recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Sąmokslo teorija** – terminas, nusakantis daugelio nelaimingų atsitikimų, blogybių ir gyvenimo blogėjimo tendencingą aiškinimą slaptų jėgų veikimu – dažniausiai vyriausybių, specialiųjų tarnybų ar slaptųjų organizacijų. Šį reiškinį tyrinėja psichologai, sociologai.

Sąmokslo teorijomis bandoma tendencingai paaiškinti daugelio nelaimių, negerovių ir ekonominio nuosmukio priežastis, įvardijant slaptų jėgų veikimą (specialiųjų tarnybų, slaptųjų, uždarų organizacijų). Sąmokslo teorija gali apimti paradoksalius teiginius, taip pat iracionalius, paranojiškus ar sunkiai įsivaizduojamas, bet iš dalies tikėtinas, todėl ir neatmestinas tiesas.

Sąmokslo teorijos yra įprastos daugumoje pseudomokslų – paprastai jos naudojamos paaiškinti, kodėl viena ar kita pseudomokslinė idėja nėra visuotinai pripažįstama mokslininkų.

Populiariausios sąmokslo teorijos
---------------------------------

Sąmokslo teorijos labai dažnai siejamos su vyriausybe bei spec. tarnybomis. Daug jų yra sukurta apie CŽV, FTB ar NASA, tariamai nuo piliečių slepiančias ypač svarbius duomenis apie ateivius iš kosmoso bei kitus paranormalius reiškinius. Taip pat sąmokslo teorijose dažnai figūruoja korporacijos. Viena populiariausių teigia, kad jau yra išrastas nepaprastai pigus kuro pakaitalas, tačiau korporacijos visomis išgalėmis jį slepia, kad galėtų toliau krautis pelną iš prekybos naftos produktais.

Kitos istorinės organizacijos, apie kurias prikurta sąmokslo teorijų:

* Iliuminatai
* Laisvieji masonai
* Tamplierių ordinas

Kita:

* Satanistinių ritualų mitas
* Ateivių grobimai
* Filadelfijos eksperimentas
* Holokausto neigimas

Populiariojoje kultūroje
------------------------

Populiariojoje kultūroje tiek sąmokslo teorija kaip koncepcija, tiek konkrečios sąmokslo teorijos yra labai dažnai naudojamos kūrinio intrigai. Pavyzdžiui, populiariame TV seriale "X failai" (The X-Files) FTB specialusis agentas Foksas Malderis (Fox Mulder) bando tirti įvairius paranormalius reiškinius, tačiau jam trukdo valstybinio, o gal net tarpvalstybinio lygio sąmokslas slėpti tiesą. Komedijoje Vyrai juodais drabužiais egzistuoja ypač slapta organizacija, sauganti žmones nuo ateivių iš kitų planetų.

Bene labiausiai ši sritis eksploatuojama Styvo Džeksono išleistame kolekcionuojamų kortų žaidime „Iliuminati". Jame kiekvienas žaidėjas valdo po slaptą organizaciją ir dėl pasaulio valdymo kovoja naudodamas kortas, atspindinčias įvairias tikras bei fiktyvias „marionetines" asmenybes ir organizacijas, kaip kad JAV prezidentas Bill Clinton, Greenpeace, FTB ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  Appleyard, B. Aliens Why They Are Here
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Vokietijos kolonijinė imperija** (vok. *Deutsches Kolonialreich*) – kolonijos, priklausiusios Vokietijos imperijai ir ją sudariusioms valstybėms. Skirtingais laikotarpiais Vokietijos kolonijomis buvo teritorijos Afrikoje, Azijoje, Pietų Amerikoje ir Okeanijoje.

Skirtingai nuo kitų Europos valstybių, kurios kolonizaciją pradėjo dar XVI a. iš vokiečių valstybių tik Brandenburgas XVII a. pabaigoje turėjo keletą nedidelių kolonijų. Vokietija aktyviai kolonizacija užsiėmė tik XIX a. pabaigoje, dėl to jos kolonijinė imperija buvo trumpalaikė, egzistavusi vos 40 metų. Vokietijos kolonijinė imperija pradėta formuoti XIX a. devintajame ir dešimtajame dešimtmetyje ir egzistavo iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos, kai jos kolonijos buvo padalintos sąjungininkams pagal Versalio taikos sutartį.

Istorija
--------

Kelios Šventosios Romos Imperijos kunigaikštystės kūrė kolonijas nuo XVI a. tačiau visais atvejais bandymai buvo trumpalaikiai. Svarbiausi bandymai buvo vokiečių bankininkų Velzerių šeimos kolonijinės valdos dab. Venesueloje, Mažoji Venecija (vok. *Klein-Venedig*) (1528-1556) ir Brandenburgo kolonijos Gros Fridrichsburgas (1683-1717), Arginas (1685-1721), Šv. Tomas (1685-1720), Uida. Savo kolonijas kūrė ir Kuršo hercogystė.

Įvykus Vokietijos suvienijimui, Vokietijos imperija siekė įgyti kuo daugiau užjūrio kolonijų įvairiuose pasaulio regionuose: pirmiausia Okeanijoje ir Afrikoje. Ji dalyvavo derybose dėl Afrikos, ir vos per keletą metų (1884-85 m.) kurių metu gavo dab. Togą, Kamerūną, Tanzaniją ir Namibiją.

1883-1899 m. Vokietija konkuravo su Ispanija ir Jungtine Karalyste Okeanijoje. Šiuo laikotarpiu ji užėmė arba nusipirko daugybę salų, suformuodama dvi kolonijines valdas: Vokietijos Naująją Gvinėją ir Vokietijos Samoa.

Vokietijos kolonijinė imperija galutinai žlugo 1919 m. kuomet Versalio sutartimi visos Vokietijos kolonijos buvo padalintos kitoms valstybėms: Anglijai, Prancūzijai, Japonijai.

Sąrašas (1884-1919)
-------------------

* Vokietijos Vakarų Afrika (1884-1919)
* Vitulandas (1885-1890)
* Vokietijos Rytų Afrika (1885-1919)
* Vokietijos Pietvakarių Afrika (1884-1915)
* Vokietijos Naujoji Gvinėja (1885-1914)
* Vokietijos Samoa (1899-1919)
* Kiaučou (1898-1914)

| **Kolonijinės imperijos** |
| --- |
| Portugalijos | Ispanijos | Britanijos | Prancūzijos | Nyderlandų | Rusijos | Japonijos | Vokietijos | Italijos | Belgijos | Danijos | Švedijos | Kuršo |
| **Lee Strasberg** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1901 m. lapkričio 17 d.Budzanuvas (dab. Budanivas), Galicijos ir Lodomerijos karalystė |
| Mirė | 1982 m. vasario 17 d. (80 metų)Niujorkas, JAV |
|  |
| Veikla | aktorius, režisierius, aktorystės dėstytojas |

**Ly Strasbergas** (angl. *Lee Strasberg*, gimęs kaip *Israel Strassberg*, 1901 m. lapkričio 17 d. Budzanuvas, Galicijos ir Lodomerijos karalystė – 1982 m. vasario 17 d. Niujorkas, JAV) – amerikiečių aktorius, teatro ir kino režisierius, aktorinio meistriškumo ugdytojas ir dramos mokytojas.

Biografija
----------

Gimė žydų Berucho Mejerio ir Idos Strasbergų šeimoje Galicijos ir Lodomerijos karalystėje, Budzanuvo miestelyje (dabar Budanivas, Terebovlios rajonas, Ternopilio sritis, Ukraina). 1908 m. su tėvais emigravo į Ameriką.

1925–1931 m. Niujorko teatre „Guild" dirbo aktoriumi ir režisieriaus asistentu. 1931 m. tapo vienu iš Grupinio teatro steigėjų. 1948 m. Niujorke pradėjo dirbti aktorinio meistriškumo mokykloje „Aktorystės studija". 1951 m. tapo jos meno vadovu, mokė pagal K. Stanislavskio sistemą taikydamas savo metodiką. Tarp mokyklos absolventų daug žinomų aktorių: Dž. Dinas, P. Niumanas, A. Pačinas, M. Monro, Dž. Fonda, D. Hofmanas, R. De Niras, M. Brando, M. Rurkas, T. Holandas.

1966 m. Los Andžele įsteigė „Actors Studio West". 1969 m. įkūrė Ly Strasbergo Teatro institutą. 1974 m. filme „Krikštatėvis II" suvaidino antraeilį vaidmenį, už jį buvo nominuotas „Oskarui" ir „Auksiniam gaubliui".

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Pirmoji žmona – Nora (*Nora Krecaun*), buvo susituokę 1926–1929 m. 1934–1966 m. buvo vedęs aktorę Polą Strasberg (gimusi kaip *Pearl Miller*). Jų vaikai – Siuzana Strasberg ir aktorystės dėstytojas Džonas Strasbergas. Trečioji žmona – Ana Mizrachi (*Anna Mizrahi*). Vaikai – Deividas ir Adamas. Ly Strasbergas buvo artimas savo mokinės Merlin Monro draugas, ji Ly Strasbergui testamente užrašė didelę savo turto dalį.

Sulaukęs 80 metų, 1982 m. Ly Strasbergas mirė nuo infarkto.

Filmografija
------------

* Ly Strasbergo filmografija

Išnašos
-------

1. 1 2  redaktorė Laura Blynaitė (2018-11-08, red. 2021-12-27). „Lee Strasberg". VLE. Nuoroda tikrinta 2022-10-21.
2. ↑  *The Houghton Mifflin Dictionary of Biography*, Houghton Mifflin Reference Books, (2003)
3. ↑  Andreas Manolikakis. „A History of The Actors Studio". theactorsstudio.org. Nuoroda tikrinta 2022-10-21.
4. ↑  Martin Landau, Mark Rydell. „A History of Actors Studio West". theactorsstudio.org. Nuoroda tikrinta 2022-10-21.
5. ↑  „Lee Strasberg. Awards". IMDb. Nuoroda tikrinta 2022-10-21.
6. ↑  Julie Garber (2020-01-29). „Summary of the Last Will and Testament of Marilyn Monroe". liveabout.com. Nuoroda tikrinta 2022-10-21.
7. ↑  „Strasberg, Lee". Biographies Database. Nuoroda tikrinta 2022-10-21.
Koordinatės: 62°18′16″ š. pl. 6°39′12″ v. ilg.﻿ / ﻿62.30444°š. pl. 6.65333°r. ilg.﻿ / 62.30444; 6.65333

Salos padėtis
**Kunojus** (far. *Kunoy* 'Moters sala') – viena iš Farerų salų, išsidėsčiusi salyno šiaurės rytuose, tarp Kalsojaus ir Borojaus (su kuriuo sujungta pylimu nutiestu keliu). Plotas – 35,24 km², gyventojų 134 (2002 m. duomenys). Aukščiausia salos vieta – Kuvingafjalas (830 m).

Kunojaus kaimas
Saloje yra dvi gyvenvietės: Kunojus (~70 gyventojų), kuris įsikūręs šiaurinėje pakrantėje, ir Haraldssundas (~70 gyventojų) – pietinėje pakrantėje. Gyvenvietes nuo 1988 m. jungia tunelis. Haraldssundas pylimu nutiestu keliu, kuriuo reguliariai kursuoja autobusai, sujungtas su Borojaus sala. Iki kol buvo supiltas pylimas, salą galimą buvo pasiekti keltu. Seniau dar buvo Skardo gyvenvietė, kuri po 1913 m. septynių žvejų žūties Kūčių dieną buvo apleista.

Žymūs žmonės
------------

* Símun av Skarði (1872–1942) – fareriečių poetas, politikas bei mokytojas, parašęs Farerų nacionalinį himną *Mítt alfagra land*

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kunojus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RFarerų savivaldybės |
| --- |
|  |
| 
Eidis · Eisturojus · Famjinas · Fuglafjorduras · Fuglojus · Hovas · Husaras · Husavikas · Hvalba · Hvanasundas · Klaksvikas · Kunojus · Kvivikas · Nesas · Porkeris · Runavikas · Sanduras · Siorvaguras · Sjovaras · Skalavikas · Skopunas · Skuvojus · Sumba · Sunda · Torshaunas · Tvioroiris · Vagaras · Vaguras · Vestmana · Vidareidis |  |

 |
Koordinatės: 54°55′32″š. pl. 23°52′20″r. ilg.﻿ / ﻿54.9256°š. pl. 23.8723°r. ilg.﻿ / 54.9256; 23.8723

|  Kauno šv. Jono Pauliaus II koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Kauno I |
| **Savivaldybė** | Kauno miestas |
| **Gyvenvietė** | Kaunas |
| **Adresas** | Baltų pr. 44 B |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2015 |

Parapijos logotipas
**Kauno šv. Jono Pauliaus II parapijos koplyčia** – parapijos koplyčia Kaune, pastatyta 2015 m. Iki jos pamaldos laikinai vyko Šilainiuose esančios Jono Pauliaus II gimnazijos aktų salėje, Baltų pr. 103, ir II–sios klinikinės ligoninės koplyčioje, Josvainių g. 2.

Istorija
--------

Šilainių gyvenamajame mikrorajone esančiai vienai Šv. Dvasios bažnyčiai nepajėgiant tinkamai aptarnauti tikinčiųjų poreikių ir siekiant tolygesnio maldos namų išdėstymo mieste, 2013 m. buvo įsteigta Kauno Palaimintojo Jono Pauliaus II parapija. Šiai parapijai priskirta dalis Kauno Šventosios Dvasios parapijos teritorijos ir dalis Raudondvario Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės parapijos teritorijos. Ištisai arba iš dalies priklausantys naujajai parapijai gyvenamieji mikrorajonai: Giraitė, Linkuva, Maironiškiai, Milikoniai, Ramovės, Romainiai, Smėliai, Užliedžiai, Vijūkai,

Parapijos klebonas – kun. Andrius Alminas, lig tol ėjęs Kauno Palaimintojo Jurgio Matulaičio (Eigulių) parapijos vikaro ir Kauno universitetinių klinikų kapeliono pareigas. Naujajam klebonui pavesta burti gyvą parapijos bendruomenę, rūpintis maldos namų įkūrimu bei parapijos bažnyčios statyba.

2014 m. liepos mėn. pradėta vykdyti parapijos bendruomenės namų – koplyčios statyba. Statinio plotas – 253 m². projektą paruošė arch. Algimantas Kančas. Nuomojamos patalpos iš Jono Pauliaus II gimnazijos netenkino bendruomenės poreikių, be to, aktų sale galima naudotis tik sekmadieniais, nevykdant didesnių kultūrinių ir dvasinių projektų. 2014 m. rugsėjo mėn. pakloti koplyčios pamatai. 2015 m. kovo mėn. įvyko pirmosios mišios Verbų sekmadienį naujojoje koplyčioje.

2017 m. liepos 5 d. prie parapijos koplyčios buvo įkasta būsimos bažnyčios bei monumento „Pašaukti laisvei" kapsulė. Bažnyčios statybą planuojama užbaigti 2022 m.

Galerija
--------

* Koplyčios interjerasKoplyčios interjeras
* Koplyčia 2015 m.Koplyčia 2015 m.
* Vieta būsimai bažnyčiai, 2017 m.Vieta būsimai bažnyčiai, 2017 m.
* Kryžius būsimos bažnyčios vietoje, 2019 m.Kryžius būsimos bažnyčios vietoje, 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Įsteigta nauja Kauno Palaimintojo Jono Pauliaus II parapija ir paskirtas jos klebonas
2. ↑  Kaune iškils šv. Jono Pauliaus II bažnyčia ir monumentas „Pašaukti laisvei"
3. ↑  Kaune iškilo aukščiausias Lietuvoje kryžius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kauno šv. Jono Pauliaus II koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kauno šv. Jono Pauliaus II parapijos svetainė
| **Fernandas Biris** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1925 m. kovo 13 d.Santa Fė, Argentina |
| Mirė | 2017 m. gruodžio 28 d. (92 metai)Roma, Italija |
| Tautybė | argentinietis |
|  |
| Veikla | kino režisierius, aktorius, poetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Fernando Birri |

**Fernandas Biris** (g. 1925 m. kovo 13 d. – 2017 m. gruodžio 28 d.) – Argentinos kino režisierius, aktorius, poetas. Naujojo Lotynų Amerikos kino atstovas.

1950–1952 m. studijavo Eksperimentinio kinocentre Romoje, dirbo režisierių Vittorio De Sica, Cesare Zavattini asistentu, vaidino jų filmuose. Grįžęs į Argentiną 1956 m. įkūrė Kino institutą prie Litoralio universiteto Santa Fė, buvo jo direktorius. Tarptautinės kino ir televizijos mokyklos San Antonio de los Banjose (Kuba) vienas įkūrėjų (1986 m.) ir vadovas (1986–1990 m.).

Sukūrė neorealistinių, socialinės tematikos vaidybinių; kai kuriuose vaidino. Sukūrė 2 filmus apie Če Gevarą (*Mi hijo el Che* ir *Che, ¿muerte de una utopía?*). Parašė esė, eilėraščių.

Filmografija
------------

* *ZA 05. Lo viejo y lo nuevo* (2006 m.)
* *El siglo del viento* (1999 m.)
* *Che, ¿muerte de una utopía?* (1997 m.)
* *Mi hijo el Che* (1985 m.)
* *La pampa gringa* (1963 m.)
* *Los inundados* (1961 m.)
* *Buenos días, Buenos Aires* (1960 m.)
* *Tire dié* (1960 m.)
* *La primera fundación de Buenos Aires* (1959 m.)

Išnašos
-------

1. ↑  *Fernando Birri*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
Poligono prieigos
**Kazlų Rūdos poligonas** – karinis poligonas, įkurtas 1969 m. šiauriau Kazlų Rūdos miesto. Poligonas nuo 1998 m. rugsėjo 30 d. priskirtas Lietuvos kariuomenės Divizijos generolo Stasio Raštikio kariuomenės mokyklai.

Bendras Kazlų Rūdos poligono plotas – 3851,27 ha. Poligone vienu metu pratybas gali organizuoti vienas Lietuvos kariuomenės batalionas. Šaudymo pratybas vienu metu gali atlikti kuopos dydžio dalinys. Poligone įrengtos ginklų įšaudymo, pataikymų sklaidos, prieštankinių ginklų šaudyklos, granatų mėtymo laukas. Taip pat poligone įrengtos vienintelės Lietuvoje 60 mm ir 120 mm minosvaidžių treniruoklių ir automatinių granatsvaidžių šaudyklos. Poligone įrengti 15 mokomųjų laukų taktikos, vairavimo pratyboms, yra renovuotos kareivinės. Kazlų Rūdos poligone pasirengimą misijoms Afganistane vykdo Lietuvos karių pamainos. 2014 m. gegužės 16 d. Lietuvos kariuomenės vado įsakymu, Kazlų Rūdos poligonui suteiktas Brigados generolo Kazio Veverskio vardas.

2016 m. buvo priimtas sprendimas atnaujinti poligono infrastruktūrą, prie karinio mokymo teritorijos prijungti ir rekonstruoti mokymo teritoriją, pavadintą „Aerodromas". Atlikus poligono rekonstrukciją, jame bus sudarytos sąlygos treniruoti vykdyti individualių šaudymo įgūdžių tobulinimą, treniruoti oro paramos šaudymo į antžeminius taikinius kontrolierius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazlų Rūdos poligone vyksta baigiamasis Lietuvos karių pasirengimo misijai Afganistane etapas Archyvuota kopija 2012-10-14 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Kazlų Rūdos poligonui suteiktas Brigados generolo Kazio Veverskio vardas Archyvuota kopija 2014-05-27 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Atnaujinami Lietuvos kariuomenės poligonai ir jų infrastruktūra Archyvuota kopija 2016-05-30 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Oficialus poligono tinklalapis Archyvuota kopija 2014-09-19 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°01′38″š. pl. 25°00′05″r. ilg.﻿ / ﻿55.027331°š. pl. 25.001287°r. ilg.﻿ / 55.027331; 25.001287

| Paširvinčio I dvaras |
| --- |
| Paširvinčio I dvaro rūmai Paširvinčio I dvaro rūmai |
| Vieta | Paširvintis (Širvintos), Širvintų rajonas |
| Pastatų būklė | apleistas |

**Paširvinčio I dvaras** – dvaras, esantis Širvintų rajone, Širvintų seniūnijoje. 

Paširvinčio I dvaro sodyba įsikūrusi kairiajame Širvintos upės krante, apie 3 km į pietryčius nuo Širvintų miestelio, upe prieš jos tėkmę. 

Čia reikėtų priminti, kad dabartinėse Širvintų rajono ribose, prie Širvintos upės išsidėsčiusios net keturios dvarvietės su tokiu pačiu Paširvinčio vardu: Paširvinčio dvaras, esantis netoli Gelvonų ir priklausęs grafams Pliateriams, čia aptariamas Paširvinčio I dvaras ir palivarkas, priklausęs Jozefui Gorskiui, vėliau - grafams Ledochovskiams; Paširvinčio II dvaras, kiek mažesnis už anksčiau minėtą, priklausęs kunigaikščiams Giedraičiams; Paširvinčio dvaras, esantis netoli Musninkų, priklausęs Zavadskiams ir Urbonavičiams. 

1806 m. Adomui Gorskiui priklausė ne tik Paširvinčio I dvaras, bet ir Šalkovščiznos dvarelis, Kazliškių ir Paširvinčio palivarkai. 1887 m. geografinis žodynas nurodo, kad Paširvinčio I dvaras ir anksčiau buvo Gorskių giminės valda. Apie 1821 - 1822 m. po vestuvių, kaip Liudvikos Gorskaitės kraitis, Paširvinčio I žemės atiteko jaunai Liudvikos ir Ignacijaus Ledochovskių šeimai. 

Pokariu dvaro rūmuose ilgai veikė rajono ligoninė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ingrida Semaškaitė. „Lietuvos dvarai". Enciklopedinis žinynas. – Vilnius, „Algimantas", 2010. // psl. 1–512
**Lietuvos kariuomenės Inžinerijos bataliono Aviacijos būrys** – pirmasis aviacinis Lietuvos ginkluotųjų pajėgų darinys, veikęs 1919 m. sausio 30 d. – vasario 28 d.

1919 m. sausio 30 d. Lietuvos kariuomenėje pradėta formuoti Inžinerijos kuopa, į kuriuos sudėtį ir Aviacijos būrys, kuriame buvo sutelkti visi kariuomenės aviacijos specialistai.

Personalas
----------

1919 m. sausio 30 d. Aviacijos būrio vadu paskirtas Konstantinas Fugalevičius. Aviacijos būriui, vėliau – Aviacijos kuopai - jis vadovavo iki 1919 m. kovo 12 d.

Pirmuoju Aviacijos būrio lakūnu tapo Ignas Adamkavičius.

Inžinerijos bataliono Aviacijos būrys 1919 m. kovo 1 d. buvo pertvarkytas į Inžinerijos bataliono Aviacijos kuopą.

Lėktuvai
--------

1919 m. vasario 27 d. Lietuvos kariuomenė iš vokiečių įsigijo pirmuosius aštuonis karo lėktuvus LVG C.VI. Pirmam skrydžiui su lietuviškais ženklais jie pakilo 1919 m. kovo 1 d.

Iš viso Aviacijos kuopai jos egzistavimo laikotarpiu priklausė:

* 1 naikintuvas Sopwith 1 1/2 Strutter

* 8 žvagybiniai LVG C.VI

Bibliografija
-------------

* Lietuvos karinės oro pajėgos, Visuotinė lietuvių enciklopedija, https://www.vle.lt/straipsnis/lietuvos-karines-oro-pajegos/
* Konstantinas Fugalevičius, Plieno Sparnai,

Išnašos
-------

1. ↑  Konstantinas Fugalevičius, Plieno Sparnai,
2. ↑  Pirmieji karo aviacijos lėktuvai 1919-23 m. Plieno sparnai,
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Krikščionybė |
| --- |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai
* + Švenčiausioji Trejybė · Dievas Tėvas · Dievas Sūnus · Šventoji Dvasia ·
	Dievo karalystė · Marija · Apaštalai · Apaštalas Petras · Apaštalas Paulius

 |
| 
Biblija
* + Biblija · Senasis Testamentas · Naujasis Testamentas · Evangelija · Mato · Morkaus · Luko · Jono · Apokrifas

 |
| 
Istorija
* + Ankstyvoji krikščionybė · Kryžiaus žygiai · Reformacija

 |
| 
Atšakos
* + Katalikybė · Stačiatikybė · Protestantizmas

 |
| 
Kultūra ir visuomenė
* + Ankstyvosios krikščionybės menas · Bažnyčia · Cerkvė · Evangelizacija · Liturginiai metai · Sakramentas

 |
| Ž • A • R |

Tikėjimo žodžio bažnyčia Pilaitėje
**Tikėjimo žodis** (TŽ) – savarankiška evangelinė Lietuvos krikščionių bendrija. Bažnyčia Tikėjimo žodis susikūrė 1988 m. spalio 2 d. Vilniuje. Tada apie dvidešimt krikščionių iš skirtingų bažnyčių (sekmininkų, evangelikų-baptistų ir katalikų-charizmininkų) susibūrė į vieną Bažnyčią.

1991 m. spalio 18 d. buvo įregistruotas Biblijos centras Tikėjimo žodis, apjungęs visas TŽ bendruomenes Lietuvoje. 2001 m. Biblijos centro TŽ pavadinimas buvo pakeistas į Krikščionių bendriją Tikėjimo žodis, kuri šiandien vienija 34 Lietuvos Evangelines bažnyčias.

Tikėjimas
---------

Bendrijos nariai tiki, kad Šventasis Raštas, kiek Senasis tiek ir Naujasis Testamentas yra Dievo įkvėptas žodis, turintis užbaigtą Dievo valios apreiškimą žmonių išgelbėjimo bei tikėjimo klausimais; taip pat pripažįsta visuotinius tikėjimo išpažinimus – Apaštališką, Nikėjos ir Atanazo, – kuriais remiantis artikuliuoja savo tikėjimo išpažinimą, būdingą evangeliškoms bažnyčioms.

Misija ir vizija
----------------

Savo misiją TŽ apibūdina kaip: (1) Jėzaus Kristaus garbinimą, skelbiant Jo Evangeliją ir mokant įtikėjusiuosius laikytis Dievo žodžio tiesų, (2) krikščioniškų vertybių diegimą visuomenėje, (3) gailestingumo ir labdaros tarnystę.

TŽ vizija – pažinti Kristų ir Jo pažinimą perteikti kitiems (pagal apaštalo Pauliaus Laišką filipiečiams 3, 8-14).

Dvasingumo kryptys
------------------

Bendrija puoselėja tris krikščioniško dvasingumo kryptis: kontempliatyvią, kognityvią ir karitatyvinę.

* Kontempliatyvus dvasingumas pabrėžia asmeninį Dievo išgyvenimą. (lot. contemplatio – įsižiūrėjimas; kontempliatyvus – (1) linkęs į apmastymus, sutelkiantis dėmesį į savo vidaus pasaulį; (2) pasyviai stebintis, apmąstantis tikrovę)
* Kognityvus dvasingumas pabrėžia Šventojo Rašto pažinimą, proto atnaujinimą Dievo žodžiu bei teologinį išsilavinimą. (lot. kognitio – pažinimas)
* Karitatyvinis dvasingumas pabrėžia gailestingumo tarnystę vargšams ir asocialiems asmenims visuomenėje. (lot. caritas – (1) stygius, trūkumas; (2) gailestingumas, gailestingoji meilė)

Nuorodos
--------

* Krikščionių bendrija Tikėjimo žodis Archyvuota kopija 2006-11-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Poringumas** - porų kiekis kietame kūne. Matuojamas vieneto dalimis nuo 0 iki 1 arba procentais nuo 0 iki 100 %.

Poringumas naudojamas geologijoje, dirvotyroje ir šių mokslų šakose. Poringumas nustatoma pagal formulę

{\displaystyle \phi ={\frac {V\_{V}}{V\_{T}}}}
kur V V - porų tūris,

VT - kieto kūno tūris,
poringumas žymimas tiek {\displaystyle \phi }, tiek {\displaystyle n}.
Poringumą galima suskaičiuoti panaudojant šią formulę:

{\displaystyle \phi =1-{\frac {\rho \_{\text{n}}}{\rho \_{\text{s}}}}}
čia {\displaystyle \rho \_{\text{n}}} - kieto kūno tankis,

{\displaystyle \rho \_{\text{s}}} - kietų dalelių tankis.

Poringumas ir filtracijos koeficientas
--------------------------------------

Poringumas ir filtracijos koeficientas turi netiesioginį ryšį. Smėliams - kuo didesnis poringumas tuo didesnis filtracijos koeficientas. Tačiau moliniams gruntams tai netaikoma. Molinių gruntų poringumas yra ganėtinai didelis, tačiau porose esantis vanduo surištas ir jo tėkmė apsunkinta.

Poringumo rūšys
---------------

Pirminis poringumasPoringumas, susidaręs susiformavus uolienai
Antrinis poringumasPoringumas, atsiradęs po uolienos susidarymo
Plyšinis poringumasPoringumas, susijęs su plyšių uolienoje atsiradimu
Fosilinis poringumasPoringumas, susidarantis susidaranti suirus organiniai medžiagai. Palaidotoms fosilijoms išnykus susidaro tuštumos
Efektyvus poringumasPorų dalis, kuriomis gali tekėti vanduo
Dvigubas poringumasPirminio ir antrinio poringumų suma
Makro poringumasporų dydis didesnis už 50 nm
Vidutinis poringumasporų dydis 2-50 nm
Mikro poringumasporų dydis mažesnis už 2 nm
*Šis straipsnis apie budizmo tikėjime nušvitimą pasiekusią būtybę. Apie budizmo pradininką skaitykite straipsnyje Sidharta Gautama. Apie istorinę Vengrijos karalystės sostinę skaitykite straipsnyje Buda (Vengrija).*

|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| Budizmas |
|  |
| 
Pagrindai
* + Devyni vienijantys teiginiai
	+ Taurusis aštuonialypis kelias
	+ Keturios tauriosios tiesos
	+ Trys brangenybės

 |
| 
Pagrindinės sąvokos
* + Trys būties požymiai:
	+ Nepasitenkinimas · Laikinumas · Nesavastingumas
	Dharma · Skandha · Šūnjata · Atbudimas · Nirvana · Atgimimas · Samsara · Sąlygotoji kilmė · Karma

 |
| 
Veikėjai ir vietovės
* + Mitologija · Sidharta Gautama  Buda · Bodhisatva  Piligrimystės vietovės

 |
| 
Mokyklos
* + Theravada  Hinajana · Mahajana · Vadžrajana · Lamaizmas  Čan · Dzen · Son

 |
| 
Tekstai
* + Tripitaka · Pali kanonas  Mahajanos sūtros

 |
| 
Sąvokos ir vardai
* + Sanskritiškos kilmės 
	Pali kalbos kilmės

 |
| Ž • A • R |

**Buda** (skr. बुद्ध = IAST: *Buddha*, pažodžiui – „atbudęs") budizme – atbudusi, arba pasiekusi nušvitimą, būtybė. Siaurąja prasme Buda vadinamas budizmo pradininkas Buda Šakjamunis (princas Sidharta Gautama), kuris atbudęs pradėjo skleisti savo patirtį kaip budizmo mokymą kitiems žmonėms. Tačiau Buda Šakjamunis nelaikomas nei pirmuoju, nei paskutiniuoju buda. Pagal budizmą, buda gali tapti kiekvienas, pažinęs Dharmą ir patyręs nušvitimą. Laikoma, kad istorijoje budų yra buvę labai daug. Buda (tiek istorinis, tiek apskritai) nėra nei dievas, nei vadovas, nei pranašas. Jis tėra mokytojas, padedantis kitiems siekti tapti buda.

Budos statula Indijoje
Mahajanos budizme greta budos iškyla bodhisatvos idealas – atbudusiojo, galinčio pasitraukti į nirvaną, tačiau atsisakančio jos, kad išgelbėtų iš kančių (padėtų siekti atbudimo) visas kitas gyvas būtybes. Lamaizme budos būsena tapatinama su sąmonės nuskaistėjimu, tyrumu bei aukščiausiosios tikrovės pažinimu.

Išnašos
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Buda** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Buswell, Robert E.; Lopez, David S. (eds.). *The Princeton Dictionary of Buddhism* **1**. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-15786-3. doi:10.1093/acref/9780190681159.001.0001.
2. ↑  *Buda*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
| ***Balkonas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Lietuva |
| Režisierius | Giedrė Beinoriūtė |
| Prodiuseris (-iai) | Jurga Gluskinienė |
| Scenaristas (-ai) | Giedrė Beinoriūtė |
| Kompozitorius | Indrė Stakvilė |
| Vaidina | Elzbieta Degutytė Karolis SavickisRolandas KazlasViktorija Kuodytė |
| Metai | 2008 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 48 min. |
| Kalba | lietuvių |
| Platintojas | Monoklis |
| **IMDb įrašas** |

**Balkonas** – 2008 m. lietuvių režisierės Giedrės Beinoriūtės filmas visai šeimai apie pirmąją meilę, draugystę.

Filmo premjera įvyko 2008 m. spalio 16 d. „Forum Cinemas Vingis" Vilniuje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sovietų aštuoniasdešimtieji. Nedidelis miestelis provincijoje. Vienuolikametės Emilijos kaimynystėje po tėvų skyrybų apsigyvena jos bendraamžis Rolanas su tėčiu. Tarp vaikų mezgasi ryšys. Tačiau iš drovumo ar baimės atsiverti jie bendrauja tik per sieną, sėdėdami kiekvienas savo balkone arba per rozetę, jungiančią jų butus. Pasirodo, jog Emilijos tėvai taip pat ties skyrybų riba. Vaikai atranda bendrų temų. Tačiau vos tragiškai nepasibaigęs nelaimingas atsitikimas užkerta Emilijai kelią į balkoną. Tai paskatina vaikus išsiruošti į „tikrą" pasimatymą…

Aktoriai
--------

* Elzbieta Degutytė – Emilija
* Rolandas Kazlas – Emilijos tėtis
* Viktorija Kuodytė – Emilijos mama
* Karolis Savickis – Rolanas
* Saulė Rašimaitė – Emilijos sesuo
* Dovilė Tarvydaitė – Ina(Emilijos draugė)
* Irmantas Bačelis – Rolano tėtis

Apdovanojimai
-------------

2009 m. filmas pelnė Sidabrinę gervę.

Išnašos
-------

1. ↑   Filmo premjera
2. ↑   Filmo aprašymas

Nuorodos
--------

* Oficialus filmo puslapis
|  |
| --- |
| **Tibeto istorija** |
| Tibeto priešistorė |
| Žanžungai, Supi, Monjulas, Dongnu, Fanas, Tujuhunas, Jarlungai |
| Tibeto imperija (Njatrių dinastija) |
| Tibeto kunigaikštystės |
| *Yuan dinastija* |
| Phagmodų dinastija |
| Tibeto dalailamos |
| Chošutų chanatas |
| *Čing dinastija* (Tibetas) |
| Tibetas 1911-1950 m. |
| *KLR* (Tibeto autonominis regionas) |
| **Tibeto ist. regionai ir provincijos:** |
| U-cangas, Amdo, Khamas, Čangtangas, Ladakas, Baltijulas, Ngaris, A. Himalajai, Sikimas, Butanas, Monjulas |

**Žangžungas** arba ***Šangšungas*** (tibet. ཞང་ཞུང  = *Xangxung*) – valstybė, gyvavusi vakarų ir šiaurės vakarų Tibete ikibudistiniu laikotarpiu. Tuo metu karalystėje vyravo bon tikyba. Apie Žangžungą daugiausia rašoma senuosiuose tibetiečių tekstuose.

Pasak bon tekstų (kurie užrašyti jau budistiniu laikotarpiu), Žangžungas buvo sudarytas iš 18 karalysčių. Tačiau nėra jokių, netgi mitologinių, ankstyvųjų Žangžungo valdovų sąrašų. Rasta maždaug VII–X a. įrašų, užrašytų, kaip teigiama žangžungo kalba, tačiau jų interpretavimas kėblus. Bon adeptų teigimu, Žangžunge, tūkstantmetį prieš Sidhartą Gautamą, gyveno išminčius Tonpa Šenrabas, mokęs astrologijos, medicinos, sukūręs Žangžungo raštą. Kiti tibetiečių mokslininkai, pvz. Zurkharas Lodro Gjalpo datuoja Tonpa Šenrabą panašiu laikotarpiu kaip ir Sidhartą Gautamą.

Spėjama Žangžungo vieta – aplink Kailašo kalną vakarų Tibete. Nors šios valstybės (ar kultūros?) įtakos sfera galėjusi apimti visą Tibeto plokščiakalnį. Valstybės sostine laikomas Kjunglungas – gyvenvietė Satledžo upės slėnyje. Ši vietovė bon tekstuose dažnai siejama su Šambala (Olmolungringu).

Archeologinių Žangžungo įrodymų trūksta. Pastaruoju metu bandoma sieti Čangtango geležies amžiaus radinius (ant bokštų įkurtas tvirtoves, pilkapius, žirgų petroglifus ir kt.) su Žangžungu. Iškelta teorijų apie galimai indoarijišką Žangžungo kultūros kilmę (aukojimo apeigų svarba bon tikyboje kaip ir zoroastrizme ar vedizme, pavadinimo *tagzig* sąsajos su Tadžikijos pavadinimu ir kt.).

Žangžungas, užkariautas Tibeto imperijos
Žangžungas žlugo VII–VIII a. kai jį užkariavo iš Jarlungo slėnio kilusi Jarlungų dinastija. Pasak „Tangų knygos", Žangžungą 634 m. užkariavo Jarlungų valdovas Songcenas Gampo, susivienijęs su čiangų gentimis. Valdant Mangsong Mangcenui, Žangžungas 677 m. dar surengė sukilimą, bet jis buvo numalšintas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2015-09-07 iš Wayback Machine projekto.
| Porbandarasપોરબંદર |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

PorbandarasPorbandaras

21°37′48″ š. pl. 69°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿21.63000°š. pl. 69.60000°r. ilg.﻿ / 21.63000; 69.60000﻿ (Porbandaras)Koordinatės: 21°37′48″ š. pl. 69°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿21.63000°š. pl. 69.60000°r. ilg.﻿ / 21.63000; 69.60000﻿ (Porbandaras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Gudžaratas Gudžaratas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 217 307  |
| **Altitudė** | 1 m |
|  |
| **Tinklalapis** | porbandar.gujarat.gov.in |
|  **Vikiteka** | Porbandaras |
|  |
| **Kirčiavimas** | Porbándaras |

**Porbandaras** (gudž. પોરબંદર = *Porbandar*) – miestas vakarų Indijoje, Gudžarato valstijoje, Kathiavaro pusiasalio vakarų pakrantėje, prie Arabijos jūros. Žinomas kaip Indijos nepriklausomybės judėjimo lyderio, „nacijos tėvo" Mohando Gandhi (1869–1948) gimtasis miestas. Jo garbei gimtajame name įkurtas memorialas su šventykla „Kyrti Mandir", sutraukiantis minias gerbėjų.

2011 m. duomenimis, Porbandaras turėjo 217,3 tūkst. gyventojų. Yra jūrų ir oro uostai (tiesioginiai skrydžiai į Mumbajų). Geležinkeliai ir plentai praeina į Radžkotą ir Ahmadabadą, plentai – į Džamnagarą, Džunagadhą. Išvystyta chemijos, statybinių medžiagų (cemento), elektronikos (kompiuterių), tekstilės (šilko, medvilnės), maisto pramonė, žvejyba. Vyrauja aukso ir sidabro dirbinių dailieji amatai. Stovi šventyklos, muziejus. Miestas gauna pajamų iš turizmo.

Istorija
--------

Porbandaro pakrantės tyrinėtojai randa artefaktų, priskiriamų vėlyvosios Indo slėnio civilizacijos gyvenvietėms iš XVI–XIV a. pr. m. e. laikotarpio. Aptikti senoviniai pirsai Porbandaro įlankoje byloja šią vietovę praeityje buvus svarbiu jūrinės veiklos centru. Mūsų eros XVI a. Porbandaras priklausė radžputų valdomai kunigaikštystei, po to pateko į Mogolų imperijos priklausomybę. Vėliau miestą valdė *Gaekwad* klano marathai, kol XIX a. pradžioje netapo britų Rytų kompanijos vasalu. Indijai 1948 m. paskelbus nepriklausonybę, Porbandaras su visu Kathiavaro pusiasaliu įėjo į Sauraštros valstijos sudėtį, nuo 1960 m. – į Gudžarato.

* M. Gandhi gimtasis namasM. Gandhi gimtasis namas
* „Kyrti mandir" šventykla„Kyrti mandir" šventykla
* XX a. pr. rūmaiXX a. pr. rūmai
* Mokyklos automobilisMokyklos automobilis
* Oro uostasOro uostas

Šaltiniai
---------

1. ↑   *Porbandaras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
2. ↑  A.S Gaur, Sundaresh, A.D. Odedra (2004). „New light on the maritime archaeology of Porbandar, Saurashtra Coast, Gujarat". *Man and Environment* **29** (1): 103-107.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2019-05-16 iš Wayback Machine projekto.
* Welcome to Porbandar Online
* Marine archaeology and underwater explorations. Gujarat
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| Baltų religija |
|  |
| 
Pagrindai
* Baltų religija
Baltų mitologija:
Prūsų · Lietuvių · Latvių
Indoeuropiečių mitologija

 |
| 
Dievybės
* **Bendrabaltiškos**
Perkūnas · Velnias · Dievas · Saulė · Mėnulis
**Prūsų**
Patulas · Pikuolis · Patrimpas · Svaikstikas · Autrimpas · Aušlavis · Bardaitis · Kurka · Pilnytis · Puškaitis · 
**Latvių**
Ūsinis · Ceruoklis · Jumis · Auseklis · Laima · Dekla · Laumė · Mara · Miško motė · Jūros motė · Vėjų motė · Vėlių motė · Žemės motė
**Lietuvių**
Gabija · Žemyna Laima · Medeina/Žvorūna · Laumė/Ragana · Aušrinė · Bangpūtys/Vėjopatis · Rūgutis · J. Lasickio spėjamų dievų sąrašas · ankstyvųjų šaltinių: Andajas · Nunadievis · Junda?
**Kitos būtybės**
Aitvaras · Kaukai · Barstukai · Lauksargiai/Žemėpačiai

 |
| 
Šventės
* Užgavėnės · Jurginės (Jorė)
Velykos · Rasos/Lyguo
Žolinė · Ilgės (Vėlinės)
Kūčios · Kalėdos

 |
| 
Kitos sąvokos
* Dausos · Vėlė · Alka · Šventoji giraitė
Romovė · Krivis · Vaidila · Krivulė

 |
| 
Šiuolaikinė tradicija
* Romuva
Vydūnas · Jonas Trinkūnas · Inija Trinkūnienė
Dievturyba
Ernestas Brastinis · Valdis Celmas
Druwi

 |
| Ž • A • R |

**Pikulas** arba *Pikuolis* (*Pocols, Pecols, Picullus, Pykullas*), paprastai tapatinamas su ***Patulu*** (*Patollo, Patollum, Patolli, Patolen*) – senovės prūsų dievas, pirmasis prūsų Romuvos trejybėje. Jis susietas su mirusiųjų pasauliu, laidojimo papročiais ir apeigomis. Laikomas požemio, tamsos, pykčio, nesėkmės dievu.

Pikulą mini „Sūduvių knygelė" (XVI a.), Jonas Bretkūnas (1588 m.), Jonas Maleckis (1563 m.), Jonas Lasickis (1615 m.), Matas Pretorijus (XVII a.), Jokūbas Brodovskis (XVIII a.), Pilypas Ruigys (1747 m.). Autoriai jį lygina su romėnų Plutonu, tapatinamas arba minimas podraug su skraidančia piktąja dvasia Pokliumi.

Patulas minimas *Collatio episcopi Warmiensis* (1418 m. podraug su Patrimpu arba Natrimpu). Simonas Grunau jį tapatina su pirmuoju dievu, vaizduojamu ant Prūsų vėliavos ir Romuvos ąžuolo. Šioje vėliavoje Patulas vaizduojamas seniu mirtinai išbalusiu veidu, su didele žila barzda, raudonais drabužiais, galvą apsirišęs balta skara. Jo simboliai buvo pamautos ant ragotinių trys kaukolės: žmogaus, jaučio ir arklio. Jam būdavo skiriamos brangios aukos, jis vaidendavęsis turtuolių namuose. Daugeliu savybių Patulas yra priešingybė Patrimpui.

Videvučio vėliava: (iš kairės) Patulas (Pikulas), Perkūnas, Patrimpas
Lietuvių mitologijoje artimiausias Pikulo/Patulo atitikmuo – Velnias.

Daugelis autorių spėja, kad Patulas ir Pikulas yra tas pats dievas (vienas kito epitetai). Vardas *Patulas* kilęs nuo žodžio *pa-* („po") ir *tula* („žemė, velėna"; plg. lietuvių „pa-talas") ir reiškia „požeminis".

Pikulas ir Patrimpas gretinami su romėnų Kastoru ir Poluksu kaip su dieviškaisiais dvyniais. Vienas senas, kitas jaunas, vienas susietas su gyvenimu, kitas – su mirtimi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Norbertas Vėlius. *Pikulas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 375–376
2. ↑  Norbertas Vėlius. *Pikulas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 327
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lama pacos** |
| --- |
| Alpaka (Lama pacos)**Alpaka** (*Lama pacos*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Šeima: | Kupranugariniai  *( Camelidae)* |
| Gentis: | Lamos  *( Lama)* |
| Rūšis: | Alpaka  *( Lama pacos)* |

 |

**Alpaka** (*Lama pacos*) – kupranugarinių (*Camelidae*) šeimos porakanopis žinduolis. Alpakos šiek tiek panašios į lamas, tik mažesnės. Visos alpakos prijaukintos, laukinių nėra.

Alpakos auginamos Ekvadoro, Peru, šiaurės Bolivijos ir šiaurės Čilės Anduose, aukščiuose nuo 3500 m iki 5000 m virš jūros lygio. Auginamos vilnai, kuri naudojama panašiai kaip ir avių vilna.

Elgsena
-------

Alpakos gyvena bandomis, kurias sudaro patelės, dominuojantis patinas ir jų jaunikliai. Alpakos švelnios, smalsios. Tačiau jos nemėgsta, kai nepažįstama alpaka ar žmogus bando artintis, ypač iš užpakalio. Kai kurios alpakos supykdytos spjaudosi atrytu skrandžio turiniu.

Kaip prisitaikymas išvengti vidinių parazitų, alpakoms būdingos bendros mėšlo krūvos, kuriose visos tuštinasi. Patinai dažniausiai yra švaresni nei patelės, turi mažiau mėšlo krūvų. Patelėms būdinga tai, kad vienai nuėjus tuštintis, kitos paseka jos pavyzdžiu. Dėl polinkio tuštintis į mėšlo krūvas alpakas galima laikyti kaip augintinius namuose.

Dauginimasis
------------

Patelėms būdinga indukuota ovuliacija, tai yra ovuliaciją sukelia poravimosi procesas ir sėklos buvimas. Poravimasis gali trukti nuo 5 minučių iki daugiau nei valandos. Nėštumas trunka 11,5 mėnesio, atvedamas vienas jauniklis. Dvyniai pasitaiko rečiau nei tarp žmonių.

Alpakos gali kryžmintis su lamomis.
| Kostroma*Кострома* |
| --- |
|              |
| *Kostromos Ipatijaus vienuolynas* |
|  |
| 

KostromaKostroma

57°46′00″ š. pl. 40°56′00″ r. ilg.﻿ / ﻿57.76667°š. pl. 40.93333°r. ilg.﻿ / 57.76667; 40.93333﻿ (Kostroma)Koordinatės: 57°46′00″ š. pl. 40°56′00″ r. ilg.﻿ / ﻿57.76667°š. pl. 40.93333°r. ilg.﻿ / 57.76667; 40.93333﻿ (Kostroma) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Kostromos sritis Kostromos sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 277 393  |
| **Plotas** | 144,5 km² |
| **Tankumas** (2021) | 1 920 žm./km² |
| **Altitudė** | 110 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kostroma |

**Kostroma** (rus. *Кострома*) – miestas Rusijoje, 352 km į šiaurės rytus nuo Maskvos, prie buvusių Kostromos upės žiočių; svarbus uostas Volgos upės pakrantėje. Srities centras. Geležinkelio stotis. Plentai į Jaroslavlį, Bujų, Čuchlomą, Ivanovą. Yra Sokerkino oro uostas.

Etimologija
-----------

Miesto pavadinimas kildinamas nuo upės, šis – iš rus. *кострома́* 'šiaudinė vaisingumo dievybė; velionis, miręs nesava mirtimi ir pavojingas žmonėms; toks vaikų žaidimas'.

Ekonomika, švietimas
--------------------

Svarbus tekstilės pramonės centras, mašinų gamybos, laivų statybos, medienos apdirbimo, maisto, baldų gamybos, juvelyrikos pramonė. Yra Nekrasovo valstybinis, Kostromos valstybinis technologijų universitetai, žemės ūkio akademija, radiacinės, cheminės ir biologinės gynybos karo akademija.

Architektūra
------------

Atsimainymo cerkvė 1910 m.
Kostroma įeina į Rusijos „Aukso Žiedą". Išlikęs XVI–XIX a. senamiestis. Pagrindiniai architektūriniai paminklai: Bogojevleno soboras (1565 m.), Ipatjevo vienuolyno Trejybės soboras (1657 m.), Atsimainymo cerkvė (1652 m.), Turgaus antsamblis, XIX a. gaisrinės bokštas, Borščiovo namai ir kt.

Istorija
--------

Kostroma įkurta 1152 m. 1213 m. minima kaip svarbus miestas. Vėliau Kostroma sugriauta, bet 1239 m. atstatyta Jaroslavo Vsevolodovičiaus. 1246 m. tapo vietinės kunigaikštystės sostine.

1362 m. prijungta prie Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės. XIII–XVII a. ne kartą sugriauta totorių, dėl Kostromos besivaržančių kunigaikščių, Abiejų Tautų Respublikos kariuomenės. 1613 m. Kostromoje caru išrinktas Michailas Romanovas.

XVII–XVIII a. Kostroma buvo vienas didžiausių Rusijos miestų ir seniausių tekstilės centrų (pirmoji manufaktūra įkurta 1751 m.). Nuo 1719 m. provincijos, 1778–1919 m. gubernijos, nuo 1944 m. srities centras. XX a. plėtota pramonė, miestas labai išaugo.

Miestų giminystė
----------------

* Vokietija Achenas, Vokietija
* Jungtinė Karalystė Daremas, Jungtinė Karalystė
* Jungtinės Amerikos Valstijos Daremas (Šiaurės Karolina), JAV
* Bulgarija Samokovas, Bulgarija
* Japonija Tojama, Japonija
* Suomija Hiuvinkė, Suomija
* Juodkalnija Cetinė, Juodkalnija
* Ukraina Žaškovas, Ukraina

Šaltiniai
---------

1. ↑  кострома́, Этимологический словарь Макса Фасмера.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 228
3. ↑  *Kostroma*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| **Donald Ervin Knuth** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1938 m. sausio 10 d. (85 metai)Milvokyje, Viskonsino valstijoje |
|  |
| Veikla | JAV informatikas. |
|  |
|  **Vikiteka** | Donald Ervin Knuth |

**Donald Ervin Knuth** (g. 1938 m. sausio 10 d. Milvokyje, Viskonsino valstijoje) – JAV informatikas.

Mokėsi Milvokio liuteronų vidurinėje mokykloje. 1960 m. baigė Keiso technologijos institutą ir gavo bakalauro ir (išimties tvarka tuo pačiu metu) magistro laipsnius iš matematikos. Besimokydamas jis dirbo krepšinio komandos vadybininku.

1963 m. įgijo mokslų daktaro laipsnį Kalifornijos technologijos institute. Tapęs šio instituto profesoriumi pradėjo rašyti monografiją „Kompiuterio programavimo menas" (angl. *The Art of Computer Programming*). Iš karto buvo planuota parašyti vientomį veikalą, po to – šešiatomį, dar vėliau – septyniatomį. 1968 m. buvo išleistas pirmasis tomas. Tais pat metais Knutas pradėjo dirbti Stenfordo universitete.

1971 m. Knutas gavo Grace Murray Hopper premiją 1974 m. – Tiuringo premiją, 1979 m. – Nacionalinį mokslo medalį, 1995 m. – IEEE Džono fon Neimano medalį, 1996 m. – Kijoto premiją. 1992 m. jis tapo Prancūzijos mokslų akademijos nariu korespondentu, 2003 m. – Londono karališkosios bendrijos užsienio nariu.

1976 m. išleidęs trečiajį „Kompiuterio programavimo meno" tomą, pasipiktinęs tuometinių teksto formatavimo priemonių būkle, sukūrė TeX ir Metafont priemones.

1991 m. Knutas parašė knygą „*3:16 Bible Texts Illuminated*", kurioje išnagrinėta kiekvienos Biblijos knygos trečiojo skyriaus šešioliktoji eilutė.

1992 m. nustojo dirbti Stenfordo universitete, kad galėtų susikaupti knygos „Kompiuterio programavimo meno" rašymui.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2004-07-14 iš Wayback Machine projekto.
| **Algirdas Degutis** |
| --- |
| Gimė | 1951 m. sausio 12 d. (72 metai)Jaboganas, Altajaus AS, RTFSR |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | filosofas, vertėjas |
| Sritis | politinė filosofija |
| Organizacijos | Mykolo Romerio universitetas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | humanitarinių mokslų daktaras |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Algirdas Degutis** (g. 1951 m. sausio 12 d. Jaboganas, Altajaus Respublika) – Lietuvos filosofas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1969–1974 m. studijavo Vilniaus universitetas Filologijos fakultete; baigė anglų filologiją. 1975–1979 m. buvo aspirantas Vilniaus universiteto Filosofijos katedroje.

1980 m. Vilniaus universitete apgynė filosofijos mokslų kandidato laipsnį. 2008 m. atliko habilitacijos procedūrą.

1980–2017 m. dirbo Lietuvos kultūros tyrimų institute (iki 2009 m. veikė kt. pavadinimu). 1985–1990 m. dėstė logiką Vilniaus universitete.

1991–1992 m. leidinio „Spekuliantas" redaktorius. Lietuvos laisvosios rinkos instituto asocijuotasis ekspertas (2006–2013 m.). Buvo Mykolo Romerio universiteto profesorius (nuo 2011).

Mokslinė veikla ir pažiūros
---------------------------

Tyrimų pagrindinės sritys – analitinė ir politinė filosofija. Knygose svarstomos pamatinės analitinės filosofijos temos; nagrinėjami filosofiniai, ekonominiai ir etiniai rinkos ekonomikos pagrindai; pateikiama sisteminė visuomeninių santykių vizija, plėtojanti klasikinio liberalizmo socialinę koncepciją.

Kritikuoja naujojo liberalizmo ideologiją, gina tradicionalizmą straipsniuose „Liberaliosios pasaulėžiūros aporijos" (Logos, 2008/57), „Kaip galima liberalizmo tironija" (Logos, 2010/64). Interviu Lietuvos Rytui išreiškė neigiamą požiūrį į feminizmą, lyčių lygybę, visuotinę balsavimo teisę, demokratiją, kovą prieš diskriminaciją.

Išvertė daugiau kaip 30 filosofijos veikalų.

Bibliografija
-------------

* Kalba, mąstymas ir tikrovė, Vilnius: Mintis, 1984 m. rusų kalba.
* I. Kanto filosofijos profiliai, straipsnių rinkinys, sudarytojas ir bendraautoris, Vilnius: Mintis,1988 m.
* Valdininkų reketo šalis, esė rinkinys, bendraautoris, Kaunas, 1993 m.
* Individualizmas ir visuomeninė tvarka, Vilnius: Eugrimas, 1998 m.
* Kalba, pažinimas ir veiksmas (rinktiniai straipsniai analitinės filosofijos temomis), Vilnius: Versus aureus, 2007 m.
* Kaip galima liberalizmo tironija (teminis straipsnių rinkinys), Vilnius: Naujoji Romuva, 2014 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Degutis, LKTI.lt, 2015 m. archyvuota kpija.
2. ↑  Filosofas A. Degutis: „Tėvas turi būti vadas šeimoje" Archyvuota kopija 2012-08-20 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Vida Gumauskaitė. *Algirdas Degutis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 570 psl.
*Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.*
Koordinatės: 54°48′08″š. pl. 25°31′04″r. ilg.﻿ / ﻿54.8021013°š. pl. 25.5177897°r. ilg.﻿ / 54.8021013; 25.5177897

|  Bezdonių Švč. Mergelės Marijos Aušros Vartų Gailestingumo Motinos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Naujosios Vilnios |
| **Savivaldybė** | Vilniaus rajonas |
| **Gyvenvietė** | Bezdonys |
| **Adresas** | Geležinkelio g. 38 |
| **Statybinė medžiaga** | Medis |
| **Pastatyta** | 1937 m. |

**Bezdonių Švč. Mergelės Marijos, Aušros Vartų Gailestingumo Motinos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Bezdonių miestelyje, 6 km į pietryčius nuo Nemenčinės. Pamaldos Aušros Vartų Gailestingumo Motinos bažnyčioje laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Istorija
--------

Bezdonys 1609–1773 m. priklausė Vilniaus jėzuitams. 1937 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1947 m. uždaryta, 1988 m. grąžinta tikintiesiems ir suremontuota. Bažnyčia yra Nemenčinės parapijos filija.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu.

Galerija
--------

* 2016 m.2016 m.
* 
* 2015 m.2015 m.
* 2008 m.2008 m.
* Smailės kryžiusSmailės kryžius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bezdonių Švč. Mergelės Marijos Aušros Vartų Gailestingumo Motinos bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2016-03-11 iš Wayback Machine projekto.
* Bezdonių bažnyčia – pati gražiausia