recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paaiškinamas raštas** – tai laisvos formos dokumentas, kuriame įmonės nori papildomai paaiškinti vieną ar kitą balanso straipsnį ar pateikti kitose finansinėse ataskaitose neužfiksuotą informaciją.

Rašto turinys
-------------

Daugelis Europos įmonių pateikia labai išsamius ir detalius finansinių ataskaitų paaiškinamuosius raštus (priedus). Detaliai ir išsamiau paaiškinti savo įmonės veiklą yra sena ir „gero skonio" europietiška tradicija. Įmonės pateikia informaciją, kuri yra neprivaloma, jos tai daro savarankiškai. Įmonės orientuoja savo finansinės ataskaitas į pirminę vartotojų grupę – kreditorius, investuotojus, valstybės institucijas.
Kai kurios įmonės finansinių ataskaitų prieduose vis dažniau informuoja apie akcininkus ir akcijas. Įmonės dažnai pateikia informaciją apie darbuotojus, jiems mokamus atlyginimus, pensijas, pašalpas ir pan. Taip pat pateikiama informacija apie rinką, kurioje įmonė veikia, t. y. kiek įmonė kasmet išleidžia reklamai, nurodo kitas išlaidas susijusias su naujų rinkų panaudojimu.
Taigi finansinių ataskaitų paaiškinamajame rašte pirmiausia reikėtų pateikti papildomą informaciją, kuri atitiktų įmonės valdymo filosofiją (taktiką ir strategiją) ir vartotojų poreikius bei analitikų bendruosius apskaitos principus. Pažymėtina ir dar viena nuostata: nereikia pateikti tokios informacijos, kuri kenktų įmonės veiklai.

Rašto struktūra
---------------

Kadangi paaiškinamajame rašte pateikiama įvairiausių sričių ir labai įvairi informacija, tai ir pats raštas yra gana sudėtingos struktūros.

* Pastabos (bendrosios; specialiosios);
* Pažymos;
* Pastabos prie pažymų.

Šaltiniai
---------

* Mackevičius J. Poškaitė D. (1997). Finansinės ataskaitos. V.: „Katalikų pasaulis"
* Kalčinskas, G. ir kt. (2000). Buhalterio žinynas. V.:„Pačiolis"
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Collembola** |
| --- |
| Kolembolos (Onychiurus sp.)Kolembolos (*Onychiurus* sp.) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | *Entognatha*  *( Entognatha)* |
| Būrys: | Kolembolos  *( Collembola)* |

 |

**Kolembolos** (*Collembola*) – *Entognatha* klasės būrys, kuriam priklauso 1-2 mm dydžio ir pilvelio apačioje turintys šokamąjį prietaisą šešiakojai nariuotakojai. Dėl šio šokamojo prietaiso kolembolos yra nuspriegiamos pirmyn. Burnos organai graužiamieji, todėl minta augalinėmis liekanomis, detritu ir kt. Kolembolų gyvenimo trukmė – 2 mėn. o žiemojančių individų – iki vienerių metų.

Gyvena samanose, žolėje, žemėje, puvėsiuose, sutrūnijusiuose kelmuose, neretai aptinkamos ant sniego (dažniausiai kovo mėn.). Kai kurios rūšys kenkia augalams šiltnamiuose, vazonuose.

Būryje yra apie 6000 rūšių. Lietuvoje – daugiau kaip 50 rūšių.

Lietuvoje aptinkamos šios šeimos:

* Verpstiškosios poduros (*Entomobryidae*)
* Izotomos (*Isotomidae*}
* Grybinės poduros (*Hypogastruridae*)
* Aklosios poduros (*Onychiuridae*). **Pav.**
* Poduros (*Poduridae*)
* Rutuliškosios poduros (*Sminthuridae*)
| **Tomas Kačerauskas** |
| --- |
| Gimė | 1968 m. sausio 7 d. (55 metai)Vilnius |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | filosofas, rašytojas |
| Organizacijos | VGTU |
| Pareigos | dėstytojas |
|  |
| Išsilavinimas | mokslų daktaras |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Tomas Kačerauskas** (g. 1968 m. sausio 7 d.) – lietuvių filosofas, rašytojas. Mokslinių tyrimų sritys: fenomenologija, hermeneutika, egzistencijos filosofija, kultūros filosofija, istorijos filosofija.

Biografija
----------

1991 m. VGTU baigė statybos inžinieriaus specialybę. 1998 m. Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete įgijo filosofijos magistro laipsnį. 2002 m. ten pat apgynė humanitarinių mokslų srities filosofijos krypties daktaro disertaciją. 2009 m. Kultūros, filosofijos ir meno institute baigė habilitacijos procedūrą. 2001–2006 m. dėstė Vilniaus universitete. Nuo 2004 dėsto VGTU. Nuo 2004 m. žurnalo „Filosofija. Sociologija" atsakingasis sekretorius, nuo 2006 m. mokslo žurnalo „Santalka" vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, nuo 2008 m. mokslo žurnalo „Creativity Studies" vyriausiasis redaktorius.

Bibliografija
-------------

* *Arkada* (2006 m.);
* *Filosofinė poetika* (2006 m.);
* *Tikrovė ir kūryba: kultūros fenomenologijos metmenys* (2008 m.);
* *Individas istorinėje bendrijoje: kultūrinės regionalistikos apmatai* (2011 m.);
* *Kūrybos visuomenė* (2014 m.);
* *Šnekėjimo rėvos: pamąstymai ir pokalbiai apie kūrybingumą* (2020 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Tomas Kačerauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-06-21.
2. ↑  *Tomas Kačerauskas*. Elektroniniai mokslo sklaidos vartai. Nuoroda tikrinta 2022-06-21.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Koldstrimas*Coldstream* |
| --- |
| *Koldstrimas Kalamalkos ežero pakrantėje* |
|  |
| 

KoldstrimasKoldstrimas

50°13′10″ š. pl. 119°14′50″ v. ilg.﻿ / ﻿50.21944°š. pl. 119.24722°r. ilg.﻿ / 50.21944; 119.24722﻿ (Koldstrimas (Britų Kolumbija))Koordinatės: 50°13′10″ š. pl. 119°14′50″ v. ilg.﻿ / ﻿50.21944°š. pl. 119.24722°r. ilg.﻿ / 50.21944; 119.24722﻿ (Koldstrimas (Britų Kolumbija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-8)------ vasaros: (UTC-7) |
|  |
| **Valstybė** | Kanados vėliava Kanada |
| **Provincija** | Britų Kolumbija Britų Kolumbija |
| **Rajonas** | Šiaurės Okanaganas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1906 |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 10 314  |
| **Plotas** | 67,2 km² |
| **Tankumas** (2011) | 153 žm./km² |
| **Altitudė** | 430 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Koldstrimas |

**Koldstrimas** arba ***Koldstrymas*** (angl. *Coldstream*) – miestelis Britų Kolumbijoje (Kanada), ant šiaurinio Kalamalkos ežero kranto, Okanagano slėnyje. Įkurtas 1906 m. Yra į pietryčius nuo Vernono ir laikomas Didžiojo Vernono aglomeracijos dalimi. Miestelis priklauso Šiaurės Okanagano regiono apygardai, jame taip pat yra šios apygardos būstinė.

Koldstrimo ranča
----------------

Koldstrimas taip pat žinomas dėl Koldstrimo rančos, kurią 1863 m. įkūrė kpt. Charles Frederick Houghton. Rančą jis vėliau perdavė Forbes George Vernon ir Charles Albert Vernon, kurie 1891 m. šią pardavė John Hamilton-Gordon, vėliau tapusiam Kanados generaliniu gubernatoriumi (1893–1898 m.). Dabartiniai savininkai rančą nusipirko 1994 m. ir toliau užsiima galvijininkyste.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°14′49″š. pl. 24°19′41″r. ilg.﻿ / ﻿54.24692°š. pl. 24.32819°r. ilg.﻿ / 54.24692; 24.32819

|  Nedzingės Švč. Trejybės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Merkinės |
| **Savivaldybė** | Varėnos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Nedzingė |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1844 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

 *Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*
**Nedzingės Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Nedzingės kaime, Nedzingės kairiajame krante.

Istorija
--------

Bažnyčia pastatyta 1841–1844 m. pagal 1840 m. architekto Karolio Gregotovičiaus projektą. Jos fundatorius generolas Vincas Žilinskas, statytojas jo brolis Domininkas (gyveno Nedzingės dvare). Bažnyčia konsekruota 1849 m. buvo Merkinės filija. 1862 m. įsteigta parapija.

1907 m. pastatyta prieglauda. Fundatoriai buvo lenkai, pamaldos laikytos lenkų kalba. Iki 1894 m. kas antrą sekmadienį per pamaldas buvo giedama lietuviškai. Vilniaus vyskupijos valdytojo 1911 m. įsakymu lenkiškos pamaldos bažnyčioje laikytos kas trečią šventadienį. Todėl J. Žilinskas atsisakė vykdyti tėvo testamentą ir neskyrė pinigų kunigo išlaikymui. Klebonų Kazimiero Steberioko ir Donato Linarto (1874–1947 m. (bolševikų nužudytas) rūpesčiu ir parapijiečių aukomis bažnyčia atnaujinta. Klebonas Zigmas Neciunskas 1946 m. nuteistas 10 m. kalėti. Į Lietuvą grįžo 1956 m.

Architektūra
------------

Bažnyčia klasicistinė, vienanavė, tinkuoto mūro, bebokštė, su keturių kolonų portiku, lygiu trikampiu frontonu. Kolonos artimos graikų dorėniniam stiliui, nors ne visos detalės jį išlaiko – po frizo triglifais kabo tik po penkis lašus, o ne šešis, kaip pridera. Karnizų modiljonai dvigubi ir laiptuoti. Centre portalas, kurio šonuose nišos skulptūroms. Bažnyčios šonuose aukštai segmentinių arkų langai, kuriuos jungia plati ištisinė palangė.

Vidus erdvus, virš navos medinės lėkšto cilindrinio skliautinės lubos. Sienas puošia iliuzorinės tapybos piliastrai, o presbiterijos altorius – klasicistinių formų keturių kolonų portikai. Dvi kolonos remia vargonų chorų galeriją.

Šventoriaus tvora akmenų mūro. Klasicistinio stiliaus kvadratinės formos dviejų tarpsnių varpinė įjungta į šventoriaus tvorą. Apatinis tarpsnis sumūrytas iš lauko akmenų. Viršutinis iš plytų nutinkuotas baltai – jo fasade keturkampės įdubos ir segmentinių arkų formų angos varpams. Stilius panašus į bažnyčios. Stogas keturšlaitis.

Šventoriuje palaidotas Nedzingės klebonas Kazimieras Trimonis (1898–1989, Nedzingėje nuo 1964 m.), stovi medinis kryžius su koplytėle.

* 
* 
* 
* Koplytėlė šventoriujeKoplytėlė šventoriuje
* VarpinėVarpinė

Bibliografija
-------------

* A. Baliulis. Nedingės bažnyčia// PRPI, 1981.
V. Čiapajevą vaidinantis aktorius su burka
 *Kitos reikšmės – Burka (reikšmės).*
**Burka** – berankovis baltas, juodas ar rudas (natūralios avių vilnos spalvos) veltininis ar avikailio apsiaustas. Paplitęs Kaukaze.

Burkos būna:

* raitelių burkos – ilgos, gauruotos, su siūlėmis, su išryškintais plačiai kampuotais pečiais.
* pėsčiųjų burkos – trumpos, lygios, be siūlių.

Burkos buvo svarbus Kaukazo piemenų drabužis. Senovėje jas vilkėdavo ir keliautojai. Kaukaze yra pavardžių, kurių kilmė susijusi su burkomis. Pvz. osetiniška pavardė *Menabde* yra kilusi iš osetin. *nabadi* 'burka' ir reiškia 'burkų darytojas'.

Žodžio *burka* kilmė nėra aiški. Yra nuomonių, kad gali būti kilęs iš persų kalbos, nors realiausia, kad kilęs iš rus. *бурый* 'tamsiai rudas su pilku ar raudonu atspalviu', o šis žodis kildinamas arba iš pers. bōr 'raudonai rudas', arba lot. *burrus* 'tamsiai raudonai rudas'.

Burkos buvo ir kazokų uniformos dalis. Rusijos kavalerijos uniformos dalimi buvo nuo XVIII a. vidurio. Žinomas Rusijos pilietinio karo vadas Vasilijus Čiapajevas dažnai vaizduojamas dėvintis burką.

Nuorodos
--------

1. ↑  Грузинские фамилии осетинского происхождения Archyvuota kopija 2008-02-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Черных П.Я. (1999) Историко-этимологический словарь современного русского языка. т.1. „Бурка"
3. ↑  Пластун с турецкой границы. 1902 г.

* Balta burka (nuotrauka)
* Juoda burka (nuotrauka)
| Golvėjaus grafystėair. *Contae na Gaillimhe*angl. *County Galway* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Airijos vėliava Airija |
| **Provincija** | Konachtas Konachtas |
| **Administracinis centras** | Golvėjus |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 192 995 |
| **Plotas** | 5 796 km² |
| **Tankumas** (2022) | 33 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Golvėjaus grafystėVikiteka |

**Golvėjaus grafystė** (air. *Contae na Gaillimhe*, angl. *County Galway*) – grafystė vakarinėje Airijos salos dalyje, Konachto provincijoje. Pavadinimas nuo grafystės sostinės miesto – Golvėjaus (į grafystės sudėtį nepatenka). Grafystėje daug airių kalba šnekančių žmonių.

Teritorijoje yra Konemaros teritorija, išsiskirianti savo gamta, dviem kalnų grandinėmis (Dvylikos kalnų grandinė ir Maumturko kalnai) ir nacionaliniu Konemaros parku. Taip pat yra Koribo ežeras – didžiausias ežeras Airijos Respublikoje. Teka Koribo upė. Pakrantėje yra didelė Golvėjaus įlanka, vienintelis Airijos fjordas – Kilario krantinė. Golvėjaus grafystė administruoja turistų pamėgtas Arano salas.

Istoriškai Golvėjaus grafystė apgyvendinta jau apie 7000 metų.

Teritorijoje daug miestelių ir kaimų, tokių kaip Linaunas ir kiti.

Golvėjuje pastatyta daug vienuolynų.

Arano salos
Konemaros kraštas

Šaltiniai
---------

1. ↑  IRELAND: Administrative Division, *citypopulation.de*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAirijos grafystės |
| --- |
|  |
| Alsteris | 
Antrimas · Arma · Daunas · Deris · Donegolas · Fermana · Kavanas · Monachanas · Tironas | Airija |
|  |
| Konachtas | 
Golvėjus · Leitrimas · Mėjas · Roskomonas · Slaigo |
|  |
| Lensteris | 
Dublinas (Dan Lerė-Ratdaunas · Fingalas · Pietų Dublinas) · Karlou · Kilderas · Kilkenis · Lautas · Lišas · Longfordas · Midas · Ofalis · Veksfordas · Vestmidas · Viklou |
|  |
| Mansteris | 
Kleras · Keris · Korkas · Limerikas · Tipereris · Voterfordas |

 |
| Gurupi |
| --- |
| Gurupi deltos atšaka Karutaperoje Gurupi deltos atšaka Karutaperoje |
| **Ilgis** | 480 km |
| **Baseino plotas** | 34 860 km² |
| **Vidutinis debitas** | 481 m³/s |
| **Ištakos** | Gurupi aukštumos |
| **Žiotys** | Atlanto vandenynas |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |

**Gurupi** (port. *Rio Gurupí*) – upė šiaurės rytų Brazilijoje, Maranjauno ir Paros valstijose. Prasideda Gurupi aukštumose (300 m aukštyje), susiliejus Itingos ir Asailandijos upėms. Teka į šiaurės rytus visu savo ilgiu sudarydama Paros ir Maranjauno sieną. Įteka į Atlanto vandenyną netoli Vizeu, į pietryčius nuo Amazonės estuarijos.

Didžiausi intakai: Kažuapara, Korasi Parana.

Vidurupio vaga labai slenkstėta. Šiose vietose upės baseinas retai gyvenamas, įsteigtas Gurupi biologinis rezervatas, Aukštutinės Gvamos, Aukštutinės Turiasu indėnų teritorijos (gyvena gvažai, kaaporai, tembiai). Miestai prie Gurupi – Boa Višta do Gurupi, Vizeu, prie žiočių atšakos – Karutapera.

Jūriniai potvyniai upėje jaučiami 140 km nuo žiočių. Ties žiotimis auga mangrovių sąžalynai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Gurupi. *codevasf.gov.br*
3. ↑
4. ↑  Mapa físico del Estado del Pará, DNIT, 2009.
5. ↑  Mapa Multimodal Pará, DNIT, 2013.
6. ↑  Information Sheet on Ramsar Wetlands. rsis.ramsar.org.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Laisvoji Burgundijos grafystė** (vok. *Freigrafschaft Burgund*, pranc. *Comté de Bourgogne*) – istorinė valstybė dabartinėje rytų Prancūzijoje (Franš Komtėje), egzistavusi X–XVII a. Priklausė Šventajai Romos Imperijai kaip viena iš Burgundijos apskrities valstybėlių.

Istorija
--------

Kunigaikštystė įkurta 982 m. Burgundijos (Arelato) karalystės sudėtyje. Ją įkūrė Makono grafas Otas Viljamas, kuris gavo teritorijas iš savo motinos Gerbergos Dižonietės. Jis pradėjo grafystėje Anskaridų dinastiją (gretimą Burgundijos kunigaikštystę tuo metu valdė Bosonidai). Grafystės ekonomika suklestėjo dėka per ją ėjusių prekybinių kelių ir druskos išteklių.

Burgundijos grafas Renaudas III (1127–1148 m.) laikinai paskelbė grafystės nepriklausomybę nuo Šventosios Romos Imperijos, tačiau pralaimėjęs mūšį neteko savo rytinių teritorijų. Nuo tada grafystė buvo vadinama laisvąja, o grafai turėjo unikalų imperijoje arch-grafų titulą. Kuomet grafas Otonas IV vedė Artua grafienę iš Kapetingų giminės, grafystės gyvenime vis didesnį vaidmenį vaidino Prancūzija. Otono dukros ištekėjo už Prancūzijos karalių, o vėliau perėjo į jų įtaką kaip kraitis.

1318 m. gretimos Burgundijos kunigaikštis Odo IV vedė Burgundijos grafienę Žoaną ir suvienijo abi Burgundijas (kunigaikštystę ir grafystę). Nuo tada abi valstybes kartu paveldėjo Burgundijos Valua dinastija. Po 1477 m. Nansi mūšio, kurio metu Burgundijos kunigaikštystė atiteko Prancūzijai, grafystėje įsigalėjo Habsburgai. 1512 m. ji priskirta Šventosios Romos imperijos Burgundijos apskričiai. 

1678 m. Burgundijos grafystė buvo prijungta prie Prancūzijos ir tapo Franš Komtės provincija.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠventosios Romos imperijos Burgundijos imperinė apygarda (1512–1806) |
| --- |
|  |
| Septyniolika provincijų | 
 Artua grafystė (iki 1659) **·**  Brabanto kunigaikštystė **·**  Drentė (iki 1581) **·**  Flandrijos grafystė **·**  Fryzija (iki 1581) **·**  Groningenas (iki 1581) **·**  Gelderso kunigaikštystė **·**  Hainauto grafystė **·**  Olandijos grafystė (iki 1581) **·**  Limburgo kunigaikštystė **·**  Liuksemburgo kunigaikštystė **·**  Mechelenas **·**  Namiūro grafystė **·**  Overeiselis (iki 1581) **·**  Utrechto arkivyskupija (iki 1581) **·**  Zelandijos grafystė (iki 1581) **·**  Zutfeno grafystė (iki 1581) |  |
|  |
| Grafystės | 
Burgundijos grafystė (iki 1678) |
|  |
| Imperijos miestai | 
Bezansonas |
|  |
| Kitos teritorijos | 
Antverpenas **·** Breda |

 |
Koordinatės: 56°16′38″ š. pl. 21°46′41″ r. ilg.﻿ / ﻿56.27722°š. pl. 21.77806°r. ilg.﻿ / 56.27722; 21.77806


| Gonaičių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Skuodo rajonas) |
| Plotas | 0,055 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,83 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Versnupis, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Versnupis |

**Gonaičių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 4 km į vakarus nuo Ylakių. Sudarytas užtvenkus Versnupio upelį (Guntino intakas) 0,25 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,71 km, plotis – iki 0,13 km. Yra šiaurinėje dalyje 1,5 a salelė, į kurią nutiestas tiltelis. Pietinę tvenkinio dalį skersai kerta siauras pylimas. Altitudė 66,5 m. Krantai neaukšti, negausiai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai, tik dalyje pietinės pakrantės auga sodas. Šalia įsikūręs Gonaičių kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1975 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Reduviidae** |
| --- |
| Tamsioji plėšriablakė (Reduvius personatus)Tamsioji plėšriablakė (*Reduvius personatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Straubliuočiai  *( Hemiptera)* |
| Pobūris: | Blakės  *( Heteroptera)* |
| Šeima: | Plėšriablakės  *( Reduviidae)* |

 |
| **Pošeimiai** |
| * *Emesinae*
* *Harpactorinae*
* *Peiratinae*
* *Phymatinae*
* *Reduviinae*
* *Saicinae*
* *Stenopodainae*
* *Triatominae*
 |
| Binomas |
| ***Reduviidae***Latreille, 1807 |

**Plėšriablakės** (*Reduviidae*) sin. ***blakės plėšrūnės*** (angl. *Assassin bugs, Conenose bugs*) – plėšri blakių šeima.

Šiai šeimai priklauso 7–40 mm ilgio, dažniausiai tamsūs, rečiau ryškiai raštuoti, tvirto sudėjimo vabzdžiai. Dažniausiai jų kūnas yra gana platus, pailgas, o kojos stiprios. Tačiau yra ir tokių rūšių, kurioms būdingas ypač siauras kūnelis, o kojos yra ilgos ir siūliškos. Galva cilindriška, pailga. Straubliukas trumpas, storas ir sulenktas, dažniausiai sudarytas iš 3, kartais iš 4 narelių. Antenų nareliai maždaug vienodo storio, ilgi, ploni, dažniausiai iš 4 narelių. Prieškrūtinėlė su randuotu grioveliu, kuris veikia kaip garsinis aparatas, skleidžiantis girgždantį garsą.

Šios blakės gyvena ant medžių, tarp žolių, dirvos paviršiuje, o kai kada ir paukščių lizduose, graužikų urvuose, po akmenimis. Pastebėta, kad jos labai aktyvios naktį, o dieną dažniausiai slepiasi. Šios blakės yra plėšrios ir labai ėdrios: užpuola kitus vabzdžius, straubliuku įduria, nužudo bei išsiurbia. Didesnių plėšriablakių įdūrimas žmogui labai skausmingas. Kai kurios šios šeimos atstovės yra kraujasiurbės ir Centrinėje bei Pietų Amerikoje platina žmogui labai pavojingą Čagaso ligą.

Paplitusios visame pasaulyje, tačiau dauguma plėšriablakių gyvena atogrąžų ir paatogrąžių kraštuose.

Rūšys
-----

Iš viso yra apie 7000 šių blakių rūšių. Europoje gyvena 115 rūšių, o Lietuvoje aptikta tik 7 rūšys:

* Trumpasparnė plėšriablakė – (*Coranus (Coranus) subapterus*) (De Geer, 1773)
* Uodinė plėšriablakė – (*Empicoris culiciformis*) (De Geer, 1773)
* Klajoklinė plėšriablakė – (*Empicoris vagabundus*) (Linnaeus, 1758)
* Storakojė plėšriablakė – (*Phymata (Phymata) crassipes*) (Fabricius, 1775)
* Dviuodegė plėšriablakė – (*Pygolampis bidentata*) (Goeze, 1778)
* Tamsioji plėšriablakė – (*Reduvius personatus*) (Linnaeus, 1758)
* Žieduotoji plėšriablakė – (*Rhynocoris (Rhynocoris) annulatus*) (Linnaeus, 1758)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Plėšriablakės** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Įėjimas į Freer meno galeriją
**Freer meno galerija**, kartu su Arthur M. Sackler galerija, sudaro Smithsonian instituto nacionalinių Azijos meno muziejų tinklą. Freer meno galerijoje eksponuojami Rytų Azijos, Pietryčių Azijos, musulmonų pasaulio, senovės Artimųjų Rytų, Senovės Egipto bei Amerikos meno kūriniai. Galerija yra išsidėsčiusi pietinėje nacionalinės alėjos pusėje JAV sostinėje Vašingtone. Galeriją, kartu su Arturo M. Saklerio galerija, kasmet aplanko vidutiniškai 900 000 žmonių. Freer galerija tvirtai laikosi Smithsonian instituto misijos skleisti mokslą bei pažinimą per eksponatus, tyrimus bei publikacijas. 

Freer meno galerijoje laikomi 25 518 meno objektų, kurių istorija apima 6 000 metų, įskaitant bet neapsiribojant kinų paveikslais bei keramika, Korėjos keramikos dirbiniais bei porcelianu, Japonijos Byōbu, Persijos rankraščiais, budistų skulptūromis. Galerijos kolekcijos apima laikotarpį nuo Neolito iki modernių laikų.

Galerija
--------

### Kinija

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Indija

* 
* 
* 
* 

### Egiptas

* 
* 

### Japonija

* 
* 
* 

### Nepalas

* 

### Persija

* 
* 
* 

### Korėja

* 
* 

### Sirija

* 

### Kušano imperija

* 
* 
*
| Gomapranc. *Goma* |
| --- |
| *Goma, tolumoje – Niragongas* |
|  |
| 

GomaGoma

1°41′0″ p. pl. 29°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿1.68333°š. pl. 29.23333°r. ilg.﻿ / 1.68333; 29.23333﻿ (Goma)Koordinatės: 1°41′0″ p. pl. 29°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿1.68333°š. pl. 29.23333°r. ilg.﻿ / 1.68333; 29.23333﻿ (Goma) |
|  |
| **Valstybė** | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika |
| **Provincija** | Šiaurės Kivu |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 431 342  |
|  |
|  **Vikiteka** | Goma |

**Goma** (pranc. *Goma*) – miestas Kongo Demokratinės Respublikos rytuose, Kivu ežero pakrantėje, į vakarus nuo Ruandos miesto Gisenjo, 13 km į pietus nuo Niragongo ugnikalnio. Šiaurės Kivu provincijos administracinis centras. Yra laivybinis uostas, oro uostas, keliai į Kigalį, Bukavu, Buniją. Netoli Gomos yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktas Virungos nacionalinis parkas.

Istorija
--------

Ruandos genocido metu į Gomą suplūdo daug hutų pabėgėlių. Vėliau miestas tapo vienu svarbiausių pirmojo Kongo karo ir antrojo Kongo karo centrų. Pasibaigus karams ginkluoti konfliktai mieste ir jo apylinkėse nesiliovė. 

2002 m. Niragongo ugnikalnio išsivežimas nuniokojo didelę dalį miesto, žuvo per 100 žmonių, o beveik visa rytinė Gomos dalis, įskaitant pusę oro uosto nusileidimo tako, buvo užlieta lavos. 

2021 m. gegužę, išsiveržus ugnikalniui, pradėta miesto evakuacija.

Sportas
-------

* AS Dauphins Noirs – futbolo klubas;
* Stade de l'Unité – futbolo stadionas, kurio talpa 10 tūkst. žiūrovų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kongo DR išsiveržus Niragongo ugnikalniui gyventojai evakuojasi, BNS, 2021.05.22.
2. ↑
3. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Beicavimas** – tai sėklų, sodinukų dezinfekavimas prieš sėją ar sodinimą. Padeda sunaikinti grybinių, bakterinių, virusinių ligų pradus ir apsaugoti jaunus augalus nuo ligų. Būna cheminis bei terminis beicavimai.

Cheminis beicavimas
-------------------

Cheminis beicavimas, sėklose ar gumbuose esančių ligų pradų naikinimas chemikalais – beicais. Yra trys rūšys:

* sausasis cheminis beicavimas – sėklos apveliamos smulkiai sumaltais beico milteliais. Paprastai jie blogai prikimba prie sėklos ar gumbo, teršia aplinką.
* šlapiasis cheminis beicavimas – sėklos ar svogūnai pamirkomi skystame beice. Šis būdas beveik nevartojamas.
* drėgnasis cheminis beicavimas – sėklos apipurškiamos beico suspencija – mechaninių beico ir vandens mišiniu. Tai plačiausiai vartojamas būdas.

Terminis beicavimas
-------------------

Terminis beicavimas (*sin.* šiluminis beicavimas) mirkymas karštame (iki 50 °C) vandenyje arba apdorojimas karštu oru. Nuo to sunyksta gilesniuose sėklų, gumbų sluoksniuose esantys ligų pradai. Beicuojama spec. mašinomis, aparatais įrenginiais. Beicuojant laikomasi tokių darbo apsaugos taisyklių kaip ir dirbant su pesticidais.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Gurmanas** (pranc. *gourmet* „smaguriautojas ir vynų žinovas") – išskirtinės kokybės ar rinktinių maisto produktų, valgių, delikatesų bei gėrimų mėgėjas ir žinovas; smaguriautojas.

Termino kilmė
-------------

Terminas apytikriai XVIII a. po Europą paplito iš prancūzų kalbos žodžio „Gourmet" („smaguriautojas ir vynų žinovas"), kuris atitinkamai kildinamas iš senosios prancūzų kalbos žodžio „Gormet" („vyno pardavėjo padėjėjas").
Beje, vokiečiai iki šiol naudoja iš prancūzų pasiskolintą kitą prancūzišką žodį „gourmet" ir sako, kad žodis „Gourmand" yra netikslus, nes pradinė jo reikšmė esanti „tas, kuris daug ir gerai valgo" (rajūnas).

Pagal etimologiją galima numanyti, kad geriausiais gurmanais pagal nutylėjimą laikomi prancūzai. Nors pats terminas yra daugiau sutartinis, visiškai tikslaus ir visuotinai priimto apibrėžimo nėra.

Perkeltinė reikšmė
------------------

Terminas be kulinarijos dar naudojamas ir kitose srityse. Gurmanais šnekamojoje kalboje dažnai vadinami bet kurios srities rinktinių produktų mėgėjai ir žinovai: kelionių, knygų, muzikos ir kt.

Gurmanų restoranų vertinimas
----------------------------

Nuo 1900 m. Prancūzijoje, o vėliau ir dar dviejose dešimtyse šalių, gurmanams leidžiamas kelionių gidas „Guide Michelin" klasifikuoja viešbučius ir restoranus. Idėja kilo broliams Andre ir Eduardui Michelinams – padangų koncerno savininkams – jie norėjo paskatinti keliavimą automobiliais. Gurmanams pirmiausia rūpi nuo 1926 m. šio gido kasmet skiriami įvertinimai geriausiems restoranams, pažymimi 1-3 žvaigždutėmis. Pagal šį gidą daugiausia geriausių restoranų turintis miestas yra Tokijuje (8 restoranams suteiktos 3 žvaigždutės), o visoje Prancūzijoje 3 žvaigždučių restoranai yra 26, o Šveicarijoje tik 2.
Antrasis gurmanams autoritetingiausias leidinys – Prancūzijoje leidžiamas restoranų įvertinimo katalogas „Gault Millau".

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gurmanas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Apie gurmanų mėgstamus pagrindinius delikatesus[neveikianti nuoroda]
Organizacijos emblema
**Freedom House** – JAV įsikūrusi tarptautinė nevyriausybinė organizacija, kuri įvairiose šalyse tiria ir „advokatauja", gindama demokratiją, politinę laisvę ir žmogaus teises. Organizacija garsi savo kasmetinėmis Laisvo pasaulio ataskaitomis, kuriose nurodomas kiekvienos šalies demokratijos laipsnis, plačiai naudojamas politikos mokslo tyrimuose.

Istorija
--------

Organizaciją 1941 m. įkūrė Wendell Willkie ir Eleanor Roosevelt. Tikslas - siekti laisvės ir demokratijos visame pasaulyje. Pati organizacija save apibūdina kaip „Aiškus balsas siekiantis demokratijos ir laisvės pasaulyje". 

80 proc. lėšų gauna iš JAV federalinės valdžios biudžeto, kitą dalį iš įvairių šaltinių: Bradley Foundation, Smith Richardson Foundation, Nyderlandų vyriausybės ir kitų.

Pagal 2008 tyrimus laisvos ir nelaisvos šalys  
 Žaliai - laisvos, geltonai - pusiau laisvos, raudonai - nelaisvos

Literatūra
----------

1. ↑  *Voice of America*:Cuba After Fidel - What Next?
2. ↑  2006 metų Freedom House ataskaita
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Potamogetonaceae** |
| --- |
| Rūgčialapė plūdė (Potamogeton polygonifolius)Rūgčialapė plūdė (*Potamogeton polygonifolius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Dumblialaiškiažiedžiai  *( Alismatidae)* |
| Eilė: | Plukeniečiai  *( Najadales)* |
| Šeima: | Plūdiniai  *( Potamogetonaceae)* |

 |

**Plūdiniai** (*Potamogetonaceae*) – dumblialaiškiažiedžių (*Alismatidae*) poklasio plukeniečių (*Najadales*) eilės augalų šeima.

Genties pavadinimas iš graikų kalbos žodžių *potamos* – upė ir *geiton* – kaimynas.

Gerai išaugę ir šakoti šakniastiebiai, iš kurių išauga vertikalūs stiebai. Lapai įvairios formos, lakštas turi gana ryškią vidurinę gyslą. Žiedynas – varpa. Apdulkinami vėjo ir vandens. Kai kurias rūšis apdulkina sraigės. Rūšys labai varijuoja ir lengvai tarpusavyje kryžminasi, dėl to yra gana daug plūdžių formų ir hibridų.

Šie augalai turi didelę reikšmę žuvininkystei. Kai kurios žuvų rūšys minta jomis ir ant jų apsigyvenusiais smulkiais vandens gyvūnais bei lervomis. Tankiuose sąžalynuose neršia žuvys ir randa prieglobstį jų jaunikliai. 

Plūdės atlieka gana svarbų vaidmenį vandens telkinių užžėlime. Plūdžių lapai ir stiebai paprastai būna padengti gana storu kalcio karbonato sluoksniu, kuris atsiranda, suskilus vandenyje ištirpusiam kalcio karbonatui. Karbonatai kartu su atitrūkusiomis augalų dalimis grimzta į dugną, šios liekanos sudaro kalkių tufą arba ežerų kreidą. Tačiau plūdžių sąžalynai gali trukdyti žvejybai ir laivų judėjimui. Valant vandens telkinius, išgriebta plūdžių masė naudojama dirvoms tręšti.

Gentys
------

* Grenlandija (*Groenlandia*)
* Plūdė (*Potamogeton*)

Augalai įrašyti į Lietuvos raudonąją knygą
------------------------------------------

* Smailialapė plūdė (*Potamogeton acutifolius*)
* Siūlinė plūdė (*Potamogeton trichoides*)
* Meinshauzeno plūdė (*Potamogeton x meinshauzenii*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Fantastlapiai** – kartografinės fantastikos elementas, vaizduojantis fantastinio pasaulio kartografinį vaizdą. Fantastlapiai būna įvairūs: fiziniai, politiniai, bendrieji, specialieji. Fantastlapiai pagal žanrą skirstomi į keletą rūšių. Svarbiausios iš jų – moksliniai fantastiniai ir fentezi stiliaus. Taip pat esama topografinių fantastinių žemėlapių, kurie savo vaizdavimo maniera gali būti panašūs tiek į fentezi, tiek į mokslinės fantastikos kartografinius darinius. Šiais laikais dažniausiai sudaromi fantastlapiai skirti įvairaus žanro žaidimams, jų pasauliams iliustruoti. Labai paplitę kompiuterinių žaidimų (strateginių, vaidmenų, šaudyklių) ir vaidmenų (RPG) žaidimų fantastiniai žemėlapiai. Pirmieji fantastiniai žemėlapiai (fantastlapiai) Lietuvoje buvo sukurti 1980 m. Užsienyje fantastlapiai buvo sudaryti kur kas anksčiau. Jų ištakos siekia antikos laikus.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie šimtinę kaip tam tikrą banknotą skaityti čia.*
**Šimtinė** (rus. ir ukr. *сотня*) – karinis vienetas, kurį sudaro apie 100 kareivių, apytiksliai atitinka kuopą.

Senovė Romoje šimtinę atitiko centurija.

Kavalerijos šimtinės
--------------------

Šimtinės dažnai buvo kavalerijos daliniai, sudarantys eskadronus. Neretai šimtinei vadovaujantis vadas vadindavosi *šimtininkas* arba analogišku terminu toje kalboje (pvz. rus. *сотник* 'šimtininkas, sotnikas').

Kazokų šimtinės
---------------

XVI a. atsirado rejestrinių kazokų šimtinės, kurios sudarydavo pulkus. Pvz. 1649 m. šimtinės būdavo vadinamos pagal šimtininko pavardę arba pagal vietovę, iš kurios gyventojų būdavo sudaryta.

XVII a. šimtinė buvo ne tik karinis vienetas, bet ir administracinis – teritorinis bei teisminis vienetas. Tuomet šimtinės vadindavosi jau pagal vietovę. Pulką sudarydavo nuo 7 iki 20 šimtinių. Šimtinę sudarydavo nuo keliasdešimties iki 250 raitelių, jai vadovaudavo sotnikas. Šimtines turėjo ir serdiukai.

Carinėje Rusijoje kazokų šimtinės atitiko paprastos kavalerijos eskadronus arba pėstininkų kuopas.

Pėstininkų šimtinės
-------------------

Kai kuriose kariuomenėse šimtinės egzistavo ir ne kavalerijoje. Pvz. Antrojo pasaulinio karo metais ir po jo Ukrainos Sukilėlių Armijoje šimtinė (*sotnia*) atitiko kuopą. Kuopa būdavo sudaryta iš 2-3 *čiotų* (ukr. *чота* 'būrys').
Koordinatės: 55°20′49″ š. pl. 26°6′48″ r. ilg.﻿ / ﻿55.34694°š. pl. 26.11333°r. ilg.﻿ / 55.34694; 26.11333



| Gaveikėnų malūno tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Ignalinos rajonas) |
| Plotas | 0,051 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,8 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Palaukinis |
| Išteka | Palaukinis |

**Gaveikėnų malūno tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3 km į vakarus nuo Ignalinos. Sudarytas užtvenkus Palaukinio upę (Dringio ežero intakas) 2,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,73 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 145,8 m. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais. Priešsroviui į rytus už kelio  **1410**  Strigailiškis–Vaišniūnai  iškart telkšo Strigailiškio tvenkinys. Pakrantės kalvotos. Šiaurinėje pakrantėje šalia užtvankos stovi XIX a. kultūros paminklas – Gaveikėnų vandens malūnas, prieina Varliankos miškas. Vakarinėje ir pietinėje pakrantėse įsikūręs Gaveikėnų kaimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Gavialis gangeticus** |
| --- |
| Gavialas (*Gavialis gangeticus*) |
| Apsaugos būklė |
| Grėsmingai nykstantys  (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Krokodilai  *( Crocodylia)* |
| Šeima: | Gavialiniai  *( Gavialidae)* |
| Gentis: | Gavialai  *( Gavialis)* |
| Rūšis: | Gavialas  *( Gavialis gangeticus)* |

 |
| Binomas |
| ***Gavialis gangeticus***Gmelin, 1789 |
| Gavialų paplitimas |

**Gavialas** (*Gavialis gangeticus*) − siaurasnukis krokodilas. Minta tik žuvimi. Seniau gavialai buvo gana plačiai paplitę pietų Azijos upėse, tačiau dabar sutinkami tik Indijoje ir Nepale. Kaip ir daugelis kitų krokodilų, gavialai medžiojami dėl odos. Dėl to dabar gavialai yra kritiškai nykstanti rūšis.

Šie didžiausi krokodilų šeimos nariai beveik nepasikeitė per 200 mln. metų. Patinas gali sverti iki 200 kg ir būti 6,4 m ilgio nuo snukio iki storos žvynuotos uodegos.

Gavialai gyvena švariame greitai tekančiame vandenyje. Žuvis jie griebia ilgais plonais nasrais, o smulkias žuvis nutveria aštriais dantimis.

Nuorodos
--------

* Gavialinių šeima **(**angl.**)**

Šaltiniai
---------

1. ↑   „IUCN Red List - Gavialis gangeticus". IUCN Red list.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gavialas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Faradėjaus elektrolizės dėsniai** – kiekybiniai ryšiai, pagrįsti Maiklo Faradėjaus 1834 m. paskelbtais elektrocheminiais tyrimais. Jie susieja elektrocheminės reakcijos metu ant elektrodo susidariusios medžiagos kiekį su visu pripildytu krūviu arba, atitinkamai, vidutine elektros srove ir bendru laiku.

Dėsniai
-------

Vadovėliuose bei mokslinėje literatūroje gali būti pateikiamos kelios Faradėjaus elektrolizės dėsnių versijos. Apibendrintai jie formuluojami:

* **I Faradėjaus elektrolizės dėsnis**: elektrolizės metu ant elektrodo išsiskyrusios medžiagos kiekis yra tiesiogiai proporcingas elektros kiekiui, perduotam į elektrodą. Elektros kiekiu laikomas elektros krūvis, paprastai matuojamas kulonais.
* **II Faradėjaus elektrolizės dėsnis**: duotam elektros kiekiui (elektros krūviui) masė cheminio elemento, išsiskyrusio ant elektrodo, tiesiogiai proporcinga ekvivalentinei elemento masei. Medžiagos ekvivalentinė masė yra jo molinė masė, padalinta iš skaičiaus, priklausomo nuo cheminės reakcijos, kurioje medžiaga dalyvauja.

Matematinė išraiška
-------------------

Faradėjaus dėsnius galima apibendrinti formule:

{\displaystyle m={\frac {QM}{Fz}}}
kur:

* m – medžiagos, išsiskyrusios ant elektrodo, masė gramais
* Q – visas elektros krūvis, praėjęs per medžiagą, matuojamas kulonais
* F = 96485,33289(59) C mol−1 yra Faradėjaus skaičius
* M - medžiagos molio masė gramais viename molyje
* z – medžiagos jonų valentingumo skaičius (elektronų skaičius vienam jonui)

Pažymėtina, kad M/z yra toks pat, kaip ir išsiskyrusios medžiagos ekvivalentinis svoris.

Pirmajame Faradėjaus dėsnyje M , F ir z yra konstantos, tad kuo didesnis Q, tuo didesnė m reikšmė.

Antrajame Faradėjaus dėsnyje Q , F ir z yra konstantos, tad kuo didesnė M/z (ekvivalentinio svorio) vertė, tuo didesnis m.

Paprasčiausiu nuolatinės srovės elektrolizės atveju iš {\displaystyle Q=It} seka:

{\displaystyle m={\frac {ItM}{Fz}}}
ir po to:

{\displaystyle n={\frac {It}{Fz}}}
kur:

* *n* yra išsiskyrusios medžiagos kiekis („molių skaičius"): *n = m/M*
* *t* yra nuolatinės elektros srovės veikimo laikas

Sudėtingesniu kintamosios srovės atveju elektros srovės *I*(*{\displaystyle \tau }*) pilnas krūvis *Q* sumuojamas per laiką *{\displaystyle \tau }*:

{\displaystyle Q=\int \_{0}^{t}I(\tau )d\tau }
kur *t* – visas elektrolizės laikas; *{\displaystyle \tau }* naudojamas kaip kintamoji, srovė *I* yra *{\displaystyle \tau }* funkcija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ehl, Rosemary Gene; Ihde, Aaron (1954). „Faraday's Electrochemical Laws and the Determination of Equivalent Weights". *Journal of Chemical Education* **31** (May): 226–232. Bibcode:1954JChEd..31..226E. doi:10.1021/ed031p226.
2. ↑  For a similar treatment, see Strong, F. C. (1961). „Faraday's Laws in One Equation". *Journal of Chemical Education* **38** (2): 98. Bibcode:1961JChEd..38...98S. doi:10.1021/ed038p98.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šima (reikšmės).*
Šimos žemė Japonijos žemėlapyje
*Šima'* (志摩国; Shima no kuni), dar vadinama **Šišiū** (志州 *shishū*) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra pietrytinė Mijės prefektūros dalis. Šima ribojosi su Isės žeme ir buvo mažiausia iš visų senųjų Japonijos žemių.

Šima buvo klestintis žuvimis regionas, todėl Naros laikotarpiu Šimos gubernatoriai buvo atsakingi už imperatoriui skiriamas kasmetines dovanas iš žuvų. Svarbiausiu Šimos miestu buvo Toba.

Senosios Japonijos žemės

Akis |
Ava |
Ava |
Avadžis |
Bingo |
Bičiu |
Bidzenas |
Bungo |
Budzenas |
Cušima |
Čikugo |
Čikudzenas |
Čišima |
Deva |
Ečigas |
Ečidzenas |
Ečiū |
Harima |
Hida |
Higas |
Hitačis |
Hidaka |
Hidzenas |
Hokis |
Hiūga |
Iburis |
Idzu |
Idzumas |
Idzumis |
Iga |
Ijas |
Ikis |
Inaba |
Isė |
Išikaris |
Ivamis |
Jamaširas |
Jamatas |
Jošinas |
Kaga |
Kajus |
Kavačis |
Kadzusa |
Kijis |
Kitamis |
Koudzukė |
Kuširas |
Mikava |
Mimasaka |
Minas |
Musašis |
Mucu |
Nagatas |
Nemuras |
Notas |
Okis |
Omis |
Ošima |
Osumis |
Ovaris |
Sadas |
Sagamis |
Sanukis |
Sacuma |
Secu |
Suou |
Suruga |
Šima |
Šimousa |
Šimocukė |
Šinanas |
Širibešis |
Tadžima |
Tamba |
Tangas |
Tešis |
Tokačis |
Tosa |
Toutoumis | 
Vakasa
| **Echinorhinidae** |
| --- |
| Paprastasis krokodilinis dygliaryklis(*Echinorhinus brucus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Kremzlinės žuvys  *( Chondrichthyes)* |
| Antbūris: | Rykliai  *( Selachomorpha)* |
| Būrys: | Dygliarykliai  *( Squaliformes)* |
| Šeima: | Krokodiliniai dygliarykliai  *( Echinorhinidae)* |

 |
|  |

**Krokodiliniai dygliarykliai** (*Echinorhinidae*) – dygliaryklių (*Squaliformes*) šeima. Paplitę šalto, vidutinio ir tropinio klimato vandenyse nuo 11 iki 900 m gylyje.

Šeimoje yra dvi retos, mažai ištirtos ryklių rūšys. Abiejų rūšių rykliai yra sąlyginai dideli - kūno ilgis 3,1-4,0 m.

Sistematika
-----------

Šeimoje yra viena gentis – **krokodiliniai dygliarykliai** (*Echinorhinus*) ir dvi rūšys:

* Paprastasis krokodilinis dygliaryklis (*Echinorhinus brucus*)
* Rytinis krokodilinis dygliaryklis (*Echinorhinus cookei*)

Krokodilinių dygliaryklių šeimos vieta sistematikoje nėra pilnai aiški, ir įvairūs biologai ją priskiria skirtingiems būriams – plokščiakūniams rykliams (*Squatiniformes*), dygliarykliams (*Squaliformes*), ar net išskiria į atskirą būrį *Echinorhiniformes*.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Integrated Taxonomic Information System (ITIS)
3. ↑
4. ↑



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Krokodiliniai dygliarykliai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Fanų klubas**, **fanklubas** – žmonių, entuziastingai kuo nors besižavinčių (pvz. meno ar mokslo šaka), ar ką nors palaikančių (pvz. įžymybę, atlikėją, sporto komandą), grupė. Dauguma fanų klubų yra išlaikomi pačių fanų, skiriančių didžiąją dalį savo laiko ir išteklių juos dominančio dalyko rėmimui. Taip pat egzistuoja „oficialūs" fanų klubai, priklausantys asmenims, susijusiems su asmeniu ar organizacija, kuria klubas ir palaiko. Toks reiškinys būdingas daugeliui muzikantų, sporto komandų ir kt.

Didesni fanų klubai geba organizuoti renginius ir rinkti lėšas juos dominančiam dalykui paremti. Kai kuriais atvejais surinktos lėšos atitenka patiems fanų klubo nariams.

Šiandieną daugelis fanų klubų turi susikūrę savo internetinį puslapį (vadinamąjį fanų puslapį), kurį jie naudoja reklamavimo reikmėms. Tokiuose puslapiuose paprastai talpinamos nuotraukos ir informacija, susijusi su fanus dominančiu objektu. Pavyzdžiui, fanų puslapyje, dedikuotame atlikėjui, gali būti talpinamos nuotraukos, videoįrašai, diskusijų lentos ir informacija apie artimiausius koncertus.
**Justinas Lelešius** (slapyvardžiai *Krivaitis*, *Grafas*, 1917 m. lapkričio 23 d. Navasodai, Igliškėlių valsčius – 1947 m. rugsėjo 24 d. Valaičiai, Veiverių valsčius) – Lietuvos kunigas, Tauro apygardos partizanų kapelionas.

Biografija
----------

Atminimo kryžius Kazlų Rūdoje
1943 m. baigė Vilkaviškio kunigų seminariją. Dirbo vikaru Vilkaviškio, Klampučių (Bartninkų valsčius) parapijose, nuo 1945 m. Lankeliškių (Alvito valsčius) klebonas. Bendradarbiavo su pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyviais. Dėl NKGB rengiamų provokacijų (bandyta jį užverbuoti) nuo 1945 m. rudens slapstėsi, nuo 1946 m. kovo 1 d. Tauro apygardos partizanų kapelionas. Žuvo išduotas su Birutės rinktinės štabo 5 pareigūnais. Jų kūnai buvo užkasti žvyrduobėje, 1991 m. palaikai palaidoti toje vietoje įrengtame Skriaudžių Skausmo kalnelyje.

Rašė dienoraštį, kurio dalis rasta KGB archyve. Išspausdinta J. Lelešiaus-Grafo ir L. Baliukevičiaus-Dzūko knygoje „Dienoraščiai" (1994 m.) ir J. Lelešiaus-Grafo knygoje „Partizanų kapeliono dienoraštis" (2006 m.).

Įvertinimas
-----------

* Partizanų vadovybės apdovanotas Juostele „Už narsumą", 1948 m.
* Karys savanoris, majoras, 1997 m. po mirties
* 1998 m. Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro didysis kryžius; po mirties

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Lelešius. *Justinas Lelešius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 711 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Portal

**Vikisritis: *Metai/Chronologija***

**Šimtmetis** arba **amžius** (sutrumpintai **a.**) – 100 metų trukmės laikotarpis. Dešimt šimtmečių sudaro tūkstantmetį. Šimtmečiai paprastai užrašomi naudojant romėniškus skaičius ir pridedant sutrumpinimą „a.": I a. – pirmas šimtmetis, V a. – penktas šimtmetis, ir t. t.

Pagal Grigaliaus kalendorių, šimtmečiai prasideda pirmųjų metų sausio 1 d. ir baigiasi šimtųjų metų gruodžio 31 d. Pavyzdžiui, dabartinis XXI a. prasidėjo 2001 m. sausio 1 d. o baigsis 2100 m. gruodžio 31 d. Dėl šios priežasties, šimtmetį rodantis skaičius visada bus vienu didesnis, nei metų pirmieji skaičiai (kaip kad **20**12 metai priklauso dvidešimt pirmam šimtmečiui). Vienintelė išimtis bus tik paskutiniai šimtmečio metai, kai abu skaičiais sutaps (**21**00 metai taip pat priklausys dvidešimt pirmam šimtmečiui).

Susiję straipsniai
------------------

* Tūkstantmetis

Vikižodynas
| Klibių senosios kapinės |
| --- |
|  |
| 

Klibių senosios kapinėsKlibių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°55′02″š. pl. 21°17′55″r. ilg.﻿ / ﻿55.917317°š. pl. 21.298608°r. ilg.﻿ / 55.917317; 21.298608Koordinatės: 55°55′02″š. pl. 21°17′55″r. ilg.﻿ / ﻿55.917317°š. pl. 21.298608°r. ilg.﻿ / 55.917317; 21.298608 |

 |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Kretingos seniūnija |
| Plotas | 0,01 ha |
| Naudotas | XVI–XIX a. |

**Klibių senosios kapinės** (arba ***Maro kapeliai, Senkapiai***) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybėje, Klibiuose (Kretingos seniūnija), geležinkelio Klaipėda–Vilnius kairėje pusėje, dešiniajame Burkštino krante. Saugotinas kultūros paveldo objektas.

Apibūdinimas
------------

Įrengtos aukštumos pakraštyje. Netaisyklingo plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, platėjančios link pietrytinio galo. Iš pietryčių, šiaurės rytų ir šiaurės vakarų pusių apjuostos palaidų akmenų pylimo. Centrinėje dalyje stovi medinė koplytėlė ir kryžius, į šiaurės vakarus nuo jų – trejetas įvairaus dydžio kryžių. 

Teritorijos plotas – 0,01 ha.

Istorija
--------

Kapinės veikė XVI–XIX a. pradžioje. Vėliau iki XX a. 2 dešimtmečio jose laidoti savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai. XIX a. kapinės apjuostos pylimu, kuriam panaudoti gretimame lauke surinkti stambūs ir vidutinio dydžio akmenys. Nuo seno kapinėse stovėjo koplytėlė ir keletas kryžių, kuriems sunykus jų vietoje statomi nauji kryždirbystės statiniai. 

Koplytėlė su joje buvusia Marijos skulptūra 1971 m. paskelbta vietinės reikšmės dailės paminklu. 1990 m. skulptūra perkelta į Klibių gyvenvietės centre pastatytą naują kaimo koplytėlę.

1972–1984 m. kapinės buvo vietinės reikšmės archeologijos paminklas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. - Vilnius, 1973. - P. 662

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų katalogas. - Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976
* Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). - Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio ministerijos žemės ūkio aerotofogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983