuko dėl pasaulinės energijos krizės ir šalies ekonominio nuosmukio. Jis kritikuojamas ir dėl to, kad netikėtai perėmė valdžią iš tradicinio Peru politinio elito. Jis atlaikė du bandymus paskelbti jam apkaltą ir figūruoja šešiuose baudžiamuosiuose tyrimuose dėl įtariamo papirkinėjimo ir universiteto disertacijos plagijavimo.

Be to, 2022 m. spalį Peru generalinis prokuroras pateikė konstitucinį skundą, kuriame P. Castillo kaltinamas vadovavęs nusikalstamai organizacijai, kurioje dalyvavo jo šeima ir sąjungininkai. Jis neigia, kad jo šeima įvykdė nusikaltimų, ir sako, kad yra kampanijos, kuria siekiama pašalinti jį iš valdžios, auka.

Peru Kongresas 2022 m. gruodžio 7 d. nubalsavo už apkaltą prezidentui Pedro Castillo, nepaisydamas jo prieš tai priimto sprendimo paleisti parlamentą. Pasak kritikų, tai bandė padaryti mėgindamas įvykdyti perversmą, tačiau buvo suimtas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pedro Castillo: The primary school teacher who became Peru’s president*. BBC. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.
2. ↑  „Peru's President Pedro Castillo replaced by Dina Boluarte after impeachment". *BBC*. 2022-12-07. Nuoroda tikrinta 2022-12-08. `{{cite news}}`: Cite has empty unknown parameter: `|1=` (pagalba)
3. ↑  „Peru Imposes Curfew to Stymie Protests Over Rising Fuel Costs". Reuters. 2022-04-04. Nuoroda tikrinta 2022-04-08.
4. ↑  „Analysis: Peru's Castillo hardens stance on mining protests as economy stumbles". Reuters. 2022-04-21. Nuoroda tikrinta 2022-04-21.
5. 1 2  „Peru tūkstančiai protestuotojų ragino nušalinti prezidentą". *LRT*. 2022-11-06. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.
6. ↑  „Peru parlamentas nubalsavo už apkaltą prezidentui". *15min*. Nuoroda tikrinta 2022-12-08.
7. ↑  „JAV giria demokratinį stabilumą Peru, žada bendradarbiauti su nauja prezidente". *LRT*. 2022-12-08. Nuoroda tikrinta 2022-12-08.
| Porveniras*Porvenir* |
| --- |
|        |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

PorvenirasPorveniras

53°18′0″ p. pl. 70°22′0″ v. ilg.﻿ / ﻿53.30000°š. pl. 70.36667°r. ilg.﻿ / 53.30000; 70.36667﻿ (Porveniras)Koordinatės: 53°18′0″ p. pl. 70°22′0″ v. ilg.﻿ / ﻿53.30000°š. pl. 70.36667°r. ilg.﻿ / 53.30000; 70.36667﻿ (Porveniras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Čilės vėliava Čilė |
| **Regionas** | Magelano ir Čilės Antarktidos regionas Magelano ir Čilės Antarktidos regionas |
| **Provincija** | Ugnies Žemės provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1883 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 5 907  |
| **Altitudė** | 17 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Porveniras |
|  |
| **Kirčiavimas** | Porvenỹras |

**Porveniras** (isp. *Porvenir*) – miestas pačiuose Čilės pietuose, Magelano ir Čilės Antarktidos regione, Ugnies Žemės salos šiaurės vakaruose. Tai Ugnies Žemės provincijos centras ir toliausiai į pietus nutolusi Čilės gyvenvietė, turinti miesto statusą. Porveniras įsikūręs Magelano sąsiaurio pakrantėje, priešais Punta Arenasą. Yra uostas, keliai į aplinkines gyvenvietes. Verčiamasi aukso kasyba, toliau Sero Sombrere išgaunama nafta, vystomas turizmas, žvejyba, avininkystė. Porvenire yra svarbi Čilės karinė bazė ir sustiprinto saugumo kalėjimas. Veikia Šv. Pranciškaus bažnyčia.

Istorija
--------

Povernirą (ispaniškai „pasiektinas") 1883 m. įkūrė aukso ieškotojai iš Čilojės ir Kroatijos.

* Jugoslavų aikštėJugoslavų aikštė
* Šv. Pranciškaus bažnyčiaŠv. Pranciškaus bažnyčia
* PrieplaukaPrieplauka

Šaltiniai
---------

1. ↑   (balsio pailginimas niekaip nepagrįstas)
"Machina meteorologica" išrasta Václav Prokop Diviš, veikusi kaip žaibolaidis.
**Žaibolaidis**, **perkūnsargis** – įrenginys, saugantis statinius, elektrinius įrenginius nuo žaibo smūgių. Žaibolaidis turi ploną metalinį strypą su smailiu galu (strypinis žaibolaidis) arba lyną (lyninis žaibolaidis), kurie įrengti virš arba šalia saugomo statinio, ir įžeminimo įrenginį, kurio varža ne didesnė kaip 10–40 Ω. Žaibo nutiesiamajam keliui artėjant prie žemės, atsakomoji žaibo išlydžio gija iš žaibolaidžio iššoka lengviau nei iš saugomo objekto, nes žaibolaidis yra aukščiau saugomo objekto ir žaibolaidžio elektrinė varža mažesnė nei saugomo objekto. Strypinio žaibolaidžio apsaugos zona yra maždaug kūgio, kurio viršūnės kampas 45°, formos, lyninio – trikampės prizmės, kurios viena briauna sutampa su lynu, formos.

Žaibolaidį atstoja įžemintas metalinis pastato stogas.

Patalpoms, kuriose gali susidaryti sprogiųjų mišinių, dulkių, garų, dujų, apsaugoti nuo žaibo įruošiami atskirai nuo patalpų stovintys strypiniai žaibolaidžiai.

JAV žaibolaidį 1749 m. išrado Benžaminas Franklinas, Europoje – Václav Prokop Diviš 1750-1754 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Žaibolaidis*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, XII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1984. T.XII: Vaislapėlis-Žvorūnė, 463 psl.
World Digital Library|  |
|  
Svetainė atidarymo dieną, 2009 m. |
| URL | www.wdl.org |
| Komercinis? | ne |
| Tipas | skaitmeninė biblioteka |
| Registracija | nebūtina |
| Kalba(-os) | arabų, kinų, anglų, prancūzų, portugalų, rusų ir ispanų |
| Savininkas | Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
| Įkūrėjas | Kongreso biblioteka |
| Startavo | 2009 m. balandžio 21 d. |
| Dabartinė būklė | aktyvus |

 **Pasaulio skaitmeninė biblioteka** (angl. *World Digital Library, WDL*) – skaitmeninė biblioteka, platinanti internete nemokamai kultūros paveldo objektų informaciją iš viso pasaulio. Administruoja UNESCO ir JAV Kongreso biblioteka.

Su šia biblioteka bendradarbiauja Vilniaus universiteto biblioteka, pateikusi skaitmenines rankraštinių LDK teismų knygų kopijas.

Istorija
--------

Pasaulio skaitmeninę biblioteką sukurti 2005 m. pasiūlė JAV Kongreso biblioteka. Šios bibliotekos darbuotojai buvo pagrindiniai projekto kūrėjai. Techninę paramą suteikė Egipto naujoji Aleksandrijos biblioteka (*Bibliotheca Alexandrina*). Biblioteka buvo atidaryta 2009 m. balandžio 21 d. UNESCO būstinėje Paryžiuje, dalyvaujant UNESCO generaliniam direktoriui Kōichirō Matsuura, įvairių šalių ambasadoriams, ministrams, ypatingiems svečiams. Įkurta kartu su 32 partnerių institucijomis.

Turinys
-------

Suskaitmeninti kultūros paveldo objektai (dokumentai iš viso pasaulio) vartotojui pasiekiami per vieną internetinį adresą. Bibliotekos internetinėje svetainėje patalpinta unikali įvairių pasaulio bibliotekų ir archyvų kultūrinė medžiaga: rankraščiai, žemėlapiai, retos knygos, filmai, garso įrašai, spaudiniai ir fotografijos. Šiais duomenimis visuomenė gali naudotis pagrindinėmis kalbomis: arabų, kinų, anglų, prancūzų, portugalų, rusų ir ispanų. 

Atsidariusioje bibliotekoje buvo 1 236 elektroniniai eksponatai. 2018 m. pradžioje jų skaičius pasiekė 18 000 vnt. iš beveik 200 šalių. Projektas nėra baigtinis, biblioteka bet kada papildoma nauju skaitmeniniu turiniu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilniaus universiteto bibliotekos projektas WDL
2. ↑  „World Digital Library to launch at UNESCO". AFP via Google News. April 20, 2009. Suarchyvuotas originalas 2013-02-04. Nuoroda tikrinta April 21, 2009.
3. ↑  "Library of Congress, UNESCO and Partners to Launch World Digital Library". Pranešimas spaudai. Archived from the original on 2009-05-19.. Prieigos data April 21, 2009.
4. ↑  Atidaryta Pasaulio skaitmeninė biblioteka
5. ↑  Cody, Edward (April 21, 2009). „U.N. Launches Library Of World's Knowledge". *Washington Post*. Nuoroda tikrinta April 21, 2009.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: World Digital Library** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė
| Zakumos nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| **Vieta:** | Čadas |
| 

Žemėlapis rodantis Zakumos nacionalinis parkas vietą.Zakumos nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 10°50′52″ š. pl. 19°38′52″ r. ilg.﻿ / ﻿10.84778°š. pl. 19.64778°r. ilg.﻿ / 10.84778; 19.64778Koordinatės: 10°50′52″ š. pl. 19°38′52″ r. ilg.﻿ / ﻿10.84778°š. pl. 19.64778°r. ilg.﻿ / 10.84778; 19.64778 |
| **Plotas:** | 3000 km² |
| **Įkurtas:** | 1963 m. |

**Zakumos nacionalinis parkas** (pranc. *Parc National Zakouma*) – nacionalinis parkas Čade, tarp Am Timano ir Saro miestų pietinėje šalies dalyje. Jis sukurtas 1963 m. ir buvo pirmasis Čado nacionalinis parkas. Jo plotas 3 000 km². Iš visų pusių jį supa Bahr Salamato faunos rezervatas.

Per pilietinį karą Zakumos parkas buvo apleistas, bet 1989 m. prasidėjo ES remiama rekonstrukcijos programa. Per pastaruosius kelis dešimtmečius parke ir jo apylinkėse labai sumažėjo kai kurių rūšių gyvūnų skaičius. 1970 m. parke buvo 300 tūkst. dramblių, o 2007 m. 10 tūkst. Nors jie saugomi vyriausybė nepajėgi sutramdyti brakonierių. Nepaisant to Zakumoje yra didžiausia dramblių populiacija pasaulyje, kurią 2006 m. įamžino gamtosaugininkas J. Michael Fay ir fotografas Michael 'Nick' Nichols filme „Dramblio kaulo karai".

Be dramblių parke yra 43 rūšys žinduolių ir daug paukščių rūšių. 2005 m. parke buvo suskaičiuota 120 liūtų.

Išnašos
-------

1. ↑  Goudarzi, Sara (August 30, 2006). „100 Slaughtered Elephants Found in Africa". *LiveScience.com*. Suarchyvuota iš originalo 2006-09-03. Nuoroda tikrinta 2014-03-02.
2. ↑  „Michael Nichols : Biography". MichaelNickNichols.com. Suarchyvuotas originalas 2012-09-04. Nuoroda tikrinta September 15, 2012.
Sambijos pusiasalis, Aistmarės, dalis Gdansko įlankos – Gintaro krantas.
Gintaringos žemės karjerai prie Jantarno (Sembos pusiasalis, Kaliningrado sritis, Rusija).
**Gintaro krantas** – Baltijos jūros pakrantės ruožas Kaliningrado srityje (Rusija), apimantis Sembos pusiasalio krantus, taip pat – Aistmarių neriją. Šiame rajone nuo XIX a. vidurio iki šiol atviruoju būdu kasamas gintaras.

Istorija
--------

Mokslininkai mano, kad būsimas gintaras viršutiniame eocene ir apatiniame oligocene nugulė priešistorinės upės deltoje, seklioje jūros dugno dalyje.
Gintaras randamas ne tik Kaliningrado srities pakrantėje, bet ir kitose Baltijos jūros dalyse. Gintaro telkiniai daugiausia randami „žydrojoje žemėje" (glaukonite), kurio 1–17,5 metrų storio klodai randami 25–40 m gylyje. Be Sembos regiono nemaži gintaro kiekiai aptinkami Vokietijos, Lenkijos ir Lietuvos paplūdimiuose, vakarinėje Danijos pakrantėje, Fryzų salose. Nedideli kiekiai Baltijos gintaro kartais randami toli už Baltijos regiono ribų, pvz. pietrytinėje Anglijos pakrantėje.

Tačiau nuo 90 % iki 98% viso gintaro buvo ir yra išgaunama Sembos regione (dabar Rusijos Kaliningrado sritis, buvę Rytprūsiai).

Sembos gintaringasis regionas yra kvadratas, kurio kraštinė apie 30–40 km, nors geologai teigia, kad gintaro klodų yra ir už šio rajono ribų. Kitas potencialus gintaro telkinys yra Kuršmarėse.

Gintaro kasimu užsiima kompanija „Kaliningrado gintaro kombinatas" (rus. *Калининградский янтарный комбинат*), o gintaro gaminius gamina ir pardavinėja kompanija „Rusiškas gintaras" (rus. *Русский янтарь*).

Gintaro krantą savo darbe „Germanija" minėjo dar Tacitas.

Kitas Gintaro krantas
---------------------

Kita pakrantė, irgi vadinama „Gintaro krantu" yra *Costa de Ambar* (kitaip dar *Costambar*), esanti į vakarus nuo San Felipe de Puerto Platos miesto (Dominikos Respublika Espanjoloje). Šiame regione yra daug smulkių gintaro kasyklų, kuriose kasamas Dominikos gintaras. Dominikos gintaro kasyklos yra antra pagal dydį gintaro gavybos vieta pasaulyje, nors ten gavybos mastai nepalyginamai mažesni.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Patty C. Rice (15 September 2006). *Amber: Golden Gem of the Ages*. Patty Rice. pp. 22*ff*. ISBN 9781425938499. Nuoroda tikrinta 7 March 2011.
2. ↑  Gemological Institute of America; American Gem Society (1996). *Gems and gemology*. Gemological Institute of America. p. 74. Nuoroda tikrinta 8 March 2011.
3. ↑  Amber Trade and the Environment in the Kaliningrad Oblast Archyvuota kopija 2012-07-06 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Patty C. Rice (15 September 2006). *Amber: Golden Gem of the Ages*. Patty Rice. pp. 116*ff*. ISBN 9781425938499. Nuoroda tikrinta 7 March 2011.
5. ↑  K. Andrée: *Der Bernstein und seine Bedeutung in Natur- und Geisteswissenschaften, Kunst und Kunstgewerbe, Technik, Industrie und Handel.* Königsberg 1937.
6. ↑  F. Waldmann: *Der Bernstein im Altertum – Eine historisch-philologische Skizze.* Fellin 1883.
7. ↑  George O. Poinar, Jr.: *Life in amber.* Stanford 1992
8. ↑  „Fossil Amber or Fossil Resin". Virtual Fossil Museum. Nuoroda tikrinta 10 March 2011.
Anonimo spalvotas medžio raižinys žinomas kaip Flamariono raižinys (1888).
**Tikrovė** arba **realybė** (lot. *realis*) – šis terminas plačiąja prasme apima viską, kas egzistuoja ar vyksta, nepriklausomai nuo subjektyvių faktorių - suvokimo, žinių, pojūčių, požiūrio ar įsitikinimų. Kitaip tai apibrėžiama, kad „tai, kur dalykai iš tikrųjų egzistuoja".

Realybės (angl. *reality*) terminas anglų kalboje pirmą kartą pavartotas 1550 m. tada jis reiškė konkrečią nuosavybę. Žodis kildinamas iš moderniosios lotynų kalbos *realitatem*, o pastarasis iš vėlyvosios lot. *realis*. Dabartinę „tikro egzistavimo" reikšmę įgavo apie 1647 m..

Literatūra
----------

1. ↑  Compact Oxford English Dictionary of Current English, Oxford University Press, 2005 (Full entry for *reality*: "reality • noun (pl. realities) 1 the state of things as they actually exist, as opposed to an idealistic or notional idea of them. 2 a thing that is actually experienced or seen. 3 the quality of being lifelike. 4 the state or quality of having existence or substance. ")
2. ↑  Harper, Douglas (2001). „www.etymonline.com". Suarchyvuota iš originalo 2008-01-30. Nuoroda tikrinta 2009-06-23.

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Tikrovė***
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Suskeldėjusi beržo žievė – tošis
**Žievė** – paviršinis stiebo sluoksnis iki brazdo. Pavasarį žievė lengvai lupasi, nes brazdas yra vandeningas ir plonomis sienelėmis. Žievę lupant brazdas suardomas – žievė plyšta per brazdo vidurį. Žievė turi tris sluoksnius: dengiamąjį audinį, pirminę žievę ir antrinę žievę.

* Pirminė žievė formuojasi iš augimo kūgelio paviršinio sluoksnio.
* Antrinė žievė – tai karniena, kurios didesnę dalį medžių žievės sudaro brazdo į lauko pusę pagamintas audinys. Karnienoje yra rėtiniai indai, lydimosios ląstelės ir karnienos parenchima. Kai kuriose karnienos parenchimos ląstelėse yra kalcio oksalato kristalų. Be to, karnienoje yra ramstinio **sklerenchimos** audinio, kurio storasienės ląstelės – **plaušai** ir **sklereidės** – apsaugo gležnus indus nuo suspaudimo.

Senų medžių žievės paviršius būna suskeldėjęs, suaižėjęs, pamažu nusilukštena. Tas paviršinis sluoksnis vadinamas **žiauberimi**. Jis susidaro iš kamštinio audinio ląstelių. Žiauberis gali būti įvairios struktūros: žiedinė, žvyninė, juostinė. Žiauberis apsaugo medį nuo išdžiūvimo, žiemą nuo šalčio, pavasarį nuo kaitrios saulės, o kilus gaisrui ir nuo ugnies karščio. Dar neturintys žiauberies medžiai yra daug jautresni staigiems temperatūros svyravimams. Be to, žiauberis taip pat apsaugo medžius nuo elnių, briedžių, kiškių ir kitų gyvūnų, graužiančių žievę. Karčiosios medžiagos ir sausas nemaistingas žiauberies sluoksnis iš dalies apsaugo medžius nuo ligų sukėlėjų – patogeninių bakterijų ir grybų. Žiauberyje gausu kalcio oksalato kristalų ir kitų asimiliacijai netinkamų medžiagų.
Koordinatės: 55°59′05.5″ š. pl. 22°55′36.9″ r. ilg.﻿ / ﻿55.984861°š. pl. 22.926917°r. ilg.﻿ / 55.984861; 22.926917

Pavenčių cukraus fabrikas| Pramonė | maisto |
| Įkurta | 1935 m. |
| Uždaryta | XXI a. pirmas dešimtmetis |
| Centrinė būstinė | Ventos g. 79, Kuršėnai, Lietuva |
| Produktai | cukrus |
| Darbuotojų | 920 (1985 m.) |

**Pavenčių cukraus fabrikas** (vėliau – Pavenčių cukraus kombinatas, AB „Pavenčių cukrus", AB „Panevėžio cukraus" Kuršėnų padalinys) – buvusi maisto pramonės įmonė Kuršėnuose, Pavenčiuose. Veikė nuo 1935 m. iki XXI a. pirmojo dešimtmečio. Gamino smulkųjį cukrų, o nuo 1938 m. ir gabalinį (vienintelis iš Lietuvos cukraus fabrikų).

Istorija
--------

Tarpukariu Lietuvos vyriausybės pastangomis pradėta rūpintis vietinio cukraus gamyba. Numatyta įvairiuose šalies regionuose pastatyti po cukraus fabriką. Pirmasis – pastatytas Suvalkijoje, Marijampolėje, 1931 m. Antrasis fabrikas turėjo iškilti Žemaitijoje, jam pasirinkta vieta Pavenčiuose, šalia Kuršėnų. Fabrikas pastatytas 1935 m. Marijampolės cukraus fabriko pavyzdžiu, turėjo savo vandentiekį, elektros stotį, dirbtuves. Centrinis pastatas – fabriko korpusas, pastatytas 18 m aukščio, virš 60 m ilgio, 25 m pločio. Katilinės kaminas – 90 m aukščio. Pastatus statė brolių Ilgovskių bendrovė, vidaus įrengimus montavo čekoslovakų bendrovė „Škoda". Nuo Pavenčių stoties į fabriką nutiestos geležinkelio atšakos. Fabriką 1935 m. spalio 8 d. iškilmingai atidarė žemės ūkio ministras Stasys Putvinskis. Buvo numatyta, kad dirbdamas normaliu režimu fabrikas perdirbs iki 800 t runkelių, o didžiausiu pajėgumu – iki 1000 t runkelių per dieną.

Po karo vėl pradėjo veikti 1944 m. rudenį. Sovietmečiu gamybos sezoniškumui sumažinti nuo šeštojo dešimtmečio cukrus gamintas ir iš kubietiško cukranendrių pusgaminio – geltonojo cukraus. 1953 m. pavadintas Pavenčių cukraus kombinatu, 1978 m. pradėtas rekonstruoti. 1985 m. kombinate dirbo 920 darbuotojų, pagaminta 13 950 t cukraus iš cukrinių runkelių ir 36 150 t cukraus iš cukranendrių pusgaminio. Beveik visas cukrus (49 070 t) buvo rafinuotas.

Nuo 1997 m. cukrus vėl gamintas tik iš cukrinių runkelių. 1998 m. fabrikas privatizuotas, 2003 m. 50 % jo akcijų valdė Danijos bendrovė „Danisco Sugar". 1999 m. prijungtas prie „Panevėžio cukraus". Nuo XXI a. pirmojo dešimtmečio – nebeveikiantis.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Rimantas Garuckas, *Cukraus pramonė*, Visuotinė lietuvių enciklopedija, 2019-05-09. Nuoroda tikrinta 2020-09-14.
2. ↑  *Antras cukraus fabrikas atidarytas*, „Lietuvos Aidas", 1935-10-09, p. 10, „AUTC" architektūros ir urbanistikos tyrimų centro puslapyje. Nuoroda tikrinta 2020-09-14.
3. ↑  *Pavenčių cukraus kombinatas*, Tarybų Lietuvos enciklopedija, t. 3 (Masaitis–Simno), p. 335. Vyriausioji enciklopedijų redakcija, Vilnius, 1987.
4. ↑  Edita Karklelienė, *Cukraus fabrikas grąžina paskutines skolas*[neveikianti nuoroda], Šiaulių kraštas, 2003-06-19. Nuoroda tikrinta 2020-09-14.