recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Pseudibis papillosa** |
| --- |
| Juodasis ibis (Pseudibis papillosa)Juodasis ibis(*Pseudibis papillosa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Irklakojiniai paukščiai  *( Pelecaniformes)* |
| Šeima: | Ibiniai  *( Threskiornithidae)* |
| Pošeimis: | Ibiai  *( Threskiornithinae)* |
| Gentis: | Netikrieji ibiai  *( Pseudibis)* |
| Rūšis: | Juodasis ibis  *( Pseudibis papillosa)* |

 |
| Binomas |
| ***Pseudibis papillosa***Temminck, 1824 |

**Juodasis ibis** (*Pseudibis papillosa*) – irklakojinių paukščių (*Pelecaniformes*) būrio, ibinių (*Threskiornithidae*) šeimos, ibių (*Threskiornithinae*) pošeimio, netikrųjų ibių (*Pseudibis*) genties rūšis.

Paplitę Pietų Azijoje. Juodasis ibis mėgsta drėgnas vietas: ežerus, pelkes, upės vagas, drėkinamas dirbamąsias žemes, tačiau vis tiek mažiau nei kiti ibiai. Lizdus suka medžiuose, paplitę mažais būriais. Šie ibiai dažniausiai dauginasi Šiaurės Indijoje perėdami kovo-spalio mėnesiais. Tiek patinėlis, tiek patelė yra panašūs. Turi į žiurlio panašų ilgą, į apačią riestą snapą; galva juodos spalvos su raudonu lopinėliu. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Juodasis ibis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| *Warning* |
| --- |
|  |
| Green Day studijinis albumas |
| Išleistas | 2000 m. spalio 2 d. |
| Žanras | Rokas, punk |
| Trukmė | 41 min. 14 sek. |
| Įrašų kompanija | Reprise |
| Prodiuseris | Green Day |
| Green Day chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Nimrod (1997) | Warning (2000) | American Idiot (2004) |

 |

„**Warning**" – 6-asis amerikiečių pankroko grupės Green Day albumas, išleistas 2000 m.

Istorija
--------

Šis albumas kitoks nei ankstesni grupės darbai. Jame dominuoja jau nebe tradicinės, tapusios grupės „prekiniu ženklu" punk rock žanro dainos, o akustinio skambesio kūriniai, daugiau primenantys folk žanro dainas. Iš dainose skambančių instrumentų paminėtini armonika, mandolina, akordeonas, valtorna ar saksofonas. Dainų tekstus sukūrė vokalistas Billie Joe Armstrong (išskyrus „Misery", sukurtą su kitais Green Day nariais), muzika sukurta Green Day. Įrašymo darbai vyko „Studio 880" Oklande (Kalifornijoje, JAV), miksavimo - „Oceanway Studio" Holivude (Kalifornijoje, JAV).

Taip pat šis albumas - pirmasis, kurio neprodiusavo „etatinis" Green Day prodiuseris Rob Cavallo, dirbęs su grupe nuo jų 2-ojo albumo „Kerplunk" (tačiau šiek tiek prisidėjo prie jo kūrimo ir albumo kūrėjų sąraše figūruoja kaip atsakingasis prodiuseris).

Albumo dainos
-------------

1. Warning (3:42)
2. Blood, Sex and Booze (3:33)
3. Church on Sunday (3:18)
4. Fashion Victim (2:48)
5. Castaway (3:52)
6. Misery (5:05)
7. Deadbeat Holiday (3:35)
8. Hold On (2:56)
9. Jackass (2:43)
10. Waiting (3:13)
11. Minority (2:49)
12. Macy's Day Parade (3:34)

Singlai
-------

Išleisti singlai: „Minority", titulinis „Warning", „Waiting" bei „Macy's Day Parade".

„Minority", kurio vaizdo klipas buvo išleistas 2000 m. rugsėjo mėn. ir režisuotas Evano Bernardo, tapo didžiausiu šio albumu hitu ir išbuvo 5 savaites Nr. 1 „US Billboard Modern Rock" tope. Kūrinys grojamas beveik visuose Green Day koncertuose. Jis taip pat įtrauktas į rinktinį grupės albumą „International Superhits!" bei *gyvai* įrašytus albumus „Tune in, Tokyo" bei „Bullet In A Bible".

Kiti faktai
-----------

Albumas užėmė 4-ą JAV „Billboard" topo vietą ir pasiekė „auksinio" statusą, tačiau komercine prasme tapo pačiu nesėkmingiausiu grupės albumu nuo pat jų debiutinio išleidimo ir netapo „platininiu". Viso pasaulyje jo buvo parduota virš 1.3 milijonų.

Nusivylę tokia nesėkme, Green Day nariai jau buvo pradėję mąstyti apie grupės iširimą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  www.delfi.lt „Green Day" žada skirtis?

Nuorodos
--------

* „Waiting" videoklipas Archyvuota kopija 2011-09-06 iš Wayback Machine projekto.
* Leidinio „Allmusic" albumo recenzija
* Oficialus Green Day puslapis
* Green Day music.lt svetainėje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Verbascum thapsus** |
| --- |
| Smulkiažiedė tūbė (Verbascum nigrum)Smulkiažiedė tūbė (*Verbascum thapsus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Bervidiniai  *( Scrophulariaceae)* |
| Gentis: | Tūbė  *( Verbascum)* |
| Rūšis: | Smulkiažiedė tūbė  *( Verbascum thapsus)* |

 |

**Smulkiažiedė tūbė** (lot. *Verbascum thapsus*, angl. *great mullein*, vok. *kleinblütige Königskerze*) – bervidinių (*Scrophulariaceae*) šeimos, tūbių (*Verbascum*) genties augalas.

Dvimetis, 30-200 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, storas, lapuotas, dažniausiai nešakotas, užsibaigiantis varpos pavidalo žiedynu. Pamatiniai lapai pailgi, karbuoti arba lygiakraščiai, beveik bekočiai, žemutiniai – bekočiai, siaurais sparneliais stiebu nusileidžiantys, viršutiniai – karbuoti arba lygiakraščiai, prie pamato pleištiškais sparneliais nusileidžiantys iki žemiau esančio lapo. Žiedų kamuolėliai tankūs, vainikėlis geltonas, retai baltas, gelsvo atspalvio. Vaisius – plačiai elipsiška arba kūgiška dėžutė. Sėklos smulkios.

Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Sėklos subręsta rugpjūčio – spalio mėn. Dauginasi sėklomis.

Auga saulėtose smėlėtose bei akmenuotose vietose, pamiškėse, skardžiuose, šlaituose.

Vaistams vartojami vainiklapiai su kuokeliais. Jie renkami augalams žydint. Žaliavoje yra 2,5 % gleivių, apie 22 % cukraus, saponinų, eterinio aliejaus, dažinių medžiagų, sakų, 4,3-6 % mineralinių medžiagų.

Tūbių vainiklapių preparatai neturi jokio pašalinio poveikio, sėklos nuodingos kai kurioms žuvų rūšims.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Smulkiažiedė tūbė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Goco citadelė
**Goco citadelė** – istorinis gynybinis miestas-pilis Viktorijoje, Goco saloje, Maltoje. Pilis yra tarp kandidatų į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Istorija
--------

Kaip gynybinė vietovė yra žinoma nuo bronzos amžiaus. Citadelę išplėtė finikiečiai. Romos imperijos laikais tapo sudėtingos struktūros akropoliu. Viduramžiais buvo žinomas kaip *Gran Castello*.

Šiaurinė citadelės dalis datuojama Aragonijos karūnos laikų. Masyvūs akmeniniai gynybinės sienos įtvirtinimai pastatyti siekiant apsaugoti gyventojus nuo Berberų piratų. 1551 m. liepą Osmanų imperijos kariuomenė, vadovaujama Turguto Reiso, užpuolė citadelę. Visi Goco salos gyventojai (nuo 5000 iki 6000 žmonių) buvo paimti vergais. Apie 300 žmonių, perlipę pilies sienas, sugebėjo pabėgti. Didelė citadelės dalis buvo paversta griuvėsiais. Maltos Ordino įsakymu, pietinės sienos buvo atstatytos tarp 1599 ir 1603 m.

Citadelės viduje yra XVII a. barokinė katedra, suprojektuota Maltos architekto Lorenzo Gafà. Manoma, kad katedra yra pastatyta Romos šventyklos, kuri buvo skirta deivei Junonai, vietoje. Taip pat yra šv. Juozapo bažnyčia ir šv. Barboros koplyčia.

Galerija
--------

* Šv. Marijos katedra
* Citadelės griuvėsiai

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Goco citadelė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Rozalimo herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 1996-04-29* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Rozalimo herbas** – vienas iš Pakruojo raj. Rozalimo heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Herbo sidabriniame skydo lauke trys raudoni variniai varpai (išdėstymas 2:1).

Istorija
--------

Istorinio herbo miestelis neturėjo. Prieš II pasaulinį karą Rozalimas garsėjo savo 100, 500 ir 1000 svarų varpais, todėl varpai tapo miestelio herbo simboliu. Jie kabojo 1930 m. gaisre sudegusioje varpinėje, o išsilydžiusio metalo liekanos panaudotos vienam varpui išlieti. Senoji varpinė pavaizduota pašto ženkle.

1996 m. balandžio 29 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 917. Herbo etalono autorius – dailininkas Juozas Galkus.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Rozalimo vėliava
|  |
| --- |
| KrAZ-214 |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | KrAZ |
| Gamybos metai | 1956-1967 |
| Chronologija |
| Po to | KrAZ-255B |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | Dyzelis:6970 cm³ I6 |
| Transmisija (-os) | 5 pavarų mechaninė |
| Išmatavimai |
| Ratų bazė | 5300 mm |
| Ilgis | 8530 mm |
| Plotis | 2700 mm |
| Aukštis | 3175 mm |
| Svoris | 11325 kg |
| Degalų bako talpa | 2×255 l |
| Kita informacija |

**KrAZ-214** – padidinto pravažumo krovininis automobilis, 6 varomaisiais ratais. Skirtas pervežti kroviniams ir priekabų nuo 15 iki 50 tonų, priklausomai nuo kelio sąlygų, vilkimui.

Istorija
--------

Sunkvežimis buvo sukurtas 1951 m. Jaroslavlio automobilių gamykloje, kur ir buvo gaminamas nuo 1956 iki 1959 m. (to meto pavadinimas buvo JaAZ-214). Po to gamyba buvo perkelta į Kremenčiuko automobilių gamyklą, kurioje KrAZ-214 buvo gaminamas iki 1963 m. kai jį pakeitė modernesnis KrAZ-214B, kuris skyrėsi 24 voltų įtampos elektros sistema ir patobulinta važiuokle. Pastaroji modifikacija buvo gaminama iki 1967 m. Automobilį pakeitė KrAZ-255B modelis

PMP ant KrAZ-214B važiuoklės, Yad la-Shiryon muziejuje, Izraelyje

Panaudojimas
------------

Ant KrAZ/JAZ 214 važiuoklės sukurtos mašinos:

* pontonų PMP, skirtų upių tiltams rengti, gabenimo automobiliai
* sunkus mechaninis tiltas TMM
* ekskavatorius E-305BV
* ir kt.

Literatūra
----------

 Archyvuota kopija 2009-03-12 iš Wayback Machine projekto.
**Džovanis Domenikas Tiepolas** (Tjepolas, *it. Giovanni Domenico Tiepolo, Giandomenico Tiepolo*; 1727 m. rugpjūčio 30 – 1804 m. kovo 4 d.) – italų XVIII a. rokoko tapytojas ir grafikas. Jo stilius buvo labiau realistiškesnis ir mažiau alegorinis nei žymesnio tėvo Džovanio Batistos Tiepolo. Svarbiausiais Domeniko Tiepolo kūriniais įvardijamos kasdienio gyvenimo ir teatro scenos.

Biografija
----------

Džovanis Domenikas Tiepolas gimė 1727 rugpjūčio 30 d. Venecijoje. Jo tėvas buvo žymusis XVIII a. freskų meistras Džovanis Batista Tiepolas. Domenikas buvo apmokytas tėvo dirbtuvėse ir jau nuo 13 metų pradėjo padėti tėvui jo darbuose. Nuo 20 m. amžiaus jau pradėjo atlikti savarankiškus darbus. Pirmaisiais reikšmingais jo darbais laikoma 14 paveikslų serija Šv. Kryžiaus oratorijoje prie San Paolo bažnyčios Venecijoje. Domenikas padėjo tėvui jo darbuose 1750–1753 m. Viurcburgo rūmuose. Jo alegoriniai darbai buvo artimi tėvo, tačiau žanrinėse scenose Domeniko stilius yra realistiškesnis. 1757 m. jis su tėvu dirbo Villa Valmarana Vičencoje. 1762 m. Domenikas lydėjo tėvą į Madridą. 

Po tėvo mirties 1770 m. dailininkas grįžo į Veneciją, kur 1780 m. buvo išrinktas Akademijos prezidentu. Panašu, kad nuo apie 1770 m. Džovanis Domenikas padarė apie 15 m. kūrybinę pertrauką. Pratęsė dailininko veiklą jau būdamas susiformavusiu savarankišku meistru, išvystė nuosavą, skirtingą nuo tėvo stilių. Paskutiniais 10 metų Džovanis Domenikas sukūrė reikšmingiausius savo kūrinius – freskas Villa Zianigo prie Venecijos (dabar perkeltos į Ca’ Rezzonico), kuriose vaizdavo kasdienes scenas, ypač teatro su Pulčinela. Po freskų baigimo Villa Zianigo jis nupiešė 104 piešinių serija Pulčinelos tema, kurie savo menine verte laikomi lygiais jo tapybos darbams. Dailininkas yra sukūręs apie 200 grafikos kūrinių, dalį jų − pagal savo ir tėvo paveikslus. Tarp šių darbų pažymėtina 24 graviūrų serija biblijinės Kelionės į Egiptą tema (sukurta 1749 m.). Džovanis Domenikas Tiepolas mirė 1804 m. kovo 4 d. Venecijoje. Jo jaunesnis brolis Lorencas buvo žanrinių scenų tapytoju.

Darbų galerija
--------------

* „Rebeka prie šulinio" (1751, Luvras, Paryžius)
* „Kelionė į Egiptą" (apie 1753, graviūra)
* „Minuetas" (1756, Nacionalinė Katalonijos meno galerija, Barselona)
* „Šeimos susitikimas" (1757, Villa Valmarana ai Nani, Vičenca)
* „Nuėmimas nuo kryžiaus" (1772, Prado muziejus, Madridas)
* „Besisūpuojantis Pulčinela" (1791-93, Ca’ Rezzonico, Venecija)
* „Įsimylėjęs Pulčinela" (1797, Ca’ Rezzonico, Venecija)
* Pulčinelos piešinių serijos titulinis puslapis (1800, piešinys)

Išnašos
-------

1. ↑  The Oxford Dictionary of Art and Artists. Oxford University Press, −2009. p.625

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Giovanni Domenico Tiepolo** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Džovanis Domenikas Tiepolas Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
* Džovanis Domenikas Tiepolas WGA tinklalapyje
* Džovanis Domenikas Tiepolas Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
* Britų muziejus Archyvuota kopija 2012-11-27 iš Wayback Machine projekto.
* museothyssen.org
* J. Paul Getty muziejus
* settemuse.it
**Nameisis** (liet. *Nameišis*, lot. *Nameise, Nameyxe*, taip pat latv. *Namejs, Nameitis*, m. po 1281 m. Lietuvoje ar Prūsijoje) – XIII a. 8-9 dešimtmečio žiemgalių kunigaikštis. XIII a. pabaigos – XIV a. pradžios Eiliuotoji Livonijos kronika ir kiti šaltiniai Nameisį vadino karaliumi (lot. *kunic, rex*).

Biografija
----------

Nuo 1272 m. žuvus kunigaikščiui Šabiui iš Tervetės valdė didžiąją Žiemgalos dalį, išskyrus vokiečių užimtą Mežuotnę. 1279–1281 m. vadovavo žiemgalių sukilimui, kuris prasidėjo, kai Livonijos ordinas 1279 m. kovo 5 d. pralaimėjo lietuviams Ašeradės mūšyje. Lietuviai rėmė Nameisį, šis siuntė jiems paimtus į nelaisvę Livonijos ordino riterius. Pripažino Lietuvos didžiojo kunigaikščio Traidenio valdžią, Livonijos ordinui, kuriam vadovavo magistras Konradas Foichtvangenas, nuslopinus žiemgalių sukilimą pasitraukė į Lietuvą.

Veikiausiai jo vadovaujami žiemgaliai apie 1281 m. kartu su lietuviais užėmė Livonijos ordino valdomą buvusios kunigaikštystės centrą Jersiką. 1281 m. rudenį vadovavo dideliam lietuvių kariuomenės žygiui į Prūsijos Sembą prieš Vokiečių ordiną.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimantas Jasas. *Nameisis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 21 psl.

Nuorodos
--------

* Nameisio pilies rekonstrukcija Archyvuota kopija 2009-03-12 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Džovanis da Pian del Karpinė susitinka su mongolų chanu. Nežinomo autoriaus piešinys
**Džovanis da Pian del Karpinė** (it. *Giovanni da Pian del Carpine*, 1185 m. Umbrijoje, prie Perudžos vidurio Italijoje – 1252 m. rugpjūčio 1 d. Bare, dab. Juodkalnijoje) – viduramžių Italijos diplomatas, pranciškonų vienuolis, arkivyskupas, keliautojas ir vienas pirmųjų europiečių, patekusių į Mongolų imperijos chano dvarą, kur jį su oficialia misija pasiuntė popiežius Inocentas IV. Jo ataskaita apie kelionę – pirmasis reikšmingas dokumentas apie Vidurio Aziją, Rusiją ir kitas mongolų valdytas sritis. Jame taip pat minimi ir lietuviai.

Tiksli gimimo vieta nežinoma. *Pian del Carpine* – lietuviškai reiškia skroblų lygumą. Manoma, kad tą vietovę tarp Perudžos ir Kortonos vėliau imta vadinti Madžone. Šventojo Pranciškaus Asyžiečio mokinys ir įtakingas pranciškonas Džovanis daug prisidėjo prie ordino pažiūrų platinimo Europoje (Vokietijoje ir Ispanijoje) bei Barbarų pakrantėje, kaip anuomet vadinta Afrikos šiaurė.

Kai mongolai pasiekė Rytų Europą, ir 1241 m. balandžio 9 d. įvyko Legnicos mūšis, Džovanis buvo Vokietijos provincijolas. Pergalė leido mongolų chanui Ugedėjui užvaldyti beveik visą Rytų Europą. Totoriai europiečiams kėlė siaubą, ir po ketverių metų popiežius Inocentas IV nusprendė pasiųsti į Mongoliją pirmąją oficialią katalikų misiją, pareikšti protestą prieš mongolų invaziją bei ką nors sužinoti apie chano ketinimus ir karinę galią. Misijos vadovu ir savo legatu popiežius pasirinko Džovanį. Po dvejus metus trukusios kelionės Džovanis įteikė popiežiui chano atsakymą ir parašė ataskaitą žinomą kaip „Ystoria Mongalorum", kuri yra seniausias Europoje informacijos apie mongolus šaltinis.

Džovanio ataskaitoje minimi lietuviai:

„(IV) Paskui kunigaikštis pasiuntė vieną savo tarnų palydėti mus net iki Kijevo. Bet vis tiek visą kelią mūsų gyvybei grėsė lietuviai, kurie visu smarkumu ir be paliovos plėšikavo Rusijoje, ypač šiose vietovėse, kuriomis mums teko keliauti…"

„(VII)… Mes atsakėme, kad popiežius nepasiuntė jokių dovanų, kadangi nežinojo, ar juos pasieksime; ir kad, negana to, mums teko keliauti ypatingai pavojingomis vietovėmis, neapsaugotomis nuo lietuvių, kurie plėšikauja visuose keliuose nuo Lenkijos beveik iki totorių…

Šaltiniai
---------

1. ↑  The Journey of Friar John of Pian de Carpine to the Court of Kuyuk Khan, 1245–1247 translated by William Woodville Rockhill (1900)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Óscar Tabárez**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Óscar Wáshington Tabárez Silva |
| Gimimo data | 1947 m. kovo 3 d. (75 metai) |
| Gimimo vieta | Montevidėjas, Urugvajus |
| Pravardė | *El Maestro* („Mokytojas") |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1967–19711972–1973 197519761976–19771977–1979 | Sud AméricaSportivo ItalianoWanderersFénixPueblaBella Vista |  |
|  Treniruotos komandos |
| 1980–1983 198319841985-19861987198719881988-19901991-19931993-19941994-1995 19961997-1998 1998-1999200120022006-2021 | Bella VistaUrugvajus Urugvajus (U-20)DanubioWanderersPeñarolUrugvajus Urugvajus (U-20)Deportivo CaliUrugvajus UrugvajusBoca JuniorsPeñarolCagliariMilanOviedoCagliariVélez SársfieldBoca JuniorsUrugvajus Urugvajus |
|  |

**Oskaras Vašingtonas Tabaresas Silva** (*Óscar Wáshington Tabárez Silva*; g. 1947 m. kovo 3 d.) – buvęs Urugvajaus futbolininkas (rungtyniavo gynėjo pozicijoje), ilgametis futbolo treneris, daug metų vadovavęs Urugvajaus nacionalinei rinktinei.

Tabaresas profesionaliai futbolą žaidė tarp 1967–1979 m. Rungtyniavo Urugvajaus, Argentinos, Meksikos klubuose. Sulaukęs 32 metų baigė futbolininko karjerą ir netrukus tapo savo paskutiniojo klubo CA Bella Vista treneriu.

Ištisą dešimtmetį Tabaresas dirbo su įvairiais Urugvajaus klubais, du kartus treniravo Urugvajaus jaunimo (U-20) rinktinę. 1988 m. Tabaresas tapo Urugvajaus nacionalinės rinktinės treneriu: jis nuvedė komandą iki 1990 m. pasaulio čempionato aštuntfinalio, kuriame urugvajiečiai 2:0 pralaimėjo čempionato šeimininkams italams. Po šio čempionato treneris dirbo jau žymesniuose klubuose, pvz. Boca Juniors, Calcio Cagliari, AC Milan. Po nelabai sėkmingo karjeros etapo Europoje, Tabaresas grįžo į Pietų Ameriką ir su Argentinos klubu Vélez Sársfield laimėjo Libetadores taurę, vėliau trumpai treniravo Boca Juniors. Tabaresas keletą metų praleido be futbolo, bet 2006 m. antrą kartą tapo Urugvajaus rinktinės treneriu. Jo vadovaujama komanda pasiekė 4 vietą 2007 m. Copa America čempionate ir po ilgos pertraukos pasaulio čempionate pateko į finalinį ketvertą. Tabareso auklėtiniai tik po atkaklios kovos (2:3) pralaimėjo pusfinalį olandams ir mažąjį finalą vokiečiams. Po metų vykusiame Kopa Amerikos čempionate Tabareso auklėtiniai iškovojo auksą.

Laimėjimai
----------

### Trenerio karjera

#### Komandiniai

* **Peñarol**:
	+ Copa Libertadores: 1987

* **Boca Juniors**:
	+ Primera División: 1992 Apertura
	+ Supercopa Masters: 1992

* **Urugvajus Urugvajus U-20**:
	+ Panamerikos žaidynės: 1983

* **Urugvajus Urugvajus**:
	+ 1989 m. Copa América: 2 vieta
	+ 2007 m. Copa América: 4 vieta
	+ 2010 m. pasaulio čempionatas: 4 vieta
	+ 2011 m. Copa América: 1 vieta

#### Asmeniniai

* Pietų Amerikos metų treneris: 2010
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ingrid Betankūr Pulesijoisp. *Íngrid Betancourt Pulecio*** |
| --- |
|  |
| Íngrid Betancourt |
| Gimė | 1961 m. gruodžio 25 d. (61 metai)Bogotoje |
| Tėvas | Gabriel Betancourt |
| Motina | Yolanda Pulecio |
|  |
| Veikla | prancūzų kilmės Kolumbijos politikė, buvusi senatorė, antikorupcinio judėjimo aktyvistė |
| Partija | „Žaliojo Deguonies" partija (*Partido Verde Oxígeno*) |
|  |
|  **Vikiteka** | Íngrid Betancourt |

**Ingrid Betankūr Pulesijo** (isp. *Íngrid Betancourt Pulecio*; g. 1961 m. gruodžio 25 d. Bogotoje) – prancūzų kilmės Kolumbijos politikė, buvusi senatorė, antikorupcinio judėjimo aktyvistė, „Žaliojo Deguonies" partijos (*Partido Verde Oxígeno*) narė.

2002 m. buvo pagrobta komunistinės partizaninės Kolumbijos grupuotės FARC. Nelaisvėje išgyveno 6 metus, išvaduota operacijos *Jaque* („šachas") metu 2008 m. liepos 2 d. drauge su dar 11 belaisvių.

Ingrid motina yra buvusi mis Kolumbija Yolanda Pulecio, tėvas Gabriel Betancourt – UNESCO ambasadorius, buvo diktatoriaus Gustavo Rojas Pinilla vyriausybės ministras. Betancourt šeima gyveno aukštuomenėje, draugavo su Fernando Botero, Gabriel García Márquez. Ingrid studijavo Paryžiaus politikos institute, gyveno Prancūzijoje, Anglijoje, Ekvadore. 1989 m. įsitraukė į Kolumbijos politiką. 1990 m. pradėjo dirbti finansų ministerijoje. 1994 m. išrinkta į atstovų rūmus, o 1998 m. į senatą. Íngrid Betancourt 2002 m. dalyvavo rinkimuose į Kolumbijos prezidentus, tačiau surinko tik 0,5 % balsų ir užėmė 5 vietą. Prezidentinės kampanijos metu vedė derybas su FARC grupuote San Visente de Kaguajano mieste, vasario 23 d. buvo pagrobta. FARC už įkaitų išlaisvinimą pareikalvo paleisti suimtus grupuotės narius, tačiau prezidentas Uribė į derybas nesileido. Vėliau sekė keletas nesėkmingų operacijų, kol tik 2008 m. jungtinės Kolumbijos-Prancūzijos pajėgos išvadavo belaisvius.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 25°17′31.46″ p. pl. 57°39′26.57″ v. ilg.﻿ / ﻿25.2920722°š. pl. 57.6573806°r. ilg.﻿ / 25.2920722; 57.6573806

| Defensores del Chaco |
| --- |
|  |
| Oficialus pavadinimas | Estadio Defensores del Chaco |
| Vieta | Asunsjonas, Paragvajus |
| Atidarytas | 1917 m. |
| Renovuotas | 1939, 1996, 2007 m. |
| Savininkas | Paragvajaus futbolo asociacija |
| Talpa | 42 354 |
| Nuomininkai | Paragvajus Paragvajus |

**Estadio Defensores del Chaco** („Čiako Gynėjų stadionas") – daugiafunkcis stadionas Paragvajaus sostinėje Asunsjone. Šiuo metu daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Seniau stadionas turėjo virš 50 000 vietų, tačiau po rekonstrukcijų jų sumažėjo iki 42 354.

Stadionas atidarytas 1917 m. ir tuomet vadinosi *Estadio de Puerto Sajonia*, kadangi yra Sachonijos kvartale. Po Čiako karo stadionas pervadintas Čiako gynėjų garbei. 1939, 1996 ir 2007 m. reanovuotas.

Estadio Defensores del Chaco yra pagrindinis Paragvajaus futbolo rinktinės stadionas. Čia vyko 1999 m. Copa America čempionato finalinės varžybos.
| **Giovanni Lorenzoni (1884)** |
| --- |
| Gimė | 1884 m. birželio 28 d.Gradiska d'Izoncas, Italijos karalystė |
| Mirė | 1950 m. lapkričio 23 d. (66 metai)Kapriva del Friulis, Italija |
|  |
| Veikla | kalbininkas, poetas |

**Džovanis Lorenconis** (it. *Giovanni Lorenzoni*, 1884 m. birželio 28 d. Gradiska d'Izoncas, Italijos karalystė – 1950 m. lapkričio 23 d. Kapriva del Friulis, Italija) – friulų kalbininkas ir poetas.

Biografija
----------

Gimė amatininkų šeimoje. 1904 m. Goricijos valstybinėje mokykloje gavo brandos atestatą. Goricijoje iki 1910 m. Provincijos kredito institute dirbo buhalteriu. 1907 m. Goricijoje įkūrė periodinį leidinį „Le nuove pagine" (mėnesinis žurnalas apie Friulio kultūrą ir istoriją) ir šiam leidiniui vadovavo. Prenumeratorių buvo mažai, todėl po 5–o leidimo žunalas nebebuvo spausdinamas, tačiau 1910 m. pradėtas leisti „Forum Iulii", kuriame rašė pats Dž. Lorenconis ir jo bendražygiai. 1919 m. buvo įkurta Friulų filologijos draugija ir Dž. Lorenconis tapo pirmuoju jos pirmininku. Tarpukaryje jis su šeima išsikėlė į Insbruką, gavo stipendiją ir todėl turėjo galimybę Insbruko universitete studijuoti romanų filologiją. Kai prasidėjo Antrasis pasaulinis karas, Dž. Lorenconis kėlė kvalifikaciją Monpeljė, Prancūzijoje, o jo šeima atsidūrė Vagnos pabėgėlių stovykloje Štirijoje. Karo metais Italijos karo valdžia jį paskyrė eiti Sabotino komunos administratoriaus pareigas. Dirbo Goricijos srities mokyklų inspektoriumi ir direktoriumi, taip pat ėjo pedagogo pareigas Tolmine, Idrijoje, Tarvizijyje ir Čividale del Friulyje. 1938 m. Portugalijos universitete buvo paskirtas dirbti italų kalbos dėstytoju. Grįžo Italijon ir 1940 m. Katare, Belune ir Savonėje dirbo moksliniu vadovu, o 1945 m. pradėjo dirbti ministerijoje.

Dž. Lorenconis nusipelnė friulų kalbai, yra sudaręs pratybas ir vadovėlį. Jis yra parašęs darbų kalbotyros, toponimijos, folkloro ir filologijos temomis (išleido XVI a. friulų poeto Džuzepės Strasoldo kūrinių). Dž. Lorenconis buvo geras vertėjas iš prancūzų, vokiečių, slovėnų ir serbų-kroatų kalbų. Jis buvo ir poetas, nuo 1904 iki 1949 išleido keletą friuliškų eilėraščių rinkinių, vienijamų švelnaus ir harmoningo tono. Nors Dž. Lorenconis buvo puikiai literatūriškai pasirengęs, mieliau rinkosi tradicines kūrybos formas, išsivadavęs nuo intelektualinių rūpesčių, mėgavosi liaudies kalbos spontaniškumu. Pasak. A Čičerio, Dž. Lorenconio poezija yra „labiau paguodžiančio nei probleminio pobūdžio". Dž Lorenconis yra parašęs ir prozos kūrinių, o pagal jo eilės yra sukurta dainų.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Gabriele Zanello. „LORENZONI GIOVANNI (1884 - 1950)". DIZIONARIO BIOGRAFICO DEI FRIULANI. Nuoroda tikrinta 2021-10-31.

Bibliografija
-------------

* Dž. Lorenconio bibliografija
*Kitos reikšmės – MV.*

**mv** – Linux ir Unix komanda failų perkėlimui ir pervadinimui.

Nurodant tą patį aplanką, tačiau kitą failo vardą, failą galima ir pervadinti.

Dažniausiai taikomas komandos variantas yra

```
**mv** *sena\_vieta/senas\_failo\_vardas nauja\_vieta/naujas\_failo\_vardas*
```

arba (pervadinant)

```
**mv** *senas\_vardas naujas\_vardas*
```

Jei pirmasis argumentas yra failo vardas, o antrasis – aplankas, komanda perkelia nurodytą failą į šį aplanką:

```
**mv** *musu\_failas /musu/kitas/aplankas*
```

Kai kada naudojama versija su **--target-directory** raktu:

```
**mv** **--target-directory=***kur\_perkelti failas\_1 failas\_2 .. failas\_n*
```

Visi failai bus perkelti į aplanką *kur\_perkelti*.

Kaip ir kitose komandose, galimas santykinis aplanko nurodymas bei vardo kortelės

Kiti dažnai naudojami raktai:

* **-f** (arba **--force**) be klausimų ištrinti nurodomoje vietoje jau esantį, kitą, tokį patį vardą turintį failą. Nesant šio rakto, sistema gali pareikalauti vartotojo patvirtinti jo sprendimą.
* **-i** (arba **--interactive**) visada klausti vartotojo prieš trinant failus. Priešingas - f.
* **-u** (arba -**-update**) perkelti tik tuos failus, kurie naujesni nei nurodytoje vietoje esantys to paties vardo failai. Taip pat perkeliami ir tie failai, kurių vardus turinčių kitų failų nurodytoje vietoje nėra.
* **-v** (arba **--verbose**) Aiškinti, kas daroma. Naudingas raktas mokantis komandą.
* **--help** trumpai paaiškinti, kaip naudotis komanda. Šiuo raktu galima gauti konkrečiai versijai ar distribucijai specifinės informacijos.

Naudojimo sritis
----------------

Šiuo metu failus patogiau perkelti grafinės sąsajos įrankiais, tačiau mv komanda neretai naudinga įvairiuose skriptuose, kurie gali failų tvarkymo operacijas atlikti automatiškai.

Literatūra
----------

*
| Hohenemsasvok. *Hohenems* |
| --- |
|        |
| *Hohenemso centras* |
|  |
| 

HohenemsasHohenemsas

47°22′0″ š. pl. 9°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿47.36667°š. pl. 9.66667°r. ilg.﻿ / 47.36667; 9.66667﻿ (Hohenemsas)Koordinatės: 47°22′0″ š. pl. 9°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿47.36667°š. pl. 9.66667°r. ilg.﻿ / 47.36667; 9.66667﻿ (Hohenemsas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Austrijos vėliava Austrija |
| **Žemė** | Forarlbergo žemė |
|  |
| **Meras** | Dieter Egger |
|  |
| **Gyventojų** (2016 m.) | 15 941  |
| **Plotas** | 29,19 km² |
| **Tankumas** (2016 m.) | 546 žm./km² |
| **Altitudė** | 432 m |
|  |
| **Tinklalapis** | hohenems.at |
|  **Vikiteka** | Hohenemsas |

**Hohenemsas** (vok. *Hohenems*) – miestelis Forarlbergo žemėje, vakarų Austrijoje. Įsikūręs Austrijos vidurio Reino slėnio dalyje. Netoli pasienio su Šveicarija. 15 941 gyventojas (2016 m. sausio 1 d. duomenys). Hohenemse yra renesanso stiliaus rūmai, statyti XVI a. bei žydų muziejus.

Miestelis įsikūręs 432 m aukštyje virš jūros lygio, nutolęs maždaug 16 km į pietus nuo Bodeno ežero. Hohenemso plotas – 29 km², 42 % padengti mišku. Suskirstytas į rajonus: *Markt* (centras), *Oberklien* ir *Unterklien* (šiaurė), *Hohenems-Reute* (rytai), *Schwefel* (pietus) ir *Herrenried* (vakarai).

Hohenemse gimė Christian Klien (autosporto lenktynininkas).

Miestų partnerystė
------------------

* Bistrė ir Polička (Čekija Čekija)

Galerija
--------

* Miestelio rotušė statyta 1567 m.Miestelio rotušė statyta 1567 m.
* Hohenemso renesansiniai rūmaiHohenemso renesansiniai rūmai
* Senoji ligoninėSenoji ligoninė
| Pulis |
| --- |
|  |
|  |
| Standartas: | Nr. 55, I FCI grupė, 1 sekcija (aviganiai) |
| Ūgis (ties ketera) |
| Patinas: | 40-44 cm |
| Kalė: | 37-41 cm |
| Svoris |
| Patinas: | 11-14 kg |
| Kalė: | 9-12 kg |
| Savybės |
| Plaukas: | Storas, ilgas |
|  |
| Aktyvumas: | Aukštas |
|  |
| Intelektas: | Aukštas |
|  |
| Temperamentas: | Judrus, energingas, ištvermingas, protingas, lengvai dresuojamas, trokštantis veiklos |
|  |
| Tinkamumas apsaugai: | Aukštas |
|  |
| Tinkamumas tarnybai: | Aukštas |
|  |
| Vados dydis: |  ? |
|  |
| Ilgaamžiškumas: | 12-15 m. |

**Pulis** (vengr. *Puli*) – šunų veislė, pripažįstama FCI (užregistruota 1924 m.). Dar vadinamas čigonų šunimi.

Kilmė
-----

Veislė yra kilusi iš Azijos. Manoma, kad pulių protėviai – Tibeto terjerai. Puliai mėgstami Vengrijoje, Naujojoje Zelandijoje ir Skandinavijos šalyse.

Puliai Vengrijoje auginami daug metų. Į juos panašūs vengrų piemenų šunys komondorai, pumiai ir mudžiai. Oficialiuose šaltiniuose puliai paminėti 1751 metais.

1912 m. šią veislę atkūrė Emil Raitsits, kuris sudarė standartą. Puliai pirmą kartą pademonstruoti šunų parodoje tik 1923 metais Budapešte.

Paskirtis
---------

Vengrai nuo seno veisė juodakailius pulius, nes avių bandoje juos lengviau atskirti. Plėšrūs žvėrys taip pat iš tolo matydavo šunis. Aviganių kailį išblukindavo saulė. Žemyn krintančios sruogos – ne tik puošmena, bet ir apsauga. Lyjant vandens srovelės nuteka žemyn, gaurai beveik nesudrėksta. Ganydami avis, puliai kartais šokinėja per avių nugaras arba net bėga jomis, kad greičiau suvaldytų bandą (vienas pulis gali prižiūrėti apie 650 avių). Nors akis dengia plaukų sruogos, matymui jos netrukdo.

Išvaizda
--------

Baltas pulis
Aukštis:

* Patinai: 39-45 cm, idealus aukštis: 41-43 cm.
* Kalės: 36-42 cm, idealus aukštis: 38-40 cm.

Svoris:

* Patinai: 13-15 kg.
* Kalės: 10-13 kg.

Spalva:

* Juoda;
* Juoda su trupučiu rusvų ar pilkų atspalvių;
* Gelsvai ruda (fakó) su aiškia juoda kauke;
* Visų atspalvių pilka;
* Perlo baltumo kailis be rausvai auksinio (gelsvo) atspalvio.

Krūtinės priekyje leidžiama ne didesnė nei 3 cm skersmens balta dėmė. Baltas kailis tarp pirštu nėra trūkumas.

Nukarusias ilgas kailio sruogas reikia prižiūrėti, kad nesikauptų purvas.

Temperamentas
-------------

Tai tarnybinis šuo, galima laikyti lauke ir namie. Lietuvos klimatas netinkamas pulių laikymui lauke. Atsparus orų permainoms, nelepus. Manoma, kad pulis – vienas sveikiausių ir stipriausių šunų.

Judrus, energingas, ištvermingas, protingas, lengvai dresuojamas, trokšta veiklos. Lėtam, pasyviam šeimininkui netinka.

Puliai labai myli savo šeimininkus ir vaikus. Iki pat senatvės išlieka žaismingi.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pulis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Puliai Lietuvoje
* FCI puli standartas
**Laisvoji prekyba** – tarptautinėse rinkose taikoma politika, kur vyriausybės neriboja importų ar eksportų prekybos kliūtimis. Tokios prekybos pavyzdys yra Europos Sąjunga / Europos ekonominė erdvė ir Šiaurės Amerikos laisvos prekybos sutartis. Šie susitarimai įgalino atvirąsias rinkas. Dauguma valstybių šiandieną yra Pasaulio prekybos organizacijos (PPO), daugiašalio prekybos susitarimo, narės.

Tačiau dauguma vyriausybių vis dar taiko kai kurias protekcionistinės politikos kryptis, kurios skirtos remti vietos užimtumą, pavyzdžiui, taikant muitus importui ar subsidijas eksportui. Vyriausybės taip pat gali apriboti laisvąją prekybą limituodamos gamtos išteklių eksportą. Tarp kitų kliūčių, galinčių trukdyti prekybą, yra importo kvotos, mokesčiai ir nemuitinės kliūtys, kaip antai reglamentuojantys teisės aktai.

Laisvosios prekybos bruožai
---------------------------

Laisvosios prekybos politika paprastai skatina šias funkcijas:

* prekyba prekėmis be mokesčių (įskaitant muitus) ar kitų prekybos kliūčių (pvz. kvotų importui ar subsidijų gamintojams);
* prekyba paslaugomis be mokesčių ar kitų prekybos kliūčių;
* „prekyba be ją iškreipiančių politikos krypčių" (pvz. mokesčių, subsidijų, reglamentų ar įstatymų), kurios suteikia kai kurioms įmonėms, namų ūkiams ar gamybos veiksniams pranašumą prieš kitus;
* nereglamentuojama prieiga prie rinkos;
* nereglamentuojama prieiga prie rinkos informacijos;
* įmonių negalėjimas iškreipti rinkų per vyriausybės nustatytą monopoliją ar oligopolijos įtaką;
* prekybos susitarimai, kurie skatina laisvą prekybą.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Laisvosios prekybos sritis
* Laisvosios prekybos zona
* Ofšoringas
* Prekybos blokas

Išnašos
-------

1. ↑
2. 1 2 3  *Laisvoji prekyba*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007
Koordinatės: 54°31′42″š. pl. 22°49′47″r. ilg.﻿ / ﻿54.5282°š. pl. 22.8297°r. ilg.﻿ / 54.5282; 22.8297

 *Kitos reikšmės – Sąrašas:Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios.*

|  Pajevonio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Vilkaviškio |
| **Savivaldybė** | Vilkaviškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pajevonys |
| **Adresas** | Jevonio g. 45A |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1928 m. |

**Pajevonio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pajevonio kaime, 11 km į pietus nuo Virbalio, prie kelio į Vištytį. Turi neoklasicizmo bruožų.

Istorija
--------

Pajevonyje 1586 m. pastatytai bažnyčiai skirta 9 valakai žemės. 1600 m. dar duota 12. Iš jų sudarytas Salicininkų dvarelis, kurį iki 1797 m. valdė klebonas. 1674 m. minima apleista medinė bažnyčia.

1736 m. pastatyta nauja. XVIII a. pabaigoje veikė parapinė mokykla. 1842 m. pastatyta šiaudais dengta mūrinė bažnyčia. 1875 m. pristatytos 2 koplyčios ir frontonas su 2 bokštais. Klebonas Tomas Senkus (1817–1901) už raginimą dalyvauti sukilime 1863 m. ištremtas į Vologdos guberniją. 1871 m. jam leista grįžti į Kuršą, 1884 m. – į Lietuvą. Iki 1886 m. suburtas bažnytinis choras, giedojęs lietuviškai.

1914 m. Vokietijos kareiviai bažnyčią susprogdino. Liko apirusios sienos ir dalis bokšto. Kunigo Mato Sakavičiaus rūpesčiu 1928 m. bažnyčia atstatyta, panaši į sugriautąją. Tačiau 1944 m. rugsėjo 1 d. traukdamasi Vokietijos kariuomenė susprogdino bažnyčios bokštus, apgriauta ir pati bažnyčia. Gali būti, kad tokius vokiečių veiksmus lėmė bažnyčios padėtis – ji pastatyta aukštumoje, iš jos bokštų lengva apšaudyti besitraukiančią kariuomenę.

Klebonas Vincas Jalinskas (Pajevonyje iki 1983 m.) 1968 m. bažnyčią atstatė. Vietoje bokštų pastatytas portikas. Bažnyčios remontui aukojo ir JAV lietuviai.

Architektūra
------------

Po remonto bažnyčia įgavo neoklasicizmo bruožų. Ji stačiakampio plano, su portiku, apside ir bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Vidurinė dengta kryžminiais skliautais. Šventorius aptvertas. Į jį veda platūs akmeniniai laiptai.

Kadaise bažnyčioje buvo įrengti šv. Jono ir šv. Juozapo varpai, kuriuos vokiečiai nukabino dar Pirmojo pasaulinio karo metu ir panaudojo karo reikmėms (Bronius Kviklys).

Galerija
--------

* Pagrindinis fasadasPagrindinis fasadas
* Vartai link bažnyčiosVartai link bažnyčios
* Paminklas knygnešiams ir tremtiniamsPaminklas knygnešiams ir tremtiniams
* Ant bokštelio skaičiai „1968"Ant bokštelio skaičiai „1968"
* Nišos galinėje sienojeNišos galinėje sienoje

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pajevonio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Pajevonio parapija Archyvuota kopija 2014-10-29 iš Wayback Machine projekto.
* Pajevonio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (*architektūros objektai*) Archyvuota kopija 2014-10-18 iš Wayback Machine projekto.
* Pajevonys mini bažnyčios jubiliejų
**Pulugu** (arba ***Biliku***) – svarbiausioji dvasia-dievybė andamaniečių pasaulėvaizdyje (Andamanų salos, Indija). Ši dvasia, įsivaizduojama tai esanti moteriška, tai vyriška, tapatinama su pražūtingu šiaurės rytų musonu.

Manoma, kad Pulugu gyvena kažkur šiaurės rytuose, įsikūręs urve ar akmeniniame name dausose. Pulugu nešąs salų gyventojams audras ir uraganus – ši dievybės griaunamoji galia aiškinama kaip Pulugu pyktis už papročių sulaužymą (pvz. negalima triukšmauti čirškiant cikadai, negalima žudyti cikados, kai kurių rūšių žuvų ir paukščių, tirpdyti bičių vaško ir kt.). Viename mite pasakojama, kad Pulugu užsiuntęs ant žmonių audrą, už tai, kad šie pabaidę cikadą jai bečirškiant. Prasikaltėliai buvę nuplauti jūron ir paversti žuvimis, o tie, kuriuos nunešusi vėtra, pavirtę paukščiais.

Kai kuriuose mituose pasakojama, kad Pulugu sukūręs pirmąjį žmogų – Tomo. Šis su savo žmona Mita išmokę žmones naudotis ugnimi, gamintis įrankius. Mituose Pulugu totemiškai siejamas su tam tikromis paukščių, žuvų, žvėrių rūšimis.

Nepanašu, kad Pulugu būtų buvęs kažkaip garbinamas – jo liūčių ir audrų buvo bandoma išvengti užkeikimais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Мифы народов мира. *Пулугу* , А. Н. Седловская – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Muzio Clementi |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Muzio Clementi |
| Gimė | 1752 m. sausio 24 d.Italijoje, Romoje |
| Mirė | 1832 m. kovo 10 d. (80 metų) Anglijoje |
| Veikla | kompozitorius, muzikantas, pedagogas, dirigentas |
| Instrumentai | pianinas |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Muzio Clementi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Mucijus Klementis** (it. *Muzio Clementi*, 1752 m. sausio 24 d. Italijoje, Romoje – 1832 m. kovo 10 d. Anglijoje) – Italijos Klasicizmo epochos kompozitorius, pianistas, pedagogas ir dirigentas. Jis yra pirmasis kompozitorius, kūręs muziką specialiai pianinui. Žinomas dėl savo sonatų, sonatinų bei pianino pamokų rinkinių. XIX amžiuje Clementi buvo vadinamas „pianino tėvu", „modernios pianino grojimo technikos tėvu" ar „Romantinio pianino virtuoziškumo tėvu".
| Hohenfelsasvok. *Hohenfels* |
| --- |
|        |
| *Hohenfelso kraštovaizdis* |
|  |
| 

HohenfelsasHohenfelsas

47°53′08″ š. pl. 09°06′34″ r. ilg.﻿ / ﻿47.88556°š. pl. 9.10944°r. ilg.﻿ / 47.88556; 9.10944﻿ (Hohenfelsas (Badenas-Viurtembergas))Koordinatės: 47°53′08″ š. pl. 09°06′34″ r. ilg.﻿ / ﻿47.88556°š. pl. 9.10944°r. ilg.﻿ / 47.88556; 9.10944﻿ (Hohenfelsas (Badenas-Viurtembergas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Badenas-Viurtembergas Badenas-Viurtembergas |
| **Apskritis** | Konstanco apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 2 038  |
| **Plotas** | 30,5 km² |
| **Tankumas** (2018) | 67 žm./km² |
| **Altitudė** | 654 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 78355 |
| **Tel. kodas** | 07557, 07775, 07771 |
| **Tinklalapis** | www.hohenfels.de |
|  **Vikiteka** | Hohenfelsas |

**Hohenfelsas** (vok. *Hohenfels*) – kaimas (komuna) pietų Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje. Hohenfelsas pavaldus Fraiburgo administracinei apygardai (*Regierungsbezirk*), įeina į Konstanco rajono sudėtį.

Hohenfelso geografija

Geografija
----------

Hohenfelsas yra į šiaurę nuo Bodeno ežero, rytiniame kalvoto Hegau regiono pakraštyje, apie 8 km į rytus nuo Štokacho miesto. Į komuną patenkantys kaimai: *Deutwang, Kalkofen, Liggersdorf, Mindersdorf* ir *Selgetsweiler*. Hohenfelso rotušė stovi Ligersdorfe. 2018 m. turėjo 2,0 tūkst. gyventojų, užėmė 30,50 km² teritoriją.

Istorija
--------

1352 m. Hohenfelso pilį paveldėjo Švabijos Jungingenai. Konradas fon Jungingenas ir jo brolis Ulrichas tarnavo Vokiečių ordino didžiaisiais magistrais. 1506 m. Vokiečių ordinas nupirko Hohenfelso valdas, kurios tapo pavaldžios Altshauzeno komtūrijai Elzaso–Burgundijos beiliviko sudėtyje.

Po Vokietijos mediatizacijos 1803 m. Hohenfelsas atiteko Hohencolernų Zigmaringenų kunigaikštystei, o nuo 1850 m. tapo Prūsijos Hohencolernų žemės (*Hohenzollernsche Lande*) dalimi.

Garsūs žmonės
-------------

Hohenfelse gimė Vokiečių ordino magistras Ulrichas fon Jungingenas (1360–1410), Žalgirio mūšio dalyvis ir jame nukautas. Įamžintas Jano Mateikos 1878 m. nutapytame paveiksle „Žalgirio mūšis".

* Hohenfelso rotušėHohenfelso rotušė
* KraštovaizdisKraštovaizdis
* Kapinių koplyčiaKapinių koplyčia
* Katalikų parapijos bažnyčia LigersdorfeKatalikų parapijos bažnyčia Ligersdorfe

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |
| --- |
| „My Man" |
|  |
| Jade Ewen singlas |
| iš albumo '**Punching Out'** |
| Išleistas | 2009 m. rugsėjo 20 d. |
| Formatas | CD, Atsisiuntimas |
| Įrašytas | 2009 m. |
| Žanras | Pop, R&B |
| Trukmė | 3:18 |
| Įrašų kompanija | Polydor |
| Autorius | Ina Wroldsen |
| Jade Ewen singlų chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „It's My Time"(2009) | **„My Man"**(2009) |  |

 |

**„My Man"** yra 2009 m. singlas, kurį atlieka Jungtinės Karalystės atlikėja Jade Ewen. Tai antrasis atlikėjos singlas, po „Eurovizijai" skirtos dainos „It's My Time". Singlas buvo išleistas 2009 m. rugsėjo 20 d. Dainos autorė Ina Wroldsen, siūlė šią dainą grupėms „The Saturdays" ir „Pussycat Dolls". Kol kas tai vienintelis Jade singlas iš debiutinio albumo, kadangi Jade dabar yra „Sugababes" narė.

Istorija
--------

Singlas debiutavo radijo stotyje BBC Radio 1. 2009 m. liepos 8 d. Jade atliko pirmą kartą gyvai šią dainą per laidą „BBC Switch". „My Man" turėjo būti pirmasis singlas, pristatysiantis jos debiutinį albumą, tačiau singlas net nebuvo reklamuojamas bei pristatinėjimas. To priežastis, yra ta, kad Jade pakeitė Keisha Buchanan populiarioje grupėje „Sugababes". Ir grupės singlas „About a Girl" (su Jade vokalais buvo išleistas tą pačią dieną, kaip ir „My Man").

BBC kritikė davė dainai teigiamą įvertinimą.

Vaizdo klipas
-------------

Ištrauka iš vaizdo klipo
Vaizdo klipas buvo nufilmuotas 2009 m. liepą Los Andžele.  Klipo premjera įvyko 2009 m. rugpjūčio 1 d.

Klipe matoma Jade įeinantį į namus, kur miega vyriškis. Vyras pabunda ir pradeda sekti Jade su žibintuvėliu. Klipo pabaigoje Jade šoka lauke prie namo. Atsibudęs vyriškis supranta, jog jam tik prisisapnavo.

Išleidimo istorija
------------------

| Regionas | Data | Formatas | Įrašų kompanija |
| --- | --- | --- | --- |
| Jungtinė Karalystė | 2009 m. rugsėjo 20 d. | Polydor | Atsisiuntimas |
| 2009 m. rugsėjo 21 d. | CD singlas |
|

Topai
-----

2009 m. rugsėjo 27 d. „My Man" įžengė į JK oficialų topą #35 vietoje. Tai didžiausia šios dainos vieta tope, kol tuo tarpu „About a Girl" užėmė #8-ąją vietą. Jungtinės Karalystės R&B singlų tope daina pasiekė gan aukštą #13 poziciją.

| Topas (2009) | Vieta |
| --- | --- |
| Jungtinės Karalystės Singlų Topas | 35 |
| Jungtinės Karalystės R&B Singlų Topas | 13 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Jade Ewen My Man". Amazon.co.uk.
2. ↑  „Switch Videos - The 5:19 Show - Jade Ewen". BBC. Nuoroda tikrinta 2009-09-22.
3. ↑  Vicki (2007-02-24). „Chart Blog: Jade Ewen - My Man". BBC. Nuoroda tikrinta 2009-09-22.
4. ↑  MENDOZA, NADIA (5 August 2009). „Jade gets claws into My Man". The Sun. Nuoroda tikrinta 2009-08-22.
5. ↑  „"From Usher with Love for our Jade"". Daily Star. 28 July. Nuoroda tikrinta 2009-08-08.
6. ↑  5 augustus 2009. „Jade Ewen My Man - Pre-Order Now!!". YouTube. Nuoroda tikrinta 2009-09-22.

Nuorodos
--------

* Vaizdo klipas YouTube svetainėje

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RJade Ewen |
| --- |
|  |
| Singlai | 
„It's My Time" · „My Man" |
|  |
| Susiję straipsniai | 
Eurovizijos dainų konkursas 2009 · Sugababes · Jungtinė Karalystė Eurovizijoje |

 |
| **Aprijus** |
| --- |
| Egipto faraonas |
|  |
| Aprijaus stela Memfyje |
| Dvidešimt šeštoji Egipto dinastija |
| Tautybė | Egiptietis |
| Egipto faraonas |
| Valdė | 589−570 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Psamtikas II |
| Įpėdinis | Amasis II |
|  |
|  **Vikiteka** | Aprijus |

**Aprijus** (**Hofra**, valdė 589−570 m. pr. m. e.) – ketvirtasis 26-osios (Saiso ar Saito) dinastijos Senovės Egipto valdovas. 

Aprijus buvo faraono Psamtiko II sūnus. Jis vykdė pasipriešinimo chaldėjų Babilonijai politiką Artimuosiuose Rytuose. 589 m. pr. m. e. jo kariuomenė nesėkmingai bandė palaužti babiloniečių Jeruzalės apsiaustį (žydai faraoną vadino Hofros vardu). Po Jeruzalės žlugimo daugelis žydų pasitraukė į Egiptą. 582 m. pr. m. e. Nabuchodonosaro II kariuomenė įsiveržė į Egiptą, bet be didelės sėkmės. 574−571 m. pr. m. e. Aprijus vykdė sėkmingas kampanijas prieš Tyrą, Sidoną ir Kiprą. Jos tikriausiai atitraukė babiloniečių resursus ir dėmesį nuo tiesioginio Egipto užpuolimo. 571−570 m. pr. m. e. faraonas netikėtai vykdė kampaniją prieš Kirėnės graikų miestą Kirenaikoje. Tikriausiai jis prisibijojo miesto valdų plėtimosi ir grėsmės vakarinėms Egipto sienoms. Kampanija užsibaigė visišku pralaimėjimu ir sukilimu Egipto kariuomenėje, daugiausiai vykdytu egiptiečių, kurie patyrė didelių nuostolių ir nebuvo patenkinti samdiniams suteikiamomis privilegijomis. Maištininkai, vadovaujami Amasio II, nugalėjo Aprijų ir šis buvo priverstas bėgti. Tikėtina, kad jis bėgo į Babiloniją pas Nabuchodonosarą II. 567 m. pr. m. e. babiloniečiai surengė įsiveržimą į Egiptą su tikslu grąžinti Aprijui sostą, bet pralaimėjo. Aprijus žuvo ir Amasis pagerbė jį palaidodamas Saiso Neitės šventyklos kapinėse. Apie faraono vidaus politiką žinoma labai mažai, jis tikriausiai prisilaikė tradicijų, kas matyti iš Memfio stelos įrašų, ir pastatė rūmus Memfyje.

Šaltiniai
---------

* *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt*. Tomas I. Red. Donald B. Redford. Oxford University Press, − 2001, p. 98
* Encyclopaedia Britannica, 2008 11 26

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Vėlyvoji karalystė**
**Dvidešimt šeštoji dinastija**
Psamtikas I →
Nechas II →
Psamtikas II →
Aprijus →
Amasis II →
Psamtikas III |

 |
**Laisvoji rinka** – rinkos modelis, kuriame prekių ir paslaugų kainas nustato rinkos dalyviai ir vartotojai. Teoriškai laisvoje rinkoje pasiūlos ir paklausos jėgos turėtų nekliudomai veikti be valdžios įsikišimo. Tobulosios laisvosios rinkos koncepcijos šalininkai ją priešpastato tam tikru mastu reguliuojamai rinkai, kurioje vyriausybė kišasi į pasiūlą ir paklausą įvairiais metodais, pavyzdžiui, muitais, eksporto subsidijomis, naudojamais prekybai apriboti ir vietos ekonomikai apsaugoti. Praktiškai veikiančiose rinkose pasireiškia iškreipta konkurencija, gali susidaryti monopolijos, oligopolijos. Rinkos veiklą tam tikru mastu turi reguliuoti valstybė. Reguliavimas gali būti liberalus arba socialiai orientuotas. Pastarasis būdingas Vokietijai, Prancūzijai, Skandinavijos šalims, pirmasis – JK, JAV.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rinka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
2. ↑  Vainienė, Rūta. „Laisvoji rinka". *Verslo žinios (Ekonomikos terminų žodynas)*. Nuoroda tikrinta 2020-10-28.