recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Interscope-Geffen-A&M |
| --- |
| Pagrindinėbendrovė | Universal Music Group |
| Įkurta | 1999 m. |
| Žanras | Įvairūs |
| Kilmės šalis | Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Vieta | Santa Monika, Kalifornija |

**Interscope-Geffen-A&M** yra Jungtinių Amerikos Valstijų įrašų kompanija, kuri priklauso „Universal Music Group". Kompanija susikūrė 1999 m. kai „Geffen Records" ir „A&M Records" buvo sujungtos į „Interscope Records".

„Interscope-Geffen-A&M" taip pat apima „Aftermath Entertainment", „Cherrytree Records", „Star Trak Entertainment", „Delicious Vinyl", „Fontana Records", „Mosley Music Group", „A&M/Octone Records", „will.i.am music group" ir turi „MCA Records", „DreamWorks Records", „ABC Records", „Dunhill Records", „Song Bird Records", „Peacock Records", „Duke Records", „Back Beat Records", „Hickory Records" ir „Famous Music Group" (kurioje yra „Dot Records" ir „Paramount Records") katalogus.

Žymesni „Interscope-Geffen-A&M" atlikėjai yra: Dr. Dre, Pharrell Williams, N\*E\*R\*D, 50 Cent, G-Unit, Eminem, The Game, Bryan Adams, Black Tide, AFI, The All-American Rejects, Black Eyed Peas, Mary J. Blige, Teairra Mari, Keyshia Cole, Lady Gaga, Rev Theory, Sheryl Crow, Hollywood Undead, Fergie, Flyleaf, Tatu, Nelly Furtado, Guns N' Roses, Enrique Iglesias, Charles Hamilton, Marilyn Manson, Maroon 5, Weezer, Pussycat Dolls, Ashlee Simpson, No Doubt, Gwen Stefani, Timbaland, Rob Zombie, Sting, New Kids On The Block, Limp Bizkit, Girlicious ir Angels and Airwaves.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Interscope Records
* Geffen Records
* A&M Records

Nuorodos
--------

* Interscope oficiali svetainė
* Geffen Records
* A&M/Octone Records oficiali svetainė Archyvuota kopija 2012-06-26 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Donatelas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1386 m.Florencija |
| Mirė | 1466 m. gruodžio 13 d. (~80 metų)Florencijoje |
|  |
| Veikla | italų skulptorius. |
|  |
|  **Vikiteka** | Donatello |

 **Donatelas** (*Donatello*, tikras vardas **Donato di Niccolò di Betto Bardi**, g. 1386 m. Florencija – m. 1466 m. gruodžio 13 d. Florencijoje) – italų skulptorius.

Donatelas buvo gyvo, veržlaus temperamento menininkas. Pirmasis pradėjo kurti apvalią – visatūrę, su architektūra nesusietą skulptūrą. Giberčio mokinys. Skulptūra tuo metu vystėsi dviem kryptim: pasaulietine ir religine.

Kūryba
------

Donatelas genijus reiškėsi abiejose šiose kryptyse. Jo sukurta „Nukryžiuotojo" skulptūra subtiliai atskleidė žmogiškąsias kančias, momento herojiškumą, tuo smarkiai nutoldama nuo viduramžių skulptūros tradicijų. Donatelo novatoriškumas labiausiai išryškėjo Dovydo skulptūroje. Jauno Dovydo kūnas pilnas gracijos ir jėgos. Visa jo laikysena byloja mums apie pergalę, patirtą prieš milžiną Galijotą. Nors Donatelo kūrybą stipriai veikė antikinis menas, tačiau jo skulptūra skyrėsi nuo antikos skulptūrų.

Dovydas vaizduojamas su šiaudine skrybėle kaip paprastas piemuo. Ši skulptūra nieko nebeturi iš idealaus ir tobulo pusdievio, kurį labai mėgo vaizduoti graikai savo skulptūrose. Kitoks yra ir Dovydo nuogumas. Jo figūroje matomos ne vien idealias proporcijas ir tobulą grožį, bet laisvą, savo jėgomis pasitinkančią herojišką asmenybę. Dovydas yra pirmoji po ilgos pertraukos sukurta natūralaus žmogaus ūgio ir apnuoginta skulptūra.

1443 m. Donatelas iš bronzos nuliejo karvedžio Gatamelatos statulą – pavaizdavo jį raitą ir ginkluotą kaip romėnų karį. Prototipu šiai skulptūrai skulptorius paėmė išlikusią antikinę Romos imperatoriaus Marko Aurelijaus statulą.

Kita
----

* Donatelas nuo 1404 m. dalyvavo puošiant Santa Marijos del Fore bažnyčią.
* „Dovydas" – žymiausias kūrinys (1430), pirmoji nuo Antikos laikų savarankiška apvalioji – visatūrė skulptūra iš bronzos.
* Paminklas Gatamelatai – pirmasis atskirai stovintis bronzinis raitelio paminklas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bakongų valstybė:(A)Ngoy |
| --- |
|  |
| Šalis | KDR (Ž. Kongas) |
| Tautos | bakongai (**bavojo**) |
| Miestai | Mbanza Ngojo |
| Valdovai | *Nfumu nsi* |
|  |
|  |

**Ngojo karalystė** (dar: *Angoy*) – senovinė nedidelė karalystė Vidurinėje Afrikoje, dabartinėje KDR teritorijoje, Kongo upės šiaurinėje pakrantėje. Šiaurėje ribojosi su Kakongo karalyste, pietuose, už Kongo upės, su Sojo karalyste, rytuose su Kongo Imperija. Gyventojai kalbėjo kikongo kalbos voyo dialektu. Karalystėje formavosi bakongų etninė subgrupė **bavojo**.

Istorija
--------

Spėjama, kad Ngojo atskira valstybe tapo apie XV a. Pakrantėje augant portugalų Kabindos miestui, šis tapo svarbiu vergų prekybos tašku, todėl Ngojas ilgainiui tapo svarbia valstybe, turėjusia parūpinti vergus.

1783 m. Ngojas susivienijo su Kakongu, siekdamas sunaikinti Kabindos tvirtovę, tačiau tai baigėsi nesėkme. Valstybė sumenko savaime, 1830 m. prasidėjus įpėdinystės krizei. Šią teritoriją XIX a. pabaigoje užėmė Belgija ir prijungė ją prie Kongo Laisvosios Valstybės.

|  |  |
| --- | --- |
| **Kongo civilizacijos valstybės** |  |
| Bakongai: Kongas | Loangas | Kakongas | Ngojas | Sojas | Bateke: Teke | Mbundai: Ndongo | Matamba | Ndembo | Kisama | Imbangalai: Kasandžė | Ovimbundu |
|  |
| --- |
| Luiz Ejlli |
|  
Luiz Ejlli 2006 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1985 m. liepos 12 d. (37 metai)  Škoderis, Albanijos vėliava Albanija |
| Žanrai | pop-folk, pop |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 2004–dabar |
| Susijusi veikla | Juliana Pasha |

**Luiz Ejlli** (g. 1985 m. liepos 12 d. Škoderyje) – albanų dainininkas.

Biografija
----------

Scenoje debiutavo 2004 metais, kai dalyvavo *Festivali i Këngës* konkurse, kur su daina „Hëna dhe yjet dashurojnë" finale liko antroje vietoje, pralaimėjęs tik nugalėtojai Ledina Çelo. Kitais metais atlikėjas dar kartą dalyvavo *Festivali i Këngës*, šį kartą su daina „Zjarr e ftohtë" (liet. *Ugnis ir šaltis*) užėmė pirmą vietą. 2006 metais Luiz su šiuo kūriniu, kaip Albanijos atstovas, pasirodė 2006 m. „Eurovizijos" konkurse, tačiau atlikėjas pusfinalyje užėmė keturioliktą vietą ir į finalą nepateko. Vėliau Luiz konkurse *Festivali i Këngës* dalyvavo 2008 ir 2013 metais.

Nuorodos
--------

* Daina *Zjarr e ftohtë*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Ledina Çelo  *„Tomorrow I Go"*** |  **Albanijos atstovas Eurovizijoje**2006 | Po to:**Frederik Ndoci  *„Hear My Plea"*** |
| ***Raudonplaukis amerikietis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Americano rosso |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Alessandro D'Alatri |
| Scenaristas (-ai) | Enzo Monteleone |
| Metai | 1991 |
| Žanras | komedija |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Raudonplaukis amerikietis** (it.  *Americano rosso*) – 1991 m. Italijoje sukurta komiška drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Burt Young – Džordžas
* Fabrizio Bentivoglio – Vitorio
* Valeria Milillo – Antoneta
* Sabrina Ferilli – Zaira
* Orsetta de Rossi – Irina
* Paola Lucentini – Santina
* Tullia Alborghetti – Elvyra
* Gianpaolo Saccarola – Tonis
* Monica Goldfuss – Lina
* Miranda Martino – Nela

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1934-ieji metai. Vitorio dirba savo dėdės Oskaro pažinčių tarnyboje, tačiau netenka darbo dėl bandymo suvilioti pastarojo žmoną. Dėdė uždaro agentūrą iki rudens ir išvyksta, tuo tarpu Vitorio susipažįsta su amerikiečiu Džordžu, atvykusiu į Italiją rasti sau žmonos. Nusprendęs papildomai užsidirbti, Vitorio sutinka šiam padėti ir, palikęs savo žmoną Elvyrą, išvyksta į kitą miestą susitikti su kandidatėmis. Vis dėlto viskas klojasi ne taip paprastai, mat visos merginos yra pagražinusios savo anketos duomenis, o ir pats Džordžas, prisistatęs kaip laidojimo biuro bendrasavininkis, turi ką slėpti. Po kelių nesėkmingų bandymų jie randa amerikiečiui tinkamą merginą Antonetą, tačiau Vitorio turi per 5 dienas parengti visus reikalingus dokumentus merginai išvykti į Ameriką, nors ji pati abejoja ar nori tekėti už gerokai vyresnio vyro. Po kartu su Vitorio praleistos nakties Antoneta išvyksta su Džordžu. Vos šiems išplaukus, Vitorio perskaito laikraštyje, kad jo dėdė Oskaras nušautas, o jis pats ieškomas policijos. Jis sėda į automobilį, tačiau sulaikomas policijos, kuriame šie randa Džordžo paliktą lagaminą su ginklu. Filmo pabaigoje Vitorio, sėdėdamas kalėjime, rašo laišką Musoliniui (kurio partijai priklauso), tvirtindamas esąs nekaltas...

Apdovanojimai
-------------

| Apdovanojimas | Apdovanojimų kategorija | Asmuo | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- |
| David di Donatello | geriausias naujas režisierius | Alessandro D'Alatri | Laimėjo |
| Globo d'oro | geriausia kinematografija | Alessio Gelsini Torresi | Laimėjo |
| geriausias aktorius | Fabrizio Bentivoglio | Nominacija |
| geriausias pirmas darbas | Alessandro D'Alatri | Nominacija |
| Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas | geriausias naujas režisierius | Alessandro D'Alatri | Nominacija |
|
| Luistonasangl. *Lewiston* |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

LuistonasLuistonas

44°5′51″ š. pl. 70°11′33″ v. ilg.﻿ / ﻿44.09750°š. pl. 70.19250°r. ilg.﻿ / 44.09750; 70.19250﻿ (Luistonas (Meinas))Koordinatės: 44°5′51″ š. pl. 70°11′33″ v. ilg.﻿ / ﻿44.09750°š. pl. 70.19250°r. ilg.﻿ / 44.09750; 70.19250﻿ (Luistonas (Meinas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Meinas Meinas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 41 592  |
| **Plotas** | 91,1 km² |
| **Tankumas** (2010) | 457 žm./km² |
| **Altitudė** | 66 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 23-38740 |
| **Tinklalapis** | ci.lewiston.me.us |
|  **Vikiteka** | Luistonas |

**Luistonas** (angl. *Lewiston*) – miestas JAV šiaurės rytuose, Meino valstijoje, į pietvakarius nuo Augustos, prie Androskogino upės. 35 700 gyventojų (2006 m.); su Aubumu sudaro aglomeraciją.

Istorija
--------

Luistonas pradėjo kurtis 1770 m.; miesto teisės nuo 1863 m.

Yra plentai į Bostoną, Montpelierį. Išplėtota tekstilės, avalynės, maisto, elektros įrenginių, poligrafijos, chemijos (plastikų), metalo apdirbimo pramonė. Pietų Meino universitetas įkurtas 1988 m. Šv. Petro ir Povilo bazilika pastatyta 1936 m. Teatras.

Lietuviai
---------

XIX a. pabaigoje čia įsikūrė pirmieji lietuviai. 1914 m. jų buvo 848, vėliau dalis jų išvyko į kitus JAV miestus, nemažai grįžo į Lietuvą, 1958 m. gyveno apie 400 lietuvių. 1914–1918 m. mieste veikė lietuvių orkestras, 1916–1918 m. – Lietuvos vyčių choras, pirmeivių choras „Palma". 1933–1940 m. veikė lietuvių choras, kurį įkūrė I. Čiužas; šis choras pastatė tris operetes.

XX a. Levistone veikė:

* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino draugija, įkurta 1908 m. P. Petronio, Jono Krapavicko, K. Vilaniškio, J. Šinkūno iniciatyva,
* Lietuvos dukterų draugija, įkurta 1913 m.
* Lietuvos vyčių kuopa, įkurta 1913 m. S. Bugnaičio iniciatyva,
* Amerikos lietuvių Romos katalikių moterų sąjungos kuopa, įkurta 1917 m. K. Albertaitės, M. Dailidaitės ir kiti iniciatyva,
* Neperstojančios Pagalbos Panelės Švenčiausios draugija, įkurta 1918 m. A. Čereškienės iniciatyva,
* Amerikos lietuvių socialistų sąjungos, Amerikos lietuvių darbininkų literatūros draugijos ir Lietuvių darbininkų susivienijimo Amerikoje kuopos.

XXI a. pradžioje lietuvių bendruomenė Levistone sumenko, bet dar veikia lietuvių Šv. Baltramiejaus šalpos draugija, 1899 m. įkurta I. Dragūno, M. Čereškevičiaus, J. Čereškevičiaus, K. Bučionio, D. Lukšo ir kitų iniciatyva, 1918–1940 m. draugija turėjo daugiau kaip 150, 1958 m. – 112 narių. Taip pat veikia Susivienijimo lietuvių Amerikoje (įkurta 1916 m. 1958 m. turėjo 10 narių) ir Lietuvių Romos katalikų susivienijimo Amerikoje (1957 m. turėjo 12 narių) kuopos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Luistonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 62 psl.

* Enciklopedija Lietuvai ir pasauliui, Rimantas Lazdynas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kjetisit. *Città di Chieti* |
| --- |
| *Kječio panorama* |
|  |
| 

KjetisKjetis

42°21′00″ š. pl. 14°10′00″ r. ilg.﻿ / ﻿42.35000°š. pl. 14.16667°r. ilg.﻿ / 42.35000; 14.16667﻿ (Kjetis)Koordinatės: 42°21′00″ š. pl. 14°10′00″ r. ilg.﻿ / ﻿42.35000°š. pl. 14.16667°r. ilg.﻿ / 42.35000; 14.16667﻿ (Kjetis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Abrucai Abrucai |
| **Provincija** | Kječio provincija |
|  |
| **Meras** | Umberto Di Primio |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 51 600  |
| **Plotas** | 58,55 km² |
| **Tankumas** (2011) | 881 žm./km² |
| **Altitudė** | 330 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 66100 |
| **Tel. kodas** | 0871 |
| **Tinklalapis** | www.comune.chieti.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Džiustinas Kjetietis |

**Kjetis** (it. *Chieti*) – miestas Italijoje, Abrucų regione, Kječio provincijos sostinė. Miestas yra 200 km į šiaurės rytus nuo Romos, prie Peskaros upės, kelis kilometrus nutolęs nuo Adrijos jūros.

Istorija
--------

Kaip *Theate Marrucinorum* Kjetis buvo karingųjų maručinių sostinė. Strabonas teigia, kad miestą įkūrė Arkadijos graikai kaip *Tegeate*.

Kai romėnai nugalėjo maručinius, šie tapo ištikimais Romos sąjungininkais. Romos imperijos laikais mieste gyveno apie 60 tūkst. gyventojų, bet po jos žlugimo Kjetį nusiaubė vizigotai ir herulai. Lombardų laikais čia buvo įsikūręs gastaldas. Miestą sugriovus Pepinui, jis tapo Benevento kunigaikštystės dalimi.

Kjetis atgavo savo ekonominę ir politinę svarbą, kai normanai valdė Pietų Italiją. Po kultūrinio klestėjimo XVI a. dėl Kontrreformacijos, miestą nusiaubė maras 1656 m. XVIII a. Kjetyje atsirado naujų akademijų ir mokyklų. 1806 m. prancūzai pavertė Kjetį savo tvirtove. Jis tapo Italijos karalystės dalimi 1860 m.

Per Antrą pasaulinį karą vokiečiai paskelbė Kjetį atviru miestu, tad jis nebuvo bombarduojamas. Sąjungininkai miestą išlaisvino 1944 m. birželio 9 d. praėjus dienai po to, kai naciai apleido miestą.

Turistiniai objektai
--------------------

* Gotikinė katedra, kurią atstatė vyskupas Atonė I 1069 m. Po to daug kartų ji buvo perstatyta.
* Sakro Monte dei Morti oratorija
* *San Francesco al Corso* bažnyčia, pastatyta 1239 m.
* Šv. Čiaros bažnyčia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Pionus** |
| --- |
| Mėlyngalvė raudonsturplė papūga(*Pionus menstruus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Papūginiai paukščiai  *( Psittaciformes)* |
| Šeima: | Papūginiai  *( Psittacidae)* |
| Gentis: | Raudonsturplės papūgos  *( Pionus)* |

 |

**Raudonsturplės papūgos** (*Pionus*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

Išvaizda
--------

Šios papūgos šiek tiek panašios į amazones, bet mažesnės. Būdingiausias genties požymis – tiesi uodega, kuri yra per pusę sparno ilgio (sparnai uodegos galo nesiekia). Pauodegis raudonas.

Paplitimas
----------

Paplitusios Pietų ir Centrinėje Amerikoje.

Gyvenimo būdas
--------------

Gyvena drėgnuose tropiniuose lygumų miškuose ir kalnuose iki 2 km virš jūros lygio. Laikosi nedidelėmis grupėmis ar pulkais. Kartais užskrenda į grūdinių kultūrų plantacijas. Nuo jų ypač nukenčia kukurūzai. Minta įvairių tropinių augalų vaisiais ir sėklomis. Daugelio rūšių balsas labai šaižus. Žmonių kalbą pamėgdžioja retai.

Dėtyje būna iki 4 kiaušinių. Peri 24 dienas. Iš pradžių jauniklius apie 10-15 dienų maitina tik patelė, kuriai maistą atneša patinas. Vėliau jauniklių maitinimu rūpinasi ir patinas. Po 63-68 dienų jaunikliai iš lizdo iškrenda.

Rūšys
-----

Gentyje 7-8 rūšys:

* Baltavainikė raudonsturplė papūga (*Pionus senilis*)
* Bronzinė raudonsturplė papūga (*Pionus chalcopterus*)
* Judrioji raudonsturplė papūga (*Pionus tumultuosus*)
* Maksimiliano raudonsturplė papūga (*Pionus maximiliani*)
* Mėlyngalvė raudonsturplė papūga (*Pionus menstruus*)
* Raudonsnapė raudonsturplė papūga (*Pionus sordidus*)
* Tamsioji raudonsturplė papūga (*Pionus fuscus*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kulikoro regionas*Région de Koulikoro* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Malio vėliava Malis |
| **Administracinis centras** | Kulikoras |
| **Apskritys** | 7 |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 2 418 305 |
| **Plotas** | 90 120 km² |
| **Tankumas** (2009) | 27 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | ML-2 |

**Kulikoro regionas** (pranc. *Région de Koulikoro*) – regionas Malio pietvakarinėje dalyje. Ribojasi su Mauritanija šiaurėje, su Segu regionu rytuose, su Sikaso regionu ir Gvinėja pietuose, su Kajeso regionu vakaruose. Regiono apsuptyje yra Bamakas. Administracinis centras – Kulikoras.

Geografija
----------

Regiono žemėlapis
Būdingos lygumos, kuriose vyrauja Sahelio ir Sudano gamtinės sritys. Pietine dalimi teka Nigerio upė su intakais (Sankaranis, Banis, Bafingas, Baulė, Bagoė). Yra dalis Baulės kilpos nacionalinio parko.

Gyventojai
----------

Svarbiausios etninės grupės yra mandingai ir bambarai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Kulikoro apskritys
Regionas padalintas į 7 apskritis (skliaustuose – administracinis centras):

* Kulikoro apskritis (Kulikoras)
* Naros apskritis (Nara)
* Banambos apskritis (Banamba)
* Kolokanio apskritis (Kolokanis)
* Dioilos apskritis (Bankas)
* Kačio apskritis (Katis)
* Kangabos apskritis (Kangaba)

Nuotraukos
----------

* Nianankulu kalnasNianankulu kalnas
* Kangabos apylinkėsKangabos apylinkės
* Koncertas NarojeKoncertas Naroje

|  |  |
| --- | --- |
|  **Malio regionai** |  |
| Bamakas | Gao | Kajesas | Kidalis | Kulikoras | Moptis | Segu | Sikasas | Tombuktu |
| Senamiestis |
| --- |
| Druskininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia |
|  |
| 

SenamiestisSenamiestis

 |
| **Koordinatės** | 54°01′08″š. pl. 23°58′08″r. ilg.﻿ / ﻿54.019°š. pl. 23.969°r. ilg.﻿ / 54.019; 23.969﻿ (Senamiestis)Koordinatės: 54°01′08″š. pl. 23°58′08″r. ilg.﻿ / ﻿54.019°š. pl. 23.969°r. ilg.﻿ / 54.019; 23.969﻿ (Senamiestis) |
|  |
| **Apskritis** | Alytaus apskrities vėliava Alytaus apskritis |
| **Savivaldybė** | Druskininkų savivaldybės vėliava Druskininkų savivaldybė |

**Senamiestis** – centrinė Druskininkų miesto dalis, įsikūrusi Ratnyčėlės kairiajame krante ir Nemuno dešiniajame krante. Telkšo Druskonis. Urbanistikos paminklas. Teritorija išsiplėtusi apie senąsias gydyklas kairiajame Ratnyčios krante.

Yra Druskininkų miesto muziejus, Čiurlionio muziejus, žydų muziejus, kultūros ir poilsio parkas, Druskininkų Senosios miesto kapinės. Šventyklos – Druskininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia ir Druskininkų stačiatikių cerkvė. Senamiestyje taip pat įsikūrusi Druskininkų Ryto gimnazija, Druskininkų Senamiesčio vidurinė mokykla.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Mačiulis. Druskininkų miesto planinės erdvinės kompozicijos ypatumai. Urbanistika ir architektūra, 2009, 33(1): 20–27.
2. ↑  Senamiesčio įžymybės. Kurortas.lt (tikrinta 2021-10-27).
**Trojekurovo kapinės** (rus. *Троеку́ровское кла́дбище*) – vienos žinomiausių Maskvos kapinių, prestižinė laidojimo vieta Rusijos sostinėje. Novodevičės kapinių filialas.

Trojekurovo kapinės ir koplyčia
Kapinės užima 16 hektarų plote Maskvos vakarinėje dalyje, buvusiame Trojekurovo kaime. Netoli nuo kapinių yra 1704 m. statyta Nikolajaus Stebukladario cerkvė.

Adresas: Maskva, Riabinovaja (*Рябиновая*) g. 24. pašto indeksas 121471.

Kapinėse laidojami žinomi Rusijos žmonės. Čia amžinojo poilsio atgulė kosmonautas Pavelas Popovičius, buvę TSKP CK Politinio biuro nariai Vitalijus Vorotnikovas, Andrejus Kirilenka, Vladimiras Kriučkovas, Jurijus Masliukovas, Aleksandras Jakovlevas, Tarybų Sąjungos maršalas Sergejus Achromejevas, pirmasis Rusijos Gynybos ministras Konstantinas Kobecas, buvę Latvijos komunistų partijos vadovai Augustas Vossas ir Borisas Pugo, LKP CK antrasis sekretorius Nikolajus Dybenka, TSRS viceprezidentas Genadijus Janajevas, nužudytoji žurnalistė Ana Politkovskaja, ekonomistas Leonidas Abalkinas, daug garsių Rusijos aktorių ir rašytojų.

Nuorodos
--------

* Trojekurovo kapinių tinklalapis Archyvuota kopija 2013-04-26 iš Wayback Machine projekto.
| **Violeta Savickaitė-Paciūnienė** |
| --- |
| Gimė | 1967 m. lapkričio 8 d. (55 metai)Telšiai |
| Sutuoktinis (-ė) | Arūnas |
| Vaikai | Emilija, Jurgis, Eduardas |
|  |
| Veikla | choro dirigentė, pedagogė |
|  |
| Alma mater | 1992 m. Lietuvos valstybinė konservatorija |

**Violeta Savickaitė-Paciūnienė** (g. 1967 m. lapkričio 8 d. Telšiuose) – Lietuvos choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija
----------

1979–1987 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinėje meno mokykloje (dėst. Jonas Kavaliauskas). 1987 m. respublikiniame jaunųjų atlikėjų konkurse Klaipėdoje laimėjo trečiąją vietą. 1987–1992 m. studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Choro dirigavimo katedroje (prof. Liongino Abariaus klasė). Nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademijos Choro dirigavimo katedros lektorė. 1996–1998 m. Lietuvos muzikos akademijos meno aspirantė (prof. Povilo Gylio klasė). 1997 m. tarptautiniame choro dirigentų konkurse Rygoje (Latvija) pelnė ketvirtąją premiją.

1989 m. Vilniaus arkikatedroje suorganizavo jaunimo mišrųjį chorą (apie 50 dalyvių) ir yra jo meno vadovė bei dirigentė. Choras kiekvieną sekmadienį gieda šv. Mišiose ir kitų švenčių progomis, rengia religinės muzikos koncertus, dalyvavo 1993 m. rugsėjo 5 d. popiežiaus Jono Pauliaus II koncelebruojamose šv. Mišiose Vilniaus Vingio parke ir 1994 m. I-oje pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje, padarė Lietuvos radijui fondinių įrašų. Choras koncertavo ir dalyvavo tarptautiniuose festivaliuose Lenkijoje (1989 m. ir 1990 m.), Prancūzijoje (1990 m. ir 1992 m.), Norvegijoje ir Švedijoje (1991 m.), Italijoje (1993 m.), Vokietijoje (1996 m. ir 1997 m.), Kroatijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje (1996 m.). Taip pat dalyvavo tarptautiniuose bažnytinės muzikos festivaliuose Šiauliuose (1992 m. ir 1996 m.), Klaipėdos „Muzikos pavasario" renginiuose (1992 m.). Choro repertuare yra ir sudėtingų kūrinių: Franco Šuberto „Mišios G-dur", Volfgango Mocarto „Karūnavimo mišios C-dur", Vytauto Miškinio „Velykų mišios", Gabriel Fauré „Requiem", Camille Saint-Saëns „Kalėdų oratorija" ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kas yra kas. Lietuvos moterys. – Kaunas: Neolitas, 2007. – 406 p.
2. ↑  Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
3. ↑
| Pitstonas*Pittston* |
| --- |
| *Miesto vaizdas iš aukštai* |
|  |
| 

PitstonasPitstonas

41°19′26″ š. pl. 75°47′20″ v. ilg.﻿ / ﻿41.32389°š. pl. 75.78889°r. ilg.﻿ / 41.32389; 75.78889﻿ (Pitstonas)Koordinatės: 41°19′26″ š. pl. 75°47′20″ v. ilg.﻿ / ﻿41.32389°š. pl. 75.78889°r. ilg.﻿ / 41.32389; 75.78889﻿ (Pitstonas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Pensilvanija Pensilvanija |
| **Apygarda** | Liucerno apygarda |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 7 739  |
| **Plotas** | 4,0 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 935 žm./km² |
| **Altitudė** | 199 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Pitstonas |

**Pitstonas** (angl. *Pittston*) – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Pensilvanijos valstijoje, įeina į Skrintono aglomeraciją.

Lietuviai
---------

Išeiviai iš Lietuvos pradėjo kurtis miestelyje XIX a. antrojoje pusėje, dauguma jų darbą rado skaitlingose kalnakasybos šachtose, kasdami antracitinę anglį. Iškilo lietuviška Šv. Kazimiero bažnyčia, 1885 m. jos naujuoju klebonu paskirtas kun. Juozas Zlatožinskas, čia įkūręs pirmąją JAV lietuvių šeštadieninę mokyklą (veikė 1892–1909 m.). 1909 m. bažnyčia sudegė ir parapijiečiai, vadovaujami klebono Antano Kaupo, pastatė naują, mūrinę. Nuo 1912 m. parapijoje pastoracinę veiklą aktyviai vystė kun. Jonas Kasakaitis. Pitstone vargonininkais ir chorvedžiais darbavosi: Bronius Voveris, Jonas Jankus, Jonas Čižauskas ir Juozas Kudirka. 1926 m. čia buvo įkūrė savo dainavimo studiją Justinas Kudirka, paskutinius gyvenimo metus praleido žinomas muzikas Vaclovas Romanas-Ramanauskas.

Lietuvių pastatyta Šv. Kazimiero bažnyčia XX amžiaus pr.
1900 m. įsteigta Amerikos lietuvių katalikų apšvietos draugija „Motinėlė", įsikūrė kultūros organizacijos Lietuvių mokslo draugystė Pitstono kuopa. 1900–1901 m. kas savaitę buvo leidžiamas seniausias pasaulyje lietuvių laikraštis Tėvynė. Pas miesto tautiečius 1913 m. rinkti lėšų Lietuvių mokslo ir dailės draugijos namams steigti vyko Jonas Basanavičius ir Martynas Yčas. 1935 m. švenčiant parapijos jubiliejų, išspausdinta knyga *Pittstono lietuvių istorija. Išleista minint Lietuvių Romos Katalikų Šv. Kazimiero parapijos įkūrimo 50 metų sukaktį (1885–1935)*. Pitstone veikė Susivienijimo lietuvių Amerikoje, Lietuvių Romos katalikų susivienijimo Amerikoje ir Lietuvos vyčių kuopos, BALF ir ALT skyriai, Lietuvos piliečių pašalpinis klubas. Dar ir šiandien apie 4 % miesto gyventojų anketose nurodo esantys lietuvių tautybės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pittston (Pitstonas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010. 341 psl.
2. ↑  Kvietimas į susitikimą su J.Basanavičiumi ir M.Yču
3. ↑  *Pittston (Pitstonas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010. 341 psl.
4. ↑  *Pensilvanija* // Globas True Lithuania
| **Cukertorto debiutas** |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a8 | b8 | c8 | d8 | e8 | f8 | g8 | h8 |
| a7 | b7 | c7 | d7 | e7 | f7 | g7 | h7 |
| a6 | b6 | c6 | d6 | e6 | f6 | g6 | h6 |
| a5 | b5 | c5 | d5 | e5 | f5 | g5 | h5 |
| a4 | b4 | c4 | d4 | e4 | f4 | g4 | h4 |
| a3 | b3 | c3 | d3 | e3 | f3 | g3 | h3 |
| a2 | b2 | c2 | d2 | e2 | f2 | g2 | h2 |
| a1 | b1 | c1 | d1 | e1 | f1 | g1 | h1 |

 |  |
|  |

 |
|  |

 |
| Ėjimai
  | 1. Žf3 |
| ECO | A04-A09 |
| Pavadinimo kilmė | Johannes Zukertort |
| Sinonimai
  | Ateities debiutas |

**Cukertoto debiutas** (dar vadinamas **Ateities debiutu**) – debiutas, kurio charakteringa pradžia – **1.Žf3**. Debiutas pavadintas vokiečių šachmatininko Johannes Zukertorto garbei.
Cukertorto debiutas dažnai vadinamas Rečio debiutu, bet šis terminas labiau taikomas Cukertorto debiuto variantui **1. Žf3 d5 2. c4**. Retis naudojo šį būdą nugalėdamas Chosė Raulį Kapablanką 1924 m. Šachmatų debiutų enciklopedijoje (Encyclopaedia of Chess Openings-ECO) Cukertorto debiutas žymimas nuo A04 iki A09.

Pasak ChessBase, iš 20 galimų pirmųjų ėjimų, **1.Žf3** yra trečias pagal populiarumą. Jis perkelia žirgą į gerą laukelį ir paruošia greitai rokiruotei.
Baltieji išlaiko lankstumą, nesiverždami pėstininkais į centrą ir gali laukti, ką darys juodieji.
Nedidelis ėjimo trūkumas tas, kad užblokuojamas f linijos pėstininkas. Tai nėra problema, jei baltieji nesiruošia jo artimiausiu metu judinti, bet netenkama galimybės žaisti **f3** ir **Žge2**.

Įprastai **1.Žf3** pereina į **1.d4**, senąją indiškąją pradžią arba valdovės gambitą. Jei baltieji po to eina **c4**, pozicija gali virsti angliškuoju debiutu. Pozicija gali virsti netgi siciliškąja gynyba, jei žaidimas pradedamas
**1.Žf3 c5 2.e4**

Jei žaidimas nevirsta kokiu nors kitu debiutu, pagrindiniai Cukertorto debiuto ėjimai yra šie:

* **1…Žf6** (ECO kodas A05)
* **1…d5** (A06)
* **2.g3** (Senoji indiškoji pradžia, A07)
* **2…c5 3.Rg2** (Senoji indiškoji pradžia, A08)
* **2.c4** (Rečio debiutas; A09)
* **1…kita** (A04)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Debiutas
* Hipermodernizmas (šachmatai)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RFlanginiai šachmatų debiutai |
| --- |
|  |
| Flanginiai debiutai | 
Larseno debiutas (**1. b3**) · Orangutango debiutas (**1. b4**) · Dunsto debiutas (**1. Žc3**) · Angliškasis debiutas (**1. c4**) · Cukertorto debiutas (**1. Žf3**) · Berdo debiutas (**1. f4**) · Benko debiutas (**1. g3**) |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lizimetras - vandens režimui dirvožemyje tirti
**Agrometeorologija** (gr. agros 'laukas' + *meteoros* 'esantis ore' + *logos* 'mokslas') – meteorologijos šaka, tirianti meteorologinių klimatinių ir hidrologinių sąlygų įtaką žemės ūkio augalų vystymuisi ir žemės ūkio gamybos procesams.

Agrometeorologijos stočių stebėjimų duomenys kaupiami agrometeorologijos tarnybų centruose, iš jų sudaromi metraščiai ir žinynai. Iš daugiamečių stebėjimų daromos išvados, kaip meteorologinės sąlygos veikia žemės ūkio augalų augimą ir produktyvumą, kiek įvairiose tų augalų vystymosi fazėse jiems reikia šilumos, drėgmės, teikiamos rekomendacijos, kaip elgtis nepalankiomis orų sąlygomis (per šalnas, sausras), kada ir kaip racionaliai naudoti technines priemones.

1996 m. agrometeorologijos stebėjimus vykdė 18 agrometeorologijos stočių, stebėjimų duomenis kaupė Lietuvos hidrometeorologijos tarnyba. Ji leidžia dekados agrometeorologijos apžvalgas, mėnesio agrometeorologijos biuletenius, sudaro agrometeorologijos metraščius, fenologines ir ž. ū. augalų derlingumo prognozes, rengia agrometeorologijos žinynus.

Moksliniai tyrimai atliekami Vilniaus universitete, Žemės ūkio universitete, Žemdirbystės institute.

Istorija
--------

Agrometeorologija atsirado XIX a. pabaigoje. Lietuvoje agrometeorologijos tyrimai pradėti XX a. trečiajame dešimtmetyje. I. Končius (1886–1975) vienas pirmųjų Lietuvos ūkininkus mokė meteorologijos žinias taikyti žemdirbystėje. 1925 m. išleistas agrometeorologijos vadovėlis „Ūkininko dangus". J. Krikščiūno (1894–1947) darbuose analizuojamas klimato ir oro sąlygų poveikis ž. ū. augalų augimui ir derliui. Agrometeorologijos plėtotei reikšmingi S. Nacevičiaus (1881–1947), fenologinių stebėjimų pradininko, darbai. Daržovių sėjos terminus jis siejo su kai kurių augalų žydėjimo laiku. 1945 m. Ž. ū. ministerijoje įsteigta agrometeorologijos tarnybos valdyba, 1948 m. jos pareigos perduotos Lietuvos hidrometeorologijos tarnybos valdybai, įkurtas Agrometeorologijos skyrius. 1958–1960 išplėtotas agrometeorologijos stočių ir postų tinklas.

Knygos
------

* V. Ščemeliovas „Žemės ūkio meterologijos pagrindai" (1977),
* S. Bagdonas, J. Navickas, R. Šiaudienė „Agrometeorologija" (1989).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Elektromagnetinė sąveika** – viena iš keturių pagrindinių fundamentaliųjų sąveikų. Ji veikia tarp elementariųjų dalelių, turinčių elektrinį krūvį ir tarp elektriškai neutralių dalelių, kurios susideda iš dalių, turinčių krūvį. Pavyzdžiui, neutronas elektriškai neutrali dalelė, tačiau jis susideda iš turinčių krūvį kvarkų. Dėl to jį veikia elektromagnetinės jėgos (jis turi nenulinį magnetinį momentą).

Elektromagnetinėje sąveikoje dalyvauja kvarkai, elektronai, miuonai, taonai ir W bozonai ({\displaystyle W^{\pm }} bozonai).

Kvantinėje lauko teorijoje elektromagnetinės sąveikos nešiklis yra bemasis bozonas – fotonas.

Elektromagnetinė sąveika skiriasi nuo silpnosios ir stipriosios sąveikos tuo, kad tai yra toliveikos jėga (kaip ir gravitacija), atvirkščiai proporcinga atstumo kvadratui (Kulono dėsnis). Nors elektromagnetinė sąveika daug stipresnė už gravitacinę, didesniuose nei atomo dydis atstumuose ji mažai pasireiškia, kadangi makroskopiniuose atstumuose teigiami ir neigiami krūviai yra pasiskirstę beveik tolygiai ir didžioji dalis medžiagos Visatoje yra elektriškai neutrali.

Laidininką su srove, patalpintą magnetiniame lauke veikia Ampero jėga:
{\displaystyle {\vec {F}}\_{A}=I\cdot [\Delta {\vec {l}}\times {\vec {B}}]}

Elektringąją dalelę, judančią magnetiniame lauke veikia Lorenco jėga:
{\displaystyle {\vec {F}}\_{L}=q\cdot [{\vec {V}}\times {\vec {B}}]}

Elektromagnetinė sąveika {\displaystyle 10^{36}} kartų stipresnė už gravitacinę jėga tuo pačiu atstumu.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RKeturios fizikos fundamentaliosios sąveikos |
| --- |
|  |
| 
Stiprioji sąveika · Elektromagnetinė sąveika · Silpnoji sąveika · Gravitacinė sąveika |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vilniaus centrinės elektrinės „Siemens – Schuckert" generatorius (dab. Lietuvos energetikos muziejus)
**Elektros generatorius** – energijos rūšies keitimo įtaisas, išnaudojant elektromagnetinės indukcijos principą, mechaninę sukimo momento energiją verčiantis elektros energija.

Istorija
--------

Pirmąją elektros mašiną, veikiančią elektromagnetizmo principu 1831–1832 m. pagamino Maiklas Faradėjus. Vengrų pastorius ir fizikas Anyos Jedlikas 1852 m. sukūrė vienpolę
dinamo mašiną. 1871 m. belgų mokslininkas Zenobas Gramas Paryžiuje pademonstravo elektros mašiną, kurios veikimo principas ir dabar naudojamas generatoriuje bei elektros varikliuose.

Tipai
-----

Pagal mechaninės energijos gamybos būdą generatoriai skirstomi į turbogeneratorius, sukamus garo mašina, hidrogeneratorius, varomus vandens turbina ir variklinius, kuriuos suka dyzelinis variklis, vidaus degimo variklis, vėjas, bangų mūša ir t. t. Prie pastarųjų priskiriama ir dinamo mašina.

Pagal gaminamos srovės tipą generatoriai skirstomi į nuolatinės srovės, kurie gali būti kolektoriniai ir ventiliniai, ir kintamos srovės, kurie būna vienfaziai ir trifaziai – su apvijos jungimu žvaigžde arba trikampiu.

Pagal sužadinimo būdą generatoriai skirstomi į sužadinamus nuolatiniu magnetu, išorinio sužadinimo ir susižadinančius.

Veikimo principai
-----------------

Elektros generatorių veikimas pagrįstas elektromagnetinės indukcijos reiškiniu. Tarp masyvaus magneto polių įtaisomas rėmelis, galintis suktis apie savo ašį. Jį suka turbinos, o jas – mechaninės energijos šaltinis (vėjas, krintantis vanduo ir kt.). Dėl to keičiasi rėmelį veriantis magnetinis srautas

{\displaystyle \Phi =\int \_{S}{\vec {B}}{\mbox{d}}{\vec {S}}}

Kintant šiam srautui rėmelyje indukuojasi elektrovara ir pradeda tekėti indukuota elektros srovė.

Elektrovara kinta pagal harmoninį dėsnį

{\displaystyle \varepsilon =NBS\omega \sin {\omega {t}}}

ir, kaip matyti, priklauso nuo konstrukcijos ypatybių (besisukančių rėmelių skaičiaus {\displaystyle N\;}, vieno rėmelio ploto {\displaystyle S\;}), naudojamo magnetinio lauko indukcijos ir energijos gamybos būdo (sukimosi kampinio dažnio {\displaystyle \omega \;}).
Smart elektromobiliai kraunami Berlyne
**Elektromobilis** – automobilis, varomas vienu ar daugiau elektriniu varikliu. Elektra saugoma baterijose arba kituose įrenginiuose. Automobiliai, kurie kartu su elektriniais naudoja ir vidaus degimo variklius, vadinami hibridiniais.

Pirmieji elektromobiliai pasirodė apie 1880 m. Elektra varomi automobiliai buvo populiarūs XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje. Vėliau, atsiradus masinei automobilių gamybai ir prekybai bei pingant iškastiniam kurui, elektromobiliai prarado savo populiarumą.

Nuo 2008 m. elektromobiliai vėl pradėjo populiarėti, kai buvo sukurtos talpios baterijos, tobulinama kita technologija, iškastinio kuro brangimas, didesnis susidomėjimas ekologija ir pan.

2021 m. pradėti pirmieji Lietuvoje surenkamo Nikrob Freze EV elektromobilio pardavimai.

Kai kurios kompanijos bei valstybės sudarė finansines galimybes gyventojams pigiau įsigyti šios technologijos transporto priemones. Tiesa, šiuo metu kol kas tokie automobiliai yra brangūs, infrastruktūra nėra pakankamai išvystyta, taip pat baterijos dar nėra tokios talpios, kad patenkintų visų norus keliauti.

2015 m. visame pasaulyje tokius automobilius siūlė 30 kompanijų. Daugiausiai jų parduodama JAV, Japonijoje, Kinijoje ir Vakarų Europoje. Populiariausias elektromobilis 2016 m. buvo Nissan Leaf; jų visame pasaulyje nuo 2010 m. parduota apie 233 000.

2011 m. „Nissan Leaf" išrinktas „Pasaulio metų automobiliu 2011".
2014 m. „Pasaulio metų automobilio" rinkimuose elektromobilis „BMW i3" įvertintas ekonomiškiausiu bei geriausio dizaino metų automobiliu pasaulyje. Nuvažiuoti 40,2 km su juo kainavo 0,81 JAV dolerio. 2017 m. „BMW i3" įvertintas geriausiu metų miesto automobiliu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Plug-In Electric Vehicles
2. ↑
3. ↑  Global EV Outlook2016 Archyvuota kopija 2016-08-24 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  *„Nissan Leaf" išrinktas „Pasaulio metų automobiliu 2011"*, delfi.lt, 2011 m. balandžio 21 d. 16:28
5. ↑  *Išrinktas „Pasaulio metų automobilis 2014"*, delfi.lt, 2014 m. balandžio 18 d. 09:34
6. ↑  Compare Side-by-Side
7. ↑  *Paskelbtas geriausias metų automobilis pasaulyje,* delfi.lt, 2017 m. balandžio 13 d. 15:17
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Evaldas Razgus** |
| --- |
| Gimė | 1952 m. lapkričio 14 d. (70 metų)Barstyčiai, Skuodo rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Birutė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Skuodo rajono savivaldybės politinis veikėjas |
| Partija | 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas |

**Evaldas Razgus** (g. 1952 m. lapkričio 14 d. Barstyčiuose) – Lietuvos ir Skuodo rajono savivaldybės politinis veikėjas.

Biografija
----------

1981 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, istorikas-politologas.

1995 m. Skuodo rajono savivaldybės kultūros ir turizmo skyriaus paminklotvarkininkas, fotografas, istorikas. 2003–2007 m. Skuodo rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas. 1991-1997 m. vadovavo Skuodo muzijui, 2007 m. – respublikinio Vaclovo Into akmenų muziejaus direktorius.

Nuo 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Skuodo rajono skyriaus narys, 1999–2000 m. skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys, nuo 2001 m. Skuodo skyriaus pirmininkas. 2000 m. savivaldybių rinkimuose dalyvavo "Socialdemokratija – 2000" sąraše.

2003 m. kovo–balandžio mėn. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys.

Žemaičių kultūros draugijos Skuodo skyriaus pirmininkas. Žemaitijos regioninės etninės kultūros globos tarybos narys. Luknės kaimo bendruomenės pirmininkas. Žmona Birutė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
| ***Lošėjų miestas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La città gioca d'azzardo |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Sergio Martino |
| Prodiuseris (-iai) | Luciano Martino |
| Scenaristas (-ai) | Ernesto Gastaldi |
| Metai | 1975 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 101 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Lošėjų miestas** (it.  *La città gioca d'azzardo*) – 1975 m. Italijoje sukurtas trileris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Luc Merenda – Liukas Alteris
* Enrico Maria Salerno – „Prezidentas"
* Dayle Haddon – Marija Luiza
* Corrado Pani – Korado

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Profesionalus lošėjas Liukas Alteris savo pasirodymu nelegaliame kazino atkreipia į save Prezidentu vadinamo prie vežimėlio prikaustyto nusikaltėlių šulo, organizuojančio lošimus įvairiuose miestuose, dėmesį. Jam pasiūlomas geras atlyginimas ir darbas prie vieno iš stalų su tikslu apšvarinti visus čia besilankančius klientus. Liukui puikiai sekasi, Prezidentas juo patenkintas, tačiau kartą jis kazino pamato dailią moterį Mariją Luizą. Nors jis ir žino, kad tai Prezidento sūnaus Korado mergina, tai judviejų nesulaiko ir Liukas įgyja įtakingą priešą. Prezidentas, niekinantys sūnų dėl šio nesugebėjimo imtis šeimos verslo, konflikte palaiko Liuką, kuris meta Koradui iššūkį žaidžiant kortomis. Pastarasis, norėdamas išvengti pralaimėjimo, įsako savo žmonėms sužaloti Liuko rankas. Tuo metu Prezidentas sumoka Marijai Luizai didelę sumą pinigų, kad ši su Liuku išvažiuotų iš miesto. 

Net ir sužalotas, Liukas laimi partiją ir sugeba pasprukti nuo persekiotojų. Jiedu su Marija Luiza išvyksta, tuo tarpu Korado nužudo tėvą ir mėgina perimti visą lošimo verslą. Autoritetą mėginant įtvirtinti jėga ir žmogžudystėmis, buvę tėvo kompanionai nusigręžia nuo jo ir imperija pradeda irti.

Praėjus kuriam laikui ir sugijus rankoms, Liukas vėl pradeda lošti ir vieną dieną sulaukia pasiūlymo išmėginti jėgas uždarame žaidime jachtoje, kurį, kaip paaiškėja, organizuoja Korado, vėl susekęs Liuko pėdsakus ir ketinantis galutinai juo atsikratyti. Jis specialiai pralaimi žaidimą ir skuba pas besilaukiančią Mariją Luizą. Jiems bėgant motociklu nuo persekiotojų, moteris sužeidžiama ir netenka kūdikio, tačiau tiek ji, tiek Liukas lieka gyvi...
**Luanas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Luanas Silva |
| Gimimo data | 2000 m. birželio 23 d. (23 metai) |
| Gimimo vieta | Brazilija |
| Ūgis | 178 cm |
| Svoris | 77 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2020–202120222023 | AvaiPouso AlegreFC Hegelmann | 21 0(0)02 0(0)13 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. liepos 5 d.. |

**Luanas Silva** (*Luan Silva*; g. 2000 m. birželio 23 d.) – Brazilijos futbolininkas, saugas. Lietuvoje atstovavo Kauno rajono „Hegelmann" klubui.

Karjera
-------

Žaidė gimtojoje Brazilijoje. Gimtinėje atstovavo įvairiems klubams: priklausė „Avai", o vėliau žemesnių lygų klubams – „Pouso Alegre" bei „Sao Caetano".

### Hegelmann

2022 m. gruodžio 30 d. pranešta apie klubo naujoką.

2023 m. kovo 4 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš DFK Dainava. „Hegelmann" klubas nugalėjo varžovus rezultatu 3;0. Brazilas pasižymėjo 54 minutę pelnydamas įvartį. Rezultatas tapo 3-0.

2023 m. gegužės 9 d. pasižymėjo įvarčiu LFF taurės turnyro antrojo turo rungtynėse prieš FK Atmosfera. Po žaidėjo tikslaus smūgio rezultatas tapo 2:0, o rungtynės baigėsi „Hegelmann" klubo pergale rezultatu 4:0.

2023 m. liepos 5 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka klubą.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2023** | **FC Hegelmann** | 13 | 1 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑  alyga.lt naujienos; hegelmann naujokas
2. ↑  lrytas.lt naujienos: Hegelmann naujienos
3. ↑  sportas.lt naujienos: Hegelmann naujokas
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Oficiali klubo svetainė praneša

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* lietuvosfutbolas.lt
Dirbtinė kalba **Lojban** ([ˈloʒban]) (kurios pirmtakas yra kita dirbtinė kalba Loglan) buvo sukurta Logiškos Kalbos Grupės (Logical Language Group) 1987 metais, siekiant papildyti ir patobulinti Loglan.

Kalba perėmė visus pagrindinius Loglan tikslus, tik patobulino koncepcijas.

Pagrindiniai Lojban principai
-----------------------------

* Gramatika paremta tik logika, ir įgalina tiksliai išreikšti sudėtingas logines konstrukcijas.
* Nėra jokių išimčių taisyklėse ir jokių neaiškumų žodyne ar gramatikoje.
* Kalba sukurta būti kiek tik įmanoma kultūriškai neutrali.
* Kalba supaprastinta ir ją lengva išmokti, ypač palyginus su natūraliomis kalbomis

Kalbos paskirtis
----------------

Lojban primtakė kalba Loglan buvo skirta patikrinti Sapir-Whorf hipotezę (kuri teigia, kad kiekvieno žmogaus mąstymas stipriai paveikiamas jo kalbamos kalbos ir, kad kalba yra vienas svarbiausių veiksnių, apsprendžiančių pasaulio suvokimą).

Lojban skirta taip pat ir lingvistiniams tyrimams, dirbtinio intelekto paieškoms, žmogaus ir kompiuterio bendravimo pagerinimui, mokymosi priemonei ir pan.

Teorija apie bendravimą su kompiuteriu
--------------------------------------

Beveik visos natūralios kalbos yra sudėtingos, turi daug išimčių, ir pan. Lojban kalboje pasistengta kiek įmanoma to išvengti. Taigi, užuot verčiant kompiuterį mokytis nelogiškas ir pilnas išimčių žmonių kalbas, būtų kur kas paprasčiau jį mokyti visiškai logiškos ir elementarios kalbos. Taip siekiama supaprastinti galimą žmogaus ir kompiuterio tiesioginio bendravimo ateityje galimybę.

Gandai
------

Internete yra ir gandų, kad Lojban išmokimas ir vartojimas gali padidinti keleriopai (kai kur teigiama, kad net šešeriopai), mąstymo spartą. Tačiau tokie gandai realaus patvirtinimo neturi, o daugelis žmonių ir paneigė šią galimybę.

Nuorodos
--------

Wikipedia
Vikipedija ***Ložban***

* jbo Duomenys apie kodu „jbo" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* Vienas didžiausių tinklalapių apie kalbą
**Evaldas Kazys Maldutis** (g. 1941 m. spalio 31 d. Kaune) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1965 m. baigė Maskvos universitetą. 1970 m. ten pat apgynė disertaciją „Netiesinių kristalų suardymas lazerio spinduliavimu", fizikos ir matematikos mokslų kandidatas. 1986 m. TSRS mokslų akademijos Bendrosios fizikos institute apgynė disertaciją „Kietų skaidriųjų medžiagų optinių savybių keitimas ir medžiagų suardymas lazerio impulsiniu spinduliavimu", fizikos ir matematikos mokslų daktaras.

1968–1971 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1971–1977 m. dirbo Puslaidininkių fizikos institute. 1977–1989 m. Fizikos instituto Lazerinės optikos skyriaus, 1977–1979 m. eksperimentinių prietaisų gamybos vadovas. 1985–1987 m. dar ir direktoriaus pavaduotojas. 1995–2003 m. gyveno JAV, dirbo mokslinį darbą, dėstė Jeilio, Boulderio universitetuose. Nuo 2004 m. Lietuvos karo akademijos Taikomųjų mokslų katedros vedėjas. Nuo 1988 m. profesorius.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų kryptys: optinių medžiagų atsparumas lazerio spinduliuotei, lazerių kūrimas ir spinduliuotės parametrų valdymas, netiesinės optikos reiškiniai, lazerių taikymas. Atrado, kad spinduliuotės ir terpės sąveikos geometrija turi poveikį optinių medžiagų ribiniam atsparumui lazerio spinduliuotei. Ištyrė lazerinės spinduliuotės fokusavimosi, priverstinės Brillouino sklaidos ir netiesinės sugerties poveikį optiniam medžiagų suirimui, medžiagos atsparumo mažėjimą ją veikiant pasikartojančiais lazerio impulsais. Daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių, 13 išradimų autorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Evaldas Kazys Maldutis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 147 psl.

2. Evaldas Kazys Maldutis tinklapis - www.maldutis.lt