recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jonas Gradauskas** (1923 m. vasario 5 d. Butkūnuose, Jonavos valsčiuje – 2018 m. sausio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytojas chirurgas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1950–1957 m. Vilniaus karo ligoninės chirurgas. 1958–1966 m. dirbo Vilniaus miesto klinikinės ligoninės Vaikų chirurgijos skyriuje; 1963–1966 m. šio skyriaus vedėjas. 1964–1990 m. Sveikatos apsaugos ministerijos vyriausiasis vaikų chirurgas. 1966–1994 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Nuo 1991 m. profesorius. 1978–1990 m. Respublikinio vaikų chirurgijos centro vadovas.

Vienas Lietuvos vaikų chirurgijos pradininkų. Sukūrė naujų metodų operuoti pilvo ertmės ir krūtinės ląstos organus. Parašė pirmąjį lietuvių kalba vaikų chirurgijos vadovėlį.

Brolis Liubomiras Gradauskas. 1947 m. baigė Kauno universitetą. 1966 m. medicinos mokslų kandidatas.

Bibliografija
-------------

* Vaikų ūminiai chirurginiai susirgimai, 1973 m.
* Vaikų peritonitas, 1986 m.
* Vaikų chirurgija, 1989 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Gradauskas (1923)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 39 psl.
**Modalumas** (pranc. *modalité* < lot. *modus* 'matas, kiekis, dydis, būdas, dermė, nuosaka') – semantinė kalbos kategorija, išreiškianti kalbėtojo šališką požiūrį į išsakomą situaciją: kalbėtojas pažymi, kaip ir kiek ši situacija atitinka tikrovę. Jei apibūdinant situaciją ji atitika faktinę tikrovę, modalumas nežymėtas. Pasakymo modalumas yra žymėtas, kai abejojama tam tikrų dalykų realumu, kai geidžiama neegzistuojančių dalykų, kai išsakomos tuos dalykus leidžiančios įgyvendinti galimybės ir kitos situacijos. Dažniausiai modalumas – tai veiksmo ar vyksmo tikimybė, kuri gali būti skirtingo laipsnio: modaliniai pasakymai vartojami perteikiant galimybę (pvz. *Jis gali / galėtų / turėtų suprasti*), būtinybę (pvz. *Jis turi / privalo suprasti*), gebėjimą (pvz. *Jis sugeba / moka apsiginti*), norą arba nusiteikimą įgyvendinti veiksmą (pvz. *Jis ketina išvykti*).

Lietuvių kalboje modalumas reiškiamas gramatinėmis, leksinėmis ir intonacinėmis priemonėmis. Gramatinėms priemonėms priskiriamos tam tikros veiksmažodžio formos: tariamoji ar netiesioginė nuosaka (pvz. *Jis būtų geras mokytojas*; *Sakė, jis esąs išvažiavęs*), esamojo laiko dalyviai su priešdėliu *be-* (pvz. *Girdžiu, tėvas beatvažiuojąs*), reikiamybės dalyviai (pvz. *Šiuo atveju aptartinos visos galimybės*). Leksinės modalumo raiškos priemonės yra modaliniai žodžiai – žodžiai, padedantys atskleisti pasakymo savybes (*atrodo, panašu, galbūt* ir kt.).

Išnašos
-------

1. 1 2  E. Jakaitienė, redaktorė T. Paulauskytė (2009-05-25, red. 2018-12-05). „Modalumas". VLE. Nuoroda tikrinta 2022-04-22.
Koordinatės: 54°42′1″ š. pl. 25°17′3″ r. ilg.﻿ / ﻿54.70028°š. pl. 25.28417°r. ilg.﻿ / 54.70028; 25.28417

Kalvarijų turgus.
**Kalvarijų turgus** – turgus, esantis Vilniuje, tarp H. Manto, Kalvarijų, Rinktinės ir Turgaus gatvių. Valdo UAB „KTVG". Šiuo metu turguje įrengta 800 vietų. Parduodami vaisiai, uogos, daržovės, augalai, gėlės, mėsa, kumpiai ir lašiniai (dviejuose specializuotuose paviljonuose) ir kt. Dauguma maisto prekių yra geresnės kokybės, didesnės bei pigesnės nei parduotuvėse, turguje galima derėtis, todėl turgus gausiai lankomas vilniečių. Dauguma pardavėjų yra rusakalbiai, yra nemažai lietuvių, lenkų, gudų, ukrainiečių.

Į rytus nuo turgaus įsikūręs „blusų turgus". Jame parduodami visokiausi niekučiai – stiklinės, laikrodžiai, peiliai, sovietmečio suvenyrai.

Adresas: Kalvarijų gatvė 61 / H. Manto g. 1, 09317, Vilnius.

Istorija
--------

Iki XX a. pr. dabartinio turgaus vietoje Šnipiškių aikštė.

XX a. viduryje turguje buvo pastatyti mėsos, pieno produktų, daržovių ir žuvies paviljonai.

2010 m. naujai atidarytas žuvies paviljonas „Okeanas" (gausus žuvies pasirinkimas). Tame pačiame paviljone įsikūrė ir ūkininkų turgus.

2013-2017 m. bendrovė „KTVG" pagal turgavietės nuomos sutartį per 4 metus į rekonstrukciją investuos 25 mln. Lt, turgavietę valdyti galės 25 metus, kasmet už nuomą Vilniaus miesto savivaldybei mokėdama 1,2 mln. Lt. Kartu su prekybos paviljono statybomis bus rekonstruota Turgaus gatvė, įrengti pėsčiųjų takai, automobilių stovėjimo vietos, gatvės apšvietimas, dviračių stovai, žalios alėjos su poilsio zonomis. Centrinėje turgaus dalyje bus įrengta stoginė. Po rekonstrukcijos turguje bus ne mažiau nei 1350 vietų.

Nuorodos
--------

* Oficiali tinklavietė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kalvarijų turgus (Wikimapia inf.)
2. ↑
3. ↑  Kalvarijų turgų atnaujins už 25 mln. Lt
|  Modokai |
| --- |
| Modokų šamanas Geltonasis Kūjis (XX a. pr.)Modokų šamanas Geltonasis Kūjis (XX a. pr.) |
| Gyventojų skaičius | ~170–800 |
| Populiacija šalyse | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos(Oregono vėliava Oregonas, Oklahomos vėliava Oklahoma) |
| Kalba (-os) | anglų, modokų† |
| Vėliava |  |
| Religijos | tradicinė tikyba, krikščionybė |
| Giminingos etninės grupės | klamatai, kiti sahaptinai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Modokai |

**Modokai** (*Modoc*) – indėnų sahaptinų tauta, kurios tradicinės žemės buvo Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose. Vartoja anglų kalbą, gimtoji modokų–klamatų kalba (plynaukštės penučių šeima) mirė 2003 m. Modokai kartu su giminingais klamatais sudaro atskirą tiek kalbiškai, tiek kultūriškai sahaptinų grupę.

Modokai ir klamatai pasitraukė į pietus nuo kitų sahaptinų ir apsigyveno ties Plokščiakalnių, Kalifornijos, Didžiojo Baseino ir šiaurės vakarų pakrantės kultūrinių erdvių sandūra. Modokai gyveno įpiečiau klamatų, šiaurės Kalifornijoje ir pietų Oregone, į šiaurės vakarus nuo dabartinio Šastos miesto, apie Tulės ežerą ir Prarastąją upę (*Lost River*), rytuose siekė Žąsų ežerą (*Goose Lake*). Gyveno kaimynystėje su šastais, jurokais, ačomaviais, karukais, šiauriniais paijutais, tekelmais.

Vertėsi medžiokle, žvejyba, rankiodavo lūgnių sėklas (*wokas*), kamasijų ir kitas valgomas šaknis. Statėsi panašias garines pirtis kaip kiti Kalifornijos indėnai. Rūbus gaminosi iš augalinio pluošto, odų, pindavosi skrybėles, krepšius, iš odos bei nendrių taisėsi mokasinus. Žiemą vaikščiodavo sniegpadžiais. Taikė kaukolės deformacijos praktiką. Žirgus, priešingai nei tolimesni sahaptinai, naudojo mažiau ir rečiau. Būta vergovės, turtinės-socialinės nelygybės.

Nuo 1820 m. modokai susidūrė su europiečiais, o XIX a. vid. į jų žemes plūstelėjo baltieji užeiviai. 1864 m. modokams ir klamatams buvo sudaryta bendra rezervacija, bet indėnai joje skurdo, prasidėjo tarpgentinės rietenos. 1870 m. Kintpuašo („Kapitono Džeko") vadovaujamas būrys modokų paliko rezervaciją ir grįžo į gimtąsias žemes. 1872 m. amerikiečiai pabandė atskilusią grupę grąžinti į rezervaciją – prasidėjo modokų karas. 1873 m. Kintpuašas buvo pagautas ir nuteistas mirties bausme, o jo indėnų būrys ištremtas į Indėnų teritoriją (Oklahomą). 1909 m. modokams leista grįžti į rezervaciją vakaruose ir prisijungti prie savo tautiečių, tačiau tuo pasinaudojo tik dalis tremtinių.

Nuo XX a. persimaišė su klamatais. Verčiasi žemės ūkiu, miškų ūkiu, sezoniniais, samdomais darbais. Dabar dauguma modokų gyvena Oregone, Klamato genčių sąjungoje (Klamato apygarda). Apie porą šimtų modokų (Kintpuašo sukilėlių ainių) likę Oklahomoje, kur sudaro Oklahomos modokų gentį ir gyvena Otavos apygardoje.

* Modokų vertėja, tarpininkė Vinema (1873 m.)Modokų vertėja, tarpininkė Vinema (1873 m.)
* Vadas Kintpuašas (1873 m.)Vadas Kintpuašas (1873 m.)
* Modokų moterys ir amerikiečiai (1873 m.)Modokų moterys ir amerikiečiai (1873 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  kartu su klamatais
2. ↑  *Сахаптины*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Gerulaitis (reikšmės).*
Doc. Jonas Gerulaitis
**Jonas Gerulaitis** (g. 1953 m. sausio 30 d. Klaipėdoje) – lietuvių dizaineris, Vilniaus dailės akademijos Dizaino katedros docentas.

Biografija
----------

J. Gerulaitis 1980 m. baigė LTSR Valstybinį dailės institutą (dabar – Vilniaus dailės akademija) dizaino katedrą. Vedęs (žmona Loreta – rūbų dizainerė), turi sūnus Jurgį ir Gediminą. Brolis Viktoras Gerulaitis – muzikologas.

Profesionali veikla
-------------------

J. Gerulaičio darbo kryptis – interjerai, baldai, ekspozicijos ir individualūs dizaino objektai (šviestuvai, funkcionalios skulptūrios). Pastaruoju metu didžiausią dėmesį skiria ekspozicijų dizainui. Kūryboje galima išskirti du laikotarpius – ankstyvąjį, kurio metu dominavo dekonstruktyvus postmodernizmas ir vėlesnįjį, kurio metu reiškėsi individualizmas ir eksperimentavimas.

1980–1989 m. J. Gerulaitis dirbo dizaineriu Baldų projektavimo biure. 1990 m. buvo vienos pirmųjų Lietuvoje privačių dizaino kompanijų "NaDa" įkūrėjų (veikė 1990–1993 m.), vėliau įkūrė dizaino studiją "NaDa Art" (veikė 1993–1995 m.). Dabar dirba laisvai samdomu dizaineriu.

J. Gerulaitis buvo vienas iš 1988 m. Klaipėdoje įvykusio pirmojo Lietuvoje tarprespublikinio (dalyvavo estai, latviai ir lietuviai) dizainerių kūrybinio seminaro "Neonas 88", skirto Klaipėdos miestui, organizatorių.

Tarp reikšmingesnių J. Gerulaičio darbų – virtuvės baldai "Šilutė" (gaminys laimėjo paskatinamąją premiją Sąjunginiame baldų konkurse Maskvoje, 1984 m.), Vilniaus viešbučio "Astorija" (dabar – "Radisson SAS") restorano baldai (1987 m.), kavinės-baro Kretingoje interjeras (1986 m.), viešbučio ir diskotekos "Šachmatinė" Palangoje interjeras ir baldai (1988 m.), V. ir K. Mizgirių gintaro muziejaus-galerijos Vilniuje interjeras ir ekspozicinė įranga (1998 m.), kavinės "Bix" Vilniuje interjeras ir įranga (1995 m.), Vilniaus kavinės "Martonas" interjeras ir baldai (2000 m.), parodos "Baltų menas" ekspozicinė įranga (2008 m.), Valdovų rūmų ekspozicinė įranga (2008 m.). Taip pat J. Gerulaitis sukūręs nemažai individualios paskirties ir serijinės gamybos baldų.

Pedagoginė veikla
-----------------

Nuo 1989 m. J. Gerulaitis dėsto Vilniaus dailės akademijos Dizaino katedroje trimatės kompozicijos kursą. 1998 m. J. Gerulaičiui suteiktas docento laipsnis.
*Kitos reikšmės – Aušros gimnazija.*
Koordinatės: 54°38′09″š. pl. 25°41′27″r. ilg.﻿ / ﻿54.635905°š. pl. 25.690792°r. ilg.﻿ / 54.635905; 25.690792

|  |
| --- |
| **Kalvelių „Aušros" gimnazija** |
| Kalvelių „Aušros" gimnazija herbasKalvelių „Aušros" gimnazija herbas |
| Kalvelių „Aušros" gimnazija |
| **Adresas** | Kalveliai, Vilniaus rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | Irena Veličkienė |
| **Mokinių skaičius** | 203 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 22 |

Gimnazija 2016 m.
**Vilniaus rajono Kalvelių „Aušros" gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kalveliuose (Vilniaus raj.), Margių g. 1, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191824413.

Istorija
--------

1939–1940 m. Kalveliuose veikė lietuviškos klasės. 1967 m. Kalvelių vidurinėje mokykloje (dėstyta lenkų bei rusų kalbomis) vėl įsteigtos 1-4 lietuviškos klasės, kuriose mokėsi 10 mokinių (mokytoja A. Piščakienė). 1971 m. šios klasės panaikintos. 1987 m. į lietuviškas klases atėjo 7 pradinukai (mokytoja R. Skripkienė).

1990 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, lietuviška pradinė mokykla išaugo į pagrindinę. 1993 m. lietuviškos klasės atskirtos nuo Kalvelių vidurinės mokyklos rusų bei lenkų klasių ir perkeltos į vaikų darželio antrojo aukšto patalpas: įsteigta Kalvelių pagrindinė mokykla (lietuvių mokomąja kalba), kurioje mokėsi 39 1-7 klasių mokiniai ir dirbo 6 mokytojai: A. Piščakienė, R. Skripkienė, N. Janušauskienė, J. Pašutienė, R. Dikaitė ir A. Kazlionkaitė. Mokyklos direktore paskirta Albina Piščakienė. 1997 m. liepos 30 d. Vilniaus rajono savivaldybės Tarybos sprendimu Nr. 26 Kalvelių pagrindinė mokykla reorganizuota į vidurinę. Ji pavadinta Kalvelių 2-ąja vidurine mokykla. 1996 m. pradėtas spręsti naujos mokyklos statybos klausimas. Vilniaus rajono savivaldybės Valdyba 1997 m. liepos 7 d. sprendimu Nr. 193 pritarė detalaus plano projektui, vidurinės mokyklos statybai. Mokykla buvo statoma 1997–2005 m. 2001 m. atidarytas naujas pradinių klasių korpusas, 2003 m. – II korpusas, 2005 m. – III korpusas. 2012 m. mokykla reorganizuota į Kalvelių „Aušros" gimnaziją.

Direktoriai
-----------

* Albina Piščakienė
* Irena Veličkienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
| *Modern Lifestyle* |
| --- |
|  |
| The Twins studijinis albumas |
| Išleistas | 1982 m. |
| Žanras | Synthpopelectronic |
| Trukmė | 42 min. 20 sek. |
| Įrašų kompanija | Hansa |
| Prodiuseris | The Twins (Sven Dohrow ir Ronny Schreinzer) |
| The Twins chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Passion Factory(1981) | Modern Lifestyle(1982) | A Wild Romance(1983) |

 |

**Modern Lifestyle** – 2-asis vokiečių elektroninės muzikos grupės The Twins albumas, išleistas 1982 m. pavadintas pagal titulinę jo dainą.

Albumo dainos
-------------

1. Modern Lifestyle (3:37)
2. Face To Face - Heart To Heart (3:47)
3. Regret (4:11)
4. Knights Of Old (4:07)
5. Automatic Man (4:59)
6. New Days, New Ways (3:52)
7. Gilded Cage (4:17)
8. I'm Staying Alive (4:08)
9. Birds And Dogs (4:30)
10. N4 (4:25)

Singlai
-------

Iš albumo išleisti singlai: „Birds And Dogs" ir „Face To Face - Heart To Heart", kuris Italijoje tapo Top-5 hitu.

Papildoma informacija
---------------------

Savo antrojo albumo kūrinius dueto The Twins grupės nariai jau įrašinėjo nedidelėje nuosavojoje įrašų studijoje bei pradėjo bendradarbiauti su Tim Dowdall - britu, kuris Vokietijoje studijavo psichologiją. Su jo pagalba vokiečių kalboje grupės narių sukurti dainų tekstai buvo verčiami į anglų kalbą ir adaptuojami prie sukurtos muzikos.

1995 m. albumas buvo skaitmeniniu būdu atnaujintas ir The Twins leidybinės firmos „Passion Factory Records" perleistas CD pavidalu.

Nuorodos
--------

* Albumo reitingai swisscharts.com
* „Face To Face - Heart To Heart" videoklipas
* Oficialus The Twins tinklalapis
* Oficialus grupės YouTube kanalas[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 10°19′0″ p. pl. 76°42′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.31667°š. pl. 76.70000°r. ilg.﻿ / 10.31667; 76.70000

| Laurikoča |
| --- |
| Vieta | Huanuko dep. Peru |
| Plotas | 160,7 km² |
| Didžiausias gylis | 75 m |
| Išteka | Maranjonas |

**Laurikoča** (isp. *Laguna Lauricocha*, keč. *Lawriqucha*) – kalnų ežeras Peru, Anduose, Rauros Kordiljeroje (3850 m aukštyje), Huanuko departamente, Laurikočos provincijoje. Yra 25 km nuo Kauri gyvenvietės. Ilgis ~7 km, plotis iki 1,5 km. Ežero gylis siekia 75 m. Ežerą supa kalnai, būdingas vėsus klimatas. Laurikočos ežerą maitina tirpstantys ledynai, o išteka viena svarbiausių Pietų Amerikos upių – Maranjonas.

Ežero pavadinimas kečujų kalba reiškia „žydras ežeras".

Laurikočos ežero apylinkės buvo apgyvendintos jau prieš 10 tūkst. metų. Netoliese esančiame Laurikočos urve rasti seniausi žmogaus palaikai Peru, taip pat akmens dirbiniai, uolų tapyba (Laurikočos kultūra).
**Lauri Hussar** (g. 1973 m. rugsėjo 4 d.) – Estijos žurnalistas, nuo 2016 m. laikraščio „Postimees" vyriausiasis redaktorius.

Biografija
----------

1992–1996 m. Tartu universitete studijavo teologiją. 1994 m. įkūrė studentų korporaciją „Arminia Dorpatensis" („Wingolfsbund"). Baigęs studijas, pradėjo dirbti žurnalistu.

Nuo 1998 m. iki 2006 m. dirbo TV3 reporteriu ir laidų redaktoriumi.

Nuo 2006 m. iki 2016 m. pavasario vedė nacionalinio radijo Eesti Rahvusringhääling (ERR) laidą "Vikerraadio". 2016 m. kovo viduryje tapo laikraščio „Postimees" vyriausiojo redaktoriaus pavaduotoju. Po trijų mėnesių Merit Kopli palikus redakciją, Husaras tapo vyriausiuoju redaktoriumi.

Lauri Husaras vedė 2008 m. liepą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Verband Alter Wingolfiten e.V. (Hrsg.): Vademecum Wingolfiticum, 25. Aufl. Hannover 2012, p. 102
2. ↑  Andres Kalvik: *Postimehe peatoimetaja Lauri Hussar: paberlabt jääb!]* In: Wõrumaa Teataja. 2017-02-18, ISSN 1406-426X, p. 4.
3. ↑  *Lauri Hussar asub tööle Postimehes*. In: postimees.ee. 2016-01-22.
4. ↑  Tiina Kaukvere: *Postimehe uueks peatoimetajaks saab Lauri Hussar*. In: postimees.ee. 2016-06-09.
5. ↑  Nataly Koppel: *Raadiomees Lauri Hussar abiellus stjuardessiga*. In: ohtuleht.ee. 2008-08-07.
Koordinatės: 59°25′16.65″ š. pl. 24°43′55.38″ r. ilg.﻿ / ﻿59.4212917°š. pl. 24.7320500°r. ilg.﻿ / 59.4212917; 24.7320500

| A. Le Coq Arena |
| --- |
|  |
| Vieta | Talinas, Estija |
| Atidarytas | 2001 m. birželio 2 d. |
| Savininkas | „FC Flora Tallinn" |
| Paviršius | Žolė |
| Architektas | Haldo Oravas |
| Talpa | 15 tūkst. sėdimų vietų |
| Nuomininkai | „FC Flora Tallinn" (Meistriliiga) |

**A. Le Coq Arena** (taip pat **Lilekiulos stadionas**) – futbolo stadionas Taline, Estijoje. Be futbolo mačų, rengiami kiti įvairūs renginiai ir koncertai. Pagal planą, stadionas yra nebaigtas.

Atidarytas 2001 m. birželio 2 d. Pirmosios rungtynės sužaistos tarp Estijos ir Nyderlandų nacionalinių futbolo rinktinių, Estija pralaimėjo rezultatu 2–4.

Stadione namų rungtynes žaidžia Estijos vyrų futbolo rinktinė ir „FC Flora Tallinn" futbolo klubas. Futbolo rungtynėms skirtų sėdimų vietų yra 9 692, su galimybė padidinti iki 10 300, koncertų metu sėdimų vietų skaičius gali siekti iki 25 000. Pavadintas pagal Estijos alaus daryklą „A. Le Coq".

Į sporto kompleksą įeina ir Sportland arena (taip pat žinoma kaip A. Le Coq Miniarena), turinti apie 500 sėdimų vietų. Joje žaidžia keletas mažesnių klubų bei „FC Flora" dubleriai.

2018 m. rugpjūčio 15 d. surengtos UEFA Supertaurės rungtynės – Madrido derbis tarp „Real" ir „Atletico" komandų. Ta proga rekonstruotame stadione sėdimų vietų skaičius išaugo iki 15 tūkst.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: A. Le Coq Arena** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑ . www.soccernet.ee
2. ↑  UEFA Supertaurė Taline
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šinano žemė Japonijos žemėlapyje
**Šinano žemė** (信濃国; -kuni) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra Nagano prefektūra. Taip pat vadinama **Šinšiū** (信州).

Šinanas ribojosi su Ečigo, Ečiū, Hidos, Kajaus, Kodzukės, Mikavos, Mino, Musašio, Surugos ir Totomio žemėmis.

Senovės sostinė buvo miestas, įsikūręs netoli Macumoto.

Istorija
--------

Meidži periodo laikotarpiu, 1871 m. Šinano provincija buvo padalinta į Nagano ir Čikumos prefektūras, kurios 1876 m. buvo sujungtos į vieną – Nagano prefektūrą.

Šinanui priklausiusios apskritys
--------------------------------

* Adzumio apskritis (安曇郡)
* Čijisagatos apskritis (小県郡)
* Čikumos apskritis (筑摩郡)
* Hanišinos apskritis (埴科郡)
* Inos apskritis (伊那郡)
* Minočio apskritis (水内郡)
* Saku apskritis (佐久郡)
* Sarašinos apskritis (更級郡)
* Suvos apskritis (諏訪郡)
* Takajaus apskritis (高井郡)

  

Senosios Japonijos žemės

Akis |
Ava |
Ava |
Avadžis |
Bingo |
Bičiu |
Bidzenas |
Bungo |
Budzenas |
Cušima |
Čikugo |
Čikudzenas |
Čišima |
Deva |
Ečigas |
Ečidzenas |
Ečiū |
Harima |
Hida |
Higas |
Hitačis |
Hidaka |
Hidzenas |
Hokis |
Hiūga |
Iburis |
Idzu |
Idzumas |
Idzumis |
Iga |
Ijas |
Ikis |
Inaba |
Isė |
Išikaris |
Ivamis |
Jamaširas |
Jamatas |
Jošinas |
Kaga |
Kajus |
Kavačis |
Kadzusa |
Kijis |
Kitamis |
Koudzukė |
Kuširas |
Mikava |
Mimasaka |
Minas |
Musašis |
Mucu |
Nagatas |
Nemuras |
Notas |
Okis |
Omis |
Ošima |
Osumis |
Ovaris |
Sadas |
Sagamis |
Sanukis |
Sacuma |
Secu |
Suou |
Suruga |
Šima |
Šimousa |
Šimocukė |
Šinanas |
Širibešis |
Tadžima |
Tamba |
Tangas |
Tešis |
Tokačis |
Tosa |
Toutoumis | 
Vakasa
| Lambarė*Lambaré* |
| --- |
| *Savivaldybė* |
|  |
| 

LambarėLambarė

25°20′0″ p. pl. 57°37′0″ v. ilg.﻿ / ﻿25.33333°š. pl. 57.61667°r. ilg.﻿ / 25.33333; 57.61667﻿ (Lambarė)Koordinatės: 25°20′0″ p. pl. 57°37′0″ v. ilg.﻿ / ﻿25.33333°š. pl. 57.61667°r. ilg.﻿ / 25.33333; 57.61667﻿ (Lambarė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Paragvajaus vėliava Paragvajus |
| **Departamentas** | Centrinis departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 119 984  |
| **Altitudė** | 47 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |

**Lambarė** (isp. *Lambaré*, gvar. *Lambare*) – miestas Paragvajuje, Centriniame departamente, Didžiojo Asunsjono aglomeracijoje, prie pietinio Asunsjono miesto pakraščio. Išsidėstęs kairiajame Paragvajaus upės krante, priešais Pilkomajo žiotis.

Verčiamasi prekyba, smulkia pramone, daugelis gyventojų dirba sostinėje. Yra bažnyčia (pastatyta 1846 m.), didelės kapinės, keli viešbučiai, mokyklos, sporto centrai ir kt.

Istorija
--------

Vietovės pavadinimas kilo iš gvaranių kalbos, nuo žodžio *El Ambaré*, reiškiančio „šešėlių kraštas" (dėl nuo gretimos kalvos krentančio šešėlio). Ilgą laiką tai buvo kaimiška vietovė, kurioje verstasi žemdirbyste. Tačiau plečiantis Asunsjonui Lambarė buvo urbanizuota. 1962 m. buvo sukurta Lambarės savivaldybė.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Trichechidae** |
| --- |
| Amerikinis lamantinas (*Trichechus manatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Sirenos  *( Sirenia)* |
| Šeima: | Lamantininiai  *( Trichechidae)* |

 |

**Lamantininiai** (*Trichechidae*) – sirenų būrio, didelių vandens žinduolių šeima. Gyvena Karibų baseine, Amazonės ir Vakarų Afrikos upių baseinuose. Uodega apvaliais kraštais.

Šie žoliaėdžiai gyvūnai gyvena seklumose ir minta vandens augmenija. Lamantinų šeimos atstovai nuo diugonių skiriasi kaukolės ir uodegos formomis. Lamantino uodega turi irklo formą, tuo tarpu diugonių – „šakutės" formą. Pastovi dantų kaita, iš esmės nebūdinga žinduoliams. Nauji dantys, kaip ir drambliams, augdami žandikaulyje, pamažu išstumia senus ir nudilusius dantis.

Šeimoje tik viena gentis lamantinų gentis.
| **Mikalojus V lot. *Nicolaus V*, it. *Niccolò V*** |
| --- |
| Antipopiežius |
|  |
| Antipopiežius Mikalojus V |
| Gimimo vardas | it. *Pietro Rainalducci*, pranc. *Pierre Rainalducci, Pierre de Corbière* |
| Gimė | 1275 m.Korvaras, Lacijaus sritis |
| Mirė | 1333 m. spalio 16 d. (~58 metai)Avinjonas |
| Tautybė | italas |
|  |
| Popiežių herbas |
| Popiežių herbas |
| Antipopiežius |
| Išrinktas | 1328 m. gegužės 12 d. |
| Baigė | 1330 m. rugpjūčio 25 d. |
| Pirmtakas | Antipopiežius Inocentas III |
| Įpėdinis | Antipopiežius Klemensas VII |

**Mikalojus V** (lot. *Nicolaus V*, tikroji pavardė it. *Pietro Rainalducci*, pranc. *Pierre Rainalducci, Pierre de Corbière* 1275 m. Korvaras, Lacijaus sritis – 1333 m. spalio 16 d. Avinjonas) – Romos katalikų bažnyčios antipopiežius 1328–1330 m.

Biografija
----------

Pranciškonas, antipopiežiumi išrinktas Romos dvasininkų Vokietijos karaliaus Liudviko IV Bavaro iniciatyva po to, kai popiežius Jonas XXII atsisakė Liudviką vainikuoti Šv. Romos imperatoriumi ir ekskomunikavo. Dėl vokiečių kariuomenės savivalės kilęs Romos gyventojų nepasitenkinimas privertė imperatorių su antipopiežiumi 1328 m. rugpjūčio mėn. palikti miestą. Netrukus Mikalojus V buvo ekskomunikuotas, 1330 m. atsistatydino ir pakluso popiežiui Jonui XXII.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Antipopiežius Mikalojus V*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 79 psl.
| Mombasaangl. *Mombasa*  suah. *Kisiwa Cha Mvita* |
| --- |
|  |
|  |
| 

MombasaMombasa

4°03′0″ p. pl. 39°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿4.05000°š. pl. 39.66667°r. ilg.﻿ / 4.05000; 39.66667﻿ (Mombasa)Koordinatės: 4°03′0″ p. pl. 39°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿4.05000°š. pl. 39.66667°r. ilg.﻿ / 4.05000; 39.66667﻿ (Mombasa) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Kenijos vėliava Kenija |
| **Apskritis** | Mombasos apskritis |
|  |
| **Meras** | Ahmed Abubakar Mohdhar |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 1 200 000  |
| **Plotas** | 230 km² |
| **Tankumas** (2016) | 5 217 žm./km² |
| **Altitudė** | 50 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Mombasa |

**Mombasa** – antras pagal gyventojų skaičių miestas Kenijoje, pietinėje šalies dalyje, Pakrantės provincijoje. Įsikūręs Mombaso saloje. Ribojasi su Indijos vandenynu ir yra svarbiausias šalies jūrų uostas. Išvertus iš svahilių kalbos, Mombasos pavadinimas (*Kisiwa Cha Mvita*) reiškia „karo sala".

1999 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 707 400 žmonės. Miestas įsikūręs saloje, tad susisiekti su žemynine šalies dalimi įmanoma tik plaukiant laivu arba važiuojant per 400 m ilgio *Nyali tiltą*. Mieste yra antras pagal svarbą Kenijoje Moi tarptautinis oro uostas. Didžiąją populiacijos dalį sudaro musulmoniška midžikendų etninė grupė ir svahiliai.

Mombasoje yra XVI a. portugalų Jėzaus fortas (pasaulio paveldo objektas).

2002 m. lapkričio 28 d. dviejų Al-Qaeda teroristinės grupuotės savižudžių išpuolių metu, nukreiptus prieš žydus, žuvo trys žydai ir dešimt vietinių Kenijos gyventojų.

Sportas
-------

Futbolo klubai
* Bandari FC futbolo klubas, žaidžiantis Premjer lygoje; (nuo 2013 m. sezono)
* Anksčiau lygoje žaidė ir miesto klubas FC Coast Stars.
* 1965 m. Premier lygoje nugalėjo Mombasos FC Feisal.

Stadionai
* *Mombasos savivaldybės* stadionas (angl. *Municipal Stadium*), kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų.
* Mbaraki sporto klubo stadionas, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.

Kita
1896 m. įsteigtas Mombasos sporto klubas. Yra kelios kriketo ir regbio komandos. 2007 m. mieste vyko pasaulio kroso čempionatas. Vykdomas kasmetinis *Mombasos maratonas*. Gyvenvietėje vyksta Safario ralio susitikimai, paplitęs sportinis nardymas vandenyne.

Miestai partneriai
------------------

* Jungtinės Amerikos Valstijos Sietlas, JAV
* Jungtinės Amerikos Valstijos Long Byčas, JAV
* Jungtinės Amerikos Valstijos Honolulu, JAV

Išnašos
-------

1. ↑  www.standardmedia.co.ke
2. ↑

Nuorodos
--------

* Mombasos savivaldybės taryba Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
**Lamekinas** (lot. *Lammekinus, Lammechinus*, latv. *Lamekins, Lameķis, Lamiķis*) – XIII a. Vakarų Kuršo kunigaikštis.

Istorija
--------

Lamekino kunigaikštystė buvo į vakarus nuo Ventos, apėmė Bandavos, Ventavos ir Piemarės žemes. 1228-1229 m. žiemą dėl bado kuršiai kreipėsi pagalbos į Rygos vyskupą Albertą. Už pagalbą pažadėjo vyskupui 1231 m. pradžioje priimti katalikų dvasininkus. Nenorėdamas patekti į rygiečių priklausomybę, Lamekinas 1230 m. sudarė sutartį su popiežiaus legatu Balduinu Alniečiu ir pasižadėjo su savo valdiniais krikštytis, pripažinti save popiežiaus vasalu, per dvejus metus siųsti į Romą pas popiežių savo atstovus, duoti įkaitų. Lamekinas pasižadėjo pripažinti popiežiaus skirtą Kuršo vyskupą ir mokėti jam tokią pačią duoklę, kokią Gotlando valstiečiai moka savo vyskupui, dalyvauti visuose karuose su pagonimis. Balduinas Alnietis savo ruožtu pažadėjo Lamekinui laisvę tol, kol jis neatsisakys krikščionių tikėjimo, ir ginti jo valdas nuo Danijos bei Švedijos karalių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Ereminas. *Lamekinas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 479 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Antipatridai** – trumpalaikė helenistinė dinastija ir jos sukurta valstybė, atsiradusi padalinus Aleksandro Didžiojo užkariautas žemes. Antipatridų centras buvo Makedonija, bet tam tikru laiku ji valdė ir visą Heladą (dab. Graikija).

Raida
-----

*Pagrindinis straipsnis – Diadochai*.
Aleksandras per trumpą laiką užkariavo Achemenidų imperiją, bet mirė jaunas, nepalikęs suaugusio įpėdinio. Imperiją pradėjo valdyti regentas Perdikas, o Aleksandro generolai Babilono padalinimo metu 323 m. pr. m. e. pasidalino imperiją. Vienas karvedžių, Antipatras, gavo valdyti vakariausias imperijos teritorijas, kur buvo Makedonija ir Graikija. Jam šios sritys buvo patvirtintos ir Triparadiso padalinimu (321 m. pr. m. e.).

319 m. pr. m. e. po Antipatro mirties jo valstybę paveldėjo sūnus Kasandras, kuris turėjo nuolat dėl valdžios kovoti su kitu generolu – Antigonu. 301 m. pr. m. e. Ipso mūšyje jam pavyko išlaikyti pozicijas Balkanuose. Tačiau netrukus po jo mirties, teisėtas Makedonijos įpėdinis Filipas IV mirė, o jo broliai Aleksandras ir Antipatras pradėjo tarpusavio rietenas. Tuo pasinaudojo Antigono sūnus Demetrijus I, kuris nugalėjo abu brolius ir perėmė Makedoniją ir Graikiją į savo valdžią.

Karaliai
--------

* Antipatras (323–319 pr. m. e.)
* Kasandras (319–297 pr. m. e.)
* Filipas IV (297 pr. m. e.)
* Aleksandras V (297–294 pr. m. e.)
* Antipatras II (296–294 pr. m. e.)
* Antipatras Etesijas (279 pr. m. e.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mon Aželis |
| --- |
| Kalnas iš Prancūzijos pusėsKalnas iš Prancūzijos pusės |
| **Aukštis** | 1148 m |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Prancūzijos vėliava PrancūzijaMonako vėliava Monakas |
| **Kalnynas** | Pajūrio Alpės |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Mon Aželis

  |
| **Koordinatės:** | 43°46′31″ š. pl. 7°25′35″ r. ilg.﻿ / ﻿43.77528°š. pl. 7.42639°r. ilg.﻿ / 43.77528; 7.42639Koordinatės: 43°46′31″ š. pl. 7°25′35″ r. ilg.﻿ / ﻿43.77528°š. pl. 7.42639°r. ilg.﻿ / 43.77528; 7.42639 |
|  |
|  **Vikiteka** | Mon Aželis |

**Mon Aželis** (pranc. *Mont Agel*) – kalnas Prancūzijoje ir Monake, Pajūrio Alpių kalnuose. Didžioji kalno dalis bei jo viršūnė, siekianti 1148 m, yra Prancūzijos teritorijoje, o pietiniai šlaitai yra Monake. Mon Aželio šlaite yra aukščiausia Monako vieta – 162 m (ji yra ties Revuaro taku *Chemin des Révoires*).

Ant kalno viršūnės įrengtas Nicos aerodromas. Seniau toje vietoje stovėjęs Aželio įtvirtinimas. Kalno šlaituose taip pat įsikūręs Monte Karlo golfo klubas, Monako princo vila *Roc Agel*.

Iš Monako pusės
| Medaliai |
| --- |
|  |
| **Atstovaujant: Prancūzijos vėliava Prancūzija**  |
| Kalnų slidinėjimas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2018 Pjongčangas | Daugiakovė |
| **Bronza** | 2014 Sočis | D. slalomas |
| **Bronza** | 2018 Pjongčangas | D. slalomas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2017 Sankt Moricas | Komanda |
| **Auksas** | 2019 Orė | Daugiakovė |
| **Auksas** | 2023 Kurševelis | Daugiakovė |
| **Sidabras** | 2021 Kortina d'Ampecas | Daugiakovė |
| **Bronza** | 2015 Veilis | D. slalomas |
| **Bronza** | 2019 Orė | D. slalomas |
| **Bronza** | 2021 Kortina d'Ampecas | Super-G |
| **Bronza** | 2023 Kurševelis | Super-G |

**Alexis Pinturault** (g. 1991 m. kovo 20 d. Mutjė) – Prancūzijos kalnų slidininkas, pasaulio čempionas ir olimpinis prizininkas, slalomo rungčių specialistas.

Biografija
----------

2009 m. ir 2011 m. tapo pasaulio jaunimo čempionu.

2012 m. vasario 21 d. Maksvoje pirmą kartą laimėjo pasaulio taurės etapą. Iki 2023 m. vasario sportininkas iš viso laimėjo 34-is pasaulio taurės etapus ir 75 kartus finišavo tarp prizininkų.

Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Sočyje prancūzas dalyvavo trejose rungtyse. Vyrų slalomo ir daugiakovės trasų sportininkas nebaigė, o didžiojo slalomo rungtyje iškovotos bronzos medalis.

2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse prancūzas pelnė sidabrą daugiakovė ir bronzą didžiojo slalomo rungtyje. 

2023 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionate Pinturault antrą kartą tapo pasaulio čempionu daugiakovės rungtyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biographical information". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2023 m. vasario 14 d..

Nuorodos
--------

* FIS svetainėje
Antiteistų minimas religijos naudojimas karo propagandoje. Nacių diržo sagtis su užrašu „Dievas su mumis"

Aš ne ateistas, aš antiteistas. Aš ne šiaip manau jog visos religijos yra vienos ir tos pačios netiesos versijos, bet dar ir esu įsitikinęs jog bažnyčios įtaka bei religinio tikėjimo efektai besalygiškai pražūtingi

Christopher Hitchens 

**Antiteizmas** (kitaip - *karingasis ateizmas*) – aktyvi opozicija teizmui.

Antiteistai teigia, jog tikėjimas Dievu ir pomirtiniu gyvenimu slopina žmogaus iniciatyvą aktyviai spręsti savo problemas čia ir dabar. Antiteistų įsitikinimu, jei dabartinis pasaulis yra netikęs, būtina (užuot kentėjus ir laukus pomirtinio atpildo) rasti naujos, geresnės santvarkos principus bei ja pakeisti dabartinę. Netinkamai besielgiantis žmogus turi bijoti ne Dievo, o jį supančios visuomenės atpildo. Jei visuomenės įstatymai neapsaugo jos narių nuo blogo tarpusavio elgesio, tokia visuomenė pasmerkta žlugti, užleisdama vietą geresnei. Paplitęs antiteistų teiginys, jog religija visada gina stipresniojo teisę, kuri ne visada yra morališkai pagrįsta.

Antiteistai taip pat teigia, kad praeityje dėl religinių pažiūrų išsaugojimo buvo nepateisinamai varžomi astronomijos, biologijos bei evoliucijos teorijos mokslo tyrimai ir kad tariamai religiniu pagrindu yra buvę daug ne itin garbingų karų. Šiuos teiginius pagrindžia istoriniai faktai (kryžiaus žygiai, kai kurių mokslininkų persekiojimai (astronomas Džordanas Bruno buvo sudegintas už savo teorijų skelbimą)). Karines invazijas remiančių, kurioje pusėje Dievas nurodančių bažnyčios lyderių yra ir XXI amžiuje.

Kadangi bet kuri tradicinė ar netradicinė religija, antiteistų nuomone, slopina aktyvią kovą ir prisideda prie esamos sunkios padėties išsaugojimo, antiteistai laiko visas religijas blogiu ir su jomis aktyviai kovoja. Ši kova yra svarbus antiteizmo skiriamasis bruožas, nes Dievo buvimu abejoja ir agnostikai bei ateistai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Christopher Hitchens|Book Excerpt Archyvuota kopija 2009-09-15 iš Wayback Machine projekto. angl. *I'm not even an atheist so much as I am an antitheist; I not only maintain that all religions are versions of the same untruth, but I hold that the influence of churches, and the effect of religious belief, is positively harmful*
2. ↑  Komarovas Viktoras - Ginčas su pačiu savimi. 1974,
"Vaga", 173 psl. serija "Noriu žinoti".
3. ↑  Russian Patriarch Kirill Says Dying In Ukraine 'Washes Away All Sins'. rferl.org Laisvosios Europos radijas, 2022
**Molėtų rajono taryba** – Molėtų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – **Molėtų rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Molėtų rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Molėtų rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

1. Stasys Bajerčius
2. Dalius Daškevičius
3. Vladzė Gribėnienė
4. Vladas Pusvaškis
5. Bronislovas Žemaitis
6. Stasys Žvinys

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2005-08-24 iš Wayback Machine projekto.
| ***Mon idole*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Mon idole |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Guillaume Canet |
| Prodiuseris (-iai) | Alain Attal |
| Scenaristas (-ai) | Guillaume CanetPhilippe Lefebvre |
| Kompozitorius | Sinclair (Mathieu Blanc-Francard) |
| Vaidina | François BerléandGuillaume CanetDiane Kruger |
| Metai | 2002 |
| Žanras | Kriminalinė drama |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | prancūzų |
| Platintojas | M6 Films |
| **IMDb įrašas** |

**Mon idole** (pranc. *Mon idole* 'Mano dievaitis') – 2002 m. prancūzų aktoriaus ir režisieriaus Gijomo Kane kriminalinė drama, juodoji komedija.

Filmo premjera įvyko 2002 m. gruodžio 17 d. Prancūzijoje

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Arogantiškas televizijos šou "Žvaigždė" prodiuseris Žan–Lui Brustalis savo jaunus darbuotojus stipriai laiko savo įtakoje. Šou vedėjas Filipas daugelį naujų idėjų „pasisavina" iš savo asistento Bastjeno, o šis ir ne nemano įsižeisti: jam Brustalis - jo dievaitis, tikros sėkmės televizijoje simbolis. 

Kartą Bastjeno svajonė išsipildė. Bosas pasiūlo jam savaitgalį praleisti jo prabangioje užmiesčio viloje ir kartu padirbėti su Bastjeno naujai sugalvota televizijos projekto koncepcija. Popieriuje viskas atrodo labai paprasta: Bastjenas pats ves naują televizijos laidą ir jam yra pažadėti „aukso kalnai". Bet iš tikrųjų Brustalis ir jo žmona Klara savaitgaliui paruošė daug staigmenų ir siurprizų…

Aktoriai
--------

* Fransua Berleanas – Žan–Lui Brustalis
* Gijomas Kane – Bastjenas
* Diana Kriuger – Klara Brustal
* Filipas Lefevre (Philippe Lefebvre) – Filipas
* Danielis Prevo – M. Balbot
* Klotilda Kuro – Fabiana

ir kt.

Klara (Diana Kriuger) ir Bastjenas (Gijomas Kane)

Išnašos
-------

Nuorodos
--------

* Apdovanojimai ir nominacijos
| **Otto Glagau** |
| --- |
|  |
| Otto Glagau (viduryje) ir kiti Berlyno judėjimo antisemitai |
| Gimė | 1834 m. sausio 16 d.Kionigsbergas |
| Mirė | 1892 m. kovo 2 d. (58 metai)Berlynas |
| Tautybė | vokietis |
|  |
| Veikla | žurnalistas, rašytojas |

**Otto Glagau** (1834 m. sausio 16 d. Kionigsbergas – 1892 m. kovo 2 d. Berlynas) – vokiečių žurnalistas ir rašytojas antisemitas.

Biografija
----------

Žurnalisto karjerą pradėjo dienraštyje „Berliner Nationalzeitung". 1873 m. laikraštyje „Gartenlaube" paskelbė straipsnių seriją apie nesąžiningą prekybą akcijomis, kuri buvo nutraukta dėl pernelyg aštrios kritikos. O. Glagau smarkiai nukentėjo nesėkmingose spekuliacijose, dėl ko išaugo jo pasipiktinimas biržomis. Veikaluose „Der Börsen- und Gründungsschwindel in Berlin" ir „Der Börsen- und Gründungsschwindel in Deutschland" atskleidė kelis nesąžiningus verslo metodus, bet labiau išjuokė, nei objektyviai aprašė to meto Vokietijos verslo pasaulį. Savo knygose kaltino žydus kaip Didžiosios depresijos, visų neaiškių finansinių veiksmų bei bendro vokiečių tautos moralinio nuopuolio kaltininkus. 1883 m. balandį Chemnice vadovavo Antrajam tarptautiniam antižydiškajam kongresui (vok. *Zweiter internationaler antijüdischer Kongress*).

Keliavo po Prūsiją ir Lietuvą. Savo keliones aprašė veikale „Littauen und die Littauer" (Tilžė, 1869 m.).

Bibliografija
-------------

* *Fritz Reuter und seine Dichtungen*, Berlynas, 1866 m.
* *Spaziergänge durch Lauenburg und Lübeck*, Berlynas, 1866 m.
* *Littauen und die Littauer*, Tilžė, 1869 m.
* *Die russische Literatur und Iwan Turgeniew*, Berlynas, 1872 m.
* *Der Börsen- und Gründerschwindel in Berlin*, Leipcigas, 1876 m.
* *Der Börsen- und Gründungs-Schwindel in Deutschland*, Leipcigas, 1877 m.
* *Aktien*, Leipcigas, 1877 m.
* *Der Bankerott des Nationalliberalismus und die ‚Reaction‘*, Berlynas, 1878 m.
* *Deutsches Handwerk und historisches Bürgerthum*, Osnabriukas, 1872 m.
* *Des Reiches Noth und der neue Culturkampf*, Osnabriukas, 1879 m.
* *Liberale Freiheiten* (ištrauka iš *Des Reiches Noth und der neue Culturkampf*), Osnabriukas, 1879 m.
* *Der Kulturkämpfer. Zeitschrift für öffentliche Angelegenheiten*, Berlynas, 1880–1888 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Glagau, Otto – JewishEncyclopedia.com
2. ↑  Otto Glagau, The Stock Market and Founding-Era Swindle in Berlin (1876)
| Momotombas |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Nikaragva Nikaragva |
|  |
| Aukštis | 1297 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius | 4500 |
|  |
| Aktyvumas | snaudžiantis |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1907 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 12°25′0″ š. pl. 86°32′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.41667°š. pl. 86.53333°r. ilg.﻿ / 12.41667; 86.53333Koordinatės: 12°25′0″ š. pl. 86°32′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.41667°š. pl. 86.53333°r. ilg.﻿ / 12.41667; 86.53333 |

**Momotombas** (isp. *Momotombo*) – snaudžiantis ugnikalnis vakarų Nikaragvoje, Leono departamente, Šolotlano ežero pakrantėje. Aukštis siekia 1297 m. Ugnikalnis gan jaunas, susidaręs prieš maždaug 4500 metų.

Kūgis itin simetriškas, todėl ugnikalnis nuo seno mėgiamas turistų ir laikomas šalies simboliu. Nuo kalno viršūnės atsiveria vaizdinga panorama. Aplink jį plyti aktyvus geoterminis laukas, veikia geoterminė elektrinė (2 turbinos po 35 MW).

1610 m. dėl Momotombo išsiveržimo buvo nuniokotas Leono miestas (Senasis Leonas) ir perkeltas į kitą vietą. Stiprus išsiveržimas vyko 1764 m. Išsiveržimo 1886 m. metu ugnikalnis paskleidė labai daug pelenų, kurie visiškai užtemdė dangų Leone, Korinte, Činandegoje. 1905 m. tekėjo lavos srautas. Nuo XX a. pr. ugnikalnis tapo snaudžiančiu.

Nuorodos
--------

* Momotombas. Global Volcanism Program, Smithsonian Institution Archyvuota kopija 2011-05-14 iš Wayback Machine projekto.
**Alfa Kaprikornidai** – meteorų srautas, kasmet matomas apytikriai nuo liepos 3 d. iki rugpjūčio 15 d. Taip pavadintas dėl to, kad jo radiantas yra ties Ožiaragio Alfa (*Alpha Capricorni*). Pagrindinis maksimumas būna apie liepos 30 d. Didžiausio intensyvumo metu per valandą galima išvysti maždaug 10 meteorų. Palyginti su kitais meteorų srautais, atrodo, kad Alfa Kaprikornidai skrieja lėčiau ir yra ryškesni. Alfa Kaprikornidų šaltinis – kometa 169P/NEAT.

Alfa Kaprikornidų atradėju laikomas vengrų astronomas Miklós von Konkoly. 1871 m. liepos 28 ir 29 d. naktimis jis pirmasis išvydo keletą meteorų, atskriejančių iš dangaus ploto ties Ožiaragio Alfos žvaigžde. XIX a. pabaigoje kitų astronomų stebėjimai patvirtino šio meteorų srauto egzistavimą.

Astronomas mėgėjas iš Naujosios Zelandijos Ronald A. McIntosh 1935 m. prie pat pagrindinio radianto manė aptikęs dar vieną – silpnesnį. 1956 m. Harvardo universiteto astronomai, pasitelkę meteorų srauto nuotraukas, priėjo išvadą, kad Alfa Kaprikornidus galbūt sukelia du ar daugiau srautų.

Prognozuojama, kad 2220–2420 m. Alfa Kaprikornidai bus ryškus meteorų srautas, pranokstantis visus, matomus šiais laikais.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  Ian Ridpath. A Dictionary of Astronomy. Oxford University Press, 2018, p. 218.
2. 1 2 3 4  „Alpha Capricornids: Encyclopedia Article". *Encarta.msn.com*. Encarta. Suarchyvuotas originalas 2009-04-19. Nuoroda tikrinta 2014-07-08.
**Telšių rajono taryba** – Telšių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – **Telšių rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Telšių rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Telšių rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

1. Rasas Gofmanas
2. Ričardas Kranauskas
3. R. Linkus (tarybos pirmininkas)

Veikla
------

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2017-03-24 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Azimutas
**Azimutas** geografijoje ir geodezijoje – kampas tarp **šiaurės** krypties ir krypties į tam tikrą daiktą (objektą) vietovėje; skaičiuojamas laipsniais nuo 0° iki 360° laikrodžio rodyklės judėjimo kryptimi. Pvz. rytų azimutas sudaro 90°.

**Azimutas** astronomijoje – viena iš horizontinės sistemos koordinačių – tai kampas tarp **šiaurės** krypties ir krypties į tašką, kuriame susikerta horizontas ir vertikalas, einantis per dangaus objektą. Jis skaičiuojamas laipsniais nuo 0° iki 360° laikrodžio rodyklės judėjimo kryptimi (nuo šiaurės taško į rytus). Pvz. rytų azimutas sudaro 90°. Kita horizontinės sistemos koordinatė yra aukštis arba zenitinis nuotolis. Senesniuose vadovėliuose galima rasti, kad azimutas astronomijoje matuojamas nuo pietų taško į vakarus. Toks susitarimas nustato, kad azimutas lygus nuliui, kai valandinis kampas (pirmosios pusiaujinės sistemos koordinatė) irgi lygus nuliui. Tačiau tai patogu naudoti tik stebint iš šiaurės pusrutulio platumų – kuomet dauguma žvaigždžių kulminuoja pietuose.
**Balys Dainys** (g. 1941 m. vasario 3 d. Skeldose, Zarasų apskritis) – Lietuvos chirurgas, nefrologas, urologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

Žmona Nijolė Dainienė. 1965 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968–1970 m. Medicinos fakulteto Bendrosios chirurgijos katedros aspirantas, 1970 m. medicinos mokslų kandidatas. 1983 m. medicinos mokslų daktaras (2-asis Maskvos medicinos institutas).

1965–1968 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Bendrosios chirurgijos katedros asistentas, 1970–1979 m. Medicinos fakulteto Širdies – kraujagyslių chirurgijos probleminės laboratorijos vyr. mokslinis bendradarbis, 1974–1979 m. Bendrosios chirurgijos katedros asistentas, 1979–1986 m. docentas, nuo 1986 m. profesorius. 1986–1990 m. Gydytojų tobulinimosi fakulteto Chirurgijos katedros profesorius, nuo 1990–2004 m. Nefrourologijos klinikos vadovas, nuo 2004 m. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikos, Nefrologijos (nefrologijos, dializės, transplantacijos) ir urologijos centro direktorius.

Nuo 1980 m. Lietuvos inkstų fondo, nuo 1996 m. Lietuvos nefrologijos, dializės ir transplantacijos asociacijos pirmininkas.

Mokslinė veikla
---------------

1968–1974 m. atliko nuodugnių inksto ir kepenų transplantacijos eksperimentų, ištyrė jų rezultatus. 1970 m. su kitais pirmą kartą Lietuvoje persodino inkstą, 1983 m. pasiūlė originalią inkstų paruošimo transplantacijai metodiką. Padarė pirmą sėkmingą gyvulio kepenų laikino prijungimo operaciją. 2000 m. pirmasis Lietuvoje atliko kepenų persodinimą. Darbai iš organų transplantacijos, kraujagyslių chirurgijos, nefrologijos, urologijos. Vieno išradimo autorius.

Bibliografija
-------------

* Angiochirurginis ligonio ruošimas hemodializei, 1980 m. rusų kalba
* Dažniausios inkstų ligos, Presvika, 2008 m.
* Prostatos ligos, Presvika, 2008 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Balys Dainys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 418 psl.