recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 54°47′42″š. pl. 24°26′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.795063°š. pl. 24.437822°r. ilg.﻿ / 54.795063; 24.437822

|  |
| --- |
| **Žiežmarių mokykla-darželis Vaikystės dvaras** |
| Žiežmarių mokykla-darželis Vaikystės dvaras herbasŽiežmarių mokykla-darželis Vaikystės dvaras herbas |
| Žiežmarių mokykla-darželis Vaikystės dvaras |
| **Adresas** | Žiežmariai, Kaišiadorių rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | Eglė Raudeliūnienė |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1993 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 62 (iš jų 36 pedagogai) |

**Kaišiadorių r. Žiežmarių mokykla-darželis „Vaikystės dvaras"** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žiežmariuose, Vytauto g. 44A, vykdanti lietuvių kalba šias programas (trukmė – 4-5 metai.):

* ikimokyklinio ugdymo programa (3-6 m. vaikai);
* priešmokyklinio ugdymo programa (6-7 m. vaikai);
* bendrojo pradinio ugdymo programa (7-11 m. vaikai).

Įstaigos kodas 190503059. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.

Mokykla-darželis „Vaikystės dvaras" įsikūręs Žiežmarių dvaro kaimynystėje. Įstaiga išsiskiria etninio paveldo bei etninės kultūros puoselėjimu. Etninė kultūra integruojama į ugdymo programas.

Skyriai
-------

* Pakertų skyrius „Aitvaras": įsteigtas 2019 m. rugsėjo 1 d. įsikūręs Ateities g. 8, Pakertuose.
* Žiežmarių skyrius „Varpelis": įsteigtas 2019 m. rugsėjo 1 d. įsikūręs Narimanto g. 37, Žiežmariuose.

Istorija
--------

Senasis logotipas
1977 m. buvo įsteigtas 1-asis lopšelis-darželis (90 vietų). 1989 m. įsteigtas 2-asis lopšelis-darželis (140 vietų). 1993 m. liepos 1 d. lopšelis-darželis reorganizuotas į Žiežmarių mokyklą-darželį. 1993 m. mokykla-darželis pasirinko etnokultūros kryptį. 2000 m. mokykla pradėjo dirbti pagal sveikatingumo programą. Nuo 2001 m. pradėtas anglų kalbos ankstyvasis mokymas. 2002 m. mokykloje įsteigta pailgintos dienos grupė.

2016 m. įstaiga pavadinta Žiežmarių mokykla-darželiu „Vaikystės dvaras".

2022 m. „Vaikystės dvaro" skyriuje dirbo 22 pedagogai ir 16 kitų darbuotojų, „Varpelio" skyriuje – 11 ir 7, Pakertų „Aitvaro" skyriuje – 3 ir 3.

Direktoriai
-----------

* Raimunda Šulskienė
* Eglė Raudeliūnienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kaišiadorių r. Žiežmarių mokykla-darželis "Vaikystės dvaras" (*aikoslt*)
2. ↑  Žiežmarių lopšelis-darželis „Varpelis" Archyvuota kopija 2022-05-22 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „Vaikystės dvaras". Istorija
4. ↑  „Vaikystės dvaras". Darbuotojai

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
* Mokykla *Facebook* svetainėje
| **Aldona Sabaitytė-Vilutienė** |
| --- |
| Gimė | 1931 m. kovo 17 d.Vytautiškė, Krosnos valsčius |
| Mirė | 2020 m. rugsėjo 26 d. (89 metai)Marijampolė |
|  |
| Veikla | Lietuvos partizanų ryšininkė, kraštotyrininkė, visuomenės veikėja |
|  |
| Išsilavinimas | matematikos mokytoja |
| Alma mater | 1970 m. Šiaulių pedagoginis institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 2004 m. Vyčio Kryžiaus ordino medalis |

**Aldona Sabaitytė-Vilutienė** (slapyvardis **Neužmirštuolė*,* Viltis**; 1931 m. kovo 17 d. Vytautiškėje, Krosnos valsčiuje – 2020 m. rugsėjo 26 d. Marijampolėje) – Lietuvos partizanų ryšininkė, kraštotyrininkė, visuomenės veikėja.

Biografija
----------

Gimė darbininkų šeimoje. Augo gausioje senelės Ievos Janušauskienės šeimoje Vytautiškės kaime. Baigusi Saltininkų pradžios mokyklą, toliau mokėsi Krosnos progimnazijoje, nuo 1947 metų rugsėjo – Marijampolės mokytojų seminarijoje. 

Dar Vytautiškės kaime 1945 metais įsijungė į rezistencinę veiklą. Buvo partizanų ryšininkė. Nuo 1945 palaikė ryšį tarp Perkūno rinktinės, Palių ir Kalniškės apylinkių partizanų, 1946–1947 m. Tauro apygardos Vytauto rinktinės būrių, nuo 1947 m. gruodžio mėn. buvo šios rinktinės ir Dainavos apygardos Šarūno rinktinės ryšininkė. 1949 m. liepos 22 d. po susitikimo su Šarūno rinktinės kovotojais, buvo suimta ir kankinta Marijampolės saugumo rūsiuose; kalinta Intos ir Lemiu (Komija) Ypatingojo režimo lageriuose.

1954 m. balandį grįžo į Lietuvą, apsigyveno Marijampolėje. 1955 m. baigusi Alytaus pedagoginės mokyklos kursą pradėjo mokytojauti. 1970 m. baigusi Šiaulių pedagoginį institutą pradėjo dirbti matematikos mokytoja Marijampolės 5-ojoje vidurinėje mokykloje.

Nuo 1988 m. aktyviai dalyvavo Lietuvos sąjūdžio veikloje, rinko medžiagą apie Lietuvos antisovietines partizanines kovas ir tremtį. Dalyvavo 1988 metais Marijampolėje steigiant Tremtinio klubą, buvo Istorijos grupės koordinatorė. Organizavo žuvusių partizanų palaikų paieškas ir jų palaidojimą kapinėse.

1993 m. lapkritį Marijampolėje įkūrė Tauro apygardos partizanų ir tremties muziejų, jam vadovavo iki 2000 metų.

Paminklo žuvusiems kovotojams pastatymo (2002 m.) Vytautiškėje iniciatorė ir viena fundatorių.

Bibliografija
-------------

* Partizanų ryšininkų ir rėmėjų atsiminimų rinktinė *Trečioji vėliavos spalva*, 1996 m.
* Tauro apygardos partizanų vardynas *Ištark mano vardą*, 1999 m. (su kitais)
* *Mes iš Vytautiškių*, 2010 m.
* *Laiko dulkes nužėrus*, 2013 m.
* *Nepataisomasis. Vardan Dievo, Tėvynės ir Laisvės: atsiminimai apie monsinjorą Alfonsą Svarinską*, 2015 m. (I dalis, su kitais)

Apdovanojimai
-------------

* 1999 m. Laisvės kovų dalyvė
* 2004 m. Vyčio Kryžiaus ordino medalis
* 2011 m. Šv. Jurgio Marijampolės globėjo ordinas
* 2017 m. TS-LKD partijos Auksinis ženklas „Lietuvos ąžuolai"
* 2019 m. Lietuvos kariuomenės medalis

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  *Aldona Vilutienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Venk–Žvo). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2014
2. 1 2
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kačava |
| --- |
| Tiltas per Kačavą Legnicoje Tiltas per Kačavą Legnicoje |
| **Ilgis** | 98 km |
| **Baseino plotas** | 2500 km² |
| **Ištakos** | Bybr-Kačavos kalnai |
| **Žiotys** | Oderis ties Prochovice |
| **Šalys** | Lenkija |

**Kačava** (lenk. *Kaczawa*; vok. *Katzbach*) – nedidelė upė Žemutinės Silezijos vaivadijoje (Lenkija).

Upė išteka Bybr-Kačavos kalnuose prie Kačoruvo (lenk. *Kaczorów*, vok. *Ketschdorf*) ir teka šiaurėn ir į šiaurės rytus per miestus Sviežava (*Świerzawa*), Zlotoryja (*Złotoryja*) ir Legnica. Kačava yra srauni upė, jos vidutinis nuolydis yra 3,67 m/km, vasarą upė gana sekli.
  
Įteka į Oderį ties Prochovice (*Prochowice*).

Kačavos slėnyje yra seniausia vokiečių gyvenvietė visoje Silezijoje. Prie upės kasė marmurą, kalkakmenį ir vario rūdą. Prie Zlotoryjos buvo auksingo smėlio sąnašynai.

Ties Kačava tarp Legnicos ir Dunino 1813 m. rugpjūčio 26 d. įvyko Napoleono karų Kacbacho mūšis (vokiškas Kačavos pavadinimas – *Katzbach*). Mūšyje Silezijos armija, vadovaujama generolo feldmaršalo Bliucherio ir generolo majoro Gneizenau, sumušė maršalo Makdonaldo vadovaujamą prancūzų kariuomenę.
| ***Mergina Australijoje*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bello onesto emigrato Australia sposerebbe compaesana illibata |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Luigi Zampa |
| Scenaristas (-ai) | Rodolfo SonegoLuigi Zampa |
| Vaidina | Claudia CardinaleAlberto SordiTano Cimarosa |
| Metai | 1971 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 107 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mergina Australijoje** (it.  *Bello onesto emigrato Australia sposerebbe compaesana illibata*) – 1971 m. Australijoje nufilmuota italų romantinė komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Claudia Cardinale – Karmela
* Alberto Sordi – Amedeo
* Riccardo Garrone – Džiuzepė
* Corrado Olmi – donas Anzelmas
* Tano Cimarosa
* Angelo Infanti
* Marisa Carisi

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po Antrojo pasaulinio karo, susigundę naujomis galimybėmis ir darbo pažadais, tūkstančiai italų emigravo į Australiją. 1971 m. pragyvenęs šioje šalyje daugiau kaip 25 metus, vienas iš jų, pusamžis Amedeo nusprendžia susirasti žmoną. Po susirašinėjimo laiškais, pas jį iš Romos atvyksta būsima nuotaka Karmela. Deja, situacija ne visai paprasta, nes kiekvienas iš jų turi ką slėpti. Karmela – neraštinga prostitutė, nusprendusi, kad išvyka į Australiją yra galimybė pasprukti nuo įkyraus sąvadautojo. Amedeo, kompleksuojantis dėl savo išvaizdos, į pažinčių tarnybą nusiuntė prieš 20 metų darytą nuotrauką, kurioje jis įamžintas su draugais Džiuzepe ir Bampo. Be to, nuotraukoje rodykle pažymėtas ne Amedeo, o Džiuzepė.

Oro uoste pamatęs gražuolę Karmelą, Amedeo išsigąsta ir prisistato šio draugu Džiuzepe. Mergina nusivilia, kad ją sutinka ne jaunikis, bet kitas žmogus, ypač kai šis pareiškia, kad kelionė mašina truks 3 dienas – tiek laiko jis turi tam, kad sužavėtų Karmelą ir išdrįstų jai pasakyti tiesą.

Apdovanojimai
-------------

* David di Donatello – geriausia aktorė (C. Cardinale)
* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas (nominacija) – geriausias aktorius (A. Sordi)
| **Aldona Treija** |
| --- |
| Gimė | 1937 m. sausio 1 d.Gargždai |
| Mirė | 2020 m. balandžio 20 d. (83 metai)Ryga |
| Sutuoktinis (-ė) | Andrejis |
| Vaikai | Dainius |
|  |
| Veikla | pedagogė, visuomenės veikėja |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas |

**Bronislava Aldona Gedvilaitė-Treija** (1937 m. sausio 1 d. Gargžduose – 2020 m. balandžio 20 d. Rygoje) – Lietuvos ir Latvijos pedagogė, visuomenės veikėja.

Biografija
----------

Baigė Gargždų vidurinę mokyklą, Vilniaus pedagoginiame institute studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. Gavusi paskyrimą dirbo Šilutėje. Ištekėjusi už Latvijos piliečio 1961 m. persikėlė gyventi į Latviją. Gerai išmokusi rusų ir latvių kalbas dirbo mokyklos direktoriaus pavaduotoja, vėliau rusų-latvių mokyklos direktore. Prasidėjus Atgimimui, jos pastangomis 1991 m. prie Rygos 85-osios vidurinės mokyklos atidaryta pirma lietuviška klasė, vėliau išaugusi į Rygos lietuvių vidurinę mokyklą. Aktyviai dalyvavo Latvijos lietuvių bendruomenės veikloje, organizavo lietuviškus renginius, susitikimus.

Įvertinimas
-----------

* 2000 m. LDK Gedimino ordino 1-ojo laipsnio medalis.
* 2002 m. Sausio 13-osios atminimo medalis.
* 2007 m. Gargždų miesto garbės pilietė.
* 2008 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos garbės ženklas „Lietuvos tūkstantmečio žvaigždė".
* 2012 m. Kalbos premija.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2012 metų Kalbos premijos laureate tapo Bronislava Aldona Treija, 2012-11-29

Nuorodos
--------

* Aldona Treija: ir Lietuvai, ir Latvijai, *Lietuvos žinios*, 2012-12-06 Archyvuota kopija 2019-05-11 iš Wayback Machine projekto.
| Mergelės paėmimas į dangų |
| --- |
|  |
| Menininkas | Koredžas |
| Metai | apie 1530 |
| Meno kryptis | Aukštasis renesansas |
| Medžiagos, technika | freska |
| Matmenys | 1093 cm × 1195 cm |
| Miestas (vieta) | Parmos katedra |
| Muziejus |  |

„**Mergelės Marijos paėmimas į dangų**" – renesanso dailininko Koredžo (1489–1534) freska, esanti Parmos katedroje ir puošianti jos pagrindinio oktagonalaus kupolo vidinę pusę.

Sutartį darbui Koredžas pasirašė 1522 m. lapkričio 3 d. Freska baigta 1530 m.

Aprašymas
---------

Freską Koredžas sukūrė kaip savo freskos Šv. Jono Evangelisto bažnyčioje Parmoje tąsą, tik kur kas didesnio užmojo ir apimčių.
Freskoje vaizduojamas Mergelės Marijos paėmimas į dangų. Mergelė Marija kyla lydyma apaštalų, apsuptyje grojančių ir žaidžiančių angelų. Iš Mergelės šonų galima pažinti Adomą ir Ievą. Pasitikti Marijos iš viršaus leidžiasi Jėzus Kristus, kuris vaizduojamas jaunas ir be barzdos. Kupolo atramų iliuziniuose okuluose – Parmos miesto globėjai: Šv. Jonas Krikštytojas, Šv. Hilarijus, Šv. Tomas (kita versija – Šv. Juozapas) ir Šv. Bernaras. 

Freskos meninė koncepcija – pavaizduoti iliuzionistinį erdvės pratęsimą. Koredžo figūros atrodo ne kaip bekūnės dvasios, o kaip realūs kūnai, tačiau tuo pat metu, atrodo, laisvai skriejantys erdvėje. Darbas bendrai paveikė Italijos bažnyčių vėlesnes kupolų freskų tapimo tradicijas, o puošnumas ir dekoratyvus efektas būdingas daug vėlesniems rokoko stiliaus darbams. Dž. Lanfrankas tiesiogiai sėmėsi įkvėpimo iš Koredžo tapydamas *Sant' Andrea della Valle* bažnyčios kupolą Romoje.

* Mergelė Marija, Adomas ir Ieva Mergelė Marija, Adomas ir Ieva
* Detalė Detalė
* Šv. Jonas Krikštytojas Šv. Jonas Krikštytojas
* Detalė Detalė
* Freskų Parmos katedroje detalė Freskų Parmos katedroje detalė

Nuorodos
--------

* smarthistory.khanacademy.org Archyvuota kopija 2014-08-08 iš Wayback Machine projekto.
* Apie freską (anglų k.) Archyvuota kopija 2012-05-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Taeniacara candidi** |
| --- |
| Taeniacara candidi(*Taeniacara candidi*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Ešeržuvės  *( Perciformes)* |
| Šeima: | Daugiaspalvės ešeržuvės  *( Cichlidae)* |
| Gentis: | *Taeniacara*  *( Taeniacara)* |
| Rūšis: | *Taeniacara candidi*  *( Taeniacara candidi)* |

 |

**Taeniacara candidi** (vok. *Torpedo-Zwergbuntbarsch*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis. Vienintelė rūšis **Taeniacara** gentyje.

Tai liekna, panašui į *Apistogramma* genties rūšis žuvis. Patinų kūnas iki 7 cm ilgio, patelės mažesnės. Patinų pelekai ilgesni, kūno spalvos ryškesnės negu patelių. Abiem lytims būdinga juoda juosta. Žuvis taiki, dažnai pasitraukia. Akvariume geriausia laikyti vieną patiną ir kelias pateles. Ikrai išneršiami ant patelės pasirinktos olos lubų. Jais ir mailiumi rūpinasi patelė.

Akvariumas gausiai apsodintas, su daug vietų slėpimuisi (olų) ir šiekštų. Dar rekomenduojama pritemdytas apšvietimas ir smulkus gruntas. Patartina laikyti minkštame ar vidutinio kietumo, rūgščiame ar neutraliame vandenyje. Vandenį reikia keisti dažnai, tačiau pamažu. Vandens temperatūra - apie 26 °C, kiek aukštesnė dauginimosi metu.

Paplitusi Amazonės baseine.
Koordinatės: 55°1′37″ š. pl. 25°2′9″ r. ilg.﻿ / ﻿55.02694°š. pl. 25.03583°r. ilg.﻿ / 55.02694; 25.03583

| Motiejūnų HE tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Širvintų rajonas) |
| Plotas | 0,897 km² |
| Kranto linijos ilgis | 18,28 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,3 m |
| Didžiausias gylis | 6,5 m |
| Įteka | Širvinta, Želva, Juodė, Š-4, 4 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Širvinta |

**Motiejūnų HE tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje Motiejūnuose, Širvintų rajone, 4 km į rytus nuo Širvintų. Sudarytas užtvenkus Širvintos upę (Šventosios intakas) 93,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 5,96 km, plotis – iki 0,48 km. Šiaurinėje dalyje yra 8 salos (4 didžiausios: 0,49 ha, 0,13 ha, 0,06 ha ir 0,05 ha). Į vakarus yra 0,7 km ilgio įlanka, į kurią įteka Želvos upė, į rytus – 0,4 km įlanka, į kurią įteka Juodės upė. Altitudė 115,5 m. Krantai vietomis aukštoki. Tvenkinio šiaurrytinis galas užpelkėjęs, į šiaurę nuo jo stūkso Girelės miškas, į pietus – Vabalės miškas. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai ir pievos. Šalia tvenkinio įsikūrę kaimai: Nečionys, Cegelnė, Bajorai, Juodkos, Gavėniai. Šiaurine pakrante eina kelias  **4302**  Paširvintys–Juodiškiai–Giedraičiai , pietine – kelias Nr.4314 (Paširvintis – Alionys I).

Tvenkinys įrengtas 1959 m. kai buvo pastatyta 220 kW galios mažoji hidroelektrinė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
**Aldona Ribinskienė** (g. 1948 m. balandžio 20 d. Metelių kaime, Lazdijų rajone) – ilgametė Lazdijų rajono centrinės bibliotekos direktorė. 

Išsilavinimas: 1956 -1964 m. mokėsi Metelių 8 -metėje mokykloje, 1964 -19667 Seirijų vidurinėje mokykloje, 1968-1974 studijavo Vilniaus Universitete. 

Darbas: 1967 -1969 m. - Lazdijų r. Vaikų bibliotekos skaityklos vedėja. 1969 -1977 - šios bibliotekos vedėja, 1977-1985 - Lazdijų r. centrinės bibliotekos direktorės pavaduotoja, nuo 1985 - direktorė. 

Įgyvendino Viešosios interneto prieigos taškų kaimo vietovėse (VIPT) projektą, Lietuvos integralios bibliotekų informacijos sistemos (LIBIS) programą. Apdovanota savivaldybės padėkos raštais, 1997 m. pripažinta geriausia rajono bibliotekininke, Lietuvos kaimo kultūros šviesuole (1998 m.). Dalyvauja rajono literatūros klubo "Jotvingis", Alytaus apskrities literatų klubo "Tėkmė" veikloje. 

Prisidėjo prie knygos "Meteliai" sudarymo ir išleidimo

Išnašos
-------

1. ↑  Aldona Ribinskienė, Vida Kačkauskienė, Eugenija Stankevičienė, Gita Lukoševičienė (sud.) *Meteliai*. – Marijampolė: Piko valanda, 2008. – 271 p. – ISBN 978-9955-642-76-3

Šaltiniai
---------

* Kas yra kas Lietuvoje? Lietuvos moterys, vyr. redaktorė Vaidonė Tamošiūnaitė. - K.: UAB "Neolitas", 2007, p. 388.
* Archyvuota kopija 2018-03-08 iš Wayback Machine projekto.
**Žurnalas** (pranc. *journal* – laikraštis, žurnalas) – brošiūros ar knygos pavidalo, dažniausiai su viršeliu ir iliustracijomis periodinis leidinys, spausdinantis daugiausia analitinio pobūdžio tekstus visuomenės gyvenimo, politikos, ekonomikos, mokslo, technikos, kultūros, meno ir kitais klausimais. Jame pateikiamos visuomenei arba atskiroms žmonių grupėms reikšmingos žinios, komentuojami praėję arba laukiami įvykiai, ekonominiai ar kultūriniai reiškiniai .

Skirstymas
----------

Žurnalai skirstomi pagal periodiškumą, skaitytojų auditoriją, paskirtį, tematiką. Leidžiami savaitiniai, dvisavaitiniai, mėnesiniai, dvimėnesiai, ketvirtiniai, pusmetiniai žurnalai, metraščiai. Gali būti jaunimo, moksleivių, studentų, vaikų, vyrų bei moterų žurnalai. Žurnalų tematika gali būti labai įvairi (pramonė, ekonomika, technika, teisė, kultūra, literatūra, menas, muzika, medicina ir t. t.).

Pagal paskirtį yra 3 žurnalų grupės: 

* universalūs (skiriami plačiai, įvairiai skaitytojų auditorijai);
* specialieji (skirti tam tikros profesijos ar veiklos srities žmonėms);
* moksliniai (skirti mokslo darbuotojams).

Pasaulyje
---------

Pirmieji žurnalai pasirodė Europoje XVII a. viduryje – 1654 m. Vokietijos mieste Frankfurte išėjo žurnalas *Mercurius Jocosus* („Sąmoningasis Merkurijus"), 1672 m. Prancūzijoje, Paryžiuje – *Mercure galant* (*Galantiškasis Merkurijus*).

Lietuvoje
---------

Pirmieji lietuviški žurnalai pradėti leisti Mažojoje Lietuvoje. Manoma, jog žurnalo tipo buvo 1823–1825 m. Tilžėje ėjęs leidinys „Nusidavimai Dievo karalystėje" bei 1832–1921 m. Karaliaučiuje leistas jo tęsinys „Nusidavimai apie evangelijos paplitimą tarp žydų ir pagonių". Jie buvo spausdinami gotiškomis raidėmis.

1883 m. Ragainėje pasirodė pirmasis lietuvių žurnalas lotyniškomis raidėmis „Aušra", skirtas Didžiajai Lietuvai. Iki XX a. antrojo dešimtmečio pradžios lietuviškoje terminijoje žurnalo sąvoka neegzistavo, o iki tol leisti leidiniai periodiniai leidiniai buvo vadinami laikraščiais.

Išnašos
-------

1. ↑   Žurnalistikos enciklopedija

Šaltiniai
---------

* Žurnalistikos enciklopedija, 1997, Vilnius
* Visuotinė lietuvių enciklopedija, 2003, Vilnius
Koordinatės: 53°50′49″ š. pl. 22°57′58″ r. ilg.﻿ / ﻿53.84694°š. pl. 22.96611°r. ilg.﻿ / 53.84694; 22.96611


|  Augustavo Suklupusiojo Jėzaus koplyčia |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Augustavo Dievo Motinos Lenkijos karalienės |
| **Savivaldybė** | Augustavo valsčius |
| **Gyvenvietė** | Augustavas |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1954 m. |

**Augustavo Suklupusiojo Jėzaus koplyčia** (lenk. *Kaplica Klęczącego Pana Jezusa w Augustowie*) – koplyčia Augustavo mieste, prie ul. Zygmuntowskiej ir ul. Rajgrodzkiej gatvių sankryžos. Šioje vietoje koplyčia stovėjo dar XVIII a. Apie XIX a. vidurį minima šioje vietoje stovėjusi medinė koplyčia, kuri buvo aptverta medine tvora ir apsodinta tuopomis. 1872 m. buvo pastatyta nauja koplyčia. Per II pasaulinį karą koplyčia buvo sugriauta. Atstatyta 1950-1954 m. pašventinta 1955 metais. 

* 
*

Literatūra
----------

* Jarosław Szlaszyński, Andrzej Makowski: Augustów. Monografia historyczna. Augustów: Urząd Miejski w Augustowie, 2007 m. ss. 185, 751-752. ISBN 978-83-925620-0-9.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Augustavo Suklupusiojo Jėzaus koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Stresas** – visuma apsauginių fiziologinių, psichologinių ir elgesio reakcijų, atsirandančių, kai žmogus *suvokia* harmonijos trūkumą tarp jam taikomų reikalavimų ir jo sugebėjimo tuos reikalavimus patenkinti (vienoje ar keliose gyvenimo srityse). Nuolatinis stresas kenkia sveikatai.

Priežastys
----------

Stresas gali atsirasti dėl įvairių nepalankių veiksnių, traumų poveikio, įtampos. Stresą sukelia išgąstis, triukšmas, konfliktai šeimoje ar darbe, kasdieniai rūpesčiai, nesaugumo pojūtis, socialinės problemos, įtemptas darbas, nuolatinė skuba, ar netgi oras.

Stresą sukeliančius veiksnius galima suskirstyti į tris grupes:

* Fiziniai - aplinkos veiksniai: chemikalai, vaistai, maistas, tarša, infekciniai mikroorganizmai, triukšmas, trauma, drėgnumas, spinduliavimas, temperatūra, judėjimas.
* Socialiniai - neplanuoti ar nenumatyti bei paprastai neišvengiami traumuojantys įvykiai, kuriems iš anksto nėra kaip pasiruošti, ir kurie atsiranda dėl žmogaus santykių su kitais žmonėmis ir aplinka. Šie veiksniai dažnai yra labai kenksmingi. Pavyzdžiai - mylimo žmogaus mirtis, skyrybos, darbo praradimas, priverstinis persikraustymas, finansinės būklės pasikeitimas.
* Psichologiniai - stiprios ir paprastai neigiamos emocijos, turinčios didelį neigiamą poveikį: baimė, nerimas, panika, jaudinimasis, nepasitenkinimas, priešiškumas ir pasišlykštėjimas. Šie veiksniai gali būti sukelti fizinių ar socialinių veiksnių, tačiau dažnai būna skatinami paties asmens.

Esant kitiems, nei tiesioginiams fiziniams veiksniams, asmens patiriamo streso stiprumas priklauso nuo jo požiūrio ir reakcijos į situaciją. Čia labai kenksmingas įgytas bejėgiškumas (*learned helplessness*) - išankstinis nusistatymas, kad nuo asmens pastangų niekas nepasikeis.

Pasekmės
--------

Patiriant stresą, pirmiausiai keičiasi elgesys. Galimi tokie pokyčiai – miego, apetito sutrikimai, dažnesnis rūkymas, alkoholio, vaistų vartojimas, pykčio protrūkiai, irzlumas, agresyvumas, verksmingumas. Jei stresas trunka ilgai, žmogus būna pavargęs, prislėgtos nuotaikos, nervingas, neryžtingas, nepajėgia susikaupti, jį kankina nemiga arba, atvirkščiai, jis būna mieguistas. Kartais stresas gali skatinti veiklumą, kūrybiškumą, išradingumą. Tačiau ilgai trunkantis nekontroliuojamas stresas išsekina psichiką bei imuninę organizmo sistemą ir gali tapti įvairių ligų priežastimi, pvz. skrandžio opa, infarktas ar pan.

Vikižodynas
| **Aldona Masėnienė** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. liepos 21 d. (81 metai)Žagarė |
| Sutuoktinis (-ė) | Julius Masėnas |
|  |
| Veikla | choreografė |
|  |
| Žinomas (-a) už | Šokių ansamblio „Želmenėliai" vadovė |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * Ženklas „Už nuopelnus Šiaulių apskričiai"
* Šiaulių miesto garbės pilietis
 |

**Aldona Aleksandra Masėnienė-Šidlauskaitė** (g. 1941 m. liepos 21 d. Žagarėje) – Lietuvos pedagogė, choreografė, šokių kūrėja, renginių organizatorė, Šiaulių miesto kultūros ir visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1961-1969 m. Pakruojo kultūros namų šokių ansamblio vadovė, vėliau Šiaulių 11-osios (Aukštabalio) vidurinės mokyklos mokytoja.

1969 m. įkūrė vaikų baleto studiją, kuriai 1976 m. suteiktas Šiaulių vaikų šokių kolektyvo „Želmenėliai" vardas. Šiaulių miesto kultūros centro šokių ansamblis „Želmenėliai" šokio meną pristatė daugelyje Lietuvos miestų ir miestelių, aplankyta Lenkija, Čekija, Prancūzija, Portugalija, Olandija, Švedija, Rusija, Gruzija, Šveicarija, Italija, Latvija, kur dalyvauta įvairiuose konkursuose ir festivaliuose. Nuo 1996 m. kartu su vaikais ansamblyje „Vijūnas" šoka ir jų tėveliai. Savo jėgomis ansamblis organizavo tarptautinius šokių festivalius „Te visad šviečia saulė", „Atiduokim žemės rutulį vaikams", „Sveiks, svieteli margs!".

2007 m. viena Vaikų filharmonijos steigėjų ir jos reginio – šokio spektaklio „Nuo žingsnelio iki baleto" baletmeisterė.

Sutuoktinis Julius Masėnas.

Įvertinimas
-----------

Ansamblio „Želmenėliai" Archyvuota kopija 2013-12-02 iš Wayback Machine projekto. šokio menas ne kartą įvertintas konkursuose ir festivaliuose:

* 1973 m. konkursas „Pora už poros" – 1 vieta
* 1975 m. konkursas „Žiogeliai meistreliai" – 1 vieta
* 1976 m. – pavyzdinis liaudies kolektyvas
* 1982 m. konkursas „Pora už poros" – 1 vieta
* 1986 m. konkursas „Pora už poros" – 1 vieta jaunimo tautinių šokių grupėje
* 1987 m. – 1 vieta visoms „Želmenėlių" grupėms dainų ir šokių šventės konkursuose (visos grupės pripažintos absoliučiai geriausiomis);
* 2004 m. konkursas „Aguonėlė" – 2 vieta
* 2005 m. – „Aukso paukštė" (Lietuvos liaudies kultūros centras ir Pasaulio lietuvių dainų šventės fondas)

Asmeninis įvertinimas
---------------------

* 2006 m. – Šiaulių apskrities viršininko Garbės ženklas „Už nuopelnus Šiaulių apskričiai".
* Šiaulių miesto kultūros ir meno premija
* 2008 m. – Garbės ženklas „Už nuopelnus Sidabravo seniūnijai"
* 2009 m. – Šiaulių miesto garbės pilietė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

„Panavia Tornado" – pirmasis istorijoje karo orlaivis pavadintas universaliu kovos lėktuvu.
**Universalusis kovos lėktuvas** – karinis lėktuvas, kovoje atliekantis bent du vaidmenis. Pagrindinis vaidmuo paprastai yra naikintuvo, todėl šie orlaiviai dažnai vadinami *universaliais naikintuvais*. Antroji funkcija paprastai yra šturmo lėktuvo. Kartais šie lėktuvai atlieka ir kitus vaidmenis, kaip antai oro žvalgyba, taktinė žvalgyba ir elektroninė kova. Taip pat šiems orlaiviams kartais skiriamos kitos kovinės užduotys, pvz. oro užkarda, priešlėktuvinės gynybos naikinimas ar net artimoji aviacijos parama.

Pagrindinė priežastis kurti universalius karo lėktuvus yra išlaidų mažinimas. Daug pigiau sukurti, pagaminti, išlaikyti ir aprūpinti vieną daugiafunkcinių karo orlaivių eskadrilę nei kelias specializuotų karo orlaivių eskadriles.

Terminu *naikintuvas-bombonešis* apibūdinami šturmo užduotis galintys vykdyti naikintuvai, labiau pabrėžiant oro užkardos aspektą. Kai kurie naikintuvai dar vadinami *sparčiai vaidmenį keičiančiais naikintuvais* (angl. *swing-role fighter*), siekiant pabrėžti jų gebėjimą pakeisti vaidmenį per labai trumpą laiką arba net vienos užduoties metu.

Terminas pirmą kartą buvo panaudotas 1968 m. tarptautiniame Europos projekte, kurio metu buvo sukurtas daugiafunkcinis naikintuvas „Panavia Tornado".
| **Motiejus Miškinis** |
| --- |
| Gimė | 1898 m. sausio 8 d.Juknėnai, Daugailių valsčius |
| Mirė | 1974 m. kovo 3 d. (76 metai)Juknėnai |
|  |
| Veikla | literatūrologas, vertėjas |
|  |
| Alma mater | Lietuvos universitetas |

**Motiejus Miškinis** (1898 m. sausio 8 d. Juknėnai, Daugailių valsčius – 1974 m. kovo 3 d. ten pat, palaidotas Vajasiškyje, Zarasų rajonas) – Lietuvos literatūrologas, vertėjas.

Biografija
----------

Brolis rašytojas Antanas Miškinis. 1915 m. įstojo į Maskvos universitetą, bet studijas sutrukdė Pirmasis pasaulinis karas. Nepriklausomybės kovų savanoris. Vėliau dirbo administracinį ir diplomatinį darbą, 1928 m. baigė Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą.

1924–1931 m. dirbo mokytoju Kaune, Marijampolėje, Raseiniuose. 1931–1936 m. moksleivių žurnalo „Šviesos keliai" redaktorius. 1931–1940 m. dirbo Švietimo ministerijoje. 1941–1943 m. Vilniaus universitete dėstė rusų literatūrą. 1964–1974 m. Juknėnų mokykloje dėstė prancūzų kalbą.

Iki TSRS okupacijos aktyviai reiškėsi kaip literatūros kritikas ir tyrinėtojas. Bendradarbiavo laikraštyje „Literatūros naujienos", leidiniuose „Darbai ir dienos", „Pjūvis". Rašė apie B. Sruogos, F. Kiršos, V. Mykolaičio–Putino, A. Vienuolio kūrybą.

Išvertė L. Tolstojaus (Vaikystė. Paauglio metai. Jaunystė, 1947 m.), N. Gogolio (Raštai, 1953–1954 m. 5 t. t. 4 – su A. Griciumi), L. Leonovo (Rusų miškas, 1956 m.) F. Dostojevskio (Broliai Karamazovai, 2 t. 1960 m.), I. Bunino, M. Gorkio ir kitų rusų rašytojų kūrinių.

Bibliografija
-------------

* Didžiųjų rašytojų siluetai, 1936 m.
* Lietuvių literatūra, vadovėlis, d. 1, 1939 m. d. 2 1990 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aušra Jurgutienė. *Motiejus Miškinis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 234 psl.
**Universiteto žurnalistas** – Vilniaus universiteto žurnalistikos specialybės, dabar - žurnalistikos studijų programų (bakalauro ir magistrantūros) mokomasis laikraštis, ėjęs 1977–1993 m. ir nuo 2006 m.

Istorija
--------

Leido Vilniaus universiteto Žurnalistikos katedra, nuo 1991 m. - VU Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutas. Spausdino žurnalistikos specialybės studentų rašinius, nagrinėjo aktualias studentų mokymo, žurnalistikos istorijos, teorijos ir praktikos problemas. Tiražas: 1977–1992 m. – po 300 egz. 1993 m. – 200 egz.

Nuo 2006 m. leidžiama elektroninė versija www.universitetozurnalistas.lt, ne rečiau kaip kartą per metus išleidžiamas popierinis nr.

Redaktoriai
-----------

* 1977–1979 m. Danguolė Skarbalienė
* 1979–1980 m. Janina Banevičiūtė
* 1980–1982 m. Danguolė Skarbalienė
* 1982–1984 m. Eglė Tvarijonaitė
* 1985–1986 m. Juozas Vercinkevičius
* 1986–1988 m. Vilma Sabaliauskaitė
* 1988–1989 m. Andrius Vaišnys
* 1989–1990 m. Eugenija Vitkienė
* 1990 m. Audrius Lipštas
* 1991 m. Renita Petraitytė
* 1992–1993 m. L. Beivydaitė
* 2007–2009 m. Justinas Kirkutis
* 2009–2010 m. Džiugas Paršonis
* 2010–2011 m. Juozas Bulota
* 2011–2012 m. Jolanta Mažylė
* 2011–2012 m. Audrius Dabrovolskas
* 2012–2013 m. Tomas Vaiseta
* 2013 – 2016 m. Džina Donauskaitė
* Nuo 2017 m. Valius Venckūnas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 534 psl.
|  Motilonai |
| --- |
| Gyventojų skaičius | 8126 |
| Populiacija šalyse | Kolumbijos vėliava Kolumbija: 5926 (2005 m.)
Venesuelos vėliava Venesuela: 2200 (2001 m.) |
| Kalba (-os) | barių, ispanų |
| Religijos | animizmas, krikščionybė |
| Giminingos etninės grupės | čimilai, uvai, muiskai |

**Motilonai** (*motilones*), dar vadinami ***bariais*** (*barís*) bei ***dobokubiais*** (*Dobocubi*) – indėnų tauta, gyvenanti Venesueloje (apie 2200) ir Kolumbijoje (apie 5000). Bendra populiacija siekia tarp 5000-8000 žmonių. Motilonų gyvenamosios vietos yra Katatumbo upės baseine (daugiausia Šiaurės Santandero departamente ir Sulijos valstijoje). Kalba barių kalba, kuri priskiriama čibčų kalbų šeimai.

Mongolidai, žemyno senbuviai. Motilonai laikomi vieni iš taironų kultūros palikuonių. XVI a. jie susidūrė su ispanų konkistadorais, regione ieškojusiais aukso. Užpuolė vokiečių ekspediciją, kuri gabeno prigrobtą karibų auksą. XIX a. puldinėjo Simono Bolivaro kariuomenę. XX a. regione radus naftos, pradėta invazija į motilonų žemes. Pirmas taikus kontaktas užmegztas 1960 m. Vėliau tarp motilonų evangelizaciją pradėjo misionierius Bruce Olson, kurio dėka šie indėnai padėjo mokytis rašto.

Motilonai tradiciškai garbina gamtos jėgas, tačiau dabar ~70 % yra krikščionys. Verčiasi medžiokle, žvejyba, rankiojimu, žemdirbyste (augina kakavmedžius, manijokus, bananus, vilnamedžius, pipirus, vaismedžius). Gyvena miškuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Motilonai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
**Formikariumas** (lot. *Formica* – „skruzdėlė")  – tai vivariumas, skirtas laikyti ir auginti skruzdėlėms, turint tikslą stebėti jų gyvenimą, vykdyti mokslinius tyrimus. Tai dirbtinis skruzdėlynas – jame sukuriamas sumažintas modelis dalies būdingos šiai vabzdžių rūšiai ekosistemos, be to, kontroliuojamos supančios aplinkos sąlygos. Paprastai, tai stačiakampis, bokšto ar kitos formos indas permatomomis sienelėmis iš stiklo ar plastiko, patogus matyti visą skruzdėlių kolonijos gyvenimą.

Istorija
--------

Pirmasis formikariumas buvo užpatentuotas 1931 m. *Dartmouth College* universitete (JAV). Autoriaus prof. Franko Austino kūrinyje buvo sukurtos ne tik vabzdžių gyvenimui tinkamos sąlygos, bet ir meniškai sukurtas maketas gyvenimiškos scenos iš įvairių medinių figūrėlių, išdėstytų antžeminėje dalyje.

Konstrukcija
------------

Formikariumai, arba skruzdėlių „fermos", pagaminami iš permatomų medžiagų, kad būtų įmanoma stebėti smulkiausius skruzdėlių rausiamus takus ir plyšius. Tūrio pagrindas gali būti užpildomas įprastu gruntu, dirvožemiu, priemoliu, smėliu, vermikulitu, pjuvenomis, kitomis mineralinėmis medžiagomis, kas tarnautų tinkama terpe vabzdžių veisimuisi ir gyvenimui, mitybai, drėgmės ir temperatūros režimo palaikymui. 

Pasaulyje yra garsūs formikariumų gamintojai (pvz. *Uncle Milton’s Ant Farm*, *Uncle Milton Industries*), kurie klientus aprūpina reikiama įranga, kiti vykdo prekybą pačiais vabzdžiais ir jų siuntimą paštu. Yra susikūrę skruzdėlių mylėtojų klubai, keičiamasi vabzdžiais. Tai iš dalies susiję su rizika , kad pabėgusios į laisvę atvežtinės rūšys gali sukurti invazines populiacijas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Akvariumas
* Terariumas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Apie formikariumą tarpt. žodžių žodyne
2. ↑  Skruzdėlių laikymo pavojai Archyvuota kopija 2011-11-17 iš Wayback Machine projekto.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Formikariumas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

* Skruzdėlių auginimas
* Formikariumų konstrukcijos
| ***Formicinae*** |
| --- |
| *Camponotus Tanaemyrmex* darbininkė |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Pobūris: | Smaugtapilviai  *( Apocrita)* |
| Antšeimis: | Vapsviniai  *( Vespoidea)* |
| Šeima: | Skruzdėlės  *( Formicidae)* |
| Pošeimis: | Formicinae  *( Formicinae)* |

 |

***Formicinae*** – stambus skruzdėlių pošeimis, apimantis evoliuciniu požiūriu vienas labiausiai išsivysčiusių rūšių. Priskiriama šiam porūšiui virš 2700 rūšių (10–14 tribų, apie 60 genčių).

Aprašymas
---------

Pošeimiui būdingi bruožai: šių vabzdžių pilvelis vienanaris, nėra geluonies (smarkiai redukuota). Be to, būdingos sudėtingos kolonijų struktūros, sudėtingas vabzdžių elgesys, platūs simbiotiniai ryšiai su mirmekofilais, vergvaldžių bei socialinių parazitų rūšys, atskirais atvejais – milžiniški skruzdėlynai. Ekstremalūs morfologiniai nukrypimai nebūdingi, išskyrus *Myrmoteras, Polyergus* individus su išvystytais žandikauliais (*mandibulae*). Iš kitų skruzdėlių taip pat išsiskiria cheminių medžiagų liaukomis, kuriose gaminama skruzdžių rūgštis.

Fosilijos
---------

Pošeimyje įtrauktos ir kelios dešimtys fosilinių rūšių, tarp kurių: *Kyromyrma neffi, Camponotites, Chaemeromyrma, Pseudocamponotus, Glaphyromyrmex, Protoformica, Prodimorphomyrmex, Sicilomyrmex.*

Klasifikacija
-------------

*Formica rufa*.
Tribų klasifikacija nėra iki galo sudaryta, kartais panaudojami skirtingi vardai, kitos schemos ir pan. Klasifikacija, remiantis antbase.org: 

* *Camponotini*,
* *Formicini*,
* *Gesomyrmecini*,
* *Gigantopini*,
* *Lasiini*,
* *Melophorini*,
* *Myrmecorhynchini*,
* *Myrmoteranini*,
* *Notostigmatini*,
* *Oecophyllini*,
* *Plagiolepidini*.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje žinomos kelios dešimtys rūšių, tačiau jų sudėtis ištirta nepakankamai. Šiam pošeimiui priklauso šie atstovai:

* *Camponotus*,
* Juodoji medžių skruzdėlė (*Lasius fuliginosus*),
* Sodinė, arba juodoji skruzdėlė (*Lasius niger*),
* Raudonoji skruzdėlė (*Formica sanguinea*),
* Rudoji miško skruzdėlė (*Formica rufa*),
* Tamsiarudė miško skruzdėlė (*Formica fusca*),
* Raudongalvė skruzdėlė (*Formica truncorum*),
* Plaukuotoji skruzdėlė (*Formica lugubris*).

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Formicinae** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* *Formicinae* pošeimis
* Pasaulio skruzdėlės
* *Formicinae* pošeimis (rusų k.)
Universal Music Group|  |
| Forma | filialas |
| Pramonė | Muzika, pramogos |
| Įkurta | 1934 m. |
| Centrinė būstinė | Santa Monika, Kalifornija, JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | Lucian Grainge |
| Savininkas (-ai) | Vivendi |
| Holdingas | Vivendi |
| Tinklalapis | universalmusic.com |

**Universal Music Group (UMG)** – JAV muzikos organizacija, Prancūzijos holdingo „Vivendi" dalis. „UMG" būstinė yra Santa Monikoje, Kalifornijos valstijoje. „UMG" vadinama didžiojo trejeto nare kartu su „Sony Music" ir „Warner Music Group" įmonėmis.

Istorija
--------

Pradžioje „UMG" priklausė kino industrijos organizacijai „Universal Pictures". Įmonės pradžia laikoma 1934 m. įkurto „Decca Records" įmonės filialas JAV. Vėliau „Decca Records" sujungė JAV ir JK filialus ir taip 1962 m. susikūrė „MCA Inc." kompanija. 

1990 m. Japonijos įmonė „Panasonic" įsigijo MCA už 6,59 milijardus JAV dolerių. 1995 m. 80 proc. kompanijos akcijų įsigijo Kanados konglomeratas „Seagram". 1996 m. pabaigoje MCU buvo pervadinta į „Universal Studios, Inc.", o vėliau muzikos industrijos filialas „Universal Music Group". 1998 m. „Seagram" įsigijo filmų kūrėjų įmonę „PolyGram", kuri buvo sujungta su „Universal Music Group".

2004 m. „Universal Studios" įsigijus „General Electric" įmonei ir sujungus ją su „NBC" kanalu, „UMG" buvo atskirta nuo filmų kompanijos ir palikta muzikos industrijos veikloje.

2006 m. vasarį „UMG" įsigijo Prancūzijos konglomeratas „Vivendi" už 1,63 milijardų eurų.

2012 m. „UMG" įsigijo JK muzikos leidybos įmonę „EMI".

2018 m. liepos 30 d. „Vivendi" pranešė parduodanti 50 proc. „UMG" akcijų.

Išnašos
-------

1. ↑  US Decca LP Labels
2. ↑  It's a Wrap: MCA Sold : Matsushita to Pay About $6.6 Billion
3. ↑  MCA changes name to Universal Studios Inc.
4. ↑  Universal to buy BMG publishing
5. ↑  Universal Closes on EMI Deal, Becoming, by Far, Biggest of Remaining Big Three
6. ↑  Vivendi to Sell Up to Half of Universal Music Group

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| **Oedipoda caerulescens** |
| --- |
| Mėlynsparnio tarkšlio patelė (*Oedipoda caerulescens*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Tiesiasparniai  *( Orthoptera)* |
| Pobūris: | Trumpaūsiai tiesiasparniai  *( Caelifera)* |
| Antšeimis: | Skėriniai  *( Acridoidea)* |
| Šeima: | Skėriai  *( Acrididae)* |
| Pošeimis: | Tikrieji skėriai  *( Oedipodinae)* |
| Gentis: | *Oedipoda*  *( Oedipoda)* |
| Rūšis: | Mėlynsparnis tarkšlys  *( Oedipoda caerulescens)* |

 |
| Binomas |
| ***Oedipoda caerulescens***Linnaeus, 1758 |

**Mėlynsparnis tarkšlys** (*Oedipoda caerulescens*) – Skėrių (*Acrididae*) šeimai priklausantys vabzdys (*Insecta*).

Išvaizda
--------

Patinas užauga iki 21 mm ilgio, patelė - 28 mm. Tai smulkiausia tarkšlių rūšis Lietuvoje. Spalva gali varijuoti nuo tamsiai ar šviesiai pilkos iki rusvos ar rūdžių spalvos. Raštas taip pat varijuoja, patelės kartais būna ir vienspalvės. Užpakaliniai sparnai mėlyni. Nuo, taip pat mėlynus užpakalinius sparnus turinčio, kopinio tarkšlio skiriasi pagal priešnugario priekinėje dalyje esančią ryškia keterą. Kopinių tarkšlių priešnugarėlė su trim raukšlėm, o mėlynsparnių su viena.

Skrisdami skleidžia tarškiantį garsą.

Paplitimas
----------

Gyvena sausose, reta augmenyja apaugusiose vietovėse.

Lokaliai paplites visoje Europoje, tai viena dažniausių tarkšlių rūšių. Tačiau nyksta dėl tinkamų buveinių trūkumo. Įrašytas į Latvijos raudonąją knygą.

Lietuvoje tai taip pat dažniausia tarkšlių rūšis, Pietryčių Lietuvoje ir pajūryje neretas, tačiau neaptiktas Vidurio ir Šiaurės Lietuvoje.

Taip pat skaitykite:
--------------------

* Tarkšliai

Nuotraukos:
-----------

* mėlyni mėlynsparnio tarkšlio užpakaliniai sparnai
* 
* 
* patinas
* patinas ir patelė
* 
* 
*

Nuorodos
--------

* 2008 entomologai.lt Metų vabzdys - tarkšlys Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuvoje gyvenančių tarkšlių rūšys ir jų atpažinimas (pdf) Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| United Airlines skrydis 811 |
|  
Lėktuvas po avarijos |
|  Duomenys  |
| Data | 1989 m. vasario 24 d. |
| Vieta | Ramusis vandenynas, netoli Havajų |
| Lėktuvo tipas | Boeing 747–122 |
| Aviakompanija | United Airlines |
| Išvykimo vieta | Los Andželo tarptautinis oro uostas, Los Andželas |
| Atvykimo vieta | Sidnėjaus oro uostas, Sidnėjus (su tarpiniu nusileidimu Honolulu ir Oklendo oro uostuose) |
| Kelevių | 337 |
| Įgulos narių | 18 |
| Žuvusių | 9 |
| Likusių gyvų | 346 |

**United Airlines skrydis 811** (angl. *United Airlines Flight 811*) – aviacijos incidentas, įvykęs 1989 m. vasario 24 d. kuomet „United Airlines" lėktuvas Boeing 747–122 skrido UA811 maršrutu San Fransiskas - Los Andželas - Honolulu - Oklandas - Sidnėjus, tačiau praėjus 16 minučių po išvykimo iš Honolulu, virš Ramiojo vandenyno, atsidarė krovininės durys. Dėl dekompresijos 9 keleiviai kartu su sėdynėmis išskrido iš keleivių salono. Sugadintas lėktuvas saugiai nusileido Honolulu tarptautiniame oro uoste. Iš 355 lėktuve buvusių žmonių (337 keleiviai ir 18 įgulos narių) 9 žuvo, 38 buvo sužeisti.

Tyrimas
-------

NTSB ištyrė UA811 skrydžio avarijos priežastį. Galutinė tyrimo ataskaita buvo paskelbta 1990 m. birželio 26 d. Remiantis ataskaita, incidentas įvyko dėl krovininių durų konstrukcijos defektų. Boeing 747-122 durys atsidarydavo į išorę, o ne į vidų, todėl slėgio skirtumas sudarė durims apkrovą, kurios negalėjo išlaikyti ant durų uždėtos aliumininės spynos. Orlaivių krovininių durų projektavimo trūkumai buvo žinomi nuo |XX a. aštuntojo dešimtmečio, kai buvo keli panašūs atvejai su McDonnell Douglas DC-10 lėktuvais (Turkijos oro linijų skrydis 981). Tačiau į šiuos incidentus „Boeing" rimtai neatsižvelgė.
| Kačaičių senosios kapinės |
| --- |
| Kačaičių kapinių koplytstulpis 1991 m. |
| 

Kačaičių senosios kapinėsKačaičių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°51′50″š. pl. 21°25′17″r. ilg.﻿ / ﻿55.863887°š. pl. 21.421441°r. ilg.﻿ / 55.863887; 21.421441Koordinatės: 55°51′50″š. pl. 21°25′17″r. ilg.﻿ / ﻿55.863887°š. pl. 21.421441°r. ilg.﻿ / 55.863887; 21.421441 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Žalgirio seniūnija |
| Plotas | 0,14 ha |
| Naudotas | XVI–XIX a. |
| Žvalgytas | 1959, 1982, 1991, 1995 |
| Registro Nr. | 24248 (L581) |

**Kačaičių senosios kapinės**, vad. **Kapeliais, Markapiais, Senkapiais** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 24248, senas vertybės kodas - L581) – neveikiančios kapinės pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kačaičiuose (Žalgirio seniūnija), 1,25 km į pietvakarius nuo kelio Kretinga–Budriai, Kartenalės I kairiajame krante.

Kapinės
-------

Įrengtos į upelio slėnį įsiterpiančiame aukštumos kyšulyje, 40 m skersmens, apjuostos suplokštėjusio žemių pylimo, kurio išorėje matosi griovio žymės. Laidojimo žymių nėra, paviršius nelygus. Palei pakraščius auga keletas stambių lapuočių medžių. Viduryje stovi koplytstulpis ir koplytėlė. 

Teritorijos plotas – 0,14 ha, perimetras – 132 m.

0,9 km į pietvakarius Kačaičių piliakalnis.

Istorija
--------

Įrengtos XVI a. vadinamos Markapiais, Senkapiais, Kapeliais. Jose iki XIX a. laidoti Kačaičių gyventojai. Vėliau buvę pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan. 1917–1918 m. laidotos dizenterijos aukos, apie 1920 m. kapinės apjuostos grioviu ir pylimu, pastatytas kryžius, stogastulpis, koplytėlė ir koplytstulpis.

1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (vadovas Romas Olišauskas), 1991 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 1974, 1982 ir 1995 m. kartografuotos.

1972–1984 m. – vietinės reikšmės archeologijos paminklas. 1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (L581), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valstybės žinios, 1998, vasario 7, Nr. 14. - P. 61
2. ↑  Kačaičių k. senosios kapinės, vad. Markapiais

* Julius Kanarskas. Kačaičių kaimo kapinės (Žalgirio apyl. Kretingos raj.), Kretinga, 1993 // Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 197. - L. 5–9
* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. - Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976, Nr. 304
* Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). - Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983. - L. 172
| Doiluango nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
|   |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Doiluango nacionalinis parkas vietą.Doiluango nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 19°22′00″ š. pl. 99°39′00″ r. ilg.﻿ / ﻿19.36667°š. pl. 99.65000°r. ilg.﻿ / 19.36667; 99.65000Koordinatės: 19°22′00″ š. pl. 99°39′00″ r. ilg.﻿ / ﻿19.36667°š. pl. 99.65000°r. ilg.﻿ / 19.36667; 99.65000 |
| **Plotas:** | 1 170,00 km² |
| **Įkurtas:** | 1990 |

**Doiluango nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติดอยหลวง) – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangrajaus, Pajao ir Lampango provincijose. Parkas įkurtas 1990 m. balandžio 16 d.

Vieta
-----

Parkas užima 1 170,00 km² plotą ir apima Amfoemaesuajo (Amphoe Mae Suai), Amfovfano (Amphow Phan), Amfoeviango Papao (Amphoe Wiang Pa Pao) Čiangrajaus, Amfoevangnuea (Amphoe Wang Nuea) ir Amfoengao (Amphoe Ngao) Lampango, Amfoemaečajo (Amphoe Mae Chai) ir Amfoemueango (Amphoe Mueang) Pajao apylinkėse. Parkas yra kalmuotoje vietovėje, kalnų grandinė tęsiasi nuo šiaurės lik pietų, aukščiausias kalnas – Doiluango 1 694 m.

Flora ir fauna
--------------

Doiluango nacionaliniame parke vyrauja:

* Visžaliai miškai;
* Lapuočių miškai;
* Mišrus miškas;

Iš retų augalų parke sutinkama: krausva (Lagerstroemia tomentosa), puošnioji krausva (Lagerstroemia speciosa), kvapioji hopėja (Hopea odorata), irvingija (Irvingia malayana), raudonasis indenis (Toona ciliata), tikrasis gelžmedis (Mesua ferrea), rudoji šorėja, gumbuotasis sparnenis (Dipterocarpus tuberculatus) ir įvairių rūšių bambukai. Parke gyvena: Indijos muntjakas, šernas, palminis musangas, malajinė civeta, Malajinis kaguanas, Birminis kiškis (Lepus peguensis), makakos, Indokininis tigras ir kt. daug įvairių paukščių – pavasarinė kabančioji papūgėlė (Loriculus vernalis), Richardo kalviukas (Anthus richardi), biulbiulinių (Pycnonotus aurigaster), fazaninių, pitinių (Pitta moluccensis) šeimos atstovai ir kt.

Įžymiausios vietos
------------------

* Čampathongo (Cham Pa Thong) krioklys (19°13′03.4″ š. pl. 99°44′17.4″ r. ilg.﻿ / ﻿19.217611°š. pl. 99.738167°r. ilg.﻿ / 19.217611; 99.738167).
* Pukaengo (Pu Kaeng) krioklys (19°27′11.2″ š. pl. 99°42′52.0″ r. ilg.﻿ / ﻿19.453111°š. pl. 99.714444°r. ilg.﻿ / 19.453111; 99.714444). Krioklys 9 lygių su stalagmitų ir stalaktitų urvais.
* Fakletnako (Pha Klet Nak) krioklys.
* Vangkaeo (Wang Kaeo) krioklys (19°16′21.9″ š. pl. 99°38′15.2″ r. ilg.﻿ / ﻿19.272750°š. pl. 99.637556°r. ilg.﻿ / 19.272750; 99.637556).

Išnašos
-------

1. ↑  Irvingia malayana Archyvuota kopija 2014-01-11 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2009-03-26 iš Wayback Machine projekto.
* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.