recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

**Poligrafas**, **melo detektorius** – žmogaus emocinę būseną fiksuojantis prietaisas, atliekantis įvairių su žmogaus emocijomis susijusių fiziologinių rodiklių registravimą. Paprasčiausiu atveju matuojamas žmogaus kūno elektrinis laidumas – toks poligrafas susideda iš ommetro ir kalibravimo įrenginio: žmogui jaudinantis, išsiskiria prakaitas, kūno varža sumažėja, ką ir parodo prietaisas. Nustatant, ar žmogus meluoja, prieš matavimus užduodami testiniai klausimai, vieni – susilauksiantys žinomai melagingo atsakymo, kiti – žinomai nuoširdaus. Remiantis varžos rodikliais, gautais atitinkamais momentais, galima daryti prielaidą apie tai, ar žmogus vėliau atsakinėjo meluodamas, ar ne. Sudėtingesni poligrafai matuoja ir kitus parametrus, pvz. pulso dažnį, kraujospūdį, adrenalino išsiskyrimą, vyzdžių dydį, judesių kiekį ir pan.

Teisminiame tyrime detektorius pirmą kartą buvo panaudotas JAV, 1935 m. vasario 2 d.

Poligrafija daugelio mokslininkų yra vertinama kaip pseudomokslas. Šiuo metu daugumoje Europos valstybių poligrafo parodymai nelaikomi patikimu įrodymu teisme. JAV teismuose žmogus gali pasitikrinti melo detektoriumi tik tada, jei sutinka pats. Kanados teismuose nuo 1987 metų šis prietaisas nebegali būti naudojamas. Australijoje bendro nutarimo dar nėra, tačiau žinoma atvejų, kai teismas atsisakė pripažinti poligrafo parodymus gynybos naudai.

Lietuvoje poligrafas pradėtas naudoti 1992 metais. Nežiūrint į tai, kad *Poligrafo panaudojimo įstatymas* nėra tobulas ir jame nėra numatyti kriminalinių įvykių tyrimai, vadovaujantis LR Baudžiamojo proceso kodeksu buvo sėkmingai atlikti tyrimai poligrafu keliasdešimtyje rezonansinių baudžiamųjų bylų.. Nuo 2004 metų tyriant kriminalinius nusikaltimus pasiteisino EKT(Įvykio žinojimo testas) metodika, kuri jau aprašyta Lenkijoje ir Rusijoje išleistuose vadovėliuose poligrafologams.

Išnašos
-------

1. ↑  Iacono, W.G. "Forensic 'lie detection': Procedures without scientific basis," *Journal of Forensic Psychology Practice*, Vol. 1 (2001), No. 1, pp. 75-86.
2. ↑  Saldžiūnas V. Kovalenka A. *Legal Regulation and Practice of Psychophysiological Polygraph Examinations in the Republic of Lithuania,* Polygraph, vol.42(2013),No.3, pp.137-145.
3. ↑  Saldžiūnas V.Kovalenka A. *Poligrafas Lietuvoje ir svetur.* Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodeksui - 10 metų. Vilnius 2012, pus.347-368.
4. ↑   Archyvuota kopija 2014-02-23 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Konieczny J. Badania poligraficzne. Warszawa 2009.
6. ↑  Князев В. Варламов Г. , Полиграф и его практическое применение. Москва 2012.

Nuorodos
--------

* **Skeptic's Dictionary**: polygraph – kritika ir apie veikimo principą.
| Medaliai |
| --- |
| Maialen ChourrautMaialen Chourraut |
| Moterų baidarių slalomas |
| **Atstovaujant: Ispanijos vėliava Ispanija**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2016 Rio | K1 |
| **Sidabras** | 2020 Tokijas | K1 |
| **Bronza** | 2012 Londonas | K1 |

**Majalen Čuro Juramendi** (*Maialen Chourraut Yurramendi*, g. 1983 m. kovo 8 d. Lasartėje-Orijoje, Baskų kr.) – Ispanijos baidarininkė, kuri specializuojasi slalomo rungtyse. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė.

Biografija
----------

2004 m. Europos iki 23 metų amžiaus čempionate iškovotas sidabro medalis.

Savo debiutinėse 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Chourraut į finalą nepateko ir galutinėje rikiuotėje liko 16-oje vietoje. 2009 m. pasaulio čempionate ispanė pelnė pirmąjį savo medalį – sidabrą moterų baidarių slalome.

2012 m. vasaros olimpinių žaidynių finale Chourraut distanciją įveikė trečia ir pelnė bronzos medalį. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė moterų baidarių slalomo rungtyje.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse varžėsi moterų baidarių slalomo rungtyje. Kvalifikaciniame etape ispanė buvo penkta, o pusfinalyje užėmė 7-ią vietą ir pateko į finalinį etapą. Finale Chourraut nusileido tik vokietei Ricarda Funk ir iškovojo sidabro medalį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. liepos 29 d..


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RBaidarių irklavimo olimpinės čempionės moterų vienviečių valčių slalome |
| --- |
|  |
| 

* 1972:  Angelika Bahmann (GDR)
* 1992:  Elisabeth Micheler-Jones (GER)
* 1996:  Štěpánka Hilgertová (CZE)
* 2000:  Štěpánka Hilgertová (CZE)
* 2004:  Elena Kaliská (SVK)
* 2008:  Elena Kaliská (SVK)
* 2012:  Émilie Fer (FRA)
* 2016:  Maialen Chourraut (ESP)
* 2020:  Ricarda Funk (GER)
 |

 |
Koordinatės: 54°42′38″š. pl. 24°17′10″r. ilg.﻿ / ﻿54.710562°š. pl. 24.286103°r. ilg.﻿ / 54.710562; 24.286103

|  |
| --- |
| **Kaišiadorių rajono Kalvių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Kaišiadorių rajono Kalvių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Kaišiadorių rajono Kalvių pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Kalviai, Kaišiadorių rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | Raimonda Gružauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 80 |
| **Įkūrimo data** | 1828 m. |
| **Uždarymo data** | 2008 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 14 |

**Kaišiadorių rajono Kalvių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kalviuose (Kaišiadorių raj.), vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190595036. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Apie Kalvių mokyklą pirmą kartą užsimenama 1828 m. Tada Kalviuose buvo parapijinė mokykla, kurioje mokėsi 10 vaikų. 1903 m. kaime jau veikė valdiška liaudinė mokykla. Mokykloje buvo mokoma skaityti, rašyti ir skaičiuoti. 1907 m. šioje mokykloje mokėsi 11 mokinių (8 berniukai ir 3 mergaitės). 1918 m. Kalviuose veikė lietuviška pradžios mokykla. 

1926 m. mokykloje jau buvo keturios klasės. 1938 m. mokėsi 114 mokinių. Mokykla tobulėjo ir 1948 m. išaugo iki septynmetės. Laikui bėgant mokinių padaugėjo ir 1963 m. prie medinės mokyklos buvo pastatytas mūrinis priestatas. 1973 m. išleista pirmoji Kalvių aštuonmetės mokyklos laida.

1982 m. vasario 4 d. mokyklinis skambutis pakvietė mokinius į naują, dažais kvepiančią mokyklą. Duris atvėrė erdvūs kabinetai, sporto salė, aktų salė, valgykla. 1987–1988 m. m. mokykla iš aštuonmetės tapo nepilna vidurine, 1989 m. devynmete, nuo 1992 m. Kalvių pagrindinė mokykla.

Direktoriai
-----------

* A. Petrauskaitė (1948 m.)
* Rekus
* J. Rūkas
* O. Rimienė
* O. Gilytė
* O. Rimienė (1982 m.)
* Bičkovskis
* A. Mikiška
* J. Šiškauskas
* R. Vaitkevičienė
* J. Vaitkevičienė
* Raimonda Gružauskienė (2002–2006 m.)
* Vilija Kašelionienė (2006 m.)

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2008-04-09 iš Wayback Machine projekto.
| **Adelbertas Nedzelskis** |
| --- |
| Gimė | 1933 m. rugsėjo 21 d. (89 metai)Rietavas, Lietuva |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | menotyrininkas, muziejininkas, dailininkas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Gedimino ordino medalis (1997 m.)  |

**Adelbertas Nedzelskis** (g. 1933 m. rugsėjo 21 d. Rietave) – Lietuvos menotyrininkas, muziejininkas, dailininkas.

Biografija
----------

1958–1963 m. mokėsi Telšių taikomosios dailės technikumo Medžio skyriuje, 1965–1971 m. studijavo Vilniaus dailės institute menotyrą.

Adelberto Nedzelskio parodose eksponuojami medžio darbai, akvarelės, pastelės. Adelbertas Nedzelskis yra Vytauto K. Jonyno kūrinių ekspozicijos vienas iš įkūrėjų ir veiklos koordinatorius (iki 1997 m.).

Lietuvos dailininkų sąjungos narys, M. K. Čiurlionio draugijos Druskininkų skyriaus pirmininkas. Apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino I laipsnio medaliu (1997 m.). Suteiktas Druskininkų garbės piliečio vardas (2003 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kas yra kas Lietuvoje. Kraštiečiai : Druskininkai / [vyriausioji redaktorė Vaidonė Tamošiūnaitė]. – Kaunas : Neolitas, [2009] (Kaunas : Aušra). – 239, [1] p. : iliustr. portr. ; 25 cm. – Taip pat vartojama antr.: Kraštiečiai. – Tiražas 1000 egz.. – ISBN 978-9986-709-62-6 (įr.)
2. ↑  2019 m. už reikšmingą, aktyvią ir kūrybingą veiklą kultūros ir meno srityje Druskininkų garbės piliečiui, 85-erių Adelbertui Nedzelskiui skirta 2018 metų Kultūros puoselėtojo premija.
**Kaišiadorių miškų urėdija** − valstybės įmonė, patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus ir jais disponuojanti įstatymų nustatyta tvarka, taip pat vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą ir kitą miškų urėdijos įstatuose numatytą veiklą.

Miškų urėdijos valstybinės reikšmės miškai užima 26 000 ha. Miškai yra išsidėstę trijų savivaldybių − Kaišiadorių, Elektrėnų ir Trakų teritorijose. Kaišiadorių miškų urėdas − Stasys Truskauskas.

Miškuose daugiausia spygliuočių. Be pagrindinių medžių rūšių − pušies, eglės, ąžuolo, juodalksnio, beržo, uosio, drebulės, miškuose aptinkamos ir retesnės medžių rūšys − liepa, klevas, guoba, tuopa, vinkšna, vikmedis, maumedis, laukinės obelys, slyvos, kriaušės ir kitos rūšys, tačiau jos medynų nesudaro.

Į Kaišiadorių miškų urėdijos administruojamą teritoriją įeina Kauno marių bei Neries regioninių parkų dalys. 2004 metais buvo įsteigtas Būdos-Pravieniškių biosferos poligonas. Yra 7 valstybiniai draustiniai:

* Lapainios botaninis draustinis
* Būdos botaninis-zoologinis draustinis
* Kaukinės botaninis-zoologinis draustinis
* Lomenos kraštovaizdžio draustinis
* Gabriliavos pedologinis draustinis
* Palaraisčio telmologinis draustinis
* Strošiūnų kraštovaizdžio draustinis

Urėdijos valstybinius miškus administruoja 8 girininkijos.

Girininkijos
------------

Senoji Kaišiadorių urėdija

|  |  |
| --- | --- |
| **Girininkija** | **Girininkijos vieta** |
| **Seniūnija** | **Gyvenvietė** |
| Būdos | Palomenės seniūnija | Pašuliai |
| Kruonio | Kruonio seniūnija | Kruonis |
| Palomenės | Palomenės seniūnija | Palomenė |
| Pravieniškių | Pravieniškių seniūnija | Pravieniškės |
| Rumšiškių | Pravieniškių seniūnija | Pravieniškės |
| Vievio | Vievio seniūnija | Zabaka |
| Žaslių | Žaslių seniūnija | Rasava |
| Žiežmarių | Žiežmarių apylinkės seniūnija | Triliškės |

Nuorodos
--------

* Kaišiadorių miškų urėdijos tinklalapis Archyvuota kopija 2014-05-12 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

|  |
| --- |
|  Metropolitana di Palermo |
|  |
| Informacija |
| Vieta | Palermas |
| Transporto tipas | metropolitenas |
| Linijų skaičius | 2 |
| Stotelių skaičius | 16 |
| Eksploatacija |
| Pradėta eksploatuoti | 1990 |
| Operatorius | Trenitalia |
| Techninė informacija |
| Sistemos ilgis | 39,1 km |
| Geležinkelio vėžės | 1435 mm |
| Sistemos žemėlapis |
|  |
| Vikiteka **Vikiteka: Palermo metropolitenas** |

**Palermo metropolitenas** (it. *Metropolitana di Palermo*) – metropolitenas, aptarnaujantis Palermo miestą, Sicilijoje (pietų Italijoje). Dalinamas į dvi linijas (A ir B).

Istorija
--------

Pirmoji Palermo metro linija B pradėjo veikti 1990 m. mėnesį prieš XIV pasaulio futbolo čempionatą, kuris vyko Italijos miestuose.

Iš pradžių metro turėjo vos 6 stoteles.

Po trejų metų 1993 m. buvo atidaryta antroji A linija.

Ateities projektai
------------------

2008 m. pradėtas A linijos pratęsimo planas – pagal jį bus pridėta dar 12 stotelių.

1993 m. pradėtas B linijos ilginimas, kurio pasekoje ši linija taps žiedo formos linija. Šiuo metu šie darbai yra sustabdyti dėl teisinių priežasčių.

Ateities projektuose yra ir visiškai automatizuotos C ir D linijos.

20014 m. buvo atidarytas nauja stotelė tunelyje *Palazzo Reale-Orleans*, sujungianti miesto centrą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ettore Caliri: *Ferrovia metropolitana a Palermo.* In: *I Treni Oggi* Nr. 108, Oktober 1990. Editrice Trasporti su Rotaie, p. 16–19
2. ↑  *Novità a Palermo.* In: *I Treni* Nr. 228 (Juli 2001), p. 4
| ***Policininkai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Fuzz |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Richard A. Colla |
| Scenaristas (-ai) | Evan Hunter |
| Vaidina | Burt Reynolds  Raquel Welch |
| Metai | 1972 |
| Žanras | nuotykių komedija |
| Trukmė | 92 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Nevykėliai** (angl.  *Fuzz*) – 1972 m. JAV sukurta nuotykių komedija, kurioje vaidino Burt Reynolds ir Raquel Welch. Juosta sukurta pagal 1968 m. išleistą garsaus detektyvų rašytojo Edo Makbeino knygą „87-oji nuovada", tik, skirtingai nei romane, veiksmas vyksta ne Niujorke, o Bostone.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Burt Reynolds – detektyvas Styvas Karela
* Raquel Welch – detektyvė Eilen Makhenri
* Tom Skerritt – detektyvas Bertas Klingas
* Jack Weston – detektyvas Mejeris Mejeris
* James McEachin – detektyvas Arturas Braunas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filme pasakojama apie 87-osios policijos nuovados pareigūnų darbą siekiant sugauti paslaptingą sprogdintoją, reketuojantį policijos viršininką ir miesto merą. Apie jis žinoma tik viena – kad šis naudojasi klausos aparatu. Nusikaltėlis atvirai šaiposi iš policininkų, vadindamas juos nevykėliais, o ir patys pareigūnai nuolatos patenka į kvailas ir nepatogias situacijas.

  

Po to, kai filme esančią sceną, kurioje bandoma sudeginti benamiu apsimetusį policininką, realiame gyvenime keletą kartų skirtinguose miestuose pakartojo paauglių gaujos, apliedamos benzinu gyvus žmones, filmo demonstravimas buvo nutrauktas ir atnaujintas po kelerių metų, iškirpus tam tikras scenas.
Kolono teatras
**Kolono teatras** (isp. *Teatro Colón*, „Kolumbo teatras") – vieni didžiausių ir svarbiausių operos rūmų pasaulyje, esantys Argentinos sostinėje, Buenos Airėse. Teatras turi 2367 vietas, 1000 vietų stovimąją dalį. Išsidėstęs miesto centre, prie svarbiausios gatvės – Birželio 9 aveniu.

Kolono teatras pastatytas 1857 m. o jį atidarė Džiuzepės Verdžio opera *Traviata* (vos 4 metai po debiuto Italijoje). 1889 m. pagal architekto Francesco Tamburini planus, teatras pradėtas perstatyti. Tačiau, mirus architektui, darbai sustojo ir statyba baigta (vad. architektas Julio Dormal) tik 1908 m.

Naujasis teatras atidarytas 1908 m. gegužės 25 d. (Gegužės Revoliucijos dieną) su Verdžio opera *Aida*. Netrukus Kolono teatras tapo vienu svarbiausių operos teatrų pasaulyje, kartu su *La Scala* ir *Metropolitan Opera*. Teatre dainavo tokie operos dainininkai kaip Titta Ruffo, Amelita Galli-Curci, Giacomo Lauri-Volpi, Arturo Toscanini, Jane Bathori, Enrico Caruso, Claudia Muzio, Viorica Ursuleac, Maria Callas, Jon Vickers, Norman Treigle, Beverly Sills, John O’Sullivan, Renata Tebaldi, Alfredo Kraus, Plácido Domingo, Ástor Piazzolla ir Luciano Pavarotti, Virgilijus Noreika.

* 
* 
*

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| **Eriophorum vaginatum** |
| --- |
| Kupstinis švylys (*Eriophorum vaginatum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Viksvuoliniai  *( Cyperaceae)* |
| Gentis: | Švylys  *( Eriophorum)* |
| Rūšis: | Kupstinis švylys  *( Eriophorum vaginatum)* |

 |

**Kupstinis švylys** (*Eriophorum vaginatum*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos švylių (*Eriophorum*) genties augalas.

Daugiametis, tankiais kupstais augantis žolinis augalas. Šakniastiebis trumpas, šaknys ilgos, gausios. Stiebai 20 (75) cm aukščio, statūs, su 2-3 stiebinėmis makštimis ir viena žiedų varpute viršūnėje. Pamatiniai lapai labai siauri, apie 1 mm pločio, šiurkštūs, trumpesni už stiebus. Žiedyno varputė pailga, 1,5-2 cm ilgio, stačia. Žiedai dvilyčiai, tačiau to paties žiedo purka subręsta anksčiau už to paties žiedo dulkinės. Taip apsisaugoma savidulkos. Apyžiedžio šereliai tiesūs, balti, viršūnė su trumpais danteliais, vaisiams subrendus, pailgėja iki 4 cm. Sėklas išplatina vėjas.

Žydi balandžio – gegužės mėn. Labai dažnas visoje Lietuvoje. Auga aukštapelkėse, pelkėtuose pušynuose ir beržynuose, užaugančių vandenų pakraščiuose, kartu su kiminais ir kitais aukštapelkių augalais.

Augalas gana maistingas, tačiau gyvulių neėdamas dėl pūkuotų vaisių. Iš didelių kupstų ilgainiui susidaro durpės.

Literatūra
----------

Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 62 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kupstinis švylys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Vincento van Gogo „Naktinė kavinė" (1888)
**Koloristas** (nuo it. *colorista*, lot. *color* – spalva) - gali reikšti:

* Menininką, kurio vyraujanti meninės išraiškos priemonė yra koloritas, ryškios spalvos;
* Mokslininką, kurio pagrindinis darbas yra spalvų ir jų derinių tyrimai, pritaikymas praktikoje;
* Spalvų, dažų specialistą (poligrafija ir leidyba);
* Tekstilinių audinių spalvinimo (marginimo) specialistą.

Koloristai dailėje
------------------

Nuo seno spalva buvo viena iš menininkų naudojamų išraiškos priemonių. Europos dailėje spalvinę išraišką reikšmingai pradėjo naudoti Italijos Renesanso Venecijos dailės mokykla, pradedant Džovaniu Beliniu. Kiti žymūs Europos koloristai - Ticianas, Paolas Veronezė, Rubensas, Rembrantas, Fransua Bušė, Eženas Delakrua. Beveik visi impresionistai, kaip Ogiustas Renuaras, Klodas Monė, Kamilis Pisaro, Žoržas Sera atidavė pirmenybę spalvinei meno išraiškai. Postimpresionistai Vincentas van Gogas, Polis Gogenas ir kt. vėliau reikšmingai įtakojo XX amžiaus modernistines dailės kryptis, kurių išraiška buvo paremta spalvomis: fovizmą (Anri Matisas), ekspresionizmą (Edvardas Munkas) ir abstrakcionizmą (Vasilijus Kandinskis).

Spalvų teorija
--------------

 J.V. Gėtės sudarytas spalvų ratas
Spalvų panaudojimas turi rekšmingą praktinį pritaikymą ne vien dailėje, bet ir tekstilėje bei poligrafijoje.
Keletas reikšmingiausių mokslininkų ir menininkų, dirbusių spalvų tyrinėjimo srityje:

* J. C. Le Blon (tapytojas,1756) – parašė pirmą publikuotą darbą apie spalvų pigmentų maišymą.
* Moses Harris (graveris, 1766) – sukūrė pirmą pirminių spalvų, raudonos, geltonos ir mėlynos, sumaišymo lentelę.
* Ignaz Schiffermuller (menininkas, 1772) – sukūrė pirmąjį spalvų ratą.
* Johann Wolfgang von Goethe (poetas, 1810) – sukūrė spalvų ratą ir spalvų trikampį.
* Michel Eugène Chevreul (chemikas, 1839) – sukūrė nuoseklią spalvų teoriją, kuria rėmėsi impresionistai.
* Charles Blanc (meno kritikas, 1873) – sukūrė spalvų ratą žvaigždės formoje.

Šaltiniai
---------

* Tarptautinių žodžių žodynas; - Vilnius:Vyriausioji enciklopedijų redakcija. - 527(1) p.
* Apie spalvų teorijos istoriją Archyvuota kopija 2012-01-10 iš Wayback Machine projekto.
| Kolpė |
| --- |
| **Ilgis** | 254 km |
| **Baseino plotas** | 3730 km² |
| **Vidutinis debitas** | 25,2 m³/s |
| **Ištakos** | Jekšozeras |
| **Žiotys** | Suda |
| **Šalys** | Rusija |

**Kolpė** (rus. *Колпь*) – upė Rusijoje, Leningrado ir Vologdos srityse; Sudos dešinysis intakas (Volgos baseinas). Prasideda Vepsų aukštumoje, išteka iš Jekšozero ežero. Vinguriuoja Mologos–Šeksnos žemuma daugiausia į pietryčius, pro miškingas vietoves. Įteka į Sudą ties Ust Kolpe.

Didžiausi intakai: Krupenis (kairysis), Šužba, Vešarka (dešinieji).

Upė maitinama mišrių vandenų, ypač sniego tirpsmo vandens. Patvinsta balandžio–gegužės mėnesiais, laikosi užšalusi nuo lapkričio iki balandžio antros pusės arba gegužės pradžios. Naudota medienos plukdymui.

Prie Kolpės įsikūręs Babajevo miestas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Колпь*,Большая советская энциклопедия, T. XII (Кварнер—Конгур). – Москва: Советская энциклопедия, 1973
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Korėjos sąsiauris žemėlapyje
**Korėjos sąsiauris** (kor. 조선해협, jap. 対馬海峡) – sąsiauris tarp Pietų Korėjos ir Japonijos, jungiantis Rytų Kinijos ir Japonijos jūras Ramiojo vandenyno šiaurės vakaruose.

Geografija
----------

Šiaurėje sąsiaurį riboja Korėjos pusiasalio pietryčių krantas, o pietuose – pietvakarių Japonijos salos Kiūšiū ir Honšiū. Sąsiauris 324 km ilgio, iki 180 km pločio ir vidutiniškai 90–100 m gylio (farvateryje – 73 m).

Cušimos sala sąsiaurį dalija į dvi dalis. Pusano sąsiauris gilesnis (iki 227 m) ir siauresnis nei Cušimos sąsiauris.

Srovės
------

Kuro Šio srovės šaka eina per sąsiaurį ir kartais vadinama Cušimos srove. Atsirandanti šalia Japonijos salų ši šiltoji srovė teka per visą Japonijos jūrą ir skyla prie Sachalino salos krantų, toliau teka į Ramiojo vandenyno šiaurę per sąsiaurį į šiaurę nuo Hokaido ir Ochotsko jūrą į šiaurę nuo Sachalino salos prie Vladivostoko. Vandens masių charakteristikos labai varijuoja dėl mažai druskingų Korėjos ir Kinijos pietrytinių krantų vandenų.

Ekonominė reikšmė
-----------------

Per šį sąsiaurį eina daugybė tarptautinių laivybos kelių, įskaitant ir vedančius į Pietų Korėjos uostus. Tiek Pietų Korėja, tiek Japonija apribojo savo pretenzijas į sąsiaurį 3 jūrmylėmis nuo kranto, kad sąsiauriu būtų laisvas judėjimas.

Keleivių keltai nuolat plaukioja per Korėjos sąsiaurį. Komerciniai keltai iš Pusano Pietų Korėjoje plaukia į Fukuokos, Cušimos, Šimonosekio ir Hirošimos uostus Japonijoje. Be to, keltai jungia Cušimos salą su Fukuoka, o Pietų Korėjos Džedžu salą – su likusia Korėja. Keltai, jungiantys Pietų Korėjos ir Japonijos uostus, irgi plaukia šiuo sąsiauriu.

Istorinė reikšmė
----------------

### Mongolų invazija

*Pagrindinis straipsnis – Mongolų invazija į Japoniją*.
Jungtinis mongolų, Kinijos ir Korėjos laivynas perplaukė sąsiaurį ir bandė įsiveržti į Japoniją 1274 m. ir 1281 m. Jie smarkiai nusiaubė Cušimos salą pakeliui, bet nesugebėjo nugalėti Japonijos. Taifūnas (kamikadzė) išgelbėjo Japoniją nuo chano Chu Bi Lajaus vadovaujamo mongolų laivyno 1281 m.

### Vokou ir Oei invazija

*Pagrindiniai straipsniai – Wokou ir Oei invazija*.
Kai mongolai nusiaubė Cušimos salą, ji tapo *Wokou* (Japonijos piratų) baze. Korėjos Čioson dinastija 1419 m. pasiuntė laivyną į Cušimos salą sunaikinti piratus, bet salos užimti nepavyko. Po to Korėja sutiko praplėsti Japonijai ribotas prekybos privilegijas mainais į piratų sutramdymą.

### Cušimos mūšis

*Pagrindinis straipsnis – Cušimos mūšis*.
Cušimos mūšis tarp Japonijos ir Rusijos laivynų 1905 m. gegužės 27-28 dienomis įvyko Cušimos sąsiauryje. Rusijos laivynas iš esmės buvo sunaikintas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 225
| Nerėpa |
| --- |
|  Užšąlusi Nerėpa ties Kulautuvos bažnyčia |
| **Ištakos** | Kulautuvos miškas |
| **Žiotys** | Nemunas |
| **Šalys** | Lietuva |

**Nerėpa** – upelis Kauno rajone, priklausantis Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Įteka dešiniajame krante.

Nerėpa prasideda ties Kulautuva ir teka per Kulautuvos mišką pietvakarių kryptimi. Vidurupyje įsteigtas Nerėpos entomologinis draustinis, siekiant apsaugoti retųjų vabzdžių buveines. Kerta kelią  **1909**  privažiuojamasis kelias prie Kulautuvos  nuo kelio  **141**  Kaunas–Jurbarkas–Šilutė–Klaipėda , toliau upelio vaga sureguliuota, prateka tvenkinį, naudojamą rekreacijai. Žemupyje kanalizuota, įteka į Nemuną.

Padavimuose
-----------

Dešiniajame Nerėpos krante yra Jučionių šaltinis (Kulautuvos girininkijos 22 masyvo, kvartalo Nr. 169 R dalyje). Jo vanduo buvo (tebėra) laikomas nepaprastu, gydomuoju bei šventu. Versmingoje upelio pakrantėje stūksojęs vadinamasis **Karalaitės akmuo**. Jis buvęs didelis, „žmogaus pavidalo". Pokario metais suskaldytas ir panaudotas statyboms. Apie Karalaitės akmenį buvo pasakojama, kad tai esanti iš liūdesio suakmenėjusi mergina, o šaltinis esąs jos ašaros. Iš seno vietovėje prie šaltinio (kai kada vadinamoje Milžinkapiu) stovėjęs kryžius. Šaltinis lankomas ir dabar.

Šalia upelio įsikūrusios gyvenvietės: Kulautuva, Jučionių k.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto. Mitologiniai ir sakraliniai objektai
2. ↑   Archyvuota kopija 2020-10-28 iš Wayback Machine projekto. Jučionių Karalaitės akmuo

Nuorodos
--------

* Nerėpos upelis[neveikianti nuoroda]
* Nerėpa (*panoramio.com*) Archyvuota kopija 2016-10-20 iš Wayback Machine projekto.
Sean Plott – Day[9] komentuoja NASL pirmojo sezono finalinį mačą
**Sean Plott** (g. 1986), labiau žinomas pseudonimu **Day[9]** – profesionalus StarCraft II elektroninio sporto komentatorius, laidos „Day[9] Daily" vedėjas ir buvęs žinomas StarCraft: BroodWar žaidėjas. Žaisdamas BroodWar, jis 2007 m. laimėjo World Cyber Games Amerikos turnyrą, ir dar tris kartus pateko į finalą. 2010 m. žurnalo PC Gamer išrinktas metų žaidėju. Šiuo metu nereguliariai dirba komentatoriumi daugumoje didelių StarCraft II turnyrų visame pasaulyje (BlizzCon, Major League Gaming ir kituose). 2012 m. žurnalas Forbes jį išrinko į savo „30 under 30" asmenybių sąrašą, kaip vieną reikšmingiausių žmonių elektroniniame sporte.

Sean Plott gimė ir gyvena Kanzase, JAV. Koledže įgijo matematiko specialybę, o Pietų Kalifornijos universitete – interaktyvios žiniasklaidos magistro laipsnį. Jo brolis Nicolas Plott, žinomas pseudonimu *Tasteless*, taip pat yra buvęs profesionalus StarCraft: BroodWar žaidėjas ir šiuo metu dirba Pietų Korėjos Global Starcraft II League komentatoriumi.

Day[9] TV
---------

Pradėta 2009 m. „Day[9] Daily" yra kasdieninė pramoginė – edukacinė laida apie įvairius StarCraft II žaidimo aspektus, nuo mokomųjų laidų pradedantiesiems žaidėjams iki profesionalios scenos apžvalgų ir profesionalių mačų nagrinėjimo. Iki išeinant StarCraft II laida buvo apie BroodWar. Pirmadieninė laida „Funday Monday" paprastai būna skirta „juokingoms" strategijoms ir nerimtam žaidimui. Kartais rodomi ir kiti žaidimai: Diablo III beta, Elder Scrolls: Skyrim ar kiti. 404–oji laida buvo skirta dalyvavimui protestuose prieš SOPA ir PIPA, joje tebuvo rodoma tuščia vedėjo kėdė.

After hours gaming league
-------------------------

Sean Plott įkurta ir prodiusuojama „After hours gaming league" yra StarCraft II mėgėjų (t. y. ne profesionalų) lyga, kurioje dalyvauja įvairių žymių įmonių darbuotojai (Microsoft, Amazon ir kitų). Įmonės žaidžia viena prieš kitą mačus iki trijų pergalių; užėmusi pirmąją vietą gauna 5000 JAV dolerių prizą, kurį turi padovanoti savo pasirinktai labdarai. 2011 m. rudenį pirmąjį sezoną laimėję Microsoft prizą padovanojo Amnesty International organizacijai. Antrasis sezonas prasidėjo 2012 m. sausį.

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* day9.tv, oficiali svetainė
* After Hours Gaming League oficiali svetainė Archyvuota kopija 2011-07-08 iš Wayback Machine projekto.
* gerbėjų svetainė su laidų archyvu Archyvuota kopija 2012-04-28 iš Wayback Machine projekto.
* Blizzard interviu su Sean Plott
* Forbes interviu su Sean Plott

### Išnašos

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-04-09 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  PC World: Tech giants play (StarCraft) to win
4. ↑  [
**Rokiškio rajono savivaldybės taryba** – Rokiškio rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

Merai
-----

* Vytautas Masiulis – 1995–1997 m.
* Almantas Blažys – 1997–2000 m. ir 2008–2011 m.
* Vidmantas Kanopa – 2000–2001 m. ir 2011–2013 m.
* Gediminas Matiekus – 2001–2003 m.
* Egidijus Vilimas – 2003–2007 m.
* Rimantas Velykis – 2007–2008 m.
* Vytautas Vilys – 2013–2015 m.
* Antanas Vagonis – 2015–2019 m.
* Ramūnas Godeliauskas – nuo 2019 m.

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Rokiškio rajono taryba 1990–1995 m.
* Rokiškio rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Rokiškio rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Rokiškio rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Rokiškio rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Rokiškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Rokiškio rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nerono koloso palyginimas su Koliziejumi ir Laisvės statula JAV. Šis piešinys nėra tikslus.
**Nerono kolosas** (lot. *Colossus Neronis*) – ~35 m aukščio bronzinė statula, sukurta graikų skulptoriaus Dzenodoro Romos imperatoriaus Nerono užsakymu ir stovėjusi ties įėjimu į Aukso rūmus. Statula vaizdavo nuogą Neroną, kairėje rankoje laikantį Žemės rutulį, dešinę nuleidusį ant valstybės vairo, truputį sulenkusį kairę koją. Galva papuošta karūna su septyniais 6 m ilgio spinduliais.

Po Nerono mirties imperatorius Vespasianas pakeitė statulos veidą į Saulės dievo. Hadriano laikais statula perkelta prie Flavijų amfiteatro, kuris ilgainiui imtas vadinti Koliziejumi (lot. *Colosseum < Colossus*). Komodas buvo pakeitęs koloso veidą savuoju, bet po jo žūties vėl sugrąžintas Saulės dievo atvaizdas. Kolosas greičiausiai sunaikintas gotams įsiveržus į Romą 410 m. Jos pagrindas buvo išardytas 1933 m.
Siauralapė kuprutė (*C. lanceolata*)
**Kupručių aliejus** (angl. *cuphea oil*) – aliejus, spaudžiamas iš kelių rūšių kupručių (*Cuphea*) sėklų.

Kupručių aliejumi susidomėta nesenai, nes jis numatytas kaip vidutinio ilgio trigliceridų, kokie gaunami iš kokosų ir alyvpalmių aliejų, šaltinis. Kuprutės perspektyvios ir tuo, kad jos auga kraštuose, kur neauga prieš tai minėtų aliejų šaltinis – kokospalmės ir alyvpalmės.

Kupručių aliejų riebalų rūgščių sudėtis tokia (kokosų aliejaus sudėtis pateikta palyginimui):

| Rūšis | oktano rūgštis | dekano rūgštis | lauro rūgštis | miristo rūgštis | kitos rūgštys
  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *C. painteri* | 73,0% | 20,4% | 0,2% | 0,3% | 6,1%
  |
| *C. hookeriana* | 65,1% | 23,7% | 0,1% | 0,2% | 10,9%
  |
| *C. koehneana* | 0,2% | 95,3% | 1,0% | 0,3% | 3,2%
  |
| siauralapė kuprutė (*C. lanceolata*) |  | 87,5% | 2,1% | 1,4% | 9,0%
  |
| lipnioji kuprutė (*C. viscosissima*) | 9,1% | 75,5% | 3,0% | 1,3% | 11,1%
  |
| balzaminė kuprutė (*C. carthagenensis*) |  | 5,3% | 81,4% | 4,7% | 8,6%
  |
| *C. laminuligera* |  | 17,1% | 62,6% | 9,5% | 10,8%
  |
| *C. wrightii* |  | 29,4% | 53,9% | 5,1% | 11,6%
  |
| *C. lutea* | 0,4% | 29,4% | 37,7% | 11,1% | 21,4%
  |
| *C. epilobiifolia* |  | 0,3% | 19,6% | 67,9% | 12,2%
  |
| *C. stigulosa* | 0,9% | 18,3% | 13,8% | 45,2% | 21,8%
  |
| kokosai | 8,0% | 7,0% | 48,0% | 18,0% | 19,0%
  |

Kupručių aliejai yra vertingi kaip koncentruoti vienos ar kitos riebalų rūgšties šaltiniai. Pvz. *C. painteri* aliejus turi 73% oktano rūgšties, *C. carthagenensis* – 81% lauro rūgšties, *C. koehneana* – 95% dekano rūgšties].

Nuorodos
--------

1. ↑  Robert Kleiman (1990). „Chemistry of New Industrial Oilseed Crops". *Advances in new crops*: 196–203. Nuoroda tikrinta 2006-10-09.
Juoda spalva – fronto linija, likusi po Korėjos karo paliaubų pasirašymo; raudona – demilitarizuota zona.
**Korėjos demilitarizuota zona** (kor. 한반도 비무장지대, hanbando bimudžangdžidė) – žemės plotas, žymintis ribą tarp Šiaurės ir Pietų Korėjos. Ji dalina Korėjos pusiasalį į beveik dvi lygias dalis, kirsdama 38-tą lygiagretę. Demilitarizuotos zonos ilgis 250 km, plotis – apie 4 km. Tai vienas iš labiausiai apsaugotų pasienio ruožų pasaulyje.

Istorija
--------

*Pagrindinis straipsnis – Korėjos padalijimas*.
Po Japonijos pasidavimo Antrajame Pasauliniame kare 1945 m. rugpjūčio 15 d. laimėjusios šalys turėjo nuspręsti tolimesnę Korėjos padėtį. Pagal 1943 m. gruodžio 1 d. Kairo deklaraciją, Korėja turėjo tapti nepriklausoma, tačiau tai turėjo būti daroma palaipsniui, su kitų šalių priežiūra. Jomis tapo JAV ir Sovietų Sąjunga, pasidalinusios Korėja nuo 38 lygiagretės atitinkamai į pietinę ir šiaurinę dalį. Rugpjūčio 24 d. sovietai įžengė į Pchenjaną ir įsteigė savo karinę valdžią, o už poros savaičių, rugsėjo 8 d. amerikiečiai įkūrė Jungtinių Valstijų karinę valdžią Seule. 1948 metais Šiaurėje įkūrus Korėjos Demokratinę Liaudies Respubliką, o Pietuose – Korėjos Respubliką, jas dalijanti riba tapo valstybine siena.

Korėjos karo laikotarpiu fronto linija buvo pasislinkusi tiek gilyn į šiaurę, tiek ir į pietus, kol galiausiai 1953 m. viduryje ji sugrįžo į pirminę padėtį. Tų pačių metų liepos 27 d. buvo pasirašytos paliaubos ir abiejų pusių pajėgoms atsitraukus po 2 km, įsteigta 4 km pločio buferinė zona. Tuometinė fronto linija eina pačios demilitarizuotos zonos viduriu.

Nuo paliaubų pasirašymo iki šių dienų abiejose zonos pusėse yra sutelktos didelės karinės pajėgos.

### Incidentai

Nuo demilitarizuotos zonos įkūrimo yra įvykę daug incidentų, kai buvo pažeistas paliaubų susitarimas.

* 1966 m. spalis – 1969 m. spalis: per keletą nedidelio masto karinių išpuolių žuvo 43 JAV, 299 Pietų Korėjos ir 397 Šiaurės Korėjos kariai.
* 1974 m. lapkričio 20 d.: atrastas pirmasis tunelis, kurį Šiaurės Korėja kasė po demilitarizuota zona.
* 1975 m. kovas: atrastas antrasis tunelis.
* 1978 m. spalis: atrastas trečiasis tunelis.
* 1981 m. liepa: trys Šiaurės Korėjos kareiviai buvo nušauti, pastebėjus juos kertant Imdžin upę.
* 1997 m. liepa: keturiolika Šiaurės Korėjos kareivių kirto fronto liniją; įvyko apsišaudymas.

Jungtinė saugumo sritis
-----------------------

Jungtinė saugumo sritis iš Pietų Korėjos pusės.
Netoli vakarinės pusiasalio pakrantės, pačioje demilitarizuotoje zonoje yra įkurta Jungtinė saugumo sritis. Ji ilgą laiką buvo vienintelė jungtis tarp Šiaurės ir Pietų Korėjos. Šiuo metu tai yra pastatų kompleksas, kurio konferencijų salėse vyko visos lig šiol buvę tarpvalstybinės derybos.

Išnašos
-------

1. ↑  Adrian Buzo. *The making of modern Korea*. Routledge, 2002. 46-65 psl.
2. ↑  Dick K. Nanto
. North Korea: Chronology of Provocations, 1950–2003 Archyvuota kopija 2010-12-26 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Sebastijanas Liubomirskis** |
| --- |
|  |
| Liubomirskiai |
| Herbas «Šreniava» |
| Herbas «Šreniava» |
|  |
| Gimė | 1546 m. |
| Mirė | 1613 m. liepos 20 d. (~67 metai) |
| Tėvas | Stanislavas Liubomirskis |
| Motina | Barbora Grušovskaitė |
| Sutuoktinis (-ė) | Ana Peniažkovaitė, Ana Branickaitė |
| Vaikai | Stanislavas Liubomirskis, Joachimas Liubomirskis,Katerina Liubomirskaitė, Sofija Liubomirskaitė, Barbora Liubomirskaitė, Kristina Liubomirskaitė |
|  |
|  **Vikiteka** | Sebastijanas Liubomirskis |

**Sebastijanas Liubomirskis** (apie 1546 m. – 1613 m. liepos 20 d.) – ATR valstybinis veikėjas, Krokuvos druskininkas (1581–1592 m.), Krokuvos burgrafas (1584 m.), Malogoščios (1591 m.), Bečios (1598 m.) ir Voinicko kaštelionas (1603 m.), Sandomiro, Sadecko ir Spišo seniūnas (nuo 1593 metų). Šventosios Romos imperijos grafas (1595 m.). Pirmasis ATR senatorius iš Liubomirskių giminės.

Biografija
----------

Sebastijanas Liubomirskis jaunystėje
Lenkijos magnatų Liubomirskių giminės atstovas, herbo „Šreniava" savininkas. Lenkijos bajoro Stanislavo Liubomirskio (m. 1585) ir Barboros Grušovskaitės sūnus, Sanoko seniūno Sebastijano Liubomirskio (m. 1558) giminaitis.

1581–1592 metais Sebastijanas Liubomirskis turėjo Krokuvos druskininko pareigybę, o 1584 metais buvo paskirtas Krokuvos burgrafu. 1591 m. tapo Malogoščios seniūnu ir ATR senatoriumi, 1598 metais gavo Bečios kašteliono pareigybę. 1603 metais buvo paskirtas Voinicko kaštelionu.

1593 metais Sebastijanas Liubomirskis tapo Spišo seniūnu Silezijoje. Taip pat jam priklausė Sandomiro ir Saredzo seniūnijos. Iš karaliaus gavo valdyti druskos gamybos įrenginių ir už iš to verslo uždirbtų 85 tūkst. zlotų 1593 metais nupirko Novo-Visničiaus miestelį iš Kmitų giminės. 1595 metais gavo Šventosios Romos imperijos grafo titulą.

Šeima
-----

Sebastijano Liubomirskio antroji žmona Ana Barnickaitė
Buvo vedęs du kartus. Jo pirma žmona buvo Ana Peniažkovaitė, nuo santuokos jis vaikų neturėjo. 1581 metais vedė antrą kartą Aną Branickaitę (1567–1639), Krokuvos burgrafo Grigorijaus Branickio (apie 1534–1595) ir Katerinos Kotvičiūtės dukterį. Vaikai:

* Stanislavas Liubomirskis (apie 1583–1649), Karūnos didysis raikytojas (1619), Karūnos didysis pataurininkis (1620), Rusios vaivada (1628–1638) ir Krokuvos vaivada (1638–1649), Spišo, Sandomiro, Sadecko ir Zatoro seniūnas
* Joachimas Liubomirskis (1588–1610), karaliaus dvariškis, Lipnicko, Dobčicko Timbarko seniūnas
* Katerina Liubomirskaitė (m. 1611), Krokuvos, kunigaikščio Jonušo Ostrogiškio (1554–1620) žmona nuo 1597 metų
* Sofija Liubomirskaitė (apie 1585–1612), Liublino vaivados Mikalojaus Olesnickio (apie 1558–1629) žmona nuo 1602 metų
* Barbora Liubomirskaitė (m. 1667/1676), Karūnos didžiojo ginklininko Jano Zebžidovskio (1583–1641) žmona
* Kristina Liubomirskaitė (m. 1645), Krokuvos kašteliono ir Karūnos didžiojo etmono Stanislavo Konecpolskio (1591–1646) žmona nuo 1619 metų.

Nuorodos
--------
| ***Šešios moterys žudikui*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Sei donne per l'assassino |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija Vokietija |
| Režisierius | Mario Bava |
| Scenaristas (-ai) | Mario BavaMarcello Fondato |
| Kompozitorius | Carlo Rustichelli |
| Metai | 1964 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 89 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Šešios moterys žudikui** (it.  *Sei donne per l'assassino*) – 1964 m. sukurtas vienas pirmųjų giallo ir slasher stiliaus filmų.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Cameron Mitchell – Maksas Marianas
* Eva Bartok – Kristina
* Thomas Reiner – inspektorius Silvestras
* Ariana Gorini – Nikolė
* Dante DiPaolo – Frenkas
* Mary Arden – Pegė
* Lea Krugher – Greta

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Žiauriai nužudyta manekenė, tačiau policija nesugeba rasti jokio nusikaltimo preteksto. Po keleto dienų kita manekenė randa nužudytosios dienoraštį, kurį ketina atiduoti policijai, prieš tai išplėšusi puslapius, kompromituojančius ją pačią. Netrukus paaiškėja, kad dienoraščio dingimu suinteresuoti dar keli žmonės, tarp kurių ir žudikas, surengiantis naują išpuolį...
| Seara*Ceará* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Searos vėliava | Searos herbas |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės rytų regionas |
| **Administracinis centras** | Fortaleza |
| **Mezoregionai** | 7 |
| **Mikroregionai** | 33 |
| **Savivaldybės** | 184 |
| **Gubernatorius** | Cid Gomes |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 9 240 580 |
| **Plotas** | 148 921 km² |
| **Tankumas** (2021) | 62 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | SearaVikiteka |

**Seara** (port. *Ceará*) – valstija Brazilijoje, šalies šiaurės rytinėje dalyje. Ribojasi su Šiaurės Rio Grande ir Paraiba pietryčiuose, su Pernambuku pietuose ir Pjauju vakaruose. Šiaurinę valstijos dalį skalauja Atlanto vandenynas. Valstijos sostinė – Fortaleza.

Geografija
----------

Šiaurinėje valstijos dalyje plyti pakrantės lyguma, o einant į pietus paviršius kyla į Brazilijos plokščiakalnį. Jo dalis Searoje vadinama Araripės plokščiakalniu. Aukščiausia Searos vieta yra Sera Brankos kalnas (1154 m), Matos kalnagūbryje. Svarbiausia valstijos upė yra Žaguaribė (baseinas užima virš 50 % Searos ploto). Kitos svarbios upės: Akarau, Koreau, Kuru.

Klimatas tropinis. Pakrantės lyguma drėgna ir šilta, o kalnuose būdingas sausringas ir karštas klimatas. Ten būdingi dideli temperatūrų skirtumai: nuo 8 °C žiemą iki 40 °C vasarą. Drėgnasis sezonas trunka nuo sausio-kovo iki birželio. Dažnos ilgos sausros.

Vandenyno pakrantėse vietomis auga mangrovės, sausumoje būdingi kaatingos ir serado krūmynai, drėgnuose kalnų šlaituose auga tropinės džiunglės.

Gyventojai
----------

Etninė sudėtis:

* baltieji – 33,05 %
* pardo – 63,39 %
* juodaodžiai – 3,03 %
* azijiečiai ir indėnai – 0,4 %

Didžiausi miestai
-----------------

* Fortaleza – 2447,4 tūkst. gyv. (2009 m.)
* Kaukaja – 324,7
* Žuazeiro do Nortė – 249,9
* Marakanau – 209,7
* Sobralas – 188,2
* Kratas – 121,4
* Itapipoka – 116,0
* Maranguapė – 112,9

Centrinės Searos kraštovaizdis

Šaltiniai
---------

1. ↑  BRAZIL: States and Major Cities, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Brazilijos valstijos** |  |
| Akrė | Alagoasas | Amapa | Amazonė | Bahija | Espirito Santas | Gojasas | Maranjanas | Mato Grosas | Minas Žeraisas | Para | Paraiba | Parana | Pernambukas | Piaujis | Pietų Mato Grosas | Pietų Rio Grandė | Rio de Žaneiras | Rondonija | Roraima | Santa Katarina | Seara | Seržipė | San Paulas | Šiaurės Rio Grandė | Tokantinsas |
Armstrong Siddeley Viper|  |
| Tipas | turboreaktyvinis |
| Šalis | Didžioji Britanija |
| Gamintojas | Armstrong Siddeley/Rolls-Royce |
| Pradėtas naudoti | 1951 m. |
| Galia | 12 kN |
| Svoris | 249 kg |
| oro srautas | iki 20 kg/val. |
| Tarnavimo resursas | 1000 valandų |

**Armstrong Siddeley Viper** – britų reaktyvinis variklis, sukurtas kompanijos „Armstrong Siddeley". 1953 m. buvo pradėtas naudoti oficialiai. Nuo 1966 m. susijungus kompanijoms, imtas žymėti „Rolls-Royce Viper" pavadinimu. Originaliai buvo kurtas radijo bangomis valdomam šaudymo treniruočių dronui GAF Jindivik varyti. Tačiau dėl gerų charakteristikų plačiai naudotas treniruočių lėktuvuose, taip pat civilinėje aviacijoje, British Aerospace 125 VIP klasės nedideliame lėktuve.

Versijos
--------

**ASV.3**
Trumpai naudota versija raketų/taikinių imitavime, galia 7,30 kN.

**ASV.4**
Trumpai naudota versija raketų/taikinių imitavime, galia 7,78 kN.

**ASV.5**
Versija, skirta valdomiems lėktuvams.

**ASV.6**
Trumpai naudota versija raketų/taikinių imitavime, galia 8,45 kN.

**ASV.7**
**ASV.7/R**
10.99 kN versija, turinti forsažo kamerą.

**ASV.10**
**Viper 8**
(Mk.102 / Mk.104): variklis, skirtas BAC Jet Provost kariniam treniruočių lėktuvui (Mk.102) ir valdomam šaudymo treniruočių dronui GAF Jindivik (Mk.104).

**Viper 9**
(Mk.103): Versija, skirta eksperimentiniams Bell X-14 ir Handley Page HP.115 orlaiviams.

**Viper 11**
(Mk.200): variklis, skirtas BAC Jet Provost kariniam treniruočių lėktuvui (Mk202) ir valdomam šaudymo treniruočių dronui GAF Jindivik.

**Viper 20**
(Mk.500 series): naudotas British Aerospace 125 ir Piaggio PD.808 VIP klasės civiliuose lėktuvuose.

**Viper 22**
Pagal licenciją Aermacchi MB-326 treniruočių lėktuvui gamino variklį italai Piaggio gamykloje.

**Mk.102**
Mk.103
Mk.104
Mk.200
Mk.201
Mk.202
Mk.204
**Mk.301**
Mk.500 series
Mk.520
Mk.601
M.D.30 Viper
Pagal licenciją variklius gamino prancūzų kompanija Dassault Aviation.

Orlaiviai su šiais varikliais
-----------------------------

* Aermacchi MB-339
* Aermacchi MB-326
* Atlas Aircraft Impala
* Avro Shackleton
* BAC Jet Provost
* BAC Strikemaster
* Bell X-14
* Blue Origin Charon
* Dassault M.D.550 Mystere-Delta
* Embraer AT-26 Xavante
* Folland Midge
* GAF Jindivik
* Hawker Siddeley Dominie
* Handley Page HP.115
* IAR 99
* Piaggio PD.808
* Saunders-Roe SR.53
* Soko J-22 Orao/IAR-93 Vultur
* Soko G-2 Galeb
* Soko G-4 Super Galeb

Nuorodos
--------

* Archyvuota kopija 2016-04-08 iš Wayback Machine projekto.
Ubundu–Kisanganio kelias 1989 m.
Pagrindiniai transporto kanalai **Kongo Demokratinėje Respublikoje** yra upės ir ežerai.

Keliai
------

2002 m. šalyje buvo 157 000 km kelių, bet dauguma jų yra susidėvėję.

Geležinkeliai
-------------

2002 m. šalyje buvo 5138 km geležinkelio linijų.

Jūrų transportas
----------------

15 000 km upių yra laivuojamos. Pagrindinis uostas yra Matadis.

Oro transportas
---------------

Susisiekimas oru yra svarbus šaliai. Kongo Demokratinė Respublika turi 5 tarptautinius oro uostus. Ndžilio (Kinšasoje), Luano (Lubumbašyje), Bukavėje, Gomoje, Kisanganyje. 2002 m. šalyje buvo 232 oro uostai, aerodromai. Iš jų 24 turėjo grįstus takus. 1961 m. įkurtos valstybinės „Air Zaïre" oro linijos skraido į Europą, Afriką ir tiekia vietinius skrydžius.

Nuorodos
--------

v • a • r **Afrikos šalių transportas** 

Alžyras • Angola • Beninas • Bisau Gvinėja • Botsvana • Burkina Fasas • Burundis • CAR • Čadas • Dramblio Kaulo Krantas • Džibutis • Egiptas • Eritrėja • Etiopija • Gabonas • Gambija • Gana • Gvinėja • Kamerūnas • Kenija • Komorai • Kongas • Kongo DR • Lesotas • Liberija • Libija • Madagaskaras • Malavis • Malis • Marokas • Mauricijus • Mauritanija • Mozambikas • Namibija • Nigerija • Nigeris • Pietų Afrika • Pusiaujo Gvinėja • Ruanda • San Tomė ir Prinsipė • Seišeliai • Senegalas • Siera Leonė • Somalis • Sudanas • Svazilandas • Tanzanija • Togas • Tunisas • Uganda • Vakarų Sachara • Zambija • Zimbabvė • Žaliasis Kyšulys  
  
Britų Teritorijos Indijos vandenyne • Majotas • Reunjonas • Šv. Elena
| **Sebastianas Kurcasvok. *Sebastian Kurz*** |
| --- |
|  |
| S. Kurcas 2018 m. |
| Gimė | 1986 m. rugpjūčio 27 d. (36 metai)Vienoje, Austrija Austrija |
|  |
| Veikla | Austrijos politikas |
| Partija | Austrijos liaudies partija |
|  |
| Alma mater | Vienos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Sebastian Kurz |
| Parašas |
|  |

**Sebastianas Kurcas** (vok. *Sebastian Kurz*; g. 1986 m. rugpjūčio 27 d. Vienoje) – Austrijos politinis ir valstybės veikėjas.

Su JAV valstybės sekretoriumi John Kerry, 2016 m.
Austrijos federalinis kancleris (2017–2019, 2020–2021), Austrijos užsienio reikalų ministras (2013–2017), Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) pirmininkas (2017), Austrijos liaudies partijos (*Österreichische Volksparteiis*) lyderis (nuo 2017).

Biografija
----------

Kurcas gimė inžinieriaus ir pedagogės šeimoje, mokėsi Vienos gimnazijoje. Po gimnazijos, 2004–2005 m. atliko karinę tarnybą, po to įstojo į Vienos universiteto Teisės fakultetą.

2013 m. paskirtas Austrijos užsienio reikalų ministru, jauniausiu Europos Sąjungos šalyse. 2017 m. pirmalaikiuose šalies parlamento rinkimuose Kurco vadovaujama Liaudies partija užėmė pirmąją vietą. 2017 m. gruodžio 18 d. jis davė priesaiką kaip naujasis federalinis kancleris – tuo momentu jauniausias vyriausybės vadovas pasaulyje.

2019 m. gegužės 27 d. Austrijos parlamentas nubalsavo atleisti kanclerį Kurcą iš užimamų pareigų dėl korupcinio „Ibizageito" (*Ibiza-Affäre*) skandalo. Kitą dieną, gegužės 28 d. Kurcas įteikė atsistatydinimo pareiškimą. Po šio skandalo Austrijos prezidentas Alexander Van der Bellen paskyrė Brigitte Bierlein eiti kanclerės pareigas iki parlamento rinkimų 2019 m. rugsėjo mėn.

Liaudies partijai laimėjus rinkimus ir sudarius koaliciją su Žaliųjų partija, 2020 m. sausio 7 d. Kurcas vėl prisaikdintas Austrijos kancleriu. Pirmą kartą šalies istorijoje jo vadovaujamame kabinete daugumą ministrų sudarė moterys. Kilus korupcijos skandalui, 2021 m. spalio 9 d. S. Kurcas atsistatydino iš užimamų pareigų. 2021 m. gruodžio 2 d. S. Kurcas pranešė pasitraukiantis iš politikos.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Prisaikdintas Austrijos konservatorius Sebastianas Kurcas
3. ↑  „Sebastian Kurz: Austrian leader resigns amid corruption inquiry". BBC, 2021-10-09. Nuoroda tikrinta 2021-10-09.
4. ↑  *Austria's ex-chancellor Sebastian Kurz retires from politics*. Euronews. Nuoroda tikrinta 2021-12-02.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

  



| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Brigitte Bierlein** | **Austrijos Respublikos federalinis kancleris** 2020–2021 | Po to:**Alexander Schallenberg** |