recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Algirdas Gudaitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1951 m. rugsėjo 3 d. (72 metai)Jurbarke |
| Sutuoktinis (-ė) | Genė |
| Vaikai | Evelina, Andrius |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Jurbarko rajono politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 2001 m. Liberalų demokratų partija
* 2006 m. Tvarka ir teisingumas

 |
|  |
| Alma mater | 1975 m. Kauno Antano Sniečkaus Politechnikos institutas |

**Algirdas Gudaitis** (g. 1951 m. rugsėjo 3 d. Jurbarke) – Lietuvos ir Jurbarko rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1975 m. baigė Kauno Antano Sniečkaus Politechnikos institutą, įgijo inžinieriaus mechaniko kvalifikaciją. 

UAB „Vilkijos gija" gamybos vadovas, UAB „Ogiseta" gamybos vadovas. 2007–2008 m. Jurbarko rajono savivaldybės meras. 2009-2010 m. Jurbarko rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2010 m. Seimo nario Remigijaus Žemaitaičio padėjėjas-sekretorius.

2001 m. Liberalų demokratų partijos, nuo 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas narys. 1990–1995 m. Jurbarko rajono tarybos deputatas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys.

Jurbarko rajono verslininkų organizacijos tarybos narys. Sutuoktinė Genė, vaikai Evelina, Andrius..

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Partija Tvarka ir teisingumas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-08 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 07°28′ p. pl. 178°41′ r. ilg.﻿ / ﻿7.467°š. pl. 178.683°r. ilg.﻿ / 7.467; 178.683

Atolo palydovinė nuotrauka
**Vaitupu** – atolas Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno centrinėje dalyje, į šiaurę nuo Nukufetau. Tai didžiausias sausumos plotu šalies atolas, užimantis 5,6 km². Atolas nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius, jį sudaro daugiausia viena didelė Vaitupu sala su nedidele lagūna viduryje. Aplink šią salą yra kelios labai smulkios salelės – Luasamotu, Mosana (dvi), Motutanifa, Temotu, Te Motu Olepa, Tofia. Saloje yra pelkių, mangrovių sąžalynų, auginama *pulaka*.

Vaitupu žemėlapis 1931 m.
2002 m. Vaitupu gyveno 1591 žmogus (antra pagal šį skaičių po Funafučio). Dauguma gyventojų susitelkę Asau kaime, Vaitupu salos pietvakarinėje pakrantėje. Taip pat keletas šeimų gyvena Temotu salelėje atolo šiaurėje. Veikia ligoninė, paštas, pradinė ir vidurinė mokyklos, bažnyčia. 1996 m. lagūnoje įkurtas pirmasis Tuvalu žuvininkystės ūkis.

Salos pavadinimas reiškia „vandens fontanas". Kas apgyvendino salą nežinia, pasak legendų, XVI–XVII a. Vaitupu pasiekė samojiečiai. 1825 m. salą pasiekė banginių medžiotojas Obed Starbuck ir ją pavadino Treisės sala (*Tracy Island*).

Nuorodos
--------

* Salos žemėlapis Archyvuota kopija 2013-10-13 iš Wayback Machine projekto.
**Marisa Soares Marques**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Marisa Soares Marques |
| Gimimo data | 1993 m. rugpjūčio 13 d. (30 metų) |
| Gimimo vieta | Liuksemburgas |
| Ūgis | 1,>> m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Mamer 32 |
| **Numeris** | ? |
| **Pozicija** | saugė |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018– | FC Mamer 32 | 0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2018– | Liuksemburgas Liuksemburgas | ? 0(?) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022 m. rugpjūčio 10 d.. |

**Marisa Suareš Markeš** (*Marisa Soares Marques*; g. 1993 m. rugpjūčio 13 d.) – Liuksemburgo futbolininkė, saugė. Atstovavo Liuksemburgo rinktinei.

Karjera
-------

Profesionalės karjerą pradėjo 2018 m. „Mamer 32" klube. 

Pastaruoju metu rungtyniavo Dames Ligue 1. Atstovavo „Differdange/Luna" ekipai.

Rinktinė
--------

Liuksemburgo rinktinėje žaidė nuo 2018 m.

2018 m. lapkričio 10 d. įvyko draugiškos rungtynės tarp Liuksemburgo ir Andoros rinktinių. Jose liuksemburgietės nugalejo varžoves rezultatu 2:0.

2023 m. gruodžio 5 d. pasižymėjo rezultatyviu perdavimu, po kurio Joana Lourenco Magalhães pelnė įvartį Tautų lygos C diviziono 2–osios grupės rungtynėse prieš Lietuvą. Po tikslaus smūgio 26 minutę liuksemburgietės pirmavo rezultatu 1-0, bet nesugebėjo išsaugoti persvaros ir rungtynės baigėsi lygiosiomis 1-1.

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2021-05-21 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2021-05-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑  sportas.lt naujienos: Liuksemburgas 1-1 Lietuva]

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* SOCCERDONNA
* Globalsportsarchive
| **Skirmantas Mockevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1965 m. gruodžio 18 d. (57 metai)Smalininkai, Jurbarko rajonas, Lietuva |
| Sutuoktinis (-ė) | Ramutė |
| Vaikai | Monika, Rokas, Gabija |
|  |
| Veikla | Jurbarko rajono savivaldybės visuomenės veikėjas |
| Partija | nepartinis |
|  |
| Alma mater | Lietuvos teisės universitetasMykolo Romerio universitetas |

**Skirmantas Mockevičius** (g. 1965 m. gruodžio 18 d. Smalininkuose) – Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1973–1984 m. mokėsi Jurbarko rajono Smalininkų vidurinėje mokykloje. 1976–1983 m. mokėsi Jurbarko vaikų muzikos mokykloje, mokytojo Kęstučio Vasiliausko smuiko klasėje. 1984 m. įstojo į Lietuvos žemės ūkio akademijos (dabar – Aleksandro Stulginskio universitetas) Mechanizacijos fakultetą.

1984–1986 m. tarnavo sovietinėje kariuomenėje.

1991 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę. 2000–2004 m. studijavo teisę Lietuvos teisės universiteto Teisės fakultete, buvo suteiktas teisės bakalauro kvalifikacinis laipsnis. 2004–2006 m. Mykolo Romerio universitete studijavo pagal magistrantūros studijų teisės programą (specializacija – finansų teisė), buvo suteiktas teisės magistro kvalifikacinis laipsnis.

1993–1995 m. dirbo Jurbarko rajono policijos komisariato Ekonominių nusikaltimų tyrimo grupėje. 1995–1998 m. dirbo Jurbarko rajono valstybinės mokesčių inspekcijos Mokesčių išieškojimo ir prevencijos skyriaus vedėju.

Nuo 1999 m. dirbo Tauragės apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Mokestinių prievolių skyriaus Jurbarko poskyrio vedėju.

Dalyvauja visuomeninėje veikloje: yra Jurbarko Antano Giedraičio-Giedriaus gimnazijos tarybos narys, griežia smuiku Jurbarko kultūros centro liaudiškoje kapeloje „Mituva", liaudies šokių ansamblyje „Veliuonietis".

Nuo 2015 m. Jurbarko rajono meras. 2015–2023 m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Merai Archyvuota kopija 2015-11-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Edilas** (lot. *Aedilis*) – valstybinės pareigos senovės Romoje. Edilai buvo atsakingi už viešųjų festivalių rengimą ir viešųjų pastatų priežiūrą, taip pat prižiūrėjo viešąją tvarką. Pusė edilų būdavo iš plebėjų ir pusė – iš patricijų.

Edilais dažniausiai tapdavo jauni vyrai, siekiantys politinės karjeros (žr. *Cursus honorum*). Edilo pareigos jiems būdavo kaip gera pradžia susipažinti su Romos valstybiniu gyvenimu bei parodyti savo pačių pasišventimą ir atsakomybę.

Edilai atsirado 494 m. pr. m. e. kaip ir liaudies tribūnai. Pirminė jų paskirtis buvo pagalba liaudies tribūnams. Pasak Tito Livijaus, kai buvo nuspręsta plebėjų žaidynes prailginti viena diena, edilai atsisakė patys mokėti dar ir už ją. Tuomet apmokėti pasisiūlė patricijai su sąlyga, kad ir jie galės tapti edilais. Plebėjai sutiko ir taip atsirado patricijų kilmės edilai (*aediles curules*).

Ciceronas mini šias edilų pareigas:

1. **Rūpintis miestu**. Remontuoti ir saugoti šventyklas bei viešuosius pastatus, akvedukus, kanalizaciją. Tvarkyti ir prižiūrėti gatves. Prižiūrėti eismą, tvarkytis su pavojingais žvėrimis. Rūpintis pirtimis ir tavernomis. Bausti nesąžiningus lošėjus ir palūkininkus. Užtikrinti išlaidas reguliuojančių įstatymų laikymąsi. Rūpintis bendra visuomenės morale bei kitų kraštų prietarų plitimo stabdymu. Edilai bausdavo ir, pavyzdžiui, tuos, kurie viešosiose ganyklose laikė per daug galvijų.
2. **Rūpintis *provizija***. Tikrinti, ar, pavyzdžiui, pristatomų grūdų kiekis atitinka dokumentuose nurodytą.
3. **Rūpintis žaidynėmis**. Viešųjų žaidynių priežiūra ir organizavimas, taip pat pačių ar kitų individualių asmenų organizuojamų žaidimų priežiūra.

44 m. pr. m. e. Gajus Julijus Cezaris įvedė papildomas dvi edilų pareigas: *cereales*, kurie buvo atsakingi išskirtinai už grūdų tiekimą į Romą.

Valdant Augustui edilų pareigybės prarado savo svarbą, daug jų funkcijų buvo perkelta pretoriams, tarp jų ir atsakomybė už žaidynes. Trečiajame mūsų eros amžiuje edilo pareigybės buvo visiškai panaikintos.
| ***Top modelis*** |
| --- |
|  |
| Pavadinimas | Top Model |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Joe D‘Amato |
| Scenaristas (-ai) | Rossella DrudiSheila Goldberg |
| Metai | 1988 |
| Žanras | erotinis |
| Trukmė | 85 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Top modelis** (angl.  *Top Model*) – 1988 m. režisieriaus Joe D‘Amato sukurtas erotinis filmas, juostos „11 dienų, 11 naktų" neoficialus tęsinys.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jessica Moore – Sara / Glorija
* James Sutterfield – Klifas
* Ale Dugas – Piteris
* Laura Gemser – Dorotė / Eva
* Jason Saucier
* Lin Gathright

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sara rašo naują knygą, šį kartą apie aukštos klasės prostitutes. Norėdama geriau įsigilinti į temą, kartu su savo leidėja Dorote jos atidaro modelių agentūrą, kurioje ši tampa vadove, o Sara – viena geidžiamiausių merginų. Vienas iš klientų, Piteris, apie tai sužinojęs, ima šantažuoti Dorotę. Tuo metu Sara susipažįsta ir įsimyli jauną kompiuterių specialistą Klifą, pasamdytą tvarkyti agentūros duomenis. Kad šis nemanytų, jog naujoji pažsįtama yra prostitutė, Sara jam atskleidžia visą tiesą.
**Petras Kutka** (1897 m. sausio 26 d. Ramuldavoje, prie Debeikių – 1965 m. gruodžio 22 d. Saint Charles, Ilinojus, palaidotas Šv. Kazimiero kapinėse Čikagoje) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija
----------

1918 m. baigė Petrogrado statybos technikos mokyklą. Grįžęs į Lietuvą mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1919 m. gruodžio mėn. baigė Kauno karo mokyklą, tarnavo geležinkelių kuopoje (nuo 1920 m. Geležinkelių batalionas). 1920 m. liepos – gruodžio mėn. dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės junginiais.

1926 m. baigė Aukštuosius karo technikos kursus. 1926–1932 m. tarnavo Technikos pulke. 1932–1934 m. Generalinio štabo Tarnybų skyriaus karininkas, geležinkelių karo komendantas, 1934–1940 m. Karo technikos valdybos štabo viršininkas, Generalinio štabo karininkų kursų lektorius. 1937 m. pulkininkas.

SSRS okupavus Lietuvą, 1940 m. liepos – gruodžio mėn. dėstė Aukštojoje karo mokykloje. 1940 m. gruodžio mėn. iš kariuomenės atleistas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, gyveno Zelonceveno pabėgėlių stovykloje, dirbo Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto suburtoje aukšto rango Lietuvos karininkų grupėje ryšiams su Lietuvos partizanų dalinių štabais palaikyti. 1945–1948 m. mokytojavo karo pabėgėlių stovyklose. 1949 m. išvyko į JAV .

Bibliografija
-------------

* Geležinkelių atstatymo darbai Lietuvoje 1914–1918 m. (1931 m.)
* Rusų fronto geležinkelių atstatymo ypatumai (1932 m.)

Įvertinimas
-----------

* 1928 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas. *Petras Kutka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 339 psl.
| **Arvydas Garbaravičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1953 m. kovo 27 d. (70 metų)Kaune |
| Tėvas | Jonas Garbaravičius |
| Motina | Gražvyda Sofija Murkaitė-Garbaravičienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Rita |
| Vaikai | Linas, Rytis |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1998 m. Lietuvos centro sąjunga,
* 2003 m. Liberalų ir centro sąjunga
* 2013 m. Lietuvos socialdemokratų partija

 |
|  |
| Alma mater | 1976 m. Kauno politechnikos institutas |

**Arvydas Garbaravičius** (g. 1953 m. kovo 27 d. Kaune) – Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Tėvas – Jonas Garbaravičius, pirmasis diplomuotas energetikas Lietuvoje, Kauno politechnikos instituto dėstytojas, mama – Kaune žinoma pediatrė Gražvyda Sofija Murkaitė-Garbaravičienė, brolis – Ramūnas Garbaravičius, verslininkas, visuomenės veikėjas.

Mokėsi Kauno Juozo Aleksonio vidurinėje mokykloje, 1976 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius mechanikas.

Baigęs studijas pasirinko mokslinį darbą, paskirtas į Fizikinių techninių energetikos problemų institutą, kur dirbo iki nepriklausomybės metų. Nuo 1992 m. užsiėmė verslu. Vadovavo Statybos remonto tresto požeminių darbų statybos remonto valdybai (dab. AB „Požeminiai darbai"). 2000–2001 m. Kauno apskrities viršininko pavaduotojas. 2003–2007 m. Kauno miesto savivaldybės meras.

2000–2019 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1998 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2002 m. Kauno skyriaus pirmininkas, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, nuo 2005 m. Liberalų ir centro sąjungos pirmininko pavaduotojas, nuo 2013 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys.

Jaunystėje buvo krepšininkas ir boksininkas. „Sugiharos fondo Diplomatai už gyvybę" valdybos narys, klubo „Santara-Šviesa" narys, vienas iš „Kauno plėtros forumo" steigėjų.

Žmona Rita lituanistė, sūnūs – Linas, Rytis.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-07 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Liberalų ir centro sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-15 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Giedrius Donatas Ašmys** | **Kauno miesto meras**2003-2007 m. | Po to:**Andrius Kupčinskas** |
| **Juozas Meidus** |
| --- |
| Gimė | 1940 m. rugsėjo 6 d. (83 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | karininkas |
|  |
| Alma mater | 1988 m. Minsko aukštoji vidaus reikalų mokykla |

**Juozas Meidus** (g. 1940 m. rugsėjo 6 d. Kaune) – Lietuvos karininkas, pulkininkas.

Biografija
----------

1966–1992 m. LSSR (nuo 1990 m. Lietuvos Respublikos) vidaus reikalų sistemos vyr. inspektorius, Pataisos reikalų departamento poskyrio viršininkas, Vilniaus griežtojo režimo kolonijos skyriaus viršininkas. 1988 m. baigė Minsko aukštąją vidaus reikalų mokyklą.

Nuo 1991 m. tarnavo LR krašto apsaugos sistemoje: 1992–1994 m. „Geležinio Vilko" brigados vado pavaduotojas tvarkai ir drausmei, 1994–1998 m. „Geležinio Vilko" brigados vado pavaduotojas užnugariui. 1993 m. pulkininkas.

Įvertinimas
-----------

* 1998 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas
* 1993 m. "Geležinio Vilko" garbės ženklas
* 1993 m. Rusijos kariuomenės išvedimo garbės ženklas
* 1998 m. Bendro Lietuvos ir Lenkijos dalinio "Litpolbat" garbės ženklas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Jurkevičius. *Juozas Meidus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 593 psl.
2. ↑
| **Konstantinas Kleščinskis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1879 m. gegužės 1 d.Rusija Jelizavetpolis, Rusijos imperija, dab. Gendžė, Azerbaidžanas |
| Mirė | 1927 m. birželio 1 d. (48 metai)Lietuva Kaunas |
|  |
| Veikla | Rusijos ir Lietuvos karinis veikėjas, generolas leitenantas, Tarybų Rusijos karinės žvalgybos agentas |
|  |
| Alma mater | Maskvos pirmoji karo mokykla |
|  |
|  **Vikiteka** | Konstantinas Kleščinskis |

**Konstantinas Kleščinskis** (1879 m. gegužės 1 d. Jelizavetpolis, Rusijos imperija, dab. Gendžė, Azerbaidžanas – 1927 m. birželio 1 d. Kaunas) – Rusijos ir Lietuvos karinis veikėjas, generolas leitenantas, Tarybų Rusijos karinės žvalgybos agentas.

Biografija
----------

Kilęs iš lietuvių tremtinių šeimos. 1901 m. baigęs Maskvos Pirmąją karo mokyklą, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1904–1905 m. Japonijos-Rusijos karo dalyvis. 1909 m. baigė Generalinio štabo akademiją, tapo Generalinio štabo karininku. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis. Nuo 1915 m. liepos mėn. 114-osios pėstininkų divizijos štabo viršininkas, pulkininkas. 1915–1918 m. buvo vokiečių nelaisvėje. 1918 m. gruodžio – 1919 m. gegužės mėn. tarnavo Lenkijos kariuomenės generaliniame štabe. 1919 m. gegužės mėn. Lietuvos krašto apsaugos ministro siūlymu stojo į Lietuvos kariuomenę, kurioje nebuvo Generalinio štabo karininko.

Dalyvavo kovose su Sovietinės Rusijos kariuomene, už drąsą jam įteiktas vienas iš pirmųjų Vyčio Kryžiaus 1 laipsnio ordinas. 1919 m. liepos mėn. 2-osios brigados vadas, pulkininkas. Nuo 1919 m. lapkričio mėn. Generalinio štabo viršininko padėjėjas (pavaduotojas), nuo 1920 m. generalinis kvartirmeisteris, 1920 m. rugpjūčio 23 d. – 1921 m. balandžio 13 d. Generalinio štabo viršininkas, vėliau viršininko pirmasis padėjėjas, nuo 1921 m. liepos 29 d. 1-osios pėstininkų divizijos vadas. 1922 m. generolas leitenantas. 1923 m. paleistas į atsargą, įgijo Lietuvos pilietybę, Kauno raj. prie Ramonių, gavo 12 ha žemės ir pradėjo civilinį gyvenimą. Cemento gamyklos Šiauliuose direktorius.

1924 m. sumanė nuvykti į Maskvą. Apsilankęs TSRS atstovybėje Kaune buvo užverbuotas atstovybės sekretoriaus N. Sokolovo ir tapo NKVD agentu (slapyvardis „Ivanov 12"). Teikė žinių apie Lietuvos politinį gyvenimą ir kariuomenę. Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo pradėtas sekti, 1927 m. gegužės 19 d. Lietuvos kontržvalgybos darbuotojų suimtas savo bute Kaune. 1927 m. gegužės 31 d. Vyriausiojo kariuomenės štabo Karo lauko teismas, išnagrinėjęs bylą ir pateikęs kaltinimą beveik trejus metus teikiant slaptas žinias TSRS atstovybei, nusprendė atėmus karininko laipsnį, apdovanojimus ir pensiją, skirti aukščiausią bausmę – sušaudyti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Tamašauskas.*Konstantinas Kleščinskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 2006 psl. 261 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Prekė** (angl. *good*) – ekonomikoje ir rinkodaroje yra visa tai, kas gali patenkinti poreikį ir yra siūloma rinkai, siekiant sudominti, paskatinti įsigyti ir vartoti ar naudoti.

Prekė – rinkodaros komplekso elementas, apimantis sprendimus ir veiksmus, susijusius su pardavimo objekto kūrimu ir keitimu.

Prekė – buhalterinės apskaitos terminas, naudojamas pardavimui skirtoms materialioms vertybėms atskirti nuo nematerialių – paslaugų.

Prekių klasifikacija
--------------------

Egzistuoja įvairios prekių klasifikacijos.

### Charles Parlin

Pirmąją prekių klasifikaciją pasiūlė Charles Parlin (1912), kuri iki šiol naudojama praktikoje. Pagal šią klasifikaciją prekės skirstomos į 2 grupes:

* Kasdieninio vartojimo prekės (angl. *convenience goods*) – perkamos dažniausiai nelyginant kainų su kitų parduotuvių siūlomomis kainomis, įsigyjamos ten, kur patogiausia.
* Specialiai pasirenkamos prekės (angl. *emergency goods*) – jų poreikį ne visada galima numatyti, o įsigyjant, lyginamos kainos. Prie tokių priskiriami vaistai, drabužiai.

### Melvin Copeland

Emilis Žika (2023) klasifikacijoje prekės skirstomos į 1 grupes:

* Kasdieninio vartojimo prekės
* Pasirenkamos prekės
* Ypatingos prekės (*specialty goods*) – vartotojui priimtinos ne tik dėl kainos, bet ir kitų faktorių, pvz. gamintojo, jo turimo vardo ir reputacijos.

Ši klasifikacija atspindi vartotojo poreikius, jo žinias apie galimybę rinktis poreikio patenkinimo alternatyvą ir norą patenkinti poreikį, tačiau nepaaiškina vartotojo elgsenos (kodėl vartotojas elgiasi būtent taip).

### E. L. Rhoades

E. L. Rhoades (1927 m.) savo pasiūlytą klasifikaciją grindė trimis faktoriais: 

* Prekės naudojimo charakteristikomis
* Fizinėmis prekėmis charakteristikomis
* Prekės gamybos charakteristikomis

### Leo Aspinwall

Leo Aspinwall, vienas ryškiausių *prekių mokyklos* krypties atstovų (1958 m.), prekes klasifikavo, naudodamasis 5 griežtai apibrėžtomis charakteristikomis: 

* Tinkamumo laipsnis (*replacement rate*)
* Marža (*gross margin*)
* Pritaikomumas (*adjustment*)
* Vartojimo laikas (*time of consumption*)
* Paieškos laikas (*searching time*)

ir prekes apjungė į 3 grupes:

* Raudonos
* Oranžinė
* Geltonos

Pagrindinis L. Aspinwall klasifikacijos privalumas – mažiau paliekama vietos interpretacijoms.

Prekių žymėjimas
----------------

Remiantis daugelyje šalių galiojančiais įstatymais, visos rinkoje parduodamos prekės turi būti atitinkamai žymimos, nurodant svarbiausius požymius: pavadinimą, gamintoją ir jo adresą, sudėtį, galiojimo laiką ir pan.

Vikižodynas 

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Prekė***
| **Petras Baguška** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1941 m. liepos 24 d. (82 metai)Puškoniai, Pasvalio rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Birutė Baguškienė |
| Vaikai | Andžela, Eglė |
|  |
| Veikla | partinis, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1965 m. SSKP, 2003 m. Darbo partija, 2006 m. PDP |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Vilniaus universitetas, 1976 m. Leningrado aukštoji partinė mokykla, 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Petras Baguška** (g. 1941 m. liepos 24 d. Puškoniuose, Pasvalio rajonas) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas, buvęs Lietuvos teisingumo ministras.

Biografija
----------

1947–1958 m. mokėsi Pasvalio vidurinėje mokykloje. 1958–1961 m. Pasvalio rajono kooperatyvų sąjungos paruošų kontoros darbininkas. 1961–1964 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1964–1966 m. Pasvalio miesto namų valdybos valdytojas. 1966–1972 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete ir įgijo teisininko specialybę.

1966–1971 m. Pasvalio miesto tarybos Vykdomojo komiteto pirmininkas, 1971–1973 m. LKP Pasvalio rajono komiteto skyriaus vedėjas. 1974–1976 m. mokėsi Leningrado aukštojoje partinėje mokykloje. 1976–1982 m. Šilalės rajono Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas. 1981–1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Žemės ūkio ekonomikos ir organizacijos fakultete įgijo ekonomisto organizatoriaus specialybę. 1982–1987 m. Kupiškio rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas. 1987–1990 m. Kėdainių rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas.

1990–1995 m. Kėdainių rajono tarybos narys, 1990–1994 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos pirmininkas. 1994–2002 m. Lietuvos žemės ūkio banko Kėdainių skyriaus valdytojas. 2003–2004 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos sekretorius. 2004–2008 m. LR Seimo narys, Antikorupcijos komisijos pirmininkas. Nuo 2006 m. liepos 18 d. iki 2008 m. gruodžio 9 d. – Algirdo Brazausko ir Gedimino Kirkilo vyriausybėse – LR teisingumo ministras.

Nuo 1965 m. SSKP narys. 2003–2005 m. Darbo partijos narys, 2006–2008 m. Pilietinės demokratijos partijos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Šemeta. *Petras Baguška*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 163
2. ↑  2004–2008 m. kadencijos Seimo narys
3. ↑  P. Baguška – jau nebe „pilietininkas", „pilietininkai" – nebe valdantieji? 2008-07-28

Nuorodos
--------

* Petras Baguška ir „Katalikų Bažnyčios Kronika", 2008-01-24

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**–** | **Kėdainių rajono savivaldybės tarybos pirmininkas**1990–1994 m. | Po to:**Vigimantas Kisielius** |
| Prieš tai:**Gintautas Bužinskas** | **Lietuvos teisingumo ministras**2006–2008 m. | Po to:**Remigijus Šimašius** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Jurgis Staševičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1958 m. spalio 27 d. (64 metai)Šaukėnai, Kelmės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Judita Staševičienė |
| Vaikai | Tomas, Adomas |
|  |
| Veikla | Lietuvos, Kelmės rajono savivaldybės ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos krikščionių demokratų partijaKrikščionių partija |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Jurgis Staševičius**(g. 1958 m. spalio 27 d. Šaukėnuose, Kelmės rajonas) – Lietuvos, Kelmės rajono savivaldybės ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1976 m. baigė Šaukėnų vidurinę mokyklą, 1979 m. – Panevėžio hidromelioracijos technikumą. 1987 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Mechanizacijos fakulteto neakivaizdinį skyrių, įgydamas inžinieriaus mechaniko specialybę.

1979–1991 m. Kelmės Melioracijos statybos montavimo valdybos technikas, darbininkas, brigadininkas ir vyr. mechanikas. 1991–1995 m. valstybinės agroserviso įmonės „Kelmės agrochemija" vyriausias inžinierius. 2000 m. UAB „Aledabas", komercijos direktorius. 2000 m. ir 2008–2010 m. Telšių apskrities viršininko pavaduotojas, 2002 m. UAB „Vėtrūna" komercijos direktorius. Nuo 2010 m. UAB „Ežerūna" darbų vadovas.

1995–2003 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys. 1995–1997 m. Kelmės rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 1997–2000 m. Kelmės rajono savivaldybės meras. 2011 m. kovo-rugsėjo mėn. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys.

1993 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2010 m. Krikščionių partijos narys.

Žmona Judita Staševičienė, Telšių rajono apylinkės teismo teisėja, sūnūs Tomas, Adomas.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Stasys Lekšas** | **Kelmės rajono meras**1997–2000 m. | Po to:**Zenonas Mačernius** |

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-23 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 34°52′ p. pl. 56°42′ v. ilg.﻿ / ﻿34.867°š. pl. 56.700°r. ilg.﻿ / 34.867; 56.700

La Plata iš kosmoso
La Platos žemėlapis
**La Plata** (isp. *Río de la Plata* 'sidabro upė'; angl. *River Plate*) – Paranos ir Urugvajaus upių estuarija, dažnai laikoma Atlanto vandenyno įlanka. La Plata įsiterpusi tarp Argentinos ir Urugvajaus valstybių. Rytų–vakarų kryptimi nusidriekusi apie 320 km. Plotis nuo 48 iki 220 km. Plotas – 35 000 km². Būdingas gylis 10–20 metrų. Jei La Plata laikytume estuarija, tai ji būtų didžiausia pasaulyje.

La Platos baseinui priklauso 1/5 Pietų Amerikos upių. Šis baseinas driekiasi ne tik Argentinos ir Urugvajaus, bet ir Brazilijos, Paragvajaus, Bolivijos teritorijose. Vidutinis metinis debitas 50 000 m³/s. Vanduo drumzlus, daug nešmenų. Per metus į estuariją upės atneša apie 57 mln. m³ nešmenų. Estuarijoje yra Martino Garsijos sala. Į La Platą įteka San Chuanas, Santa Lusija (iš kairės), Saladas, Samborombonas (iš dešinės).

Kairysis krantas (Urugvajaus) aukštas, uolėtas, dešinysis (Argentinos) – žemas, pelkėtas, kai kur smėlėtas. Aplink estuariją išsidėstę Buenos Airių, Montevidėjo, La Platos miestai. Laivuojama jūriniais laivais.

Drumzlini La Platos vandenys
Estuarijoje gyvena La Platos delfinai, logerhedai, žalieji, kietaodžiai vėžliai. Užfiksuota 117 žuvų rūšių.

Istorija
--------

1516 m. La Platoje apsilankė pirmoji europiečių ekspedicija, vadovaujama ispanų jūrininko Chuano Diaso de Soliso, ieškojusio išėjimo į Ramųjį vandenyną. Susidūrime su vietinių indėnų gentimis beveik visi ekspedicijos dalyviai žuvo. Kitais metais į La Platą atplaukė Sebastiano Gaboto ekspedicija. 1536 m. vasario 2 d. įkurta pirmoji kolonija – Buenos Airės. Vėliau sugriauta, bet atstatyta. Antrojo pasaulinio karo metais La Platoje įvyko La Platos jūrų mūšis tarp britų ir vokiečių laivų.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. 1 2 3  *La Platos įlanka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: La Plata (estuarija)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Tvenkinys
**Varnutės tvenkiniai** – tvenkiniai, esantys Jonavos mieste, prie Joninių slėnio, Rimkų mikrorajono. Yra paplūdimys, persirengimo kabinos, bokšteliai, skirti šokinėjimui į vandenį, tilteliai. Netoli yra Jonavos centrinis stadionas. Prie Varnutės (Varnakos) upelio tvenkinių yra gyvenamasis mikrorajonas Lakštingalos. Prie tvenkinių nutiesti dviračių takai.

Kalnuotoje ir vaizdingoje teritorijoje aplink Varnutės tvenkinius bėgimo klubas „Maratonas" organizuoja „Varnutės" bėgimą (1,9 km; 3,8 km ar 10,3 km nuotoliai). Įvairaus ilgio distancijose dalyvauja per 100 bėgikų, besivaržančių savo amžiaus grupėse. Prie Varnutės 3-iojo tvenkinio nuo 2001 m. rengiamos kasmetinės Jonavos miesto sportinės žūklės plūdine meškere varžybos. Organizuoja Jonavos sporto klubo Ruklos „Vilkas" žūklės būrelio nariai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Jonavos I tvenkinys
* Jonavos II tvenkinys
* Jonavos III tvenkinys
* Jonavos IV tvenkinys
* Jonavos V tvenkinys

Šaltiniai
---------

1. ↑  Daugiau nei šimtą bėgikų sukvietė „Varnutės" bėgimas[neveikianti nuoroda] (2010 10 18 d.)
2. ↑  Bėgikų startas „Varnutės" bėgime Jonavoje[neveikianti nuoroda] (2011 spalio 10 16:40, www.kedainietis.lt)
3. ↑  Sportinės žūklės varžybos „Varnutės" III tvenkinys[neveikianti nuoroda]
Dr. Karl von Spruner’io 1854 m. žemėlapyje pažymėtas Šventaragio slėnis (*Swintoroha*)
**Šventaragio slėnis** – slėnis Vilniuje prie Neries ir Vilnios santakos. Pagal Lietuvos metraštį toje vietoje buvo deginami Lietuvos didžiųjų kunigaikščių palaikai. Pasak legendos, šią laidojimo tradiciją pradėjęs valdovas Šventaragis, kurio palaikai sudeginti XIII a.

Po senosios Vilniaus katedros liekanomis rasta XI–XIII a. aukojimo vietų. Nors su Šventaragio slėniu susijusios legendos istorikų atmetamos kaip prasimanymai, jas iš lietuvių mitologijos perspektyvos tyrė Vladimiras Toporovas, Gintaras Beresnevičius, Norbertas Vėlius, Vykintas Vaitkevičius ir kiti.

Legenda
-------

Kunigaikštis Šventaragis (priklausęs legendinei Palemono dinastijai) pasirinko gražią vietą slėnyje, Neries ir Vilnios santakoje ir nurodė savo sūnui Skirmantui pastatyti ten šventyklą, kurioje jis po mirties turėsiąs būti sudegintas. Jis taip pat nurodė čia deginti Lietuvos kunigaikščių ir didikų palaikus. Po daugelio metų didysis kunigaikštis Gediminas medžiojo ir sustojo slėnyje. Čia jam prisisapnavo staugiantis Geležinis Vilkas, o žynys Lizdeika sapną paaiškino kaip ženklą, kad čia Gediminas pastatys Lietuvos sostinę. Taip Gediminas tapo Vilniaus įkūrėju.

Istoriografija
--------------

Šventaragio slėnio legendos buvo perpasakojamos vėlesnių istorikų, tarp jų Motiejaus Stryjkovskio ir Teodoro Narbuto, ir tapo labai populiariomis. 1582 m. išleistame darbe M.Stryjkovskis pridėjo, kad slėnyje buvo Perkūno šventykla, buvo deginama amžinoji ugnis, o toje vietoje vėliau pastatyta Vilniaus katedra. T. Narbutas, remdamasis abejotina Rivijaus kronika, net pateikė šventyklos išmatavimų ir joje atliekamų ritualų aprašymą. Iš tų aprašymų daryta išvada, kad Šventaragio slėnis pagoniškoje Lietuvoje buvęs svarbus kulto centras – čia stovėjusi šventykla Perkūnui, degė amžinoji ugnis, buvo atliekamos įvairios apeigos.

Akademinė diskusija apie tai, ar legendos susijusios su realia Vilniuje buvusia pagonių šventykla, tebesitęsia. Pagonių šventykla, kuri buvo sugriauta ir vietoje jos pastatyta katalikų bažnyčia, minima 1388 m. popiežiaus Urbono VI bulėje. Visgi bulė nėra labai konkreti ir joje aprašyti karaliaus Jogailos veiksmai yra panašūs į aprašytus Pakartoto Įstatymo knygoje (12:3–4).

Nuorodos
--------

1. ↑  Vaitkevičius, Vykintas (2011-04-10). „Senosios Vilniaus šventvietės (2)". *Šiaurės Atėnai* **677**. Nuoroda tikrinta 2018-03-08.
2. ↑  Paulauskytė, Teresė (2013-06-03). "Šventaragis". *Visuotinė lietuvių enciklopedija*. Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras.. Prieigos data 2018-04-01.
3. 1 2  Beresnevičius, Gintaras (1995). *Baltų religinės reformos*. pp. 135–137. ISBN 9986-514-02-9.
4. ↑  Kitkauskas, Napaleonas (2012). *Vilniaus pilys* (2nd ed.). Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras. pp. 179, 189–190, 206. ISBN 978-5-420-01716-6.
5. ↑  Narbutt, Teodor (1835). *Dzieje starożytne narodu litewskiego* (lenkų) **I**. pp. 227–231.
6. ↑  *Šventaragio slėnis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 236
| **Dainius Bardauskas** |
| --- |
| Gimė | 1965 m. birželio 5 d. (58 metai)Lietuva Juodpėnai, Kupiškio rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Danguolė |
| Vaikai | Agnė, Aistė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademijaVilniaus universitetas |

**Dainius Bardauskas** (g. 1965 m. birželio 5 d. Juodpėnuose, Kupiškio rajonas) – Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1990 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, veterinarijos gydytojas, 2006 m. Vilniaus universitetą, socialinio darbo magistras.

1990–1995 m. buvo Šimonių kolūkio, Šimonių žemės ūkio įmonių darbuotojas, 1995 m. – Šimonių seniūnijos seniūnas. Nuo 1998 m. Kupiškio rajono žemės ūkio skyriaus vedėjas, 2000–2015 m. Kupiškio socialinės globos namų direktorius.

Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Kupiškio rajono skyriaus narys. 1997–2000 m. ir 2011–2023 m. Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narys.

2015–2023 m. Kupiškio rajono savivaldybės meras

Žmona Danguolė, vaikai Agnė, Aistė.

Baudžiamoji byla
----------------

D. Bardauskas 2019 m. liepą buvo sulaikytas Specialiųjų tyrimų tarnybos pareigūnų. Pareiškus įtarimus, D. Bardauskas buvo nušalintas nuo mero pareigų, mero narystė partijoje buvo sustabdyta, bet 2020 m. pavasarį teismas leido jam sugrįžti į mero pareigas. 2021 m. gegužės 5 d. Panevėžio apygardos teismas pradėjo nagrinėti baudžiamąją bylą, kurioje pateikti kaltinimai D. Bardauskui ir savivaldybės kultūros centro direktorei Jolitai Janušonienei dėl kyšininkavimo, prekybos poveikiu, dokumentų klastojimo ir kurstymo suklastoti dokumentą (kaltinimai susiję su kūrybos ir meno festivaliu „Stichijos", kuris kelerius metus buvo rengiamas Kupiškio marių saloje).

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑
3. ↑  Teismui perduota Kupiškio mero Bardausko byla dėl kyšininkavimo ir prekybos poveikiu. Lrt.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-08.
4. ↑  „TEISMAS ATVERTĖ KUPIŠKIO MERO BAUDŽIAMĄJĄ BYLĄ". Kupiškėnų mintys. Nuoroda tikrinta 2021-08-08.
**Boleslovas Jakutis** (1890 m. sausio 14 d. Kalviškė, Dūkšto valsčius – 1969 m. rugsėjo 28 d. Edinburgas) – Lietuvos karinis veikėjas, Generalinio štabo pulkininkas.

Biografija
----------

Lietuvos kariuomenės generalinio štabo, III (Operacijų) skyriaus, Topografijos dalies kabinetas. Prie stalo su telefonu, dešiniame kampe, sėdi Operacijų skyriaus viršininkas mjr. Boleslovas Jakutis.
Baigė Rimšės liaudies mokyklą. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. 1915 m. baigė Karo mokyklą Maskvoje.

Grįžęs į Lietuvą 1919 m. vasario mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, Karo mokyklos vado adjutantas. 1920 m. sausio mėn. – 1921 m. gegužės mėn. Trečiosios brigados štabo viršininkas. 1920 m. dalyvavo Nepriklausomybės kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais. Nuo 1921 m. gegužės mėn. ėjo Generalinio štabo III (Operacijų) skyriaus viršininko pareigas, nuo 1922 m. kovo mėn.– skyriaus viršininkas. 1923 m. sausio mėn. dalyvavo Klaipėdos sukilime, karo atašė prie Lietuvos vyriausybės atstovo Klaipėdoje. 1923 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus, 1926 m. – Belgijos karo akademiją. Nuo 1926 m. gruodžio mėn. Vyriausiojo štabo III skyriaus susisiekimo dalies, nuo 1927 m. rugsėjo mėn. – skyriaus viršininkas; kartu dėstė Aukštuosiuose karininkų kursuose. 1927 m. Generalinio štabo pulkininkas. Nuo 1930 m. sausio mėn. karo atstovas Baltijos (Pabaltijo) valstybėms. Nuo 1937 m. gegužės dėstė Karo mokykloje. TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugpjūčio mėn. iš kariuomenės atleistas.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1948 m. išvyko į Didžiąją Britaniją.

Įvertinimas
-----------

* 1920 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
* 1928 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1938 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Juozas Jankauskas. *Boleslovas Jakutis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 490 psl.
| Medaliai |
| --- |
|  |
| **Atstovaujant:  Vokietija**  |
| Skeletonas |
| Skeletonas |
| **Sidabras** | 2018 Pjongčangas | Moterys |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2017 Kengizė | Moterys |
| **Auksas** | 2017 Kengizė | Komanda |
| **Auksas** | 2020 Altenbergas | Komanda |
| **Sidabras** | 2015 Vinterbergas | Moterys |
| **Sidabras** | 2019 Vistleris | Moterys |
| **Sidabras** | 2021 Altenbergas | Moterys |
| **Sidabras** | 2021 Altenbergas | Komanda |

**Žaklin Lėling** (*Jacqueline Lölling*, g. 1995 m. vasario 6 d. Zygene) – Vokietijos skeletonininkė, daugkartinė pasaulio čempionė ir olimpinė prizininkė.

Biografija
----------

2012 m. tapo jaunimo olimpine čempione. 2015 m. iškovojo auksą pasaulio jaunimo čempionate. 2015 m. pasaulio taurės varžybose pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos užėmusi antrą vietą. Tais pačiais metais pasaulio čempionate pelnė pirmąjį savo sidabro medalį moterų varžybose.

2017 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione mišrių komandų ir individualiose varžybose. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pjongčange vokietė moterų varžybose užėmė iškovojo sidabro medalį. 2021 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionate pelnė du sidabro medalius individualiose varžybose ir mišrių komandų rungtyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biographical information". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 13 d..

Nuorodos
--------

* IBSF svetainėje
| **Jonas Jarutis** |
| --- |
| Jonas Jarutis |
| Gimė | 1963 m. gegužės 25 d. (60 metų)Viekšniai, Mažeikių rajonas |
| Vaikai | Andrė, Justinas |
| Lietuvos Respublikos Seimo narys |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių partijaValstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungaLietuvos valstiečių liaudininkų sąjungaLietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutasLietuvos kūno kultūros akademija |

**Jonas Jarutis** (g. 1963 m. gegužės 25 d. Viekšniuose, Mažeikių rajonas) – Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1981 m. baigė Viekšnių vidurinę mokyklą, 1985 m. – Šiaulių pedagoginį institutą, įgijo pradinių klasių mokytojo specialybę. 1990 m. baigė Kauno kūno kultūros institutą, įgijo trenerio, sveikatingumo kūno kultūros ir turizmo dėstytojo, organizatoriaus specialybę.

1985–1990 m. Kupiškio rajono Skapiškio vidurinės mokyklos mokytojas.

1990–1995 m. Skapiškio apylinkės viršaitis.

1995–2003 m. verslininkas, UAB „Varinis varpas" direktorius, J. Jaručio firmos savininkas.

Politinė veikla
---------------

2003–2016 m. Kupiškio rajono savivaldybės Tarybos narys, 2003–2007 m. – mero pavaduotojas, 2007–2015 m. – meras.

Nuo 2016 m. Seimo narys, 2017 m. gruodžio 15 d. – 2020 m. lapkričio 13 d. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos frakcijos seniūno pavaduotojas.

Visuomeninė veikla
------------------

1989 m. dalyvavo ekspedicijoje į Igarkos lietuvių tremties vietas pargabenti į Lietuvą tremtinių palaikų.

Nuo 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Kupiškio rajono skyriaus narys.

Šeima
-----

Išsiskyręs, vaikai Andrė, Justinas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *Jonas Jarutis* Archyvuota kopija 2021-05-10 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 2018. Nuoroda tikrinta 2021-07-21.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-04 iš Wayback Machine projekto.
**René Higuita**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | José René Higuita Zapata |
| Gimimo data | 1966 m. rugpjūčio 27 d. (57 metai) |
| Gimimo vieta | Medeljinas, Kolumbija |
| Ūgis | 1,75 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | - |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1985  1986–1992  1992–1993  1994–1997  1997–1998  1999–2000  2000–2001  2001–2002  2002–2003  2004  2005  2007  2008  2008–2009 **1985–2009** | MillionariosAtlético NacionalReal ValladolidAtlético NacionalTiburones Rojos de VeracruzIndependiente MedellínReal CartagenaAtlético Junior Deportivo Pereira AucasBajo Cauca FCGuaros de Lara FCDeportivo RionegroDeportivo Pereira**Iš viso:** | 16 (5)  112 (1)  15 (2)  69 (1)  30 (4)  20 (1)  21 (0)   12 (3)  13 (1)  35 (5)  10 (2)  12 (5)  **235 (30)** |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1987–1999 | Kolumbija Kolumbija | 69 (3) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Chosė Renė Higita Sapata** (*José René Higuita Zapata*, g. 1966 m. rugpjūčio 27 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, vartininkas.

Sužaidė 69 rungtynes atstovaudamas Kolumbijos nacionalinę rinktinei.

Karjera
-------

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Per savo karjerą René Higuita rungtyniavo daugiausia įvairiuose Kolumbijos klubuose, tokiuose kaip Atlético Nacional, Club Deportivo Los Millonarios, Independiente Medellín ir kt. Taip pat rungtyniavo Ispanijoje, Meksikoje, Ekvadore, Venesueloje.

Higuita su Kolumbijos rinktine dalyvavo 1990 m. pasaulio futbolo čempionate, 1991, 1995 ir 1999 m. Copa America čempionatuose.

Vartininkas aikštėje pasižymėdavo neprognozuojamu elgesiu ir rizikingais sprendimais. Ypač jį išgarsino atremtas Jamie Redknapp netikslus perdavimas 1995 m. draugiškose rungtynėse tarp Anglijos ir Kolumbijos. Higuita pašokęs, užlenkęs kojas atgal ir į viršų išmušė kamuolį iš vartų. Šis manevras pavadintas „skorpiono smūgiu".

1993 m. René Higuita buvo suimtas ir įkalintas apkaltinus pagrobimu ir bendradarbiavimu su narkomafijos baronais Pablu Eskobaru ir Karlosu Molina. Vėliau paleistas be teismo, tačiau praleido galimybę 1994 m. pasaulio futbolo čempionate atstovauti Kolumbijai. 

2004 m. futbolininkas pakliuvo į kitą skandalą, kai buvo jo organizme rasta kokaino rungtyniaujant Ekvadoro klube Sociedad Deportiva Aucas.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Italija 1990 | aštuntfinalis | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Argentina 1987 | 3 vieta | 4 | 0 |  ? | 0 | 0 |
| Brazilija 1989 | I etapas | 4 | 1 |  ? | 0 | 0 |
| Čilė 1991 | 4 vieta | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Urugvajus 1995 | 3 vieta | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Paragvajus 1999 | ketvirtfinalis | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Nuorodos
--------

* René Higuita *skorpiono smūgis*
| **Irena Lunskienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1955 m. sausio 20 d. (68 metai)Kazlų Rūdoje |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | 
* Lietuvos demokratinė darbo partija;
* Lietuvos socialdemokratų partija.

 |
|  |
| Alma mater | 
* 1981 m. Vilniaus universitetas;
* 2000 m. Kauno technologijos universitetas.

 |

**Irena Lunskienė** (g. 1955 m. sausio 20 d. Kazlų Rūdoje) – Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1973 m. baigė Kazlų Rūdos vidurinę mokyklą, 1981 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, 2000 m. Kauno technologijos universitete baigė viešąjį administravimą, magistrė.

1973–1975 m. Miestų statybos projektavimo instituto dispečerė, 1976–1982 m. Administracijos ūkio dalies vedėja. 1982–1984 m. Želsvos aštuonmetės mokyklos mokytoja. 1984–2000 m. kolūkio, žemės ūkio bendrovės „Želsvelė" pirmininko pavaduotoja. 2000–2015 m. Marijampolės savivaldybės administracijos Liudvinavo seniūnijos seniūnė.

2003 m. 2007 m. (dėl pareigų atsisakė mandato), 2011 m. (atsistatydino) ir nuo 2015 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narė. 2015–2017 m. Marijampolės savivaldybės mero pavaduotoja, 2017-2019 m. – merė.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Marijampolės skyriaus narė, nuo 2005 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja, LSDP tarybos narė.

Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narė. Sūduvos seniūnų klubo iniciatorė ir pirmoji prezidentė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos socialdemokratų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-03 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Fado grupė Madredeus
**Fado** (iš port. k. „lemtis") – iš Portugalijos kilęs muzikos žanras. Tai melancholiška daina apie nelaimingą meilę, išdavystę, mirtį ir neviltį, vandenyną. Svarbiausias emocinis elementas – ilgesys (*saudade*). Fado paprastai moteris, o jai pritaria du gitaristai, vienas grojantis portugališka, o antrasis – klasikine gitara, Portugalijoje vadinama viola. Fado gimė XIX a. Lisabonoje. Kilmė nėra aiški, manoma, kad tai jūreivių, kolonijose besikaunančių karių besiilginčių moterų daina, tačiau turi nemažai braziliškos, afrikietiškos muzikos elementų. Vėliau fado išėjo iš mados, XX a. pirmojoje pusėje atgimė naujasis fado, eiles šiai muzikai pradėjo kurti žymūs portugalų poetai. Pastaruoju laikotarpiu fado muzika įvairių grupių kombinuojama su roku, džiazu, metalu.

Fado legenda Portugalijoje laikoma Amália Rodrigues. Šiuolaikinis fado persipynęs su pop muzika, tango. Žymesni atlikėjai: Madredeus, Mariza, Katia Guerreiro, Cristina Branco, Mafalda Arnauth, Joana Amendoeira.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fado** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Virgilijus Šironas** |
| --- |
| Gimė | 1958 m. lapkričio 8 d. (65 metai)Lietuva Švenčionėliai |
| Sutuoktinis (-ė) | Giedrutė Šironienė |
| Vaikai | Paulius Šironas, Marija Šironaitė, Agnė Šironaitė, Andrius Šironas, Eglė Šironaitė, Linas Šironas, Austėja Šironaitė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Molėtų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvių tautininkų sąjungaTėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Virgilijus Šironas** (g. 1958 m. lapkričio 8 d. Švenčionėliuose) – ūkininkas, Molėtų rajono politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1965–1973 m. lankė Vilniaus 22-ąją vidurinę mokyklą, 1976 m. penketais baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę mokyklą. 1981 m. su pagyrimu baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Mechaninės technologijos fakultetą, automobilių ir autoūkio specialybę.

1981 m. Vilniaus miesto Sveikatos apsaugos skyriaus autoūkio meistras, vėliau – kolonos viršininkas. 1983 m. vedė ir išvažiavo dirbti į Molėtų rajono Ambraziškių tarybinį ūkį technikos kiemo šeimininku, vėliau – energetiku. 1987 m. išsiskyrė ir vedė antrą kartą. 1987–1988 m. Anykščių rajono Jakšiškio tarybinio ūkio energetikas. 1988 m. grįžo į Molėtų rajoną ir su šeima apsigyveno senelių sodyboje Papiškių kaime, 1988–1992 m. Ambraziškių devynmetės mokyklos mokytojas. 1989 m. pagal Valstiečių ūkio įstatymą atsiėmė senelio žemę ir tapo ūkininku.

1995–1997 m. Molėtų rajono savivaldybės meras. 2004 m. Seimo nario padėjėjas – sekretorius.

1995–2019 m. Molėtų rajono savivaldybės tarybos narys.

1989 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio iniciatyvinės grupės, vėliau tarybos narys. Nuo 1990 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys, 1994 m. LTS Molėtų valdybos pirmininkas. 2005 m. Tėvynės sąjungos Molėtų rajono skyriaus narys.

Nuo 1990 m. Lietuvos ūkininkų sąjungos Molėtų skyriaus pirmininkas, 1995 m. dalyvavo atkuriant Giedraičių šaulių būrį, Lietuvos šaulių sąjungos narys, vyskupo M. Valančiaus blaivybės sąjūdžio narys, nuo 1985 m. nevartoja alkoholio. Ambraziškių bendruomenės centro valdybos pirmininkas, Molėtų vietos veiklos grupės pirmininkas.

Žmona – Giedrutė, vaikai – Austėja, Marija, Agnė, Andrius, Eglė, Linas, Paulius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-03 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Naujas postas** | **Molėtų rajono savivaldybės meras**1995 – 1997 | Po to:**Valentinas Stundys** |