recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nikolo Morlupinas** (it. *Nicolò Morlupino*, XV a. pabaiga – iki 1571 m. gegužės) – friulų notaras, friuliškai rašęs poetas.

Biografija
----------

Tiksli gimimo data nežinoma, gyveno ir dirbo notaru Venconėje, Friulyje. N. Morlupino protėviai buvo kilę iš Romos Morlupino pilies, pagal ją giminė gavo vardą. Kai pilis buvo sugriauta, jie atsikėlė į Venconę. Pirmasis žinomas N. Morlupino dokumentas parašytas 1520 m. 1534 m. N. Morlupino veikla buvo sustojusi, nes jo namuose buvo įtariamas maras (lot. *„propter suspeccionem pestis in domo mea hazabitam"*). Dokumentuose fiksuojama, kad jis dirbo teisininku, advokatu, arbitru, patikėtiniu, o 1538–1539 m. ėjo Santa Marija del Gonfalonės brolijos kamerhero pareigas, ne vieną laiko tarpsnį figūruoja administraciniame gyvenime. Kaip patarėjas, 1568 m. dalyvavo Venconės ir Džemonos taikos ceremonijoje, taika buvo sudaryta metais anksčiau. Jis buvo 1558 m. įkurtos Venecijos šlovės akademijos narys. N. Morlupinas buvo vedęs taip pat venconietę Madaleną Leoni, bet, panašu, juodu palikuonių neturėjo.

Iki šiol žinomą publikuotą N. Morlupino kūrybą sudaro dvylika sonetų su kodų (baigiamųjų eilučių) variantais, kai kurie sonetai labai techniški, meistriški. Tai komiški, burleskiški sonetai, kuriuose pasitelkiamos variacijos, parodija, pašaipa, supaprastinimas. Atpažįstamos jų sukūrimo progos: vestuvės (pasitaiko nešvankių užuominų apie seksualumą, maistą ir karnavalinę komediją), linksmybės (pažymėtos gausybe, žvėriškumu, godumu, girtumu, išsilaisvinusiu gaivalu), kvietimai į draugiškus susitikimus, absurdiški vaizdiniai. Net toks griežtas poetas, kaip Dž. Bjankonė, atsiveria N. Morlupino soneto pokštui, nes „literatūriniai santykiai su Morlupinu reiškia tam tikrą aktualią ir retorinę kodifikaciją" (Pellegrini).

Išnašos
-------

1. 1 2  Giorgio Ferigo. „MORLUPINO NICOLÒ (1450 - ?)". DIZIONARIO BIOGRAFICO DEI FRIULANI. Nuoroda tikrinta 2021-10-25.
| Amros kultūra |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← | **4400 m. pr. m. e. – 3500 m. pr. m. e.** | → |

 |  |
| *Keramikos pavyzdžiai* |
|  |
| **Dab. valstybės** | Egiptas |
| **Ist. regionas** | Aukštutinis Egiptas |
| **Gyvenvietės** | al Amra, Nakada |
|  |
| **Amžius** | Eneolitas |
| **Lingvistinė grupė** | proto-egiptiečiai |
|  |

**Amros kultūra** – eneolito archeologinė kultūra Aukštutiniame Egipte, pavadinta nuo al Amros miesto. Kita svarbi jos gyvenvietė buvo Nakada, dėl ko kultūra dar vadinama **Nakados I kultūra**.

Kultūra
-------

Amros kultūra susidarė po Badario kultūros. Ji plito 4 tūkstantmečio pr. m. e. antrojoje pusėje Egipte.

Amros kultūros žmonės vertėsi medžiokle, iš dalies žemdirbyste, gyvulininkyste. Naudojo akmeninius ir kaulinius įrankius, turėjo ir varinių dirbinių. Būdinga gludinta raudonos spalvos keramika, kartais puošta baltos spalvos piešiniais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Amros kultūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 456 psl.
Medium|  |
| Forma | Privati įmonė |
| Pramonė | Informacinės technologijos |
| Įkurta | 2012 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Evan Williams |
| Centrinė būstinė | San Franciskas, Kalifornija, JAV |
| Paslaugos | tinklaraštija |
| Tinklalapis | medium.com |

„**Medium**" – tinklaraščių prieglobos platforma, įkurta Evan Williams, vieno iš „Twitter" įkūrėjų. Tai socialinio žurnalizmo platforma, kurioje turinį kuria tiek mėgėjai, tiek profesionalai. Pastaruoju metu vis daugiau atsiranda ir masinės žiniasklaidos turinio. Pavyzdžiui, „Financial Times" skelbia *Lunch with the FT* skilties straipsnius „Medium" platformoje.

Tai jau trečioji Evan Williams įsteigta bendrovė (Blogger, „Twitter"). Anot jo, jis sukurė „Medium" platformą, idant jos vartotojai galėtų pasidalinti reikšmingesniais, ilgesniais įrašais nei tai leidžia padaryti „Twitter" platforma. Be to, jis neslepia nepasitenkinamo esamais masinės žiniasklaidos rodikliais orentuotais į peržiūrų skaičių, nori atsiseikėti savo įsteigtos platformos kūrėjams pinigais ir apsieit be reklamos, pigaus turinio (masinančių antraščių), kuris šiuo metu pritraukia daugiausiai interneto vartotojų dėmesio.

Išnašos
-------

1. ↑  „Twitter Co-Creator Ev Williams Stretches the Medium". *Bloomberg*. 2013-08-22. Nuoroda tikrinta 2017-02-18.
**Šimon Šelah**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1932 m. kovo 19 d. (90 metų) |
| Gimimo vieta | Vilnius, Antroji Lenkijos Respublika |
| Ūgis | 1,77 m |
| Klubas |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** |  |
| Profesionalūs klubai |
| 1957–1958 | Hapoel Tel Aviv B.C. |  |
| Šalies rinktinė |
|  | Izraelis Izraelis |  |
|  Treniruotos komandos |
| 1965–1971 | Izraelis Izraelis |
|  |

**Šimonas Šelachas** (hebr. ‏שמעון שלח‎‏‎, g. 1932 m. kovo 19 d. Vilniuje) – Izraelio krepšininkas ir krepšinio treneris, olimpietis.

Biografija
----------

Šimon Šelah gimė Vilniuje žydų šeimoje, bet karo metu pabėgo į Izraelį.

1952 m. pateko į Izraelio nacionalinę rinktinę ir dalyvavo 1952 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Kartu su nacionaline rinktine olimpiadoje patyrė du pralaimėjimus ir užėmė 20-ą vietą. 1954 m. kartu su Izraelio nacionaline rinktine žaidė II pasaulio krepšinio čempionate ir užėmė 8-ą vietą.

Nuo 1957 m. Šelachas dirbo krepšinio treneriu. Pirmasis treniruotas klubas – Hapoel Tel Aviv BC. Nuo 1965 m. iki 1971 m. dirbo Izraelio nacionalinės rinktinės trenerio pozicijoje. Jo treniruojama rinktinė pelnė 1966 m. Azijos žaidynių aukso medalius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia profile - Shimon Shelah". *olympedia.org* (anglų). Olympedia. Nuoroda tikrinta 2023 m. sausio 22 d..
2. ↑  „FIBA profile". *fiba.com* (anglų). FIBA. Nuoroda tikrinta 2023 m. sausio 22 d..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 52°24′43″š. pl. 4°48′28″r. ilg.﻿ / ﻿52.4120°š. pl. 4.8079°r. ilg.﻿ / 52.4120; 4.8079

**Amsterdamo uostas** (ol. *Haven van Amsterdam*) – Nyderlandų jūrų uostas Amsterdame.

Uostas pradėtas naudoti XIII a. Buvo svarbiausias Olandų Rytų Indijos bendrovės uostas XVII a. Šiuo metu Amsterdamo uostas yra antras pagal dydį šalyje po Roterdamo uosto. 2008 m. Amsterdamo uostas perkrovė 75,8 milijonų tonų krovinių ir uždirbo 125,3 milijonų € pajamų. Uoste dirba apie 360 darbuotojų. Jis taip pat aptarnauja ir keleivinius laivus bei per metus perplukdo daugiau nei 300 tūkstančių keleivių.

Uostai partneriai
-----------------

* Gana Akros uostas
* Kanada Halifakso uostas
* Pietų Afrikos Respublika Keiptauno uostas
* Kinijos Liaudies Respublika Pekino uostas
* Dramblio Kaulo Krantas San Pedro uostas
* Kinijos Liaudies Respublika Siameno uostas
* Kinijos Liaudies Respublika Tiandzino uostas
Medison įverinys
**Medison įvėrinys** (angl. *Madison piercing*) – horizontalus įvėrinys kaklo srities odoje virš raktikaulių. Tai vienas iš paviršinių įvėrinių, pasižymi dažnai pasitaikančiais slanka ir atmetimu. Įvėrinių kanalų žaizdos ilgai gyja. Medison įvėrinys pavadintas pagal pirmą asmenį, viešai susietą su šio tipo įvėriniais. Tai buvo pornofilmų aktorė *Madison Stone*.

Sveikatos klausimai
-------------------

Labai dažnai Medison įvėriniai atmetami ar slenka. Pagal neformalių tyrimų, kuriuos atliko Profesionaliųjų įvėrikų asociacija (angl. *Association of Professional Piercers*), iš 12 žmonių, turėjusių Medison įvėrinius, devynių įvėrinius teko pašalinti dar per pirmus metus dėl prasidėjusio slinkimo, o likusius tris – dėl įvėrinio kanalo negijimo. Dėl prasto gijimo, slankos ar atmetimo Medison įvėriniai gali palikti randus. Pirmasis Medison įvėrinys paprastai būna hanteliukas (angl. *barbell*), kuris gali būti lankstusis. Kartais Medison įvėriniai būna karoliniai žiedai, nors šie praktiškai visada slenka ir/ar būna atmetami.

Nuorodos
--------

1. ↑  Happy Sailor Tattoo - Piercing definitions Archyvuota kopija 2013-12-12 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-10-23 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Garcia L (2005) A Statistical Look at Surface Bars. In: The Point. Isseu Nr. 33 Archyvuota kopija 2013-12-11 iš Wayback Machine projekto.. p. 18-20.

* Body Modification E-zine encyclopedia entry on madison piercings Archyvuota kopija 2012-06-20 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Medison įvėrinys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterAmro El-Geziry |
| **Medaliai** |
| Šiuolaikinė penkiakovė |
| **Atstovaujant: Egipto vėliava Egiptas** |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2016 Maskva | Komanda |
| **Sidabras** | 2014 Varšuva | Penkiakovė |
| **Atstovaujant: Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV** |
| Panamerikos žaidynės |
| **Auksas** | 2019 Lima | Mišri estafetė |
| **Sidabras** | 2019 Lima | Estafetė |

**Amro El-Geziry** (g. 1986 m. lapkričio 19 d.) – Egipto šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpietis. Nuo 2017 m. atstovauja JAV rinktinę.

Biografija
----------

Gimė sportininkų šeimoje. Broliai Emad El Geziry ir Omar El Geziry taip pat olimpiniai penkiakovininkai.

Atstovavo Egiptą trijose olimpinėse žaidynėse: 2008 - 32 vieta, 2012 - 33 vieta, 2016 - 25 vieta. 2016 m. vedė JAV penkiakovininkę Isabella Isaksen. 2017 m. kartu su žmona įstojo į JAV armiją ir pakeitė pilietybę.

2019 m. pelnė du medalius Panamerikos žaidynėse ir iškovojo kelialapį į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.

Nuorodos
--------

* UIPM svetainėje
| Pūčkorių kraštovaizdžio draustinis |
| --- |
| kraštovaizdžio draustinis |
| Vaizdas nuo Pūčkorių atodangos Vaizdas nuo Pūčkorių atodangos |
| **Vieta:** | Naujosios Vilnios seniūnija, Vilnius, Lietuvos vėliava Lietuva |
| 

Žemėlapis rodantis Pūčkorių kraštovaizdžio draustinis vietą.Pūčkorių kraštovaizdžio draustinis

  |
| **Koordinatės:** | 54°41′31″ š. pl. 25°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69194°š. pl. 25.35000°r. ilg.﻿ / 54.69194; 25.35000Koordinatės: 54°41′31″ š. pl. 25°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69194°š. pl. 25.35000°r. ilg.﻿ / 54.69194; 25.35000 |
| **Plotas:** | 0,305 km² |
| **Įkurtas:** | 1998 m. |
| **Valdymas:** | Verkių-Pavilnių parkų direkcija |

**Pūčkorių kraštovaizdžio draustinis** – saugoma gamtos teritorija Vilniuje, Naujosios Vilnios seniūnijoje, Pavilnių regioniniame parke. Apima plotą Pūčkoriuose, tarp Stepono Batoro gatvės ( **103**  Vilnius–Polockas ) šiaurėje, Vilnios vingių rytuose, Belmonto vakaruose ir pietuose. Įsteigtas 1998 m. gruodžio 10 d. siekiant išsaugoti stačiašlaitį, giliai išraižytą raguvyno masyvą bei didžiausio Vilnios erozinio šlaito ekosistemą su liepynų bei ąžuolynų bendrijomis ir saugotinais augalais.

Draustinis žymus valstybinės reikšmės gamtos paminklu – Pūčkorių atodanga.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-08-16 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 81°46′2″ š. pl. 58°33′36″ r. ilg.﻿ / ﻿81.76722°š. pl. 58.56000°r. ilg.﻿ / 81.76722; 58.56000

Stolbovojaus kyšulys Rudolfo saloje
**Rudolfo sala** (rus. *Остров Рудольфа*) arba ***Rudolfo Žemė*** – sala Rusijoje (Archangelsko sritis), Barenco jūroje, Prano Juozapo Žemės salyno vidurinėje dalyje. Plotas ~297 km². Krantai statūs. Sala susidariusi iš smiltainio ir bazalto, beveik visa dengiama ledynų. Aukštis iki 461 m. Saloje yra šiauriausia Rytų pusrutulio ir Eurazijos sausumos vieta – Flygelio kyšulys, nuo Šiaurės ašigalio nutolęs ~900 km.

Nuo 1936 m. salos vakaruose veikė poliarinė stotis.

1873 m. šią salą, kaip ir kitas Prano Juozapo Žemės salas, atrado Julijaus Pajero ekspedicija ir pavadino Austrijos erchercogo Rudolfo (1858–1889 m.) vardu. 1914 m. saloje palaidotas Arkties tyrinėtojas Georgijus Sedovas.

* Salos palydovinė nuotraukaSalos palydovinė nuotrauka
* Teplicų įlanka ir poliarinės stoties įrenginiaiTeplicų įlanka ir poliarinės stoties įrenginiai
* Ledai prie salosLedai prie salos
* Rudolfo salos padėtisRudolfo salos padėtis

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Рудольфа\_остров*,Большая советская энциклопедия, T. XXII (Ремень—Сафи). – Москва: Советская энциклопедия, 1975
2. ↑  *Rudolfo sala*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rudolfo sala** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Pūčkorių piliakalnis |
| --- |
| Pūčkorių piliakalnis |
| 

Pūčkorių piliakalnisPūčkorių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°41′21.2″ š. pl. 25°22′10.1″ r. ilg.﻿ / ﻿54.689222°š. pl. 25.369472°r. ilg.﻿ / 54.689222; 25.369472Koordinatės: 54°41′21.2″ š. pl. 25°22′10.1″ r. ilg.﻿ / ﻿54.689222°š. pl. 25.369472°r. ilg.﻿ / 54.689222; 25.369472 |

 |
| Vieta | Vilnius |
| Seniūnija | Naujosios Vilnios seniūnija |
| Aukštis | 18 m |
| Plotas | 28x20 |
| Priešpilis | gyvenvietė |
| Naudotas | I tūkstantmetis - XIV a. |
| Žvalgytas | 1984 |
| Registro Nr. | A1613 / 16124 |

**Pūčkorių piliakalnis** (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A1613, unikalus objekto MC kodas 16124; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1646) – piliakalnis Vilniaus miesto rytinėje dalyje, 0,2 km į pietus nuo S. Batoro g. pervažiavus Vilnios tiltą ir pasukus Pūčkorių gatve į dešinę, Naujosios Vilnios seniūnija, Pavilnių regioninis parkas.

Tyrimai
-------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės-pietų kryptimi, 28x20 m dydžio. Pietinėje ir rytinėje jos pakraščiuose supiltas 0,5 m aukščio, 8 m pločio pylimas. Šiaurės-rytų ir pietryčių šlaituose, 3 m žemiau aikštelės yra iki 4,5 m pločio terasa. Šiaurės-rytų-rytinėje pusėje yra 25 m pločio, 6 m gylio griovys-dauba, skiriantis piliakalnį nuo toliau esančios aukštumos. Šlaitai statūs, iki 18 m aukščio. Piliakalnis apaugęs medžiais, aikštelė dirvonuoja, joje stovi aukuras, dvi medinės skulptūros, suolas. Rytiniame šlaite įrengti laiptai.

1984 m. Kęstutis Katalynas aikštelės šiauriniame pakraštyje ištyrė 1 m² dydžio šurfą, rado 50 cm storio kultūrinį sluoksnį su brūkšniuota ir žiesta keramika, geležiniu pjautuvu. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIV a. 

Pietinėje ir vakarinėje papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos ir žiestos keramikos, geležies gargažių. Buvusios gyvenvietės pakraštyje išlikęs, bet jau išdeginta šerdimi tūkstantmetis ąžuolas. 750 m į šiaurės-rytus yra Naujosios Vilnios pilkapiai.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Mažosios Riešės piliakalnis – 15 km | Staviškių piliakalnis – 7 km | Rėvos piliakalnis – 26 km |  |
| Gedimino pilis – 7 km |  | Rokantiškių piliakalnis – 1 km |
| Tetervinų piliakalnis – 44 km | Papiškių piliakalnis – 10 km | Mūrininkų piliakalnis – 15 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Literatūra
----------

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.1993, p.34
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 338–339.
* Aleksiejus Luchtanas, Vytautas Ušinskas. Pjautuvui – tūkstantis metų!. Tiesa, 1984 m. rugpjūčio 23 d.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai. Kultūros paminklai. Vilnius, 1994 m. T. 1. p. 56
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius, 1995 m. p. 246

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksiejus Luchtanas. Pučkorių piliakalnis. Lietuvos TSR istorijos ir kultūros paminklų sąvadas. Vilnius. 1988 m. T. 1, 398. psl.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pūčkoriai
**Meditacinė muzika** – muzika, kuri yra grojama arba klausoma meditacijos metu. Muzika, kuri gali atitraukti, susilpninti arba sustiprinti meditaciją, o meditacija apimti muzikos kūrimą.

Meditacinė muzika yra paprasta ir raminanti. Dažnai meditacinei muzikai būdigi gamtos garsai – griaustinio dundėjimą, bičių zvimbimą, žemą bangų garsą, paukščių čulbėjimą. Kai kurie instrumentai, sukeliantys meditacinę savijautą yra tambūras, Tibeto ūžiantys dubenys, fleita ir sitaras.

Kai kurie kompozitoriai sujungė meditaciją ir muziką, pavyzdžiui, John Cage, Stuart Dempster, Pauline Oliveros, Terry Riley ir La Monte Young kiti parašė meditatyvines (mąslias, mąstymo) dalis. Keletas pavyzdžių yra Karlheinco Štokhauzeno *Mantra* (1970 m.), *Hymnen* (1969 m.), *Stimmung* (1968 m.) ir *Aus den sieben Tagen* (1968 m.), Olivjė Mesiano *Quatuor pour la fin du temps* (1941 m.) bei Ben Johnston ir kitų kūriniai.

Meditacinės muzikos grupės
--------------------------

Liquid Mind, Llewellyn, Deuter, Biosphere, Kamal, Anugama, Amethystium, Angelight, Osho, Sri Chinmoy, Ian Boddy, Aeoliah, Mike Rowland, Anahata, Anthony Miles, Ishq, Ben Scott, Harry Henshaw, Harold Budd & Brian Eno, Gulan, John Serrie, John Keech, John Sommo Jr. Kevin Kendle, Paul Adams, Project Divinity, Steve Roach, Michael Stearns, Relax, Robert Beau Michaels, Shastro & Nadama, Stephen Rhodes, Steven Halpern, Wizardnow, Solar Fields, Amhit Shavkur Priya, Adham Shaikh, Merlin's Magic, Kokin Gumi, Gerald Jay Markoe, Lama Gyurme, Chris Conway, Dr Jeffrey Thompson, Sigmon Anderson, Sacral Chakra, Robert Ronnes, Tony Taetti, Elgin, Robin Butterfield, Marilynn Seits, Shajan, New Age ir daugelis kitų.

Šaltiniai
---------

* Von Gunden, Heidi (1983). *The Music of Pauline Oliveros*. ISBN 0-8108-1600-8.
* Johnson, Tom (1976). "Meditate on Sound", *Village Voice*, May 24.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Naujojo Amžiaus muzika
* Ambientinė muzika
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Šimlaशिमला |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

ŠimlaŠimla

31°06′0″ š. pl. 77°10′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.10000°š. pl. 77.16667°r. ilg.﻿ / 31.10000; 77.16667﻿ (Šimla)Koordinatės: 31°06′0″ š. pl. 77°10′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.10000°š. pl. 77.16667°r. ilg.﻿ / 31.10000; 77.16667﻿ (Šimla) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Himačal Pradešas Himačal Pradešas |
| **Rajonas** | Šimlos rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 171 817  |
| **Plotas** | 25 km² |
| **Tankumas** (2011) | 6 873 žm./km² |
| **Altitudė** | 2 205 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Šimla |

**Šimla** (hind. शिमला, IAST: *Śimlā*) – miestas šiaurės vakarų Indijoje, Himalajų pašlaitėje; Himačal Pradešo valstijos sostinė. Britų Indijos laikais šis miestas buvo kolonijos vasaros sostine. Yra plentas į Čandigarhą, siaurasis geležinkelis į Kalką (pasaulio paveldo objektas). Šimla yra vienas svarbiausių turistinių šalies centrų, kalnų slidinėjimo kurortas. Veikia Indijos pažangiųjų studijų institutas, medicinos kolegija.

Šimla žymi savo kolonijine architektūra – 1857 m. neogotikinė anglikonų Kristaus bažnyčia, 1888 m. pastatyti vicekaraliaus rūmai, XIX a. rotušė, teatras, prekyvietės. Taip pat yra 1845 m. pastatyta deivės Kali šventykla, 108 m aukščio Hanumano skulptūra, Taros šventykla.

Istorija
--------

XVIII a. Šimla užkariauta Nepalo karaliaus Prithvi Narajano Šaho. Po 1814–1816 m. britų-Nepalo karo teritorijos atiteko britams (Sugaulio sutartis). Netrukus Šimloje pradėjo kurtis britai, kuriems patiko gaivus šios vietos klimatas. Čia pradėjo kurtis vilos, viešbučiai. Indijos vicekaralius John Lawrence sumanė vasaroms šalies sostinę perkelti iš Kalkutos į Šimlą. Nuo XIX a. pab. vasaros karščių metu į Šimlą persikeldavo vicekaralius, vyriausybė, karinė vadovybė. Nuo 1876 m. miestas tapo ir Pandžabo provincijos vasaros sostine. 1906 m. atidarytas geležinkelis iš Kalkos pritraukė dar daugiau lankytojų į šį Himalajų miestą.

Po Indijos nepriklausomybės Šimla buvo Pandžabo sostine, o 1971 m. tapo naujai sudarytos Himačal Pradešo valstijos sostine.

* Vicekaraliaus rūmaiVicekaraliaus rūmai
* Šimlos bažnyčiaŠimlos bažnyčia
* Miestas žiemąMiestas žiemą
* Senamiesčio gatvėSenamiesčio gatvė
|  |
| --- |
|  |
| „Venera italika"1805 m. aut. Kanova |
| Piti rūmai, Florencija |

|  |
| --- |
|  |
| „Medičių Venera"I a. pr. m. e. graikiška skulptūra |
| Uficių galerija, Florencija |

**Medičių Venera** – natūralaus žmogaus dydžio antikinė skulptūra, esanti Uficių galerijoje Florencijoje.

Apie skulptūrą
--------------

„Medičių Venera" yra Graikijoje sukurta marmurinė skulptūra, datuojama I a. pr. m. e. ir laikoma dar ankstesnės bronzinės statulos kopija. „Medičių Venera" yra *Venus pudica* skulptūrų tradicijos variantas, kurios pradžia siejama su Knido Afrodite. Neko nežinoma apie skulptūros atsiradimą. Spėjama, kad garsas apie ją augo palaipsniui. Ji žinoma nuo XVI a. Buvo išstatyta 1638 m. Villa Medici Romoje. Popiežius Inocentas XI 1677 m. leido ją išvežti į Florenciją, kur ji buvo eksponuojama Uficių Tribunoje. Dėka besilankančių turistų „Medičių Venera" tapo viena žinomiausių ir labiausiai kopijuojamų statulų XVIII a. Europoje. Veneros nudaužti pirštai buvo restauruoti XVII a.

Ant statulos pagrindo yra autografas „Kleomenas, Apolodoro Atėniečio sūnus" (apie kurį nežinoma nieko ir autografas iškaltas vėliau, nei sukurta statula), tačiau statula buvo tokia garsi, kad jos autorystė buvo priskiriama žymiai garsesniems skulptoriams, kaip Fidijas ir Praksitelis. 1803–1815 m. statula buvo Napoleono pagrobta ir eksponuojama Luvre. Kanova buvo sukūręs statulą „Venera italika" tam, kad pakeisti pagrobtąją. 1840 m. Džonas Raskinas apibūdino ją „*viena gryniausių ir aukščiausių moters inkarnacijų*", tačiau vėliau statulos autoritetas ženkliai smuko ir 1975 m. menotyrininkas Martin Robertson apibūdino ją „*viena iš labiausiai blankių antikinių liekanų*". 2012 m. po tyrimų buvo paskelbta, kad statulos lūpos buvo dažytos raudonai, o plaukai paauksuoti. Ausyse tkriausiai buvo įverti brangūs auskarai.

Taip pat skaitykite
-------------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Medičių Venera** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kapitolijaus Venera
* Knido Afroditė
* Milo Venera

Išnašos
-------

1. ↑  Oxford Reference
2. ↑  Oxford Reference
3. ↑  discovery.com Archyvuota kopija 2014-01-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

JAV torpedinių katerių tenderis USS „Willoughby" (AGP-9) (1944 m. birželis)
**Torpedinių katerių tenderis** (angl. *Motor torpedo boat tender*) – pagalbinis karo laivas, torpedinių katerių veikimą užtikrinantis tenderis.

Torpedinių katerių tenderiai buvo torpedinių katerių, veikiančių toli nuo savo bazių, plaukiojančios bazės. Jie tiekdavo kateriams degalus, šaudmenis, atsargines dalis ir kitus reikmenis.

Pirmieji torpedinių katerių tenderiai atsirado pačioje XIX a. pabaigoje.

JAV kariniame laivyne torpedinių katerių tenderių korpuso kodas buvo AGP. Antrojo pasaulinio karo metais šiuos laivus kartais vadino *patrulinių laivų tenderiais* (angl. *Patrol Craft Tender*).

* JAV torpedinių katerių tenderis USS „Mobjack" (AGP-7) (1943 m. rugsėjis)JAV torpedinių katerių tenderis USS „Mobjack" (AGP-7) (1943 m. rugsėjis)
* Tenderis USS „Wachapreague" (AGP-8) papildo degalais torpedinį katerį PT-194 (1944 m. spalis, Ramusis vandenynas)Tenderis USS „Wachapreague" (AGP-8) papildo degalais torpedinį katerį PT-194 (1944 m. spalis, Ramusis vandenynas)
* USS „Willoughby" (AGP-9) nuleidžiamas į vandenį (1943 m. rugpjūčio 21 d.).USS „Willoughby" (AGP-9) nuleidžiamas į vandenį (1943 m. rugpjūčio 21 d.).
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterRudolph Lewis |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant: Pietų Afrikos Respublikos vėliava Pietų Afrikos Respublika** |
| Dviračių plentas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 1912 Stokholmas | Intervalas |

**Rudolph Lewis** (1887 m. liepos 12 d. – 1933 m. spalio 29 d.) – Pietų Afrikos Respublikos dviratininkas, olimpinis čempionas.

Biografija
----------

Lewis gimė Pretorijoje. Jaunystėje dirbo aukso kasykloje, o laisvalaikiu praktikavo boksą ir dviračių sportą.

Stokholme vykusiose penktosiose moderniose 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lewis dalyvavo dviračių plento varžybose. Vyrų asmeninėse laiko intervalo varžybose Lewis buvo vienintelis Afrikos atstovas. Sportininkas laimėjo pirmą kartą olimpiadoje vykusią rungtį ir tapo pirmuoju Afrikos atstovu, pelniusiu auksą dviračių sporto varžybose.

Po sėkmės olimpiadoje, Rudolph Lewis išsikėlė į Vokietiją ir varžėsi profesionaliose dviračių sporto varžybose. Pirmojo pasaulinio karo metu kovojo Vokietijos pajėgose. Apdovanotas geležiniu kryžiumi.

Nuorodos
--------

* Sport Reference svetainėje

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDviračių sporto olimpiniai čempionai vyrų plento asmeninėse laiko intervalo varžybose |
| --- |
|  |
| 

* 1896-1908: nevyko
* 1912:  Rudolph Lewis (RSA)
* 1920:  Harry Stenqvist (SWE)
* 1924:  Armand Blanchonnet (FRA)
* 1928-1992: nevyko
* 1996:  Miguel Induráin (ESP)
* 2000:  Viatcheslav Ekimov (RUS)
* 2004:  Viatcheslav Ekimov (RUS)
* 2008:  Fabian Cancellara (SUI)
* 2012:  Bradley Wiggins (GBR)
* 2016:  Fabian Cancellara (SUI)
 |

 |
Koordinatės: 58°28′44″š. pl. 24°49′27″r. ilg.﻿ / ﻿58.478889°š. pl. 24.824167°r. ilg.﻿ / 58.478889; 24.824167

| Torio valsčiusest. *Tori vald* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Estijos vėliava Estija |
| **Regionas** | Pernu apskritis |
| **Administracinis centras** | Sindis |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 11 716 |
| **Plotas** | 611 km² |
| **Tankumas** (2017) | 19 žm./km² |
| **Teritorijos kodas** | EE |
|  |
| **Tinklalapis** | www.torivald.ee |
|  **Vikiteka** | Torio valsčiusVikiteka |

Torio valsčius iki 2017 m.
**Torio valsčius** (est. *Tori vald*) – valsčius pietvakarių Estijoje, Pernu apskrityje. Jo administracinis centras – Sindis. Valsčiuje gyvena 11 716 žmonių (2017 m.), teritorija užima 611 km².

Naujasis Torio valsčius įkurtas 2017 m. teritorinės reformos metu, sujungiant Torio, Arės, Saugos valsčius, taip pat Sindžio miestą. Savivaldybėje yra 1 miestas, 3 miesteliai ir 41 kaimas.

Gyvenvietės
-----------

* Miestas:

Sindis

* Miesteliai:

Arė, Sauga ir Toris

* Kaimai:

Aesoo, Eametsa, Eavere, Elbi, Elbu, Jõesuu, Kiisa, Kildemaa, Kilksama, Kuiaru, Kurena, Kõrsa, Lepplaane, Levi, Mannare, Muraka, Murru, Muti, Niidu, Nurme, Oore, Parisselja, Piistaoja, Pulli, Pärivere, Randivälja, Riisa, Rätsepa, Räägu, Rütavere, Selja, Suigu, Taali, Tabria, Tammiste, Tohera, Urge, Urumarja, Vainu, Võlla, Võlli.

Galerija
--------

* Sindžio muziejusSindžio muziejus
* Rysos pelkėRysos pelkė
* Pernu upėPernu upė
* Toryje išvesta žirgų veislėToryje išvesta žirgų veislė
* Valsčiaus herbas iki 2017 m.Valsčiaus herbas iki 2017 m.

Nuorodos
--------

* Valsčiaus internetinė svetainė
| Žukovskaja |
| --- |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | *Всероссийский НИИ генетики и селекции плодовых растений им. И.В. Мичурина*, Mičiurinskas |
| **Autoriai** | S. Žukovas, E. Charitonova |

**Žukovskaja** (rus. *Жуковская*) - rusiška vyšnių veislė, sukurta Centrinėje genetikos laboratorijoje Mičiurinske. 1984 metais įrašyta į Lietuvos vyšnių mėgėjišką veislių asortimentą. Vaisiai prinoksta liepos antroje pusėje, vienu metu, stambesni už vidutinius (sveria 3,5–4 g). Odelė blizganti, tamsiai raudona. Minkštimas raudonas, tvirtokas, sultingas, saldžiarūgštis. Sultys raudonos. Kauliukas stambokas (0,4 g), kiaušiniškos formos, lengvai atsiskiria nuo minkštimo. Vaisiai vartojami švieži ir perdirbti. Vaismedžiai vidutinio augumo, žiemą ištvermingi, grybinėms ligoms vidutiniškai atsparūs. Žydi vėlai. Veislė kryžmadulkė. Geriausios dulkininkės – Liubskaja ir Vladimirinė. Derėti pradeda 3–4-aisiais augimo sode metais, dera vidutiniškai gausiai.

Nuorodos
--------

* Žukovskaja vyšnios (rusų k.)
**Rudos valsčius** (lenk. *Gmina Ruda*) – nuo 1919 iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Ščučino apskrityje (1919–1948) ir Grajevo apskrityje (1948–1954). Valsčiaus pavadinimas kilęs nuo Rudos kaimo, bet valsčiaus centras buvo Pžechodų kaimas.

Istorija
--------

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. 1815–1916 m. valsčiaus teritorija priklausė Ščučino apskričiai, Lomžos gubernijai, Lenkijos Kongreso karalystei. 1868 m. valsčius buvo sujungtas su Pruskos valsčiumi į naują Rudos-Pruskos valsčių, tačiau 1890 m. valsčiai buvo išskirti atgal į atskirus valsčius. 1948 metų kovo 12 dieną Ščučino apskritis buvo pervadinta į Grajevo apskritį. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 metų rugsėjo 29 dieną. Atkūrus valsčių sistemą 1973 m. sausio 1 d. valsčius nebebuvo atkurtas ir kartu su buvusiu Bogušės, 1976 m. ir su Bialaševo valsčiais įtrauktas į Grajevo valsčiaus sudetį.

Šaltiniai
---------

* Główny Urząd Statystyczny w Warszawie: Województwa centralne i wschodnie Rzeczypospolitej Polskiej – podział na gminy według stanu z dnia 1.IV 1933 roku, Książnica-Atlas, Lwów 1933 m.;
* Valsčiaus aprašymas Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom XI (Sochaczew – Szlubowska Wola) z 1890 m. (lenk.);
* 1948 m. apskričių pervadinimo įstatymas (lenk.) Archyvuota kopija 2015-04-28 iš Wayback Machine projekto.;
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) Archyvuota kopija 2012-05-12 iš Wayback Machine projekto.;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.) Archyvuota kopija 2013-01-26 iš Wayback Machine projekto..
JAV Tornadų alėjos, kurioje siautėja didžioji dauguma striprių tornadų, kontūrai
**Tornadų alėja** (angl. *Tornado Alley*) – šnekamosios anglų kalbos terminas, skirtas pavadinti Jungtinių Amerikos Valstijų teritoriją, kurioje tornadai pasitaiko dažniausiai. Nors oficialiai teritorija nėra apibrėžta, su šiuo terminu yra susiję rajonai tarp Uolinių kalnų ir Apalačių kalnų.

Etimologija
-----------

Terminas pirmą kartą pavartotas 1952 m. moksliniame tyrimo projekte. Jos autoriai – meteorologai Ernest J. Fawbush ir Robert C. Miller, kurie 1948 m. tapo pirmieji žmonės teisingai nuprognozavę tornado susidarymą.

Geografija
----------

Tornadų aktyvumas Jungtinėse Valstijose
Nors visose JAV valstijose pasitaiko tornadų, dažniausiai jie pasitaiko lygumose tarp Uolinių ir Apalačių kalnų. Oklahomos valstijoje stiprūs viesulai pasitaiko dažniausiai. Beveik visi Floridos valstijos viesulai būna silpni ir trumpalaikiai, nesusidarantys ir iš itin stiprių audros debesų. Šiaurės rytų ir vakarų valstijose pasitaiko mažiausiai tornadų.

Poveikis
--------

Tornadų alėjos viduryje pastatų statymo taisyklės yra žymiai griežtesnės nei kitose JAV dalyse. Reikalaujama sutvirtinti stogus, o namų pamatų sujungimas su namu turi būti daug saugesnis. Kitos dažnos saugumo priemonės yra specialių rūsių, kuriuose galima pasislėpti tornado metu, įrengimas ir specialių sirenų, perspėjančių apie artėjantį tornadą, įrengimas. Apie tornadų pavojų dažnai pranešama ir per vietinių žiniasklaidos priemonių orų prognozių pranešimus. Keleto tyrimų rezultatų duomenimis, Jungtinių Amerikos Valstijų teritorijoje yra ir mažesnių zonų, kurias taip pat galima pavadinti tornadų alėjomis.

JAV tornadų skaičius 1950–1994 m.
---------------------------------

(*Kursyvu* parašytos valstijos yra Tornadų alėjos teritorijoje.)

1. *Teksasas*: 5490
2. *Oklahoma*: 2300
3. *Kanzasas*: 2110
4. Florida: 2009
5. *Nebraska*: 1673
6. *Ajova*: 1374
7. *Misūris*: 1166
8. *Pietų Dakota*: 1139
9. Ilinojus: 1137
10. *Koloradas*: 1113

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tornado FAQ
2. ↑  „Tornado Alley: Where Twisters Form". *LiveScience* (anglų). Nuoroda tikrinta 2021-12-07.
3. ↑  „TORNADO NUMBERS 1950 - 1994". Storm Prediction Center. Nuoroda tikrinta 2007-04-26.
4. ↑  Broyles, Chris; C. Crosbie (2004 m. spalio mėn.). "Evidence of Smaller Tornado Alleys Across the United States Based on a Long Track F3-F5 Tornado Climatology Study from 1880-2003". *22nd Conference on Severe Local Storms*, Hyannis, MA: American Meteorological Society.
5. ↑   Windham, Ryder. "What you don’t know about dangerous places. "
New York, U.S.A: First Scholastic printing, 2002 m. kovas.
| Gvanipa |
| --- |
| **Ilgis** | 350 km |
| **Baseino plotas** | 2800 km² |
| **Vidutinis debitas** | 17 m³/s |
| **Ištakos** | Gvanipos plynaukštė |
| **Žiotys** | Parijos įlanka |
| **Šalys** |  Venesuela |

**Gvanipa** (isp. *Río Guanipa*) – upė šiaurės rytų Venesueloje. Prasideda Ansoategio valstijoje, Gvanipos plynaukštės rytuose, netoli Kačipo vietovės (į šiaurės vakarus nuo El Tigrės). Teka į rytus, šiaurės rytus žemumomis pro Ansoategio ir Monagaso valstijas. Žemupyje pasuka į šiaurę, sudaro Monagaso–Amakuro Deltos sieną. Žemupyje skaidosi į protakas. Įteka į Parijos įlanką ties Pedernalesu, į šiaurės vakarus nuo Orinoko deltos.

Didžiausi intakai: Tonoras, Amana.

Baseine gausu naftos telkinių. Didesni miestai prie Gvanipos: San Chose de Gvanipa, Choakinas, Pedernalesas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Stanley Alfred Schumm (2005), *River Variability And Complexity*, Cambridge University Press, p. 68
| **Balduras von Širachasvok. *Baldur Benedikt von Schirach*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1907 m. gegužės 9 d.Berlyne |
| Mirė | 1974 m. rugpjūčio 8 d. (67 metai)Kriofe |
| Motina | Ema Midlton |
|  |
| Veikla | Vokietijos politinis ir partinis veikėjas, Hitlerjugendo vadovas (1933—1940 m.), Vienos gauleiteris. SA obergrupenfiureris (1941) |
| Partija | 1925 m. VNSDP |
|  |
|  **Vikiteka** | Baldur von Schirach |

**Balduras von Širachas** (vok. *Baldur Benedikt von Schirach*, 1907 m. gegužės 9 d. Berlyne – 1974 m. rugpjūčio 8 d. Kriofe) – Vokietijos politinis ir partinis veikėjas, Hitlerjugendo vadovas (1933–1940 m.), Vienos gauleiteris. SA obergrupenfiureris (1941).

Biografija
----------

1925 m. įstojo į VNSDP ir SA. Nuo 1928 m. vadovavo Vokietijos nacionalsocialistų studentų sąjungai. 1931 m. Hitleris paskyrė jį nacių partijos jaunimo reikalų vadovu. Kitais metais organizavo Hitleriui šimtatūkstantinę jaunimo demonstraciją Potsdame.

Nuo 1932 m. buvo Reichstago deputatu. 1933 m. birželio 1 d. būdamas 26 metų amžiaus, paskirtas Hitlerjugendo lyderiu. Jam vadovaujant organozacija plėtėsi (1940 m. organizacijai priklausė 97% šauktinio amžiaus jaunimo).

Intrigų dėka 1941 m. pažemintas pareigose – paskirtas Vienos gauleiteriu, kuriuo buvo iki 1945 m. Čia dirbdamas organizavo žydų deportacijas į koncentracijos stovyklas.

Niurnbergo tribunole kaltintas nusikaltimais prieš žmoniją ir nuteistas 20 metų kalėti. Kalėjo visą skirtą laiką, išlaisvintas 1966 m. rugsėjo 30 d. Netrukus Hamburge išleido atsiminimų knygą „Aš tikėjau Hitleriu" (vok. *„Ich glaubte an Hitler"*).

Papildoma informacija
---------------------

Motina Ema Midlton buvo amerikietė iš Filadelfijos. Tėvas taip pat turėjo amerikiečio šaknų, todėl namie buvo kalbama angliškai, B. Širachas vokiškai kalbėti pradėjo tik būdamas penkerių metų amžiaus.

**Taip pat skaitykite:**

* Hitlerjugendas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ширах, Бальдур Бенедикт фон (www.hrono.info)
2. ↑   (peoples.ru)
|  |
| --- |
| Groove Coverage |
|  
Mell ir DJ Novus |
| Biografija |
| Kilmė | Vokietija Vokietija |
| Žanrai | Eurodance |
| Aktyvumo metai | Nuo 1999 m. |
| Įrašų kompanija | Zeitgeist (Universal), Suprime:Music |
| Svetainė | Oficiali svetainė |
| Nariai |
| DJ NovusMelanie MunchVerena Rehm |

**„Groove Coverage"** – Vokietijos Euro-Trance/Hands up stiliaus grupė. Šis stilius išsivystė iš kiek anksčiau paplitusios ir išpopuliarėjusios Europos šokių muzikos. Projektą „Groove Coverage" sudaro Dj Novus ir Axel’is Konrad’as. Melanie Munch (geriau žinoma kaip Mell) yra pagrindinė vokalistė, o jai pritaria dainininkė Verena Rehm. Grupė sukūrė daug dainų, kurios išgarsėjo visame pasaulyje, ypač Vokietijoje. Šokių muzikos atstovai pasirodo gana gerai net tų šalių bei miestų radijo stotyse, kur trance muzika nėra itin populiari. Jie klausytojams pateikė keleto populiarių dainų naujų versijų, tarp kurių „Love Is An Angel", sukurta grupės „Sylver", „Come With Me" , atlikta „Special D", „Ass Up" („Baracuda").

Grupės albumai
--------------

„Groove Coverage" oficialiai išleido tris albumus – „Covergirl" (2002), „7 Years and 50 Days" (2004), ir „21 Century" (2006). Jie taip pat išleido albumą „Best Of" (2005) ir specialų įrašą, pavadintą „Groove Coverage" (išleistas Kanadoje), kuriame sudėti visi populiariausi grupės hitai Kanadoje. Grupė taip pat išleido albumą JAV pavadinimu „Groove Coverage: Greatest Hits".

Koveriai
--------

Keletas grupės dainų yra kitų dainų naujos versijos arba jos atliekamos kitu stiliumi. „Groove Coverage" išleido Mike Oldfield dainos „Moonlight Shadow" naują versiją, taip pat Alice Cooper šokių koverį „Poison". Jų naujausiame albume „21st Century" jie įrašė „Bad Religion" dainos „21st Century Digital Boy" versiją, pavadintą „21st Century Digital Girl". Joje buvo panaudotas pagrindinis pirmosios versijos formatas, bet lyrika pakeista siekiant pabrėžti skirtumus tarp sukeistų dainų subjektų (paminimi tokie dalykai, kaip krūtų implantai ar botokso injekcijos). Grupė išleido tris singlus iki naujausio savo albumo „21st Century Digital Girl":

* "Holy Virgin", dainos „Fata Morgana" naują versiją (anglų kalba), kurios originalią versiją sukūrė austrų grupė „Erste Allgemeine Verunsicherung", 1986 m.;

* "On The Radio", Die Prinzen’o dainos „Mann in Mond" koverį;

* "21st Century Digital Girl", repliką į grupės Bad Religion dainą „21st Century Digital Boy".

Prieš išleidžiant singlą „On The radio", kitas „Groove Coverage" takelis, pavadintas „On The Radio", buvo nutekintas į internetines failų dalinimosi platformas keliomis skirtingomis versijomis. Šis takelis buvo visai ne ta daina, kuri buvo albume. Tai buvo bandymas sukliudyti tikrojo singlo dalinimuisi, „nuodijant" tinklą skirtingomis to paties pavadinimo dainomis. Takelis „jaukas" buvo išleistas albume „Let It Be".

Nuorodos
--------

* Vengrijos fanų klubas Archyvuota kopija 2009-10-31 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 56°09′36″š. pl. 21°52′16″r. ilg.﻿ / ﻿56.1600°š. pl. 21.8712°r. ilg.﻿ / 56.1600; 21.8712

|  Barstyčių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Skuodo |
| **Savivaldybė** | Skuodo rajonas |
| **Gyvenvietė** | Barstyčiai |
| **Adresas** | Žemaičių Kalvarijos g. 2 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1906 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia.*
**Barstyčių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Barstyčių miestelyje.

Bažnyčios interjeras

Istorija
--------

Stanislovas Beinartas 1649 m. Barstyčius dovanojo Pašiaušės jėzuitų kolegijai. 1773 m. panaikinus jėzuitų ordiną, Barstyčiai 1775 m. atiteko bajorų Jagminų giminei. Tadas Jagminas 1788 m. pastatė bažnyčią, šis fundatorius jai 1789 m. skyrė margą žemės, 1790 m. – 1200 rublių.

1814 m. bažnyčia atnaujinta, 1844 m. – perstatyta ir padidinta. 1870 m. Vilniaus generalgubernatorius nubaudė Žemaičių vyskupą Motiejų Valančių 500 rublių bauda už tai, kad neatsiklausęs valdžios 1867 m. į Barstyčius paskyrė kunigą iš tos pačios parapijos. Nors sumokėti pinigai vyskupui grąžinti, tačiau keletą metų bažnyčia kunigo neturėjo.

1906 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1908 m. įkurta parapija (iki tol buvo Žemaičių Kalvarijos filija).

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su masyviu bokštu ir prieangiu. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su stulpiniais vartais. Prie tvoros stovi medinė varpinė. Šventoriuje palaidotas Barstyčiuose 1977–1988 m. klebonavęs Anupras Žukas (1911–1988 m.), 1949–1956 m. kalinys.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Barstyčių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Barstyčių parapijos svetainė
* Telšių vyskupija. Barstyčių šv. apaštalų Simono ir Judo Tado parapija
| Barselosas*Barcelos* |
| --- |
|        |
| *Barselosas greta Negro upės* |
|  |
| 

BarselosasBarselosas

0°58′30″ p. pl. 62°55′30″ v. ilg.﻿ / ﻿0.97500°š. pl. 62.92500°r. ilg.﻿ / 0.97500; 62.92500﻿ (Barselosas (Brazilija))Koordinatės: 0°58′30″ p. pl. 62°55′30″ v. ilg.﻿ / ﻿0.97500°š. pl. 62.92500°r. ilg.﻿ / 0.97500; 62.92500﻿ (Barselosas (Brazilija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės regionas |
| **Valstija** | Amazonės valstija Amazonės valstija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1758 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 12 050  |
|  |
|  **Vikiteka** | Barselosas |

**Barselosas** (port. *Barcelos*) – miestas šiaurės Brazilijoje, Amazonės valstijoje, 405 km į šiaurės vakarus nuo Manauso, prie Negro upės. Barseloso savivaldybė (plotas 122 475 km²) yra antra pagal dydį Brazilijoje ir nusileidžia tik Altamiros savivaldybei. Yra upių ir oro uostai. Verčiamasi žemės ūkiu (bananai, ryžiai, manijokas), žvejyba. Vystomas turizmas (savivaldybėje yra Žau nacionalinis parkas, Sera do Arakos valstijos parkas, El Dorado krioklys, Abismo Gaj Koleto urvas).

Savivaldybės plotas – 122 476 km², gyventojų skaičius – 27 772 (2021 m.).

Istorija
--------

Barselosas buvo įkurtas 1758 m. ir buvo pirmąja Amazonės sostine. Savivaldą gavo 1931 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  BRAZIL: Amazonas, *citypopulation.de*
| Volchovas*Волхов* |
| --- |
|              |
| *Aliuminio gamykla* |
|  |
| 

VolchovasVolchovas

59°55′0″ š. pl. 32°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿59.91667°š. pl. 32.35000°r. ilg.﻿ / 59.91667; 32.35000﻿ (Volchovas (miestas))Koordinatės: 59°55′0″ š. pl. 32°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿59.91667°š. pl. 32.35000°r. ilg.﻿ / 59.91667; 32.35000﻿ (Volchovas (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Leningrado sritis Leningrado sritis |
| **Rajonas** | Volchovo rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1918 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 46 076  |
| **Plotas** | 108 km² |
| **Tankumas** (2014) | 427 žm./km² |
| **Altitudė** | 33 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Volchovas |

**Volchovas** (rus. *Волхов*) – miestas Rusijoje, Leningrado srityje, 141 km į rytus nuo Sankt Peterburgo, prie Volchovo upės žemupio. Rajono centras. Geležinkelių mazgas, yra 4 stotys (linijos į Sankt Peterburgą, Kirišus, Podporožę, Tichviną), plentai į Kirišus, Naująją Ladogą. Veikia Volchovo hidroelektrinė. Aliuminio, chemijos, naftos chemijos, siuvimo, maisto (duonos, mėsos, žuvies, alkoholio) pramonė. Už 6 km nuo Volchovo yra pirmoji Rusios sostinė Senoji Ladoga.

Istorija
--------

Seniau dabartinio miesto vietoje buvo kaimas Volchovo pakrantėje. 1904 m. Sankt Peterburgo - Vologdos geležinkelio linijoje pastatyta ***Zvankos*** (*Званка*) geležinkelio stotelė. Dabartinė gyvenvietė įkurta 1918 m. pradėjus statyti užtvanką ir Volchovo elektrinę. 1925 m. tapo miesto tipo gyvenviete, 1929 m. čia pastatyta pirma Rusijoje aliuminio gamykla. 1933 m. Zvankos gyvenvietė išplėsta, jai suteiktas miesto statusas. 1933–1940 m. vadinosi ***Volchovstrojumi*** (*Волховстрой*), o vėliau – Volchovu.

* HidroelektrinėHidroelektrinė
* I geležinkelio stotisI geležinkelio stotis
* CerkvėCerkvė
* Kultūros namaiKultūros namai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 96
| **Andrejus Kiskasvk. *Andrej Kiska*** |
| --- |
| Slovakijos prezidentas |
|  |
| Slovakijos prezidentas Andrejus Kiska |
| Gimė | 1963 m. vasario 2 d. (60 metų)Popradas, Čekoslovakija Čekoslovakija |
| Sutuoktinis (-ė) | Martina Kiskova |
| Vaikai | AndrejusNatalijaVeronikaViktoras |
| Slovakijos prezidentas |
| Kelintas | 4 |
| Ėjo pareigas | 2014 m. birželio 15 d. – 2019 m. birželio 15 d. |
| Ankstesnis | Ivan Gašparovič |
| Vėlesnis | Zuzana Čaputova |
|  |
| Pareigos | Slovakijos prezidentas |
|  |
| Alma mater | Slovakijos technikos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Andrej Kiska |

**Andrejus Kiska** (svk. *Andrej Kiska*), g. 1963 m. vasario 2 d. Poprade, Čekoslovakijoje) – Slovakijos verslininkas, filantropas, politikas, 2014-2019 m. Slovakijos prezidentas. Pirmasis prezidentas šalies istorijoje be komunistinės praeities.

Biografija
----------

Baigė Slovakijos technikos universiteto elektrotechnikos fakultetą. 1990 m. po Aksominės revoliucijos išvyko į JAV, kur uždarbiavo statybose, benzino kolonėlėje. Po poros metų grįžo į Slovakiją, užsiėmė verslu. Įsteigė kompanijas, teikusias prekes išsimokėtinai. Po to įkūrė labdaros fondą „Dobry anjel", kuris kas mėnesį teikė finansinę paramą slovakų šeimoms, turinčioms sunkiai sergančių vaikų. Nuo 2011 m. šis fondas ėmė veikti ir Čekijoje.

Andrejus Kiska yra parašęs knygą „Paimkite gyvenimą į savo rankas".

2006 m. dienraščio „Trend" skaitytojai išrinko A. Kiską Metų verslininku. 2011 m. jis tapo prestižinio konkurso „Krištolinis sparnas" laureatu nominacijoje „Labdara".

2014 m. prezidento rinkimuose jis iškėlė savo kandidatūrą kaip nepriklausomas kandidatas. Pirmajame ture tarp 14 kandidatų surinko 24 % balsų, užimdamas antrąją vietą po Roberto Fico, partijos „Kursas – socialinė demokratija" lyderio. Antrajame rinkimų ture laimėjo surinkęs 59,4 % balsų. Prezidento poste pakeitė savo pareigas ėjusį dvi kadencijas Ivaną Gašparovičių.

Šeima
-----

Du kartus vedęs, turi keturis vaikus.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Ivan Gašparovič** | **Slovakijos prezidentas**2014-2019 | Po to:**Zuzana Čaputova** |
**Barsukalnis** (lenk. *Borsucza Góra*) – moreninė kalva šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiuje, prie Giluišių kaimo. Aukštis – 208,4 m virš jūros lygio. Kalva apžėlusi mišku, vadinamu *Giluišgiriu* ir oficialiai priskiriamu Kreivėnų giriai. Pavadinimas kilęs dėl daugybės barsukų olų, kurios išraustos visame kalne. Spėjama, kad Barsukalnyje vidurmažiais būta jotvingių alkavietės.

Kalvos viršūnėje stovėjo Švč. Mergelės Marijos koplytėlė, kurią pastatė žmogus, išsigelbėjęs per susidūrimą su Napoleono armijos kareiviais. Pastatas buvo akmens mūro, viduje kabojo Šv. kankinės Apolonijos bareljefas. Koplyčia sugriuvo ar buvo sugriauta apie 1953 m. paveikslas saugomas Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčioje. Išliko akmeniniai pamatai 7 m x 7 m. Šalia koplyčios tekėjo šaltinis, prie jo buvo akmuo su iškaltu nutekėjimo takeliu vandeniui. Šlaite, prie kelio į Punską viename iš medžių buvusi įkelta koplytėlė. Jos nebeliko, kai buvo nupjautas medis.

Šaltiniai
---------

* Punsko valsčiaus internetinė svetainės inf. Archyvuota kopija 2009-06-01 iš Wayback Machine projekto.
* Kun. Marius Talutis. *Barsukalnio šventvietė* // TERRA JATWEZENORUM. Istorijos paveldo metraštis 2015 (7) psl. 469 Archyvuota kopija 2018-06-12 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Kalnas Punsko valsčiaus turistiniame žemėlapyje Archyvuota kopija 2008-08-28 iš Wayback Machine projekto.
* Barsukalnio vaizdas iš palydovo
| ***Bali*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bali |
| Kilmės šalis |  Italija Vokietija |
| Režisierius | Fulvio Gicca PalliPier Giuseppe MurgiaOttavio Alessi |
| Scenaristas (-ai) | Paolo HeuschUgo Liberatore |
| Vaidina | Laura AntonelliJohn SteinerIlona Staller |
| Metai | 1970 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Bali** – 1970 m. sukurtas romantinis filmas, kurį režisavo Ugo Liberatore. Juosta turėjo didžiulį pasisekimą Italijoje, o pagrindinį vaidmenį atlikusi Laura Antonelli imta vadinti viena didžiausių šalies sekso simbolių. Kadangi jos populiarumais su metais tik augo, 1975 m. prodiuseris Lino Banfi nusprendė dar kartą išleisti juostą, papildydamas ją naujais epizodais. Šiuos nufilmavo režisierius Paolo Heusch, o filme atsirado nauji aktoriai Ettore Manni ir Ilona Staller – pornografinių filmų aktorė, geriau žinoma „Cicciolina" slapyvardžiu.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo centre – trijų atvykėlių į Balio salą istorija: fotografo Karlo, pas jį po kelerių metų išsiskyrimo sugrįžusios žmonos Darijos ir jos jauno pažįstamo, paslaptingojo Gleno. Leisdami laiką saloje, jie vis labiau domisi vietinių gyventojų ritualais ir magija, įsitraukdami į žaidimus, kurių vienintelė galima baigtis – mirtis.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* John Steiner – Glenas
* Laura Antonelli – Darija
* Umberto Orsini – Karlas
* Petra Pauly – Brigita
* Johannes Schaaf – Bredfordas
* Ettore Manni
* Ilona Staller

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Roberto Chiti; Roberto Poppi; Enrico Lancia (1996). *Dizionario del cinema italiano: I film*. Gremese, 1991. ISBN 8876059695.