recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°44′40″š. pl. 24°09′37″r. ilg.﻿ / ﻿55.7445°š. pl. 24.1603°r. ilg.﻿ / 55.7445; 24.1603

|  |
| --- |
|    **Gustonių geležinkelio stotis** |
|  |
| *Stoties pastatas 2021 m.* |
| **Adresas** | Gustonys, Stoties g. 28 |
| **Atidaryta** | XX a. |
| **Aptarnaujanti įmonė** | AB „Lietuvos geležinkeliai" |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ RADVILIŠKIS ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | Labučiai |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 3,7 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Dapšioniai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 7,4 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | **Gustonys** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 1,1 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Berčiūnai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 11,2 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | PANEVĖŽYS |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Gustonių geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis Panevėžio rajono savivaldybėje, šiauriniame Gustonių kaimo pakraštyje. Tai vidutinio dydžio stotis prie geležinkelio Radviliškis–Daugpilis, kurioje stoja traukiniai Panevėžys–Mažeikiai.

Iki 1976–1979 m. turėjo atskiros gyvenvietės statusą.

Istorija
--------

XX a. viduryje prie geležinkelio buvo senoji geležinkelio stotis, namas su butais darbininkams, pagalbinės patalpos, parduotuvė. Iešmai buvo pervedinėjami rankomis, stoties pradžioje ir pabaigoje buvo iešmininkų postai, kuriuose dirbo daug žmonių. Iš privažiavimo kelių, kurių dabar yra keturi, tada buvo tik vienas. Senojoje stotyje dirbo daug žmonių. Ryte ir vakare važiuodavo keleiviniai traukiniai, kuriais žmonės vykdavo į darbą – daugiausia į Panevėžį. Naujoji geležinkelio stotis atidaryta apie 1984 m. Iki to laikotarpio krovininius vagonus traukdavo garvežiai, kūrenami kietu kuru.

2023 m. pradėtos diskusijos ir planai, kad Panevėžio stotis, kurioje ateityje stos elektriniai traukiniai, galėtų būti kaip tik Gustonyse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gustonių geležinkelio stotis. Info.lt (tikrinta 2023-07-30).
2. ↑  Traukinių išvykimai iš stotelės Gustonys. (Stops.lt)
3. ↑  Gustonių biblioteka. 2020-12-07, Facebook.com (tikrinta 2023-07-30).
4. ↑  Laimis Kavoliūnas. Greitasis traukinys suks į Panevėžį ar lėks į naują Gustonių stotį? 2023-05-09, Panskliautas.lt (tikrinta 2023-07-30).
5. ↑  Žydrūnė Tursaitė, Visuomenei pristatomas „Rail Balticos" Panevėžio geležinkelio mazgo planas. 2023-07-27, Bns.lt (tikrinta 2023-07-30).
| **Edvardas Raugalas** |
| --- |
| Gimė | 1942 m. kovo 24 d. (81 metai)Užubaliai, Ukmergės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Rasa |
|  |
| Veikla | inžinierius, politinis veikėjas, Lietuvos Respublikos žemės ūkio viceministras |
|  |
| Alma mater | 1965 m. Kauno technologijos universitetas |

**Edvardas Raugalas** (g. 1942 m. kovo 24 d. Užubaliai, Ukmergės rajonas) – inžinierius, politinis veikėjas, Lietuvos Respublikos žemės ūkio viceministras.

Biografija
----------

1949-1956 m. mokėsi Laičių 7-metėje mokykloje (dab. Ukmergės Senamiesčio mokyklos pagrindinio ugdymo skyrius). 1956-1959 m. mokėsi Ukmergės 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1959-1965 m. studijavo Kauno politechnikos institute.
1969–1973 m. Brno aukštosios technikos mokyklos (Čekija) aspirantas.
1973 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją, mokslų kandidatas (daktaras).

1965-1968 m. Kauno politechnikumo dėstytojas, 1968–1969 m. Kauno medicinos instituto 2-osios mokslinio tyrimo laboratorijos inžinierius. 1974–1993 m. Kardiologijos mokslinio tyrimo institute vyr. mokslinis bendradarbis.
1993-1996 m. "Valstiečių laikraštis" Kauno zonos korespondentas.
1996–1997 m. Žemės tarnybos direktorius. 1998–2009 m. VĮ "Registrų centras" Kauno filialo direktoriaus pavaduotojas.
Nuo 2009 m. gegužės mėn. Lietuvos Respublikos žemės ūkio viceministras.

Vedęs. Žmona Rasa. Dukros Indrė ir Jonė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Edvardas Raugalas[neveikianti nuoroda] (LR ŽŪM inf.)
**Yuta Tabuse**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1980 m. spalio 5 d. (42 metai) |
| Gimimo vieta | Jokohama, Kanagava, Japonija |
| Ūgis | 1,73 m |
| Svoris | 75 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Točigio „Brex" |
| **Numeris** | 0 |
| **Pozicija** | Įžaidėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 2002-20032003-200420042004-20052005-20062006-20072007-20082008- | Tokijo „Toyota Alvark"Long Byčo „Jam"Finikso „Suns"Long Byčo „Jam"Albukerkės „Thunderbirds"Beikersfildo „Jam"Anaheimo „Arsenal"Točigio „Brex" |  |
| Šalies rinktinė |
| 1998-2014 |  Japonija |  |
|  |

**Juta Tabusė** (jap. 田臥 勇太, g. 1980 m. spalio 5 d.) – Japonijos krepšininkas, žaidžiantis Japonijos krepšinio B lygoje besivaržančioje Točigio „Brex" komandoje.

Karjera
-------

2003 m. J. Tabuse tapo pirmasis japonas. žaidęs NBA vasaros lygoje. Tą pačią vasarą J. Tabusė pasirašė sutartį su Denverio „Nuggets", tačiau dar neprasidėjus reguliariajam sezonui sutartis buvo nutraukta ir J. Tabusė 2003–2004 metų sezoną žaidė ABA lygos Long Byčo „Jam" komandoje. 

2004 m. vasarą dalyvavo Finikso „Suns" vasaros stovykloje, su šiuo klubu pasirašė sutartį ir sužaidė keletą reguliariojo sezono rungtynių, tačiau gruodžio mėnesį sutartis buvo nutraukta ir krepšininkas grįžo į Long Byčo „Jam". 

2005 m. vasarą žaidėjas pasirašė sutartį su Los Andželo „Clippers", tačiau prieš reguliarųjį sezoną buvo atleistas ir sezoną praleido NBA D-lygos Albukerkės „Thunderbirds" komandoje.

2008 m. rugsėjo 28 d. sugrįžo į Japoniją ir pasirodė Točigio „Brex" komandos gretose.

Pasiekimai
----------

* 1998 m. Azijos jaunimo iki 18 metų krepšinio čempionatas – 33 Bronza
* 2010 m. William Jones taurė – 33 Bronza
* 2017, 2022 m. Japonijos krepšinio B-lygos čempionas
* 2010 m. Japonijos krepšinio lygos finalo naudingiausias žaidėjas
* 2010 m. Japonijos krepšinio lygos čempionas
* 2004 m. ABA čempionas

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Justė Juozapaitytė** |
| --- |
| Gimė | 1990 m. balandžio 19 d. (33 metai)Palanga, Lietuva |
|  |
| Veikla | modelis |

**Justė Juozapaitytė** (1990 m. balandžio 14 d. Palangoje) – modelis ir grožio konkursų dalyvė.

Biografija
----------

Gimė 1990 m. balandžio 14 d. Palangoje. 2007 m. dalyvavo LNK televizijos organizuotoje laidoje *Grožio mokykla*, kur pateko į finalą ir užsitikrino vietą 2007 m. Mis Lietuva konkurse. Konkurse Mis Lietuva gavo apdovanojimą už fotogeniškumą. Tais pačiais metais konkurse *Miss Fashion TV* užėmė pirmąją vietą ir tapo šio TV kanalo veidu 2008 metų sezone.

Pirmąjį kontraktą pasirašė 2007 m. su agentūra *Modilinos*. Dalyvavo fotosesijose Tailande, Kinijoje, Vietname ir Honkonge. Fotografavosi NIKE ir Lynx reklamose. 2011 m. dalyvavo grožio kunkurse *Britain & Ireland’s Next Top Model*, kur užėmė antrą vietą. Po konkurso modelis dalyvavo filmuojant britų muzikos atlikėjo Matt Cardle dainos *Starlight* vaizdo klipe. 2011 m. lapkričio mėnesį modelio nuotrauka buvo ant *Choque* žurnalo viršelio. Tų pačių metų gruodžio mėnesį dirbo modeliu *Amy Hall* drabužių kolekcijos pristatyme.

Nuorodos
--------

* www.londoniete.lt Justė Juozapaitytė Archyvuota kopija 2013-06-15 iš Wayback Machine projekto.;
* Justė Juozapaitytė. Beveik geriausias Britanijos modelis;
* Dainos Starlight vaizdo klipas.
| **Monika Navickienė** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1981 m. birželio 25 d. (42 metai)Telšiai, Lietuva |
| Sutuoktinis (-ė) | Mindaugas |
| Vaikai | Elžbieta, Patricija |
| Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministrė(I. Šimonytės ministrų kabinetas) |
| Ėjo pareigas | 2020 m. gruodžio 11 d. –  dabar |
| Ankstesnis | Linas Kukuraitis |
| Seimo narė |
| Ėjo pareigas | 2016 m. lapkričio 14 d. –  dabar |
|  |
| Partija | TS-LKD |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Monika Navickienė** (g. 1981 m. birželio 25 d. Telšiuose) – Lietuvos politinė ir visuomenės veikėja.

Biografija
----------

2021 m.
1999 m. baigė Telšių Žemaitės gimnaziją, Telšių muzikos mokyklą. Įstojo į Vilniaus universitetą ir persikėlė gyventi į Vilnių. 2003 m. Vilniaus universitete įgijo filosofijos bakalauro laipsnį. 2005 m. Mykolo Romerio universitete įgijo mokesčių administravimo magistro laipsnį.

Nuo 2004 m. iki 2011 m. dirbo privačiame sektoriuje įvairiose pareigose: UAB „Aesculapius" Vilniaus filialo direktorė; UAB „Raminora" (SPA Vilnius) personalo vadovė, SPA centro direktoriaus pavaduotoja; Druskininkų kurorto sveikatinimo įstaigų asociacija (projektas pagal 2.2. priemonę „Druskininkų kurorto paslaugų sektoriuje dirbančiųjų kvalifikacijos kėlimas pravedant profesionalius mokymus"), Vidinė projekto stebėtoja, UAB „MndM Concept" direktorė, UAB „Adcrent" direktorė.

Politinė veikla
---------------

Nuo 2011 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų narė. 2012 m. – rinkimų į Lietuvos Respublikos Seimą Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų kampanijos koordinatorė ir Seimo nario padėjėja.

Nuo 2013 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų vykdomoji sekretorė. Nuo 2013 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų Prezidiumo ir Tarybos narė.

2016 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų kandidatė į Socialinės apsaugos ir darbo ministro postą.

Išrinkta į 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimą.

2020 m. gruodžio 7 d. Prezidentui Gitanui Nausėdai patvirtintus Ingridos Šimonytės ministrų kabineto sudėtį, M. Navickienė paskirta socialinės apsaugos ir darbo ministre.

Visuomeninė veikla
------------------

Viena iš asociacijos „Neužmiršk" steigėjų .

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Jurgita Mockienė. *Monika Navickienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-06-08.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖS SUDĖTIES Archyvuota kopija 2021-01-12 iš Wayback Machine projekto.
7. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Romualdas Lengvinas** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. liepos 1 d.Lietuva Lietuva, Kaunas |
| Mirė | 2019 m. sausio 20 d. (88 metai)Lietuva Lietuva, Kėdainių raj. Akademija |
|  |
| Pareigos | Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys |
| Partija | Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Išsilavinimas | ŠPI, VU soc. mokslų daktaras |

**Romualdas Lengvinas** ( 1930 m. liepos 1 d. Kaune) –
2019 m. sausio 20 d. )  pedagogas, socialinių mokslų daktaras, Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1941 m. baigė Kauno V. Kudirkos pradžios mokyklą, 1946 m. 9 klases Kauno 6-oje vidurinėje mokykloje, 1952 m. Panevėžio mokytojų seminariją, 1960 m. Šiaulių pedagoginį institutą, 1965 m. baigė Vilniaus universitetą, žurnalistas, 1982 m. baigė Vilniaus universiteto aspirantūrą, socialinių mokslų daktaras.

1946–1952 m. mokytojavo pradinėse mokyklose, 1952–1957 m. Mantviliškio pradinės mokyklos direktorius, 1957–1967 m. Gudžiūnų kolūkio valdybos pirmininkas, 1967–1979 m. Kėdainių 2–osios vidurinės mokyklos direktorius. 1979–1980 m. Pedagogikos Mokslo tiriamojo instituto mokslo darbuotojas, 1980–2004 m. Akademijos vidurinės mokyklos direktorius, Kėdainių Jonušo Radvilos kolegijos dėstytojas. Nuo 2004 m. Akademijos vidurinės mokyklos etikos mokytojas.

1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, Kėdainių rajono tarybos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kėdainių rajono skyriaus narys. Nuo 2005 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas, LSDP Etikos ir procedūrų komisijos narys.

1995–1997 m. 1997–2000 m. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys. 1997–2000 m. valdybos narys, Švietimo, kultūros ir sporto komiteto pirmininkas.

Lietuvos etinės kultūros draugijos *Ethos* valdybos narys. Vaikai Dalius, Giedrius.
*Kitos reikšmės – Šakutė (reikšmės).*
Įvairios paskirties šakutės
**Šakutė** – stalo įrankis, skirtas pasmeigti, prilaikyti ne skystą maistą. Šakutę sudaro rankenėlė ir kitame gale esantys sujungti 2-4 smailūs dantys. Labiausiai paplitusios Vakarų pasaulyje ir jo kultūrinės įtakos sferoje esančiose šalyse, Rytų Azijoje vietoje šakučių dažnai naudojamos valgymo lazdelės. Maistas šakute gali būti persmeigiamas arba kabinamas plokštuma. Tam, kad būtų patogiau šakute kabinti maistą panašiai kaip šaukštu, smaigaliai šiek tiek palenkiami į viršų.

Gaminama iš metalo (neretai iš sidabro), plastiko.

Istorija
--------

Pirmaisiais šakučių prototipais galima laikyti dvišakus pagalius skirtus kepti mėsai virš ugnies. Mažesnio dydžio jos vėliau buvo naudojamos ir virtuvėse maisto gaminimui, tačiau kaip stalo įrankiai nenaudotos.

Iki atsirandant šakutėms europiečiai naudojosi tik peiliais ir šaukštais, paprastai maistą imdavo rankomis, kartais naudodavosi dviem peiliais. Pirmą kartą šakutė rašytiniuose šaltiniuose minima IX a. Pradžioje turėjo tik du smaigalius. Nedidelės tridantės šakutės atsirado Artimuosiuose Rytuose, pirmiausia Bizantijoje, iš kur per vedybas tarp monarchų dinastijų pateko į vėlyvojo Renesanso Italiją. Europoje šakutės ilgai negalėjo įsitvirtinti, nes pasirodžius pirmosioms šakutėms XI a. jos buvo bažnyčios uždraustos. Tai buvo grindžiama tuo, kad Dievo duotas maistas turi būti valgomas Dievo duotais pirštais. Italijoje šakutės išpopuliarėjo XIV a. o iki XVII a. tapo privalomu stalo įrankiu aukštuomenėje ir tarp miestiečių.

Šiaurės Europoje šakutė pasirodė žymiai vėliau. Pirmą kartą anglų kalba aprašė *Thomas Coryat* savo knygoje apie kelionę po Italiją 1611 m. tačiau Anglijoje šakutė plačiau paplito tik XVIII a. Šakutė su išlenktais smaigaliais pasirodė Vokietijoje XVIII a. XIX a. pradžioje įprastos šakutės buvo keturiais smaigaliais.

Klasifikacija
-------------

* **Desertinė** – su 3 smaigaliais (dažnai vieno smaigalys plokščias, briauna aštresnė, kad būtų lengviau atgnybti desertą)
* **Užkandžių** – su 2 smaigaliais
* **Salotų** – platesniu galu
* **Pagrindinė** – skirta pagrindiniam patiekalui
* **Kepsnio** – didesnė su 2 ilgais smaigaliais, skirta prilaikyti pjaustant kepsnį

Šaltiniai
---------

1. ↑  Норвич, Д. История Венецианской республики = A History of Venice / Перевод. с англ. И. Летберг, Н. Омельянович, Ю. Федоренко. – М.: АСТ, 2009. – С. 93. – (Историческая библиотека).
2. ↑  Charing Worh (2014), Types of Cutlery in the UK
3. ↑  Ward, Chad. The Uncommon Origins of the Common Fork. Leite’s Culinaria
Koordinatės: 55°57′22″š. pl. 23°18′36″r. ilg.﻿ / ﻿55.9560°š. pl. 23.3101°r. ilg.﻿ / 55.9560; 23.3101

|  |
| --- |
|    **Gubernijos geležinkelio stotis** |
|  |
| **Adresas** | Gubernija (Šiauliai), V. Bielskio g. 30 |
| **Atidaryta** | 1916 m. |
| **Aptarnaujanti įmonė** | AB „Lietuvos Geležinkeliai" |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | km | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
| *↑ JONIŠKIS ↑* |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↑ *JONIŠKĖLIS ↑* |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
| Meškuičiai |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | *Norušaičiai* |
|  | 7,4 | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 5,1 |  |
| *Kėbliai* |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | *Mamaičiai* |
|  | 8,1 | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 11,3 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | **GUBERNIJA** |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 2,1 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | *Vilniaus gatvė* |
|  | 6,3 | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | *Aušros alėja* |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
| ↓ ŠIAULIAI ↓ |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Gubernijos geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis šiaurės Lietuvoje, Šiaulių miesto šiaurėje, Gubernijos mikrorajone. Tai prekinė geležinkelio stotis Šiaulių–Jelgavos geležinkelio linijoje, aptarnaujanti aplinkines pramonės įmones. Keleiviniai traukiniai Gubernijos stotyje nestoja.

Istorija
--------

1916 m. vokiečių kariuomenės tikslais nutiestas Gubernijos–Biržų siaurasis geležinkelis, tais metais atidaryta ir Gubernijos stotis. 1921 m. geležinkelis iš Gubernijos prailgintas iki Šiaulių. Apie 1926 m. stotis išplėsta. 1926 m. savivaldybė buvo nutarusi panaikinti siaurąjį geležinkelį nuo Šiaulių geležinkelio stoties iki Gubernijos stoties, tačiau gavus lėšų jis buvo rekonstruotas ir nuo 1931 m. spalio 15 d. juo pradėjo kursuoti keleivinis traukinys. Stotelės buvo J. Basanavičiaus ir Aušros alėjos bei Vilniaus ir Tilžės gatvių sankirtose. Moksleiviui bilietas kainavo 0,20 Lt, suaugusiam 0,40 Lt.

1980 m. uždarytas Gubernijos–Pakruojo ruožas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gubernijos geležinkelio stotis. Geltoni.lt (tikrinta 2023-07-27).
2. ↑  Архангельский А. С. Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР (справочник). – Москва, Транспорт, 1981.
3. ↑  *3135. Паневежис (Первое ОПП)*, Энциклопедия узкоколейных железных дорог бывшего СССР «Младший Брат». Nuoroda tikrinta 2023-07-22.
kofeino molekulė
**Kofeinas** (trimetilksantinas) – alkaloidas, psichoanaleptikas. Gaunamas iš kavamedžio (dažniausiai iš *Coffea arabica*) sėklų, arbatžolių, kolamedžio (*Cola*) riešutų arba gaminamas sintezės būdu. Balti kristaliniai milteliai. Kofeinas stimuliuoja medžiagų apykaitą, kvėpavimą, kraujotaką. Vartojamas psichiniam ir fiziniam darbingumui gerinti, apsinuodijus kai kuriais narkotikais, širdies darbui paspartinti. Gali būti tablečių pavidalu, įšvirkščiamas į poodį ar raumenis. 

**Kofeinas** yra natūralus junginys aptinkamas kolos augalo lapuose, kavos pupelėse, arbatos lapuose, guaranoje, kakavoje ir kt. Šių augalų išskiriamo kofeino kiekis priklauso nuo išskyrimo metodo ir nuo išskyros kiekio. Kofeino dedama į gaiviuosius gėrimus, jo yra daugelyje ne vaistinėse perkamų vaistų. Jo kaupimasis žmogaus organizme yra sunkiai numatomas dėl medžiagų apykaitos greičio individualių skirtumų, kai kurie žmonės jam alergiški. Todėl reikia atsargiai vartoti produktus, sudėtyje turinčius šios medžiagos.  

Vartojant saikingai − iki 300 mg per parą − neturi neigiamų padarinių sveikatai ir netgi yra naudingas − mažina Parkinsono, demencijos, II tipo diabeto riziką. Tačiau reguliariai vartojant daugiau kaip 100 mg per parą kofeinas gali sukelti priklausomybę.

Kofeinas išskirtas iš kavos 1819 m.

Kofeino kiekis arbatos sudėtyje
-------------------------------

Nustatyta, kad Šri Lankoje auginamose arbatos rūšyse yra 2,5–4,5 % kofeino.
Kofeino kiekis atskirose augalo dalyse yra skirtingas. Pavyzdžiui:

* Pumpuras – 4,7 %
* Pirmasis lapas – 4,2 %
* Antrasis lapas – 3,5 %
* Trečiasis lapas – 2,9 %
* Viršutinė stiebo dalis – 2,5 %
* Apatinė stiebo dalis – 1,4 % kofeino.

Kofeinas yra svarbiausias iš trijų arbatoje esančių metilksantinų: kofeino, teofilino ir teobromino.

Kofeino kiekis arbatos lapuose priklauso ir nuo metų laiko.

Nuorodos
--------

1. ↑  Caffeine: myths and facts (angl.)


|  |  |
| --- | --- |
|  | Šis straipsnis yra tapęs savaitės straipsniu. |
Koordinatės: 56°12′06″š. pl. 24°44′49″r. ilg.﻿ / ﻿56.201696°š. pl. 24.746846°r. ilg.﻿ / 56.201696; 24.746846

|  Biržų jungtinė metodistų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Tikėjimo srovė** | metodistai |
| **Savivaldybė** | Biržų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Biržai |
| **Adresas** | Kęstučio g. 25 |
| **Statybinė medžiaga** | Tinkuotas mūras |

**Biržų jungtinė metodistų bažnyčia** – veikianti metodistų bažnyčia Biržuose, Kęstučio g. 25. Tai viena iš šiuo metu Lietuvoje gyvuojančių 11 jungtinės metodistų bažnyčios (JMB) bendruomenių.

Istorija
--------

Biržų metodistų bendruomenę įkūrė kunigas Oskaras Kaufmanas 1923 m. Pamaldos vykdavo nuomojamame name. Nuo 1923 m. metodistai leido periodinį mėnesinį laikraštį „Krikščionystės sargas", kuris 1926-1927 m. buvo leidžiamas Biržuose. Išvykus 1937 m. O. Kaufmanui į Marijampolę, jį pakeitė kunigas Vilius Kvedaravičius, vėliau - Kostas Burbulis. Pastarasis 1933 m. baigė metodistų teologijos seminariją Vokietijoje.

1944 m. įsitvirtinus sovietų valdžiai nustojo veikti ir paskutinės metodistų bendruomenės. Kunigas V. Kvedaravičius buvo ištremtas į Sibirą, K. Burbulis su žmona ir keturiais vaikais pasitraukė į Vakarus. Vėliau, jau gyvendamas JAV, jis aktyviai ėmėsi literatūrinės ir švietėjiškos veiklos.

Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, metodistai savo veiklą atnaujino 1995 m. Biržuose JMB veikla atkurta 1997 m. Pradžioje ji įsikūrė nuomojamose patalpose Stoties gatvėje, parapiją aptarnavo kunigas Kingsley Halden. Kunigas Kingsley gimė Jamaikoje, būdamas paauglys atvyko į Angliją ir tapo Jungtinės Karalystės piliečiu, kur vėliau buvo įšventintas į kunigus. Atsikūrus Lietuvos JMB, atvyko čia kaip misionierius. Jo iniciatyva buvo įsigytas pastatas Biržuose, Kęstučio gatvėje, ir įkurti maldos namai. Vėliau juodaodis metodistų bažnyčios misionierius išvyko į Šiaulius, kur 2011 m. mirė. Prie įsikūrimo darbų Biržuose ir renovuojant seną pastatą daug prisidėjo ir metodistai savanoriai iš JAV.

2001 m. prie bažnyčios atidarytas pagalbos centras, kur planuota teikti pagalbą priklausomybių kamuojamiems žmonėms. Po metų centras pakeitė veiklos kryptį. Šiuo metu čia veikia vaikų ir jaunimo popamokinės veiklos dienos centras vaikams iš šeimų, kurios yra socialiai remtinos. Vykdomas namų slaugos projektas, kur socialinės slaugos darbuotojai rūpinasi žmonėmis, turinčiais judėjimo negalią. Veikia moterų dienos centrai, moterų grupė, krašto šeimų ir priklausomybių prevencijos programos. Šeimos pagalbos centras taip pat įkurtas Pačeriaukštėje. Prie bažnyčios veikia sekmadieninė mokykla, jaunimo varpelių muzikos ansamblis, organizuojamos vaikų vasaros stovyklos.

Nuo 2004 m. parapijoje dirbo kunigas Raimondas Piečia.

Nuorodos
--------

* Metodistai Biržuose – istorija Archyvuota kopija 2014-11-29 iš Wayback Machine projekto.
* Biržų jungtinė metodistų bažnyčia[neveikianti nuoroda]
|  Plonka Košcelnos Šv. Archangelo Mykolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Lomžos |
| **Dekanatas** | Lapių |
| **Savivaldybė** | Lapių valsčius (Balstogės apskritis) |
| **Gyvenvietė** | Plonka Košcelna |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1906 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Plonka Košcelnos Šv. Archangelo Mykolo bažnyčia** (lenk. *Kościół św. Michała Archanioła w Płonce Kościelnej*) – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Lapių valsčiuje, Plonka Košcelnos kaime, *ul. Kościelnej 64* gatvėje. Bažnyčios ilgis 55 m; plotis 25 m ir aukštis 20 metrų.

Istorija
--------

1664 m. šioje vietovėje buvo pastatyta medinė bažnyčia ir 1678 m. pašventinta. 1800 m. šalia bažnyčios pastatyta medinė varpinė. Dabartinė bažnyčia pastatyta 1906-1913 metais. 1913 m. rugpjūčio 15 d. bažnyčią pašventino vyskupas Antanas Karosas. 1952 m. šalia bažnyčios pastatyta klebonija. 2011 m. vasario 24 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie parapiją (lenk.) Archyvuota kopija 2012-08-03 iš Archive.is projekto;
* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
| **Lukas Savickas** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1990 m. balandžio 12 d. (33 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Daiva |
| Vaikai | Adelė, Smiltė |
|  |
| Veikla | politikas |
| Partija | 2022 m. Demokratų sąjunga „Vardan Lietuvos" |
|  |
| Alma mater | Jorko universitetas,Mastrichto universitetas |

2020 m.
**Lukas Savickas** (g. 1990 m. balandžio 12 d. Vilniuje) – Seimo narys, politikas, visuomenininkas.

Biografija
----------

2008–2011 m. studijavo Jorko universitete (JK), įgijo politikos ir tarptautinių santykių bakalauro laipsnį.

2011–2012 m. Olandijos Mastrichto universitete toliau tęsė studijas, įgijo Europos viešųjų reikalų magistro laipsnį. 2012 m. stažavosi Lietuvos nuolatinėje atstovybėje Europos Sąjungoje.

2012–2013 m. dirbo Jaunųjų profesionalų programos „Kurk Lietuvai" projektų vadovu.

2013–2016 m. Investuok Lietuvoje ekspertas, vėliau naujai suformuotos investicinės aplinkos gerinimo grupės vadovas.

2016 m. dirbo asociacijos „Investors’ Forum" politikos ir viešųjų reikalų vadovu.

2016–2020 m. Ministro Pirmininko Sauliaus Skvernelio patarėjas ekonomikos ir strateginių pokyčių valdymo klausimais pareigas. 2020 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės kanclerio pirmasis pavaduotojas.

Politinė karjera
----------------

2019–2020 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, frakcijos seniūnas, Ekonomikos ir finansų ir Kontrolės komitetų narys. Nuo 2020 m. Seimo narys, Ateities komiteto pirmininko pavaduotojas, Ekonomikos ir Europos reikalų komiteto narys, nuo 2022 m. Demokratų frakcijos „Vardan Lietuvos" seniūnas.

Nuo 2022 m. Demokratų sąjungos „Vardan Lietuvos" narys, pirmininko pavaduotojas, Vilniaus miesto skyriaus pirmininkas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  „Kas tie 22 Seimo naujokai? Nuo fizikų iki zooinžinierių", tv3.lt. Nuoroda tikrinta 2021-03-30.
2. 1 2 3  „Kas jie – į Seimą išrinkti 49 parlamento naujokai?", alfa.lt. Nuoroda tikrinta 2021-03-30.
3. 1 2 3  Ugnius Antanavičius. „Naujojo 2020 m. Seimo nariai – kas jie tokie?", 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2021-03-30.
4. ↑  Luko Savicko biografija
5. ↑

Nuorodos
--------

* Luko Savicko dalyvavimas Seimo rinkimuose (*vrk.lt*)
* Luko Savicko dalyvavimas Savivaldos rinkimuose ('*vrk.lt*)
| Kamčiatkos Petropavlovskasrus. *Петропавловск-Камчатский* |
| --- |
|              |
| *Kamčiatkos Petropavlovskas ir Koriakų sopka* |
|  |
| 

Kamčiatkos PetropavlovskasKamčiatkos Petropavlovskas

53°01′0″ š. pl. 158°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.01667°š. pl. 158.65000°r. ilg.﻿ / 53.01667; 158.65000﻿ (Kamčiatkos Petropavlovskas)Koordinatės: 53°01′0″ š. pl. 158°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.01667°š. pl. 158.65000°r. ilg.﻿ / 53.01667; 158.65000﻿ (Kamčiatkos Petropavlovskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+12) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kraštas** | Kamčiatkos kraštas Kamčiatkos kraštas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1740 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 164 900  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Kamčiatkos Petropavlovskas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Kamčiãtkos Petropãvlovskas |

**Kamčiatkos Petropavlovskas** – miestas Rusijoje, Tolimuosiuose Rytuose, rytinėje Kamčiatkos pusiasalio pakrantėje, 11900 km į rytus nuo Maskvos; Kamčiatkos srities centras. Svarbus jūrų uostas, oro uostas. Žvejybos laivyno bazė, išvystyta žvejybos, laivybos, statybų, lengvoji, maisto pramonė.

Veikia Tolimųjų Rytų vadybos, verslo ir teisės akademija, Kamčiatkos valstybinė žvejybos laivyno akademija, pedagogikos institutas. Yra dramos teatras, kraštotyros muziejus. Paminklai: 1854 m. Krymo karo aukoms, V. Beringui, prancūzų jūrų keliautojui Laperuzui.

Istorija
--------

Tai vienas seniausių miestų Tolimuosiuose Rytuose. Įkurtas 1740 m. kamčiadalų gyvenvietės Aušino (*Аушин*) vietoje kaip V. Beringo ir A. Čirikovo ekspedicijos ostrogas *Петропавловский острог*. Taip jis pavadintas pagerbiant ekspedicijos laivų pavadinimus („Šv. apaštalas Petras" ir „Šv. apaštalas Povilas"). XIX a. pradžioje tapo svarbiausiu uostu Tolimuosiuose Rytuose. 1822 m. tapo miestu, pervadintas *Петропавловский Порт* (neoficialiai vadintas tiesiog Petropavlovsku), 1924 m. pavadintas Kamčiatkos Petropavlovsku siekiant skirti vardą nuo Petropavlovsko Kazachijoje.

Sportas
-------

* „Vulkanas" – buvęs futbolo klubas;
* „Spartako" stadionas, talpinantis 5 tūkst. žiūrovų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kamčiatkos Petropavlovskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-03-21.
Air Berlin|  |
| 

| IATA**AB** | ICAO**BER** | Šaukinys**AIR BERLIN** |
| --- | --- | --- |

 |
| Įkurta | 1978 m. |
| Veikla sustabdyta | 2017 m. spalio 27 d. |
| Pagrindinis oro uostas | Berlyno Tėgelio oro uostasDiuseldorfo oro uostas |
| Šūkis | *Your Airline* |
| Būstinė | Berlynas, Vokietija |
| Tinklalapis | airberlin.com/ |

**Air Berlin** (IATA – **AB**, ICAO – **BER**) – buvusi antra pagal dydį Vokietijos oro linijų bendrovė po „Lufthansa" ir 10 Europoje pagal keleivių pervežimą.

Po eilės ekonominių sunkumų 2017 m. rugpjūčio 15 d. paskelbė nemokumą, o tų pačių metų spalio 27 d. nutraukė savo veiklą.

Istorija
--------

Kompanija įkurta 1978 m. kaip „Air Berlin USA" ir skraidino keleivius tarp Berlyno ir Viduržemio jūros regiono miestų. 1991 m. kompanija buvo perpirkta iš JAV verslininkų ir pervadinta „Air Berlin GmbH & Co. Luftverkehrs KG".

2001 m. kompanijai skraidintas Boeing 737–800 lėktuvas pasiekė rekordą – be sustojimo 9 val. ir 10 minučių skrido iš Sietlo į Berlyną.

2004 m. „Air Berlin" pradėjo bendradarbiavimą su Austrijos bendrove „Niki", perėmusi 24 % šios kompanijos akcijų. 2005 m. Vokietijos bendrovė pasirašė bendradarbiavimo sutartį su privačia oro bendrove „Germania".

2006 m. „Air Berlin" užsakė 60 Boeing 737–800 ir 15 mažesnių Boeing 737–700 lėktuvų.

2015 m. kompanija valdė 141 lėktuvą, iš kurių 43 yra Boeing, 16 – Bombardier Dash 8 ir 79 – Airbus. Didžiausias jų yra Airbus A330-200, talpinantis 298 keleivius.

2017 m. kompanija susidūrė su dideliais ekonominiais sunkumais, o spalio 27 d. nutraukė savo veiklą. Paskutinis tarpžemyninis kompanijos skrydis buvo spalio 15 d. iš Majamio į Diuseldorfą. Spalio 27 d. paskutinis kompanijos skrydis buvo iš Miuncheno į Berlyną.

Spalio 28 d. „EasyJet" paskelbė perimantys 1000 darbuotojų ir išsinuomojantys 25 Airbus A320 lėktuvus iš „Air Berlin".

Šaltiniai
---------

1. ↑  World airline directory
2. ↑  Out into the world from Berlin: The history of airberlin in a nutshell Archyvuota kopija 2013-05-30 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Air Berlin darf DBA übernehmen
4. ↑  Air Berlin pilot investigated for buzzing control tower in ‘goodbye’ to bankrupt airline
5. ↑  Pilot des letzten Air Berlin Flugs: „Es wird keine Ehrenrunde geben"
6. ↑  easyJet clinches parts of Air Berlin for German expansion
Koordinatės: 56°56′47″š. pl. 24°07′22″r. ilg.﻿ / ﻿56.9464°š. pl. 24.1229°r. ilg.﻿ / 56.9464; 24.1229

|  |
| --- |
| Rygos geležinkelio stotis |
| Stoties rūmai 2018 m. 
Stoties rūmai 2018 m. |
| Šalis | Latvijos vėliava Latvija |
| Gyvenvietė | Ryga |
| Aptarnaujanti įmonė | AB „Latvijos geležinkeliai" |
| Atidaryta | 1861 m. |

**Rygos geležinkelio stotis** – pagrindinė Latvijos geležinkelio stotis, įkurta Rygos miesto centre. Svarbus geležinkelio mazgas.

Istorija
--------

Stotis buvo pastatyta 1861 m. pagal architekto Johann Felsko projektą, išplėsta 1885 m. pagal G. Shel projektą. 2 pastatai (stotys) buvo naudojami XIX amžiuje – viena į Daugpilį, kita – Jūrmalos link. Rekonstruota 1914 m. ir veikė iki XX a. 7 dešimtmečio. 1960 m. duris atvėrė pirmasis stoties pastatas, 1965 m. – antrasis. Metams bėgant, stotis buvo daug kartų rekonstruota.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Архангельский А. С. Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР (справочник). – Москва, Транспорт, 1981.
2. ↑  Istorija Archyvuota kopija 2010-07-05 iš Wayback Machine projekto.. Nuoroda tikrinta 2010-06-26. **(**rus.**)**
| **Marijus Kaukėnas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1979 m. rugpjūčio 22 d. (44 metai)Utena |
| Sutuoktinis (-ė) | Rugilė Kaukėnienė |
| Vaikai | Adrijus ir Hubertas |
|  |
| Veikla | Politinis komitetas „Kartu už Utenos kraštą" |
| Partija | Liberalų sąjūdisPolitinis komitetas „Kartu už Utenos kraštą" |
|  |
| Alma mater | 2008 m. Vilniaus pedagoginis universitetas2019 m. Mykolo Romerio universitetas |

**Marijus Kaukėnas** (g. 1979 m. rugpjūčio 22 d. Utenoje) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

2002 m. baigė Utenos Dauniškio gimnaziją. 2006 m. Vilniaus pedagoginiame universitete baigė socialinius mokslus, 2008 m. – sociologiją. 2019 m. Mykolo Romerio universitete baigė ES administravimą.

2009–2013 m. buvo VĮ „Utenos regiono keliai" Komercijos ir turto skyriaus viršininkas. 2013–2016 m. dirbo patarėju Europos Parlamento nario A. Guogos biure. 2016–2022 m. buvo Europos Parlamento nario P. Auštrevičiaus patarėjas.

2011–2016 m. ir 2019–2023 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2023 m. savivaldybės meras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2015 m. kovo 1 d. savivaldybių tarybų rinkimai. vrk.lt. Nuoroda tikrinta 2023-05-08.
2. ↑  Marijus KAUKĖNAS - Kandidatai. vrk.lt. Nuoroda tikrinta 2023-05-08.
3. ↑  Marijus KAUKĖNAS - Kandidatai. vrk.lt. Nuoroda tikrinta 2023-05-08.
4. ↑  Marijus KAUKĖNAS (II) - Kandidatai, kandidatų sąrašai. vrk.lt. Nuoroda tikrinta 2023-05-08.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Riufiskas*Rufisque* |
| --- |
| *Kanalas Riufiske* |
|  |
| 

RiufiskasRiufiskas

14°43′0″ š. pl. 17°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.71667°š. pl. 17.26667°r. ilg.﻿ / 14.71667; 17.26667﻿ (Riufiskas)Koordinatės: 14°43′0″ š. pl. 17°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.71667°š. pl. 17.26667°r. ilg.﻿ / 14.71667; 17.26667﻿ (Riufiskas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Senegalo vėliava Senegalas |
| **Regionas** | Dakaro regionas |
| **Departamentas** | Riufisko departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 162 056  |
| **Altitudė** | 0 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Riufiskas |

**Riufiskas** (pranc. *Rufisque*, vol. *Tëngéej*) – miestas vakarų Senegale, Dakaro regione, Žaliojo kyšulio pusiasalyje. Mieste gyvena 162 056 gyentojai (2007 m.). Seniau Riufiskas buvo svarbus Senegalo uostas, tačiau šiuo metu tai yra Dakaro priemiestis.

Riufiskas taip pat yra to paties pavadinimo rajono sostinė.

Istorija
--------

Iš pradžių miestas buvo žvejybinis kaimas, vadintas Tenguedj (vol. *Tëngéej*), Riufiskas tapo svarbus XVI a. kaip pagrindinis Kajorų karalystės uostas. Miestą dažnai lankė portugalai (kurie pavadino jį Rio Freska ar „Gėlavandene Upe"), Olandijos, Prancūzijos ir Anglijos prekybininkai.

1840 m. pora Sen Lui prekiautojų pastatė ant kranto sandėlius riešutams saugoti. Kiti prekiautojai pasekė šiuo pavyzdžiu. Kadangi arachisų riešutų prekyba sparčiau augo, miestas plėtėsi komerciškai. 1859 m. Riufiske prancūzai pastatė uostą ir prijungė miestą prie Senegalo kolonijos. 1880 m. Riufiskas paskelbtas komuna, o 1885 m. jo uostas buvo sujungtas su geležinkelio linija Dakaras–Sen Lui. 1909 m. Galandou Diouf (m. 1941 m.) buvo išrinktas atstovu Sen Lui kolonijos Taryboje, tapdamas pirmuoju afrikiečiu tokiose pareigose.

### Uosto smukimas

XX a. pradžioje turėdamas geresnius uostus sparčiai vystėsi Dakaras, o tai smukdė Riufiską. Miestas prarado visas turizmo sektoriaus ir visuomenines investicijas, todėl šiuo metu jis yra vienas iš labiausiai apleistų Senegalo didžiųjų miestų.

Sportas
-------

* Teungueth FC – futbolo klubas;
* Ngalanu Diufo stadionas (pranc. *Stade Ngalandou Diouf*), namų arena, talpinanti 10 tūkst. žiūrovų.

Išnašos
-------

1. ↑  Globalsportarchive
| **Gailiūtė Nijolė Tallat-Kelpšaitė** |
| --- |
| Gimė | 1939 m. gegužės 10 d. (84 metai) |
| Tėvas | Bronius Kauneckas |
| Motina | Stasė Jankavičiūtė |
| Sutuoktinis (-ė) | Antanas Ignatavičius |
| Vaikai | Algis |
|  |
| Veikla | dainininkė, politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | 1991 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1966 m. Leningrado valstybinis teatro, muzikos ir kinematografijos institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 2016 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija
 |

Delno spaudas Nidoje
**Gailiūtė Nijolė Kauneckaitė-Tallat-Kelpšaitė** (g. 1939 m. gegužės 10 d.) – Lietuvos estrados dainininkė, Kauno miesto politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1955 m. baigė Kauno 2-ąją vidurinę mokyklą, 1956–1959 m. mokėsi Juozo Gruodžio muzikos mokykloje. 1963–1964 m. fabriko „Spalis" dramos būrelio vadovė. 1964–1966 m. kavinės „Tulpė" dainininkė. 1966 m. baigė Leningrado valstybinio teatro, muzikos ir kinematografijos instituto Teatrologijos fakultetą.

1966 m. LSSR filharmonijos ansamblio „Vilniaus aidai", 1968–1969 m. Maskvos Leonido Utiosovo ansamblio, 1969–1974 m. LSSR filharmonijos Juozo Tiškaus ansamblio „Estradinės melodijos", ansamblio „Nerija", nuo 1989 m. koncertinės firmos „Litart" solistė. 1991 m. LRT vedė TV laidą „Susipažinkime dar kartą". 1996–1997 m. radijo stotyje „Pūkas" vedė laidą „Svečiuose pas Nijolę" (nuo 1999 m. – Init televizijoje). Klaipėdos universiteto Menų fakulteto ir Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos dėstytoja. Daugelio konkursų ir festivalių laureatė.

1991 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narė, Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos klubo narė. 2001 m. LSDP himno autorė. 2002–2003 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė.

Įtėvis kompozitorius ir dirigentas Juozas Tallat-Kelpša. Sutuoktinis Antanas Ignatavičius (1941–2005), sūnus Algis.

Kūryba
------

Dainas pagal N. Tallat-Kelpšaitės tekstus kūrė kompozitoriai Rimantas Giedraitis, Benjaminas Gorbulskis, Mikalojus Novikas, Saulius Šiaučiulis, Vygandas Telksnys, Mikas Vaitkevičius. Įrašė 14 garso juostelių, kompaktinę plokštelę „Mano auksinės dainos", plokštelių firma „Melodija" išleido 4 autorines plokšteles.

Bibliogafija
------------

* Jį pripažino laikas: lietuviškos estrados pradininkas Antanas Šabaniauskas, jo amžininkai, A. Šabaniausko premijos laureatai. – Vilnius: Žuvėdra, 2005. – 159 p.: iliustr. – ISBN 9955-669-01-2

Įvertinimas
-----------

* 1992 m. Antano Šabaniausko premija
* 2003 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžius
* 2016 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kas yra kas: Lietuvos moterys. – Kaunas: Neolitas, 2007. – 468 p.
2. ↑   Archyvuota kopija 2007-03-02 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Dainininkė N. Tallat-Kelpšaitė tapo Kauno miesto tarybos nare, 2002-10-24
4. ↑  Išliko gyvi tėvų namų prisiminimai, 2009-04-21[neveikianti nuoroda]
5. ↑  Nijolė Tallat-Kelpšaitė: „Ak, tos jaunystės alyvos!" 2014-05-10
6. ↑

Nuorodos
--------

* Legendos, 2013-05-07 (LRT)
Koordinatės: 54°37′43″š. pl. 22°34′44″r. ilg.﻿ / ﻿54.6286°š. pl. 22.5789°r. ilg.﻿ / 54.6286; 22.5789

|  |
| --- |
| Stalupėnų geležinkelio stotis |
| Stoties pastatas 2015 m. 
Stoties pastatas 2015 m. |
| Šalis | Rusijos vėliava Rusija |
| Gyvenvietė | Stalupėnai |
| Atidaryta | 1860 m. |

**Stalupėnų geležinkelio stotis** (arba ***Nesterovo geležinkelio stotis***, rus. *станция Нестеров*) – geležinkelio stotis Rusijoje, Karaliaučiaus srityje, Stalupėnuose (rus. Nesterovas). Tai antroji pasienio su Lietuva stotis kelyje nuo Karaliaučiaus link Kauno. Stoties pastatas – vieno aukšto, čia stoja tik tolimųjų reisų traukiniai.

Istorija
--------

XIX a. Stalupėnai buvo Rytprūsių miestas, per kurį nutiestas Prūsijos Ostbanas. 1860 m. čia atidaryta geležinkelio stotis. Ji buvo svarbi, kadangi veikė netoli sienos su Rusijos imperija, nors ir mažiau svarbi nei Eitkūnų geležinkelio stotis. Po II pasaulinio karo, kai kraštas buvo okupuotas sovietų, stoties svarba sumažėjo, kadangi pasikeitė tarptautinės sienos. 1991 m. žlugus TSRS, stoties svarba vėl šiek tiek išaugo, kadangi atsirado nauja valstybinė siena tarp Lietuvos ir Rusijos, o Eitkūnų stotis buvo uždaryta – dėl to Stalupėnai tapo pagrindiniu pasienio geležinkelio punktu. XXI a. pradžioje dalis stoties pasienio procedūrų perkelta į atnaujintą Eitkūnų stotį.


| Karaliaučiaus–Kauno geležinkelio ruožas |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ KARALIAUČIUS ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | Gumbinė (25,5 km) |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | **Stalupėnai** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | Eitkūnai (10,5 km) |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | (Rusijos–Lietuvos siena) |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↓ KAUNAS ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Вокзал Нестеров. Tutu.ru (tikrinta 2023-09-02).
2. ↑  *Stołupiany*. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, T. XI (Sochaczew — Szlubowska Wola). Warszawa, 1890, 368 psl. **(**lenk.**)**
3. ↑  Архангельский А. С. Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР (справочник). – Москва, Транспорт, 1981.

* Станция Нестеров (Railwayz.info)
| ***Šerkšnas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Šerkšnas |
| Kilmės šalis | Lietuva, Prancūzija,Ukraina, Lenkija |
| Režisierius | Šarūnas Bartas |
| Scenaristas (-ai) | Šarūnas BartasAnna Cohen-Yanay |
| Vaidina | Mantas JančiauskasLyja MaknavičiūtėVanessa Paradis |
| Metai | 2017 |
| Žanras | Drama, karinis, trileris |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | lietuvių, lenkų, rusų, anglų,prancūzų, ukrainiečių |
| Biudžetas | 37 081 JAV doleris |
| **IMDb įrašas** |

**Šerkšnas** (angl. *Frost*) – keturiose valstybėse kurta ir 2017 m. išleista drama, režisuota Šarūno Barto. Filmas buvo parodytas 2017 m. Kanų filmų festivalyje ir buvo tarp kandidatų laimėti geriausio filmo užsienio kalba titulą 90-uosiuose kino akademijos apdovanojimuose. Buvo nominuotas 2018 m. Lietuvos Kino Akademijos apdovanojimuose „Sidabrinė Gervė".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Lietuvos jaunuoliai Rokas (akt. Mantas Jančiauskas) ir Inga (akt. Lyja Maknavičiūtė) avantiūriškai sutinka su pasiūlymu nuvežti humanitarinės pagalbos krovinį mikroautobusu iš Vilniaus. Kelias į snieguotą Donbasą tampa tikru išbandymu. Ten jaunuoliai susiduria su karą išgyvenančiais žmonėmis, įvairiais karo reporteriais. Artėdami prie fronto, kur vyksta karas, linijos Rokas ir Inga suartėja, karo akivaizdoje ima suvokti gyvybės trapumą bei meilės vertę.

Vaidina
-------

* Mantas Jančiauskas – Rokas
* Lyja Maknavičiūtė – Inga
* Vanessa Paradis – Marianne
* Weronika Rosati
* Andrzej Chyra - Andržej
* Šarūnas Zenkevičius - Savanoris

Filmavimas
----------

Kino juosta buvo filmuota pafrontės miesteliuose Kurachovėje, Marjinkoje ir Krasnohorivkoje. Kai kurie kadrai filmuoti vos 200–300 metrų nuo fronto linijos. Taip pat filmuotos vietovės Kijeve ir Dnipre Ukrainoje, Lenkijoje ir Lietuvoje.

Kūrybinė grupė
--------------

* Režisierius – Šarūnas Bartas

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Film about Russia’s war in Ukraine receives standing ovation in Cannes, Kyiv Post (2017 m. gegužės 26 d.)
Devendra Banhart 2005
**Devendra Banhart** (g. 1981 m. gegužės 30 d.) – psych folk atlikėjas, vienas iš populiariausių New Weird America judėjimo dalyvių.

Biografija
----------

D. Banhart gimė 1981 m. gegužės 30 d. Hiustone (Teksasas), bet užaugo Venesueloje. Jo tėvai itin domėjosi indų meditacijos guru Prem Rawat mokymais, taigi ir sūnų pavadino rytietiškai. Aštuoniolikos Devendra iškeliavo į San Franciską, kur pradėjo mokslus menų institute (buvo talentingas, gaudavo stipendiją). Paskaitas praleidinėjo, tuo pat metu kurdamas muziką. Pirmasis Devendros Banhart pasirodymas įvyko dviem kambariokams gėjams atliekant dainą pavadinimu „How Great Thou Art and Love Me Tender". 2000 m. metė mokslus ir išvyko į Paryžių. Benamis, klaidžiojantis, apžėlęs, su suknele Devendra Banhart gąsdino meilės miesto turistus, kol viename indie muzikos klube jam leido sugroti klubo savininkas. Nuo to laiko Devendra Banhart yra žinomas psych folk atlikėjas, aplink save subūręs daug muzikantų, kurių veikla dabar vadinama New Weird America judėjimu. Be savo solinės karjeros, Devendra Banhart dar priklauso ir grupei Vertiver. Banhart’o muzika nėra sudėtinga, paprastai jis groja vien gitara, retai naudojamas kitų instrumentų akomponavimas. Jo paskutinį turą po JAV lydėjo pilna grupė, kurią sudarė Andy Cabic, Otto Hauser, Kevin Barker, Noah Georgeson ir kiti. Hauser ir Barker taip pat dalyvavo Antony and the Johnsons koncertiniame ture. Dažnas New Weird America muzikantų bendradarbiavimas yra ne retas reiškinys. Antony ir Devendra Banhart yra ne sykį dalyvavę vienas kito pasirodymuose kaip kviestiniai vokalistai, viena iš CocoRosie merginų yra Devendra Banhart gyvenimo moteris, Antony balsą galima išgirsti ir CocoRosie dainose.

Diskografija
------------

* *The Charles C. Leary* (Hinah, 2002)
* *Oh Me Oh My… The Way the Day Goes By the Sun Is Setting Dogs Are Dreaming Lovesongs of the Christmas Spirit* (Young God, 2002)
* *The Black Babies* (UK EP) (Young God, 2003)
* *Rejoicing in the Hands* (Young God, 2004) FRA#157
* *Niño Rojo* (Young God, 2004) FRA#166
* *Cripple Crow* (XL Recordings, 2005) FRA#42
* *Devendra Banhart/Jana Hunter* (Troubleman Unlimited, 2005)
* *Smokey Rolls Down Thunder Canyon* (XL Recordings 2007)
* *What Will We Be* (Warner Bros. Records 2009)
* *Mala* (Nonesuch Records 2013)

Nuorodos
--------

* XL Recordings Archyvuota kopija 2007-04-09 iš Wayback Machine projekto.
* Young God Records Archyvuota kopija 2007-02-24 iš Wayback Machine projekto.
* Fanų puslapis Archyvuota kopija 2005-08-31 iš Wayback Machine projekto.
* ORE straipsnis Archyvuota kopija 2006-09-08 iš Wayback Machine projekto.
* Devendra Banhart svetainėje Last.fm
| **Antanas Matulas** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1956 m. liepos 1 d. (67 metai)Pernarava, Kėdainių raj. |
| Vaikai | Vismantas, Tautvydas, Žygimantas |
|  |
| Pareigos | Politikas |
| Partija | TS-LKD |
|  |
| Išsilavinimas | Kauno medicinos institutas |

2009 m.
**Antanas Matulas** (g. 1956 m. liepos 1 d. Pernaravoje, Kėdainių raj.) – Lietuvos politikas.

Biografija
----------

1974 m. baigė Pernaravos vidurinę mokyklą, įstojo į Panevėžio A. Domaševičiaus medicinos mokyklą. 1975–1977 m. tarnavo sovietų armijoje. 1979 m. baigė medicinos mokyklą. 1987 m. baigė Kauno medicinos institutą, įgijo gydytojo specialybę.

1979–1981 m. Pasvalio rajono centrinės ligoninės greitosios medicinos pagalbos medicinos felčeris. 1987–1991 m. – akušeris–ginekologas, 1992–1996 m. ir 2000–2002 m. – vyr. gydytojas. 1991–1995 m. Pasvalio miesto savivaldybės tarybos pirmininkas. 1996–2000 m. ir nuo 2004 m. Seimo narys. 2003–2004 m. Pasvalio rajono pirminės asmens sveikatos priežiūros centro vyriausiasis gydytojas. 

1990–1995 m. Pasvalio rajono tarybos deputatas, 2000–2004 m. Pasvalio rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1994 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.

Pomėgiai – medicina, žvejyba, organizacinė veikla.

Trys sūnūs (iš pirmos santuokos) – Vismantas, Tautvydas, Žygimantas.

Politinė veikla
---------------

### Alkoholio reklamos draudimas

2007 m. gruodį Seimas priėmė A. Matulo inicijuotas pataisas ir uždraudė alkoholio reklamą iki 11 valandos vakaro.[reikalingas šaltinis]

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Kazys Starkevičius** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1956 m. liepos 23 d. (67 metai)Rokai |
| Sutuoktinis (-ė) | Rasa |
| Vaikai | Živilė, Raminta, Kazimieras |
|  |
| Pareigos | Žemės ūkio ministras |
| Partija | TS-LKD |
|  |
| Išsilavinimas | Vilniaus Universitetas, Istorijos, Teisės fakultetai |

**Kazys Starkevičius** (g. 1956 m. liepos 23 d. Kauno rajone, Rokų kaime) – teisininkas, Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis veikėjas, Seimo narys, buvęs LR žemės ūkio ministras.

Biografija
----------

2007 m.
Nuo 1963 m. mokėsi Rokų pradinėje mokykloje, 1967 m. perėjo į Kauno 13-ąją vidurinę mokyklą. Ją baigė 1974 m. 1974–1979 m. studijavęs Vilniaus valstybinio universiteto Istorijos fakultete įgijo bibliotekininko ir bibliografo, 1984–1989 m. VU Teisės fakultete – teisininko specialybes.

Nuo 1979 m. dirbo Lietuvos mokslinės techninės informacijos instituto Kauno filiale informacijos sektoriaus vedėju. 1982–1990 m. buvo Kauno rajono ir miesto vykdomojo komiteto inspektorius, Bendrojo skyriaus vedėjas. 1990–1995 m. dirbo Kauno miesto savivaldybės Bendrojo skyriaus vedėju, 1995 m. – Teisės skyriaus vedėju, 1995–1997 m. – savivaldybės administratoriumi.

Dalyvavo Sąjūdžio veikloje. Tėvynės sąjungos narys nuo 1996 m. 1999 m. įkūrė Lietuvos šeimos ūkininkų sąjungą ir buvo jos tarybos pirmininkas 1999–2004 m.

1997–2000 m. buvo Kauno apskrities viršininkas.

Išrinktas į 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybas. 2000–2001 m. ir 2003–2004 m. buvo Kauno miesto savivaldybės mero pirmasis pavaduotojas. Išrinktas į 2004–2008 m. 2008–2012 m. kadencijos Seimus. 2008–2012 m. – Lietuvos žemės ūkio ministras. 2016–2020 m. 2020–2024 m. Seimo narys.

Nuorodos
--------

* Asmeninis Kazio Starkevičiaus tinklalapis.

Išnašos
-------



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Kazimiera Danutė Prunskienė** | **Lietuvos Žemės ūkio ministras**2008 – 2012 | Po to:**Vigilijus Jukna** |