recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Predragas Stojakovičius**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1977 m. birželio 9 d. (45 metai) |
| Gimimo vieta | Požega, Kroatija |
| Ūgis | 2.08 m |
| Svoris | 104 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | lengvasis kraštas |
| Profesionalūs klubai |
| 1992-19941994-19981998-200620062006-20102010-20112011 | Crvena ZvezdaPAOKSakramento KingsIndianos PacersNaujojo Orleano HornetsToronto RaptorsDallas Mavericks |   |
| Šalies rinktinė |
| 1999-2003 | Serbija Serbija |  |
|  |

| Medaliai |
| --- |
|
| Europos čempionatai |
| **Auksas** | Turkija 2001 | Serbija |
| **Bronza** | Prancūzija 1999 | Serbija |
| Pasaulio krepšinio čempionatas |
| **Auksas** | JAV 2002 | Serbija |

**Predragas Stojakovičius** (*Предраг Стојаковић*; g. 1977 m. birželio 9 d.) – vienas žymiausių Serbijos krepšininkų.

Karjeros pradžia
----------------

Krepšininkas gimė Kroatijoje, serbų Miodrago ir Brankos Stojakovičių šeimoje. Netrukus šeima pabėgo į Belgradą dėl prasidėjusio Jugoslavijos karo. 1994 Stojakovčius pirmą kartą išvyko žaisti išvykęs į užsienį – krepšininkas pasirašė kontraktą su PAOK klubu. Su šia komanda krepšininkas tapo Graikijos lygos vicečempionu 1998 metais.

Sakramento Kings ekipoje
------------------------

Po sėkmingo sezono Graikijoje krepšininkas persikėlė rungtyniautį į NBA. Pirmus du sezonus Stojakovčius praktiškai nepakildavo nuo suolo, tačiau 2000–2001 metų sezone įvyko esminis lūžis – krepšininkas per kiekvieną mačą pelnydavo 20,4 taškus bei atkovodavo po 5,8 kamuolius. Sezoną krepšininkas baigė antroje vietoje sezono MVP rinkimuose.
2001–2002 metų sezone krepšininkas pirmą kartą dalyvavo NBA Žvaigždžių dienoje. Tame sezone Stojakovičius rinko 21,2 taško. 2002–2003 metų sezone krepšininko taškų vidurkis šiek tiek nukrito – 19,2 taškų per mačą, bet serbas dar kartą buvo išrinktas į Žvaigždžių dieną ir joje laimėjo tritaškių konkursą. Ta patį konkursą krepšininkas laimėjo ir 2001–2002 metų sezono Žvaigždžių dienoje.

Indiana Pacers ekipoje
----------------------

2006 sausio 25 Stojakovičius buvo iškeistas į Roną Artestą ir atsidūrė „Pacers" ekipoje. Tačiau čia neužsibuvo, nes buvo iškeistas „Hornets" ekipai.

Orleano Hornets ekipoje
-----------------------

Krepšininkas puikiai pritapo naujoje komandoje, o lapkričio 14 mače su „Bobcats" pelnė 42 taškus ir pagerino karjeros rekordą. Dėl traumų krepšininkui teko praleisti didžiąją 2007–2008 sezono dalį.

Toronto Raptors ekipoje
-----------------------

2010 m. lapkričio 20 krepšininkas buvo iškeistas Toronto "Raptors" ekipai, tačiau sužaidęs 2 rungtynes patyrė traumą ir 2011 m. sausio 20 d. buvo atleistas.

Dallas Mavericks
----------------

2011 m. sausio 25 d. pasirašė sutartį su Dallas "Mavericks" klubu. 2011 m. gruodžio 19 nusprendė baigti profesionalo karjerą.

Apdovanojimai
-------------

* 2011 m. NBA čempionas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Dievo Gailestingumo šventovė Vilniuje
**Sanktuariumas** (lot. *sanctuarium* < *sanctus* – šventas), arba **Šventovė**  – tikinčiųjų gausiai lankoma ir svarbi šventovė, bažnyčia ar kita šventa vieta, kurioje saugomos šventenybės, relikvijos, votai. Sanktuariume gausiau teikiamos išganymo malonės, skelbiamas Dievo žodis, puoselėjamas liturginis gyvenimas ir ypatingos liaudiškojo pamaldumo formos.

Paprastai sanktuariumas yra bažnyčia ar jos dalis. Katalikų bažnyčioje sanktuariumų egzistavimą pagal Kanonų teisės kodeksą sankcionuoja kompetentinga bažnytinė valdžia. Vyskupijos sanktuariumus tvirtina tos vyskupijos vyskupas ordinaras, tautinius sanktuariumus – vyskupų konferencijos, tarptautinius – Apaštalų Sostas. 

Sanktuariumui vadovauja rektorius ar kitas dvasininkas, kurio užduotis yra rūpintis piligrimais, suteikti jiems laisvą prieigą prie liturginės formos pamaldų (sakramentų), taip pat praktikuoti liaudiškąjį pamaldumą. Jis renka ir saugo dokumentus, dovanojamus votus.

Lietuvoje
---------

Iš Lietuvos sanktuariumų žinomos tokios tikinčiųjų gausiai lankomos ir svarbios šventovės, kaip Dievo Gailestingumo šventovė Vilniuje, Vilkaviškio vyskupijos Kryžių šventovė Metelių parapijoje.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Šventykla

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sanktuariumas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Šventovė[neveikianti nuoroda] Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
2. ↑  *Sanktuariumas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXI (Sam–Skl). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
3. ↑  Kanonų teisės kodeksas, kan. 1231-1232
PSI vykdomos vaikų sveikatai skirtos programos „Five & Alive" logotipas.
**Tarptautinės populiacijos paslaugos** (angl. *Population Services International*; sutrumpintai: **PSI**) – 1970 m. įkurta tarptautinė labdarą teikianti nevyriausybinė organizacija, veikianti pasaulinės sveikatos gerinimo srityje, ypač besivystančiose šalyse. Jos vykdomos programos daugiausiai dėmesio teikia maliarijos, ŽIV ir kitų labiausiai paplitusių ligų prevencijai, vaikų mirtingumo mažinimui, šeimos planavimo skatinimui, švietimui apie higieną. Bendradarbiaudama su šalių vyriausybėmis ir vietos organizacijomis, PSI užsiima švietimu, medikamentų ar kitų susijusių produktų tiekimu. PSI veikla finansuojama iš donorų paramos, tarp kurių didžiausią indelį įneša JAV, Anglija, Vokietija, Nyderlandai, JTO agentūros, privatūs fondai, verslo kompanijos. Organizacijoje dirba apie 9000 žmonių, metinis biudžetas siekia apie 680 mln. JAV dolerių, centrinė būstinė įsikūrusi Vašingtone.

Šaltiniai
---------

1. ↑  PSI at a Glance Archyvuota kopija 2010-11-26 iš Wayback Machine projekto. PSI

Nuorodos
--------

* Oficialus puslapis
| Sankt Morico ledo trasa |
| --- |
|  |
| Vieta | Sankt Moricas, Šveicarija |
| Atidarytas | 1904 m. |

**Sankt Morico ledo trasa** (vok. *Olympia Bob Run St. Moritz–Celerina*) – ledo trasa Sankt Morice, Šveicarijoje. Tai seniausia bobslėjaus trasa pasaulyje.

Charakteristika
---------------

Statistika| Trasa | Ilgis | Posūkių |
| --- | --- | --- |
| Bobslėjus ir skeletonas | 1722 m | 19 |
| Rogutės – vyrų vienetai | 1722 m | 19 |

Istorija
--------

1897 m. įkurtas Sankt Morico bobslėjaus klubas. Kylant šios sporto šakos populiarumui, pradėtos rinkti aukos ledo trasos statyboms. 1903 m. buvo surinkta 11 tūkst. Šveicarijos frankų ir pradėtos trasos statybos.

1904 m. naujųjų metų dieną trasa oficialiai atidaryta. Trasoje vyko 1928 m. žiemos olimpinės žaidynių ir 1948 m. žiemos olimpinės žaidynių bobslėjaus varžybos. 2002 m. įvyko trasos renovacija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  OLYMPIA BOB RUN

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLedrogių sporto trasos |
| --- |
|  |
| Vakarų Europa (8) | 
Vokietija Altenbergas, Austrija Iglsas, Austrija Imstas, Vokietija Kenigzė, Prancūzija La Plagne, Vokietija Oberhofas, Šveicarija Sankt Moricas, Vokietija Vinterbergas |
|  |
| Šiaurės Europa (2) | 
Norvegija Lilehameris, Latvija Sigulda |
|  |
| Rytų Europa (1) | 
Rusija Sočis |
|  |
| Azija (3) | 
Pietų Korėja Alpensija, Kinijos LR Jiaohaitou, Japonija Naganas |
|  |
| Šiaurės Amerika (3) | 
Jungtinės Amerikos Valstijos Leik Plesidas, Jungtinės Amerikos Valstijos Park Sitis, Kanada Vistletis |

 |
**Platono akademija** – filosofijos mokykla, kurią įkūrė Platonas 387 m. pr. m. e. netoli Atėnų, mitinio herojaus Akademo sode, dėl to pavadinta akademija. Jai Platonas vadovavo apie 40 metų. 

Platono akademijoje filosofijos dėstymas derintas su matematikos, astronomijos, mechanikos tyrimais, visai šiai veiklai teikiant etinę (tarnavimo gėriui) prasmę.

Kaip formalus Platono filosofijos centras, Platono akademija gyvavo beveik 800 m. tačiau jos filosofiniai pamatai ne kartą keitėsi. Vadinamoji Senoji akademija (iki 270 m. pr. m. e.; Speusipas, Ksenokratas) plėtojo Platono teoriją, joje išryškindama ir susiprindama pitagorizmo elementus. Vidurinė akademija (III a. pr. m. e.; Arkesilajas) pasuko į skepticizmą. Jo tradiciją tęsė ir Naujosios akademijos (II–I a. pr. m. e.) kūrėjas, stoicizmo priešininkas Karneadas.

Skepticizmą pakeitė eklektizmas, kuris reiškėsi mėginimais suderinti Platono filosofiją su stoikų, pitagorininkų, peripatetikų ir kitomis teorijomis.

Neoplatonizmas (Plutarchas) akademijoje įsigalėjo IV a.

529 m. kaip pagonybės ramstį, imperatorius Justinianas Platono akademiją uždarė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Platono akademija*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, IX t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1982. T.IX: Pintuvės-Samneris, 44 psl.
|  |
| --- |
| Aenima |
| Kilmė |  Portugalija, Almada |
| Žanrai | gotikinis rokas, ethereal, darkwave |
| Kūrinių kalbos | anglų |
| Aktyvumo metai | 1997- |
| Įrašų kompanija | Picture Disc, Middle Pillar Presents, Equilibrium Music, Symbiose |
| Svetainė | www.aenima.org |
| Nariai |
| Susana, Rune, Paulo, Gonçalo |
| Buvę nariai |
| Carmen Susana Simões, Rui |

**„Aenima"** – Portugalijos gotikinio roko ir ethereal muzikos grupė iš Lisabonos priemiesčio Almados. Įkurta 1997 m. Kūrybai būdinga melancholiška, ambientinė melodija, gilus, švarus vokalas.

Grupę sukūrė iš Almados kilusi atlikėja Carmen Susana Simões ir iš Anglijos kilęs gitaristas bei prodiuseris Rune. Netrukus prie grupės prisidėjo bosistas Paulo, gitaristas Nor ir būgnininkas Hugo. Eiles dainoms daugiausia kūrė Carmen.

1999 m. grupė išleido pirmąjį albumą *Revolutions*, tačiau didžiausio dėmesio susilaukė 2002 m. išleistas albumas *Never Fragile*. Po 2003 m. išleisto albumą *Sentient* grupę paliko ir į Ava Inferi perėjo Carmen. Ji buvo pakeista vokaliste iš Lisabonos konservatorijos Susana.

Dabartinė sudėtis
-----------------

* Susana – vokalas
* Rune – gitaros, programavimas
* Paulo – bosai, klavišiniai, gitaros
* Gonçalo – gitaros

Diskografija
------------

* *Revolutions* (1999 m.)
* *Never Fragile* (2002 m.)
* *Sentient* (2003 m.)
* *Puppet Circus* (2004 m.)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2009-03-07 iš Wayback Machine projekto.
* Myspace puslapis
* Aenima svetainėje Last.fm
|  |
| --- |
| Timebelle |
|  
Timebelle 2017 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Bernas, Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| Žanrai | popmuzika |
| Nariai |
| Miruna Mănescu  Samuel Forster  Emanuel Daniel Andriescu |
| Buvę nariai |
| Rade Mijatović  Christoph Siegrist  Sándor Török |

**Timebelle** – Šveicarijos muzikos grupė iš Berno. Ją sudaro vokalistė Miruna Mănescu, būgnininkas Samuel Forster ir multiinstrumentalistas Emanuel Daniel Andriescu. Originalioje sudėtyje buvo penki muzikantai, tuo metu studijavę Berno universitete, o vokalistė M. Mănescu prie komandos prisidėjo praėjus keliems mėnesiams.

Grupė atstovavo Šveicarijai 2017 metų „Eurovizijoje" su daina „Apollo", tačiau į finalą nepateko. Anksčiau šveicarų atrankoje yra dalyvavusi 2015 metais; tada užėmė antrą vietą, nusileisdama nugalėtojai Mélanie René.

Diskografija
------------

### EP

* 2015: *Desperado*

### Singlai

* 2015: *Singing About Love*
* 2015: *Desperado*
* 2015: *Are You Ready?*
* 2017: *Apollo*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Timebelle** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Dainos „Apollo" vaizdo klipas

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Rykka  *„The Last of Our Kind"*** |  **Šveicarijos atstovai Eurovizijoje**2017 | Po to:**–** |
| Garlandasangl. *Garland* |
| --- |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

GarlandasGarlandas

32°54′26″ š. pl. 96°38′7″ v. ilg.﻿ / ﻿32.90722°š. pl. 96.63528°r. ilg.﻿ / 32.90722; 96.63528﻿ (Garlandas)Koordinatės: 32°54′26″ š. pl. 96°38′7″ v. ilg.﻿ / ﻿32.90722°š. pl. 96.63528°r. ilg.﻿ / 32.90722; 96.63528﻿ (Garlandas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Teksasas Teksasas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 226 876  |
| **Plotas** | 147,9 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 534 žm./km² |
| **Altitudė** | 168 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ci.garland.tx.us |
|  **Vikiteka** | Garlandas |

**Garlandas** (angl. *Garland*) – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Teksaso valstijos šiaurėje. Įsikūręs į šiaurės rytus nuo Dalaso (priklauso jo aglomeracijai). Gyventojų 226 tūkst. (2010 m. duomenys).

Istorija
--------

Imigrantai pradėjo plusti į Piterso koloniją apie 1850 m. bet bendruomenės (*Embree* ir *Duck Creek*) susibūrė tik 1874 m. 1887 m. tarp abiejų bendruomenių įkurtas pašto skyrius. Greitai abidvi bendruomenės buvo sujungtos, 1891 m. įkurtas Garlando miestelis, pavadintas JAV generalinio atornėjaus Augusto Hilo Garlando garbei. 1904 m. miestelyje gyveno 819 žmonių.

Antrojo pasaulinio karo metu veikė keletas orlaivių gamyklų, po karo vieną jų savo reikmėms įsigijo „Kraft Foods". 1950 m. Garlande gyveno 10 tūkst. žmonių. Nuo 1950 iki 1954 m. Dalaso/Garlando teritorija kentė nuo rimtos ir ilgalaikės sausros. Norėdami papildyti šulinių teikiamas vandens atsargas, Garlando gyventojai pradėjo naudoti vandenį iš šalimais esančio Lavono tvenkinio.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Garlandas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
2. 1 2 3  „Garland, TX". Texas State Historical Association. Nuoroda tikrinta 2012-08-01.
**Gaudikaičių lobis** – Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, Gaudikaičių kaime 1961 m. rastas vėlyvųjų viduramžių monetų lobis.

Atradimas
---------

1961 m. balandžio 22 d. į Telšių kraštotyros muziejų Žemaitės vidurinės mokyklos mokiniai Romas Norkevičius ir Algis Lisauskas atnešė 160 monetų. Monetos buvo visos sidabrinės, stipriai vienodai pažaliavusios. Dauguma jų buvo tiesiog sulipusios. Jie paaiškino, kad monetos rastos prie naujojo fabriko „Mastis". Balandžio 24 d. muziejaus vyr. mokslinis darbuotojas Vitas Valatka su mokiniais nuvyko į vietą. Paaiškėjo, kad karjero tvenkinyje plaukiodami valtele vaikai sutiko durpes kasančius vyrus, kurie rado puodą su pinigais. Puodas gulėjo tuojau pat po velėna, maždaug 15 cm gylyje ir todėl jį perkirto kastuvu. Bekasdami durpes, darbininkai rado ir du juodus, atrodo, geležinius cilindro formos dirbinius. Jų jie vaikams nerodė ir pasiėmė. Dalį monetų vyrai atidavė vaikams, kurie ir atnešė į muziejų 224 monetas ir sidabrinį žiedą su akute.

Lobis rastas į šiaurę nuo Telšių miesto esančiame Gaudikaičių kaime, kuris šiuo metu jau įeina į miesto teritoriją, į šiaurę nuo geležinkelio Klaipėda – Šiauliai, 1938–1939 m. iškasto durpyno karjere. Kadangi lobis buvo durpyne, apaugęs tik velėna, atrodytų, kad jis buvo neįkastas į žemę, o tiesiog padėtas ant žemės paviršiaus ir tik vėliau apaugęs durpių velėna, kuri tesiekė 15 cm. storio. Per durpyną, kuriame rastas lobis, tėra tik laukų keliukas. Arti stambesnių kelių nėra. Todėl lobis sietinas su ant kalno esančia sodyba.

Lobis
-----

Lobį sudaro:

* Frydricho III 147 trečiokai, šeštokas ir ortas
* Žygimanto III Vazos 23 pusantrokai ir trečiokas
* Jono Kazimiero 21 šeštokas ir ortas
* Jono III Sobieskio 8 šeštokai
* Frydricho Vilhelmo 6 šeštokai ir ortas
* Karolio X Gustavo 1 pusantrokas
* Karolio XII 2 pusantrokai, kalti 1701 m. Rygos miestui
* Gustavo II Adolfo 1 pusantrokas
* Elbingo švediškas pusantraskatikis ir kitos.
* Sidabrinis žiedas su pajuodusia rusvo stiklo akute. Žiedo lankelio viršutinė dalis kiek platėja ir profiliuota. Profiliniuose paplatėjimuose yra įgraviriuoti brūkšneliai ir žvaigždutės. Žiedo akutė įtvirtinta iškeltame kūgelyje. Žiedo skersmuo 2,4 cm. didžiausias plotis 0,8 cm. Tai stambus vyriškas žiedas, padarytas iš gero sidabro.

Lobį saugo Telšių Alkos muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vitas Valatka. Gaudikaičių monetų lobis. 1962 m. kovo 13 d. Archyvuota kopija 2008-02-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Eugenijus Ivanauskas. *Gaudikaičių lobis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 457 psl.
| Čerepovecasrus. *Череповец* |
| --- |
|              |
| *Kristaus Gimimo cerkvė* |
|  |
| 

ČerepovecasČerepovecas

59°12′00″ š. pl. 37°54′00″ r. ilg.﻿ / ﻿59.20000°š. pl. 37.90000°r. ilg.﻿ / 59.20000; 37.90000﻿ (Čerepovecas)Koordinatės: 59°12′00″ š. pl. 37°54′00″ r. ilg.﻿ / ﻿59.20000°š. pl. 37.90000°r. ilg.﻿ / 59.20000; 37.90000﻿ (Čerepovecas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Vologdos sritis Vologdos sritis |
| **Rajonas** | Čerepoveco rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1362 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 318 856  |
|  |
|  **Vikiteka** | Čerepovecas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Čerepovècas |

**Čerepovecas** – miestas Vologdos srityje (Rusija), prie Volgos-Baltijos kanalo, 124 km į vakarus nuo Vologdos; rajono centras. Uostas prie Volgos (Rybinsko marių), geležinkelio stotis. Išvystyta juodoji metalurgija, medienos, baldų, laivybos, trikotažo pramonė.

Valstybinis universitetas, karo inžinerijos institutas, pramonės institutas. Yra kraštotyros muziejus. Stovi Prisikėlimo soboras (1752 m. perstatytas XIX a.).

Istorija
--------

Vietovė *Череповесь* minima nuo XV amžiaus. 1777 m. įkurtas kaip miestas prie Šeksnos ir Jagorbos santakos, panaikinto Prisikėlimo vienuolyno vietoje. XIX a. viduryje pagrindinė gyventojų veikla buvos susijusi su upių laivyba. 1905 m. nutiestas geležinkelis. Sovietų laikais miestas tapo sunkiosios pramonės centru.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2009-07-04 iš Wayback Machine projekto.
* Apie Čerepovecas turistams Archyvuota kopija 2016-01-12 iš Wayback Machine projekto.
**Antrasis Internacionalas** – 1889–1914 m. veikęs socialistų ir socialdemokratų partijų tarptautinis susivienijimas.

Istorija
--------

Įkurtas 1889 m. liepos 14-21 d. Paryžiuje vykusiame kongrese Prancūzijos ir Vokietijos socialistinių partijų iniciatyva. Dalyvavo 393 delegatai, atstovavę beveik visoms Europos ir JAV darbininkų politinėms organizacijoms, nuo marksistų iki anarchistų.

Priimtuose nuostatuose pirmenybė buvo teikiama ekonominės ir politinės kovos derinimui, parlamentiniam kovos būdui, atmestas prievartinių perversmų ir teroro kelias.

Internacionalo II kongresas vyko 1891 m. rugpjūčio 16-22 d. Briuselyje. Dalyvavo 363 delegatai, priimta rezoliucija dėl karo, kaip neišvengiamo kapitalizmo paradinio.

III kongrese 1893 m. rugpjūčio 6-12 d. vykusiame Ciūriche dalyvavo 411 delegatų, pasmerkta anarchistinė kovos taktika, nutarta, kad II Internacionalui gali priklausyti tik partijos, pripažįstančios politinius kovos metodus. Socialistų partijų atstovai parlamentuose įpareigoti balsuoti prieš karo kreditus.

IV kongrese, 1896 m. liepos 27 – rugpjūčio 1 d. vykusiame Londone, dalyvavo 535 delegatai. Iš Internacionalo pašalinti anarchistai, pasmerkta kolonijinė politika, pareikalauta nacijų apsisprendimo teisės.

V kongrese 1900 m. rugsėjo 23-27 d. vykusiame Paryžiuje, dalyvavo 791 delegatas. Priimta K. Kautskio pasiūlyta rezoliucija dėl dalyvavimo vyriausybėse, įkurtas nuolatinis vykdomasis organas – Tarptautinis socialistų biuras.

VI kongrese 1904 m. rugpjūčio 14-20 d. vykusiame Amsterdame, dalyvavo 476 delegatai. Pasmerktas Rusijos – Japonijos karas, masiniai streikai pripažinti neparlamentine kovos priemone.

VII kongrese 1907 m. rugpjūčio 18-24 d. Štutgarte dalyvavo 886 delegatai, priimta rezoliucija dėl nuolatinės kariuomenės pakeitimo liaudies milicija, dėl militarizmo propagandos uždraudimo, profsąjungos pakviestos glaudžiau bendradarbiauti su socialistinėmis partijomis.

VIII kongresas, 1910 m. rugpjūčio 28-09 kovo vykęs Kopenhagoje, buvo skirtas kooperacijos plėtros problemoms. Jame dalyvavo 886 delegatai.

1912 m. lapkričio 24-25 d. Bazelyje TSB sušauktame IX kongrese svarbiausias klausimas buvo naujo karo Europoje grėsmė. Priimtas *Bazelio manifestas* kvietė darbininkus kovoti prieš karą. Tačiau I pasaulinio karo metais, išsiskyrus partijų nuomonėms dėl nacionalinių vyriausybių dalyvavimo kare, II Internacionalo veikla nutrūko.

Pasibaigus karui susikūrė Berno Internacionalas (1919) ir Komunistų Internacionalas (1918), 2 ½ Internacionalas (1921, Vienos Internacionalas), Socialistų darbininkų Internacionalas (1923).

Iš Lietuvoje veikusių socialistinių partijų II Internacionalo veikloje dalyvavo Lenkijos karalystės ir Lietuvos socialdemokratija, Lenkijos socialistų partija. Pastarosios lyderis Juzefas Pilsudskis sutrukdė LSDP bandymams 1896 m. ir 1904 m. deleguoti į Internacionalo kongresus J. Šliūpą.

Nuorodos
--------

* Marksistinės organizacijos
| Rygos televizijos bokštas |
| --- |
|  |
| Vieta | Ryga, Latvija |
| Statusas | Pastatytas |
| Statybų pradžia | 1979 m. |
| Statybų pabaiga | 1986 m. |
| Atidarymas | 1989 m. |
| Antena | 368,5 m |
| Stogas | 222 m |

**Rygos televizijos bokštas** (latv. *Zaķusalas televīzijas tornis* – „Kiškių salos televizijos bokštas") – radijo ir televizijos bokštas Latvijos sostinėje Rygoje, Zakiusaloje. Bokšto aukštis yra 368 metrai. Tai yra aukščiausias bokštas Baltijos šalyse, trečias pagal aukštį Europoje (po Ostankino bokšto (540 m) ir Kijevo TV bokšto (385 m)) ir dvyliktas pasaulyje. Bokšto statyba buvo pradėta 1979 m. o pabaigta 1986 m. Bokšte, 97 metrų aukštyje yra stebėjimo aikštelė, iš kurios galima pamatyti didžiąją dalį miesto.

Istorija
--------

Pirminis planas numatė bokšto statybų užbaigimą per gana trumpą laiko tarpą – iki 1985 m. 1984 m. buvo jau aišku, kad pastato darbai nebus pabaigti per kitus metus. Tada buvo nuspręsta, kad statybos turėtų būti padalintos į du etapus: pirmasis baigtųsi 1985 m. o antrasis nukeltas vėliau, užbaigiantis visus statybų darbus. Buvo planuojama, kad pirmojo etapo gale bus pabaigta dalis pastato kambarių, kai kurios bokšto grindys, kai kurios antenos, ir bus pastatytas vienas siųstuvas. Iš tikrųjų, Tesla siųstuvas buvo sumontuotas nepabaigtoje salėje ir pradėjo pirmuosius eksperimentinius perdavimus 1985 m. gruodžio 28 d. 28 kanale. Nors pastato darbai tęsėsi toliau, planas buvo įvykdytas.

Siųstuvas reguliarius perdavimus 28 kanale pradėjo 1986 m. sausio mėn. Pastato darbai tęsėsi iki 1989 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2007-08-23 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Latvijos valstybinis radijo ir televizijos centro tinklalapis Archyvuota kopija 2007-06-22 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**

Koordinatės: 56°55′26″ š. pl. 24°8′14″ r. ilg.﻿ / ﻿56.92389°š. pl. 24.13722°r. ilg.﻿ / 56.92389; 24.13722
|  |
| --- |
| Tereza Kesovija |
|  
Tereza Kesovija 2009 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Tereza Ana Kesovija |
| Gimė | 1938 m. spalio 3 d. (84 metai)  Dubrovnikas, Kroatijos vėliava Kroatija |
| Žanrai | pop, klasikinė, šansonas |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1960–dabar |
| Svetainė | tereza-kesovija.com |

**Tereza Ana Kesovija** (g. 1938 m. spalio 3 d. Dubrovnike) – kroatų dainininkė. Ji yra viena iš žinomiausių atlikėjų Balkanų šalyse dėl savo plataus vokalo diapazono ir operinio dainavimo. Tereza labiausiai išgarsėjo Prancūzijoje ir apkeliavo daugybę šalių su pasaulinėmis gastrolėmis.

Biografija
----------

Tereza muzikinę karjerą pradėjo 1960 metais, kai su daina „Ćakule o siromajima" nugalėjo Splito festivalyje. 1967 metais įrašė garso takelį filmui „Docteur Zhivago". Tais pačiais metais išleido debiutinį albumą „La Chanson de Lara", kuris tapo sėkmingas, o daina „Je l’aime, je l’aime" iš antrojo atlikėjos albumo „C´est ma chanson" tapo populiari. Tereza dalyvavo daugybėje muzikos festivalių ir konkursų Jugoslavijoje. Bendradarbiavo su dainų autoriais, tokiais kaip Zdenko Runjić, Nikica Kalogjera, Arsen Dedić, Kemal Monteno, Đelo Jusić, Stipica Kalogjera, Andrej Baša ir kitais.

1966 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Bien Plus Fort" (liet. *Daugiau stiprumo*) atstovaudama Monakui, užėmė paskutinę vietą, negavusi nei vieno taško. Vėliau bandė patekti į Euroviziją 1969 metais, dalyvaudama Šveicarijos atrankoje (dar žinoma kaip *Concours Eurovision*), tačiau nelaimėjo. 1972 m. Jugoslavijos atrankoje su daina „Muzika i ti" (liet. *Muzika ir tu*) užėmė pirmą vietą ir išrinkta dalyvauti 1972 m. Eurovizijos konkurse. Renginyje, vykusiame Edinburge, atlikėja su 87 taškais užėmė 9 vietą. 1974 m. šios šalies atrankos konkurse su daina „Mili moj" užėmė 10 vietą, o 1987-aisiais su kūriniu „Ko mi je kriv" liko trečia.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė (kroatų k.)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Marjorie Noël  *„Va dire à l'amour"*** |  **Monako atstovė Eurovizijoje**1966 | Po to:**Minouche Barelli  *„Boum-Badaboum"*** |
| Prieš tai:**Krunoslav Slabinac  *„Tvoj dječak je tužan"*** |  **Jugoslavijos atstovė Eurovizijoje**1972 | Po to:**Zdravko Čolić  *„Gori vatra"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Sacharino molekulė
**Dirbtinis saldiklis** – saldus sintetinis cheminis junginys, maisto papildai, galintis pakeisti cukrų maisto produktų gamyboje. Šios medžiagos yra 30-3000 kartų saldesnės, todėl jų reikia žymiai mažiau.

Saldiklių saldumas lyginamas su sacharoze, kurios saldumas prilyginamas vienetui.

Dirbtiniai saldikliai arba maisto papildai: acesufamas, aspartamas, ciklamatas, sacharinas ir kiti beveik neturi kalorijų, bet žymiai saldesni už cukrų, todėl ši jų savybė itin vilioja maisto gamintojus. Taip pat šie saldikliai nesuteikia maisto kariesą sukeliančioms bakterijoms.

Sintetiniai saldikliai tebetiriami. Dėl jų poveikio sveikatai, netyla įvairios diskusijos ir prieštaringos išvados. Dalis visuomenės baiminasi, kad ilgalaikis šių saldiklių vartojimo poveikis nėra pilnai išaiškintas.

Saldikliai maisto pramonėje
---------------------------

Lietuvoje gėrimų saldinimui naudojami šie saldikliai:

* Acesulfamas K (kodas **E 950**) – 150-200 kartų saldesnis už cukrų. Maiste esančiais kiekiais organizmui nekenksmingas.
* Aspartamas (kodas **E 951**) – 160-200 kartų saldesnis už cukrų. Daugiausiai naudojamas limonadų gamybai;
* Ciklamatas (kodas **E 952**) – 30 kartų saldesnis už cukrų. Nerekomenduojama duoti vaikams ir nėščioms moterims, nors etiketėse šis perspėjimas dažnai nerašomas;
* Sacharinas (kodas **E 954**) – sintetinis cukraus pakaitalas, 300 kartų saldesnis už cukrų.
* Taumatinas (kodas **E 957**) – naujas, labai koncentruotas, saldesnis už cukrų 2000–3000 kartų. Toksikologiniai tyrimai šio saldiklio kenksmingumo nenurodo.

Yra atrasta ir dar keliolika saldiklių, o kai kurie iš jų yra net iki 8 000 kartų saldesni už cukrų. Kai kurie iš jų gana pavojingi žmogaus organizmui sintetiniai cheminiai junginiai. Nors jie daug pigesni, o saldinimui pakanka nedidelio jų kiekio, Europoje neaprobuoti ir neleidžiami naudoti gėrimų ir konditerijos gamyboje. Atliekant tyrimus su gyvūnais, buvo nustatyta, kad kai kurie iš jų sukelia vidurių organų vėžį.[reikalingas šaltinis]
TimoCom Soft-und Hardware GmbH| Forma | GmbH |
| Pramonė | transportas ir logistika |
| Įkurta | 1997 m. |
| Centrinė būstinė | Vokietija Diuseldorfas, Vokietija |
| Tinklalapis | Oficialus TimoCom internetinis puslapis |

**„TimoCom Soft-und Hardware GmbH"** – Vokietijos bendrovė su buveine Diuseldorfe. Pavadinimas „Timo" atsirado nuo pirmųjų raidžių dviejų steigėjų: Jens Thiermann ir Jürgen Moorbrink. Įmonė „TimoCom Soft-und Hardware GmbH" buvo įkurta 1997 m. kaip paslaugų teikėjas visiems transporto rinkos dalyviams.

Tuo pačiu metu buvo sukurta transporto birža „TC Truck&Cargo" su šūkiu „vežėjai susitinka prie kompiuterio". „TC Truck&Cargo" yra virtuali rinka keitimosi duomenimis tarp vežėjų ir ekspeditorių ir yra Europos transporto biržų lyderiais „TimoCom" produktai ir paslaugos yra siūlomos 44 Europos šalyse, 24–iomis kalbomis.

„TimoCom" pagrindinė buveinė yra Vokietijoje, Diuseldorfo mieste. Įmonė turi tris atstovybes: Lenkijoje, Čekijoje ir Vengrijoje ir du filialus: Ispanijoje ir Prancūzijoje.

Pastabos
--------

1. ↑  Populiariausi sunkvežimiai ir autobusai 2009 Archyvuota kopija 2011-05-21 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Krizė transporto biržas verčia ieškoti netradicinių sprendimų
3. ↑   Vokietijos transporto įmonės žiūri į rusiškus kelius

Nuorodos
--------

Oficialus „TimoCom" internetinis puslapis
|  |
| --- |
| **Rygos lietuvių vidurinė mokykla** |
| [[Vaizdas:{{{emblema}}}|Rygos lietuvių vidurinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Rygos lietuvių vidurinė mokykla |
| **Adresas** | Ryga |
| **Direktorius(-ė)** | Jolanta Nagle |
| **Mokinių skaičius** | 391 (2018 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1991 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | {{{laidos}}} |
| **Pedagogų skaičius** | {{{darbuotojai}}} |

**Rygos lietuvių vidurinė mokykla** (latv. *Rīgas Lietuviešu vidusskola*) – bendrojo lavinimo švietimo įstaiga, veikianti Rygoje nuo 1991 metų.

Istorija
--------

1991 m. rugsėjo 1 d. Rygos 85-oje vidurinėje mokykloje, kuriai vadovavo Aldona Treija, buvo atidaryta lietuviška klasė, joje mokėsi 9 mokiniai. Juos mokė iš Lietuvos atvykusi mokytoja Edita Murauskaitė.

Augant mokinių skaičiui šios mokyklos bazėje 1995 m. Rygos Dūmos nutarimu įkurta Rygos lietuvių pagrindinė mokykla.

2000 m. mokyklai suteiktas vidurinės mokyklos statusas ir paskirtos buvusio vaikų darželio patalpos Prūšų gatvėje. Per keletą metų pastatas renovuotas ir išplėstas, pastatyta sporto salė, žiemos sodas, 2010 m. šalia esančiame pastate atidarytas Popamokinio ugdymo centras.

Mokykla dirba pagal Latvijos švietimo ir mokslo ministerijos patvirtintus ugdymo planus, kaip tautinių mažumų mokykla. Čia dėstoma lietuvių kalba, etnokultūra, veikia dramos ir šokių kolektyvai, būreliai ir fakultatyvai.

2003 m. mokykla išleido pirmąją abiturientų laidą. 2011/2012 mokslo metais mokykloje mokosi 368 mokiniai, dirba 36 mokytojai.

Mokyklą išlaiko steigėjas – Rygos miesto Latgalės rajonas. Dalinę finansinę paramą ir įrangą skiria Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija.

Mokyklos misija
---------------

* Teikti privalomą pagrindinį išsilavinimą, teikti vidurinį išsilavinimą pagal Latvijoje patvirtintas mokymo programas
* Mokyti lietuvių kalbos nuo pirmos klasės pagal Lietuvos Švietimo ir mokslo ministerijos patvirtintas programas
* Nuo 8-tos klasės mokyti Lietuvos istorijos, etnokultūros ir geografijos
* Auklėti mokinius tautinės kultūros dvasia, supažindinti su lietuvių tradicijomis ir papročiais.

Mokyklos vadovai
----------------

* Mokyklos direktorė – Jolanta Nagle
* Direktorės pavaduotojos ugdymui – Rima Kalniete ir Edīte Teterovska

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Par skolu -> Skolas darbinieki -> Administrācija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Teritorinis dragūnas** – tarpukario Lietuvos kariuomenės karys, kurio privalomosios karo tarnybos kavalerijos dalyse atlikimo būdas labai skyrėsi nuo kitų pašauktų tarnauti kavaleristų. Iš teritorinių dragūnų buvo sudaryta vietinė raitelių tarnyba tarpukario Lietuvoje. Jie nebuvo Trečiojo „Geležinio vilko" dragūnų pulko kariai. Teritorinių dragūnų tarnyba buvo įsteigta 1938 m. prie kavalerijos divizijos.

Apskričių komendantūros turėdavo surinkti 3 būrius po 30-40 karo tarnybai tinkamų savanorių ūkininkų. Šie buvo siunčiami į visus tris kavalerijos pulkus koviniam rengimui. Daliniuose dragūnams priskirdavo jaunus žirgus visam karinės tarnybos laikui. Kariai išeidavo trumpesnę (6-8 mėnesiai vietoje 18, kuriuos tarnaudavo kiti šauktiniai kavaleristai), bet intensyvesnę mokymo programą. Tada iškilmingai prisiekę būdavo išleidžiami namo su išeigine uniforma, žirgu, jo šarvuote, kardu. Mokymo laikotarpiu būrių vadai buvo tikrosios tarnybos karininkai, o skyrininkai – liktiniai puskarininkiai ar kareiviai. Grįžę namo, arklį privalėjo tinkamai prižiūrėti ir galėjo naudoti darbams. Dešimt metų kasmet savaitei ar mėnesiui dragūnas privalėdavo atvykti į kavalerijos pulką pakartotiniam koviniam rengimui. Pasibaigus šiam terminui, žirgas, šarvuotė, kardas ir uniforma likdavo teritoriniam dragūnui.

Dragūnų uniforma buvo iš žalios vilnonės medžiagos kaip ir reguliariosios kavalerijos, tik viršutinė kepurės dalis buvo geltonos spalvos.

Teritorinių dragūnų tarnybą galima laikyti netiesiogine šiandieninių Krašto apsaugos savanorių pajėgų pirmtake (pagal karo tarnybos atlikimo būdą).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Antpilas** – skystis, gaunamas natūralią augalinę žaliavą (prieskoninių augalų lapus, žiedus, šaknis, stiebus, vaisius) užpylus vandens-etilo alkoholio mišiniu ir išlaikius juos nustatytą laiką.

Nuo parinktų žaliavų sudėties, (pvz. kmynų, lauro lapų, pipirų, stumbražolių, kadagio uogų, pipirmėčių, šermukšnio uogų, gencijono šaknų, anyžių) priklauso antpilo aromatas, skonis bei spalva.

Gaminimas
---------

Antpilas ruošiamas iš kruopščiai išrūšiuotos ir susmulkintos augalinės žaliavos (vaisių, uogų, žolelių, vaistažolių, arbatžolių), užpilant ją rektifikuoto etilo alkoholio ir vandens mišiniu. Paprastai lapai, žiedai ir žolė smulkinami ne mažesnėmis kaip 5 mm, stiebai, žievė, šaknys – 3 mm, sėklos – 0,5 mm dalelėmis.

Susmulkinta žaliava dedama į emaliuotą, porcelianinį arba stiklinį indą ir užpilama vandens-spirito mišiniu, kadangi dalis skysčio išgaruoja, todėl jo galima pilti šiek tiek daugiau. Antpilas rūpestingai išmaišomas ir išlaikomas nustatytą terminą. Tuomet nupilamas, o augalinė žaliava gali būti dar kartą užpilama vandens-etilo alkoholio mišiniu ir laikoma dar kurį laiką, vėliau nupilamas antrinis antpilas. Pirminis antpilas maišomas su antriniu ir gaunamas pagrindinis antpilas, kuris toliau naudojamas kitiems gaminiams (pvz. trauktinei gaminti).

Antpilas vartojamas kulinarijoje, farmakologijoje. Skirtas gerti - gaminamas mažiau koncentruotas, žaliavos ir skysčio santykis 1:20, 1:30, skirtas išoriniam vartojimui, gali būti labiau koncentruotas, santykiu 1:10.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Farmakologija
	+ Antpilas
	+ Ekstraktas
	+ Esencija
	+ Nuoviras
	+ Tinktūra
	+ Užpilas

* Kulinarija
	+ Antpilas
	+ Ekstraktas
	+ Esencija
	+ Nuoviras
	+ Trauktinė
	+ Užpiltinė
**Kaspino riteriai** (isp. *Orden de la Banda*) – Kastilijos karalystės karinis ordinas, kurį apie 1330 m. įsteigė Alfonsas XI. Ordinas pavadintas pagal kaspiną (isp. *banda* 'kaspinas') – auksinį, vėliau – raudoną kaspiną, kurį riteriai turėjo nešioti per dešinį petį ir po kaire ranka.

Ordino didysis magistras buvo Kastilijos karalius. 

Buvimu ordine karalius apdovanodavo pasižymėjusius riterius ir karaliaus ginklanešius. Ordino pradžia siekia dar 1324 m. Ordinui priklausyti galėjo tik kilmingieji. Vyriausieji grandų sūnūs ordino nariais tapti negalėjo. Ordino nariais tapti galėjo tik tie, kurie mažiausiai dešimt metų buvo ištarnavę kariuomenėje ar karaliaus dvare. 

Ordino riterių pareiga buvo kariauti už katalikybę prieš kitatikius. 

Manoma, kad ordinas nustojo egzistuoti apie 1474 m.

Išnašos
-------

1. ↑  *The New Cambridge Medieval History, vol. 6: c. 1300 - c. 1415*, Michael Jones (ed.) (Cambridge, 1998), p. 209.
2. 1 2  Members of the Order of the Band Archyvuota kopija 2011-07-16 iš Wayback Machine projekto.
| Kastelfranko Venetasit. *Città di Castelfranco Veneto* |
| --- |
| *Vakariniai vartai į senamiestį* |
|  |
| 

Kastelfranko VenetasKastelfranko Venetas

45°40′00″ š. pl. 11°56′00″ r. ilg.﻿ / ﻿45.66667°š. pl. 11.93333°r. ilg.﻿ / 45.66667; 11.93333﻿ (Kastelfranko Venetas)Koordinatės: 45°40′00″ š. pl. 11°56′00″ r. ilg.﻿ / ﻿45.66667°š. pl. 11.93333°r. ilg.﻿ / 45.66667; 11.93333﻿ (Kastelfranko Venetas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Venetas Venetas |
| **Provincija** | Trevizo provincija |
|  |
| **Meras** | Luciano Dussin |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 33 740  |
| **Plotas** | 50,93 km² |
| **Tankumas** (2010) | 662 žm./km² |
| **Altitudė** | 42 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 31033 |
| **Tel. kodas** | 0423 |
| **Tinklalapis** | www.comune.castelfranco-veneto.tv.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Liberalis |

**Kastelfranko Venetas** (it. *Castelfranco Veneto*) – miestas Italijoje, Veneto regione, Trevizo provincijoje. Miestas yra 30 km nuo Trevizo ir 40 km nuo Venecijos.

Istorija
--------

Miestas atsirado, kai Trevizo gyventojai pastatė pilį kovoje su Paduva (1195 m.). Paduvos valdovas Ezelinas III da Romano užėmė miestą 1246 m. bet šis grįžo Trevizui po jo mirties 1259 m. Veronos valdovas Kangrandė I dela Skala gavo Kastelfranką 1329 m. Po 10 metų kartu su Trevizu jis atiteko Venecijos respublikai, kurį jį valdė iki 1797 m.

Turistiniai objektai
--------------------

Seniausia miesto dalis yra viduramžių siena apsupta aikštė, pastatyta Trevizo gyventojų 1211 m.

Kastelfrankas yra dailininko Džordžonės gimtinė. Katedroje (1723 m.) yra vienas jo garsiausių darbų *Kastelfranko Madona* (1504 m.).

Miestai partneriai
------------------

* Kanada Guelfas
Koordinatės: 57°0′22″ š. pl. 24°9′27″ r. ilg.﻿ / ﻿57.00611°š. pl. 24.15750°r. ilg.﻿ / 57.00611; 24.15750

|  |
| --- |
| Rygos zoologijos sodas |
|  |
| Plotas | 16.4 ha |
| Įkurtas | 1912 spalio 14 d. |
| Kita informacija | EAZA, |
| Svetainė | rigazoo.lv |
| Adresas | Ryga, Latvija Latvija |

**Rygos zoologijos sodas** (lv *Rīgas Zooloģiskais dārzs*) – zoologijos sodas Rygoje, Mežaparke, Kyšezero ežero pakrantėje. Šiame zoologijos sode laikoma daugiau kaip 3000 gyvūnų, yra 486 skirtingos jų rūšys. Kasmet sodą aplanko iki 300 000 lankytojų.

Istorija
--------

1908 m. buvo sutarta dėl zoologijos sodo įsteigimo ir 1911 m. balandį šiam tikslui buvo skirta 16,4 ha teritorija. 1912 m. spalio 14 d. sodas buvo oficialiai atidarytas. Tuo metu jame gyveno 267 gyvūnai. Daug jų buvo sodui dovanojami. Jau 1914 m. sode gyveno 538 gyvūnai.

I pasaulinio karo metu sodas buvo uždarytas. 1933 m. susibūrus visuomeniniam judėjimui sodas vėl buvo atidarytas. 1938 m. gyvūnų rūšių skaičius padidėjo iki 106.

II pasaulinio karo metu zoologijos sodo veikla strigo, tačiau gyvūnus sugebėjo išlaikyti, ir 1944 m. zoologijos sodas vėl atidarytas visuomenei. 1950 m. sode buvo įkurtas akvariumas.

1991 m. Latvijai atgavus nepriklausomybę sodas susidūrė su finansiniais sunkumais. Sodo vadovai aktyviai ėmė naudotis įvairių projektų pagalba ir įvykdė sodo atnaujinimo darbus. 1992 m. sodas prisijungė prie Europos zoologijos sodų ir akvariumų asociacijos.

2002 m. sodui buvo pridėta papildoma 0.035 km² ploto teritorija.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Latgalos zoologijos sodas

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

Šaltiniai
---------
| AirumasԱյրում |
| --- |
| *Airumas* |
|  |
| 

AirumasAirumas

41°11′42″ š. pl. 44°53′33″ r. ilg.﻿ / ﻿41.19500°š. pl. 44.89250°r. ilg.﻿ / 41.19500; 44.89250﻿ (Airumas)Koordinatės: 41°11′42″ š. pl. 44°53′33″ r. ilg.﻿ / ﻿41.19500°š. pl. 44.89250°r. ilg.﻿ / 41.19500; 44.89250﻿ (Airumas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Armėnijos vėliava Armėnija |
| **Sritis** | Tavušo sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1937 |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 1 849  |
| **Plotas** | 1,6 km² |
| **Tankumas** (2019) | 1 156 žm./km² |
| **Altitudė** | 550 m |

**Airumas** (arm. Այրում) – miestelis Tavušo srityje, Armėnijoje. Nutolęs 206 km į šiaurės rytus nuo Jerevano ir 73 km į šiaurę nuo srities centro Idževano. Įsikūręs šalia Debedo upės bei tik 2 km nuo Armėnijos ir Gruzijos pasienio. Iškilęs 550 metrų virš jūros lygio. Didžiausią dalį gyventojų sudaro Armėnijos pabėgėliai iš Azerbaidžano, kurie buvo priversti palikti savo gyvenvietes dėl Karabacho karo. Gyventojai daugiausia užsiima žemės ūkiu.

Istorija
--------

Gyvenvietė buvo įkurta 1937 m. kaip *Banavano* kaimas, Armėnijos TSR metu. Sparčiai augant maisto konservų pramonei 1960 m. tapo miesteliu. 2006 m. buvo suteiktas miesto statutas.

Transportas
-----------

Miestas sujungtas geležinkeliais ir plentais su šalies sostine Jerevanu. taip pat geras susisiekimas su netoliese esančia Gruzija ir jos sostinė Tbilisiu.

Yra M-6 magistralė, jungianti su Gruzija.

Šaltiniai
---------

1. Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
2. ↑  Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
3. Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
4. ↑  Cities of Armenia, pop-stat.mashke.org
| Kasplia |
| --- |
| **Ilgis** | 136 km |
| **Baseino plotas** | 5410 km² |
| **Vidutinis debitas** | 39,6 m³/s |
| **Ištakos** | Kasplios ežeras |
| **Žiotys** | Dauguva |
| **Šalys** | Rusija, Baltarusija |

**Kasplia** (rus. *Каспля*) – upė Rusijoje ir Baltarusijoje; kairysis Dauguvos intakas. Pirmus 154 km teka Rusijoje, Smolensko srityje, po to Baltarusijoje, Vitebsko srityje. Upė mažai vingiuota, plotis aukštupyje – 10–30 m, žemupyje – iki 40–50 m. Salpa – 100–200 m.

Upė buvo svarbi kelio iš variagų pas graikus dalis, Gnezdovo rajone, 14 km į vakarus nuo Smolensko, buvo pervalka.

Didžiausios gyvenvietės – Demidovas, Suražas (prie žiočių).

Intakai – Gobza (rus. *Гобза*), Udra (rus. *Удра*), Žerespeja (rus. *Жереспея*), Olša (rus. *Ольша*), Rutavečis (rus. *Рутавечь*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Каспля*,Большая советская энциклопедия, T. XI (Италия—Кваркуш). – Москва: Советская энциклопедия, 1973
2. ↑  *Блакітная кніга Беларусі : Энцыклапедыя* / рэдкал.: Н. А. Дзісько і інш. – Мінск: БелЭн, 1994.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Airių vilkogaudis |
| --- |
|  |
|  |
| Standartas: | Nr. 160, X FCI grupė, 2 sekcija (šiurkščiaplaukiai kurtai) |
| Ūgis (ties ketera) |
| Patinas: | 79-86 cm cm |
| Kalė: | 71-80 cm cm |
| Svoris |
| Patinas: | 55-70 kg kg |
| Kalė: | 41-70 kg kg |
| Savybės |
| Plaukas: | Šiurkštus kailis, galimos spalvos - pilka, tigrinė, raudona, juoda, balta, gelsvai ruda |

**Airių vilkšunis**, **volfhaundas**, **vilkgaudis** (air. *Cú faoil*, angl. *Irish Wolfhound*) – airių nacionalinis šuo, jiems tai – drąsos, ištikimybės ir jėgos simbolis. Šios veislės šunų nėra labai daug.

Išvaizda
--------

Tai šuo milžinas – sveria 45-70 kg, aukštis ties gogu gali siekti 94 cm. Neišvaizdus, dėl išlavėjusios regos anksčiau buvo naudotas vilkams medžioti. Tiesios, stiprios priekinės ir ilgos, raumeningos užpakalinės kojos leidžia airių vilkšuniui įveikti didelius atstumus.

Legenda
-------

Pasak legendos, 1210 m. karalius padovanojo Velso princui Liuelinui vilkgaudį, kurį jis pavadino Helertu. Šuo buvęs labai ištikimas šeimininkui, ypač mylėjęs mažąjį princo sūnų. Kartą šeimininkas, grįžęs iš medžioklės, pamatė, kad šuo jį pasitinka kruvinais nasrais. Princas, pamanęs, kad Helertas sudraskė sūnų, kardu nukirto jam galvą. Tik tada pamatė sode žaidžiantį mažylį, o šalia jo – sudraskytą vilką. Nelaimingas šeimininkas pastatė šuniui paminklą, kuris tebėra lig šiol.

Istorija
--------

Dėl masinio eksporto į užsienį (kaip karališkos dovanos) bei draudimo auginti šią veislę išskyrus karališkąjį luomą, senoji volfhaundų veislė išnyko maždaug prieš 100 m. XIX a. pab. šią veislę atkūrė anglų kariuomenės karininkas Grahamas, kryžmindamas danų dogus, dirhaundus ir mastifus.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Airių vilkogaudis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| **Rykantų universalus daugiafunkcis centras** |
| [[Vaizdas:|Rykantų universalus daugiafunkcis centras herbas|center|100px]] |
|  |
| **Adresas** | Vilniaus g. 5, Rykantai |
| **Direktorius(-ė)** |  |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** |  |

**Trakų rajono Rykantų universalus daugiafunkcis centras** – neformaliojo vaikų švietimo mokykla ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo mokykla Rykantų kaime (Trakų rajonas). Tai neformaliojo vaikų švietimo grupės universalus daugiafunkcis centras, ikimokyklinio ugdymo grupės įstaiga lopšelis-darželis. Įstaigos kodas 303382939, steigėjas Trakų rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Pirmoji pradinė mokykla Rykantuose įsteigta 1920 m. dabartinis mokyklos pastatas pastatytas 1936 m. Pradinė mokykla 1950 m. tapo septynmete, vėliau – aštuonmetė, nepilnoji vidurinė mokykla.

2007 m. į mokyklos patalpas atkelta Kariotiškių biblioteka. 2008 m. mokykla (įstaigos kodas 195004245) tapo Lentvario pradinės mokyklos skyriumi. 2014 m. buvo pabaigti projekto „Universalaus daugiafunkcio centro Rykantų kaime steigimas" statybos darbai: rekonstruotame mokyklos statinyje įsikūrė naujai įsteigtas Rykantų universalus daugiafunkcis centras, Lentvario pradinės mokyklos Rykantų skyrius, Trakų viešosios bibliotekos Rykantų filialas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Trakų rajono Rykantų universalus daugiafunkcis centras. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-05-08).
2. ↑  Rykantai. Vilnijosvartai.lt (tikrinta 2022-05-08).
3. ↑  Trakų r. Lentvario pradinė mokykla, Rykantų skyrius. 1551.lt (tikrinta 2022-05-08).
4. ↑  Filialai. Trakubiblioteka.lt (tikrinta 2022-05-08).
5. ↑  Atidarytas Rykantų universalus daugiafunkcis centras. Trakų žemė. Nuoroda tikrinta 2022-05-08.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| Rygos hidroelektrinė |
| --- |
| Rygos hidroelektrinėRygos hidroelektrinė |
| Bendra informacija |
| Valstybė | Latvija |
| Būklė | veikianti |
| Upė | Dauguva |
| Statybos pradžia | 1966 m. |
| Pradėjo veikti | 1974 m. |
| Instaliuota galia | 402 MW |
| Metinė elektros gamyba | 640 GWh (2007 m.) |
| Užtvanka |
| Užtvankos tipas | betoninė |
| Šliuzai | nėra |
| Turbinos ir generatoriai |
| Hidrogeneratorių kiekis ir markė | 6 |
| Hidrogeneratorių galia | 67 |

**Rygos HE** – naujausioji Dauguvos hidroelektrinė ir antra didžiausioji elektrinė Latvijoje. Pirmą kartą pasiūlyta statyti Rygos HE dar 1910 m. prieš Pirmąjį pasaulinį karą, tačiau tuomet idėja nebuvo įgyvendinta. Rygos hidroelektrinė buvo statoma nuo 1966 m. iki 1974 m. yra 35 km nuo upės žiočių. Hidroelektrinė yra aprūpinta šešiais hidroagregatais, kurių bendra galia yra 402 MW. Be elektros energijos gamybos, Rygos HE tarnauja ir kaip sinchroninis kompensatorius srovės ir dažnio reguliavimui energetinei sistemai. Rygos HE tiekia elektros energiją į 330 kV įtampos tinklą.

Nuorodos
--------

* Latvijos hidroelektrinės Archyvuota kopija 2014-12-30 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rygos hidroelektrinė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Aista |
| --- |
| Aista Bartninkuose Aista Bartninkuose |
| **Ilgis** | 21,2 km |
| **Baseino plotas** | 66,3 km² |
| **Ištakos** | Aistiškių apylinkės |
| **Žiotys** | Širvinta |
| **Šalys** | Lietuva |

**Aista** – upė Lietuvoje, Suvalkijoje, daugiausia Vilkaviškio rajone; dešinysis Širvintos intakas.

Ištakos į pietvakarius nuo Aistiškių, į pietus nuo Vidgirio kalno (269 m), Kalvarijos savivaldybėje. Teka Kalvarijos savivaldybėje ir Vilkaviškio rajone. Prie upės įsikūrę: Kuosėnai, Bartninkai, Piliakalniai (šiame kaime prie upės stūkso Piliakalnių piliakalnis). Įteka į Širvintą 34 km nuo jos žiočių, šiauriau Sausininkų.

Intakai:

* Gražupis (dešinysis), Šiulė (kairysis).

Upėvardis siejamas su ide. *\*eis-, \*ois-* „judantis, greitai judėti" (plg. liet. *eiti, eisena*, skr. इष्, एषति, इष्यति = IAST: *iṣ-, eṣati, iṣyati* „slysta, juda, kruta, skuba", sen. isl. *eisa* „skubiai lėkti").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.