recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| ***Esminis instinktas2*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Basic Instinct 2 |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė JAV Vokietija Ispanija |
| Režisierius | Michael Caton-Jones |
| Vaidina | Sharon StoneDavid MorisseyCharlotte Rampling |
| Metai | 2006 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 114/116 min. |
| Kalba | anglų |
| Premjera Lietuvoje | 2006 m. balandžio 14 d. |
| Biudžetas | 70 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 38,6 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Esminis instrinktas 2** (angl. *Basic Instinct 2*) – 2006 m. sukurtas trileris, 1992 m. filmo tęsinys. Jo kūrimas buvo ne vieną kartą atidėtas, o pirmojo filmo pagrindinis aktorius Michael Douglas atsisakė vaidmens motyvuodamas savo amžiumi (tuo metu jam buvo 61). 

Filmas nepasiekė pirmosios dalies populiarumo, buvo negailestingai išpeiktas kritikų ir gavo eilę apdovanojimų kaip blogiausias filmas (tarp jų 4 Auksines avietes – kaip blogiausias filmas, blogiausias tęsinys, blogiausias scenarijus ir blogiausia aktorė (S. Stone)). Jo galutinė versija JAV buvo priskirta R kategorijai (asmenys iki 17 metų gali žiūrėti tik su tėvais).

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sharon Stone – Ketrina Tremel
* David Morissey – daktaras Maiklas Glasas
* Charlotte Rampling – daktarė Milena Gardoš
* David Thewlis – Rojus Vošburnas
* Flora Montgomery – Mišelė Brodvin
* Heathcote Williams – daktaras Džeikobas Gerstas
* Hugh Dancy – Adamas Tauersas
* Indira Varma – Denisė Glas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Rašytoja Ketrina Tremel vėl įtariama žmogžudyste: policija mano, kad ji, lėkdama naktį Londono gatvėmis automobiliu su futbolininku Kevinu Frenksu, tyčia nukreipė mašiną į upę ir išsigelbėjo viena, nes Kevinas buvo apsvaigęs nuo narkotikų. Teismas paskiria atlikti jos psichinės būklės analizę, kuri pavedama daktarui Glasui. Nors šis stengiasi laikytis atstumo ir profesinės etikos, netrukus Ketrina sugeba tapti dominuojančiu veiksniu jo gyvenime. 

Kartą Glasas sulaukia buvusios žmonos skambučio, iš kurio sužino, kad nužudytas žurnalistas, turėjęs kompromituojančios medžiagos apie šio praeitį. Vėliau sekančios kelios žmogžudystės rodo, kad jų kaltininkė gali būti Tremel, tačiau kuomet policija sužino, kad žuvęs žurnalistas buvo Glaso žmonos meilužis, daktaras pats tampa įtariamuoju, o jo karjera žlunga...
**Ona Vaičiulytė-Romančiuk**, lenk. *Ana Romančuk* (1958 m. Rimdžiūnuose, Baltarusija) – Lietuvos ir Lenkijos kalbininkė, vertėja, mokyklinių vadovėlių lietuvių tautinei mažumai Lenkijoje recenzentė.

Biografija
----------

1976 m. baigė Molėtų 2-ąją vidurinę mokyklą, Vilniaus universitete studijavo rusų kalbą ir literatūrą. Nuo 1982 m. dirbo Pedagogikos mokslinių tyrimų institute prie ŠM sekretore, o 1983–1994 m. – Lietuvių kalbos ir literatūros institute sekretore, po to moksline bendradarbe. 1994 m. Kauno Vytauto Didžiojo universitete apgynė humanitarinių mokslų daktarės disertaciją apie tikrinius vardus Gervėčių apylinkių tarmėje.

Nuo 1994 m. dėsto lietuvių kalbą ir lietuvių kalbotyros dalykus Varšuvos universiteto Bendrosios kalbotyros ir baltistikos katedroje. 1999–2010 m. tos pačios aukštosios mokyklos Rytų Europos studijų Rytų kalbų mokykloje vedė lietuvių kalbos kursą. Parašė porą vadovėlių studijuojantiems lietuvių kalbą. Mokslinių tyrinėjimų sritys: kalbiniai asimiliaciniai procesai *lietuviškose salose* už šalies ribų, onomastika ir dialektinė leksikografija.

Bibliografija
-------------

* *Tikriniai vardai Gervėčių aplinkių tarmėje: Pavardės ir mikrotoponimai* – Lietuvių kalbos institutas: Vilnius, 1996
* *Gramatyka języka litewskiego. Wybrane zagadnienia morfologii i fleksji z ćwiczeniami* – Wydawnictwo Ex Libris: Warszawa, 2006
* *Wykłady z gramatyki opisowej języka litewskiego. Morfologia* – Wydawnictwo Wydziału Polonistyki UW: Warszawa, 2009

Šaltiniai
---------

* *Ana Romancuk* (Biografija (lenk.)}
* *Ana Romancuk* (Bibliografija}[neveikianti nuoroda]
* Marija Šaknienė. *Mokslinė konferencija Vilniaus universitete* // „Lietuvių godos" 2011 Nr. 12 (219)[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Publikacijų sąrašas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Papilys** (angl. *lower ward, base court, outer bailey*, vok. *Vorburg, Niederburg, Außeren Burghof*, rus. *подол*) – įtvirtinta piliakalnio papėdės gyvenvietė, kurios įtvirtinimai gerokai galingesni už paprastos papėdės gyvenvietės įtvirtinimus.
 

Papiliai Lietuvos archeologų darbuose neretai painiojami su priešpiliais ir papėdės gyvenvietėmis. Vienas papilio ir priešpilio skirtumų – priešpilis yra grynai gynybinis pilies (piliakalnio) sistemos elementas, o papilys būdavo ne tik įtvirtintas, bet ir gyvenamas (įvirtinta gyvenvietė). Todėl priešas, užėmęs papilį, ne tik sumažindavo besiginančiųjų gynybines galimybes, bet ir galėdavo gauti nemažą karo grobį.

Papilys būdavo už piliakalnį didesnė teritorija, apjuosta gynybiniu grioviu ir/ar pylimu. Papilius paprastai įrengdavo vietoje, kuri būdavo apsaugota gamtinių (reljefo) kliūčių – pvz. aukštumoje šalia piliakalnio. Kartais priepiliai būdavo įrengiami atskiroje kalvos dalyje ar už gilaus gynybinio griovio. Tuomet juos neretai laiko atskirais piliakalniais (pvz. Kernavės Pilies Kalnas, Veliuonos antras piliakalnis).

Neretai papiliai būdavo įrengiami lengviausiai prieinamoje piliakalnio pusėje (Piliakalniai, Veliuona), tuo jie gali priminti priešpilius.

Papilyje gyvendavo daugiausia amatininkai, galbūt pirkliai. Spėjama, kad papiliai galėdavo tapti būsimo miesto užuomazga. Lietuvoje papiliai aptikti maždaug 11 % vėlyvųjų piliakalnių.

Literatūra
----------

* Zabiela G. (1995) Lietuvos medinės pilys. 335 psl.
|  |
| --- |
| Vânia Fernandes |
|  
Vânia 2008 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Gimė | 1985 m. rugsėjo 25 d. (37 metai)Funšalis, Portugalijos vėliava Portugalija |
| Žanrai | džiazas, fado |
| Kūrinių kalbos | portugalų |
| Veikla | atlikėja |
| Instrumentai | vokalas |
| Aktyvumo metai | 1999–dabar |

**Vanija Fernandeš** (port. *Vânia Fernandes*; g. 1985 m. rugsėjo 25 d. Funšalyje, Madeiroje) – Portugalijos džiazo ir fado dainininkė, žinoma dėl savo raiškingo ir įvairiapusiško sceninio balso bei galingos dainų atlikimo technikos.

Muzikinė karjera
----------------

Vânia nuo mažens domėjosi muzika. 1997 m. pirmą kartą sudalyvavo Funšalio muzikiniame konkurse *Funchal a Cantar*. Netrukus pradėjo dalyvauti televizijos renginiuose, dainuoti viešbučiuose, klubuose. 1999 m. laimėjo *Funchal a Cantar* konkursą, o 2000 m. – *Talentos à solta*. 2001 m. užbaigė vidurinę mokyklą ir pradėjo pianino studijas Madeiros konservatorijoje. Nuo 2001 m. pradėjo atlikinėti fado muziką. 2003 m. debiutavo džiazo grupėje *Oficina*. Vania savo balsu patraukė žymių Portugalijos muzikos specialistų dėmesį be dalyvavo festivalyje *Voices of the Atlantic*. Taip pat dalyvavo įvairiuose džiazo projektuose. 2006 m. dainavo Madeiros klube Kanadoje vietinei portugalų bendruomenei bei Venesueloje. 2007 m. pagal Leonardo da Vinci programą išvyko studijuoti į Helsinkį.

2007 m. laimėjo Portugalijos televizijos RTP muzikinį konkursą *Operação Triunfo*. Tais pačiais metais baigė vokalo ir džiazo studijas Madeiros konservatorijoje.

Eurovizija
----------

2008 m. su daina *Senhora do Mar* laimėjo nacionalinę Portugalijos atranką į Euroviziją *Festival da Canção* surinkusi gavo 35 % žiūrovų balsų ir daugiau ne dvigubai aplenkusi antroje vietoje likusį Alex Smith. Dainą *Senhora do Mar* („Jūros ponia") sukūrė kroatų kompozitorius Andrej Babić (jis taip pat yra sukūręs Eurovizines dainas *Više nisam tvoja, Call Me, Cvet z juga*). Žodžius dainai sukūrė Carlos Coelho. Pasiruošimo cikle buvo sukurtas dainos videoklipas, Vania dalyvavo ture Bulgarijoje (kur dainavo duetu su Mariana Popova), Maltoje. Serbijoje dainavo su grupe Beauty Queens, kuri Eurovizijos konkurse Helsinkyje buvo pritariančioji Marijai Šerifovič. Vanijos *Senhora do Mar* sėkmingai įveikė antrąjį pusfinalį ir pateko į Eurovizijos finalą. Nepaisant labai aukštų žurnalistų vertinimų ir audringo žiūrovų palaikymo finale Vânia užėmė 13 vietą iš 25 šalių.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vânia Fernandes** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialus *Senhora do mar* videoklipas
* *Senhora do mar* eilės

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Sabrina  *„Dança comigo"*** |  **Portugalijos atstovė Eurovizijoje**2008 | Po to:**Flor-de-Lis  *„Todas as Ruas do Amor"*** |
| ***Ginklo metai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Year of the Gun |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | John Frankenheimer |
| Vaidina | Andrew McCarthyValeria GolinoSharon StoneJohn PankowMattia SbragiaLou Castel |
| Metai | 1991 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 111 min. |
| Kalba | anglų ir italų |
| Biudžetas | 15 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 1,18 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Ginklo metai** (angl.  *Year of the Gun*) – 1991 m. JAV sukurtas trileris. Režisierius John Frankenheimer, vaidina Andrew McCarthy, Sharon Stone ir Valeria Golino.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Andrew McCarthy – Deividas Reibornas
* Valeria Golino – Lija
* Sharon Stone – Elison King
* Mattia Sbragia – Džovanis
* John Pankow – profesorius Bjankis
* George Murcell
* Lou Castel
* Francesca Prandi
* Carla Cassola

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1978 m. Roma. Italijoje vyksta politiniai neramumai, kuriuos kursto nuolat teroristų „Raudonųjų brigadų" vykdomi išpuoliai. Amerikietis Deividas Reibornas atvyksta į miestą dirbti žurnalistu su vietinį anglišką laikraštį. Čia gyvena jo žmona Lija, buvusi italo pramonininko žmona, su kuria jis vėl atnaujina nutrūkusius santykius. Deividas slapta rašo romaną apie „Raudonąsias brigadas", kurio centre – įtakingo politiko pagrobimas. Jis susipažįsta su Elison King – amerikiete fotografe, kuri įtaria, kad Deividas turi ryšių tarp teroristų. Praleidusi naktį su Deividu, ryte ji apieško jo namus ir randa romano rankraštį. Apie tai ji papasakoja profesoriui Bjankiui, kuris seniai pažįsta Deividą. Deja, profesorius pats yra teroristų informatorius, ir teroristai pradeda manyti, kad jų organizacijoje yra išdavikas – mat „Raudonosios brigados" iš tiesų planuoja pagrobti buvusį šalies premjerą Aldo Moro. Jie pradeda Deivido ir Elison medžioklę ir šie kreipiasi pagalbos į Liją. Pastaroji pasirodo taip pat susijusi su teroristais ir juos išduoda...
Koordinatės: 55°35′45″ š. pl. 25°31′42″ r. ilg.﻿ / ﻿55.59583°š. pl. 25.52833°r. ilg.﻿ / 55.59583; 25.52833

**Vyžuonų miškas** – miškas Lietuvoje, Aukštaitijoje, Utenos rajone, tuoj į šiaurės rytus nuo Vyžuonų. Priklauso Utenos miškų urėdijos Vyžuonų girininkijai. Apima 9,2 km² plotą.

Paviršius banguotas. Būdingi velėniniai jauriniai, jauriniai vietomis glėjiški priesmėliai ir jauriniai silpnai sujaurėję smėliai. Miško šiauriniu pakraščiu teka Šventoji, per mišką – jos intakai Vyžuona (su Lukna), Girbys. Miške telkšo Girbio, Balčio, Išleistinio ežerai.

Medynai:

* pušynai: 64 %
* eglynai: 25 %
* beržynai: 9 %
* juodalksnynai: 1 %
* baltalksnynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 24 % medynų, pusamžiai medžiai 70 %, pribręstantys 4 %, brandūs 2 %.

Miške veisiasi stambieji kanopiniai žvėrys (sirnos, šernai ir kt.), kiškiai, lapės, voverės, opšrūs, usūriniai šunys, kiaunės. Įsteigtas Vyžuonų botaninis draustinis.

Per mišką eina kelias  **5310**  Dusetos–Užpaliai–Vyžuonos . Yra dailės paminklas – Vyžuonų kapinių vartų skulptūra. Miške ir greta įsikūrusios šios gyvenvietės: Vyžuonos, Ažuraistis, Pašiliai, Bartašiūnai, Pašvenčiai, Galiniai, Gaižiūnai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Brukas. *Vyžuonų miškas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 593
**Parafininė kulka**, taip pat *vaškinė kulka* (angl. *wax bullet*) – kulka iš parafino, kuria užtaisomas beparakis šovinys. Šovinys iššaunamas sprogus kapsulei.

Parafininės kulkos naudojamos šaudant į taikinius iš arti revolveriais ir vienšūviais pistoletais. Kartais šoviniai su parafininėmis kulkomis naudojami ir šaudant savitaisiais pistoletais, bet tada pistoletą vis tenka užtaisyti ranka.

Pigumas
-------

Parafinines kulkas sparčiai ir lengvai gali pasigaminti pats naudotojas, tačiau daug kompanijų parafinines kulkas gamina ir pardavinėja. Šaudant parafininėmis kulkomis šias sulaikyti pakanka paprastos faneros lakšto, prie kurio parafinas prikimba. Vėliau jį galima nugramdyti ir iš jo vėl atlieti naujų parafininių kulkų. 

Šaudymas parafininėmis kulkomis yra pigus, nes šovinių tūtelės ir parafinas paprastai naudojami pakartotinai, reikia nusipirkti tik kapsulių šovinių užtaisymui. Kapsulės paprastai yra pigios (pvz. 100 kapsulių kainuoja iki 2 JAV dolerių). Beparakių šovinių užtaisymas spartus, jam reikia labai nedaug įrankių - kapsulėms išstumti ir įdėti. Turint įrankius ir paruoštas kulkas 50 šovinių pakartotinai užtaisoma mažiau kaip per 10 min. 

Viena iš parafino mišinio kulkoms sudėčių:

* 8 dalys parafino,
* 2 dalys bičių vaško,
* 1 dalis tepalo (pvz. *Lubriplate No. 115*).

Panašiai šaudymui iš arti yra naudojamos ir treniruočių guminės bei plastikinės kulkos, kuriomis irgi užtaisomi beparakiai šoviniai. Tokias kulkas galima naudoti pakartotinai, jeigu naudojama tinkama kulkų gaudyklė. Šios guminės ir plastikinės kulkos rikošetuoja.

Sauga
-----

Parafininės kulkos nėra mirtinos, jos nepramuša sienų, todėl jomis galima saugiai šaudyti patalpose ir situacijose, kai koviniai šoviniai yra pavojingi. Parafininės kulkos nėra visiškai nežeidžiančios, kadangi jų greitis viršija dažasvydžio kulkų greitį. Jos sužeidžia pataikiusios į akis, kitas jautrias veido dalis, todėl būtina naudoti apsauginius akinius ar veido kaukę. 

Dėl saugumo parafinines kulkas dažnai naudoja greitatraukos (angl. *fast draw* 'greitasis išsitraukimas') ir triukų šauliai, kadangi išsitraukiant revolverį ar pistoletą ir netyčia iššovus į koją rimtai nesusižeisi. Pasaulio greitraukos asociacija (angl. *World Fast Draw Association*) daugelyje savo varžybų naudoja parafinines kulkas. Asociacijos taisyklės reikalauja, kad parafininės kulkos būtų serijinės gamybos, tad tokias kulkas gamina kai kurios kompanijos.

Artimos temos
-------------

* Guminė kulka
* Plastikinė kulka
* Šratasvydis
* Dažasvydis

Nuorodos
--------

1. 1 2  Nonte, Jr. George C. (1978). *Basic Handloading*. New York: Outdoor Life.
2. ↑  sig sauer sp2022 shooting wax bullets at 30yrds
3. ↑  How to Make and Reload Wax Bullets Archyvuota kopija 2011-07-26 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  „Fast Draw Equipment". WFDA.

* World Fast Draw Association home page
* Cheep shooting with wax bullets Archyvuota kopija 2011-08-09 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Šizotipinis asmenybės sutrikimas |
| ICD-10 | F60.1 |
| ICD-9 | 301.20 |

**Šizotipinis asmenybės sutrikimas** – asmenybės sutrikimas, kuriam būdingas ekscentriškas elgesys, afekto bei elgesio anomalijos, panašios į sutrikimus sergant šizofrenija, tačiau nesant aiškių tipiškų šizofrenijos požymių.

Šizotipiniam sutrikimui būdingi šie simptomai:

* neadekvatus, susiaurėjęs afektas;
* savotiška ekscentriška išvaizda ir elgesys;
* keisti įsitikinimai, magiškas mąstymas, veikiantis elgesį ir neatitinkantis kultūros normų;
* įtarumas ir paranoidinės idėjos;
* įkyrumai be vidinio pasipriešinimo, dažnai su dismorfofobiniu, seksualiu arba agresyviu turiniu;
* Neretai pasitaiko neįprasti suvokimo pojūčiai, somatosensorinės arba kitos iliuzijos;
* depersonalizacija ir derealizacija, neaiškus, metaforiškas, smulkmeniškas arba stereotipiškas mąstymas;
* keista kalba nesant ryškaus nerišlumo;
* atsitiktiniai, pusiau psichoziniai epizodai su ryškiomis iliuzijomis bei panašiomis į kliedesius idėjomis.

Ligos eiga
----------

Šizotipinio sutrikimo eiga lėta, svyruojanti, retai pereina į aiškią šizofreniją. Nėra aiškios pradžios, atsiradimas bei eiga panašūs į asmenybės sutrikimų. Dažniau pasitaiko pacientams, kurių giminių tarpe yra sergančiųjų šizofrenija. Manoma, kad tai šizofrenijos spektro dalis.

Gydymas
-------

Medikamentai tokiam sutrikimui gydyti nerekomenduojami, nebent gydant trumpalaikius stiprios baimės pasireiškimus. Sutrikimą galima gydyti su *risperidone*, *olanzapine*, *sertindole*. SSRI vaistai irgi gali būti naudojami bandant sumažinti maniją, apsėdimą, depresiją, bet SSRI naudojimas be antipsichozinių vaistų gali paaštrinti sutrikimą. Medikamentinis gydymas reikalingas, kai yra išreikšta suvokimo ir mąstymo patologija, dažniausiai neuroleptikai. Šiaip gydymas simptominis, rekomenduotina psichoterapija bei psichosocialinės reabilitacijos metodai.
| ***Fantomas prieš Skotland Jardą*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Fantômas contre Scotland Yard |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija |
| Režisierius | Andre Hunebelle |
| Vaidina | Jean Marais  Louis de Funès  Mylene Demongeot  Jacques DynamRobert Dalban |
| Metai | 1967 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 104 min. |
| Kalba | prancūzų |
| Pajamos | 26,7 mln. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Fantomas prieš Skotland Jardą** (pranc.  *Fantômas contre Scotland Yard*) – 1967 m. prancūzijoje sukurta paskutinė komiškos trilogijos dalis apie nusikaltėlį Fantomą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jean Marais – Fantomas / žurnalistas Fandoras
* Louis de Funes – komisaras Žiuvas
* Mylene Demongeot – Fandoro sužadėtine Helena
* Jacques Dynam – inspektorius Bertranas
* Robert Dalban – laikraščio redaktorius
* Jean-Roger Caussimon – lordas MakRešlis / Fantomas
* Francoise Christophe – ledi MakRešli
* Henri Serre – Andrė Bertje
* Christian Toma
* Robert Le Beal

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Fantomas nusprendžia imti mokestį už gyvybę iš visų turtingiausių pasaulio žmonių. Lordas MakRešlis nusprendžia tam pasipriešinti ir kreipiasi pagalbos į komisarą Žiuvą, kad šis atvyktų į jo dvarą Škotijoje ir sugautų Fantomą. Tuo pačiu jis sukviečia turtuolius į pasitarimą, tačiau beveik visi jie ketina paklusti reikalavimui.
Situaciją apsukina ir tai, kad lordo mirties trokšta ne tik Fantomas, bet ir jo žmona su meilužiu Bertje. Visi turtuoliai reikalaujamą mokėti sumą deimantais perduoda MakRešliui, kuris juos turi atiduoti Fantomui. Žiuvas tikisi būtent tada galų gale suimti Fantomą neįtardamas, kad pastarasis jau kurį laiką užima tikrojo lordo vietą...

Susiję straipsniai
------------------

* Fantomas
* Fantomas įsisiautėjo
**Papio kanalas**, *Merkio-Vokės kanalas* – kanalas, jungiantis Merkį ties Žagarine (Šalčininkų rajono savivaldybės teritorija) su Voke per Papio ežerą, iš kurio išteka Vokė.

Kanalas
-------

Ilgis 3 km, plotis 9–12 m. Krantai 1,5–2 m aukščio. Gylis 2 m. Vidutinis nuolydis 0,6 m/km. Srovės greitis 0,2 m/s. Vandens debitas ties Žagarine: vidutinis 3,25 m. didžiausias 22,2 m/s.

Istorija
--------

Merkio-Vokės kanalas iškastas apie 1930 m.; jo paskirtis – nukreipti dalį Merkio vandens į Vokę Grigiškių popieriaus fabriko, pastatyto prie Vokės 1923 m. reikmėms. Vandens kiekį kanale reguliavo dvi skydinės užtvankos: viena Merkyje, kita – kanalo pradžioje. 1983 m. Merkyje, sugriuvusios užtvankos vietoje, pastatytas reguliuojamasis šliuzas, o kanalo pradžioje (angoje) – stačiakampis betoninis latakas. Juo nuteka daugiau kaip 80% Merkio vandens. Žemiau užtvankos Merkys tampa mažu, išsekusiu, užžėlusiu, vingiuotu upeliu.

Prie Merkio-Vokės kanalo įsikūrusi Baltoji Vokė, yra žuvininkystės tvenkinių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Rainys. *Merkio-Vokės kanalas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 712 psl.
| ***Fantomas įsisiautėjo*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Fantômas se déchaîne |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija |
| Režisierius | Andre Hunebelle |
| Vaidina | Jean Marais  Louis de Funès  Mylene Demongeot  Jacques DynamRobert Dalban |
| Metai | 1965 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | prancūzų |
| Pajamos | 31,6 mln. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Fantomas įsisiautėjo** (pranc.  *Fantômas se déchaîne*) – 1965 m. Prancūzijoje sukurta antroji komedija iš serijos apie Fantomą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jean Marais – Fantomas / žurnalistas Fandoras / profesorius Lefevras
* Louis de Funes – komisaras Žiuvas
* Mylene Demongeot – Fandoro sužadėtine Helena
* Jacques Dynam – inspektorius Bertranas
* Robert Dalban – laikraščio redaktorius
* Albert Dagnant – profesorius Maršanas
* Olivier De Funes

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Nusikaltėlis Fantomas pagrobia profesorių Maršaną, kurio dėka tikisi sukurti hipnotizuojantį ginklą. Žurnalistas Fandoras, išsiaiškinęs, kad vien tik Maršano išradimo nepakanka ir kad jo tyrimus papildo profesoriaus Lefevro veikla, neabejoja, kad šis taip pat bus pagrobtas. Kartu su komisaru Žiuvu jie paspendžia spąstus - į konferenciją Italijoje vietoje Lefevro išvyksta juo persirengęs Fandoras. Po virtinės nesusipratimų Fantomo rankose atsiduria ne tik Fandoras su Žiuvu, bet ir tikrasis profesorius Lefevras...

Susiję straipsniai
------------------

* Fantomas
* Fantomas prieš Skotland Jardą
Kaabos šventovė
**Kaaba** (arab. الكعبة = *al-kaʿbah*, „kubas") – žymiausia ir pati svarbiausia Al Masdžid al Charamo islamo šventovė Mekoje, stačiakampio gretasienio formos belangis 15 m aukščio, 12 m ilgio ir 10 m pločio akmeninis statinys. Jo kampai atgręžti į visas 4 pasaulio šalis. Jis stūkso Didžiosios mečetės viduryje, apklotas juodu audiniu *kisva*. Švenčių dienomis audeklas pakeliamas iki ten, kur 1,5 m aukštyje iš rytų pusės įmūrytas šventas *Juodasis akmuo*, pasak tradicijos, atneštas Adomo iš Rojaus. Eidami aplink piligrimai jį liečia. Šiaurės rytų sienoje 2 m aukštyje yra vidinės ir išorinės durys, išorinių durų paviršius padengtas auksu su trupučiu sidabro, ornamentuotas Korano citatų raižiniais. Einantiems į vidų pristatomos kopėtėlės.

Kaaba laikoma dangiškosios šventovės įkūnijimu žemėje. Tikima, kad Kaabos šventyklą pastatė Adomas, vėliau, vykdydami Alacho valią, atstatė Toros pranašas Ibrahimas (Abraomas) ir Izmaelis. Taip pat manoma, kad iki islamo iškilimo VII a. šventykla buvo skirta daugybei pagoniškų dievų.

Kaaba stovinti toje vietoje, virš kurios angelai danguje atlieka *tavafą* – ėjimą apie dangiškąją šventovę. Nuo 622 m. per hidžrą meldžiantis atsigręžiama veidu į Kaabą. Iki tol, manoma, buvo atsisukama į Jeruzalę. Mečetėse jos kryptį rodo maldų salės sienoje įrengta nedidelė niša *michrabas*. Nuo 629 m. Kaaba lankoma per chadžą. Pirmajam chadžui vadovavo pranašas Mahometas. VII a. pradžioje kalifo Omaro įsakymu aplink Kaabą pastatyta mečetė. Vėliau ji buvo restauruojama ir perstatoma.

Nuorodos
--------

* Kaaba Archyvuota kopija 2006-08-25 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kaaba** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Fantomas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Fantômas |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija |
| Režisierius | Andre Hunebelle |
| Vaidina | Jean Marais  Louis de Funès  Mylene Demongeot  Jacques DynamRobert Dalban Marie-Helene Arnaud |
| Metai | 1964 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | prancūzų |
| Pajamos | 33,7 mln. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Fantomas** (pranc.  *Fantômas*) – 1964 m. prancūzijoje sukurtos nuotykių komedijos apie piktadarį Fantomą pirmoji trilogijos dalis.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jean Marais – Fantomas / žurnalistas Fandoras
* Louis de Funes – komisaras Žiuvas
* Mylene Demongeot – Fandoro sužadėtine Helena
* Jacques Dynam – inspektorius Bertranas
* Robert Dalban – laikraščio redaktorius
* Marie-Helene Arnaud – ledi Beltam
* Anne-Marie Peysson
* Christian Toma
* Michel Duplaix

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Fantomas – nesugaunamas nusikaltėlis, savo išvaizdą keičiantis įvairiomis kaukėmis ir galintis apsimesti bet kokiu žmogumi. Jį gaudantis komisaras Žiuvas – žioplas policininkas, nuolat pats sugadinantis spendžiamus spąstus. Kiti pagrindiniai veikėjai: žurnalistas Fandoras ir jo sužadėtine fotografė Helena, dirbantys laikraštyje ir rašantys straipsnius apie Fantomą.

Po inscenizuoto fiktyvaus interviu su Fantomu, šis pats pagrobia Fandorą ir, kol laiko jį įkalinęs, naudojasi jo vardu ir išvaizda darydamas nusikaltimus. Žurnalistui pavyksta pabėgti ir jis su Žiuvu bei Helena pradeda patys persekioti Fantomą.

Susiję straipsniai
------------------

* Fantomas įsisiautėjo
* Fantomas prieš Skotland Jardą
| ***Greičio įkaitai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Overdrive |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Belgija JAVJungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė |
| Režisierius | Antonio Negret |
| Vaidina | Scott Eastwood  Freddie Thorp  Ana de Armas |
| Metai | 2017 |
| Žanras | veiksmo |
| Trukmė | 107 min. |
| Kalba | anglų ir prancūzų |
| Biudžetas | 24,3 mln. eurų |
| Pajamos | 9,65 JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Greičio įkaitai** (angl. *Overdrive*) – 2017 m. sukurtas veiksmo filmas.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filme pasakojama apie du brolius Andrew ir Garrettas Frostus. Abu jie – automobilių vagys, vagiantys pačius brangiausius ir prabangiausius automobilius. Gavę užsakymą pavogti 1937 m. „Bugatti" (jo vertė – milijonai eurų), broliai išvyksta į ilgą kelionę po Pietų Prancūziją. Jie susiduria su sunkumais – iš pradžių įkliūva, paskui paaiškėja, kad automobilis – vietinės mafijos boso nuosavybė.

Nusikaltėlių bosas broliams įsako pavogti didžiausio jo varžovo Maxo Klempo automobilį – 1962 m. „Ferrari 250 GTO", antraip jie neteksią gyvybių.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Scott Eastwood – Andrew Foster
* Freddie Thorp – Garret Foster
* Ana de Armas – Stephanie
* Gaia Weiss – Devin
* Clemens Schick – Max Klemp
* Kaaris – Frank

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Overdrive". IMDb. Nuoroda tikrinta 2022-05-13.
2. ↑  „Overdrive". Box Office Mojo. Nuoroda tikrinta 2022-05-13.
3. ↑  www.forumcinemas.lt
**Apylinkė** (arba ***kaimiškoji apylinkė, kaimo taryba***) – mažiausias TSRS administracinis-teritorinis vienetas, mažiausias teritorinis vienetas šalyje. Žlugus TSRS tai tebėra trečiojo lygmens padalinys Baltarusijoje, Ukrainoje, kai kuriuose Rusijos Federacijos subjektuose. Lietuvos TSR įvedus apylinkes 1940 m. vietoje seniūnijų jų buvo beveik trys tūkstančiai, panaikinant ir performuojant į seniūnijas 1995 m. – mažiau nei pusė tūkstančio.

Apylinkės taryba yra vietos savivaldos organas, pavaldus rajono administracijai.

Lietuva
-------

Įvestas 1940 m. pabaigoje vietoje seniūnijos, iki 1950 m. administracinės reformos keletas apylinkių sudarydavo valsčių, vėliau jų skaičius sumažėjo (buvo sustambinamos), jos priskirtos tiesiogiai rajonams. Aukščiausias valdžios organas buvo apylinkės darbo žmonių deputatų taryba (DŽDT). Apylinkei vadovavo tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas, vėliau iki 1990 m. – tarybos pirmininkas, 1990–1995 m. – viršaitis. 1995 m. apylinkės performuotos į seniūnijas.

Nuo 1990 m. apylinkės tapo žemesniosios pakopos savivaldybe. Pirmieji ir paskutinieji demokratiniai apylinkės deputatų tarybos rinkimai vyko 1990 m. kovo 24 d. pagal 1989 m. gruodžio 7 d. Lietuvos TSR vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymą  Rinkimai vyko pagal mažoritarinę sistemą. Apylinkės taryba rinko apylinkės viršaitį, bet turėjo ribotas savivaldos teises.

1992 m. spalio 25 d. Lietuvos Respublikos Konstitucijoje tolesnė apylinkių veikla nebebuvo numatyta. Pagal 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos vietos savivaldos įstatymą savivaldybėse įvesta seniūno, kuris yra administracijos pareigūnas seniūnijoje, pareigybė.

### Reformos

Apylinkių sudarymas ir pertvarkymas priklausė LTSR AT Prezidiumo kompetencijai. Pagrindiniai apylinkių stambinimai vykdyti vadovaujantis LTSR AT įsakais:

* 1954 m. gegužės 25 d. – 1954 m. LTSR apylinkių reforma
* 1963 m. sausio 12 d. – 1963 m. LTSR apylinkių reforma
* 1973 m. kovo 28 d.
* 1975 m. sausio 29 d.
* 1977 m. balandžio 4 d.
* 1986 m. spalio 20 d.
* 1988 m. birželio 22 d.

### Apylinkių skaičius

Apylinkių skaičius:

* 1940–1941 m. (be Klaipėdos) – 2866
* 1948 m. – 2772
* 1949-01-01 – 2774
* 1954 m. – 1224
* 1959-01-15 – 1207
* 1960-01-01 – 1180
* 1962-01-01 – 1158
* 1963-04-01 – 1156
* 1965-01-01 – 653
* 1970-01-15 – 650
* 1974-10-01 – 625
* 1980 m. – 528
* 1984 m. – 527
* 1990 m. – 426
* 1994 m. – 427

Taip pat skaitykite
-------------------

* Notarinė apylinkė
* Apylinkės teismas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymas. – „Tiesa", 1989 m. gruodžio 13 d.
2. ↑  *Apylinkė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 647 psl.
3. ↑  *Apylinkė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985.
4. ↑  Apylinkė. Lietuvos istorija. Enciklopedinis žinynas. I tomas (A–K). – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011. ISBN 978-5-420-01689-3. // psl. 71
| **Vydas Baravykas** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. sausio 12 d. (73 metai)Liudvinavas, Marijampolės rajonas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Vydas Baravykas** (g. 1950 m. sausio 12 d. Liudvinave, Marijampolės rajonas) – agronomas, Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1967 m. baigė Liudvinavo vidurinę mokyklą, 1968–1970 m. tarnavo tarybinėje armijoje, 1971–1977 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, mokslinis agronomas.

1970–1971 m. Kapsuko liejimo mechaninės įmonės Liudvinavo medžio apdirbimo cecho normuotojas, 1972–1977 m. kolūkio „Komjaunimo keliu" brigadininkas, agronomas. 1977–1989 m. Atžalyno kolūkio (Alytaus rajonas) pirmininkas, 1989–1994 m. Verebiejų žemės ūkio bendrovės pirmininkas.

1994–1995 m. Alytaus rajono valdytojas, 1995–1996 m. Alytaus apskrities valdytojas, 1997 m. AB „Lietuvos kuras" Alytaus zonos viršininkas, 1998 m. AB „Lietuvos žemės ūkio bankas" Pietų regiono vadybininkas, 1999–2000 m. Marijampolės skyriaus valdytojas.

2000 m. Alytaus rajono savivaldybės meras, 2000–2004 m. Seimo narys. 2005–2010 m. Lietuvos valstybinio žuvivaisos ir žuvininkystės tyrimų centro Simno filialo direktorius. Nuo 2010 m. Žuvininkystės tarnybos prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos Žuvivaisos skyriaus Simno poskyrio vedėjas.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus rajono skyriaus narys.

1995–1997 m. 2000–2002 m. ir 2011–2023 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-07 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Algirdas Vrubliauskas** | **Alytaus rajono meras**2000 | Po to:**Algirdas Vrubliauskas** |
| Elenoire Casalegno |
| --- |
|  |
| Nuotrauka iš „Penthouse" žurnalo (1997 m. lapkričio mėn.) |
|  |
| Tikras vardas |  |
|  |
| Gimė | 1976 m. gegužės 28 d. (47 metai)  Savona |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| Sutuoktinis | Sebastiano Lombardi (2014–2017) |
| Vaikai | 1 |
|  |
| Aktyvumo metai | 1994– |
| Užsiėmimas | modelis, aktorė, TV laidų vedėja |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Elenora Kazaleno** (it. *Elenoire Casalegno*; g. 1976 m. gegužės 28 d. Savonoje) – italų TV laidų vedėja.

Biografija
----------

1994 m. ji laimėjo grožio konkursą „Look of the Year" ir tapo modeliu „Elite Model Management". Tais pačiais metais ji debiutavo ir televizijoje, kanale „Italia 1" vesdama muzikinį šou „Jammin‘". Per savo karjerą televizijoje, ji dirbo įvairiuose kanaluose, vedė pokalbių laidą apie sportą „Pressing" kartu su Raimondo Vianello, taip pat muzikines laidas „Tribe" ir „Super". 1998 m. ji nusifilmavo juostoje „Paparazzi", kurioje vaidino save, o 1999 m. – seriale „S.P.Q.R.".

Elenorai kartu su tėvais priklauso viešbutis istoriniame Ravenos centre, tai pat su buvusiu ilgamečiu partneriu Omar Pedrini – vyno gamybos linija.

2014–2017 m. buvo ištekėjusi už TV kanalo „Rete 4" vadovo Sebastiano Lombardi. Prieš tai ji buvo pora su meno kritiku Vittorio Sgrabi, muzikantu DJ Ringo (su juo turi dukterį Swami, g. 1999), verslininkais Omar Pedrini ir Daniele Bossari.

Filmografija
------------

* Paparazzi (1998)
* S.P.Q.R. (1998, serialas)
* Raccontami una storia (2006)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Elenoire Casalegno** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis

Šaltiniai
---------

1. ↑  
Vita privata di Elenoire Casalegno
| Deltuvos mūšis |
| --- |
| Priklauso: Napoleono žygis į Rusiją |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1812 m. birželio 28 d. |
| Vieta | Europa, Rusijos imperija, Deltuva |
| Rezultatas | Prancūzų pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| Prancūzijos vėliava Prancūzija | Rusijos imperijos vėliava Rusijos imperija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Prancūzija Nicolas Charles Oudinot | Rusijos imperija Jakovas Kulnevas |

**Deltuvos mūšis** – kautynės įvykusios 1812 m. birželio 28 d. šalia Deltuvos kapinių tarp Napoleono Bonaparto vadovaujamos Prancūzijos kariuomenės kartu su vietiniais pagalbininkais ir Rusijos imperijos kariuomenės. Tai vienintelis Napoleono armijos mūšis, vykęs Lietuvos teritorijoje. Mūšis truko apie dvi valandas.

Įamžinimas
----------

1998 m. pastatytas Prancūzijos ir Rusijos vėliavų spalvomis išmargintas obeliskas (projekto autorius G. Karvelis), žymintis šio mūšio vietą. Tais pačiais metais įvyko ir pirmasis teatralizuotas Deltuvos mūšis, kuris vėliau tapo tradiciniu.

Nuorodos
--------

* Kasmet vis kitoks Deltuvos mūšis
* Tarptautinis gyvosios karo istorijos festivalis "Vilkmergės (Deltuvos) mūšis 1812 – 2014″[neveikianti nuoroda]
* Vilkmergės (Deltuvos) mūšyje atgimė dviejų šimtų metų istorija
* Deltuvos mūšis www.youtube.com

Šaltiniai
---------

1. ↑  Atgimstanti istorija Deltuvoje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°04′15″š. pl. 24°23′23″r. ilg.﻿ / ﻿54.0708°š. pl. 24.3898°r. ilg.﻿ / 54.0708; 24.3898

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia.*

|  Marcinkonių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Varėnos |
| **Savivaldybė** | Varėnos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Marcinkonys |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1880 m. |

**Marcinkonių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Marcinkonių kaime, 17 km į pietryčius nuo Merkinės. Turi neogotikos bruožų.

Istorija
--------

Marcinkonyse 1770 m. pastatyta bažnyčia. 1777 m. įkurta parapija, bet dėl menko aprūpinimo klebonai Marcinkonyse neapsigyveno. Bažnyčia liko Merkinės filija. 1835 m. bažnyčia atnaujinta. 1868 m. pastatyta nauja, 1879 m. sudegė.

1880 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Klebonas Jonas Šoblickas (1871–1906 m.), (palaidotas šventoriuje, Marcinkonyse nuo 1896 m.) pamaldas pradėjo laikyti lietuvių kalba, platino draudžiamą lietuvišką spaudą, subūrė gerą chorą, apmūrijo šventorių, įrengė Kryžiaus kelio stotis, pastatė kleboniją. Kunigo A. Petrulio rūpesčiu 1910–1911 m. bažnyčia suremontuota, įsigyti J. Garalevičiaus pagaminti vargonai. A. Petrulis 1910 m. Trakuose teistas už nelegalios lietuvių mokyklos įsteigimą. Kunigas Konstantinas Stasys 1911 m. įsteigė Šv. Kazimiero draugijos skyrių.

Lenkijos kareiviai 1920 m. rugsėjo pabaigoje nukankino Marcinkonių kleboną Pranciškų Raštutį. Nuo 1920 m. klebonavęs Antanas Rūkas 1927 m. spalio 6 d. Lenkijos valdžios suimtas. 1921 m. atkurta parapija. Lenkijos policija nugriovė ir išniekino 1933 m. lietuvių pastatytą kryžių. Klebono Nikodemo Pakalkos (1893–1985) iniciatyva bažnyčia 1968 m. suremontuota.

2000–2001 m. atnaujintos koplytėlės (Kryžiaus kelio stotys, kurių yra 14), išdėstytos mūrinėje bažnyčios tvoroje.

Nuo 2021 m. bažnyčioje tarnauja kunigas Bronius Krakevičius, aptarnaujantis dar ir Kabelių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčią.

Tituliniai atlaidai – Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado (spalio 28 d.).

Architektūra
------------

Bažnyčia turi neogotikos bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė, su apside, 2 bokšteliais. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Jo tvora akmenų mūro.

Galerija
--------

* Bažnyčios pagrindinis fasadasBažnyčios pagrindinis fasadas
* Bažnyčios interjerasBažnyčios interjeras
* Šventorių juosia mūrinė tvoraŠventorių juosia mūrinė tvora
* StacijaStacija
* VarpinėVarpinė
*

Nuorodos
--------

* Marcinkonių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia
Koordinatės: 54°59′20.9″ š. pl. 24°10′46.6″ r. ilg.﻿ / ﻿54.989139°š. pl. 24.179611°r. ilg.﻿ / 54.989139; 24.179611

Kalnėnų geležinkelio stotis
**Kalnėnų geležinkelio stotis** (**Kalnėnų GS**) – nedidelė geležinkelio stotis Jonavos rajone, Kalnėnuose (Užusalių seniūnija), geležinkelio ruože Palemonas-Jonava. Adresas – Kalnėnų kaimas, LT-55329 (įmonės kodas 110053842). Stotis pastatyta linijoje Kaunas-Jonava. Naudojama traukinių prasilenkimui vienbėgėje linijoje. Stoties pastatas – inžinerijos ir kultūros paveldo paminklas. Keleiviniai traukiniai stotyje nestoja (anksčiau stodavo linijoje Jonava-Kaunas). Apie stotį yra Kalnėnų GS gyvenvietė, 13 gyv. (2001 m.).

**Geležinkelio ruožas**| 

Neveronys
**Kalnėnai**
Dumsiai

 |

Taip pat skaitykite
-------------------

* Jonavos geležinkelio stotis
* Žeimių geležinkelio stotis
* Gaižiūnų geležinkelio stotis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kalnėnų geležinkelio stotis[neveikianti nuoroda] (Įmonės duomenys)
2. ↑  Wikimapia nuotrauka, aprašas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje pernelyg plačiai remiamasi su straipsnio objektu artimai susijusiais šaltiniais.**Dėl to straipsnyje pateikiama informacija gali būti nepakankamai objektyvi. Jei galite, straipsnio informaciją pagrįskite nuorodomis į nepriklausomus antrinius šaltinius |

Instituto buveinė Mokslininkų g.
**VU Matematikos ir informatikos institutas** (sutr. **MII**) – buvęs Vilniaus universiteto kamieninis padalinys.

Istorija
--------

Instituto įkūrimo data laikoma 1956 m. spalio 1 d. kai buvo panaikintas Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir technikos institutas, ir įkurti trys nauji institutai: Statybos ir architektūros institutas, Energetikos ir elektrotechnikos institutas ir Fizikos ir matematikos institutas. Pastarasis institutas laikomas Matematikos ir informatikos instituto pirmtaku. Jo direktoriumi buvo paskirtas akademikas Adolfas Jucys.

1977 m. sausio 1 d. institutas suskaidytas į Fizikos institutą ir *Matematikos ir kibernetikos institutą*. 1990 m. liepos 9 d. pervadintas į *Matematikos ir informatikos institutą*. 2010 m. spalio 1 d. Matematikos ir informatikos institutas prijungtas prie Vilniaus universiteto.

2018 m. sausio 1 d. sujungtas su Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakultetu.

Mokslinė veikla
---------------

2002 m. liepos 10 d. Vyriausybės patvirtintos pagrindinės instituto veiklos kryptys yra:

* tikimybių teorijos ir matematinės statistikos, finansų ir draudos matematikos, diferencialinių lygčių ir jų skaitmeninių sprendimo metodų bei matematinės logikos ir algoritmų teorijos problemų tyrimai;
* atpažinimo procesų ir duomenų analizės, daugiaekstremalių optimizavimo uždavinių bei multimedijos technologijų ir interaktyvių sistemų tyrimai;
* informatikos teorinių ir metodinių pagrindų, mokyklinės informatikos problemų, kompiuterizuotų sistemų ir kompiuterių tinklų inžinerijos metodų tyrimai bei taikymas naujoms informacinėms technologijoms kurti.

Institutas leido mokslinį žurnalą „Informatica", įtrauktą į ISI sąrašą, taip pat „Lithuanian Mathematical Journal".

Šaltiniai
---------

1. ↑  MIF fakulteto istorija Archyvuota kopija 2019-02-02 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Matematikos ir informatikos instituto svetainė
| **Larix laricina** |
| --- |
| Amerikinis maumedis (*Larix laricina*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Pušūnai  *( Pinophyta)* |
| Klasė: | Pušainiai  *( Pinopsida)* |
| Šeima: | Pušiniai  *( Pinaceae)* |
| Gentis: | Maumedis  *( Larix)* |
| Rūšis: | Amerikinis maumedis  *( Larix laricina)* |

 |

**Amerikinis maumedis** (*Larix laricina*) – spygliuotis medis, priklausantis pušinių (*Pinaceae*) augalų šeimai. Auga Šiaurės Amerikoje: nuo Aliaskos šiaurės vakaruose iki Niufaundlando rytuose ir Vakarų Virdžinijos pietuose. Didžioji arealo dalis yra vidurio ir rytų Kanadoje.

Tai nedidelis, iki 20 m aukščio užaugantis medis, kurio kamieno skersmuo siekia 60 cm. Laja siaura. Jaunų medžių žievė pilka, tiesi, vėliau įgauna rausvai rudą atspalvį, suskeldėja. Spygliai melsvai žali, 1-2 cm ilgio, rudenį ryškiai pagelsta ir nukrenta. Kankorėžiai 1-2 cm ilgio, 0,5-1 cm pločio, jauni – tamsiai raudoni ar violetiniai, subrendę – gelsvai rudi.

Mediena tvirta, naudojama statyboms, valčių gamybai. Medienoje gausu dervų, šakose – tanino.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2009-05-04 iš Wayback Machine projekto.

Kankorėžiai ir spygliai

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Amerikinis maumedis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Rotšildų giminės herbas – idealaus herbo pavyzdys
Skydo paviršius vadinamas *lauku*, jo spalva aprašoma (blazonuojama) pirmiausia. Kuo mažiau herbo skydas turi elementų, tuo heraldikoje laikomas geresniu. Paprasčiausias ir geriausias yra skydas vientisos spalvos. Tokius herbo skydus turi Rotšildų (raudonas) ir Holland (juodas) šeimos. Herbų kūrimo pradžioje taip ir buvo, tačiau jų kiekiui didėjant teko skydo lauką dalyti į atskirus laukus.

Pats pats paprasčiausias būdas sukurti herbą – skydo padalijimas, ir vienam laukui priskirti metalo spalvą, kitam emalės. Aprašant padalintą į laukus herbą naudojamas žodis *padalintas* ar *padalijimo būdo* aprašymas. Pavyzdžiui: Šilutės herbas – perskeltas į du laukus.

**Pagrindiniai skydo dalijimo būdai**.

* PerskeltasPerskeltas
* PerkirstasPerkirstas
* Nuskeltas iš dešinėsNuskeltas iš dešinės
* Nuskeltas iš kairėsNuskeltas iš kairės
* KetvirčiuotasKetvirčiuotas
* Ketvirčiuotas įžambaiKetvirčiuotas įžambai
* Padalytas dvišakiuPadalytas dvišakiu
| ***Kunigo žmona*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La moglie del prete |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Dino Risi |
| Scenaristas (-ai) | Ruggero MaccariDino RisiBernardino Zapponi |
| Vaidina | Sophia LorenMarcello MastroianniVenantino Venantini |
| Metai | 1971 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 103 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Kunigo žmona** (it. *La moglie del prete*) – 1971 m. sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Sophia Loren ir Marcello Mastroianni.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sophia Loren – Valerija
* Marcello Mastroianni – donas Mario Karlesi
* Venantino Venantini – Mauricijus
* Gino Cavalieri – donas Filipo
* Giuseppe Maffioli
* Pippo Starnazza
* Miranda Campa
* Dana Ghia

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sužinojusi, kad jos draugas, su kuriuo ji susitikinėjo 4 metus, yra vedęs, Valerija nusprendžia nusižudyti. Ji išgeria didelę dozę vaistų, tačiau prieš tai paskambina pagalbos telefonu, nenorėdama, kad jos mirties priežastis liktų nežinoma. Jos pašnekovu tampa kunigas donas Mario, kuriam nepavyksta Valerijos perkalbėti susilaikyti nuo savižudybės. Ryte atsibudusi ligoninėje, ji prie savo lovos pamato kunigą ir šį įsimyli. Mario visai būdais stengiasi ignoruoti merginą, tačiau pamažu taip pat pradeda jausti šiai fizinę trauką. Ieškodamas išeities, jis kreipiasi į Vatikaną, tačiau šio pasiūlytas monsinjoro titulas priverčia kunigą suabejoti savo pasirinkimu susieti gyvenimą su moterimi...
Latvijos Respublikos Aukščiausiasis Teismas
**Latvijos Respublikos Aukščiausiasis Teismas** (latv. *Latvijas Republikas Augstākā tiesa*) – Latvijos teisminė institucija; Aukščiausiasis Teismas (paskutinės instancijos teismas). Sudaro Senatas ir dveji teismo rūmai (*Tiesu palātas*) arba skyriai – Civilinių bylų (*Civillietu*) ir Baudžiamųjų bylų (*Krimināllietu*). Teisėjus skiria Latvijos Seimas. Teisėjų kadencija trunka iki 70 metų, esant išimtims – iki 75 m.). Pirmininkas Ivars Bičkovičs.

Adresas: Augstākā tiesa, Brīvības bulvāris 36, Rīga, LV – 1511.

Struktūra
---------

Kiekvieną skyrių sudaro pirmininkas ir šiam skyriui priklausantys Aukščiausiojo Teismo teisėjai. Skyrius apeliacine instancija nagrinėja bylas, kurias pirmąja instancija išnagrinėjo apygardos teismas.

Skyriuje bylas nagrinėja 3 teisėjų kolegija.

Visi Aukščiausiojo Teismo teisėjai sudaro plenarinę sesiją (visuotinis teisėjų susirinkimas).

Aukščiausiojo Teismo Senatas kasacine tvarka nagrinėja visas apylinkių (miestų) teismuose ir apygardų teismuose išnagrinėtas bylas.

Senatas pirmąja instancija nagrinėja bylas, susijusias su sprendimais, kuriuos pagal Valstybės kontrolės įstatymo 55 straipsnį priėmė Valstybės kontrolė (latviešu valoda).

Senatą sudaro Aukščiausiojo Teismo pirmininkas ir senatoriai (Senato teisėjai).

Senatą sudaro keturi departamentai: Civilinių bylų, Baudžiamųjų bylų, Administracinių bylų ir Drausmės bylų. Aukščiausiojo Teismo Senate bylas nagrinėja trijų senatorių kolegija. Konkrečiais įstatyme nustatytais atvejais bylas nagrinėja daugiau senatorių.
Plenarinė sesija ir jos kompetencija

Plenarinė sesija yra visuotinis Aukščiausiojo Teismo skyrių ir Senato teisėjų susirinkimas. Plenarinėje sesijoje aptariami galiojančių teisės nuostatų aiškinimo klausimai.

Plenarinė sesija įsteigia skyrių departamentus ir Senatą ir priima pareiškimus, kuriuose išdėstomos Aukščiausiojo Teismo pirmininko veiklos sustabdymo arba generalinio prokuroro atleidimo iš pareigų priežastys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Latvijos teismų sistema

Nuorodos
--------

* Latvijos Aukščiausiasis Teismas (latvių, rusų, anglų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Balichas |
| --- |
| **Ilgis** | 100 km |
| **Baseino plotas** | 14 400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 6 m³/s |
| **Ištakos** | Ain al Arusas |
| **Žiotys** | Eufratas |
| **Šalys** | Turkijos vėliava TurkijaSirijos vėliava Sirija |

**Balichas** (arab. نهر البليخ = *Nahr al-Balīḫ*) – upė daugiausia Sirijoje; Eufrato kairysis intakas. Prasideda Turkijos-Sirijos pasienyje, Ain al Aruso karstinėje srityje. Be to, į Balichą suteka keletas laikinų upokšnių iš Harano lygumos pietryčių Turkijoje. Balichas teka į pietus, sudaro Balicho slėnį. Įteka į Eufratą ties Raka.

Balichas pastovių intakų neturi, bet į jį sueina keletas vadžių. Upės vanduo naudojamas drėkinimui.

Balicho baseinas
Balicho slėnis – vienas iš derlingojo pusmėnulio regionų, kuriame klestėjo senosios civilizacijos. Čia randama gyvenviečių iš 6 tūkstantmečio pr. m. e. liekanų, egzistavo tokie istoriniai miestai, kaip Haranas, Edesa ir kt. Biblijoje slėnis žinomas kaip Paddan-Aram, helenizmo laikotarpiu – kaip Osroena, islamiškuoju laikotarpiu jis sudaro dalį Dijar-Mudaro (vakarinė Džazira).