recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| ***Mergelė, jautis ir ožiaragis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La vergine, il toroe il capricorno |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Luciano Martino |
| Prodiuseris (-iai) | Luciano Martino |
| Vaidina | Edwige Fenech |
| Metai | 1977 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 92 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mergelė, jautis ir ožiaragis** (it.  *La vergine, il toro e il capricorno*) – 1977 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Edwige Fenech – Goja
* Alberto Lionello – Džanis
* Aldo Maccione – Felicijus
* Olga Bisera – Enrika
* Alvaro Vitali – Alvaro
* Erna Schurer – turistė
* Ray Lovelock – Patricijus
* Lia Tanzi – Luiza
* Mario Carotenuto – Benito
* Sophia Lombardo
* Patrizia Webley
* Anna Melita

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džanis jau senokai ignoruoja savo gražuolę žmoną Goją, tačiau pats sekioja paskui kiekvieną sutiktą moterį. Neapsikentusi Goja nusprendžia jam sukelti pavydą, pradėdama iššaukiančiai ir pernelyg seksualiai elgtis viešumoje ir su šeimos draugais. Matydama, kad ir tai nepadeda, ji iš tiesų užmezga romaną su plevėsa Patricijumi...
| ***Naktinė slaugė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | L'infermiera di notte |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Mariano Laurenti |
| Scenaristas (-ai) | Franco MiliziaMariano Laurenti |
| Metai | 1979 |
| Žanras | komedija |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Naktinė slaugė** (it.  *L'infermiera di notte*) – 1979 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Gloria Guida – Andžela
* Lino Banfi – Nikola
* Francesca Romana Coluzzi – Liucija, Nikolos žmona
* Leo Colonna – Karlo, Nikolos sūnus
* Alvaro Vitali – Pepino
* Mario Carotenuto – Saverio / Alfredo
* Paola Senatore – Zaira
* Annamaria Clementi – kaimynė

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Stomatologo Nikolo žmonos turtingas ligotas dėdė išreiškia norą sulaukti mirties šeimos rate. Kadangi palikimas dar nėra padalintas, šeima nusprendžia apgyvendinti dėdę pas save, tikėdamiesi tokiu būdu pelnyti jo palankumą ir užsitikrinti paveldėjimo teisę. Naktinei jo priežiūrai jie nusamdo jauną slaugę Andželą, kuri iš karto krinta į akį tiek Nikolai, tieko jo sūnui. Be to, ir pats dėdė, kasdien keičiantis testamentą, iš tiesų neturi jokių turtų, o pats ieško šeimos deimantų, kurie paslėpti svetainės šviestuve...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Gazella subgutturosa** |
| --- |
| Džeiranas (Gazella subgutturosa)Džeiranas (*Gazella subgutturosa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios antilopės  *( Antilopinae)* |
| Gentis: | Tikrosios gazelės  *( Gazella)* |
| Rūšis: | Džeiranas  *( Gazella subgutturosa)* |

 |

**Džeiranas** (*Gazella subgutturosa*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Stirnos didumo gazelė. Kūno aukštis 60-75 cm, masė 18-33 kg. Smėlinės spalvos. Papilvė, pakaklė, pasturgalis ir kojų vidinė pusė baltos spalvos. Ragus turi tik patinai. Ragai 30-40 cm ilgio, lyros formos, jų pamatinės dalys labai arti viena kitos, aukščiau ragai pakrypę į šonus ir užlinkę atgal, o viršūnės - į vidų. Beveik visų ragų paviršius su ryškiais skersiniais žiedais.

Gyvena dykumose ir atvirose kalnų vietovėse iki 2-3 km aukštyje virš jūros lygio. Pavasarį ir vasarą laikosi nedideliais būriais ir pavieniui. Rudenį ir žiemą susiburia į didesnius būrius. Žiemos pradžioje šiaurinėje arealo dalyje gyvenantys džeiranai migruoja į pietines vietoves, kur mažesnė sniego danga. Vasarą pastebimi šių žvėrių perėjimai 100-200 km atstumu į mažiau sausringas vietoves.

Minta žoliniais augalais, krūmų lapais ir ūgliais. Girdyklas lanko kas 3-7 dienas. Gali gerti sūrų vandenį. Rujoja spalio - lapkričio mėnesiais. Dar prieš rują patinai pradeda žymėti savo teritoriją iškapstydami duobutes ir palikdami jose ekskrementus. Rujos metu patino haremą sudaro 2-5 patelės, kurias jis gina nuo konkurentų kovodamas turnyrinėse kovose. Nėštumas trunka 5,5 mėnesio. Dažniausiai gimsta 2, retai 1 arba 3 jaunikliai. Lytiškai subręsta antraisiais gyvenimo metais. Gyvena 10-12 metų.

Paplitęs Arabijos pusiasalyje, Irane, Afganistane, Pakistane, Pietų Mongolijoje, Šiaurės vakarų Kinijoje, Vidurinėje Azijoje ir Azerbaidžane.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Džeiranas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Nesvetimauk*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Non commettere atti impuri |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Giulio Petroni |
| Scenaristas (-ai) | Giulio PetroniMarco Zavattini |
| Vaidina | Barbara BouchetMarisa Merlini |
| Metai | 1971 |
| Žanras | erotinė komedija |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Nesvetimauk** (it.  *Non commettere atti impuri*) – 1971 m. itališka erotinė komedija.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jaunas menininkas Pino įsimyli kaimynystėje gyvenančią merginą Mariją Terezą. Pastaroji, gyvenanti kartu su motina ir senele, yra itin dievobaiminga, priešingai nei Pino ir jo tėvas Džakomas, turintis sūnaus amžiaus meilužę studentę Nadiną. Santykiai tampa rimtesni, kuomet Pino, kad galėtų būti arčiau jos, pasisiūlo mokyti merginą lotynų kalbos. Deja, netrukus paaiškėja, kad vien to nepakaks norint būti arčiau mylimosios, nes apsireiškęs Marijos Terezos dėdė rimtai suabejoja Pino lotynų kalbos žiniomis ir sugebėjimais mokyti...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Barbara Bouchet – Nadina
* Dado Crostarosa – Pino
* Simonetta Stefanelli – Marija Tereza
* Claudio Gora – Džakomas
* Marisa Merlini – Marijos Terezos motina
* Luciano Salce – Damiano
Konfiskuotų nelegalių ginklų krūva Nairobyje
**Nelegali prekyba ginklais** – veiksmai, kuriais siekiama įvairiems tikslams panaudoti nelegaliai įsigytus ginklus ar amuniciją.

1997 m. Jungtinės Tautos konkrečiau apibrėžė nelegalią ginklų prekybą. JT apibrėžė skirtumus tarp mažųjų (naudojamų asmeniniam naudojimui) ir lengvųjų ginklų (skirtų naudotis kelių žmonių grupei vienu metu). Amunicija ir sprogstamieji užtaisai taip pat buvo priskirti prie mažųjų ir lengvųjų ginklų grupių.

Nors nelegali ginklų prekyba paplitusi neramumų kamuojamuose regionuose, tai vyksta ir kitur. Pavyzdžiui, Pietų Azijoje nelegaliai buvo pervežta apie 63 milijonai ginklų į Indiją ir Pakistaną.

JAV 95-tasis greitkelis vadinamas geležies vamzdynu (angl. *Iron Pipeline*). Šiuo keliu nelegaliai pervežama dauguma ginklų iš šiaurinių valstijų į Niujorką ir Niudžersį. Skaičiuojama, kad apie 90 proc. Niujorko nusikaltimų vietose rastų ginklų pateko iš kitų valstijų.

Visa nelegalių ginklų prekybos metinė vertė skaičiuojama iki 60 milijardų JAV dolerių.

2005 m. buvo sukurtas vaidybinis filmas „Karo Dievas" su aktoriu Nicolas Cage apie nelegalią prekybą ginklais.

Taip pat skaityti
-----------------

* Ginklų prekyba

Šaltiniai
---------

1. ↑  Examining international responses to illicit arms trafficking
2. ↑  Bangladesh turned into arms smuggling route Archyvuota kopija 2012-02-12 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Sen. Schumer Demands Crackdown On ‘Iron Pipeline’ Following NYPD Officer’s Death
4. ↑  Ruling Arms Archyvuota kopija 2012-12-28 iš Wayback Machine projekto.
| ***Paulo Roberto Kotechino, puolėjas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Paulo Roberto Cotechinocentravanti di sfondamento |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Nando Cicero |
| Metai | 1983 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 88 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Paolo Roberto Kotechino, puolėjas** (it. *Paolo Roberto Cotechino…*) – 1983 m. italų sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Alvaro Vitali – Kotechino / Alvaro
* Carmen Russo – Roselija, Kotechino sužadėtinė
* Mario Carotenuto
* Cristiano Censi
* Franca Valeri
* Tiberio Murgia
* Moana Pozzi

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Paolo Roberto Kotechino – brazilas legionierius, už didžiulę pinigų sumą atvykęs žaisti į „Napolio" klubą. Nors visų lūkesčiai itin dideli, Kotechino niekaip nepavyksta susikaupti žaidimui, jį kankina sužadėtinės ir namų ilgesys, todėl jis neišnaudoja šimtaprocentinių progų, komanda pralaimi vienas rungtynes po kitų ir galiausiai nušvilpiamas savo klubo gerbėjų. Kartą rūbinėje jis susipažįsta su santechniku Alvaro, itin panašiu į jį ir, norėdamas išvengti įniršusių gerbėjų, vietoje jų pakiša Alvaro.

Kai Kotechino sužadėtinė atvyksta pas jį, klubo vadovai bando sutrukdyti, kad jiedu pernelyg daug laiko neleistų kartu ir futbolininkas nepervargtų. Kotechino naudojasi Alvaro, dažnai susikeisdamas su juo vietomis, kad suklaidintų klubo vadovus.

Be to, artėja svarbios rungtynės su „Interu" ir šio atstovė grafienė stengiasi padaryti viską, kad pašalintų varžovų puolėją. Po nepavykusių bandymų ji užsako pagrobimą, tačiau nusikaltėliai sučiumpa Alvaro…
**Lengvatinio apmokestinimo bendrovė** – užsienio kapitalo bendrovė, įregistruota lengvatinio apmokestinimo zonoje. Pasižymi ypatingu organizaciniu bei juridiniu įmonės statusu, kuris padeda sumažinti mokesčius. Paprastai toks statusas yra susijęs su griežtais reikalavimais vykdyti gamybinę, prekybinę, paslaugų ar kitą veiklą už tos jurisdikcijos (teritorijos), kurioje ši lengvatinio apmokestinimo bendrovė yra registruota, ribų.

Lengvatinio apmokestinimo bendrovė veikia neturėdama realiai egzistuojančio biuro. Dažniausiai tai būna tiesiog adresas, kuriuo valdžios institucijų atstovai ar kiti asmenys gali susisiekti su lengvatinio apmokestinimo bendrovės atstovu. Jų savininkams užtikrinamas konfidencialumas nurodant ne tikruosius, bet nominaliuosius akcininkus ir vadovus, kurie valdo bendrovės akcijas ir vadovauja jos veiklai už sutartą užmokestį tikrųjų savininkų vardu.

Lengvatinio apmokestinimo bendrovės dažniausiai teikia finansines, investicines, nekilnojamojo turto valdymo, tarptautinės prekybos, konsultacijų, laivininkystės, rinkodaros, darbuotojų samdos paslaugas. Neretai pastarosios bendrovės, neskaitant teisėtos mokesčių planavimo veiklos (vertinama prieštaringai, nes kitos valstybės netenka biudžetinių mokestinių pajamų), užsiima pinigų plovimu, finansiniu sukčiavimu, neteisėta bankų ar draudimo veikla, indėlių rinkimu ar loterijų organizavimu neturint tam būtinų licencijų ar leidimų. Taip pat vykdoma prekyba narkotikais, ginklais, žmonėmis, finansuojamas terorizmas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Lengvatinio apmokestinimo bendrovė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007
2. 1 2 3  Ofšorinis verslas. (Vilnius: Kredito brokeris, 2001 m.) – 464 p. – ISBN 9986-9362-3-3
**Karlo Kamenar**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Karlo Kamenar |
| Gimimo data | 1994 m. kovo 15 d. (29 metai) |
| Gimimo vieta | Kroatija |
| Ūgis | 174 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | HŠK Posušje |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2013–2014  2014–2018  2018–2020  2020  2021  2022–2023  2023– | NK Stupnik  NK Rudeš  NK Osijek → *Vilniaus „Žalgiris" (skol.)*  Mezőkövesd  Zrinjski Mostar  HŠK Posušje | 27 0(6)95 0(8)18 0(1)05 0(1)03 0(?)40 0(3)14 0(4) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. rugpjūčio 21 d.. |

**Karlas Kamenaras** (kroat. *Karlo Kamenar*; g. 1994 m. kovo 15 d.) – kroatų futbolininkas, saugas. Atstovavo Vilniaus „Žalgirio" klubui.

Karjera
-------

Karjeros pradžioje atstovavo įvairius klubus gimtinėje. Karjerą pradėjo Kroatijos žemesniųjų lygų „Stupnik" ir „Rudeš" ekipose. Su pastarąja komanda iškovojo kelialapį į aukščiausiąją lygą. 2017–2018 m. sezone įmušė pirmąjį klubo įvartį aukščiausioje lygoje.

2018 m. vasarą K. žaidėją įsigijo „Osijek" klubas. Pirmame sezone Karlas sužaidė 16 rungtynių Pirmoje lygoje, o antrajame sezone pagrindinėje sudėtyje neįsitvirtino, sužaidė vos dvi rungtynes.

2020 m. rugpjūtį tapo Vilniaus „Žalgirio" nariu. „Osijek" klubas paskolino žaidėją FK Žalgiris. A lygoje debiutavo 2020 m. rugpjūčio 12 d. rungtynėse prieš FK Sūduvą.

Vėlesniais metais rungtyniavo Mezőkövesd klube (Vengrija) ir HŠK Zrinjski Mostar (Bosnija ir Hercegovina). 2023 m. vasarą perėjo į HŠK Posušje.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2020** | **„Žalgiris"** | 5 | 1 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai
----------

su FK Žalgiris
* **A lyga**

čempionas: 2020 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* alyga.lt svetainė
* KFF svetainė
* hrnogomet.com
* Transfermarkt
**Damiras Žutičius**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Damiras Žutičius |
| Gimimo data | 1993 m. liepos 22 d. (30 metų) |
| Gimimo vieta | Kroatija |
| Ūgis | 174 cm |
| Svoris | 69 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018  2019  2019  2020–2021 | HNK GoricaFK Atlantas Klaipėda→ Atlantas BNK Rudeš Zagreb | 05 0(0)24 0(0)01 0(0)03 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m.. |

**Damiras Žutičius** (*Damir Žutić*; g. 1993 m. liepos 22 d.) – Kroatijos futbolininkas, gynėjas.

Karjera
-------

### HNK Gorica

2018/2019 m. sezoną pradėjo HNK Gorica klube. Elito divizione (1. HNL) pasirodė penkis kartus.

### FK Atlantas

2019 m. atstovavo Klaipėdos „Atlantui". A lygoje sužaidė 24 rungtynes.

Vienerias rungtynes sužaidė Antroje lygoje Atlantas B sudėtyje. 2019 m. rugpjūčio 23 d. įvykusiose rungtynėse prieš Džiugas B pasirodė startinėje sudėtyje. Po pirmojo kėlinio buvo pakeistas. Tuo metu rezultatas buvo 1:0 telšiškių naudai. Rungtynės baigėsi triuškinančia Džiugas B pergale rezultatu 7:0.

2019 m. spalio 30 d. rungtynėse prieš FK Sūduva žaidė visas rungtynes, o klaipdėdiečiai pralaimėjo triuškinamu rezultatu 1:9.

### NK Rudeš

2020/21 m. sezone žaidė Kroatijoje, atstovavo NK Rudeš Zagreb. Antroje lygoje sužaidė trejas rungtynes.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* lietuvosfutbolas.lt
* Soccerway
* Transfermarkt
* Sofascore
* worldfootball.net
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Neotragus pygamaeus** |
| --- |
| Nykštukinė antilopė (*Neotragus moschatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios antilopės  *( Antilopinae)* |
| Gentis: | Mažosios antilopės  *( Neotragus)* |
| Rūšis: | Nykštukinė antilopė  *( Neotragus pygmaeus)* |

 |

**Nykštukinė antilopė** (*Neotragus pygmaeus*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginių (*Bovidae*) šeimos žinduolis.

Mažiausias Afrikos kanopinis žvėris. Kūno aukštis 25-30 cm, masė 2-3 kg. Gelsvai ruda, pažandė, pakaklė ir papilvė baltos. Patinai su lygiais, aštriomis viršūnėmis, nežymiai palinkusiais atgal, 23 cm ilgio rageliais.

Laikosi poromis. Minta medžių ir krūmų lapais, vaisiais, žoliniais augalais. Nėštumas trunka 6 mėnesius. Gimsta 1 jauniklis. Lytiškai subręsta antraisiais gyvenimo metais. Nelaisvėje išgyvena iki 6 metų.

Paplitusi Vakarų Afrikos tropiniuose miškuose, nuo Siera Leonės iki Ganos.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nykštukinė antilopė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Raphicerus campestris** |
| --- |
| Savaninė antilopikė (*Raphicerus campestris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios antilopės  *( Antilopinae)* |
| Gentis: | Antilopikės  *( Raphicerus)* |
| Rūšis: | Savaninė antilopikė  *( Raphicerus campestris)* |

 |

Savaninės antilopikės paplitimo arealas
**Savaninė antilopikė** (*Raphicerus campestris*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginių (*Bovidae*) šeimos žinduolis.

Kūno aukštis 50-60 cm, masė 10-16 kg. Trumpa kūgio formos galva, ilgos ir plačios ausys, ilgos kojos. Plaukai tankūs, gelsvai rudi su sidabrišku atspalviu. Apatinė kūno dalis balta arba gelsvai balta. Raguoti tik patinai. Ragai vidutiniškai 13 cm ilgio, lygūs, aštrūs, nežymiai išlinkę į priekį.

Gyvena atvirose, retais medžiais ir krūmais apaugusiose vietovėse. Laikosi pavieniui arba poromis. Gyvenamos teritorijos ribas žymi išmatų krūvelėmis, kvapiųjų liaukų išskyromis. Nuo pavojaus slepiasi priguldama prie žemės arba sprunka bėgdama zigzagais.

Minta žoliniais augalais, krūmų lapais ir ūgliais. Gali ištverti be vandens. Poruojasi įvairiu metu laiku. Nėštumas trunka apie 6 mėnesius. Gimsta 1, retai 2 jaunikliai. Gyvena iki 12 metų.

Paplitusi Afrikos pietinėje dalyje (nuo Pietų Angolos, Zambijos ir Zimbabvės) ir rytinėje dalyje (Kenija, Tanzanija).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Savaninė antilopikė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Ipolitas Užkurnys** |
| --- |
| Gimė | 1926 m. lapkričio 5 d.Pypliai, Gelvonų valsčius |
| Mirė | 2004 m. lapkričio 11 d. (78 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Pyplių kapinės |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | skulptorius, medžio drožėjas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Gedimino ordino Riterio kryžius (2000 m.)  |

**Ipolitas Užkurnys** (1926 m. lapkričio 5 d. – 2004 m. lapkričio 11 d.) – žymus lietuvių tautodailininkas skulptorius.

Biografija
----------

Gimė Pyplių kaime (dab. Širvintų rajonas), daugiavaikėje šeimoje. 1934–1937 m. mokėsi Bagaslaviškio, Laukžemės (Kretingos r.), Gibišėlių (Klaipėdos r.), Pryšmančių (Kretingos r.) mokyklose. Piemenavo, dirbo įvairius žemės ūkio darbus, paaugęs su kitais meistrais statė aplinkinių kaimų sodybų pastatus. 1950 m. apsigyveno Vilniuje, dirbo mūrininku, statybininku, 1963–1986 m. – Vilniaus metalo konstrukcijų Bandomojoje eksperimentinėje gamykloje.

Nuo 1965 m. atsidėjo medžio drožybai, dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje, individualios Vilniuje (1968, 1969, 1971, 1976, 1983–1986 m.), Lenkijoje (1970, 1976, 1977 m.), Leningrade (1981 m.), Maskvoje (1982 m.).

Ipolito Užkurnio paminklas Vytautui prie Birštono piliakalnio

Darbai
------

Ipolitas Užkurnys išdrožė daugiau kaip 1400 medinių kūrinių; tarp jų – apie 250 monumentalių skulptūrų koplytstulpių ansambliams Lietuvoje (Ablingoje, Birštone, Šiauliuose, Čiurlionio kelyje, Anykščiuose, Juodkrantėje), Lenkijoje, Vengrijoje, Vokietijoje, Suomijoje. Kūrė antkapinius paminklus, horeljefus, bareljefus, skulptūrinius portretus, istorinės, literatūrinės ir religinės tematikos daugiafigūres kompozicijas (Vilniaus įkūrimas 1973 m. Žalgirio mūšis 1978 m. Skerdžius 1992 m. Kristaus vainikavimas 2000 m.). Skulptūros ekspresyvios plastikos, raiškaus silueto, darnios kompozicijos.

Parašė autobiografinę knygą *Mano Jėzus* (1997 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vyta Matukaitienė. Kraštiečiui medžio filosofui Ipolitui Užkurniui – 90, *sirvinta.net*
2. ↑  *Ipolitas Užkurnys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015

Literatūra
----------

* Marcelijus Martinaitis, Zita Žemaitytė. *Ipolitas Užkurnys*. Vilnius: Vaga, 1987.
Kumysas

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kumysas** (turk. *kımız*; tot. *qımız*; kaz. *қымыз*, kirg. *кымыз*, baš.: qımıð; jak. *kımıs*; tuv. *xımıs;* uzb. *qimiz*, rus. *кумыс*; Mongolijoje tas pats produktas žinomas pavadinimu **airag**) – fermentuotas pieno produktas, svarbus Centrinės Azijos stepių gyventojams. Kumelės pienas rauginamas bakterijų (bulgariškų ir acidofilinių lazdelių) bei mielių raugu. Jis įprastai užraugiamas jau turimu skystu kumysu, kurio išsaugoma kaip raugo. Kadangi kumelės pienas turi daugiau laktozės nei karvės, rūgstant susidaro sąlyginai daugiau alkoholio nei rauginant kefyro ar paprasta pieno rūgšties bakterijų kultūra. 

Kumysas yra baltos spalvos, malonaus, gaivinančio, saldžiarūgščio skonio. Paprastai stiprumas 0,2 %-2,5 %, stiprus – iki 4,5 % alkoholio. Priklausomai nuo raugimo būdo galima pasidaryti kumyso, kuriame yra dar daugiau alkoholio.

Pripažintas kaip sveikatai naudingas, organizmą stiprinantis gėrimas.

Gamyba
------

Kumysas daromas fermentuojant šviežią nepasterizuotą kumelių pieną. Fermentacija trunka nuo keliolikos valandų iki kelių parų. Produktas periodiškai maišomas ir plakamas, panašiai kaip sukant sviestą (aukštoje siauroje statinaitėje su specialiu menturiu plakimui). Fermentacijos metu skaidomas pieno cukrus, laktozė. Rauge esančios laktobacilų bakterijos, veikdamos pieną, išskiria pieno rūgštį, o mielės – anglies dvideginį ir etilo alkoholį. Taigi gaunamas rūgštaus pieno, gazuotas, šiek tiek alkoholinis gėrimas.

Kumelės pienas yra sunkiai gaunamas produktas. Vienu kartu primelžiama ne daugiau 1 litro pieno, bet melžiama gana dažnai, kas valandą ar pan. Melžiant kumelė turi matyti kumeliuką arba jis atvedamas žindyti, o paskui melžiama.

Tradiciškai kumysas būdavo fermentuojamas odiniuose maišuose, kurie būdavo vis pavartomi. Dabar, atsisakant klajokliško gyvenimo būdo, paplito rauginimas mediniuose induose su menturiu plakimui.

Pramoniniu būdu gaminamas kumysas paprastai daromas ne iš kumelių, o iš karvių pieno.
| Radisson Blu Hotel Lietuva |
| --- |
|  |
| Vieta | Konstitucijos pr. Vilnius |
| Statusas | Pastatytas |
| Statybų pradžia | 1966 m. |
| Statybų pabaiga | 1983 m. |
| Aukštų sk. | 22 |

Koordinatės: 54°41′42″š. pl. 25°16′30″r. ilg.﻿ / ﻿54.694955°š. pl. 25.274971°r. ilg.﻿ / 54.694955; 25.274971

**Radisson Blu Hotel Lietuva** – keturių žvaigždučių viešbutis Šnipiškių mikrorajone, Naujajame Vilniaus miesto centre. Pirmasis dangoraižis Lietuvoje. Projekto autoriai – Algimantas Nasvytis ir Vytautas Nasvytis.

Istorija
--------

* 1975 m. statybos1975 m. statybos

1963 m. suprojektuotas 20 aukštų **Inturisto** viešbutis. 1966 m. pradėtas statyti. 1967 m. dėl pasikeitusio projekto (pridėti dar 2 aukštai) ir pavadinimo, sustabdytos. 1972 m. pratęstos, 1983 m. baigtos. Viešbutis pavadintas **Lietuva**.

1997 m. privatizuotas. 2002–2003 m. rekonstruotas, pervadintas **Reval Hotel Lietuva**. 2010 m. pasikeitus valdytojui, pervadintas **Radisson Blu Hotel Lietuva**.

2017–2018 m. iš Konstitucijos prospekto pusės pastatytas 8 aukštų priestatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2013-11-11 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
|  Londono šv. Pauliaus katedra |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Londono |
| **Dekanatas** | Kenterburio |
| **Savivaldybė** | Londonas |
| **Gyvenvietė** | Londonas |
| **Adresas** | London EC4M 8AD |
| **Pastatyta** | 1710 m. |

**Londono Šv. Pauliaus katedra** (angl. *St Paul's Cathedral*) – baroko stiliaus, 1256 m. pastatyta katedra Londone (Jungtinė Karalystė). Perstatyta nuo 1672 iki 1710 m. architektas – Kristoferis Renas (angl. *Sir Christopher Wren*). Šv. Pauliaus katedra laikoma vienu žymiausių ir įsimintiniausių Londono objektų ir yra antra pagal dydį Didžiojoje Britanijoje po Liverpulio katedros.

1981 m. čia susituokė princas Čarlzas ir princesė Diana. Bažnyčioje palaidotas admirolas Horacijus Nelsonas (angl. *Horatio Nelson*) ir Arturas Veleslis (angl. *Arthur Wellesley*), rengiami jubiliejai, valstybinės šventės.

Priešistorė
-----------

Romos Britanijos laikotarpiu dabartinės katedros teritorijoje stovėjo šventykla skirta romėnų deivei Dianai.

Pirmieji mediniai krikščioniški maldos namai dedikuoti Šv. Pauliui pastatyti 604 m. Etelberto I valdymo laikotarpiu. Vėliau bažnyčia sudegė, bet 685 m. pastatyta nauja. 962 m. vikingų kariai sudegino bažnyčia. 1087 m. pastatyta trečioji bažnyčia, kuri vėliau sudegė gaisro metu.

1256 m. pastatyta senoji Šv. Pauliaus katedra, kuri 1666 m. Didžiojo Londono gaisro metu sudegė.

Istorija
--------

1672 m. pradėti naujos Šv. Pauliaus katedros statybos darbai. 1710 m. užbaigtos dabartinės Šv. Pauliaus katedros statybos, kurioms panaudotos 70 tūkst. t akmens.

Iki 1963 m. Šv. Pauliaus katedra buvo aukščiausias pastatas Londone.

Šaltiniai
---------

1. ↑  St Paul's Cathedral
2. ↑  Saint Paul’s Cathedral
3. ↑  St Paul's Cathedral
4. ↑  St Paul’s Cathedral – 12 Interesting Facts About St Paul’s Cathedral Archyvuota kopija 2023-02-27 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Rivartibonitienne**|  |
| **Pavadinimas** | Uniion Sportif Rivartibonitienne |
| **Įkurtas** |  |
| **Stadionas** | *Parc R* stadionas, Rivartibonitis |
| **Talpa** | 2 000 |
| **Vadovas** | ? nežinoma |
| **Vyr. treneris** | ? nežinoma |
| **Lyga** | Ligue Haïtienne |
| **2023** | nežinoma |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Union Sportif Rivartibonitienne**, o trumpiau vadinamas **Rivartibonitienne** – Haičio futbolo klubas, rungtyniavęs aukščiausioje lygoje. Įsikūręs Rivartibonityje.

Istorija
--------

Rungtyniavo rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Dėl pilietinių neramumų šalyje, bei pandemijos grėsmių čempionatai vis nutrūkdavo, o nugalėtojai likdavo neišaiškinti.

Pasiekimai
----------

**Ligue Haïtienne ():**
* **Čempionai ()**:

Coupe d'Haïti (3)
Nugalėtojai: 1938, 2009, 2011

Klubo spalvinė gama
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| **Rivartibonitienne** | **Rivartibonitienne** |

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 |

Garsesni žaidėjai
-----------------

Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei.
* Haitis
* Haitis

Užsieniečiai
* Panama

Treneriai
---------

* 

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑  RSSSF duomenų bazė (Sezonai)
2. ↑  [ Informacija apie klubą]

Nuorodos
--------

* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
| Paplūdimio futbolas |
| --- |
| Paplūdimio futbolas |
| **Tipas** | Komandos 5x5Kontaktinis sportas |
| **Valdymo organas** | FIFA |
| **Sukurtas** | XX a. 5-asis dešimtmetis |
| **Įranga** | Futbolo kamuolys |
| **Olimpiadose** | taip |

**Paplūdimio futbolas** – komandinė sporto šaka, futbolo atmaina. Paplūdimio futbolo veiklą prižiūri FIFA.

Istorija
--------

Paplūdimio futbolas žaidžiamas paplūdimio smėlio aikštelėje, kuri yra mažesnė negu įprasta futbolo aikštė. Sporto šaka išsivystė Brazilijoje. Žaidžia dvi komandos po 5 žaidėjus (įskaitant vartininką). Žaidimą sudaro 3 kėliniai po 12 minučių. 1992 m. buvo priimtos tarptautinės taisyklės, ir ėmė vykti tarptautiniai turnyrai. Nuo 1995 m. vyksta Pasaulio paplūdimio futbolo čempionatas, kurio organizavimą 2005 m. FIFA perėmė iš BSWW. Nuo 2015 m. paplūdimio futbolas įtrauktas į Europos žaidynių programą.

Tarptautinės varžybos
---------------------

#### Rinktinės

* Rinktinių FIFA pasaulio paplūdimio futbolo čempionatas
* BSWW (Beach Soccer Worldwide) pasaulinės rinktinių taurės bei turnyrai

Taip pat vyktsta vyrų ir moterų kontinentiniai bei olimpiniai turnyrai.

#### Klubinės

* Mundialito de Clubes pasaulinis klubų turnyras
* Euro Winners Cup europos klubų turnyras

Vyksta daug tarptautinių bei vietinės reikšmės turnyrų.

Paplūdimio futbolas Lietuvoje
-----------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Sąrašas:Lietuvos paplūdimio futbolo sezonai*.
2020 m. LSPFA logotipas
Paplūdimio futbolo varžybas Lietuvoje organizavo *Lietuvos salės futbolo asociacija*. 2020 m. birželio mėn. kad tiksliau atspindėtų veiklą, *LSFA* pavadinimas buvo pakeistas į Lietuvos salės ir paplūdimio futbolo asociacija (LSPFA). Organizacijai vadovauja Vytenis Kazlauskas, LSPFA yra LFF narė.

Lietuvos vyrų paplūdimio futbolo rinktinė dalyvavo 2008 m. 2017 m. 2019 m. ir 2021 m.**UEFA paplūdimio futbolo atrankos varžybose** į **FIFA pasaulio paplūdimio futbolo čempionatą**, tačiau atrankinio etapo nepraėjo nei karto. 

Kasmetinis vyrų klubų paplūdimio futbolo čempionatas Lietuvoje vyksta vienoje lygoje, apskričių lygų nėra. Klubai kasmet taip pat kovoja dėl Lietuvos taurės. Moterų lygos šiuo metu dar nėra, bet pirmasis klubinis turnyras jau įvyko 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* LFF oficiali svetainė Archyvuota kopija 2015-04-01 iš Wayback Machine projekto.
* Oficialūs rezultatai
| Old Trafford |
| --- |
|  |
| Vieta | Mančesteris, Anglija |
| Atidarytas | 1910 m. vasario 19 d. |
| Savininkas | Manchester United |
| Operatorius | Manchester United |
| Paviršius | Žolė |
| Architektas | Archibald Leitch (1909 m.) |
| Talpa | 75 957 sėdimos vietos |
| Lauko matmenys | 105 × 68 metrai |
| Nuomininkai | Manchester United (nuo 1910 m. – iki šių dienų |

**Old Trafford** yra futbolo stadionas Mančesteryje, Anglijoje. Talpina 75 957 žiūrovus. Jame namų rungtynes žaidžia Manchester United. Stadionas yra antras pagal dydį Anglijoje po Wembley, trečias pagal dydį Jungtinėje Karalystėje ir vienuoliktas Europoje.

Old Trafford stadione nuo 1910 m. žaidžia Manchester United, išskyrus 8 metus tarp 1941 ir 1949 m. kai per karą buvo apgriautas. Tuo metu klubas žaidė *Maine Road* stadione, kuriame savo namų varžybas žaidė kita miesto komanda – Manchester City.

Stadionas buvo ne kartą rekonstruojamas devintajame XX a. dešimtmetyje. Vietų skaičius buvo didinamas šiaurės, vakarų ir rytų tribūnose. Didžiausias žiūrovų skaičius susirinko 1939 m. į FA Taurės pusfinalį tarp Wolverhampton Wanderers ir Grimsby Town.

Stadionas buvo dažnai naudojamas kaip neutrali vieta FA Taurės pusfinaliams. Tuo metu, kai buvo statomas naujasis Wembley stadionas, Old Trafforde stadione keletą varžybų žaidė Anglijos rinktinė. Taip pat vyko 1966 m. FIFA pasaulio futbolo čempionato bei UEFA Euro 1996 varžybos. 2003 m. čia vyko UEFA Čempionų lygos finalas.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Old Trafordo stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Old Trafford, manutd.com svetainėje

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPremier League stadionai, 2011–2012 |
| --- |
|  |
| 
Anfield· Britannia Stadium· Carrow Road· City of Manchester Stadium· Craven Cottage· DW Stadium· Emirates Stadium· Ewood Park· Goodison Park· Liberty Stadium· Loftus Road· Molineux Stadium· Old Trafford· Reebok Stadium· St James' Park· Stadium of Light· Stamford Bridge· The Hawthorns· Villa Park· White Hart Lane |

 |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuro 1996 stadionai |
| --- |
|  |
| 
Anfield (Liverpulis) · City Ground (Notingemas) · Elland Road (Lidsas) · Hillsborough Stadium (Šefildas) · Old Trafford (Mančesteris) · St James' Park (Niukaslas prie Taino) · Villa Park (Birmingamas) · Wembley Stadium (senasis stadionas) (Londonas) |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Epldžekas kartu su „Jack Rose" kokteiliu.
**Epldžekas** (angl. *applejack*) – stiprus alkoholinis gėrimas iš obuolių, žinomas nuo Amerikos kolonijinio laikotarpio. Manoma, kilęs iš prancūziško obuolių brendžio kalvadoso. Epldžekas daromas koncentruojant stiprų sidrą tradiciniu užšaldymu ar tikra distiliacija.

Pavadinimas *applejack* kilęs iš angl. *apple* 'obuolys' + angl. *jacking* '(čia) didinti alkoholio koncentraciją užšaldymu'. Toks stiprumo didinimas dar vadinamas angl. *freeze distillation* 'užšaldomoji distiliacija'.
  
Užšaldant sidrą, turintį mažiau kaip 10 % etanolio, gaunamas gėrimas, turintis 30-40 % etanolio, saldokas, paprastai turinti obuolių kvapą ir skonį. Užšaldant gėrime koncentruojami visi sidre esantys alkoholiai (etanolis, metanolis ir fuzeliai). Tikrosios distiliacijos būdu šiuos alkoholius galima atskirti, nes skiriasi jų virimo temperatūros. Dėl gėrimų, gaminamų fermentuojant obuolių sultis, santykinai didesnės kainos ir mažesnio stiprumo komerciškai gaminami epldžekai paprastai gaminami iš obuolių brendžio, kurį skiedžia grūdų spiritu, kol gėrimo stiprumas būna pageidaujamo lygio.

Istorija
--------

Epldžekas *Jersey Lightning*, gaminamas Niudžersyje, kolonijiniais laikais buvo naudojamas kaip atlyginimas už darbą kelių tiesimo brigadoms.

Apie 1760 m. Džordžas Vašingtonas sužinojo apie epldžeką, išprašė Lairdų giminės receptą ir netrukus įdiegė epldžeko gamybą Virdžinijos kolonijoje.

Seniausia šeimos valdoma epldžeko darykla yra 1780 m. *Scobeyville* (Niudžersis) įkurta *Laird & Company*. Tai tų pačių Laird'ų, iš kurių Vašingtonas išprašė receptą, kompanija. *Laird & Company* dabar gaminamas epldžekas yra 40 % etanolio turintis obuolių brendis, gaminamas tikrąja distiliacija ir skiedžiamas neutraliais spiritais. Lairdų epldžekas pirmą kartą gamintas Viljamo Lairdo (*William Laird*) 1698 m. *Monmouth* grafystėje (Niudžersis).

Kiti gėrimai tuo pačiu pavadinimu
---------------------------------

Epldžeku taip pat vadina kokteilį, gaminamą iš obuolių likerio bei viskio *Jack Daniel*.
**Pekino opera** (京劇) – labiausiai paplitusi kinų operos forma, jungianti instrumentinę ir vokalinę muziką, pantomimą, šokį ir akrobatiką. Ji atsirado Pekine Čingų dinastijos viduryje (1644–1912 m.) iš Jangdzės upės žemupyje paplitusios pirmtakės *huabu* operos. o iki XIX a. vid. išpopuliarėjo visoje šalyje. Pekino operos programa buvo labai populiari Čingų dvare ir laikoma Kinijos kultūriniu paveldu. Pagrindinės spektaklių trupės įsikūrusios Pekine, Tiandzine ir Šanchajuje. Pekino opera taip pat paplitusi Taivane, kur žinoma pavadinimu *Guójù* („Nacionalinė opera"). Laikui bėgant Pekino opera išplito į kitus regionus, tokius kaip JAV ir Japonija.

Pekino operoje yra keturi pagrindiniai personažai: šeng (pagrindis vyriškos lyties vaidmuo), dan (bet koks moteriškas vaidmuo), dzing (atžagaraus ar agresyvaus charakterio vyriškos lyties vaidmuo) ir čou (klounai). Spektaklio trupės dažnai turi keletą aktorių vienam personažo tipui, taip pat daug antrinių ir tretinių atlikėjų. Artistams būdingi įmantrūs ir spalvingi kostiumai ir minimalios dekoracijos. Atlikėjų meistriškumas vertinamas pagal judesių grakštumą. Atlikėjai taip pat laikosi įvairių stilistinių konvencijų, kurios padeda žiūrovams orientuotis spektaklio siužete. Kiekvienas judesys turi prasmę ir turi eiti išvien su muzika. Pekino operos muziką galima suskirstyti į *xīpí* (西皮) ir *èrhuáng* (二黄) stilius. Dainų sakiniai dažniausiai susidaro iš penkių arba septynių žodžių. Pekino operos repertuare yra daugiau nei 1400 kūrinių, paremtų Kinijos istorija, folkloru ir vis dažniau šiuolaikiniu gyvenimu.

Kultūrinės revoliucijos (1966–1976 m.) laikotarpiu tradicinė Pekino opera buvo pasmerkta kaip „feodalistinė" ir „buržuazinė", vietoje jų vaidintos revoliucinės operos. Po kultūrinės revoliucijos šie pokyčiai buvo atšaukti ir Pekino opera sugrįžo į scenas, tačiau ankstesnės šlovės nebepasiekė. Pastaraisiais metais siekiant pritraukti daugiau žiūrovų bandoma operą reformuoti gerinant atlikimo kokybę, pridedant naujus spektaklio elementus, spektaklius trumpinant, vaidinant naujus ar adaptuotus spektaklius ir pan.

Pekino operos trupės yra bent dukart gastroliavusios Lietuvoje.

Išnašos
-------

1. 1 2  Pekino opera (Rytų Azijos žinynas)
2. ↑  Wichmann 1990, pp. 146–178.
3. ↑  Rao 2000, 135–162 psl.
4. ↑  Wichmann 1991, 12–16 psl.
5. ↑  Lu, Xing (2004). *Rhetoric of the Chinese Cultural Revolution*. University of South California Press. pp. 143–150.
6. ↑
7. ↑  Pekino opera iš arti (Bernardinai.lt)

Šaltiniai
---------

* Rao, Nancy Yunhwa (2000). „Racial Essences and Historical Invisibility: Chinese Opera in New York, 1930". *Cambridge Opera Journal* **12** (2): 135–162. JSTOR 3250710. doi:10.1017/S095458670000135X.
* Wichmann, Elizabeth (1990). „Tradition and Innovation in Contemporary Beijing Opera Performance". *TDR* **34** (1): 146–178. JSTOR 1146013. doi:10.2307/1146013.
| PelaΠέλλα |
| --- |
|  |
| Pelos atriumas |
| 

PelaPela

 |
| Koordinatės | 40°45′16″ š. pl. 22°31′15″ r. ilg.﻿ / ﻿40.75444°š. pl. 22.52083°r. ilg.﻿ / 40.75444; 22.52083Koordinatės: 40°45′16″ š. pl. 22°31′15″ r. ilg.﻿ / ﻿40.75444°š. pl. 22.52083°r. ilg.﻿ / 40.75444; 22.52083 |
| Vieta | Pelos nomas, Graikija |
| Regionas | Makedonija |
| Istorija |
| Pastatytas | V a. pr. m. e. |
| Sugriautas | ~II a. |
| Laikotarpis | Makedonijos karalystė |
| Tauta | senovės makedonai, graikai |
| Informacija |
| Kasinėjimų datos | nuo 1914 m. |
| Vikiteka |  **Vikiteka**Vikiteka |

**Pela** (sen. gr. Πέλλα) – senovinis miestas, buvęs Graikijos šiaurėje, Makedonijos krašte, prie Edesos, ties dabartiniu Pelos kaimu. Makedonijos karalystės sostinė. Seniau Pela buvo uostas prie Termos įlankos, bet laikui bėgant upių sąnašos atskyrė miestą nuo jūros.

Istorija
--------

Vietovė gyvenama nuo gilios senovės. Pelos miestą pirmą kartą V a. pr. m. e. mini Herodotas. Iš Aigų sostinę į šią gyvenvietę 399 m. pr. m. e. perkėlė Makedonijos karalius Archelajas. Jis siekė Pelą paversti heleniškosios kultūros centru (Aigai liko religiniu centru). Į Pelą buvo pakviestas žymiausias to meto dailininkas Zeuksis, poetas Timotiejus Miletietis. Pasak Ksenofonto, nuo IV a. pr. m. e. Pela buvo didžiausias Makedonijos miestas. Labiausiai klestėjo valdant Kasandrui bei Antigonui II.

Po Trečiojo Makedonijos karo (168 m. pr. m. e.) miestas tapo vienos iš keturių Romos respublikai pavaldžių teritorijų, į kurias romėnai padalijo Makedoniją, centru. Apie 90 m. pr. m. e. Pela buvo sugriauta žemės drebėjimo. Vėliau gyvenvietė buvo atkurta, bet nebeteko savo reikšmės – ją nustelbė išaugę Salonikai. II a. pab. tai tebuvo mažas kaimas. Vėliau kurį laiką vadintas Diokletianopoliu (*Διοκλητιανούπολις*).

1914 m. pradėti archeologiniai tyrinėjimai. Rasti rūmų, pirčių, visuomeninių pastatų pamatai, mozaikos, archeologiniai dirbiniai, vertingas įrašas senovės makedonų kalba.

356 m. pr. m. e. čia gimė Aleksandras Makedonietis.

* Dionisas ant gepardo (Pela, ~IV a. pr. m. e.)Dionisas ant gepardo (Pela, ~IV a. pr. m. e.)
* Pelos griuvėsiaiPelos griuvėsiai
* Pelos agora, parduotuvių pamataiPelos agora, parduotuvių pamatai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pela. *Pela (Graikija)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVII (On-Peri). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010. 726 psl.
| Tartuma*Tartumaa* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Estijos vėliava Estija |
| **Administracinis centras** | Tartu |
| **Savivadybės** | 22 |
| **Vadovas** | Tõnu Vesi |
|  |
| **Gyventojų** (2021 m.) | 157 760 |
| **Plotas** | 3 349 km² |
| **Tankumas** (2021 m.) | 47 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | EE-78 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.tartumaa.ee |
|  **Vikiteka** | TartumaVikiteka |

**Tartu apskritis** (est. *Tartu maakond*) arba **Tartuma** (*Tartumaa*) – viena iš 15 Estijos apskričių, esanti šalies rytuose. Šiaurėje ribojasi su Jegevos, vakaruose – su Viljandžio, pietvakariuose – su Valgos, pietuose – su Pelvos apskritimis, rytuose – su Peipaus ežeru. Administracinis centras – Tartu.

Geografija
----------

Didžiąją apskrities dalį užima žemumos. Pietuose kyla į Otepės aukštumą. Šiaurėje yra drumlinų. Rytuose ribojasi su Peipaus ežeru, vakaruose – su Vertsjervu. Tarp šių ežerų tekanti Emajegio upė kerta visą apskritį. Ties upės aukštupiu ir žemupiu yra dideli pelkynai. Trečdalį teritorijos užima miškai. 10 % Tartu apskrities ploto užima saugomos teritorijos.

Ekonomika
---------

Ekonominis apskrities centras – Tartu. Baldų, medienos apdirbimo, lengvoji, statybinių medžiagų pramonė. Žemės ūkis, miškininkystė, žvejyba. Tartu mieste yra universitetas.

Gyventojai
----------

Apskrityje gyvena 11 % Estijos gyventojų. Iš jų 2/3 Tartu mieste. Dauguma apskrities gyventojų – estai, tačiau Peipaus pakrantėje gyvena daug rusų (ir nemažai išlikusių sentikių). Miestai:

* Tartu
* Elva
* Kalastė

Administracinis suskirstymas
----------------------------

**Miestų savivaldybės:**

* Tartu
* Elva
* Kalastė

**Kaimų savivaldybės:**

* Alatskivis
* Haslava
* Kambja
* Konguta
* Laeva
* Lunja
* Meksis
* Miaksa
* Nyo
* Peipsierė
* Pirisarė
* Puhja
* Ranu
* Rengu
* Tartu
* Tehtverė
* Vara
* Venu
* Iulenurmė

* 
* 
* 
*

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Turistinė informacija

1. ↑  ESTONIA: Counties, Cities and Towns, *citypopulation.de*


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REstijos apskritys |
| --- |
|  |
| 
Harju · Hyju · Jerva · Jegeva · Lenė · Pernu · Pelva · Rapla · Rytų Viru · Sarė · Tartu · Vakarų Viru · Valga · Viljandis · Veru | Estija |

 |
Mūsų Lietuva
**Mūsų Lietuva** – enciklopedinis leidinys apie Lietuvos miestus ir miestelius.

Tomai
-----

* 1-asis 1964 m.
* 2-asis 1965 m.
* 3-asis 1966 m.
* 4-asis 1968 m.

Apimtis
-------

4 tomai, 3 036 puslapių; antra tiek fotografijų bei iliustracijų. Medžiaga rinkta nuo 1955 iki pat 1987 metų. Archyvinė leidinio medžiaga saugoma Vytauto Didžiojo universitete.

Autorius
--------

Autorius – Bronius Kviklys (1913–1990). Lietuvos enciklopedininkas, Kauno Vytauto Didžiojo universitete baigęs ekonomiką, studijavęs teisę ir žurnalistiką, pasitraukęs į Vakarus, gyvendamas Čikagoje daugiau kaip 20 metų dirbo paprastu darbininku fabrike.

Vakarais ir savaitgaliais laisvu nuo darbo metu 32 metus naršė archyvuose, rinkdamas medžiagą apie Lietuvos vietoves, rūpinosi finansavimu, rinko lėšas ir pats organizavo leidybą.

Leidimai
--------

Sovietmečiu fotografuotinis „Mūsų Lietuvos" leidimas išleistas 30 000 tiražu ir visas išpirktas. Pakartotinis leidimas, turėjęs pasirodyti 1995 m. buvo sunaikintas Vilniaus popieriaus fabrike.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kviklio enciklopedijoje aprašytų Lietuvos gyvenviečių sąrašai
* Lietuvos bažnyčios, Bronius Kviklys.

Nuorodos
--------

* Skaitmeninė knygos forma, epaveldas.lt
Koordinatės: 54°40′08″š. pl. 25°18′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.668782°š. pl. 25.304495°r. ilg.﻿ / 54.668782; 25.304495

|  Malinovskių šeimos kapo koplyčia |
| --- |
| **Savivaldybė** | Vilniaus miestas |
| **Gyvenvietė** | Rasos (Vilnius) |
| **Adresas** | Rasų g. |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** |  ? |

**Malinovskių šeimos kapo koplyčia** – laidojimo koplyčia, stovinti Vilniuje, senosiose Rasų kapinėse, stačiame šlaite, 90 m į pietryčius nuo Centrinės koplyčios.

Koplyčia yra regioninės reikšmės architektūros ir memorialinis paminklas, 2012 m. įrašytas į į Kultūros vertybių registrą.

2000 m. Rasų kapinėse pagal parengtą projektą buvo restauruota špitolė, pritaikyta kapinių administravimo patalpoms. Dėl mažėjančio finansavimo Vilniaus miesto savivaldybė neįvykdė pažadų restauruoti Malinovskių šeimos koplyčią. Tai buvo padaryta anūko iš Lenkijos lėšomis. Jis nurodo, kad koplyčios rūsyje be senelio, yra palaidotas Boleslovas Malinovskis (lenk. *Bolesław Malinowski*), „inžinierius, daugelio namų Vilniuje ir tiltų Vilniaus krašte bei kitose vietovėse statytojas". Beje, ši informacija kelia abejones, ją reikėtų tikrinti, nes Lietuvos istoriografijoje Žvėryno tilto inžinierius įvardijamas kitu vardu.

Malinovskių šeimos kapo koplyčios pastatas kompaktinis, stačiakampio plano, gelsvų plytų mūro sienomis, su šiaurės vakarų pusėje įgilintu laidojimo rūsiu. Statinio stogas dvišlaitis, padengtas skardos lakštais. Ant jo įtaisytas metalinis lotyniškas kryžius. Šiaurės vakarų fasade (šlaito viršuje) įstatytos metalinės durys. Statinys išsiskiria didelio skersmens apskritomis angomis su plytų mūro apvadais pietryčių ir šiaurės rytų fasaduose. Kitos langų ir durų angos – stačiakampės. Pamatas su lauko akmenų cokoliu. 

Ant koplyčios sienos pritvirtinta juodo akmens atminimo lenta su įrašu: *D.O.M. / Malinowscy / Czeslaw 1905 / Gabriela z Kosteckich 10.II.1924 / Wilhelm 5.IV.1927, / Boleslaw 9.XII.1938 / Requem aeternam dona eis Domine*.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Malinovskių šeimos kapo koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. 1 2  Rasų kapinės Vilniuje. Istorija, menas, gamta POLONIKA, 2019, p. 474

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Rasų kapinių koplyčios
| **Skirgailė Žalimienė** |
| --- |
| Gimimo vardas | Skirgailė Žaltauskaitė |
| Gimė | 1972 m. (~51 metai)Vilnius |
| Tautybė | Lietuvė |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Sutuoktinis (-ė) | Dainius Žalimas (iki 2016) |
| Vaikai | Justas Žalimas |
|  |
| Išsilavinimas | Dr. |
| Alma mater | VU TF |
| Doktorant. vadovas | Vilenas Vadapalas |

**Skirgailė Žalimienė** (g. 1972 m. Vilniuje) – Lietuvos teisininkė.

Teisėtyrininkė europeistė, VU Teisės fakulteto profesorė, LVAT pirmininkė.

Mokslai
-------

1991–1996 m. studijavo VU Teisės fakultete, įgijo teisininkės kvalifikaciją. Baltijos šalių ES teisės studijų centro (angl. *Baltic Centre of EU Law Studies*) tyrinėtoja, Vokietijos Makso Planko instituto stažuotoja. 2001 m. balandžio 12 d. VU apgynė disertaciją „Įsisteigimo teisė pagal Europos Bendrijos teisę" (darbo vadovas prof. Vilenas Vadapalas), socialinių mokslų (teisės krypties) daktarė. Viena pirmųjų disertacijų, parašytų ir apgintų Lietuvoje ES teisės tema.

Nuo 1998 m. vasario VU Teisės fakulteto asistentė, nuo 2002 m. rugsėjo lektorė, nuo 2002 m. lapkričio docentė, dabar profesorė.

Monografijos autorė, 2 monografijų ir 1 vadovėlio bendraautorė (sritys – ES teisė ir tarptautinė viešoji teisė).

Karjera
-------

### Valdininkė

Nuo 1997 m. gegužės Teisės biuro prie LR Europos reikalų ministerijos, vėliau – LRV Europos teisės departamento, po to – LR TM Europos teisės departamento (ETD) vyr. specialistė, 2002–2004 m. ETD ES materialinės teisės skyriaus vedėja, 2004–2008 m. ETD gen. direktoriaus pavaduotoja.

### Teisėja

2008 m. kandidatė į LAT teisėjas. 2008 m. rugpjūtį Valdas Adamkus paskyrė teisėja į LVAT. 2019–2022 m. LVAT pirmininko pavaduotoja. Nuo 2022 m. liepos LVAT pirmininkė.

2009–2014 m. Teisėjų garbės teismo narė. 2014–2017 m. 2020–2022 m. Teisėjų atrankos komisijos narė (viena iš 3 teisėjų atstovų komisijoje).

Bibliografija
-------------

* Europos Sąjunga // Tarptautinės organizacijos (bendraautorė), 2001. Justitia
* Laisvas asmenų judėjimas pagal Europos Bendrijos teisę: įsisteigimo teisė. Vilnius: Rosma, 2002.
* Diplomatinė teisė (bendraautorė). 2003, Teisinės informacijos centras.
* Lietuvos teisės pagrindai (bendraautorė). 2004, 576 p. Justitia.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Archyvuota kopija 2010-03-06 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Byra Konstitucinio Teismo pirmininko Dainiaus Žalimo šeima
3. ↑  *Baltic Centre of Excellence* informacija Archyvuota kopija 2011-06-01 iš Wayback Machine projekto. (doc)
4. ↑
5. ↑  Dėl Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo teisėjos skyrimo (2008-08-29 dekretas Nr. 1K-1489. Priėmė Valdas Adamkus, Lietuvos Respublikos Prezidentas)
6. ↑
7. ↑   Archyvuota kopija 2015-01-04 iš Wayback Machine projekto.