recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Skubėtų pilkapynas |
| --- |
| [[Image:|260pxpx]] |
| 

Skubėtų pilkapynasSkubėtų pilkapynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°22′36″ š. pl. 25°20′36″ r. ilg.﻿ / ﻿54.37667°š. pl. 25.34333°r. ilg.﻿ / 54.37667; 25.34333Koordinatės: 54°22′36″ š. pl. 25°20′36″ r. ilg.﻿ / ﻿54.37667°š. pl. 25.34333°r. ilg.﻿ / 54.37667; 25.34333 |

 |
| Vieta | Šalčininkų rajonas |
| Seniūnija | Šalčininkų seniūnija |
| Plotas | 37 965 m² |
| Naudotas | IX–XII a. |
| Tirtas | 1979–80 m. |
| Registro Nr. | 1934/A1037P/AR146 |

**Skubėtų pilkapynas** – pilkapių sankaupa pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų rajone, 1 km į pietus nuo Skubėtų, abipus vietinio keliuko į Šalčininkėlius, miške. Valstybinės reikšmės archeologinis paminklas.

Išlikusios 2 pilkapių grupės, sudarytos iš 42 pilkapių (dalis apardyta). Sampilų skersmuo 6–14 m, aukštis iki 2 m, apjuosti duobėmis, grioviais. Juose rasta IX–XII a. degtinių žirgų kapų (po 1–2 kiekviename pilkapyje). Įkapes sudaro geležinės balnakilpės, žąslai, grandelės, sagtys, kamanų geležiniai apkalai, žalvariniai skambalėliai, geležiniai pjautuvai, ylos, keramikos šukės.

Skubėtų pilkapyną 1979–1980 m. tyrė Onos Kuncienės vadovaujami archeologai. Radiniai saugomi Lietuvos nacionaliniame muziejuje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 1934 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  *Skubėtų pilkapynas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 32–33
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Skubioji medicina** – medicinos sritis, apimanti visų amžiaus grupių pacientus, su ūmiomis būklėmis ar sužalojimais, kuriems reikalingas neatidėliotinas diagnozės nustatymas ir neuždelsta gydymo pradžia. Skubiosios medicinos gydytojas dažniausiai neteikia ilgalaikės ar tęstinės pacientų priežiūros paslaugų, jis diagnozuoja įvairius susirgimus ir imasi skubių intercencijų, kuriomis gelbėjami, gaivinami ir stabilizuojami pacientai. Skubiosios medicinos gydytojai dirba ligoninių skubios pagalbos ir (ar) priėmimo skyriuose, prehospitalinėje sveikatos priežiūros paslaugų grandinėje, kitose vietose, kur reikalingas pradinis skubus gydymas, rečiau – intensyvios terapijos ir reanimacijos skyriuose. Šio gydytojo darbo tikslas – diagnozuoti gyvybei pavojingas, ūmiai atsiradusias būkles, stabilizuoti pacientus ir tikslingai nukreipti tolesnei priežiūrai. Nustačius ūmią būklę pacientui, jis stabilizuojamas ir guldomas į ligoninę. Pacientams, kuriems po nuodugnaus ištyrimo ar suteikus stebėjimo paslaugą ir nenustačius ūmios, gyvybei grėsmingos patologijos rekomenduojama šeimos gydytojo priežiūra ir kontrolė, jis išleidžiamas iš ligoninės.

Istorija
--------

Skubiosios medicinos rezidentūra Lietuvoje atsirado 2013 m. Vilniaus universitete bei Lietuvos sveikatos mokslų universitete.
| **Dryococelus australis** |
| --- |
| (*Dryococelus australis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)*
 |
| Šeima: | *Gyvalazdės*  *( Gyvalazdės)* |
| Gentis: | *Dryococelus*  *( Dryococelus)* |
| Rūšis: | *Dryococelus australis*  *( Dryococelus australis)* |

 |
| Binomas |
| ***Dryococelus australis***Montrouzier, 1885 |

***Dryococelus australis*** – labai reta vabzdžių rūšis. 1930 m. buvo manoma, kad ši rūšis išnykusi, bet vėl atrasta 2001 m. Vabzdžiai jau išnykę savo pagrindinėje gyvenamoje aplinkoje Lordo Hau saloje. Rūšis buvo pavadinta rečiausia vabzdžių rūšimi žemėje, kai 20 individų buvo rasta Beilo piramidėje.

Sandara ir elgesys
------------------

Suaugę vabzdžiai siekia iki 15 cm ilgio ir sveria apie 25 gramus. Patelės didesnės nei patinai. Dėl savo dydžio kartais vadinami *sausumos vėžiais*. Jų kūnelis pailgas, turi kietas, storas kojas. Patinai turi neįprastai vabzdžiams stambias kojas. Skirtingai negu dauguma kitų gyvalazdžių (*Phasmatodea*) jie neturi sparnelių, bet gali labai greitai bėgti.

*Dryococelus australis* elgesys labai neįprastas, lyginant su kitais vabzdžiais. Tarp patinų ir patelių yra tam tikras ryšys. Patinai sekioja pateles ir jų veikla priklauso nuo patelių veiklos. Naktimis poros miega kartu, patinas trimis savo kojomis apkabinęs patelę.

Patelės deda kiaušinėlius kabėdamos ant šakų. Patinai juos užkasa žemėje. Po maždaug devynių mėnesių kiaušinėliai išsikala. Nimfos būna žalios spalvos ir aktyvios diena, suaugėliai juodi ir aktyvūs naktį.

Istorija ir saugojimas
----------------------

Kažkada šie vabzdžiai buvo labai dažni Lordo Hau saloje bei buvo naudojami kaip masalas žvejyboje. Pradėjo nykti, kai prie salos 1918 m. sudužo *Makambo* laivas, kuriame buvo juodųjų žiurkų. Paskutinė šios rūšies gyvalazdė buvo užregistruota 1920 m. vėliau manyta, kad rūšis išnyko.

1960 m. grupė alpinistų, aplankiusių Beilo Piramidę, rado negyvą vabzdį, per ateinančius metus buvo rasti dar keletas negyvų, ekspedicijų bandymai rasti gyvų buvo nesėkmingi.

2001 m. grupė biologų nusileido į salą ištirti jos fauną ir florą. Jų bei viso pasaulio nustebimui jie rado 20–30 vabzdžių populiaciją, po vienu mirtinių šeimos krūmu (*Melaleuca*).

2003 m. buvo parvežtos dvi poros vabzdžių, viena privačiam veislininkui, kita į Melburno zoologijos sodą, ir nors su dideliais sunkumais pradžioje, dabar jie sėkmingai veisiami nelaisvėje, su tikslu užaugintą didelę populiaciją grąžinti į Lordo Hau salą.

2006 m. šių vabzdžių nelaisvėje buvo apie 50 ir tūkstančiai padėtų kiaušinėlių.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Mungos mungo** |
| --- |
| Dryžuotoji mangusta |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Mangustiniai  *( Herpestidae)* |
| Pošeimis: | *Herpestinae*  *( Herpestinae)* |
| Gentis: | *Herpestes*  *( Herpestes)* |
| Rūšis: | Dryžuotoji mangusta  *( Mungos mungo)* |

 |

**Dryžuotoji mangusta** (*Mungos mungo*) – mangustinių (*Herpestidae*) šeimos gyvūnas, gyvenantis centrinėje ir rytinėje Afrikoje. Buveinė – savanos, miškai, pievos.

Fizinės savybės
---------------

Dryžuotosios mangustos galva didelė, mažos ausys, trumpos, raumeningos galūnės ir ilga uodega, kurios ilgis siekia tiek pat, kiek ir likęs kūnas. Drėgnų sričių gyvūnai yra didesni ir tamsesni nei sausų. Apatinė kūno dalis yra aukštesnė ir apvalesnė už krūtinę. Grubus kailis yra pilkšvai rudos ir juodos spalvos, o gale yra keletas tamsiai rudų ir juodų horizontalių juostų.

Suaugęs gyvūnas gali siekti nuo 30 iki 45 cm ilgio ir sverti nuo 1,5 iki 2,25 kg. Uodega yra nuo 15 iki 30 cm ilgio.

Maistas
-------

Mitybos racioną daugiausiai sudaro vabalai, dviporiakojai, termitai, maži ropliai, paukščiai, skruzdėlės, žiogai, vikšrai. Kartais paragauja ir varlių, driežų, gyvačių.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

| **Rhabdomys** |
| --- |
| Dryžuotoji laukinė pelė (Rhabdomys pumilio)Dryžuotoji laukinė pelė (*Rhabdomys pumilio*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai  *( Muridae)* |
| Pošeimis: | Pelės  *( Murinae)* |
| Gentis: | Dryžuotosios laukinės pelės  *( Rhabdomys)* |

 |

**Dryžuotosios laukinės pelės** (*Rhabdomys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis, kurioje vienintelė rūšis – **dryžuotoji laukinė pelė** (*Rhabdomys pumilio*). Graužikas 9-13 cm ilgio, uodega 8-13,5 cm ilgio. Kailis šiurkštus. Nugarinė pusė su juostomis. Pilvo pusė yra šviesesnė nei nugaros. Uodega apaugusi tankiais trumpais plaukais.

Paplitusios Afrikoje: Tanzanijoje, Kenijoje, Ugandoje. Apsigyvena sausose upių lankose, kur auga vešli žolė, kalnų papėdėse, dirbamuose laukuose. Aktyvios dieną. Išsirausia nesudėtingus urvus su viena įėjimo anga. Kartais žemės paviršiuje iš žolių, lapų, samanų įsirengia lizdus. Gerai laipioja šakomis.

Minta įvairiu augaliniu maistu, taip pat vabzdžiais, moliuskais. Veisiasi nuo rugsėjo iki balandžio mėn. Per metus būna 4 vados, kurių kiekvienoje po 4-12 jauniklių.

Graužikas nevengia žmogaus kaimynystės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Mangora acalypha** |
| --- |
| Dryžuotasis plunksnuolis (Mangora acalypha)Dryžuotasis plunksnuolis (*Mangora acalypha*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Voragyviai  *( Arachnida)* |
| Būrys: | Vorai  *( Araneae)* |
| Šeima: | Kryžiuočiai  *( Araneidae)* |
| Gentis: | Plunksnuoliai  *( Mangora)* |
| Rūšis: | Dryžuotasis plunksnuolis  *( Mangora acalypha)* |

 |

**Dryžuotasis plunksnuolis** (*Mangora acalypha*) – kryžiuočių (*Araneidae*) šeimos vorų rūšis.

Tai 3-6 mm dydžio vorai, kurių galvakrūtinė gelsvai žalsva ir juodu išilginiu dryžiu. Pilvelis pailgai ovalinis, rausvai rudas, su juodu lapo pavidalo piešiniu, kuris plačiais baltais apvadais.

Vorai dirvos paviršiuje, ant žemų augalų, krūmų įsirengia horizontalų tinklą. Nuo kitų vorų tinklų atskiriamas pagal didžiausią spindulių skaičių (dažniausiai 50-60), sutvirtinimo zona susideda iš 10-12 eilių, su aiškia laisvąja zona. Lipnūs siūlai yra gana arti vienas kito (1 mm) ir priskaičiuojama 50-60 viename sektoriuje. Voras slėptuvės nedaro, dažniausiai laikosi tinklo centre. Sudrebinus tinklą, nukrenta saugos siūlu. Liepos mėn. jau išsirita pirmieji jaunikliai, bet iki žiemos paauga nedaug. Vorai peržiemoja pasislėpę samanose, detrite, ir išlenda labai anksti pavasarį.
Džoserio piramidė
**Džoserio piramidė** – Senovės Egipto laiptuotoji piramidė, pastatyta apie 2670 m. pr. m. e. faraono Džoserio valdymo metu Sakaroje netoli Memfio. Tai seniausia Egipto piramidė ir seniausias monumentalaus dydžio akmens statinys istorijoje.

Apie piramidę
-------------

Džoserio piramidės pradžia buvo akmeninė mastaba, pastatyta iš kalkakmenio ir skirta faraonui palaidoti. Ankstesnieji Egipto faraonai buvo laidojami mastabose, kartais didžiulėse, bet pastatytose iš plaušaplyčių. Džoserio valdymo metu irgi buvo pastatyta tokia mastaba, bet niekuomet nenaudota. Mastabos būdavo viso laidojimo komplekso, pastatyto iš plaušaplyčių, centre. Džoserio valdymo metu įvyko esminis pasikeitimas faraono laidojimo komplekso statybose − viskas buvo pradėta statyti iš akmenų. Manetonas (III a. pr. m. e.) pavadino Džoserį akmens statybų išradėju, tačiau tikėtina, kad ne mažesnį indėlį į naujoviškumą įnešė faraono pirmasis viziris ir dievo Ra vyriausiasis žynys Imhotepas, kuris, be kita ko, paminėtas „skulptorių vyresniuoju" ant Džoserio statulos. Pats faktas, kad Imhotepo vardas iškaltas ant faraono statulos, rodo, kad jis buvo labai reikšmingas ir gerbiamas asmuo gyvenimo metu. Imhotepas buvo Džoserio piramidės architektu ir pirmuoju žinomu architektu istorijoje.

Pradinė faraono mastaba buvo kelis kartus praplėsta, pakol įgavo 6 pakopų piramidės formą, tarsi vis mažesnių mastabų, sudėtų viena ant kitos. Iš pradžių mastaba buvo kvadratinės formos ir praplėsta į visas keturias puses. Praplėtimas buvo žemesniame lygyje ir tarp jo ir pirmosios mastabos suformuotas „laiptelis". Vėliau ant pirmosios mastabos pastatytos 3 viena už kitą mažesnės mastabos ir ši minipiramidė praplėsta iki dabartinės gigantiškos struktūros. Džoserio piramidės pagrindo matmenys 125x109 m, originalus aukštis siekė 62 m. Didelis statinio svoris buvo iššūkis statytojams, jo akmenų blokai šiek tiek nukreipti palinkę statinio centro link, kad neįvyktų griūtis. Po piramide sukurtas didžulis požeminių tunelių tinklas, kuriuose buvo paslėpta granitinė faraono laidojimo patalpa. Tuneliuose rasta daugybė indų su faraono provizija pomirtiniame pasaulyje. Šalia piramidės rasta daug statinių, regis, skirtų *Sed* („Uodegos") šventei. Tikriausiai tikėta, kad faraonas aname pasaulyje ves šią šventę kaip gyvenimo metu ir jam prireiks visų jos atributų. Esančiame kieme pažymėtos faraono procesijos vedimo vietos. Šiaurinėje pusėje nuo piramidės buvo faraono laidojimo šventykla, kurioje rasta Džoserio statula − seniausia iš Senovės Egipto valdovų (dabar Kairo muziejuje). Visas kompleksas buvo apjuostas 500x250 m matmenų stačiakampio formos siena. Į kompleksą vedė tik vienerios siauros durys. Tikėtina, kad statybos niekuomet nebuvo pilnai baigtos. Džoserio piramidė nėra tiksliai orientuota į pasaulio kryptis, kaip vėlesnės Egipto piramidės.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Džoserio piramidė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Farid Atiya. *Ancient Egypt*. American Univ in Cairo Press, 2006, p. 103−105
* Marc Van De Mieroop. *A History of Ancient Egypt*. John Wiley & Sons, 2010, p. 56
| Džondžu전주시 |
| --- |
| *Istoriniai miesto vartai Pungnam-mun* |
|  |
| 

DžondžuDžondžu

35°49′0″ š. pl. 127°09′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.81667°š. pl. 127.15000°r. ilg.﻿ / 35.81667; 127.15000﻿ (Džondžu)Koordinatės: 35°49′0″ š. pl. 127°09′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.81667°š. pl. 127.15000°r. ilg.﻿ / 35.81667; 127.15000﻿ (Džondžu) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Pietų Korėjos vėliava Pietų Korėja |
| **Provincija** | Šiaurės Džolos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 649 500  |
| **Plotas** | 206 km² |
| **Tankumas** (2010) | 3 153 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Džondžu |

**Džondžu** (kor. 전주시) – miestas Pietų Korėjos pietvakariuose. Šiaurės Džolos provincijos administracinis centras. Susisiekimo mazgas. Svarbus maisto (ryžių) ir tekstilės pramonės centras. Medienos apdirbimas ir popieriaus pramonė.

Istorija
--------

Ankstyvuoju Samguk laikotarpiu Džondžu priklausė Mahan konfederacijai. 892–936 m. buvo tapęs Vėlyvosios Pekče sostine. Dabartinį miesto statusą įgavo 1949 metais.

Geografija
----------

Džondžu yra Korėjos pusiasalio pietvakariuose, apie 40 km nuo Geltonosios jūros pakrantės. Nors pats miestas įsikūręs lygumoje, jį supa kalnai ir kalvos, ypač iš pietų ir rytų.

Kultūra
-------

Džondžu garsėja savo istoriniais statiniais, kaip kad Džinbuk, Šilsang, Sungam, Namgo šventyklomis, XIV a. miesto vartais *Pungnam*, X a. buvusiais, tačiau iki šių laikų neišlikusiais *Gionvon* rūmais. Centre taip pat yra Hanok kaimas su daugiau nei 700 tradicinės architektūros pastatų.

Mieste yra valstybinis muziejus, kuriame galima pamatyti Pekče laikų eksponatus, popieriaus muziejus, muzikinis teatras ir daug kitų kultūrinių objektų.

Sportas
-------

Džondžu mieste 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.

### Futbolas

* Jeonbuk Hyundai Motors FC futbolo klubas;
* Džondžu pasaulio čempionato stadionas, kurio talpa 42 477 žiūrovai.

Simboliai
---------

Miesto simbolis yra trys tradicinės sulankstomos vėduoklės: mėlyna, žalia ir oranžinė.

Žymūs žmonės
------------

* Šin Sokdžong, 신석정 (1907–1947) – poetas
* Čoi Mjonghy (1947–1998) – rašytoja
* I Bjongki (1891–1968) – poetas
* I Saman (1770–1847) – kaligrafas
* Hvang Vuk (1898–1993) – kaligrafas
* Song Songjong (1913–1999) – kaligrafas
* Kvon Samduk (1771–1841) – pansori atlikėjas
* Pak Dongva (1911–1978) – rašytojas, aktorius

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Oficialus puslapis
* Turizmo centro puslapis[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**1949 m. Grand Prix sezonas** buvo paskutinis Grand Prix lenktynių sezonas. Kitais metais jis buvo pervadintas į Formulę 1. 1949 m. šis automobilių sporto čempionatas buvo vadinamas Formule A. Šiame sezone nebuvo skelbiami absoliutūs nugalėtojai.

Sezono apžvalga
---------------

Šiais metais buvo surengtos 5 pagrindinės lenktynes, pavadintos *Grand Prix* (pranc. *didysis prizas*). Nuo gegužės 15 iki rugsėjo 11 d. lenktynės įvyko Didžiojoje Britanijoje, Belgijoje, Šveicarijoje, Prancūzijoje ir Italijoje. Be pagrindinių lenktynių dar buvo surengta daugiau nei 20 papildomų neįskaitinių lenktynių. Sezone nors vienose lenktynėse dalyvavo būsimi Formulės 1 dalyviai - Maserati, Alfa Romeo, Scuderia Ferrari, Talbot ir kiti.

| Pavadinimas | Trasa | Data | Nugalėtojas | Komanda nugalėtojas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jungtinė Karalystė Didžiosios Britanijos Grand Prix | Silverstone | Gegužės 15 | Šveicarija Toulo de Graffenried | Maserati |
| Belgija Belgijos Grand Prix | Spa-Francorchamps | Birželio 19 | Prancūzija Louis Rosier | Maserati |
| Šveicarija Šveicarijos Grand Prix | Bremgarten | Liepos 3 | Italija Alberto Ascari | Maserati |
| Prancūzija Prancūzijos Grand Prix | Monza | Liepos 17 | Monakas Louis Chiron | Talbot |
| Italija Italijos Grand Prix | Monza | Rugsėjo 11 | Italija Alberto Ascari | Ferrari |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Europos ekonominė erdvė. ██ ELPA narės, išskyrus Šveicariją

██ Europos Sąjungos valstybės narės

**Europos ekonominė erdvė** (**EEE**) – laisvosios prekybos zona Europoje. Ši erdvė išplėtė Europos Bendrijos vidaus rinką į Europos Laisvosios Prekybos Asociacijos (ELPA/EFTA) šalis. Europos ekonominės erdvės sutartis buvo pasirašyta 1992 m. gegužės 2 d. o įsigaliojo
1994 m. sausio 1 d. Šis susitarimas numatė laisvą prekybą pramonės prekėmis, laisvą kapitalo judėjimą, laisvą asmenų
judėjimą pagal bendras taisykles, taip pat numatė įvesti bendras ES taisykles paslaugų prekybos srityje.

Visos su bendrąja rinka susijusios ES teisės nuostatos perkeliamos į ELPA šalių teisės nuostatas, o tinkamą šių nuostatų įgyvendinimą ir jų laikymąsi prižiūri specialūs ELPA organai.

v • a • r **Europos Laisvos Prekybos Asociacija (ELPA)** 

   
 Islandija • Lichtenšteinas • Norvegija • Šveicarija



|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuropos Sąjunga |
| --- |
|  |
| Valstybės narės | 
Airija · Austrija · Belgija · Bulgarija · Čekija · Danija · Estija · Graikija · Ispanija · Italija · Kipras · Kroatija · Latvija · Lenkija · Lietuva · Liuksemburgas · Malta · Nyderlandai · Portugalija · Prancūzija · Rumunija · Slovakija · Slovėnija · Suomija · Švedija · Vengrija · Vokietija |  |

 |
**Europos Sąjungos notariatų taryba** (angl. *Council of the Notariats of the European Union*, **CNUE**) – pelno nesiekianti asociacija, įkurta 1993 metais, Europos Sąjungos institucijose atstovaujanti Europos notarams. CNUE nariais yra šių Europos Sąjungos valstybių narių notariatai: Vokietijos, Austrijos, Belgijos, Ispanijos, Prancūzijos, Graikijos, Italijos, Liuksemburgo, Olandijos, Portugalijos, Estijos, Vengrijos, Latvijos, Lietuvos, Maltos, Lenkijos, Čekijos, Slovakijos, Slovėnijos ir nuo 2007 m. kovo 2 d. – Bulgarijos bei Rumunijos (viso 21 narys). 2004 m. gegužės 1 d. Lietuvos Respublikai įstojus į Europos Sąjungą, 2004 m. gegužės 13-15 dienomis Atėnuose vykusioje Europos Sąjungos notariatų konferencijos Generalinėje asamblėjoje Lietuvos notariatas iškilmingai buvo priimtas į CNUE.

CNUE misija – notariato plėtra ir aktyvus dalyvavimas Europos institucijų sprendimų dėl piliečių teisinio gyvenimo, dėl prieinamumo prie teisingumo arba dėl vartotojų apsaugos priėmime. Be to, CNUE nuolat informuoja savo narius apie įstatymų leidybą Europoje bei įvairias Sąjungos iniciatyvas, rūpinasi notarų švietimu Europos Sąjungos teisės srityje.

Europos Sąjungos notariatų konferencijos prezidentas – Juan Bolas Alfonso (Ispanija).

Organizacijos būstinė yra Briuselyje, *Avenue de Cortenbergh* 52, B-1000, Belgija.

Organai
-------

CNUE organizacinė struktūra: generalinė asamblėja, sudaryta iš notariatų prezidentų; vykdomasis komitetas, kurį sudaro CNUE prezidentas, 2 vice-prezidentai ir 2 patarėjai; darbo grupės, į kurias įeina beveik po vieną atstovą iš šalių narių; pranešėjas, skiriamas konkrečiai temai arba projektui ir nuolatinis biuras, kuriam vadovauja biuro direktorius.

CNUE leidžia elektroninį žurnalą „Notulae", kuriame pateikia naujausią informaciją apie Europos Sąjungą, bendrosios rinkos kūrimą, bendradarbiavimo teisės ir teisėsaugos srityse plėtrą, vartotojų teisių apsaugą, įmonių teisę ir įvairius europinis renginius, kurie galėtų sudominti notarus.

Teikdama įvairius pasiūlymus Europos Sąjungos institucijoms, CNUE:

* skatina laisvą autentiškų aktų, ypač notarinių aktų, judėjimą Europoje, užtikrinant piliečių ir įmonių teisinę apsaugą;
* kuria vieningą Europos notariatų tinklą;
* nuo 2001 m. kuria vieningą testamentų registrą;
* rengia tarptautines sutartis (Deontologijos kodeksas, kurį Lietuvos notariatas ratifikavo 2004 m. lapkričio 6 d. vykusiame Notarų rūmų narių susirinkime);
* informuoja visuomenę apie Europos teisę (pranc. *Europe du droit*, 2002).

Šaltiniai
---------

* Europos Sąjungos notariatų taryba[neveikianti nuoroda] (Lietuvos notarų rūmai)

Nuorodos
--------

* Oficiali tinklavietė (prancūzų, anglų k.)
**Europos aplinkos agentūra**|  |
| **Priklauso** | ES |
| **Vadovas** | Hans Bruyninckx |
| **Įkurta** | 1993 metų spalio 30 |
| **Nariai** | 33 valstybės |
| **Pagrindinis dokumentas** | 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 401/2009 |
| **Būstinė** | Kopenhaga, Danija |
| **Oficiali svetainė** |  |
|

**Europos aplinkos agentūra** – viena iš Europos Sąjungos agentūrų. Pagrindinis šios agentūros uždavinys yra kaupti ir skleisti nepriklausomą informaciją visuomenei apie aplinkos apsaugą. Agentūrą sudaro 33 valstybių vyriausybių nariai, Europos Komisijos atstovas ir du Europos Parlamento paskirti mokslininkai. Nuo 2013 m. agentūrai vadovauja belgas Hans Bruyninckx.

Ši agentūra buvo pirmoji iš ES organizacijų, leidusių į savo gretas jungtis šalims kandidatėms, dar prieš Europos Sąjungos plėtrą 2004 m.

Iš viso organizacijai priklauso visos 33 valstybės – 28 ES šalys ir Islandija, Lichtenšteinas, Norvegija, Šveicarija bei Turkija.

Taip pat dar 6 balkanų šalys yra bendradarbės – Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Makedonija, Juodkalnija, Serbija ir Kosovas (pagal JT saugumo Tarybos rezoliuciją 1244/99).

Šaltiniai
---------

1. ↑  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 401/2009
**European Aviation Safety Agency**|  |
| **Trumpinys** | EASA |
| **Tipas** | ES agentūra |
| **Generalinis sekretorius** | Patrick Ky |
| **Įkurta** | 2002 m. |
| **Būstinė** | Kelnas, Vokietija |
| **Oficiali svetainė** |  |
|

Agentūros būstinė Kelne
**Europos aviacijos saugos agentūra** (EASA; angl. *European Aviation Safety Agency*) – 2002 m. įkurta Europos Sąjungos agentūra, atsakinga už aviacijos saugą Europoje.[1] Pilnai veikti organizacija pradėjo 2008 m.

Pagrindinės agentūros veiklos apima aviacijos saugos strategijos valdymą, aviacijos produktų sertifikavimą, ES valstybių aviacijos agentūrų priežiūrą. Agentūroje dirba apie 700 darbuotojų iš visų ES narių. Pagrindinė agentūros būstinė yra Kelne, taip pat agentūra turi būstines Briuselyje, Vašingtone, Monrealyje ir Pekine.

Veikla
------

Pagrindinės agentūros veiklos apima šiuos punktus:[2]

* Aviacijos saugos taisyklių priežiūra;
* Aviacijos saugos programų priežiūra, kūrimas ir standartizacija;
* Orlaivių, variklių ir kitų dalių saugos ir aplinkosaugos sertifikavimas;
* Orlaivių dizaino organizacijų veiklos patvirtinimas;
* Trečiųjų šalių (ne ES) operatorių veiklos patvirtinimas;
* Europos Komisijos programos „užsienio orlaivių saugos užtikrinimas oro uostuose" priežiūra;
* Aviacijos saugai skirtos medžiagos, statistikos rinkimas ir apdorojimas.

Narės
-----

Be ES narių šiai agentūrai priklauso ir Europos Laisvosios Prekybos Asociacijos narės – Lichtenšteinas, Norvegija, Šveicarija ir Islandija.[3] Agentūra glaudžiai bendradarbiauja ir su kitomis organizacijomis.[4]

Taip pat skaitykite
-------------------

* Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija

Nuorodos
--------

* Agentūros tinklalapis

Šaltiniai
---------

1. ↑  The Agency
2. ↑  EASA
3. ↑  „Links to National Authorities". EASA. Nuoroda tikrinta 2013-05-16.
4. ↑  „Working Relationships". EASA. Nuoroda tikrinta 2013-05-16.
| ***Riko*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Ricco |
| Kilmės šalis |  Ispanija Italija |
| Režisierius | Tulio Demicheli |
| Scenaristas (-ai) | Jose Gutierrez MaessoSantjago MoncadaMario di Nardo |
| Vaidina | Christopher MitchumBarbara BouchetMalisa LongoPaola SenatoreCarla Mancini |
| Metai | 1973 |
| Žanras | trileris |
| Kalba | anglų ir ispanų |
| **IMDb įrašas** |

**Riko** – 1973 m. sukurtas veiksmo filmas.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Prieš 2 metus Riko Aversi tėvą, vieną iš mafijos šulų, nužudė, o sūnų pasodino į kalėjimą. Dabar, paleistas anksčiau laiko už gerą elgesį, jis grįžta į miestą, ketindamas rasti ir atkeršyti už tėvo mirtį. Jo buvusi mergina Roza dabar gyvena su donu Vito, kuris yra pagrindinis įtariamasis. Pastarasis be jokių skrupulų susidoroja su visais, kurie tik stoja skersai kelio ir Riko susiremti su juo, vadinasi, sukelti mirtiną pavojų savo seseriai ir motinai. Vis tik garbės supratimas neleidžia Riko nusileisti ir jis, padedamas padirbtu pinigus platinančios seksualiosios Scilos, pradeda veikti...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*

* Christopher Mitchum – Riko Aversis
* Barbara Bouchet – Scila
* Malisa Longo – Roza
* Eduardo Fajardo – Sirano
* Manuel Zarzo – Tonis
* Arthur Kennedy – donas Vito
* Luis Induni – Riko tėvas
* Paola Senatore
* Carla Mancini
| **Rima Mikėnaitė** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. liepos 7 d. (81 metai)Vilnius |
| Tėvai | Juozas Mikėnas |
| Sutuoktinis (-ė) | Osvaldas Balakauskas |
|  |
| Organizacijos | Lietuvos konservatorija |
| Pareigos | docentė |
|  |
| Išsilavinimas | muzikologė, humanitarinių mokslų daktarė |
| Alma mater | Lietuvos konservatorija |

**Rima Mikėnaitė** (g. 1941 m. liepos 7 d. Vilnius) – Lietuvos muzikologė, humanitarinių mokslų daktarė.

Biografija
----------

Tėvas Juozas Mikėnas, sutuoktinis Osvaldas Balakauskas. 1964 m. baigė Lietuvos konservatorijos V. Venckaus muzikos teorijos klasę, 1970 m. – Maskvos konservatorijos aspirantūrą, 1973 m. menotyros kandidatė.

1964–1967 m. ir 1970–1974 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytoja. 1974–1979 m. Lietuvos konservatorijos Liaudies muzikos laboratorijos vyresnioji mokslinė bendradarbė; parengė lietuvių liaudies dainų ritmo klasifikavimo projektą, vadovavo studentų folkloro ekspedicijoms. 1979–1997 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija) dėstytoja; nuo 1984 m. docentė. 1979–1982 m. Lietuvos konservatorijos Terminologijos komisijos pirmininkė. Paskelbė straipsnių apie lietuvių muziką, recenzijų muzikos teorijos klausimais.

Bibliografija
-------------

* Harmonizuota lietuvių liaudies daina, 1972 m.
* XX a. polifonija ir jos apraiškos šiuolaikinėje lietuvių muzikoje, 1987 m.),

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ona Juozapaitienė. *Rima Mikėnaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 83 psl.
| **Rima Giržadienė** |
| --- |
| Gimė | 1955 m. rugpjūčio 8 d. (67 metai)Jelgavoje, Latvija |
|  |
| Veikla | Lietuvos bibliotekininkė, kraštotyrininkė |
| Organizacijos | Šiaulių miesto savivaldybės viešoji biblioteka |
| Pareigos | skyriaus vedėja |

**Rima Giržadienė** (g. 1955 m. rugpjūčio 8 d. Jelgavoje, Latvija) – Lietuvos bibliotekininkė, kraštotyrininkė.

Biografija
----------

1973 m. baigė Rokiškio kultūros mokyklą ir pradėjo dirbti Šiaulių 2-oje masinėje bibliotekoje Abonemento skyriaus vedėja. Nuo 1989 m. vadovauja Šiaulių miesto savivaldybės viešosios bibliotekos Bibliografijos-informacijos skyriui.

Inicijavo parodų rengimą iš asmeninių archyvų, iš jų svarbesnės: knygų, išleistų iki 1941 metų (1990, 1997 m.), kaimų istorijų (1994 m.) šeimų istorijų ir genealoginių medžių (1992 m. 1999 m.), miesto mokyklų laikraščių ir sienlaikraščių (1995 m.), laiškų (1999 m.), iš Šiaulių įmonių „Gubernija", „Rūta" archyvų, (2001 m. 2004 m.), iš šiauliečių tautodailininko A.Turausko, rezistento M.Jurevičiaus, provizorių A. Rulinskienės, V. Kavaliauskienės, menotyrininko V. Rimkaus, kraštotyrininkų D. Balčiūno, E. Adomavičienės, monsinjoro A.Bitvinsko, fiziko V. Zurbos ir kitų asmeninių archyvų.

Lietuvos bibliotekininkų draugijos, Lietuvos kraštotyros draugijos narė.

Bibliografija
-------------

* Šiaulių miesto savivaldybės viešosios bibliotekos kraštotyros darbų katalogas, 1997 m.
* Šiaulių miesto savivaldybės viešosios bibliotekos Bibliografijos skyrius, 2001 m.

Įvertinimas
-----------

* 1996 m. V.Staniulio specialioji premija konkurse „Metų bibliotekininkas".

Šaltiniai
---------

1. ↑   Rima Giržadienė. Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka
| ***Rikis ir Baraba*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Ricky & Barabba |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Christian De Sica |
| Metai | 1992 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 83 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Rikis ir Baraba** (it.  *Ricky & Barabba*) – 1992 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Christian De Sica – Baraba
* Renato Pozzetto – Rikis Morandis
* Franco Fabrizi – Salvetis, RIkio uošvis
* Francesca Reggiani – Elena Salveti Morandi, RIkio žmona
* Bruno Corazzari – Sandro Bonetis
* Sylva Koscina – Kristina Boneti
* Marisa Merlini
* Stefania Calandra
* Nathalie Guetta

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Valkata ir benamis Baraba netyčia išgelbėja nusižudyti besiruošiantį verslininką Rikį Morandį, praradusį investicijas į naują išradimą, kuris paslaptingai dingo. Po nesėkmės Rikis persigalvoja, o grįždamas namo kartu parsiveža ir Rikį. Čia jis susiginčija su žmona Elena, turtingo inžinieriaus Salvečio dukterimi, nuo kurios priklauso ir Rikio gerovė. Žmona išvažiuoja, pareikalavusi, kad grįžusi vyro neberastų namuose. Rikis nori taikytis, tačiau Elenos išvykos vietą žino tik Baraba, netyčia aptikęs faksą, tačiau sunaikinęs dokumentą. Rikis priverstas imti Barabą kartu. Kelionės metu pasikeičia daugybė dalykų: Rikis išleidžia visus turimus pinigus, praranda automobilį ir galiausiai sužino, kad jo žmona turi meilužį Sandro Bonetį: Rikio verslo konkurentą, visuomet nuspėjantį jo žingsnius. Supratęs, kad rengiamas sąmokslas jį sužlugdyti, Rikis vyksta į Monte Karlą susitikti su uošviu Salvečiu, kuris šį nuolat palaikydavo. Maskarado vakarėlyje, į kurį patenka RIkis su Baraba, jo laukia karti tiesa: Salvetis žino apie dukters romaną su Bonečiu ir jį palaiko, kartu regzdami planą atpiginti ir pusvelčiui supirkti Rikio fimos akcijas, tokiu būdu jį sužlugdydami.

Tame pačiame vakarėlyje valkata Baraba apdovanojamas už geriausią "kostiumą" ir sulaukia dėmesio iš Bonečio žmonos Kristinos. Pastaroji pasirodo besanti turtinga paveldėtoja, o vyras Sandro – jos išlaikytinis, be jos žinios rezgantis intrigą su Salvečiu.

Po klajonių Rikis grįžta į Milaną kaip valkata. Pasirodęs biržoje ir matydamas savo įmonės akcijų kritimą, jis ketina viešai susideginti, tačiau paskutinę akimirką akcijų vertė staiga pradeda kilti – tuo pasirūpina verslininku tapes Baraba ir jo naujoji meilužė Kristina Boneti…
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie muzikos grupę - G&G Sindikatas.*
**Sindikatas** – asmenų grupė, grupavimasis. Publicistikoje kalbant apie kokių nors asmenų ar interesų grupių (neformalias) organizacijas vartojama neigiama (nuvertinamąja) prasme.

Prancūzų kalba žodis vartojamas kalbant apie profsąjungas, plačiąja prasme kaip trestas, kartelis ar apibūdinant kitą kokį nors verslo susivienijimą; taip pat žinomas **nusikaltėlių sindikatai**.

ES savo aktuose įtvirtino, kad sindikatas atsiranda, kai kartelio atveju esama bendro prekių ar paslaugų pirkimo/pardavimo.

pranc. *syndicat*- *valdytojas*; visų pirma tam tikros administracinės srities; tokiu atveju lotynų kalba žodis *syndicus* reiškia tą patį, savo ruožtu kilęs iš graikiškojo σύνδικος (*syndikos*, *reikalų valdytojas*).

Finansų srityje
---------------

Finansų terminologijoje sindikatas vartojamas kaip žodžio „konsorciumas" sinonimas. Tokiu atveju tai yra ne kas kita kaip bankų susivienijimas dėl kokios nors veiklos.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sindikalizmas
| ***Fračija*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Fracchia la belva umana |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Neri Parenti |
| Scenaristas (-ai) | Leo BenvenutiPiero De BernardiPaolo VillaggioNeri Parenti |
| Vaidina | Paolo VillaggioLino Banfi |
| Metai | 1981 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 99 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Fračija** (it.  *Fracchia la belva umana*) – 1981 m. Italijoje sukurta komedija, demonstruota Venecijos kino festivalyje.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*

* Paolo Villaggio – Džandomenikas Fračija / „Žvėris"
* Lino Banfi – komisaras Auriko
* Anna Mazzamauro – mis Korvino
* Francesco Salvi – Neuro
* Sandro Ghiani – De Simone
* Antonio Allocca – karabinierių maršalas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džandomenikas Fračija nevykėlis, kurio nevertina nei viršininkas, nei kolegos, netgi jo aistros objektas mis Korvino mano, kad jis nėra vertas jos draugijos. Vis tik kartą ji sutinka nueiti su Fračija į pasimatymą – tada ir prasideda nesusipratimai, mat paaiškėja, kad Fračija yra labai panašus į policijos ieškomą nusikaltėlį pravarde „Žvėris"...
| **Lactarius pubescens** |
| --- |
| Baltagauris piengrybis (*Lactarius pubescens*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Ūmėdiečiai  *( Russulales)* |
| Šeima: | Ūmėdiniai  *( Russulaceae)* |
| Gentis: | Piengrybis  *( Lactarius)* |
| Rūšis: | Baltagauris piengrybis  *( Lactarius pubescens)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Baltagauris piengrybis** (*Lactarius pubescens*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio didumo. Kepurėlė 3-5 (7) cm skersmens, jauna pusiau apvali, iškili, vėliau paplokščia arba įdubusi, mėsinga, plaušuota, pakraščiai šerpetoti, plaukuoti, palinkę žemyn.
Lakšteliai iš pradžių balti, vėliau rusvo atspalvio, tankūs, siauri, priaugtiniai arba pusiau nuaugtiniai. Kotas 2-5 cm ilgio, 0,5-1,5 cm storio, rusvas, baltas, į pagrindą smailėjantis, plaušuotas.
Trama balta, tvirta, trapi, deginančio skonio, malonaus kvapo. Pieniškos sultys baltos, aštraus skonio.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais žolėtuose miškų pakraščiuose, pamiškėse, krūmynuose, ypač beržynuose. II kategorijos, valgomas grybas, tinkamas valgyti sūdytas arba marinuotas. Lietuvoje gana dažnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vincentas Urbonas. *Grybai*. Vilnius: Mokslas, 1986. p. 76.
| **Ficedula albicollis** |
| --- |
| Baltakaklė musinukė (*Ficedula albicollis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Musinukiniai  *( Muscicapidae)* |
| Gentis: | Musinukės  *( Ficedula)* |
| Rūšis: | Baltakaklė musinukė  *( Ficedula albicollis)* |

 |
| Binomas |
| ***Ficedula albicollis***Temminck, 1815 |

**Baltakaklė musinukė** (*Ficedula albicollis*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos paukštis.

Paplitimas
----------

Paplitusi rytinėje Europos ir šiaurinėje Azijos dalyje. Baltakaklių musinukių arealas apima vakarinę Prancūziją, šiaurės vakarų Italiją, pietų Italiją, pietų Vokietiją, Šveicariją, Švediją, Austriją, Čekiją, Rytų Europą iki Pietų Uralo, Ukrainą, pietuose siekia Iraną, Azerbaidžaną, Kaukazą, Juodosios ir Viduržemio jūrų pakrantes. Lietuvoje labai retai užklystanti rūšis. Žiemoja centrinėje ir pietų Afrikoje.

Manoma, kad populiaciją sudaro 1,4 – 2,4 mln. paukščių.

Išvaizda
--------

Baltakaklė musinukė yra naminio žvirblio dydžio. Kūnas baltas, viršugalvis, uodega ir sparnai juodi. Baltos dėmės yra ant sparnų, kaktoje ir aplink kaklą. Patinas sveria 10-14,9 g, patelė 12-17 g. Galva santykinai didelė, snapas trumpas ir truputį palenktas žemyn (skirtingai nuo šiek tiek aukštyn pakreipto margasparnės musinukės snapo). Sparnai platūs, uodega ilga ir plokščia.

Elgsena
-------

Aptinkama miškuose, kur gausu drevėtų medžių: ąžuolynuose, bukynuose, skroblynuose. Gyvena pamiškėse arba prie miško aikštelių. Peri natūraliose drevėse ar kitų paukščių uoksuose. Lizdą suka iš žolių. Deda 6, rečiau 5 ar 7 balsvai žydrus 17x13 mm dydžio kiaušinius. Inkubacinis periodas 13 dienų.

Mityba
------

Baltakaklė musinukė minta daugiausia vikšrais (lapsukių, sprindžių, pelėdgalvių), kartais lesa vabzdžius, suaugusius drugius. Rečiau lesa uogas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Lietuvos fauna": Paukščiai 2. Vilnius, „Mokslas", 1991 m.
| Salaspilio stadionas |
| --- |
| Vieta |  Salaspilis, Latvija |
| Koordinatės | 56°51′26.34″ š. pl. 24°20′12.07″ r. ilg.﻿ / ﻿56.8573167°š. pl. 24.3366861°r. ilg.﻿ / 56.8573167; 24.3366861 |
| Atidarytas | 2008 m. |
| Renovuotas | 2021 m. |
| Savininkas | Salaspilio vaikų sporto mokykla |
| Paviršius | dirbtinė danga |
| Talpa | 1000 |

**Salaspilio stadionas** (latv. *Salaspils stadions; Salaspils sporta skolas stadions*) – futbolo stadionas Salaspilyje, Latvijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Sėdimų vietų skaičius iki rekonstrukcijos – 648. Nuo 2021 m. talpina tūkstantį žiūrovų. Stadionas atitinka FIFA reikalavimus. Stadioną prižiūri ir tvarko Salaspilio vaikų sporto mokykla.

Istorija
--------

Stadionas pradėtas statyti 2006 m. o pabaigtas ir atidarytas 2008 m. birželio 27 d. Jo statyba kainavo 1,5 mln latų.

Stadione yra sintetinio futbolo aikštė, 8 lengvosios atletikos trasos (420 metrų ilgio), lengvosios atletikos sektoriai.

2009 m. aukščiausioje lygoje rungtyniavęs futbolo klubas „Daugava Rīga", dabartinis FK RFS, čia sužaidė dalį savo namų rungtynių.

2018 m. Salaspilio savivaldybės taryba ir Latvijos futbolo federacija susitarė dėl futbolo aikštės modernizavimo, kuris leistų įkurti aukšto lygio FIFA reikalavimus atitinkantį stadioną. Futbolo federacijos lėšomis išklota nauja ir moderni dirbtinė danga, o savivaldybė vykdė stambaus mąsto stadiono infrastruktūros tobulinimo darbus, prisiimdama didžiausią finansavimo naštą. Pakabinti LED šviestuvai, atnaujintos sėdimos vietos žiūrovams, atlikti dažymo ir kiti darbai. Jei anksčiau stadione buvo galima sportuoti tik dieną, tai dabar gali vykti varžybos neatsižvelgiant į paros metą. Stadiono apšvietimui skirtos LED technologijos sunaudoja žymiai mažiau elektros energijos.

„Super Nova" klubas paskelbė, kad 2022 m. Virsliga sezone namų rungtynės žais Salaspilio miesto stadione.

Adresas: Rudzu iela 2, Salaspilis

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2022-01-29 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑

Nuorodos
--------

* Salaspilio stadionas salaspilssporto.lv
* Salaspilio stadionas europlan-online.de
* Salaspilio stadionas SOCCERWAY
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Įvažiavimas į tunelį
**Salango tunelis** (pers. تونل سالنگ = *Tūnel-e Sālang*) – tunelis Afganistane, Hindukušo kalnuose, įrengtas Salango perėjoje, ~3400 m aukštyje. Juo eina svarbus kelias iš Kabulo į šalies šiaurę (Kundūzą, Mazari Šarifą). Tunelio ilgis 2,6 km, plotis ir aukštis iki 7 m (centre aukštis 4,9 m). 2010 m. tuneliu per dieną pravažiuodavo ~16 tūkst. automobilių.

Salango tunelio statybos pradėtos 1955 m. bendromis TSRS ir Afganistano socialistinės valdžios pastangomis. 1964 m. tunelis buvo atidarytas – jis leido sutaupyti ~300 km kelio ir įgalino susisiekimą ištisus metus. Iki 1973 m. kai pastatytas Eizenhauerio tunelis (JAV, Koloradas), tai buvo aukščiausias tunelis su automobilių keliu pasaulyje. TSRS-Afganistano karo metu tunelis buvo svarbiausia tarybinės armijos arterija, todėl 1982 m. lapkričio 3 d. jame mudžachedinai atliko teroro išpuolį, sukeldami sprogimą. Tikslus aukų skaičius nežinomas, kai kuriais duomenimis žuvo 64 TSRS kariai ir 112 afganų. Talibanui užvaldžius šalį, tunelis liko apgriautas ir nebenaudojamas. 2002 m. jungtinės NATO pajėgos tunelį vėl pritaikė eismui. Dabar tunelio apylinkėse dažnos pavojingos sniego nuošliaužos.
| Medaliai |
| --- |
|
| Moterų sunkioji atletika |
| **Atstovaujant:  Jungtinė Karalystė**  |
| Europos čempionatas |
| **Sidabras** | 2021 Maskva | 64 kg |
| **Atstovaujant:  Anglija**  |
| Sandraugos žaidynės |
| **Sidabras** | 2018 Gold Koastas | 69 kg |

**Sarah Davies** (g. 1992 m. rugpjūčio 19 d. Prestone) – Jungtinės Karalystės sunkiosios atletikos sportininkė, olimpietė, Europos čempionatų prizininkė.

Biografija
----------

2014 m. Davies pirmą kartą dalyvavo Sandraugos žaidynėse, kuriose užimta 7-oji vieta. Tais pačiais metais debiutavo Europos čempionate ir užėmė 11-ą vietą. 2014 m. pasaulio čempionate Davies liko 29-a.

2017 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionate Davies su 209 kg rezultatu liko 6-oje vietoje.

2018 m. Davies dalyvavo Sandraugos žaidynėse kaip Anglijos rinktinės atstovė. Sportininkė daugiakovėje užfiksavo 217 kg rezultatą ir nusileidusi tik Indijos atstovei Punam Yadav pelnė sidabro medalį.

2021 m. Europos čempionate britė varžėsi moterų svorio kategorijoje iki 64 kg. Anglė užfiksavo 230 kg rezultatą ir pirmą kartą pelnė Europos čempionatų medalį - sidabrą.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Davies varžėsi svorio kategorijoje iki 64 kg. Rovimo rungtyje britė su 100 kg buvo 7-a, o stūmime su 127 kg liko 3-oje vietoje. Bendroje daugiakovėje su 227 kg rezultatu užimta 5-oji vieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugsėjo 4 d.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Futbolo vartininkas bando atremti smūgį
**Vartininkas** – išskirtinė pozicija kai kuriuose sporto šakose, skirta apsaugoti komandą nuo priešininkų įvarčių. Paprastai vartininkams galioja kitokios taisyklės nei aikštės žaidėjams.

Pavyzdžiai
----------

Bandžio vartininkas
Kai kurios sporto rūšys, kuriose yra vartininkai:

* Futbolas
* Rankinis
* Ledo ritulys
* Bandis (rusiškas ritulys)
* Grindų riedulys
* Žolės riedulys
* Vandensvydis

  

### Futbolas

Futbole vartininkas vilki kitokios spalvos apranga nei aikštės žaidėjai. Taip pat savo komandos baudos aikštelėje vartininkui leidžiama liesti kamuolį rankomis (išskyrus atvejus, kai kamuolį paspiria ar iš užribio atmeta tos pačios komandos žaidėjas) bei laikyti jį rankose (ne ilgiau nei 6 sekundes).

Futbolo vartininkui negalioja jokie papildomi apribojimai, todėl kartais tam tikrais rungtynių momentais vartininkas žaidžia kaip aikštės žaidėjas ar net įmuša įvarčius.

### Ledo ritulys

Ledo ritulio vartininkas
Ledo ritulyje vartininkas privalo dėvėti specialią aprangą su papildomomis apsaugomis. Vartininkas gali pagauti ritulį taip sustabdydamas žaidimą. Jei kitos komandos žaidėjas tyčia atsimuša į vartininką, komandai skiriama nuobauda.

Žymūs vartininkai
-----------------

* Levas Jašinas (futbolas)
* Edwin van der Sar (futbolas)
* José Luis Chilavert (futbolas)
* Iker Casillas (futbolas)
* Oliver Kahn (futbolas)
* Gianluigi Buffon (futbolas)
* Peter Schmeichel (futbolas)
* Vladislavas Tretiakas (ledo rutulys)
* Martin Brodeur (ledo rutulys)
**Vartotojo sutikimas** arba **licencinė programinės įrangos sutartis** (angl. *end-user license agreement* (sutr. EULA)), liet. *galutinio vartotojo licencinis sutikimas*) – sutartis tarp kompiuterinės programos kūrėjo/savininko ir jos kopijos naudotojo.

Dažniausiai naudojama komercinių programų plėtotojų (tokių kaip Apple ar Microsoft) arba laisvosios programinės įrangos su komerciniais elementais.

Sudarymas
---------

Sutartis (angl. EULA) sudaroma įdiegus programinę įrangą ir prieš pradedant ja naudotis. Sudarymas realizuojamas susipažinimui pateikiama programos licencija ir žymimuoju langeliu šalia. Jo pažymėjimas reiškia, kad vartotojas susipažino su licencija, sutinka su visomis joje išdėstytomis sąlygomis ir garantuoja jų laikytis. Tai ne vienintelis variantas, kartais pasitaiko ir kitokia *vartotojo sutikimo* išraiška.

Nepažymėjus žymimojo langelio (t. y. neišreiškus *vartotojo sutikimo*), dažniausiai, neįmanoma pradėti naudotis programine įranga, net jeigu ji jau parsisiųsta ar net nusipirkta/išsinuomota. EULA sudarymas yra privalomas, programos kūrėjų reikalaujamas kiekvieno programos vartotojo žingsnis.

Prasmė
------

*Vartotojo sutikimas* turi sutartinę galią tarp programinės įrangos kūrėjo/savininko ir jos vartotojo, t. y. jį sudarant programos licencija (kurioje aptarta ką vartotojas gali, ir ko negali daryti su programa) tampa *privaloma*.

*Vartotojo sutikimas* neapsaugo programinės įrangos vartotojo, o yra skirtas apibrėžti intelektinės nuosavybės savininkų teises, visų pirma nuo neteisėto naudojimo (piratavimo).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
| Funšalisport. *Funchal* |
| --- |
|        |
| *Funšalio vaizdas* |
|  |
| 

FunšalisFunšalis

32°39′0″ š. pl. 16°54′0″ v. ilg.﻿ / ﻿32.65000°š. pl. 16.90000°r. ilg.﻿ / 32.65000; 16.90000﻿ (Funšalis)Koordinatės: 32°39′0″ š. pl. 16°54′0″ v. ilg.﻿ / ﻿32.65000°š. pl. 16.90000°r. ilg.﻿ / 32.65000; 16.90000﻿ (Funšalis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Portugalijos vėliava Portugalija |
| **Regionas** | Madeiros salos Madeiros salos |
|  |
| **Meras** | Miguel Filipe Machado de Albuquerque |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 100 847  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Funšalis |
|  |
| **Kirčiavimas** | Funšãlis |

**Funšalis** – pagrindinis Portugalijai priklausančių Madeiros salų miestas ir administracinis centras. Įsikūręs Madeiros salos pietinėje pakrantėje. Svarbus jūrų uostas, tarptautinis oro uostas. Žvejyba, vynininkystė.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1421 m. keliautojo João Gonçalves Zarco. Funšalis tapo svarbiu pakelės uostu kelionėse į Indiją, Ameriką, Afriką. 1508 m. karalius Manuelis II suteikė miesto statusą.

Žymūs žmonės
------------

Iš Funšalio kilęs portugalų futbolininkas Cristiano Ronaldo, kompozitorius Pedro Camacho, dizainerė Fátima Lopes, dainininkė Vania Fernandes.

Sportas
-------

### Futbolas

* CD Nacional
* CS Marítimo Madeira
* CF União