recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
South Sudan Oyee!| Pietų Sudanui valio! |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Pietų Sudanas |
| Žodžių autorius | Džubos universiteto studentai ir dėstytojai |
| Kompozitorius | Džubos universiteto studentai ir dėstytojai |
| Himnas nuo | 2011 |

**South Sudan Oyee!** yra nacionalinis Pietų Sudano himnas. 2010 m. rugpjūčio mėnesį nacionalinis Pietų Sudano himno komitetas iš konkurse dalyvaujančių 49 pateiktų himno variantų išrinko Džubos universiteto studentų ir dėstytojų pasiūlytą *South Sudan Oyee!*.

Tekstas originalo kalba
-----------------------

Oh God  

We praise and glorify you  

For your grace on South Sudan,  

Land of great abundance  

Uphold us united in peace and harmony.  

Oh motherland  

We rise raising flag with the guiding star  

And sing songs of freedom with joy,  

For justice, liberty and prosperity  

Shall forever more reign.  

Oh great patriots  

Let us stand up in silence and respect,  

Saluting our martyrs whose blood   

Cemented our national foundation,  

We vow to protect our nation  

Oh God bless South Sudan.

Laisvas vertimas į lietuvių kalbą
---------------------------------

O, Dieve,  

Mes aukštiname ir šloviname tave  

Prašydami malonės Pietų Sudanui,  

Gausybės žemei  

Laikančiai mus vienybėje ir harmonijoje.  

O, tėvyne,  

Mes keliame didingą vėliavą su lydinčia žvaigžde  

Ir giedame laisvės dainas su džiaugsmu,  

Teisingumui, laisvei ir gerovei  

Kurie privalo karaliauti amžinai.  

O, didieji patriotai,  

Stovėkime mes tyloje ir pagarboje,  

Pagerbdami mūsų kankinius, kurių kraujas  

Padėjo pagrindus mūsų nacijai,  

Mes prisiekiame ginti savo tautą  

O, Dieve, laimink Pietų Sudaną.

Nuorodos
--------

* Vokalinis himno įrašas, kitas teksto vertimas į lietuvių kalbą - tinklalapis Himnai.lt

**Afrikos valstybių himnai**

|  |
| --- |
| Alžyras · Angola · Beninas · Bisau Gvinėja · Botsvana · Burkina Fasas · Burundis · CAR · Čadas · Dramblio Kaulo Krantas · Džibutis · Egiptas · Eritrėja · Etiopija · Gabonas · Gambija · Gana · Gvinėja · Kamerūnas · Kenija · Komorai · Kongas · Kongo DR · Lesotas · Liberija · Libija · Madagaskaras · Malavis · Malis · Marokas · Mauricijus · Mauritanija · Mozambikas · Namibija · Nigerija · Nigeris · Pietų Afrika · Pietų Sudanas · Pusiaujo Gvinėja · Ruanda · San Tomė ir Prinsipė · Seišeliai · Senegalas · Siera Leonė · Somalis · Sudanas · Svazilandas · Tanzanija · Togas · Tunisas · Uganda · Vakarų Sachara · Zambija · Zimbabvė · Žaliasis Kyšulys
Britų Teritorijos Indijos vandenyne · Majotas · Reunjonas · Šv. Elena |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai · Herbai |
’Ia Ora ’O Tahiti Nui| Todėl, kad Taitis gali gyventi |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Prancūzijos Polinezija |
| Žodžių autorius | Maeva Bougues, Irmine Tehei, Angèle Terorotia, Johanna Nouveau, Patrick Amaru, Louis Mamatui, Jean-Pierre ir Pierre Célestin |
| Kompozitorius | tas pats kolektyvas |
| Himnas nuo | 1993 |

**’Ia Ora ’O Tahiti Nui** (tait. „todėl, kad Taitis gali gyventi") – Prancūzijos Polinezijos valstybinis himnas (greta su Prancūzijos himnu). Prancūzijos Polinezijos Asamblėjos patvirtintas 1993 m. birželio 10 d. Autorių kolektyvą sudaro: Maeva Bougues, Irmine Tehei, Angèle Terorotia, Johanna Nouveau, Patrick Amaru, Louis Mamatui, Jean-Pierre ir Pierre Célestin. Himno autorinės teisės perleistos valstybei. Himnas naudojamas valstybinių švenčių, sportinių renginių, tarptautinių priėmimų proga.

Valstybėje kilo nemažai ginčų dėl himno pavadinimo ir žodžių, kadangi juose minimas tik Taitis, nepaminint likusių teritorijų. Siūloma eilutę *Tahiti Nui* keisti į bendresnį *Maohi Nui*.

Eilės
-----

**taitiečių kalba**

’Ua rahu te atua (i) to’u ’ai’a
Hono no’ano’a o te motu rau
Heihei i te pua ri’i au ē
E firi nape morohi ’ore
'O ta’u ia e fa’ateniteni nei
Te Tuoro nei te reo here
O te hui’a
’A hi’i to aroha
’Ia ora ’o Tahiti Nui ē
**prancūzų kalba**

*Mon pays est né de Dieu*
*Collier d'îles multiples*
*Aux délicates senteurs*
*Reliées d'une tresse immortelle*
*Aujourd'hui je te loue*
*Voici que s'élève la voix de tes enfants*
*„Répands ton amour"*
*Pour que vive Tahiti Nui*

Nuorodos
--------

* Himno istorija, melodija (midi) Archyvuota kopija 2006-12-08 iš Wayback Machine projekto.

**Okeanijos valstybių himnai**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
Olimpiniai žiedai
**Olimpiniai žiedai** – pagrindinis Olimpinių žaidynių simbolis. Simbolį sudaro penki persidengiantys žiedai – mėlynas, geltonas, juodas, žalias 
mpinio judėjimo]] universalumą ir viso pasaulio sportininkų susitikimą Olimpinių žaidynių metu. Penki žiedai simbolizuoja penkis žemynus. Vieningumą perteikia jų persidengimas. Bent vieną iš simbolio spalvų (įskaitant ir baltą fono spalvą) rasite bet kurios pasaulio šalies vėliavoje.

Istorija
--------

Baronas Pierre de Coubertin
Olimpinių žiedų simbolį 1913 m. sukūrė baronas Pierre de Coubertin, moderniųjų olimpinių žaidynių pradininkas. Pristatydamas šį ženklą 1914 m. Kongrese, P. de Coubertin taip išaiškino jo reikšmę:

*…penki žiedai atitinka penkias pasaulio dalis, kurios turi olimpinę sveiko rungtyniavimo dvasią. Šešios simbolyje panaudotos spalvos atstovauja visoms tautoms be išimties. Mėlyna ir geltona – Švedijai, mėlyna ir balta – Graikijos, Prancūzijos, D. Britanijos, Amerikos, Vokietijos, Belgijos, Italijos ir Vengrijos trispalvėms, geltona ir raudona spalvos – Ispanijai, Brazilijai ir Australijai, senajai Japonijai ir naujajai Kinijai. Tai iš tiesų tarptautinė emblema.*

1914 m. Kongresas laikinai sustabdė savo veiklą dėl I pasaulinio karo, tačiau emblema buvo visuotinai priimta. Pirmasis jos oficialus debiutas įvyko VIIe olimpinėse žaidynėse Antverpene, Belgijoje.

Olimpiniai žiedai išpopuliarėjo nacistinėje Vokietijoje, 1936 m. žaidynėse Berlyne, kuomet Hitlerio mėgstama režisierė Leni Riefenstahl ėmė kurti mitą, jog šis simbolis buvo naudojamas dar senovinėje Graikijoje, šiuo vaizdiniu stiprindamas šlovingo ir kilmingo Trečiojo reicho įvaizdį.

Žiedų spalvų interpretacija
---------------------------

Tarptautinis olimpinis komitetas nurodo, kad olimpiniai žiedai simbolizuoja žaidynių universalumą, o jų spalvų siejimas su tauta, rase ar žemynu yra neteisinga interpretacija, prieštaraujanti simbolio prasmei. Nepaisant to žiedų ir jų spalvų siejimas su tam tikrais žemynais ar rasėmis išlieka populiarus, žemiau nurodytos pagrindinės tradicinės interpretacijos:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Spalva** | **Žemėlapis, žemynai** | **Rasės, okeanai** | **Rasės, Graikijos vėliava** |
| **Mėlyna** | Amerika | Australija | Europa |
| **Geltona** | Afrika | Azija | Azija |
| **Juoda** | Europa | Afrika | Afrika |
| **Žalia** | Australija | Europa | Australija |
| **Raudona** | Azija | Amerika | Amerika |

Išnašos
-------

1. ↑  Das Olympische Museum: *Die Olympischen Symbole*, S. 3 (PDF; 872 kB) (vokiečių)

Nuorodos
--------

* Tarptautinis Olimpinis Komitetas (TOK)
* Olimpic Museum Lausanne, The Olympic symbols Archyvuota kopija 2007-03-16 iš Wayback Machine projekto.\*
**Vaizdo tinklaraštis** (angl. *vlog – video blog*) – tinklaraščio forma, kai terpė yra vaizdo įrašas. Vaizdo tinklaraštininkai paprastai kuria mados, kosmetikos, sporto, kelionių, kompiuterinių žaidimų, gyvenimo būdo ir kt. vaizdo tinklaraščius. Vaizdo tinklaraščių reikšmė pastaruoju metu tiek Lietuvoje, tiek pasaulyje didėja, ypač tūkstantmečio kartos (Y, Z) tarpe.

Pirmieji vaizdo tinklaraščiai pasirodė kartu su pirmosiomis vaizdo įrašų dalinimosi platformomis internete. 2007 m. šio reiškinio paplitimą dar labiau paskatino „YouTube" pristatyta partnerystės paslauga, suteikianti galimybę jų kūrėjams užsidirbti iš internetinių reklamų. Iki 2012 m. priėjimas prie jos buvo labai ribotas. Dabar tapo populiaria „YouTube" vaizdo įrašų kategorija. Iš pradžių ir „Vimeo" buvo pamėgta vlogerių platforma.

Išnašos
-------

1. ↑  „Konsultacijų bankas - Valstybinė lietuvių kalbos komisija". *www.vlkk.lt*. Suarchyvuotas originalas 2018-02-15. Nuoroda tikrinta 2018-02-14. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  „Pirmą kartą Lietuvoje – socialinių tinklų garsenybių festivalis „Herojai 2017"". *M360*. Nuoroda tikrinta 2018-02-15.
3. ↑  „Vlogger Definition from Financial Times Lexicon". *lexicon.ft.com*. Suarchyvuotas originalas 2018-02-15. Nuoroda tikrinta 2018-02-14. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
4. ↑  „How YouTube Blew It". *Los Angeles Review of Books*. Nuoroda tikrinta 2018-02-15.
5. ↑  „How to Get a Staff Pick - DN Talks to Head Vimeo Curator Sam Morrill". *Directors Notes*. 2017-07-12. Nuoroda tikrinta 2018-02-14.
Pátria| Tėvynė |
| Nacionalinis šios šalies himnas | Rytų Timoras Rytų Timoras |
| Žodžių autorius | Francisco Borja da Costa, 1975 |
| Kompozitorius | Afonso de Araujo, 1975 |
| Himnas nuo | 2002 |

**Pátria** (portugalų k.: „Tėvynė") yra valstybinis Rytų Timoro Demokratinės Respublikos himnas. Pirmą kartą panaudotas 1975 m. lapkričio 28 d. kai Rytų Timoras vienašališkai paskelbė nepriklausomybę nuo Portugalijos. Pasitraukus okupacinei Indonezijos armijai ir tapus JTO administruojamai teritorijai 2002 m. gegužės 20 d. himnas grąžintas.

Muzikos autorius Afonso de Araujo, o žodžius parašė poetas Francisco Borja da Costa, kuris vėliau žuvo Indonezijos invazijos metu. Himnas atliekamas valstybine portugalų kalba, versijos tetum kalba nėra.

Portugališkos eilės
-------------------

Pátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Nação.   

Glória ao povo e aos heróis da nossa libertação.  

Pátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Nação.   

Glória ao povo e aos heróis da nossa libertação.  

Vencemos o colonialismo, gritamos:  

abaixo o imperialismo.   

Terra livre, povo livre,   

não, não, não à exploração.   

Avante unidos firmes e decididos.  

Na luta contra o imperialismo  

o inimigo dos povos, até à vitória final.  

Pelo caminho da revolução.

Lietuviškas vertimas
--------------------

Tėvyne, Tėvyne, Rytų Timore, mūsų Tauta.  

Šlovė liaudžiai ir mūsų išsivadavimo herojams.  

Tėvyne, Tėvyne, Rytų Timore, mūsų Tauta.  

Šlovė liaudžiai ir mūsų išsivadavimo herojams.  

Mes nugalime kolonializmą, mes skelbiame:  

Žemyn imperializmą.  

Laisva žemė, laisva liaudis,  

Ne, ne, ne išnaudojimui.  

Žygiuokim vieningi, tvirti ir ryžtingi.  

Į kovą prieš imperializmą  

Liaudies priešus iki galutinės pergalės.  

Revoliucijos keliu.

Melodijos
---------

* Melodija MIDI formatu Archyvuota kopija 2006-10-07 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAzijos valstybių himnai |
| --- |
|  |
| 
Afganistanas · Armėnija · Azerbaidžanas · Bahreinas · Bangladešas · Brunėjus · Butanas · Filipinai · Gruzija · Indija · Indonezija · Irakas · Iranas · Izraelis · Japonija · Jemenas · Jordanija · JAE · Kambodža · Kataras · Kazachija · Kinija · Kipras · Kirgizija · Kuveitas · Laosas · Libanas · Malaizija · Maldyvai · Mianmaras · Mongolija · Nepalas · Omanas · Pakistanas · Pietų Korėja · Rusija · Rytų Timoras · Saudo Arabija · Singapūras · Sirija · Šiaurės Korėja · Šri Lanka · Tadžikija · Tailandas · Taivanas · Turkija · Turkmėnija · Uzbekija · Vietnamas |  |
|  |
| Kitos teritorijos | 
Abchazija · Palestina · Honkongas · Makao |
|  |
| Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai · Herbai |

 |
| **Kazimieras Jaunius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1848 m. gegužės 18 d.Lembas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1908 m. kovo 9 d. (59 metai)Peterburgas, Rusijos imperija |
|  |
| Veikla | katalikų kunigas, kalbininkas |
|  |
| Alma mater | Kauno kunigų seminarijoje |

**Kazimieras Jaunius** (1848 m. gegužės 18 d. Lembe, dab. Šilalės rajonas – 1908 m. kovo 9 d. Peterburge) – teologas, lietuvių kalbos tyrinėtojas.

Biografija
----------

1866–1869 m. mokėsi klasikinėje Kauno gimnazijoje, kur buvo dėstomos lotynų ir graikų kalbos. Gimnazijos nebaigė. 1871–1875 m. studijavo Kauno kunigų seminarijoje. Antano Baranausko paskatintas pradėjo domėtis kalbos reikalais. 1875 m. įšventintas į kunigus, išvyko studijuoti į Peterburgo dvasinę akademiją. Ją baigęs 1879 m. tapo pirmos klasės teologijos magistru ir buvo paskirtas Kauno arkikatedros vikaru. Nuo 1880 m. buvo Kunigų seminarijos lotynų ir lietuvių kalbų, katekizmo dėstytojas, Mergaičių gimnazijos kapelionas, Žemaičių vyskupo sekretorius. 1885–1886 m. – lietuvių kalbos ir homiletikos (pamokslų sakymo teorijos) profesorius.

Atminimo lenta Kaune, Gimnazijos g. 3
1892 m. už per didelį domėjimąsi kalbotyra iš Kauno kunigų seminarijos atleistas. Vėliau, profesoriaudamas Kazanės ir Peterburgo Dvasinėse akademijose, tęsė lietuvių kalbos tyrinėjimus, bendravo su žymiausiais to meto kalbininkais. 1895 m. kurį laiką jis gyveno Kaune pas istoriką Konstantiną Gukovskį. Nuo 1898 m. profesoriavo Peterburgo dvasinėje akademijoje. 1908 m. mirė skurde. Palaidotas Kauno miesto kapinėse, vėliau palaikai perkelti į Petrašiūnų kapines.

Tėviškėje, Lembo kaime, atstatyta Kazimiero Jauniaus klėtelė, kuriame įsikūręs memorialinis muziejus (Šilalės Vlado Statkevičiaus muziejaus padalinys).

Nuveikti darbai
---------------

Kazimieras Jaunius susistemino lietuvių kalbos tarmes, aprašė priegaides, kūrė naujus gramatikos terminus, tyrė lietuvių kalbos ryšius su kitomis kalbomis. Žymūs rusų kalbininkai F. Fortunatovas ir A. Šachmatovas išrūpino jam valdžios lėšomis apmokamą sekretorių – Kazimierą Būgą, kuris nuo 1906 m. užrašinėjo K. Jauniaus tyrimus. 1897 m. parengė ir išleido lietuvių kalbos gramatiką. Pirmasis lietuvių kalbininkas tyręs baltų ir finougrų kalbų ryšius, taip pat tyrinėjo indoeuropiečių ir semitų kalbų santykius.

1908 m. K. Būga išleido K. Jauniaus paveiktus „Aistiškus studijus", o 1911 m. – „Lietuvių kalbos gramatiką", kurią 1916 m. išvertė į rusų kalbą. Tas vertimas iki šiol tebėra svarbus šaltinis, iš kurio užsieniečiai semiasi žinių apie lietuvių kalbą. Šioje gramatikoje įvesti nauji žodžiai – veiksmažodis, dalyvis. Per Kazimierą Būgą, Joną Jablonskį bei kitus žymius kalbininkus K. Jauniaus kalbinė veikla turėjo ypatingą reikšmę literatūrinei lietuvių kalbos raidai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jaunius Kazimieras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 598 psl.
2. ↑  „Ką šniokščia Jūros rėvos. Aitra". *upese.lt*. Suarchyvuotas originalas 2016-04-10. Nuoroda tikrinta 2016-04-10.

Nuorodos
--------

* Kalbininko, kunigo Kazimiero Jauniaus klėtelė
* Trumpa biografija Archyvuota kopija 2006-05-01 iš Wayback Machine projekto.
***Variety***|  |
| Periodiškumas | savaitinis |
| Kategorijos | prekyba, pramogos |
| 

---

 |
| Redaktorius | Timothy M. Gray |
| Pirmasisleidimas | savaitinis:1905 (Niujorkas)kasdienis:1933 (Los Andželas)1998 (Niujorkas) |
| Kompanija | Penske Business Media |
| Adresas | Los Andželas, Kalifornija |
| Kalba | anglų |
| ISSN | ISSN 0042-2738 |
| 

---

 |
| **Tinklalapis:** variety.com |

**„Variety"** – JAV savaitinis pramogų ir prekybos žurnalas, priklausantis bendrovei „Penske Media Corporation".

Žurnalo turinys apima filmų naujienas, recenzijas ir kitą susijusią informaciją. Internetinėje versijoje saugomi filmų archyvai, bilietų pardavimų rezultatai, kūrybinių grupių, gamybos laikotarpio ir kitokie duomenys, datuojami 1914 m. Bendras visų versijų tiražas 2011 m. siekė 61 144 egz.

„Variety" būstinė Los Andžele (2008 m.)

Istorija
--------

Žurnalą Niujorke 1905 m. gruodžio 16 d. įsteigė Sime Silverman. Jis buvo leidžiamas kas savaitę ir aptardavo vodevilio aktualijas. 1933 m. Holivude (Los Andželas) pradėtas leisti seserinis žurnalas „Daily Variety", kuriame apžvelgiamos kino industrijos aktualijos. 1998 m. išėjo „Daily Variety Gotham", skirtas Niujorko auditorijai.

Išnašos
-------

1. ↑  „Inside Variety" published in 2000 (Ars Millenii, Madrid) by Peter Besas
2. ↑  „December 16th In NYC History". *NY1*. 2011-12-16. Suarchyvuotas originalas 2013-01-17. Nuoroda tikrinta 2014-01-16.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Humoras**, humoro jausmas (angl. *humour*) – gebėjimas išprovokuoti juoką, komišką aplinkos atsaką ar padėtį, pralinksminti, nuobodžią ar keblią situaciją paversti pramoga, pastebėti juokingus ar keistus tikrovės reiškinius. Pakantus, draugiškas gyvenimo keistenybių, juokingų situacijų, žmonių ydų ar savikritiškas pašiepimas, susijęs su optimistiniu ar kontempliaciniu požiūriu į tikrovę.

Jumoras – neteiktina forma, Lietuvoje vartojama kaip sinonimas.

**Juodasis humoras** – humoro forma, kuomet pašiepiama ir itin atvirai aptariama tai, kas visuomenėje laikoma tabu, tragedija, nelaime, liga.

Estetikoje humoras laikomas viena komiškumo rūšių greta satyros.  

Humoristiniai veikėjai bei personažai naudojami ir prozoje, eilėse, paplitę vaizduojamajame mene.

Tyrimais nustatytas tiesioginis ryšys tarp intelekto ir humoro jausmo. Aukštesnio intelekto asmenys turi ir supranta subtilesnį humorą, ypač juodąjį humorą. 

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Humoras***

Nuorodos
--------

1. ↑  VLKK: „Jumoras" ar „humoras"? Archyvuota kopija 2017-11-07 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Springer: Cognitive and emotional demands of black humour processing (angl.)
3. ↑  Dailymail: People with a dark and twisted sense of humour are more intelligent and emotionally stable (angl.)
| **Antanas Zokas** |
| --- |
| Gimė | 1902 m. rugpjūčio 4 d.Pikčiūnuose, Raseinių apskritis |
| Mirė | 1994 m. birželio 22 d. (91 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius, visuomenės veikėjas |

**Antanas Zokas** (1902 m. rugpjūčio 4 d. Pikčiūnuose, Raseinių apskritis – 1994 m. birželio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, Brazilijos ir Urugvajaus lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1927 m. išvyko į Braziliją. 1927–1947 m. dirbo cukranendrių plantacijose, alaus gamykloje, raidžių rinkėju įvairiose spaustuvėse. 1933–1938 m. laikraščio „Mūsų žodis" redakcinės kolegijos narys, 1937 m. – faktinis redaktorius, vėliau spaustuvės darbuotojas, 1939–1941 m. – žurnalo „Rytas", 1942–1943 m. laikraščio „Tiesa" redakcinės kolegijos narys. 1948 m. išvyko į Urugvajų, iki 1950 m. Montevidėjyje leidžiamo laikraščio „Darbas" administratorius, 1953–1956 m. – redaktorius. 1956 m. grįžo į Lietuvą. 1956–1962 m. dirbo laikraščio „Tiesa" spaustuvėje, vėliau pensininkas.

Bibliografija
-------------

* *Nuo Dubysos iki La Platos*, atsiminimų knyga, 1972 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „"Žemaičių žemės" žurnalas (2006 m. Nr. 1). Iškilūs Raseinių krašto kultūros, mokslo, visuomenės veikėjai". *samogitia.mch.mii.lt*. 2006-03-18. Suarchyvuotas originalas 2016-03-03. Nuoroda tikrinta 2016-04-23. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 575 psl.
| Vesterplatės mūšis |
| --- |
| Priklauso: Antrojo pasaulinio karo įsiveržimas į Lenkiją |
| 1939 m. rugsėjo 5 d. vokiečių karo laivas šaudo iš patrankų. |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1939 m. rugsėjo 1–7 d. |
| Vieta | Vesterplatė, Laisvasis Dancigo miestas |
| Rezultatas | Vokietijos pergalė, Antrojo pasaulinio karo pradžia |

 |
| Konflikto šalys |
|  Trečiasis Reichas Laisvasis Dancigo miestas |  Antroji Lenkijos Respublika |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  Friedrich-Georg Eberhardt Gustav Kleikamp Wilhelm Henningsen  † |  Henrikas Sucharskis Francišekas Dabrovskis |
| Pajėgos |
| ~3 4001 kovinis laivas2 torpediniai kateriai60 lėktuvų | 182–240 |
| Nuostoliai |
| 50 nužudytųjų~150 sužeistų | 15 nužudytųjų~40 sužeistų155–185 paimti į nelaisvę |

**Vesterplatės mūšis** – pirmasis Vokietijos invazijos į Lenkiją mūšis, kuriuo prasidėjo Antrasis pasaulinis karas. Jis įvyko Vesterplatės pusiasalyje, tuo metu buvusiame Laisvojo Dancigo miesto (dabar Gdanskas, Lenkija) uoste.

XX a. 3-ojo dešimtmečio viduryje Antroji Lenkijos Respublika įsteigė Lenkijos karinį tranzitinį sandėlį (*Wojskowa Składnica Tranzytowa*, WST) Vesterplatės pusiasalyje, Dancigo laisvajame mieste. 1939 m. rugsėjo 1 d. Vokietijos vermachtas ir Dancigo policija užpuolė WST. Nepaisant abiejų pusių pirminių vertinimų, kad lenkų įgula gali išsilaikyti kelias valandas, kol bus sustiprinta arba įveikta, lenkai išsilaikė septynias dienas ir atrėmė trylika puolimų, tarp kurių buvo ir bombonešių atakos bei jūrų pajėgų apšaudymas.

Vesterplatės gynyba įkvėpė Lenkijos kariuomenę ir žmones, susidūrusius su vokiečių puolimu kitose vietovėse, ir iki šiol laikoma šiuolaikinės Lenkijos pasipriešinimo simboliu. Lenkijos vyriausybė planuoja 2026 m. šioje vietoje atidaryti specialų viešą muziejų.

Pasekmės
--------

Rugsėjo 8 d. kitą dieną po kapituliacijos, vokiečiai aptiko kapą su keturių neatpažintų lenkų kareivių kūnais, kuriuos už bandymą dezertyruoti nužudė jų bendražygiai. Pasak Tomašo Sudolio, tai greičiausiai įvyko po rugsėjo 2 d. oro antskrydžių. Praėjus penkioms dienoms po kapituliacijos, 1939 m. rugsėjo 12 d. vokiečiai nužudė lenkų bevielio ryšio operatorių seržantą Kazimierą Rasinskį. Jis buvo nušautas po žiauraus tardymo, kurio metu atsisakė išduoti radijo kodus.  Rugsėjo 19 d. Hitleris atvyko aplankyti Dancigo. Būdamas ten, rugsėjo 21 d. jis apžiūrėjo Vesterplatę.

Išnašos
-------

1. ↑  Sudoł, Tomasz (2013). „Tajemnica Westerplatte" [The Secret of Westerplatte] (PDF). *Pamięć.pl* (lenkų). **2**: 14–15. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2014-08-26. Nuoroda tikrinta 2022-05-08.
2. ↑  „Rasiński Kazimierz sierż rez" [Rasiński Kazimierz Sgt.]. *www.mhmg.pl* (lenkų). Muzeum Historyczne Miasta Gdańska. Suarchyvuotas originalas 2018-06-21. Nuoroda tikrinta 2018-06-21.
3. ↑  Jackson, Robert (2007). *Battle of the Baltic: The Wars 1918–1945*. Pen & Sword Maritime. ISBN 978-1-84415-422-7.
4. ↑  Garba, Bartłomiej; Westphal, Marcin (2017-09-30). „Exhibition on Westerplatte". *muzeum1939.pl* (anglų). Museum of the Second World War. Nuoroda tikrinta 2018-04-04.
Du Gamla, Du Fria| Tu sena, Tu laisva |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Švedija |
| Žodžių autorius | Ričardas Dybekas, 1844 |
| Kompozitorius | Edvin Kallstenius aranžuotė |
| Himnas nuo | Oficialiai nepriimta |
|  

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Tu sena, Tu laisva |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |
| *Problemos klausantis šio failo? Pabandykite MediaWiki.* |

 |

**Du Gamla, Du Fria** - nacionalinė Švedijos giesmė. Nors Švedijos konstitucijoje himnas neminimas, tačiau ši daina pripažinta žmonių ir yra giedama, pavyzdžiui, per sporto šventes. Giesmė turi keturias versijas. Daugiausiai giedamos dvi pirmosios, o per sporto varžybas - pirmoji. Daugelis net nežino, kad egzistuoja trečioji ir ketvirtoji versijos.

Giesmės žodžius parašė Ričardas Dybekas 1844 metais, pagal tradicinę Västmanlando melodiją. Pirmą kartą daina kaip nacionalinis himnas panaudota 1890.

Pirmoji versija
---------------

Du gamla, du fria, du fjällhöga Nord,
du tysta, du glädjerika sköna!
Jag hälsar dig, vänaste land uppå jord,
din sol, din himmel, dina ängder gröna,
din sol, din himmel, dina ängder gröna.
Du tronar på minnen från fornstora dar,
då ärat ditt namn flög över jorden.
Jag vet, att du är och du blir vad du var.
Ja, jag vill leva, jag vill dö i Norden!
Ja, jag vill leva, jag vill dö i Norden!

Antroji versija
---------------

Louiso Ahléno papildymas, padarytas 1910 metais. Dažniausiai negiedamas kaip nacionalinis himnas.

Du gamla, du fria, du fjällhöga Nord,
du tysta, du glädjerika sköna!
Jag hälsar dig, vänaste land uppå jord,
din sol, din himmel, dina ängder gröna,
din sol, din himmel, dina ängder gröna.
Du tronar på minnen från fornstora dar,
då ärat ditt namn flög över jorden.
Jag vet, att du är och du blir vad du var.
Ja, jag vill leva, jag vill dö i Norden!
Ja, jag vill leva, jag vill dö i Norden!
Jag städs vill dig tjäna mitt älskade land,
din trohet till döden vill jag svära.
Din rätt, skall jag värna, med håg och med hand,
din fana, högt den bragderika bära
Med Gud skall jag kämpa, för hem och för härd,
för Sverige, den kära fosterjorden.
Jag byter Dig ej, mot allt i en värld
Nej, jag vill leva jag vill dö i Norden

Nuorodos
--------

* Himno tekstas, lietuviškas vertimas ir vokalinis įrašas - tinklalapis Himnai.lt
* Instrumentinė versija
* Vokalinė versija

**Europos valstybių himnai**

|  |
| --- |
| Airija · Albanija · Andora · Armėnija · Austrija · Azerbaidžanas · Baltarusija · Belgija · Bosnija ir Hercegovina · Bulgarija · Čekija · Danija · Didžioji Britanija (JK) · Estija · Graikija · Gruzija · Islandija · Ispanija · Italija · Juodkalnija · Kazachstanas · Kipras · Kroatija · Latvija · Lenkija · Lichtenšteinas · Lietuva · Liuksemburgas · Makedonija · Malta · Moldavija · Monakas · Norvegija · Nyderlandai · Portugalija · Prancūzija · Rumunija · Rusija · San Marinas · Serbija · Slovakija · Slovėnija · Suomija · Švedija · Šveicarija · Turkija · Ukraina · Vatikanas · Vengrija · Vokietija |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai · Herbai |
*Šis straipsnis apie TV ir radijo laidų vedėją. Apie veterinarijos gydytoją skaitykite straipsnyje Jonas Nainys (1900).*

| **Jonas Nainys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1983 m. birželio 25 d. (40 metų)Pasvalys |
| Tautybė | Lietuvis |
| Tėvas | Jonas Nainys |
| Motina | Laima Nainienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Simona Šermukšnytė (2013 m.) |
|  |
| Veikla | laidų vedėjas, prodiuseris, dj |
|  |
| Žinomas (-a) už | Radistai, DJ Jovani |
|  |
|  **Vikiteka** | Jonas Nainys |

**Jonas Nainys** (g. 1983 m. birželio 25 d. Pasvalyje) – Lietuvos TV, bei radijo laidų vedėjas, muzikos prodiuseris.

Biografija
----------

J. Nainys įstojo į Šiaulių universitetą, baigė filosofijos bakalauro studijas. Kelias į populiarumą prasidėjo 2006 m. kuomet jis sudalyvavo LNK realybės šou „Ideali pora" ir kartu su Julija Želnovaite tapo projekto nugalėtojais. Netrukus po to įsidarbino radijo stotyje ZIP FM, dirbo laidų vedėju, o 2007 m. įkūrė projektą „Radistai". 2011 m. per Kalėdas, Marijampolėje vykusiame renginyje pasipiršo Simonai Šermukšnytei. 2013 m. rugsėjo 7 d. Žaslių Šv. Jurgio bažnyčioje, po 7 metų draugystės vedė Simoną Šermukšnytę. Nuo 2018 m. pradėjo solinę karjerą. 2020 m. Jovani pasirašė sutartį su įrašų kompanija „Warner Music".

2023 m. lapkričio 24 d. Delfi „Metų Vyras 2023" rinkimuose iš 42 nominantų laimėjo „stilingiausio" kategorijoje.

Muzikinė ir TV veikla
---------------------

2012 m. buvo vienas iš Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2012 vedančiųjų.

2014 m. su Rolandu Mackevičiumi vedė Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2013.

2015 m. su Rolandu Mackevičiumi vedė Lietuvos balsas ketvirtąjį sezoną.

2019 m. su Rolandu Mackevičiumi vedė Delfi.lt transliuojamus „Nepatogūs klausimai" laidą.

2021 m. kovo 27 d. vedė Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2020.

2023 m. sausio 27 d. su Mantu Stonkumi vedė Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2022.

2023 m. nuo rugsėjo iki lapkričio dalyvavo LNK laidoje „Kaukės" po brokolio kauke.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  ]
2. ↑  „„Radistas" Jonas Nainys susituokė su „Pinup girls" atlikėja Simona Šermukšnyte". 15min.lt. 2013-09-07. Nuoroda tikrinta 2017-11-04.
3. ↑  „Jonas Nainys-Jovani pasirašė sutartį su įrašų kompanija „Warner Music"". *L'Officiel*. Suarchyvuotas originalas 2021-12-28. Nuoroda tikrinta 2021-12-28.
4. ↑  „Paaiškėjo, kas tapo Delfi „Metų Vyrų 2023" nugalėtojais: lyderis pozicijos neužleido nuo pat konkurso pradžios". delfi. 2023-11-25. Nuoroda tikrinta 2023-11-24.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gyallu|  
Tibeto himno eilės |
| Nacionalinis šios šalies himnas | Tibetas Tibetas |
| Žodžių autorius | Trijang Rinpoche, 1950 |
| Kompozitorius | nežinomas |
| Himnas nuo | 1950 |
|  

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Vokalinė himno versija |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |
| *Problemos klausantis šio failo? Pabandykite MediaWiki.* |

 |

***„Gyallu"*** – Tibeto himnas nuo 1949 m. arba 1960 m. (pagal skirtingus šaltinius). Tai senos tradicinės tibetiečių šventosios muzikos ir Dalai Lamos jaunesniojo mokytojo Trijang Rinpoche eilių kompozicija. Trijang Rinpoche buvo paprašytas sukurti eiles himnui, nes jis tuo metu buvo laikomas iškiliausiu klasikinio *„snyen - ngag"* žanro (paremtu Sanskrito tradicija) poetu. Daugelį dainų, sukurtų XX a. 6-ame dešimtmetyje ir dainuotų Tibeto mokyklose bei Tibeto scenos meno institute, sukūrė būtent Trijang Rinpoche.

Klasikinė *„snyen - ngag"* žanro poezija pasižymi giliais papročiais ir įmantriu kalbos stiliumi. Tačiau net ir įspraustas į griežtus *„snyen - ngag"* stiliaus rėmus, Tibeto himnas turi savybių, būdingų nacionaliniams valstybių himnams.

Tibetiečiai turėjo ir ankstesnį nacionalinį himną, datuojamą XVIII a. Jį sudarė vos kelios posmo eilės. Savo paprastumu ir eilėmis senasis Tibeto himnas primena Japonijos himną „Kimi Gayo". Senasis Tibeto himnas atliko visas įprastas nacionalinio himno funkcijas, taip pat buvo deklamuojamas valstybinių ceremonijų arba kasdieninių maldų vienuolynuose ir kt. religinių susiėjimų pabaigoje.

Kai Dalai Lama ir visa Tibeto valdžia panoro viską atnaujinti ir modernizuoti, to neišvengė ir nacionalinis himnas.

Eilės
-----

| Transkripcija |
| --- |
| sishe pende dogu junwi ter
tubten sampel norbu onang bar
tendro nordzin gyache kyongwi gon
trinle kyi rolsto gye
dorje khamsu tenpe
chokun chamtse kyong
namkho gawa gyaden u pang gungla beg
puntso deshi nga-thang gye
pojong cholkha sum gyi kyonla deoden sarpe khyap |
|

Nuorodos
--------

* Tibeto himnas (audio) Archyvuota kopija 2007-01-08 iš Wayback Machine projekto.
Fejerverkai Nepriklausomybės dienos proga leidžiami visoje šalyje
**Jungtinių Amerikos Valstijų Nepriklausomybės diena**, dar gerai žinoma pavadinimu **„Liepos ketvirtoji"** – federalinė JAV šventė, kuria pažymimas 1776 m. liepos 4 d. Nepriklausomybės deklaracijos priėmimas. JAV nepriklausomybės diena neįsivaizduojama be fejerverkų. Šią dieną rengiami paradai, karnavalai, mugės, koncertai. Šeimos eina į iškylas arba ant grotelių kepa mėsą. Šią dieną vyksta beisbolo varžybos. Politikai sako kalbas, dalyvauja įvairiose ceremonijose. Vyksta įvairūs kiti vieši arba privatūs renginiai, kurių metu žmonės švenčia JAV istoriją ir tradicijas. Nepriklausomybės diena Jungtinėse Valstijose yra valstybinė šventė.

Papročiai
---------

Patriotinis anonsas, parodytas teatruose 1940 m. liepos 4 d.
Nepriklausomybės diena yra valstybinė JAV šventė, kuri pasižymi patriotiškumo demonstravimu. Kaip ir kitos JAV vasaros šventės, nepriklausomybės diena švenčiama po atviru dangumi. Šią dieną visos federalinės institucijos (tokios kaip paštas ir federaliniai teismai) visą dieną nedirba (išskyrus skubios pagalbos tarnybas). Daugelis politikų šią dieną pasirodo viešuose renginiuose, kuriuose yra išaukštinamas tautos palikimas, įstatymai, istorija, visuomenė ir žmonės.
Šventės papuošimai iš esmės yra JAV vėliavos spalvų – raudonos, baltos ir mėlynos. Paradai dažnai vyksta ryte, fejerverkai leidžiami vakare tokiose vietose, kaip parkai, atrakcionų aikštėse ar miestų aikštėse.

Fejerverkų leidimo metu, yra dainuojamos įvairios dainos: JAV himnas, „Telaimina Dievas Ameriką", „Gražioji Amerika", „Ši žemė yra tavo žemė", „Žvaigždės ir juostos amžiams" ir kitos. Daugelio dainų žodžiuose atsispindi JAV nepriklausomybės karo ir 1812 metų karo vaizdai.
Daugelyje valstijų rengiami fejerverkų šou. Daugelis fejerverkų yra parduodami asmeniniam naudojimui. Susirūpinimas dėl saugumo paskatino keliose valstijose uždrausti fejerverkus arba apriboti fejerverkų dydį ir jų rūšis. Tačiau fejerverkų įmanoma atsivežti iš valstijų, kur jų naudojimas nėra apribotas.

Patrankų saliutai, vadinami „saliutais Sąjungos garbei", kiekvienoje valstijoje yra išaunami liepos 4-osios dienos vidurdienį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „National Days of Countries". *Ministry of Foreign Affairs and Trade website*. New Zealand. Suarchyvuotas originalas 2011-08-25. Nuoroda tikrinta 2009-06-28. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Central Intelligence Agency. „National Holiday". *The World Factbook*. Suarchyvuotas originalas 2009-05-13. Nuoroda tikrinta 2009-06-28. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  „National Holiday of Member States". United Nations. Suarchyvuotas originalas 2011-08-25. Nuoroda tikrinta 2009-06-28. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
| Barchudarliazer. *Barxudarlı* |
| --- |
| 

BarchudarliBarchudarli

40°59′36″ š. pl. 45°13′31″ r. ilg.﻿ / ﻿40.99333°š. pl. 45.22528°r. ilg.﻿ / 40.99333; 45.22528﻿ (Barchudarli)Koordinatės: 40°59′36″ š. pl. 45°13′31″ r. ilg.﻿ / ﻿40.99333°š. pl. 45.22528°r. ilg.﻿ / 40.99333; 45.22528﻿ (Barchudarli) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Azerbaidžano vėliava Azerbaidžanas |
| **Rajonas** | Kazacho rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 0  |
| **Plotas** | 22 km² |
| **Altitudė** | 540 m |
|  |
| **Pašto kodas** | AZ3515 |

**Barchudarli** (azer. *Barxudarlı*) – kaimas šiaurės vakarų Azerbaidžane, Kazacho rajone. Barchudarli yra Azerbaidžano eksklavas, apsuptas Armėnijos, kuri jį kontroliuoja nuo Kalnų Karabacho karo. Gyvenvietė užima apie 22 km², de facto administruojama kaip Armėnijos Tavušo srities dalis.

Istorija
--------

1992 m. vykstant Kalnų Karabacho karui, Barchudarli buvo okupuota Armėnijos karinių pajėgų. Kartu su Sofulu gyvenviete anksčiau buvo Azerbaidžano eksklavu Armėnijos teritorijoje. Okupacinės pajėgos išstūmė vietinius azerbaidžaniečių gyventojus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Qazax rayonunun 7 kəndi erməni işğalı altındadır

Nuorodos
--------

* Barchudarli (*WikiMapia*)
Ko e fasi ʻo e tuʻi ʻo e ʻOtu Tonga| Tongos salų karaliaus daina |
|  
Himno natos |
| Nacionalinis šios šalies himnas | Tonga Tonga |
| Dar žinomas kaip | Fasi fakafonua*Valstybinė daina* |
| Žodžių autorius | Uelingatoni Ngū Tupoumalohi |
| Kompozitorius | Karl Gustavus Schmitt |
| Himnas nuo | 1874 |
|  

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Midi versija |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |
| *Problemos klausantis šio failo? Pabandykite MediaWiki.* |

 |

**Ko e fasi 'o e tu'i 'o e 'Otu Tonga** (*Tongos salų karaliaus daina*) – Tongos valstybinis himnas. Dažniau vadinamas ***fasi fakafonua*** (*nacionalinė daina*). Himno žodžius parašė šalies princas Uelingatoni Ngu Tupoumalohi pagal Karl Gustavus Schmitt melodiją. Pirmą kartą viešai atliktas 1874 m.

Žodžiai originalo (tonga) kalba
-------------------------------

'E 'Otua Mafimafi,
Ko ho mau 'Eiki Koe,
Ko Koe Koe fa la la 'anga,
Mo ia 'ofa ki Tonga;
'Afio hifo 'emau lotu,
'Aia 'oku mau fai ni,
Mo Ke tali homau loto,
'O mala'i 'a Tupou.

Angliška versija
----------------

Oh, Almighty God above,
Thou art our Lord and sure defence,
In our goodness we do trust Thee
And our Tonga Thou dost love.
Hear our prayer, for though unseen
We know that Thou hast blessed our land;
Grant our earnest supplication,
and save Tupou our King.

Lietuviškas vertimas (pagal originalą)
--------------------------------------

O, Visagali Dieve danguje,
Tu esi mūsų Viešpats.
Tai tu esi mūsų ramstis
Ir Tongos meilė.
Pažvelk žemyn į mūsų meldėją
Tai yra tas kas mes esame dabar
Ir tebūna tavo atsakymas į mūsų maldas
Tavo apsauga mūsų karaliui Tupou.

Melodijos
---------

* Melodija MIDI formatu
* Instrumentinė versija[neveikianti nuoroda]

**Okeanijos valstybių himnai**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
| Trocnovasček. *Trocnov* |
| --- |
| *Kelias Trocnove* |
|  |
| 

TrocnovasTrocnovas

48°54′22″ š. pl. 14°35′44″ r. ilg.﻿ / ﻿48.90611°š. pl. 14.59556°r. ilg.﻿ / 48.90611; 14.59556﻿ (Trocnovas)Koordinatės: 48°54′22″ š. pl. 14°35′44″ r. ilg.﻿ / ﻿48.90611°š. pl. 14.59556°r. ilg.﻿ / 48.90611; 14.59556﻿ (Trocnovas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Čekijos vėliava Čekija |
| **Kraštas** | Pietų Čekijos kraštas |
| **Rajonas** | Česke Budejovicų rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1378 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 112  |
| **Plotas** | 2,91 km² |
| **Tankumas** (2011) | 38 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 373 12 |
|  **Vikiteka** | Trocnovas |

**Trocnovas** (ček. *Trocnov*, iki 1949 m. *Záluží*) – kaimas Čekijos pietuose, Česke Budejovicų rajone, 3 km į vakarus nuo Borovanų, praeina geležinkelis Česke Budejovicai–Gmiundas (Austrija).

Paminklas J. Žižkai
2011 m. duomenimis, gyveno 112 žmonių. Trocnove esantys istorijos ir kultūros paminklai: Jano Žižkos muziejus, švč. Mergelės Marijos ir Jono Nepomuko koplyčia.

Istorija
--------

Rašytiniuose šaltiniuose Zalužės pirmą kartą paminėtos 1378 m.

Apie 1360 m. čia gimė J. Žižka, žymus husitų vadas, čekų nacionalinis didvyris. Jo atminimui pastatytas didelis paminklas, įkurtas muziejus, užimantys apie 15 ha plotą. Žižkos čia turėtą dvarą pardavė 1378 m. Rozenbergams (ček. *Rožmberkové*). XV a. kaimas tapo vienuolių augustinų iš Borovanų nuosavybe. XVII a. pastatytas vienuolynas. Jis iškilo 1678–1679 m. manoma, buvusio dvaro griuvėsių vietoje.

1949 m. Zalužės pevardintos Trocnovu. 1950-aisiais vienuolyno pastatas buvo paverstas muziejumi, jame patalpinti radiniai po dvarvietės archeologinių kasinėjimų. 1969 m. pastatytas paminklas J. Žižkai. 1978 m. J. Žižkos muziejui suteiktas nacionalinio kultūros paminklo statusas, 2011 m. tapo Pietų Čechijos regiono muziejaus filialu.

* Kaimo gatvėKaimo gatvė
* Pakelės kryžiusPakelės kryžius
* MuziejusMuziejus
* KoplyčiaKoplyčia
* Geležinkelio stotisGeležinkelio stotis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vyhláška ministerstva vnitra č. 3/1950 Sb. o změnách úředních názvů míst v roce 1949. Dostupné online.
2. ↑  Památník Jana Žižky dokázal i překvapit *ceskobudejovicky.denik.cz*
| **Romualdas Kliukas** |
| --- |
| Gimė | 1958 m. spalio 13 d. (65 metai)Kupiškis |
|  |
| Veikla | statybos inžinierius |
|  |
| Išsilavinimas | technologijos mokslų daktaras |
| Alma mater | Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Romualdas Kliukas** (1958 m. spalio 13 d. Kupiškis) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1989 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1989 m. technikos mokslų kandidatas.

Nuo 1989 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (1991–1996 m. Vilniaus technikos universitetas, nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) bendradarbis, 1988–1989 m. Statybinių konstrukciją laboratorijos vedėjas; nuo 1996 m. docentas. Stažavo 1990–1991 m. Pastatų tyrimo centre Paryžiuje, (1999 m. Lježo universitete. 2021 m. spalio 20 d. buvo išrinktas Vilniaus Gedimino Technikos universiteto rektoriumi.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių darbų svarbiausios sritys: statinių patikimumo tyrimai ir patikimumo prognozavimas, konstrukcijų projektavimas, gelžbetonio teorija ir gelžbetoninių konstrukcijų iš labai stipraus betono su labai stipria armatūra tyrimai ir tokių konstrukcijų projektavimas. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių. Atliko daugiau kaip 200 tiriamųjų darbų (projektų ir statinių ekspertizių, konstrukcijų bandymų, tyrimų ir kt), sukūrė projektų. Parašė 4 mokomąsias kn. apie statybinių medžiagų mechaniką, vieną – prancūzų kalba.

Projektai
---------

* Bendrovės „Achema" granuliacijos bokštas,
* Tiltas Pasvalyje, rekonstrukcija,
* Viadukas per geležinkelį, Kazlų Rūda,
* Tunelinis geležinkelio viadukas, Vilnius, Rivonių g.
* Vilniaus arkikatedros varpinė, konstrukcijų dinaminių tyrimų ekspertizės vadovas.
* Šv. Onos bažnyčia, konstrukcijų dinaminių tyrimų ekspertizės vadovas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Romualdas Kliukas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 772 psl.

2.↑
**Algis Uzdila** (g. 1937 m. balandžio 25 d. Kreivėnų k. Lenkijoje) – mokytojas ir poetas, Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė ir augo ūkininko šeimoje. Baigęs Suvalkų bendrojo lavinimo licėjų studijavo Vilniaus universitete lietuvių kalbą ir literatūrą. Mokytojavo Seinų ir Punsko licėjuose, kurį laiką – Punsko licėjaus direktorius. Trisdešimt metų vadovavo Punsko lietuvių kultūros namų „Jotvos". šokių ansambliui. Paskelbė straipsnių Lenkijos lietuvių dvisavaitiniame žurnale „Aušra", apie trisdešimt metų buvo jos korektoriumi. Sudarė penkis lietuvių kalbos vadovėlius pagrindinei mokyklai. Lietuvos nepriklausomųjų rašytojų sąjungos narys (2015 m.).

A. Uzdila siekė reformuoti lietuvių kalbos rašybą ir atsisakyti „kepurėlių" virš raidžių *č*, *š*, *ž*, taip pat nosinių ir kitų diakritinių ženklų. Vietoj to siūlė plačiau naudoti raidę *h* – taip lietuviams supaprastėtų naudojimasis kompiuteriu. Kartu mokytojas diegė naujadarus: pvz. vietoj kompiuterijoje naudojamo anglizmo „skaneris" rekomendavo vartoti lietuvišką „skleislis" ir t. t.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Garšva. *Algis Uzdila*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
2. ↑  „Interviu su Algiu Uzdila". Suarchyvuotas originalas 2008-04-07. Nuoroda tikrinta 2016-05-30.

Bibliografija
-------------

* Algis Uzdila. Žiemkenčių giesmės, Aušra, Punskas, 2006 Archyvuota kopija 2007-10-15 iš Wayback Machine projekto.
* Algis Uzdila. Pelenų žiedai. (Istorinė muzikinė drama) Archyvuota kopija 2010-04-23 iš Wayback Machine projekto.
* Miejsce w sercu – Lenkijos lietuvių poetų rinktinė, 2009

Nuorodos
--------

* Autobiografija (iš knygos „Punsko Kovo 11-osios licėjui 50 metų") Archyvuota kopija 2008-05-23 iš Wayback Machine projekto.
| **Egretta ardesiaca** |
| --- |
| Juodasis garnys (Egretta ardesiaca  )Juodasis garnys (*Egretta ardesiaca* ) San Diego zoologijos sode (JAV) |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gandriniai paukščiai  *( Ciconiiformes)* |
| Šeima: | Garniniai  *( Ardeidae)* |
| Gentis: | Tikrieji garniai  *( Egretta)* |
| Rūšis: | Juodasis garnys  *( Egretta ardesiaca)* |

 |
| Binomas |
| ***Egretta ardesiaca***Wagler, 1827 |

 Juodojo garnio paplitimas
**Juodasis garnys** (*Egretta ardesiaca*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Vidutinio dydžio garninis paukštis. Kūno ilgis 42-66 cm, atstumas tarp sparnugalių 90 cm, o svoris 270–390 g. Plunksnų danga juodos spalvos. Kuodas tankus, ilgas, juodas. Rainelė ir pėdos geltonos spalvos. Paukščių tuoktuvių metu pėdos yra ryškiai raudonos.

Paplitimas
----------

Paplitęs Užsachario Afrikoje nuo Senegalo iki Sudano, Pietų Afrikoje ir Madagaskare. Yra pastebėtas Italijoje ir Graikijoje.

Biologija
---------

Juodieji garniai maitinasi
Biotopas – seklūs, atviri vandens telkiniai, ežerų ir tvenkinių pakrantės. Taip pat aptinkamas pelkėse, lankose, ryžių laukuose. Madagaskare aptinkamas iki 1500 m virš jūros lygio. Sėslus paukštis. Aktyvus dieną.

Minta žuvimi, vandens vabzdžiais, vėžiagyviais ir varliagyviais. Medžioja pavieniai arba grupėse iki 50 individų. Pastebėjęs vandenyje grobį apsigaubia išskėstais sparnais, sudarydamas savotišką skėtį.

Veisimosi sezono pradžia sutampa su liūčių pradžia. Lizdus krauna pavieniai arba 50–100 porų kolonijose. Lizdus krauna medžiuose virš vandens arba labai arti vandens, 1- 6 m aukštyje. Lizdas yra labai gerai paslėptas medžio lajoje. Lizdą krauna iš šakų, diametras – 26–30 cm. Dėtyje 2 – 4 šviesiai žydri kiaušiniai. Savaitės jaunikliai apaugę tamsiai pilkais pūkais. Turi baltą kuodą.

Kartos trukmė 6,6 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑   „Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos raudonasis sąrašas -Egretta ardesiaca". Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija. anglų k.
2. ↑  „Heron Conservation -Egretta ardesiaca". The IUCN-SSC Heron Specialist Group. anglų k. Suarchyvuotas originalas 2017-12-26. Nuoroda tikrinta 2017-12-26.
3. 1 2   „Black heron -Egretta ardesiaca". Nicole Bouglouan. anglų k.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Juodasis garnys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Denis Balandin** |
| --- |
| Denis Balandin 2016 m. |
| Gimė | 1981 m. sausio 21 d. (43 metai)Mažeikiai, Lietuvos TSR |
|  |
| Veikla | aktorius. |

**Denis Balandin** (rus. *Денис Сергеевич Баландин*) (g. 1980 m. sausio 21 d. Mažeikiuose) – Rusijos aktorius.

Biografija
----------

Gimė 1980 m. kovo 14 d. Mažeikiuose. 2000 m. baigė Maskvos *Nižegorodo teatro mokyklą*. Nuo 2003 m. dirba Rusijos akademiniame jaunimo teatre, kur vaidino personažus iš Dostojevskio, Čechovo, Oberno, Gryno, Nabokovo, Kiplingo, Stendalio, Akunino ir Tveno kūrinių. Dirbo su tokiais režisieriais kaip Aleksej Borodin, Krzysztof Zanussi, Vladimir Bogatyriov, Marfa Nazarov, Pavel Safonov, Sigrid Reibo, Jurij Jeriomin, Džon Kreni, Režis Obadia, Raivo Tras ir Ruzana Movsesian. 2003 m. vaidino TV seriale *Troškimas* (Желанная). 2004 m. vaidino *adjutantą Aleksandrą* TV seriale *Šiaurės sfinksas* (Северный сфинкс) . 2007 m. vaidino *Amigo* filme Gniaužtai (Тиски). 2009 m. vaidino filme G-Būrys (Миссия Дарвина).

Nuorodos
--------

* Денис Баландин www.bilettorg.ru.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Денис Баландин - Актеры". *bilettorg.ru* (rusų). Suarchyvuota iš originalo 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2016-09-01.
*Kitos reikšmės – Didysis akmuo.*

| Didysis Stupelių akmuo |
| --- |
| [[Image:|295px]] |
| 

Didysis Stupelių akmuoDidysis Stupelių akmuo

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°10′12″š. pl. 25°27′49″r. ilg.﻿ / ﻿56.1699°š. pl. 25.4636833333°r. ilg.﻿ / 56.1699; 25.4636833333Koordinatės: 56°10′12″š. pl. 25°27′49″r. ilg.﻿ / ﻿56.1699°š. pl. 25.4636833333°r. ilg.﻿ / 56.1699; 25.4636833333 |

 |
| Vieta | Latvija |
| Seniūnija | Viesytės savivaldybė Ritės pagastas |

Didysis Stupelių akmuo
**Didysis Stupelių akmuo** (latv. *Stupeļu Lielais akmens*) – akmuo Latvijos teritorijoje, Viesytės savivaldybėje. Akmuo didžiulis – 6,80 x 4,90 x 2,75 m. Ant jo lygaus 25 m² paviršiaus yra kelios negilios įdubos. Senieji apylinkių gyventojai buvo atradę mistines šios vietos galias, nes šalia didžiojo Stupelių piliakalnio akmens rasta senovinių X–XIII a. daiktų, indų šukių ir net kaulų.

XX a. aštuntajame dešimtmetyje Stupelių piliakalnį tyrinėję archeologai spėjo, jog jis gali būti senas kulto akmuo.

Pačio akmens forma šiek tiek skiriasi nuo kitų – jis nėra cilindro formos, o greičiau primena apverstą piramidę. Akmuo yra iš ypatingos rūšies granito – viborgito. Nuo Stupelių piliakalnio link didžiojo Stupelių akmens veda siauras takelis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Didysis Stupelių akmuo". *daba.gov.lv*. Suarchyvuota iš originalo 2016-05-07. Nuoroda tikrinta 2016-05-07.

Nuorodos
--------

* Akmens nuotrauka (*picasa* svetainėje) Archyvuota kopija 2016-03-13 iš Wayback Machine projekto.