recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Liudas Skersys (1923)** |
| --- |
|  |
| Daukšių paminklas 1947 m. žuvusiems Paliomskio būrio partizanams |
| Gimė | 1923 m.Daukšiai, Mosėdžio vls. Kretingos apskr. |
| Mirė | 1947 m. kovo 18 d. (~24 metai)Daukšiai, Mosėdžio vls. Kretingos apskr. |
| Tėvas | Liudas Skersys |
|  |
| Veikla | Lietuvos partizanas |
| Pareigos | Kardo rinktinės Tautvaišos kuopos 3-ojo būrio vadas |

**Liudas Skersys** (slap. **Bronius Paliomskis**; 1923 m. Daukšių k. Mosėdžio vls. Kretingos apskr. – 1947 m. kovo 18 d. ten pat) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Tautvaišos (Mosėdžio) kuopos 3-ojo (Paliomskio) būrio vadas.

Biografija
----------

Valstietis. Nuo 1944 m. rudens Šatraminių–Peldžių miškuose slapstėsi nuo mobilizacijos į okupacinę sovietų kariuomenę. Nuo 1945 m. – Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos partizanas, nuo 1945 m. lapkričio 15 d. – Kardo rinktinės narys, nuo 1947 m. – Tautvaišos (Mosėdžio) kuopos 3-ojo (Paliomskio) būrio vadas. Žuvo 1947 m. kovo 18 d. Daukšiuose, besikaudamas su būrio stovyklą apsupusiais MGB vidaus kariuomenės kareiviais ir MGB Mosėdžio valsčiaus poskyrio stribais.

Vardas įamžintas 1991 m. Mosėdžio ir 2004 m. Daukšių paminkluose pokariu žuvusiems Kardo rinktinės partizanams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LLA Žemaičių legiono Kardo rinktinės vado Kontauto 1945-11-15 įsakymas Nr. 1. – Laisvės kovų archyvas. – Kaunas, 1993. – T. 7. – P. 8
2. ↑  Lietuvos gyventojų genocidas 1944–1947. – Vilnius: LGGRTC, 2002. – T. 2. – D. 2 (K-S). – P. 1031  
Dalia Kuodytė. Žemaičių apygarda Kardo (Kardų) rinktinė. – Laisvės kovų archyvas. – Kaunas, 1993. – T. 7. – P. 5 (L. Skersis–Palenkis)
| Pazadvorijos piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Pazadvorijos piliakalnisPazadvorijos piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°9′16.5″ š. pl. 25°20′54.6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.154583°š. pl. 25.348500°r. ilg.﻿ / 55.154583; 25.348500Koordinatės: 55°9′16.5″ š. pl. 25°20′54.6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.154583°š. pl. 25.348500°r. ilg.﻿ / 55.154583; 25.348500 |

 |
| Vieta | Molėtų rajonas |
| Seniūnija | Giedraičių seniūnija |
| Aukštis | 11 m |
| Plotas | 41x29 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. – II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1970 |
| Registro Nr. | AR686 / A851KP / 5372, 24033, 24034 |

**Pazadvorijos piliakalnis su gyvenviete**, *Padvario piliakalnis, Zomkus* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24034) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Padvario kaime, Giedraičių seniūnija. Pasiekiamas keliu Ambraziškiai – Šešuoliai, Padvaryje, priešais Padvarių ežerėlį pasukus į dešinę rytuosna, 430 m iki sodybos – yra 100 m į rytus už sodybos, miško krašte.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas Grabuostos kairiojo kranto aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 41x29 m dydžio. Jos pietvakarių krašte supiltas 20 m ilgio, 2 m aukščio, 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 40 m ilgio, 15 m pločio, 2 m gylio griovį. Šlaitai statūs, iki 11 m aukščio.

Šiaurės rytų šlaitas apardytas erozijos. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku.

Šiaurinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Tyrimai
-------

1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1978 m. – Mokslinė metodinė taryba.Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,46 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 984000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Paželvių piliakalnis 16 km | Liesėnų piliakalnis 6 km | Malkėsto piliakalnis 14 km |  |
| Ambraziškių piliakalnis 5 km |  | Kertuojos piliakalnis 18 km |
| Kamastos piliakalnis 3 km | Didžiokų piliakalnis 3,5 km | Bendžiukų piliakalnis 16 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 24033 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 132 (Nr. 563).
3. ↑  Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva. I. V. 1996. P.202.

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.149
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 126-127.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pazadvorija
„Google" Nexus 9
„Samsung" planšetinis kompiuteris
**Planšetinis kompiuteris** (angl. *tablet computer*), šnek. *planšetė* – nešiojamasis mobilusis kompiuteris su lietimui jautriu ekranu, paprastai didesnis už mobilųjį telefoną ar delninį kompiuterį. Atpažįsta rankos ar specialaus rašiklio (stiliaus) prisilietimą, nėra valdomas pele ar klaviatūra, tačiau tekstui suvesti naudojama virtuali klaviatūra. Gali būti naudojamas kaip visavertis asmeninis kompiuteris, naršymui internete ir kitokioms smulkioms reikmėms, kaip antai el. pašto tikrinimui, taip pat el. knygų skaitymui, pramogoms, darbui.

Planšetiniuose kompiuteriuose naudojamos x86 ir ARM architektūros, populiariausios naudojamos operacinės sistemos yra iOS, Android, webOS, MeeGo, Microsoft Windows CE, Linux bei Chrome OS.

Planšetinio kompiuterio ir išmaniojo telefono hibridas vadinamas *planšetofonu*.

Žymesni gamintojai
------------------

* Acer Inc.
* Amazon
* Apple Inc.
* Asus
* Dell
* Hewlett-Packard
* HTC
* Lenovo
* MSI
* Motorola
* Samsung
* Sony
* Toshiba

Taip pat skaitykite
-------------------

* Grafinė planšetė
* Delninis kompiuteris
* Jutiklinis ekranas

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Editors PC Magazine. „Definition of: tablet computer". *PC Magazine*. Suarchyvuotas originalas 2010-07-16. Nuoroda tikrinta 2010-04-17.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  *Planšetinis kompiuteris*. Enciklopedinis kompiuterijos žodynas / Valentina Dagienė, Gintautas Grigas, Tatjana Jevsikova; Matematikos ir informatikos institutas. – Vilnius : TEV, 2008
3. ↑  „Weighing the Phablet's Potential". *PC Magazine*. Nuoroda tikrinta 2014-07-05.
4. ↑  Kay, Roger. „5" Is the market ready for a 'phablet'?". *Forbes*. Suarchyvuotas originalas 2017-07-29.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Planko hipotezė**, arba **Planko postulatas** yra vienas iš esminių kvantinės mechanikos principų, jis teigia, kad medžiaga spinduliuoja ir sugeria energiją nedalomomis porcijomis – kvantais.

{\displaystyle E=nh\nu \,}
kur *{\displaystyle n}* yra sveikasis skaičius 1, 2, 3, ... *{\displaystyle h}* yra Planko konstanta, o *{\displaystyle \nu }* (graikiška raidė *nu*, ne lotyniška *v*) yra osciliatoriaus dažnis.

Planko hipotezė buvo pasiūlyta Makso Planko 1900 m. Ši prielaida leido Plankui išvesti formulę visam juodo kūno spinduliavimo spektrui.

1905 m. viename savo raštų Albertas Einšteinas pritaikė Planko postulatą, kad galėtų paaiškinti fotoelektrinį efektą, be to Einšteinas pasiūlė, kad fotonų energija taip pat savaime yra kvantuota ir šis kvantavimas buvo ne tik osciliatorių bruožas. Planko hipotezė vėliau buvo pritaikyta suprantant Komptono efektą ir buvo pritaikyta aiškinant vandenilio atomo emisijos spektrą.
**Planema** – stambios planetos dydžio kūnas, susiformavęs ne kaip planeta (iš protoplanetinio disko), o kaip žvaigždė.

Žodis „planema" yra santrumpų sandūra (**plane**tos **ma**sė). Ši sąvoka apima įvairių dydžių objektus, nors dauguma planemų, kurios sukasi aplink žvaigždes paprastai vadinamos planetomis (arba nykštukinėmis planetomis). Šį terminą Tarptautinei astronomų sąjungai 2003 metais pirmą kartą pasiūlė Kalifornijos Berklio universiteto profesorius Gibor Basri. Sąvoka dar nėra plačiai vartojama astronomų tarpe.

Planemos gali turėti savo proplanetinius diskus, iš kurių formuojasi jų palydovai. Manoma, jog tokį diską turėjo ir Jupiteris ir taip susiformavo jo palydovų sistema (Žemės ir Marso palydovai greičiausiai atsirado kitaip). Šiuo metu stebimų planemų masė yra nuo 5 iki 15 Jupiterio masių. Plamemos nuo planetų skiriasi ne dydžiu, o atsiradimo būdu (atsiranda kaip žvaigždės) bei tuo, jog jos nesisuka apie jokią kitą žvaigždę, skrieja pačios sau. Panašiai kaip ir rudosios nykštukės, jaunos planemos gali kurį laiką šviesti, eikvodamos gravitacinio traukimosi energiją.

Nuorodos
--------

* Straipsnis apie planemų atradimą, anglų kalba Archyvuota kopija 2006-06-09 iš Wayback Machine projekto..
|  |
| --- |
| Povilas Meškėla |
|  
Su grupe „Rojaus tūzai" festivalyje „Roko naktys" (2006 m.) |
| Biografija |
| Gimė | 1964 m. birželio 29 d. (58 metai)Vilnius, Lietuva |
| Žanrai | RokasSunkusis rokasHeavy metal |
| Kūrinių kalbos | lietuvių, rusų, anglų |
| Aktyvumo metai | 1986–dabar |
| Įrašų kompanija | Tigris, Eurostar |
| Susijusi veikla | Rojaus tūzai, Katedra |
| Svetainė | www.meskela.lt |

**Povilas Meškėla** (g. 1964 m. birželio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos roko dainininkas, grupės „Rojaus tūzai" vokalistas.

Biografija
----------

1984 m. baigė Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniąją muzikos mokyklą, G. Narijausko trombono klasę. 1986–1991 m. studijavo Lietuvos konservatorijos G. Narijausko trombono klasėje, 2004–2006 m. – S. Sasnausko džiazo dainavimo klasėje. Nuo 2006 m. studijuoja Vilniaus kolegijos A. Noviko džiazo ir pramoginio dainavimo klasėje.

1986–1991 m. grupės „Katedra" vokalistas. Vėliau subūrė roko grupę „Rojaus tūzai", kuri 2001 m. pripažinta geriausia Lietuvos roko grupe.[reikalingas šaltinis] Dainavo muzikos spektakliuose – K. Antanėlio „Meilė ir mirtis Veronoje" (1996 m.), „Peras Giuntas" (1998 m.), V. Ganelino „Velnio nuotaka" (2003 m.) bei "Paryžiaus katedra" (2009 m.), dalyvavo projektuose „Klasikos metamorfozės", „Roko klasikos metamorfozės" ir kituose.
Televizijoje 2006 m. buvo LNK muzikinio realybės šou „Kelias į žvaigždes" dalyvių mokytojas, 2007 m. dalyvavo šou „Kelias į žvaigždes. Mokytojų turnyras", kartu su Rusų dramos teatro vadove Tatjana Rinkevičiene dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai", o 2008 m. su žurnaliste Živile Vaškyte – LTV muzikiniame šou „Lietuvos dainų dešimtukas".

Albumai
-------

Su „Katedra"

* *Mors Ultima Ratio*, 1989 m. (LP)

Su „Rojaus tūzais":

* *Vodk'N'Roll*, 1993 m. (MC)
* *Tikras Garsas*, 1996 m. (CD, MC)
* *Drugys*, 1998 m. singlas (CD, MC)
* *Russkij albom*, 2001 m. (CD)
* *Nepasiduok*, 2012 m. (CD)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dovydas Bluvšteinas. *Povilas Meškėla*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 738 psl.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-06-21 iš Wayback Machine projekto.
* Povilas Meškėla svetainėje Last.fm
| **Povilas Snarskis** |
| --- |
| Gimė | 1889 m. rugpjūčio 25 d.Švobiškis, Linkuvos valsčius, Panevėžio apskritis, Kauno gubernija |
| Mirė | 1969 m. lapkričio 17 d. (80 metų)Vilnius |
|  |
| Veikla | botanikas |
| Sritis | Lietuvos flora |
| Organizacijos | VDU, VU, VPI |
| Pareigos | dekanas, profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | gamtos mokslų daktaras |
| Alma mater | Lietuvos universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| LTSR valstybinė premija (1965 m.) |

**Povilas Snarskis** (1889 m. rugpjūčio 25 d. – 1969 m. lapkričio 17 d.) – Lietuvos botanikas.

Biografija
----------

1911–1914 m. dirbo Meškuičių mokyklos vedėju, 1920–1925 m. dėstė Joniškėlio žemės ūkio mokykloje. 1929 m. baigė Lietuvos universitetą. 1930–1935 m. dirbo mokytoju Klaipėdoje ir Palangoje, rengė metodinius leidinius mokykloms, dalyvavo Lietuvos gamtininkų draugijos veikloje, tyrė Klaipėdos krašto, vėliau ir visos Lietuvos florą, vadovavo ruošiant chemijos programą vidurinėms mokykloms. 1935–1940 m. Povilas Snarskis dėstė Vytauto Didžiojo universitete, 1940–1967 m. – Vilniaus universitete (nuo 1940 m. mokslų daktaras, nuo 1946 m. – profesorius). 1944–1947 m. Vilniaus universiteto Gamtos fakulteto dekanas, 1944–1948 m. Aukštesniųjų augalų sistematikos, 1948–1963 m. Darvinizmo ir genetikos katedros vedėjas. Taip pat dėstė Vilniaus pedagoginiame institute (1945–1952 m.), buvo jo Botanikos katedros vedėjas (1944–1946 m.).

Veikla
------

Povilas Snarskis tyrinėjo Lietuvos florą, normino terminiją, parengė pirmuosius išsamius augalų pažinimo vadovus. Paskelbė 44 mokslinius ir 6 mokslo populiarinamuosius straipsnius.

Bibliografija
-------------

* *Lietuvos rasakilos (Alchemilla) ir jų išplitimas* (1939 m.),
* *Vadovas Lietuvos TSR piktžolėms pažinti* (1948 m.),
* *Vadovas Lietuvos TSR augalams pažinti* (1954 m.),
* *Dekoratyviniai vijokliniai ir laipiojantieji augalai* (su Birute Ribokaite, 1960 m.),
* *Vadovas Lietuvos augalams pažinti* (1968 m.),
* *Lietuvos TSR flora* (su kitais, II–IV t. 1961–1971 m.),
* *Lietuvos TSR ąžuolynai* (1972 m.),
* *Vadovas Lietuvos dekoratyviniams medžiams ir krūmams pažinti* (su V. Galiniu, 1974 m.).

Apdovanojimai
-------------

* Nusipelniusio mokslo veikėjo vardas (1959 m.)
* LTSR valstybinė premija (1965 m. su kitais).

Šaltiniai
---------

1. ↑  SNARSKIS POVILAS (1889–1969), *krastas.klavb.lt*
2. ↑  *Povilas Snarskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXII (Sko–Šala). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
3. ↑  Snarskis Povilas, *paneveziokrastas.pavb.lt*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Putna |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 144 km |
| **Baseino plotas** | 2720 km² |
| **Ištakos** | Vrančos kalnai |
| **Žiotys** | Siretas, Vulturu komunoje45°36′24″ š. pl. 27°29′49″ r. ilg.﻿ / ﻿45.60667°š. pl. 27.49694°r. ilg.﻿ / 45.60667; 27.49694 |
| **Šalys** | Rumunija |
|  |
|  **Vikiteka** | Putna |

**Putna** (rumun. *Putna*) – Rumunijos upė, Sireto upės intakas Vrančos apskrityje (istoriniame Moldovos regione).

Hidrogeologiniai upės baseino ypatumai
--------------------------------------

Hidrogeologiniai tyrimai parodė, kad upės baseine yra daug vandeniu turtingų vandeningųjų sluoksnių. Apie 30% upės gaunamo vandens yra požeminės kilmės. Nors pagrindinis vandens šaltinis yra krituliai, tačiau Vrančos kalnuose vandens papildymas iš požeminių vandenų yra labai svarbus.

Kai kur gruntiniai vandenys turi iki 0,5 g/l druskų.

Upės vandenys turi daug mineralinių medžiagų, ypač sieros, karbonatų ir geležies junginių. Šiuos mineralinės medžiagos į upę patenka iš šlaitų prie Putnos krioklio, šiaurinių *Porcului* kalnagūbrio šlaitų (ties Tišicos įtekėjimo vieta), Mišinos upės slėnyje, ties *Pietricica* žiotimis.

Hidrografija
------------

Putnos upės baseino plotas yra 2720 km². 31% šio ploto užima kalnuoti rajonai – rytinis Vrančos kalnų kraštas. Kalnuotąją baseino dalį sudaro du orohidrografiniai mazgai. Svarbiausias yra Vrančos kalnų vakarinio kalnagūbrio centrinis sektorius, kuriame yra *Lăcăuţi-Arişoaia* kalnagūbris, iš kurio išteka Putna ir Zebala. Antrasis mazgas yra šiaurinis *Paisele* kalnagūbrio galas, kur išteka Neruža ir maži upeliai, priklausantys aukštutiniams Putnos, Tišicos ir Neružos baseinams.

Putnos upės ilgis 144 km. Jos ištakos yra šiauriniame *Lăcăuţi-Arişoaia* kalnagūbrio šlaite, 1700 m virš jūros lygio aukštyje. Nuo ištakų iki kalnuotosios zonos ribos Putnos ilgis apie 30 km, teka dideliu puslankiu, apytiksliai į šiaurę. Vagos skerspjūvis V raidės pavidalo. Toliau slėnis platėja, nes kerta 9 km pločio *Lepşa-Greşu* depresiją. Žemiau Lepšos (*Lepşa*) Putna turi vaizdingą 7 km ilgio tarpeklį smiltainio kloduose, kur turi daug slenksčių ir Putnos krioklį.

### Intakai

* Kairieji: *Baba, Şipotu, Valea lui Ilie River, Stogu, Babovici, Pârâul Mărului, Greşu, Călinu, Slatina, Lepşa, Streiu, Mocearu*;
* Dešinieji: *Pârâul de sub Aristoaia, Pârâul Bradului, Zburătura, Pârâul Ţiganului, Cireşu*, Tišica, *Pârâul Porcului, Pârâul Câinelui, Carhagău, Coza*, Zebala, *Milkovas*, *Putna Seacă, Râmna*.

Miestai ir kaimai
-----------------

Putna teka pro šias gyvenvietes – *Greşu, Lepşa, Tulnici, Negrileşti, Bârşeşti, Valea Sării, Vidra, Garoafa, Vânători*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Trys iškilieji Japonijos reginiai (Nihon sankei)  
1. Macušima   
2. Amanohašidatė   
 3. Icukušimos šventykla
**Trys iškilieji Japonijos reginiai** (日本三景 *Nihon sankei*) – kanoninis žymiausių reginių sąrašas Japonijoje, šiek tiek giminingas su Septynių pasaulio stebuklų sąrašu. Trijų reginių sąrašą 1643 m. sudarė mokslininkas Hajašis Radzanas.

Trys iškilieji Japonijos reginiai, tai:

* Macušima, esanti Mijagio prefektūroje
* Amanohašidatė, esanti Kioto prefektūroje
* Icukušimos šventykla, esanti Hirošimos prefektūroje

* Macušimos įlankėlė.Macušimos įlankėlė.
* Amanohašidatė, matoma iš vakarų.Amanohašidatė, matoma iš vakarų.
* Icukušimos šventykla.Icukušimos šventykla.

Taip pat yra sugalvoti dar keli panašūs sąrašai. Pats žinomiausias, greičiausiai, yra „*Trys žymieji sodai*" (三名園 *Sanmeien*):

* Kairaku-en, Mito
* Kenroku-en, Kanadzava
* Koraku-en, Okajamos miestas

Taip pat „*Trys Japonijos pilys*":

* Himedžio pilis
* Kumamoto pilis
* Macumoto pilis
| Viešinta |
| --- |
| Viešinta prie Subačiaus Viešinta prie Subačiaus |
| **Ilgis** | 29 km |
| **Nuolydis** | 170 cm/km |
| **Baseino plotas** | 223 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1,16 m³/s |
| **Ištakos** | Viešintų apylinkės |
| **Žiotys** | Lėvuo |
| **Šalys** | Lietuva |

**Viešinta** – upė šiaurės rytų Lietuvoje, Anykščių ir Kupiškio rajonuose; Lėvens kairysis intakas. Prasideda Viešintų miestelio apylinkėse ir tuojau prateka Viešintų ežerą (kartais šis ežeras ir laikomas upės ištaka). Teka vakarų, šiaurės vakarų kryptimi. Pačiame žemupyje pasuka į šiaurės rytus ir įteka į Lėvenį 89 km nuo jo žiočių, šalia Skverbų kaimo.

Intakai: Vašuoka (kairysis), Pelyša, Aleja, Kumponas (dešinieji). Vietomis vidurupyje sudaro kilpas. Žemupys įeina į Lėvens kraštovaizdžio draustinį.

Prie Viešintos įsikūrusios gyvenvietės: Skudai, Papiliai (Anykščių raj.), Senasis Subačius, Smėlinka, Subačius, Paviešintys, Skverbai (Kupiškio raj.).

Upėvardis kildinamas iš šaknies *\*vieš-*, kuri galėjusi reikšti „tekėti, bėgti" (plg. skr. वेशन्तः = IAST: *veśantáḥ* „tvenkinys", skr. वेषति = IAST: *véṣati* „liejasi, bėga", skr. विषम् = IAST: *viṣam* „vanduo", lot. *vīrus* „klampus skystis, sultys", sen. isl. *veisa* „pelkė").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Viešinta*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 511
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 378–379
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Katinas Bazilijus** (rus. *Кот Базилио*) – Aleksejaus Tolstojaus pasakos „Buratinas arba auksinis raktelis" (išleista 1936 m.) veikėjas. Manoma, kad autorius šį vardą sugalvojo kaip itališką variantą būdingo rusiško katinų vardo *Vaska* (*Vasilijus*). 

Kino filme „Buratino nuotykiai" katiną Bazilijų vaidino aktorius Rolanas Bykovas (*Ролан Быков*). Pasakoje Buratinas, dar prieš sutikdamas sukčių Bazilijų, jau buvo sutikęs kitą katiną Bazilijų.

Veikėjo charakteris
-------------------

Katinas Bazilijus, kaip ir jo sėbrė lapė Alisa – prisiekęs sukčius ir, be abejo, yra neigiamas veikėjas. Išmaldos rinkimui apsimeta aklu elgeta. Jis gana aiškiai kvailesnis už savo bendrininkę Alisą, todėl komiškesnis nei Alisa. 

Siekdami pasipelnyti Alisa ir Bazilijus stengiasi išgauti penkias auksines monetas, kurias Buratinas buvo gavęs iš Karabaso Barabaso.
Muziejaus įkūrėja Vanda Kavaliauskienė
Muziejaus ekspozicija
**Katinų muziejus** – vienintelis Lietuvoje ir Baltijos šalyse muziejus kačių tematika. Muziejaus lankytojai gali susipažinti su katinais, jų veislėmis, charakterio savybėmis.

Istorija
--------

Muziejus įkurtas 1990 m. gegužės 17 d. Jaunųjų gamtininkų stotyje, Šiauliuose. Muziejaus įkūrėja – Vanda Kavaliauskienė.

Muziejus kasmet rengia savo gimtadienio šventes, įvairias parodas katinų tematika, susitikimus su katinų mylėtojais.

Eksponatai
----------

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šio puslapio ar jo dalies stilius neatitinka Vikipedijos kalbos standartų.**Jei galite, pakoreguokite stilių, kad tiktų enciklopedijai. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą. |

Katinų muziejuje yra labai daug su katėmis susijusių eksponatų, pirmasis – mažas juodas medinis kačiukas, dar 1962 m. pas įkūrėją atkeliavęs iš Lenkijos. Čia gausu katinėlių iš daugelio pasaulio šalių: elegantiškai tupinčios Egiptietiškos katės, letenėle mojuojantys Japonijos katinėliai, spinduliuojantys meile katinėliai iš Prancūzijos ir daugelis kitų nuostabių katinukų iš įvairiausių pasaulio kampelių. Yra suvenyrinių katinėlių iš gintaro, porceliano, krištolo, marmuro, metalo, medžio, kriauklyčių, taip pat gausu vaikų piešinių, profesionalių dailininkų paveikslų, meninių fotografijų, žaislų, pašto ženklų, atvirukų, knygų, yra net indų su kačių piešiniais. Muziejuje sukaupta daugiau nei 4000 eilėraščių apie katinus, kurių autorė – Panevėžio farmacininkė Irena Aleknienė.

Nuorodos
--------

* 
* 

Koordinatės: 55°55′37″ š. pl. 23°20′14″ r. ilg.﻿ / ﻿55.92694°š. pl. 23.33722°r. ilg.﻿ / 55.92694; 23.33722
| **Česlovas Daugėla** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. sausio 3 d. (62 metai)Alytuje |
|  |
| Veikla | inžinierius statybininkas, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas |
| Partija | 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1983 m. Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Česlovas Daugėla** (g. 1961 m. sausio 3 d. Alytuje) – inžinierius statybininkas, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas, Alytaus meras 2007−2010 m.

Išsilavinimas, profesinė ir visuomeninė veikla
----------------------------------------------

1978 m. baigė Alytaus 4–ą vidurinę mokyklą, 1983 m. Vilniaus inžinerinį statybos institutą, 2003 m. statybos inžinerijos magistrantūrą.

1983–1986 m. Alytaus mechanizacijos valdybos vyr. darbų vykdytojas, 1986–1991 m. Alytaus darbų vykdytojo baro vyr. inžinierius, 1991–1993 m. UAB *Oremus* direktorius, 1993–2007 m. UAB *Kortas* direktorius. Kelių statybos įmonių savininkas ir akcininkas.

Rotary klubo narys. Lietuvos verslo darbdavių konfederacijos prezidiumo narys.

Politinė veikla
---------------

Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus skyriaus narys. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.

2007 m. išrinktas Alytaus miesto savivaldybės meru. Tuo metu jis buvo turtingiausias Lietuvos meras.Nuo pat darbo mero pareigose pradžios žiniasklaidoje kaltintas UAB "Kortas" ir kitų su juo susijusių įmonių protegavimu, viešųjų ir privačių interesų painiojimu; šiuos kaltinimus neigė. 2008 m. Česlovui Daugėlai pateikti įtarimai dėl sukčiavimo, PVM pasisavinimo. savo kaltę Č.Daugėla pripažino, žalą valstybei atlygino.

2009 m. pašalintas iš LSDP.

Byla dėl turto iššvaistymo, piktnaudžiavimo tarnyba ir kitų teisės pažeidimų
----------------------------------------------------------------------------

2010 m. spalio 6 d. Česlovas Daugėla buvo sulaikytas (ikiteisminis tyrimas pradėtas liepos mėnesį) dėl piktnaudžiavimo tarnyba, dokumentų klastojimo ir didelės vertės svetimo turto iššvaistymo. Korupcijos byla remiasi miesto stadiono rekonstrukcijos darbų, kuriuos atliko Česlovo Daugėlos šeimai priklausanti bendrovė „Kortas", tyrimu. Šiai bendrovei pateikti įtarimai kaip juridiniam asmeniui..

2015 m. Č. Daugėla su kitais asmenimis buvo pripažintas kaltu šioje byloje, 2016 m. apeliacinis teismas atmetė jo ir kitų asmenų skundus ir paliko galioti nuosprendį, kuriuo Č. Daugėla įvardintas kaltu dėl piktnaudžiavimo ir dokumentų klastojimo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  alytus.lt Archyvuota kopija 2016-08-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  lzionios.lt Archyvuota kopija 2016-10-05 iš Wayback Machine projekto.
7. ↑
8. ↑  Šiandien teismas nagrinėja buvusio Alytaus mero Č.Daugėlos bylą Archyvuota kopija 2012-03-12 iš Wayback Machine projekto.
9. ↑  delfi.lt
| **Česlovas Burba** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. rugpjūčio 7 d. (60 metų)Aukštadvaris, Lazdijų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Raima, Alma |
| Vaikai | Eleonora (g. 1986), Teodora (g. 1996) |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Vilniaus universitetas |

**Česlovas Burba** (g. 1962 m. rugpjūčio 7 d. Aukštadvaryje, Lazdijų rajonas) – Lietuvos radijo žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1980 m. baigė Veisiejų vidurinę mokyklą, 1985 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete – žurnalistiką. 1985 m. Valstybinio radijo ir televizijos komiteto korespondentas. 1986–1992 m. vyresnysis redaktorius, 1992–1993 m. Radijo informacijos redakcijos vyr. redaktorius. Lietuvos radijo ir televizijos laidų atsakingasis vedėjas 1992 m. Seimo rinkimų bei 1993 m. LR Prezidento rinkimų kampanijos metu. 1993–1998 m. radijo stoties „Laisvoji banga" steigėjas ir direktorius. Rengė radijo laidas žemės ūkio, pramonės ir ekonomikos klausimais. Lietuvos radijo laidos „Lietuvos diena" vedėjas.

Įvertinimas
-----------

* 1993 m. Sausio 13-osios atminimo medalis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 79 psl.
**Česlovas Daukša** (1916 m. Sankt Peterburge – mirties data ir vieta nežinoma) – Lietuvos krepšininkas, Europos čempionas. 179 cm ūgio gynėjas.

Biografija
----------

Su tėvais grįžo į Lietuvą, Kaune baigė *Aušros* gimnazijos šešias klases. Dirbo *Spindulio* spaustuvėje. Nuo mažens žaidė futbolą, o 1935 m. tapo krepšininku. Tais pačiais metais debiutavo Lietuvos vyrų krepšinio rinktinėje (tąkart Rygoje skaudžiai pralaimėta Latvijos komandai).

Šalies rinktinę pradėjus treniruoti Amerikos lietuviui K. Savickui, komandos žaidimas pasikeitė ir 1937 m. per draugiškas rungtynes (žaidė ir Č. Daukša) latviams pralaimėta jau tik rezultatu 29:41. 1937 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinė Rygoje pirmąkart dalyvavo II Europos pirmenybėse ir užėmė pirmąją vietą. Čempionu tapo ir Česlovas Daukša.

Po karo dirbo Lietuvos kūno kultūros ir sporto komitete, ėjo Panevėžio sporto komiteto pirmininko, „Žalgirio" Kauno miesto tarybos instruktoriaus pareigas. Iki 1987 m. dirbo pramonės įmonėse ir organizacijose. 1987 m. išėjo į pensiją.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Česlovas Daukša *lse.lt*
2. ↑  Česlovas Daukša *krepsinioideja.lt*

* Vidas Mačiulis, Vytautas Gudelis. Halė, kurioje žaidė Lubinas ir Sabonis. 1939–1989. – Respublikinis sporto kombinatas, Kaunas, 1989
| **Petru Chiril Lucinschi** |
| --- |
| Moldovos Respublikos prezidentas |
|  |
| Petru Chiril Lucinschi |
| Gimė | 1940 m. sausio 27 d. (83 metai)Rădulenii Vechi, Moldavija |
| Sutuoktinis (-ė) | Antonina Lucinschi (iki 2006 m.) |
|  |
| Partija | Moldavijos darbo partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Petru Chiril Lucinschi |

**Petru Chiril Lucinschi** (rus. *Пётр Кириллович Лучинский*; g. 1940 m. sausio 27 d.) buvo Moldavijos politikas, antrasis šalies prezidentas (nuo 1997 iki 2001 m.).

Biografija
----------

Nuo 1971 m. buvo Moldavijos TSR komunistų partijos biuro narys. Tuo metu jis buvo vienintelis šios partijos biuro narys kilęs iš Moldavijos.

1977 m. baigė filosofijos daktaro laipsnio mokslus.

1978–1989 m. Lucincshi dirbo komunistų partijos Kišiniovo centro vadovu.

1993–1997 m. buvo Moldavijos parlamento vadovas. 1997 m. sausio 15 d. buvo išrinktas antruoju šalies prezidentu, poste pakeisdamas Mircea Snegurą. Šiame poste išbuvo iki 2001 m. kuomet didžioji dalis parlamento balsavo už Vladimirą Voroniną.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Mircea Snegur** | **Moldavijos prezidentas**1997-2001 | Po to:**Vladimiras Voroninas** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RMoldavija Moldavijos prezidentai |
| --- |
|  |
| 
Mircea Snegur (1990–1997) · Petru Chiril Lucinschi (1997–2001) · Vladimiras Voroninas (2001–2009) · Mihai Ghimpu (2009–2010) · Vlad Filat (2010) · Marian Lupu (2010–2012) · Nicolae Timofti (2012–2016) · Igor Dodon (2016–2020) · Maia Sandu (2020–) |

 |
| **Algirdas Blažys** |
| --- |
| Gimė | 1935 m. kovo 20 d.Vyšniakalnis, Kavarsko valsčius |
| Mirė | 2021 m. vasario 10 d. (85 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Bronislava |
| Vaikai | Audronė, Rūta, Eglė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Panevėžio miesto politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* Tėvynės sąjunga,
* 1992 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjunga.

 |

**Algirdas Blažys** (1935 m. kovo 20 d. Vyšniakalnyje, Kavarsko valsčiuje – 2021 m. vasario 10 d.) – Lietuvos ir Panevėžio miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Dabužių pradinėje mokykloje, Kavarsko progimnazijoje. 1950 m. MGB areštuotas, karinio tribunolo nuteistas 25 metams kalėjo Mordovijos ir Omsko lageriuose. 1956 m. grįžo į Lietuvą. Dirbo elektriku Anykščių Statybos montavimo valdyboje ir Panevėžio „Lietkabelis". 1971 m. gamyklos „Ekranas" darbininkas. 1972 m. su pagyrimu baigė Panevėžio politechnikumą, elektrotechnikas. 1972 m. paskirtas „Ekrano" gamyklos vyriausiojo energetiko skyriaus inžinieriumi konstruktoriumi, 1976 m. vyresnysis inžinierius. 2005 m. Seimo nario padėjėjas – sekretorius.

Buvo Tėvynės sąjungos Panevėžio miesto skyriaus narys, Lietuvos Sąjūdžio Panevėžio skyriaus tarybos narys. Nuo 1992 m. buvo Lietuvos Sąjūdžio seimo narys. Taip pat buvo Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos valdybos narys.

1997–2000 m. 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. buvo Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Bronislava, vaikai Audronė, Rūta, Eglė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mirė buvęs Panevėžio miesto tarybos narys Algirdas Blažys. 15min.lt. 2021-02-11. Nuoroda tikrinta 2021-11-18.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Koordinatės: 55°10′56.21″ š. pl. 21°48′28.65″ r. ilg.﻿ / ﻿55.1822806°š. pl. 21.8079583°r. ilg.﻿ / 55.1822806; 21.8079583

|  Rukų šv. Antano Paduviečio parapija |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Šilutės |
| **Savivaldybė** | Šilutės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Rukai |
| **Adresas** | Nemuno g. 2 |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1886 m. |

**Rukų šv. Antano Paduviečio parapija** – katalikų parapija, priklausanti Telšių vyskupijos Šilutės dekanatui. Įsikūrusi Rukų kaime, 8 km į šiaurės vakarus nuo Pagėgių, prie Šilutės - Pagėgių kelio, Eisros ir Kamonos santakos.

Vaizdas iš balkono
Parapijos tikintieji savų maldos namų neturi, naudojasi Rukų evangelikų liuteronų bažnyčios patalpomis pagal 2010 m. birželio 22 d. pasirašytą bažnyčios panaudos sutartį, kuria bažnyčia buvo perleista Romos katalikų parapijos žinion 30-ies metų laikotarpiui. Šia sutartimi katalikų parapija įsipareigoja prižiūrėti ir remontuoti bažnyčią, derinti pamaldų grafiką su evangelikų liuteronų parapija. Rukų bažnyčioje skamba dviejų konfesijų maldos. Iš pradžių aukojamos mišios katalikams, o vėliau vyksta evangelikų liuteronų pamaldos. Evangelikų liuteronų bendruomenei buvo sunku išlaikyti bažnyčią, mat šios konfesijos tikinčiųjų likę tik 48, o katalikų Rukų parapijoje yra daugiau – per du tūkstančius.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rukų šv. Antano Paduviečio parapija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Velandas*Welland* |
| --- |
| *Teismo rūmai* |
|  |
| 

VelandasVelandas

42°59′0″ š. pl. 79°14′0″ v. ilg.﻿ / ﻿42.98333°š. pl. 79.23333°r. ilg.﻿ / 42.98333; 79.23333﻿ (Velandas)Koordinatės: 42°59′0″ š. pl. 79°14′0″ v. ilg.﻿ / ﻿42.98333°š. pl. 79.23333°r. ilg.﻿ / 42.98333; 79.23333﻿ (Velandas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Kanados vėliava Kanada |
| **Provincija** | Ontarijas Ontarijas |
| **Rajonas** | Niagaros apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1788 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 50 631  |
| **Plotas** | 81 km² |
| **Tankumas** (2011) | 625 žm./km² |
| **Altitudė** | 175 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Velandas |

**Velandas** (angl. *Welland*) – miestas Kanadoje, pietų Ontarijuje, prie Velando kanalo, jungiančio Erio ir Ontarijo ežerus, bei Velando upės. Geležinkelio stotis (seniau buvo svarbus geležinkelių mazgas). Vystoma paslaugų sfera. Seniau Velandas buvo juodosios metalurgijos, chemijos, tekstilės, mašinų gamybos pramonės centras. Yra Niagaros menų kolegijos skyrius.

Miesto gyventojai daugiausia anglų, prancūzų, škotų, italų, airių kilmės.

Istorija
--------

Britai Velandą įkūrė 1788 m. Pro miestą 1833 m. iškastas kanalas, paskatinęs jo augimą. Iki 1858 m. miestas vadintas Meritsviliu (*Merrittsville*). 1973 m. nutiestas naujas kanalas, miestas iš esmės atsidūrė saloje, senoji kanalo atkarpa pritaikyta turizmui.

### Lietuviai

Velande būta lietuvių bendruomenės. 1950–1966 m. jie čia leido savo laikraštį „Pelėda".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Velandas*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, XII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1984. T.XII: Vaislapėlis-Žvorūnė, 135 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Userkarė** („Ra siela yra stipri") – antrasis šeštosios Egipto dinastijos faraonas. Po trumpo valdymo, jį pakeitė Tečio sūnus Pepis I. Nežinoma, kaip baigėsi jo valdymas. Turino karalių sąraše yra lakuna (tarpas) tarp faraono Tetčio ir Pepio I, kur manoma tūrėtų būti įrašas apie Userkarę. Userkarė paminėtas keliuose kituose karalių sąruoše, todėl manoma, kad jis nebuvo uzurpatorius, nužudęs Tetį, ir pripažįstamas kaip teisėtas karalius. Pagal Maneto Tetį nužudė jo sargybiniais.

Keliama teorija, kad Userkafė tapo faraonu, kadangi Pepis I buvo per jaunas valdyti ir paliko sostą, kai Pepis sulaukė tinkamo amžiaus. Nors tada jis neturėtų vadintis karaliumi, o būti regentu, tačiau vadinosi.

Userakrė pradėjo ir tęsė keletą didelių statybų projektų, tai rodo įrašai apie darbo jėgą. Jam nepriskiriamas nei vienas piramidės kompleksas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Userkarė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Senoji karalystė**
**Šeštoji dinastija**
Tetis →
Userkarė →
Pepis I →
Nemtjemsafas I → 
Pepis II → 
Nemtjemsafas II →
Nitikretė |

 |
| Uršulino valsčiuslenk. *Gmina Urszulin* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Liublino vaivadija Liublino vaivadija |
| **Apskritis** | Vlodavos apskritis |
| **Administracinis centras** | Uršulinas (Vlodavos apskritis) |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 4 062 |
| **Plotas** | 171,62 km² |
| **Tankumas** (2004) | 24 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | PL 22-234 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ug.urszulin.eu |

**Uršulino valsčius** (lenk. *Gmina Urszulin*) – kaimietiškas valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Vlodavos apskrityje. Centras – Uršulinas. Ribojasi su Cicuvo, Ludvino, Stari Bruso, Hansko, Sosnovicos ir Viežbicos valsčiais.

Paviršiaus struktūra
--------------------

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 171,62 km², iš kurių:

* ariama žemė: 56 %
* miškai: 23 %
* vandens telkiniai ir pastatai: 21 %

Valsčius sudaro 13,66 % apskrities teritorijos.

Gyventojai
----------

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

| Aprašymas | Bendrai | Moterys | Vyrai |
| --- | --- | --- | --- |
| Gyventojai | **4 062** | 100 % | 2 017 | 49,7 % | 2 045 | 50,3 % |
| Gyventojų tankumas(Gyv./km²) | 23,7 | 11,8 | 11,9 |

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Andžejuvas, Babskas, Bieleckiai, Borisikas, Demboviecas, Diščitnas, Grabniakas, Grobelkai, Jamnikai, Kalinuvka, Kolo Mlina, Kozubata, Lomnica, Michaluvas, Nove Zalučė, Olšovas, Pod Bubnovemas, Pžimiarkai, Senkuvas, Stare Zalučė, Suminas, Uršulinas, Vereščinas, Vionzoviecas, Vielkopolė, Vincencinas, Vola Vereščinska, Vulka Viticka, Vujekas, Vitičnas, Zabrodziai, Zarudka, Zastaviai ir Zavaduvka.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-11 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVlodavos apskrities valsčiai |
| --- |
|  |
| 
Hanos valsčius • Hansko valsčius • Stari Bruso valsčius • Uršulino valsčius • Vlodavos valsčius • Vola Uhruskos valsčius • Virikų valsčius • Vlodava  |  |

 |
| VejaiVeii |
| --- |
|  |
| Miesto liekanos |
| 

VejaiVejai

 |
| Koordinatės | 42°01′26″ š. pl. 12°24′05″ r. ilg.﻿ / ﻿42.02389°š. pl. 12.40139°r. ilg.﻿ / 42.02389; 12.40139Koordinatės: 42°01′26″ š. pl. 12°24′05″ r. ilg.﻿ / ﻿42.02389°š. pl. 12.40139°r. ilg.﻿ / 42.02389; 12.40139 |
| Vieta |  Italija, Lacijus |
| Regionas | Apeninai |
| Plotas | 190 ha |
| Istorija |
| Pastatytas | X–VII a. pr. m. e. |
| Laikotarpis | antika |
| Tauta | etruskai, romėnai |
| Informacija |
| Kasinėjimų datos | nuo XVII a. |
| Vikiteka |  **Vikiteka**Vikiteka |

**Vejai** (lot. *Veii*, it. *Veio*) – senovinis etruskų miestas, kurio archeologinė vietovė yra dab. Italijoje, Lacijuje, 16 km į šiaurės vakarus nuo Romos. Tai buvo turtingiausias Etruskų lygos miestas ir vienas iš kertinių Vilanovos kultūros centrų.

Vietovė apgyvendinta ~X a. pr. m. e. – tuo metu čia buvo išsibarstę keletas kaimų su savo kapinėmis. ~VII a. pr. m. e. ėmė kurtis miestas, jis nuolat kariavo su netoliese augusia lotynų gyvenviete Roma. 396 m. pr. m. e. Vejus užėmė romėnų karvedys Markas Furijus Kamilas. Vėliau čia gyveno romėnai, čia būta imperatoriaus Augusto žmonos Livijos rūmų. Romėnų Vejuose stovėjo paminklas Tiberijui bei V a. pr. m. e. pradžios Apolono skulptūra. Vėliau miestas nunyko ir atrastas tik XVII a.

Vejuose rastas akropolis su gynybinių sienų ir gyvenamųjų namų liekanomis, VI a. pr. m. e. šventykla, didelis baseinas, daug kapų rūsių, iš kurių dalis puošta etruskų freskomis.

* Dionizo statula iš VejųDionizo statula iš Vejų
* Vieno iš kapų freskaVieno iš kapų freska
* Romėnų mozaika iš Vejų, vaizduojanti į laivą vedamą dramblįRomėnų mozaika iš Vejų, vaizduojanti į laivą vedamą dramblį
* Vejų ApolonasVejų Apolonas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vejai*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, XII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1984. T.XII: Vaislapėlis-Žvorūnė, 129 psl.
| Vejuona |
| --- |
|  Tiltelis per Vejuoną Nevėžio slėnio lauko kelyje |
| **Ilgis** | 19,8 km |
| **Baseino plotas** | 47,7 km² |
| **Ištakos** | Lomankos miško apylinkėse (Raudondvario sen.) |
| **Žiotys** | Nevėžis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Vejuona** – nedidelė Nevėžio baseino upė Kauno rajone, dešinysis intakas. Upės ilgis – 19,8 km. Įteka į Nevėžį jo dešiniajame krante 18,2 km atstumu nuo pastarojo žiočių. Prasideda Mozūriškių apylinkių (Batniavos sen.) aukštumose. Aukštupyje upelio vaga daugelyje vietų sureguliuota.

Vejuona ties Pavejuoniu
Upė turi keletą bevardžių intakų, taip pat kairiajame krante įteka Berupė, Gudmėšla, Antnalupys.

Prie Vejuonos įsikūrusios gyvenvietės: Naujatriobiai, Pavejuonis.

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *veja* („jauna pievelė, ganykla", plg. prūs. *wayos* „pievos").

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Nevėžio intakai
* Vejuona Gamtos katalogo portale
* LR upių klasifikatorius

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 Veksilologijos federacijos vėliava. Proporcijos: 2:3
**Veksilologija** (lot. *vexillum* – vėliava, gr. logos – mokslas) – vėliavtyra, mokslas apie vėliavas.

Veksiliumas (lot. *vexillum*) – tam tikra vėliavos rūšis, naudota senovės Romos legionų. Kaip daugumą dabartinių vėliavų yra pritvirtintos vertikaliai stiebo iš vienos pusės, kvadratiniai veksilumai būdavo pritvirtinti prie horizontalaus tvirtinimo, o šis prie vertikalaus koto.

Terminą 1958 metais sudarė amerikietis Whitney Smith – daugelio knygų ir straipsnių apie šį mokslą autorius. Mokslas apie vėliavas yra heraldikos mokslo dalis ir dabar dar kartais priskiriamas heraldikai. Formaliai vėliavtyra apibrėžta FIAV (Fédération internationale des associations vexillologiques) įstatuose kaip „žinių apie visų tipų vėliavas, jų pavidalą ir proporcijas bei paskirtį ir mokslinių teorijų bei principų, besiremiančių šiomis žiniomis, kūrimas ir vystymas".

Žmogus, studijuojantis vėliavas yra **vėliavtyrys**, o žmogus, kuriantis vėliavas yra **vėliavkurys**.
| RK3124 |
| --- |
| **Paįstriečiai-Jurgėnai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 1,5 km |
| Pradžia | Paįstriečiai |
| Pabaiga | Jurgėnai |
| Apskritys | Panevėžio |

**RK3124** – rajoninis kelias, jungiantis Paįstriečius ir Jurgėnus. Kelio ilgis – 1,5 km, visas kelias yra asfaltuotas.

Kelias prasideda Paįstriečiuose, sankryžoje su  **A10**  Panevėžys–Pasvalys–Bauskė  E67 Helsinkis-Talinas-Ryga-Panevėžys-Kaunas-Varšuva-Vroclavas-Praha . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Paįstriečiai, Kalnas, Jurgėnai. Kelias baigiasi Jurgėnuose.

Išnašos
-------

1. ↑ . Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-23.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
| RK3116 |
| --- |
| **Saločiai-Telžiai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 10,74 km |
| Pradžia | Saločiai |
| Pabaiga | Telžiai |
| Apskritys | Panevėžio |
| Miestai | Saločiai |

**RK3116** – rajoninis kelias, jungiantis Saločius ir Telžius. Kelio ilgis – 10,74 km. Visas kelias yra dengtas žvyru, išskyrus gyvenvietes, kur kelias yra asfaltuotas.

Kelias prasideda Saločiuose, sankryžoje su  **3105**  Saločiai–Kiemėnai–Didysis Plonėnas . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Saločiai, Žadeikoniai, Telžiai. Kelias baigiasi Telžiuose, sankryžoje su  **3108**  Tetirvinai–Kiemėnai .

Išnašos
-------

1. ↑ . Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-23.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Arbrotasangl. *Arbroath* |
| --- |
| *Arbrotas iš pietų* |
|  |
| 

ArbrotasArbrotas

56°33′40.99″ š. pl. 2°35′8.54″ v. ilg.﻿ / ﻿56.5613861°š. pl. 2.5857056°r. ilg.﻿ / 56.5613861; 2.5857056﻿ (Arbrotas)Koordinatės: 56°33′40.99″ š. pl. 2°35′8.54″ v. ilg.﻿ / ﻿56.5613861°š. pl. 2.5857056°r. ilg.﻿ / 56.5613861; 2.5857056﻿ (Arbrotas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Škotija Škotija |
| **Sritis** | Angusas |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 22 140  |
|  |
|  **Vikiteka** | Arbrotas |

**Arbrotas** (škot. gėl. *Obar Bhrothaig*, angl. *Arbroath* arba *Aberbrothock*) – miestas Škotijoje, didžiausias Anguso srityje. 2006 m. duomenimis, mieste gyveno 22140 gyventojų. Išsidėstęs Šiaurės jūros pakrantėje, 25 km į šiaurę nuo Dandžio.

Istorija
--------

Gyvenvietė atsirado geležies amžiuje. Miestelio istorija prasidėjo 1178 m. pastačius Arbroto vienuolyną. Sparčiai augo pramoninio perversmo metu, atsiradus tokiems sektoriams kaip linų, džiuto gamybai bei inžinerijai. 1839 m. pastačius naują uostą, XX amžiuje Arbrotas tapo didžiausiu Škotijos žvejybos uostu.

Miestas gerai žinomas dėl Arbroto deklaracijos, 1320 m. Škotijos nepriklausomybės, kurios metu, popiežiui Jonui XXII buvo išsiųstas laiškas, datuotas 1320 m. balandžio 6 d. Taip pat dėl futbolo klubo „Arbroath FC", kuriam priklauso pasaulio rekordas dėl įmuštų įvarčių profesionaliame futbole, 36-0 prieš „Aberdeen Bon Accord" klubą, Škotijos futbolo taurėje 1885 m.

Sportas
-------

* Arbroath FC futbolo klubas.
* „Gayfield Park" stadionas.

Galerija
--------

* Arbroto uostasArbroto uostas
* Arbroto katedros griuvėsiaiArbroto katedros griuvėsiai
* Arbroto geležinkelio stotisArbroto geležinkelio stotis
**Archeoastronomija** (gr. ἀρχη 'pradžia' + *αστρον* 'žvaigždė' + *νόμος* 'tvarka, įstatymas') – mokslinė disciplina, susiformavusi XX a. pabaigoje.

Objektas
--------

Remiasi daugiausia archeologija, astronomija, architektūra, etnologija, mitologija, tautosaka, ikonografija, kalbotyra, religija, istorija bei kitais duomenimis ir išvadomis. Archeoastronomijos tyrimo metodais iš išlikusių statinių, piešinių gaunama žinių apie senovėje stebėtus dangaus šviesulius, jiems teiktą reikšmę, naudotas kalendorines sistemas. Dažniausiai tiriamos senovės šventyklos su akmenų ar stulpų sistemomis. Archeoastronominiai tyrimai padeda rekonstruoti senovės civilizacijų pasaulėžiūrą, dvasinę kultūrą. 

Archeoastronomijos terminas vartojamas nuo Stounhendžo (Anglija) tyrimų pradžios (XX a. pirma pusė). Įkurti tyrimo centrai Merilando (JAV) ir Lesterio (Didžioji Britanija) universitetuose. Nuo 1981 m. rengiamos pasaulinės archeoastronomijos konferencijos (vad. *Oksfordo konferencijos*). 

Leidžiami žurnalai: „Archeoastronomy" (JAV), „Journal for History of Astronomy" su priedu „Archeoastronomy".

Archeoastronomija Lietuvoje
---------------------------

Lietuvoje archeoastronomiją plėtoja Lietuvos etnokosmologijos muziejus (Molėtų rajono savivaldybė). Žinomiausias archeoastronomijos paminklas – Žemaičių Alkas Palangoje (XIV a. – XV a. statinys).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Archeoastronomija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 714 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Citrullus*** |
| --- |
| Tikrasis arbūzas (Citrullus lanatus)Tikrasis arbūzas (*Citrullus lanatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Moliūginiai  *( Cucurbitaceae)* |
| Gentis: | Arbūzas  *( Citrullus)* |

 |
| Binomas |
| ***Citrullus***Schrad. 1836 |
| **Sinonimai** |
| * *Anguria* Mill. 1754
* *Colocynthis* Mill. 1754
* *Pseudocucumis* (A.Meeuse) C.Jeffrey, 2009
* *Rigocarpus* Neck. 1790
 |

**Arbūzas** (*Citrullus*) – moliūginių (*Cucurbitaceae*) šeimos augalų gentis. Rusiškas pavadinimas kilo iš persų kalbos žodžio *charbiuza*, reiškiančio melioną arba didelį agurką.

Morfologija
-----------

Vienmetis augalas 2-3 ir daugiau metrų ilgio šlaužiančiu, išsišakojusiu stiebu. Vaisius – labai didelė, rutuliška uoga, lygiu paviršiumi. Vaisiaus žievė 0,5-1,5 cm storio, minkštimas rožinis arba raudonas, labai sultingas, saldus. Kai kurių rūšių minkštimas baltas arba balsvai geltonas.

Paplitimas
----------

Arbuzų gentis savaime paplitusi visoje Afrikoje, išskyrus Kongo lietaus miškų regioną, savaiminė Pietvakarių Europos pakraščiuose palei Viduržemio jūrą, Artimuosiuose Rytuose, Turkmėnijoje, Afganistane ir Pietų Azijoje.

Žydai ir arabai augino arbūzus dar 1500 m. pr. m. e. Vakarų Europoje jis atsirado tik XI-XII a. kryžiuočių riterių dėka.

Auginamas pietiniuose šalies rajonuose, nors dabar yra įvairių arbūzų veislių, pritaikytų auginti šaltesnių Azijos regionų klimate, pietiniuose ir pietrytiniuose Europos dalies regionuose.

Rūšys
-----

Mauritanijos Adraro vilajo dykumyniame regione augantys kartieji arbūzai (*Citrullus colocynthis*)
Arbūzų gentyje yra išskiriamos 7 rūšys:

* *Citrullus amarus* Schrad. 1836
* *Citrullus colocynthis* (L.) Schrad. 1838 - Kartusis arbūzas;
* *Citrullus ecirrhosus* Cogn. 1889
* *Citrullus lanatus* (Thunb.) Matsum. & Nakai, 1916 - Tikrasis arbūzas;
* *Citrullus mucosospermus* (Fursa) T.B.Fursa, 1983
* *Citrullus naudinianus* Hook.f. 1871
* *Citrullus rehmii* De Winter, 1990

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
|  Kinija | 67 203 |
|  Turkija | 4002 |
|  Iranas | 2566 |
|  Brazilija | 1995 |
|  JAV | 1814 |
|  Egiptas | 1485 |
|  Rusija | 1382 |
|  Meksika | 1199 |
|  Uzbekija | 981 |
|  Pietų Korėja | 856 |

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  powo.science.kew.org / *Citrullus* Schrad. ex Eckl. & Zeyh.
2. 1 2  wfoplantlist.org / Citrullus Schrad.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Arbūzas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **arbūzas**