recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
„A. Savrasovo portretas", 1884 m. aut. Joseph Wolves 
**Aleksejus Savrasovas** (rus. *Алексе́й Кондра́тьевич Савра́сов*, 1830–1897 m.) – XIX a. Rusijos tapytojas-peizažistas.

Biografija
----------

Aleksejus Savrasovas gimė 1830 m. gegužės 24 d. (gegužės 12 pagal tų laikų Rusijos kalendorių) Maskvoje, prekybininkų šeimoje. 1844−1850 m. mokėsi Maskvos tapybos, skulptūros ir architektūros mokykloje. 1854 m. tapo Rusijos dailės akademijos nariu su paveikslu „Oranienbaumo kaimynystėje". 1857−1882 m. dėstė Maskvos mokykloje peizažinę tapybą, tarp jo mokinių buvo Isakas Levitanas ir Konstantinas Korovinas. Ankstyvieji A. Savrasovo peizažai turėjo romantizmo bruožų, brandesnieji kūriniai buvo realistinės pakraipos. 1862 ir 1867 m. jis lankėsi Šveicarijoje, Prancūzijoje, taip pat keliavo į Pavolgį. 1870 m. A. Savrasovas buvo vienu Kilnojamosios dailės parodų draugijos steigėjų, 1871 m. pirmojoje draugijos parodoje pademonstravo garsiausiu jo paveikslu minimą „Kovai sugrįžo". Gyvenimo pabaigoje dailininko kūrybiškumas smuko, jis pradėjo girtuokliauti, gyveno skurdžiai. Aleksejus Savrasovas mirė 1897 m. spalio 8 d. (rugsėjo 26 pagal tų laikų Rusijos kalendorių) Maskvoje.

Darbų galerija
--------------

* A. Savrasovo kūriniai chronologine tvarka

* „Pavasariškas peizažas", 1867 m. Tretjakovo galerija „Pavasariškas peizažas", 1867 m. Tretjakovo galerija
* „Potvynis ankstų pavasarį", 1868 m. Valstybinis rusų muziejus „Potvynis ankstų pavasarį", 1868 m. Valstybinis rusų muziejus
* „Žiema", apie 1870 m. Valstybinis rusų muziejus „Žiema", apie 1870 m. Valstybinis rusų muziejus
* „Kovai sugrįžo", 1871 m. Tretjakovo galerija „Kovai sugrįžo", 1871 m. Tretjakovo galerija
* „Pečioros vienuolynas prie Žemutinio Naugardo", 1871 m. Nižnij Novgorodo valstybinis dailės muziejus „Pečioros vienuolynas prie Žemutinio Naugardo", 1871 m. Nižnij Novgorodo valstybinis dailės muziejus

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aleksejus Savrasovas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Tretjakovo galerija Archyvuota kopija 2016-08-05 iš Wayback Machine projekto.
* Encyclopaedia Britannica
| **Luigi Boccherini** |
| --- |
|  |
| Luigi Boccherini |
| Gimė | 1743 m. vasario 19 d. |
| Mirė | 1805 m. gegužės 28 d. (62 metai) |
|  |
| Veikla | italų kilmės kompozitorius |
|  |
|  **Vikiteka** | Luigi Boccherini |

**Luigi Rodolfo Boccherini** (1743 m. vasario 19 d. Lukoje – 1805 m. gegužės 28 d. Madride) – italų kompozitorius, violončelininkas. Groti violončele mokėsi iš tėvo, nuo 1756 m. Romoje. Nuo 1769 m. gyveno Madride. Sukūrė baletų, tarp jų "Ispaniškasis baletas" (1774 m. Viena); 2 oratorijas, mišias, 3 kantatas, motetų, 20 simfonijų, 12 divertismentų, 91 styginių kvartetą, 125 styginių kvintetus.

Vertingiausi kūriniai violončelei (sonatos, koncertai). L. Boccherini kūryba turi klasicizmo bruožų; melodinga, grakšti, nuoširdi, paįvairinta ispanų folkloro elementais. 

1970 m. Romoje pradėtas leisti visos L. Boccherini kūrybos rinkinys.

Šaltiniai
---------

* J. Antanavičius, etc. Klasikinės muzikos metraštis. Lietuvos muzikos ir teatro akademija, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas. Lietuva. 2007
| **Chuck Schumer** |
| --- |
| JAV Senato daugumo lyderis |
|  |
| Gimė | 1950 m. lapkričio 23 d. (72 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Niujorkas, JAV |
| JAV Senato daugumo lyderis |
| Ėjo pareigas | 2021 m. sausio 20 d. –  |
| Ankstesnis | Mitch McConnell |
|  |
|  **Vikiteka** | Chuck Schumer |
| Parašas |
|  |

**Čarlzas Elis Šumeris** (*įprastai* **Čakas Šumeris** angl. *Charles Ellis Schumer*, g. 1950 m. lapkričio 23 d.) – amerikiečių politikas, nuo 1999 m. Niujorko valstijai atstovaujantis JAV Senato narys, demokratas. 2017–2021 m. vadovavo JAV Senato demokratų frakcijai. Nuo 2021 m. JAV Senato daugumos lyderis. Šumeris yra ilgiausiai pareigas einantis Niujorko valstijai atstovaujantis senatorius.

Gimė Brukline, baigė Harvardo koledžą ir Harvardo teisės mokyklą. 1975–1980 m. Niujorko valstijos asamblėjos narys. 1981–1999 m. JAV Atstovų rūmų narys. 1998 m. išrinktas kaip Niujorko valstijos senatorius, perrinktas 2004, 2010, 2016 ir 2022 metais.

2021 metų sausį Šumeris tapo pirmuoju žydų kilmės bet kurio JAV Kongreso rūmų lyderiu. Kaip Senato daugumo lyderis Šumeris padėjo priimti keletą svarbių Džo Baideno administracijos įstatymų leidybos iniciatyvų – Infrastruktūros investicijų ir darbų aktą, 2022 m. infliacijos mažinimo aktą, Pagarbos santuokai aktą. Jam vadovaujant, Senatas per du metus patvirtino daugiausiai federalinių teisėjų kandidatūrų nuo pat Džono F. Kenedžio prezidentavimo laikų. įskaitant Ketandži Braun Džekson – pirmąją juodaodę moterį patvirtintą į Aukščiausiojo teismo teisėjus.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Sen. Chuck Schumer will be the first Jewish Senate Majority Leader". *PBS NewsHour* (anglų). 2021-01-20. Suarchyvuotas originalas January 20, 2021. Nuoroda tikrinta 2021-01-21.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  Gramlich, John. „Biden has appointed more federal judges than any president since JFK at this point in his tenure". *Pew Research Center* (anglų). Suarchyvuotas originalas April 4, 2023. Nuoroda tikrinta 2023-02-10.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
| **Aleksejus Nikiforovas** |
| --- |
| Gimė | 1957 m. balandžio 24 d.Elektrėnai, Lietuvos TSR |
|  |
| Veikla | Ledo ritulininkas, treneris |

**Aleksejus Nikiforovas** (g. 1957 m. balandžio 24 d. Elektrėnuose) – ledo ritulininkas, ledo ritulio treneris.

Biografija
----------

Gimė 1957 m. balandžio 24 d. Elektrėnuose. Žaidė už Rygos Dinamo ledo ritulio komandą TSRS ledo ritulio čempionate. Dirbdamas treneriu Lietuvoje išaugino Darių Kasparaitį ir Dainių Zubrų. 1991 m. išvyko gyventi į JAV, kur šiuo metu dirba Niujorko „Suffolk juniors" komandos vyriausiuoju treneriu bei treniruoja įvairaus amžiaus ir lygio ledo ritulininkus individualiai. A.Nikiforovas propaguoja europietiško stiliaus ledo ritulį, kuomet pagrindinis dėmesys skiriamas čiuožimo technikai, greičiui, ritulio valdymui. Dirbdamas JAV treniravo tokius NHL žaidžiančius žaidėjus kaip Aleksejus Jašinas, Mike Komisarek, Chris Higgins, Bryan McCabe, Vladimiras Malachovas, Aleksejus Kovaliovas, Rob Scuderi, Eric Nystrom, Ryan Vesce, Matt Gilroy, Tony Romano, James Marcou ir Patrick McNally

Nuorodos
--------

* D. Zubraus ir D. Kasparaičio treneris A.Nikiforovas: „Lietuvoje ledai pajudėjo" Archyvuota kopija 2012-07-02 iš Wayback Machine projekto.
* D.Kasparaitis: tėvo pareigos - sunkiausios
* „Geležinio vilko" treniruotėse – D. Kasparaitis ir pirmasis jo treneris
| **Agatoklasgr. Ἀγαθοκλῆς** |
| --- |
| Sirakūzų tironas |
|  |
| Gimė | 361 m. pr. m. e. |
| Mirė | 289 m. pr. m. e. |
| Sirakūzų tironas |
| Valdė | 317 - 289 m. pr. m. e. |
| Sicilijos karalius |
| Valdė | 304 - 289 m. pr. m. e. |
|  |
| Veikla | Sirakūzų tironas, valdęs nuo 317 iki 289 m. pr. m. e. nuo 304-289 m. pr. m. e. Sicilijos karalius. Nesėkmingai kariavo su Kartagina. |
|  |
|  **Vikiteka** | Agatoklas |

**Agatoklas** (gr. Ἀγαθοκλῆς, 361-289 m. pr. m. e.) – Sirakūzų tironas, valdęs nuo 317 iki 289 m. pr. m. e. nuo 304-289 m. pr. m. e. Sicilijos karalius. Nesėkmingai kariavo su Kartagina.

Agatoklas persikėlė į Sirakūzus apie 343 m. pr. m. e. kur tarnavo armijoje. Buvo du kartus ištremtas už mėginimus nuversti oligarchinę partiją. 317 metais pr. m. e. grįžo su armija, ištrėmė ir išžudė apie 10 tūkstančių piliečių (tarp jų ir oligarchų), ir tapo tironu. Vėliau pasižymėjo ilgomis karų serijomis. Pirmasis jo žygis (apie 316–313 m. pr. m. e.) vyko prieš Sicilijos graikus, jis užėmė nemažai graikų miestų, tarp jų ir Mesaną. Tačiau Kartagina matydama padėtį Sicilijoje atsiuntė savo armiją į salą. Kova su pertrūkiais vyravusi tarp Sicilijos graikų ir Kartaginos iki VI amžiaus pr. m. e. vėl atsinaujino. 313 m. pr. m. e. Agatoklas patyrė pralaimėjimą, Sirakūzai buvo apgultyje, tačiau Agatoklas prasiveržė pro blokadą ir užpuolė priešo tėvynę Afrikoje. Iki pat 307 m. pr. m. e. žygis Afrikoje vyko gana sėkmingai, kai patyrė pralaimėjimą. 306 m. pr. m. e. buvo sudaryta taika, pagal kurią Kartaginos teritorija Sicilijoje buvo apribota iki teritorijos vakaruose, Halico (Platani) upės. Vėliau Agatoklas stiprino savo valdžią Sicilijos graikų miestuose. Apie 304 m. pr. m. e. užsitikrino Sicilijos karaliaus titulą ir išplėtė savo įtaką į Italiją ir Adriją.

Karaliavimo metu valdė taikiai, tai jam leido praturtinti Sirakūzus daugeliu visuomeninių pastatų. Nors jis pats po mirties pageidavo grąžinti Sirakūzams laisvę, tarp jo šeimos kilo nesutarimai dėl valdžios. Jo mirtis leido atsinaujinti kartaginiečių įtakai Sicilijoje.

Literatūra
----------

1. ↑  Agathocles. Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica 2009 Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2009.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Lughnasadh**, **Lunasadas** (sen. airių k. IPA: /luːnəsə/) - gėlų pirmojo derliaus šventė, švenčiama rugpjūčio pradžioje.

Praeities tradicijos
--------------------

Lunasadas viduramžių Airijoje buvo viena iš keturių pagrindinių kalendorinių švenčių (dar žiūrėkite Imbolc, Beltane, Samhain). Ankstyvasis keltų kalendorius buvo pagrįstas Saulės ir Mėnulio judėjimu bei vegetaciniais ciklais, todėl šventės data galėjo kisti.

Lunasadas buvo šventė, žyminti derliaus sezono pradžią, pirmųjų vaisių užderėjimą. Tai buvo bendruomenės susibūrimų, turgų, žirgų lenktynių, susitikimų su tolimais giminėmis bei draugais metas. Airijoje buvo populiaru per Lunasadą "susirišti rankas" (t. y. susituokti) metams ir dienai (po šio bandomojo periodo buvo galima užtvirtinti santuoką arba išsiskirti).

Pasak keltų mitologijos, Lunasado šventei pradžią davė dievas Lugas: tai buvę jo įmotės Tailtiu šermenys ir po laidotuvių vykusios įvairios varžytuvės. Tailtiu mirusi nuo sunkaus darba - ji Airiją padarė tinkamą žemdirbystei. Ši šventė - *Áenach Tailteann* - vykdavo netoli šiandieninio Teltauno (Airija). Per *Áenach Tailteann* vykdavo jėgos išmėginimai, tuoktuvės, religinės apeigos. Būdavo paskelbiama taika. Panaši šventė vykdavo dabar nežinomoje Karmunos vietovėje (galbūt Karmuna buvusi deivė).

Lunasadą galai šventė mažiausiai iki I a.

Lunasadas šiandien
------------------

Dabar žemyninėje Europoje ir Airijoje Lunasadas daug kur švenčiamas su laužais ir šokiais. Krikščionys maždaug tuo pačiu metu šventina laukus. Airių diasporoje senosios Lunasado tradicijos gyvuoja šeimos susibūrimuose rugpjūtį, tačiau vis dažniau jie perkeliami į kitas, patogesniu laiku švenčiamas valstybines šventes (pavyzdžiui, Nepriklausomybės diena JAV).

Lunasadą taip pat švenčia įvairios neopagonių grupės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį biografinį straipsnį reikėtų sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, prašome sutvarkyti šį straipsnį. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą.Priežastys, dėl kurių straipsnis laikomas nesutvarkytu, aiškinamos straipsnyje Nesutvarkyti straipsniai.  |


|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

**Sofija Kanaverskytė** (1935 m. birželio 20 d. Panevėžyje) – lietuvių dailininkė, scenografė.

Biografija
----------

1958–1964 m. studijavo scenografiją Lietuvos valstybiniame dailės institute. Po baigimo dirbo Panevėžio dramos teatre pas režisierių Juozą Miltinį. Nuo 1967 m. dirbo pirmąja scenografe Jaunimo dramos teatre. 1969 m. S. Kanaverskytė pradėjo dalyvauti parodose. Nuo 1975 m. Klaipėdos Universiteto režisūros katedroje dėstė scenografiją. Daugeliui teatrų Lietuvos ir užsienio teatruose spektakliams kūrė scenografiją. 1984–2002 metais dirbo tradicinių Jūros šventės karnavalų vyriausiąja dailininke. Nuo 1996 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė. Dailininkė yra jau daugiau kaip 20 metų veikiančios akcijos „Ant gerumo sparnų" iniciatorė. Jos metu Klaipėdos dailininkai LDS nariai savo darbus kasmet dovanoja Klaipėdos jūrininkų ligoninei. 2021 m. išrinkta Klaipėdos miesto kultūros magistre, o 2022 m. išrinkta „Metų klaipėdiete".

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  *„Metų klaipėdietė 2022" – scenografė, menininkė, pedagogė S. Kanaverskytė*. „Klaipėda". Nuoroda tikrinta 2022-07-21.

Nuorodos
--------

* Virtuali Klaipėdos krašto dailės galerija – Sofija Kanaverskytė

* Interviu laidoje Kultūra+

* Straipsnis apie parodą Rokiškio kultūros centre
* Straipsnis apie knygos "Gyvenimas gražus" pristatymą Panevėžio Gabrielės Petkevičaitės-Bitės bibliotekoje
**Aleksejs Saveļjevs**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Aleksejs Saveļjevs |
| Gimimo data | 1999 m. sausio 30 d. (23 metai) |
| Gimimo vieta | Ryga, Latvija |
| Ūgis | 184 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Auda |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20172018–202020202020–20212021–202220222023– | SK BabīteHellas Verona FC→ Rende (skol.)MantovaRiga FC→ FK Auda (skol.)FK Auda | 10 0(3)00 0(0)06 0(1)16 0(1)06 0(0)28 0(1)00 0(0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2021– | Latvija Latvija | 8 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. sausio 28 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. sausio 28 d.. |

**Aleksejus Saveljevas** (*Aleksejs Saveļjevs*; g. 1999 m. sausio 30 d.) – Latvijos futbolininkas, saugas.

Buvo kviečiamas į įvairaus amžiaus Latvijos jaunimo rinktines, o nuo 2021 m. atstovavo Latvijos nacionalinei rinktinei.

Karjera
-------

Rungtyniavo Latvijoje. 2017 m. atstovavo „Babites" ekipai.

2018 m. pasirašė sutartį su Veronos „Hellas" (Italija).

Nuomos pagrindais buvo perleistas žemesniojo diviziono Rende.

2020 m. rugsėjo 14 d. pasirašė sutartį su Serie C rungtyniavusiu Mantovos klubu.

### Riga FC klubas

Nuo rungtyniavo 2021 m. vasarą grįžo į Latviją ir pasirašė sutartį su Riga FC.

2021 m. aukščiausioje lygoje sužaidė šešerias rungtynes.

#### „Audos" klubas

2022 m. buvo priimtas sprendimas žaidėją nuomos pagrindais perleisti FK Auda.

Aukščiausioje lygoje sužaidė 28 rungtynes ir pelnė vieną įvartį.

FK Auda 2022 m. tapo Latvijos futbolo taurės laimėtojais.

### „Audos" klubas

Nuo 2023 m. sausio priklausė FK Auda.

Latvijos rinktinė
-----------------

2020 m. lapkričio 11 d. įvyko žaidėjo debiutas nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Farerų salų atstovus. Latviai nugalėjo varžovus rezultatu 3:0.

2021 m. birželio 7 d. draugiškose rungtynėse prieš Vokietiją pelnė įvartį. Vokiečiai sutriuškino latvius rezultatu 7:1.

Pasiekimai
----------

### Klubiniai pasiekimai

Virslyga (0)
su Riga FC:
Latvijos futbolo taurė (0)
su FK Auda: 2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Latvijos rinktinės narys: Aleksejs saveljevs
2. ↑  San Marino vs. Latvia 2020-11-11
3. ↑  Germany vs. Latvia 2021-06-07

Nuorodos
--------

* LFF.LV svetainė
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* lietuvosfutbolas.lt
Drambuie
**Drambuie** – medaus ir žolelių skonio škotiško viskio likeris (40% stiprumo), gaminamas iš išlaikyto viskio, pagardinto žolelėmis ir prieskoniais. Jaučiamas šafrano, medaus, anyžio, muskato ir žolelių skonis.

*Drambuie* gaminamas Broksberne (*Broxburn*) (Škotija). Jis geriamas neskiestas, su ledu arba maišomas į kitus gėrimus, pvz. kokteilius. *Drambuie* geriamas ir liepsnojantis.

Pavadinimas
-----------

Žodis *Drambuie* kilęs iš škot.gėl. frazės *dram buidheach* 'gėrimas, kuris patenkina'. Teigiama, kad žodis sugalvotas 1893 m. Broudfordo užeigoje (angl. *Broadford Inn*).

Istorija
--------

Po *Culloden* mūšio 1746 m. Stiuartų dinastijos princas Čarlis Edvardas Stiuartas (angl. *Charles Edward Stuart*) pabėgo į Skajaus salą (angl. *Skye*). Čia jį priglaudė kapitonas Džonas Makinonas (angl. *John MacKinnon*) iš Makinonų klano. Legenda teigia, kad princas atsidėkodamas jam atidavė vertingą gėrimo receptą (dalis istorikų teigia, kad ši istorija sugalvota tam, kad išpopuliarinti gėrimą).

Pasakojama, kad XIX a. pabaigoje Makinonas perdavė receptą Džeimsui Rosui (angl. *James Ross*). Dž. Rosas laikė Broudfordo viešbutį Skye saloje, tad jis ėmė pagal receptą gaminti gėrimą, kurį patobulino, ir pardavinėti vietiniams savo klientams. Vienas iš šių klientų ir sugalvojo pavadinimą. Dž. Rosas ėmė šį gėrimą pardavinėti vis plačiau, net Prancūzijoje ir JAV. Vėliau gėrimas buvo užpatentuotas Londone.

Rosas mirė jaunas, todėl jo našlė XX a. pradžioje vėliau receptą pardavė kitai Makinonų šeimai. Nuo tada gėrimą ėmė gaminti Makinonai.

Edinburge komercinis *Drambuie* pardavimas prasidėjo 1910 m. tada pardavė 12 dėžių. 1916 m. *Drambuie* buvo pradėtas tiekti D. Britanijos daliniams įvairiose pasaulio vietose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Banks, Iain (2003). *Raw Spirit: In Search of the Perfect Dram*. London: Century. ISBN 978-1844131952.
| **Aleksas Ražanauskas** |
| --- |
| Gimė | 1905 m. gegužės 21 d.Kedonyse |
| Mirė | 1943 m. (~38 metai)Rūdninkų girioje |
|  |
| Veikla | Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas |
| Partija | 1934 m. LKP1940 m. TSKP |

**Aleksas Ražanauskas** (1915 m. gegužės 21 d. Kedonyse – 1943 m. Rūdninkų girioje) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.

Biografija
----------

1935–1940 m. kalintas. 1940 m. Liaudies Seimo narys. 1940–1941 m. Alytaus apskrities vykdomojo komiteto pirmininkas. Po vokiečių okupacijos, slapstėsi Alytaus rajono miškuose ir sutelkė apie 50 žmonių partizanų būrį, kuris buvo sunaikintas 1942 m. vasarą. Ražanauskas liko gyvas ir ieškojo raudonųjų partizanų Rūdninkų girioje, tačiau partizanai jį palaikė vokiečių siųstu šnipu ir sušaudė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bronislava Urbanavičienė. *Aleksas Ražanauskas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 520
2. ↑  Zizas, Rimantas (2014). *Sovietiniai partizanai Lietuvoje 1941–1944 m*. Lietuvos istorijos instituto leidykla. p. 63. ISBN 9789955847885.
| **Luigi Lamonica** |
| --- |
|  |
| Luidžis Lamonika 2019 m. |
| Gimė | 1965 m. gruodžio 18 d. (57 metai)Peskara, Italija |
|  |
| Veikla | krepšinio teisėjas |
| Organizacijos | Serie A, Eurolyga, FIBA |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
|  Italijos Respublikos ordinas „Už nuopelnus" |

**Luidžis Lamonika** (*Luigi Lamonica*, g. 1965 m. gruodžio 18 d.) – Italijos krepšinio arbitras.

Krepšinio arbitro darbą pradėjo nuo 1980 m. regioninėse Italijos lygose, o 1993 m. debiutavo Italijos aukščiausioje lygoje, kur dirbo iki 2015–2016 m. sezono pabaigos (dėl amžiaus limito).

1996 m. tarptautinę licenciją gavęs arbitras tapo neatsiejamas nuo įvairių aukščiausio lygio varžybų. Per karjerą jis yra vadovavęs arti tūkstančio mačų. Luidžis Lamonika dirbo 2008 ir 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, dvejuose pasaulio (2010, 2014 m.), šešiuose Europos čempionatuose, daugelyje „Eurolygos" finalo ketverto varžybų (nuo 2002 iki 2022 m.). Po 2021–2022 m. „Eurolygos" sezono baigė karjerą.

2019 m. Luidžis Lamonika teisėjavo ir Lietuvoje – Karaliaus Mindaugo taurės finalo ketverte. Tada čempionu tapo „Žalgirį" nugalėjęs „Rytas".

2019 m. apdovanotas Italijos Respublikos ordinu „Už nuopelnus".

Šaltiniai
---------

1. ↑  LAMONICA, LUIGI (ITA), *FIBA Europe*
2. ↑  Atsisveikinimas aukštumoje: po finalo ketverto karjerą baigia Lamonica, *basketnews.lt*
3. ↑  Lamonica Rag. Luigi, *Presidenza della Repubblica*
| Sankuru |
| --- |
| Sankuru (viršuje) ir Kasajaus santaka Sankuru (viršuje) ir Kasajaus santaka |
| **Ilgis** | 1230 km |
| **Baseino plotas** | 156 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1700 m³/s |
| **Ištakos** | Lundos plynaukštė |
| **Žiotys** | Kasajus |
| **Šalys** | Kongo DR |

**Sankuru** (pranc. *Sankuru*) – upė Kongo Demokratinėje Respublikoje; Kasajaus (Kongo baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Lundos plynaukštėje. Aukštupyje, iki Volfo krioklio vadinama Lubilandžiu. Teka šiaurės kryptimi, giliai išrėžtu slėniu, sudaro slenksčius ir krioklius. Žemupyje pasuka į vakarus, įteka į Kasajų netoli Bena Bendi.

Laivuojama 580 km nuo žiočių ruože, nuo Pania Mutombo. Yra įrengta hidroelektrinė. Prie Sankuru upės įsikūrę Mbuži Majo ir Lusambo miestai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 368
*Apie miestelį Sent Vinsente ir Grenadinuose žr. Port Elizabetas (Grenadinai)*.

| Port Elizabetasangl. *Port Elizabeth* |
| --- |
| *Turgaus aikštė ir rotušė* |
|  |
| 

Port ElizabetasPort Elizabetas

33°58′0″ p. pl. 25°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.96667°š. pl. 25.60000°r. ilg.﻿ / 33.96667; 25.60000﻿ (Port Elizabetas)Koordinatės: 33°58′0″ p. pl. 25°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.96667°š. pl. 25.60000°r. ilg.﻿ / 33.96667; 25.60000﻿ (Port Elizabetas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Pietų Afrikos Respublikos vėliava Pietų Afrikos Respublika |
| **Provincija** | Rytų Kapas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1820 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 1 005 776  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |

**Port Elizabetas** (angl. ir afrik.: *Port Elizabeth*) arba **Gabėcha** (kos. *Gqeberha*) – miestas Pietų Afrikos Respublikoje, Rytų Kapo provincijoje, prie Indijos vandenyno Algoa įlankos. Mieste gyvena virš 1 mln. gyventojų, o aglomeracijoje – 1,5 mln.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1820 m. britų kolonistų, vadovaujamų Kapo kolonijos gubernatoriaus Rufane Donkin. Pavadintas gubernatoriaus žmonos Elžbietos garbei. Augo kaip svarbus jūrų uostas. Ypač didelę svarbą įgavo 1873 m. kai buvo sujungtas geležinkeliu su Kimberliu – deimantų gavybos centru. Por Elizabete yra du universitetai.

2021 m. vasario 23 d. pakeistas oficialus miesto pavadinimas į **Gabėchą** (kosų: *Gqeberha*).

Ekonomika
---------

Veikia Port Elizbeto oro uostas, kuris nuo 2021 m. vasario 23 d. oficialiai vadinamas vado Deivido Sturmano tarptautiniu oro uostu (*Chief Dawid Stuurman International Airport*). Svarbus jūrų uostas (eksportuojamos naudingosios iškasenos iš centrinių šalies sričių). Automobilių, chemijos, maisto, medienos ir metalo apdirbimo pramonė.

Turizmas
--------

* Donkino parkas, kuriame yra 1861 m. pastatytas švyturys ir nedidelė akmeninė piramidė
* Frydricho fortas, pastatytas 1799 m. britų, gynybai nuo prancūzų laivyno
* Žirgo memorialas – paminklas per Antrąjį Būrų karą žuvusiems žirgams

Taip pat yra muziejų (meno, istorijos, kultūros), okeanariumas ir kt. Miestas garsėja puikiais paplūdimiais.

Sportas
-------

* Chippa United FC – futbolo klubas;
* Mieste 2010 m. vyko XIX pasaulio futbolo čempionatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  businessinsider.co.za / Two SA airports – and Port Elizabeth – just got official new names | Feb 23, 2021

Nuorodos
--------

* Turizmas Port Elizabete
* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-06-19 iš Wayback Machine projekto.
* Wikitravel:Port Elizabeth
**Kategorinis imperatyvas** (lot. *imperativus* – liepiamasis, įsakomasis) – moralaus elgesio taisyklė, kurią, I. Kanto požiūriu, mąstanti būtybė gali atrasti nepriklausomai bei apsispręsti jos laikytis. Biblijoje minimas kaip "aukso taisyklė". Jis teigia jog privalu elgtis taip, kaip norėtum kad visi panašiai elgtusi.

Esmė
----

Imperatyvo dėsnį pirmasis suformulavo ir pagrindė Imanuelis Kantas, pateikdamas keletą versijų, pvz. elkis tik pagal tokią maksimą (individualų elgesio principą), kuria vadovaudamasis galėtum norėti, kad ji taptų visuotiniu dėsniu. Moralės imperatyvas skiriasi nuo kitų elgesio taisyklių – pabrėžia poelgio principo pirmenybę prieš poelgio tikslus ir pasekmes. I. Kantas skyrė hipotetinį imperatyvą, vedantį į konkretų tikslą, ir kategorinį imperatyvą, kuris riboja poelgio tikslus, maksimą riboja visuotiniu principu (dėsniu) arba reikalauja kitą asmenį, susijusį su mūsų elgesiu, traktuoti kaip tikslą, niekada tik kaip priemonę. 

Kategorinis imperatyvas yra sąlyga tapti moralia kiekvienai praktikos sričiai. Teisės teorijoje imperatyvas tampa teisės visuotiniu dėsniu, reikalaujančiu savos valios derinimo su visuotine valia; politiniuose svarstymuose – viešosios teisės transcendentine formule, siejančia poelgio įgyvendinimo galimybę su jo paviešinimu. I. Kanto kategorinio imperatyvo požymių įžvelgiama Dž. Raulso socialinio teisingumo principuose, E. Levino kito būties „imperatyvumo man" sampratoje, kituose šiuolaikinės praktinės filosofijos veikaluose.

Literatūra
----------

* I. Kantas. Praktinio proto kritika. Vilnius, 1987 m.
* E. Levinas. Etika ir begalybė. Vilnius, 1994 m.
* J. Rawls. Theory of Justice, Cambridge, 3 leid. 2000 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nerija Putinaitė. *Kategorinis imperatyvas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 12 psl.
**XDoclet** – atviro kodo įrankis naujiems programos fragmentams bei kitokiems jos dokumentams (pavyzdžiui, XML dalims) automatiškai generuoti pagal esamo Java kalba parašyto modulio (klasės) anotacijas.[1][2] XDoclet anotacija yra sutarta specifine forma užrašytas visos klasės ar kurio nors klasės metodo komentaras.

XDoclet dažniausiai naudojamas J2EE pagalbinėms klasėms automatiškai generuoti. Dauguma J2EE „pupų" turi bent po dvi pagalbines klases (tolimą arba lokalų interfeisą ir tolimus arba lokalius namus) ir dar turi būti tinkamai aprašyta visoms pupoms bendrame XML dokumente. XDoclet gali automatiškai generuoti abu interfeisus, abiejų tipų „namus", XML aprašą ir, jei reikia, kitas pagalbines klases. Taip sutaupoma daug programavimo laiko. Be to, programuotojas gali susitelkti ties viena klase su XDoclet anotacijomis: to paties keitimo (tarkim, naujo metodo įvedimo) nereikia atlikti visose su tuo susijusiose pagalbinėse klasėse.

Lomboz projekte XDoclet integruota į grafinę vartotojo sąsąją ir prireikus vykdomas automatiškai. XDoclet taip pat gali būti vykdoma kaip Ant užduotis.

Kadangi XDoclet modulius nesunku parašyti, ši sistema intensyviai vystosi ir šiuo metu turi daug labai įvairios paskirties modulių. XDoclet generuoja ir konkrečiam serveriui (JOnAS, JBoss ir kit) reikalingus specifinius, papildomus XML aprašus.

Pavyzdys
--------

Ilgalaikės (duomenų bazėje išsaugomos) pupos antraštė su XDoclet žymėmis gali atrodyti taip:

```
/**
 * Čia yra banko saskaitos ilgalaikė pupa. Tai pavyzdys, kaip naudoti XDoclet žymes.
 *
 * @ejb.bean
 *     name="bankas/saskaita"
 *     type="CMP"
 *     jndi-name="ejb/bankas/saskaita"
 *     local-jndi-name="ejb/bankas/LocalSaskaita"
 *     primkey-field="pasoNumeris"
 *     schema = "Klientai"
 *
 * @ejb.finder
 *     signature="java.util.Collection findAll()"
 *     unchecked="true"
 *
 * @ejb.finder signature="java.util.Collection findPagalVarda(java.lang.String name)" 
 *             unchecked="true"
 *             query= "SELECT OBJECT(o) FROM Klientai AS o WHERE o.vardas
 *             LIKE ?1"
 *
 * @ejb.transaction
 *     type="Required"
 */
```

Šaltiniai
---------

1. ↑  Craig, Walls; Norman, Richards (2003), XDoclet in Action, Manning, pp. 624, ISBN 1932394052
2. ↑  XDoclet projekto tinklalapis
**Europos jūrų saugumo agentūra** (European Maritime Safety Agency) įkurta 2002 m. Lisabonoje, Portugalija. Agentūros tikslas užtikrinti aukštą, vienodą ir veiksmingą jūrų saugumą, apsauga jūroje ir taršos ir laivų prevencijos bei mažinimo lygį Europos Sąjungoje.
Agentūra teikia techninę ir mokslinę pagalbą bei aukšo lygio specialiąsias žinias valstybėms narėms ir Europos Komisijai.
2011 m. agentūros biudžetas siekė 56 mln. EUR. Europos jūrų saugumo agentūroje dirba apie 250 darbuotojų.

Veikla
------

Agentūra rengdama įvairius seminarus, padeda valstybėms narėms keistis informacija. Dėka agentūros sukurta pavojingus krovinius gabenančių laivų stebėjimo sistema „SafeSeaNet".
Europos jūrų saugumo agentūra bendradarbiauja su daugeliu suinteresuotųjų šalių: (i) Europos Sąjungos institucijomis; (ii) valstybių narių valdžios institucijomis; (iii) tarptautinėmis organizacijomis; (iv) jūrų laivybos sektoriumi. 
Nuo 2004 m. agentūra teikia paramą valstybėms narėms didelės jūrų taršos atveju. Agentūra frachtuoja jūrose išsiliejusią naftą surenkančius laivus, kurie yra pasirengę padėti bet kurioje Europos dalyje. 2007 m. agentūra pradėjo naudotis palydovinė priežiūros sistema "CleanSeaNet".

Nuorodos
--------

* Archyvuota kopija 2012-02-17 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Porlamaras*Porlamar* |
| --- |
| *Miesto vaizdas* |
|  |
| 

PorlamarasPorlamaras

10°57′0″ š. pl. 63°50′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.95000°š. pl. 63.83333°r. ilg.﻿ / 10.95000; 63.83333﻿ (Porlamaras)Koordinatės: 10°57′0″ š. pl. 63°50′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.95000°š. pl. 63.83333°r. ilg.﻿ / 10.95000; 63.83333﻿ (Porlamaras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Venesuelos vėliava Venesuela |
| **Valstija** | Nueva Esparta Nueva Esparta |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1553 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 134 943  |
| **Altitudė** | 10 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Porlamaras |

**Porlamaras** (isp. *Porlamar*) – miestas Venesueloje, Nueva Espartos valstijoje, Margaritos salos pietryčiuose, prie El Valjės upelio. Tai svarbiausias turistinis ir komercinis salos centras. Yra Santiago Mariño Karibų tarptautinis oro uostas, į kurį vyksta lėktuvai ne tik iš Venesuelos miestų, bet ir iš Lotynų Amerikos, JAV, Kanados didmiesčių. Yra jūrų uostas, jachtų prieplauka. Veikia viešbučiai, prekybos centrai, Bario Šv. Mykolo bažnyčia, keli universitetai. Yra Musipano parkas, El Jakės paplūdimys. Netoliese yra istoriškai svarbus Chuan Griego miestelis.

Istorija
--------

Porlamaras įkurtas 1553 m. Ilgą laiką tai buvo nedidelis žvejų miestelis, tačiau pradėjo sparčiai augti 1974 m. įrengus oro uostą.
| Katauskių dvaras |
| --- |
| Dvaro sodybos statinys Dvaro sodybos statinys |
| Vieta | Katauskiai, Raseinių rajonas |
| Įkurtas | 1584 m. |
| Rūmų stilius | Mūrinis |
| Bajorų giminės | Stanislovas KotovskisViktoras Koreva Korzonai |
| Parkas | Parko fragmentai, |
| Pastatų būklė | Išlikę ūkio pastatai, tvenkinys |
| Savininkas | Ališauskai |

Koordinatės: 55°28′49″ š. pl. 23°10′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.48028°š. pl. 23.17500°r. ilg.﻿ / 55.48028; 23.17500
**Katauskių dvaras** – buvusio dvaro sodyba Katauskiuose, Raseinių rajone, netoli kelio  **148**  Raseiniai–Tytuvėnai–Radviliškis , 7 km į pietvakarius nuo Šiluvos. 

Dvaro sodybos fragmentai yra Dubysos regioninio parko bei Lyduvėnų kraštovaizdžio draustinio teritorijose. Sodyba įtraukta į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 534).

Sodyba yra privati nuosavybė. Čia išlikę koplyčia–mauzoliejus (unik. kodas 37088), tvenkinys šalia koplytėlės, akmens mūro svirnas-ledainė, tokio pat mūro arklidė, įvairių kitų statinių griuvėsiai. Koplytėlė su rūsiu pastatyta 1835 m. Rūsyje buvo laidojami mirusieji. 2008 m. buvo išvalytas koplytėlės vidus, perlaidoti rūsyje rasti palaikai, sutvarkyta aplinka, atlikta koplytėlės išorės apdaila, pakeistos durys ir langai.

Istorija
--------

Dvaras žinomas nuo 1584 m. nors Raseinių žemės teismo knygose tada vadintas Padubysiu ir priklausė Stanislovui Kotovskiui (Katauskiui). Pagal savininką vėliau pradėtas vadinti ir dvaras, kad nebūtų painiojams su kitais Padubysiais, kurių Dubysos krantuose ne vienas. XIX a. jis jau minimas kaip Viktoro Korevo dvaro palivarkas. 1907 m. dvarą nusipirko Stanislovas ir Antanina Korzonai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  „Katauskių dvaro sodybos fragmentai". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2014-12-01.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Apie Katauskių dvarą Lietuvos dvarų duomenų bazėje Archyvuota kopija 2014-04-13 iš Wayback Machine projekto.
* Katauskių dvaro sodyba Archyvuota kopija 2014-04-13 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Kirka |
|  
Kirka 1989 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Kirill Babitzin |
| Dar žinomas | Kirka |
| Gimė | 1950 m. rugsėjo 22 d.  Helsinkis, Suomijos vėliava Suomija |
| Mirė | 2007 m. sausio 31 d. (56 metai)  Helsinkis, Suomijos vėliava Suomija |
| Žanrai | pop, rokas, soul, sunkusis rokas (1986–1987) |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 1962–2007 |
| Susijusi veikla | Creatures, The Islanders |
| Svetainė | kirka.com |

**Kirill „Kirka" Babitzin** (1950 m. rugsėjo 22 d. Helsinkyje – 2007 m. sausio 31 d. ten pat) buvo populiarus Suomijos dainininkas.

Biografija
----------

Kirill Babitzin gimė 1950 metais Helsinkyje Rusijos emigrantų šeimoje. Muzikinę karjerą pradėjo nuo penkerių metų, kai jo močiutė jam padovanojo akordeoną. Būdamas 10-ties, laimėjo akordeonistų konkursą, tačiau vėliau jis ryžtingai pasirinko rokenrolo muziką. Pirmąją grupę „The Creatures" subūrė 1964 metais, kur jis jau tapo žinomas sceniniu vardu Kirka.

1967 metais atlikėjas buvo grupės „The Islanders" narys. 1978 metais kartu su seserimi Anna įrašė bendrą albumą „Anna & Kirka".

1984 m. „Eurovizijos" dainų konkurse su daina „Hengaillaan" atstovaudamas Suomijai, užėmė devintą vietą. Tai nebuvo pirmasis bandymas atstovauti savo šalį, jis taip pat dalyvavo nacionalinėse atrankose 1972, 1974–1976, 1979, 1980 ir 1983 metais.

Po ketverių metų atlikėjas išleido albumą „Surun pyyhit silmistäin", kuris sulaukė didelės sėkmės. Tai vienas visų laikų Suomijos perkamiausių albumų, kurio buvo parduota virš 214 000 kopijų.

Kirka du kartus pelnė Emma apdovanojimą (1984 ir 2000 m.) kaip geriausias dainininkas.

Diskografija
------------

Kirka Babitzin išleido 78 singlus ir beveik 60 albumų, iš jų 15 kolekcijų. 1988 metais išleistas albumas „Surun pyyhit silmistäni" iki šiol visų laikų Suomijos perkamiausių albumų sąraše užima trečiąją vietą.

* 1969: *Kirka keikalla* (live)
* 1969: *Kirka*
* 1971: *Saat kaiken*
* 1972: *Nykyaikaa*
* 1973: *Rautaa ja kettinkiä*
* 1974: *Kirkan parhaita* (rinkinys)
* 1975: *Tiukka linja*
* 1976: *Lauantaiyö*
* 1977: *Kaksi puolta*
* 1978: *Anna & Kirka*
* 1981: *Kirka*
* 1983: *Täytyy uskaltaa*
* 1984: *Hengaillaan*
* 1985: *Älä sano ei*
* 1986: *R.O.C.K.*
* 1987: *The Spell*
* 1988: *Surun pyyhit silmistäni*
* 1989: *Anna käsi*
* 1990: *Ota lähellesi*
* 1991: *Kasvot peilissä*
* 1992: *Sadness in Your Eyes*
* 1992: *Pyydä vain*
* 1994: *Kirka*
* 1996: *Tie huomiseen*
* 1997: *Hetki lyö: 1967–1997* (rinkinys)
* 1999: *Mestarit Areenalla*
* 2000: *Suuri hetki*
* 2002: *Sinut siinä nään*
* 2005: *Elämääni eksynyt*
* 2006: *40 unohtumatonta laulua* (rinkinys)
* 2007: *Kaikki parhaat 1967–2007* (kolekcija)
* 2007: *Kaikki singlet 1967–2007* (kolekcija)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė – kirka.com

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Ami Aspelund  *„Fantasiaa"*** |  **Suomijos atstovas Eurovizijoje**1984 | Po to:**Sonja Lumme  *„Eläköön elämä"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Port Bleras*Port Blair* |
| --- |
| *Prekybinė miesto gatvė* |
|  |
| 

Port BlerasPort Bleras

11°40′0″ š. pl. 92°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.66667°š. pl. 92.76667°r. ilg.﻿ / 11.66667; 92.76667﻿ (Port Bleras)Koordinatės: 11°40′0″ š. pl. 92°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.66667°š. pl. 92.76667°r. ilg.﻿ / 11.66667; 92.76667﻿ (Port Bleras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Andamanų ir Nikobarų salos |
| **Rajonas** | Pietų Andamano rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 113 352  |
|  |
|  **Vikiteka** | Port Bleras |

**Port Bleras** (angl. *Port Blair*, hind. पोर्ट ब्लेयर, IAST: *Porṭ Bleyr*) – miestas Indijai priklausančiose Andamanų salose, Pietų Andamano salos rytinėje pakrantėje, prie Andamanų jūros; Andamanų ir Nikobarų salų sąjunginės teritorijos administracinis centras. Yra jūrų uostas, Vyr Savarkaro tarptautinis oro uostas. Veikia karinės jūrų ir oro bazės. Verčiamasi žvejyba, laivų statyba, medienos apdirbimu, amatais (dirbiniai iš medžio, odos, metalo). Vystomas turizmas (paplūdimiai, povandeninis nardymas). Veikia antropologijos, miškų, jūrų muziejai. Yra 1896 m. įkurtas kalėjimas (dabar turistinis objektas).

Istorija
--------

Gyvenvietė įkurta 1789 m. kaip nuteistųjų kolonija ir pavadinta Rytų Indijos kompanijos laivyno jūrininko Archibald Blair garbei. XIX a. čia bazavosi Britų-Birmos kare dalyvaujantys laivai. Kolonistus dažnai atakuodavo vietiniai Andamanų gyventojai. XIX a. pab. pradėtas statyti naujas kalėjimas, skirtas daugiausia politiniams kaliniams. Antrojo pasaulinio karo metais Port Blerą savo sostine paskelbė provizinė Indijos vyriausybė. 2004 m. miestas smarkiai nukentėjo nuo cunamio.

* KalėjimasKalėjimas
* Mokslo centrasMokslo centras
* UostasUostas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 18°25′ š. pl. 95°05′ v. ilg.﻿ / ﻿18.417°š. pl. 95.083°r. ilg.﻿ / 18.417; 95.083

| Katemako ežeras |
| --- |
| Katemako ežero pakrantėKatemako ežero pakrantė |
| Vieta | Verakrusas, Meksika |
| Plotas | 72,54 km² |
| Kilmė | užtvenktinis |
| Vidutinis gylis | 7,6 m |
| Didžiausias gylis | 22 m |
| Įteka | Kecalapanas |
| Išteka | Rio Grande de Katemakas |

**Katemako ežeras** (isp. *Laguna Catemaco*) – gėlavandenis ežeras Meksikoje, Verakruso valstijoje, Tustlos kalnuose. Tai trečias pagal dydį gamtinis gėlavandenis ežeras Meksikoje. Ežeras telkšo 340 m virš jūros lygio aukštyje, susidaręs dėl lavos patvankos. Ežeras seklus (vid. 7,6 m gylio). Iš ežero išteka Katemako upė, tekanti į Meksikos įlanką. Katemako ežero lygis valdomas Katemako upėje įrengtomis užtvankomis. Ežere yra keletas salų.

Ežere gyvena 12 žuvų rūšių, vykdoma žvejyba. Pakrantėje įsikūręs Katemako miestas.
| **Kirillas Safonovas** |
| --- |
| Gimimo vardas | Kirillas Safonovas  (rus. *Кири́лл Сафо́нов*) |
| Visas vardas | Kirillas Safonovas |
| Gimė | 1973 m. birželio 21 d. (49 metai)Jermakovskojė, Krasnojarsko kraštas, RTFSR |
| Tautybė | rusas, žydas |
| Pilietybė |  Rusija,  Izraelis |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorius, Scenaristas, prodiuseris |

**Kirillas Safonovas** (g. 1973 m. birželio 21 d. Jermakovskojė, Krasnojarsko krašte) – Rusijos teatro ir kino aktorius, scenaristas, režisierius.

Biografija
----------

1999–2001 m. aktoriaus Leonido Kanevskio kvietimu, dirbo Izraelio teatre „Gesher". Su žmona ir dukra išvyko į Tel Avivą. Jau anksčiau Izraelyje įsikūrė ir gyveno jo mama, bei seserys su šeimomis. Per du mėnesius Kirilas išmoko hebrajų kalbą, kurią iki šiol laiko vienu didžiausių savo laimėjimų. 

Kine debiutavo 2000 m. filme „Dulkės", o plačiai išgarsėjo 2007 m. kai pasirodė televizijos serialas „Tatjanos diena". 2017 m. Safonovas išbandė save kaip muzikinių klipų kūrėjas - nufilmavo grupės „Fabrikas" vaizdo klipą dainai „Įsimylėjau".

Kirilas Safonovas, be Rusijos, turi ir Izraelio valstybės pilietybę. Aktorius gyveno ir Izraelyje, ir Maskvoje. Filmavosi Rusijos ir Izraelio kine.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
*Šis straipsnis apie dailininką Gediminą Akstiną. Apie alpinistą Gediminą Pranciškų Akstiną skaitykite straipsnyje Gediminas Akstinas.*
**Gediminas Akstinas** (g. 1961 m. rugpjūčio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas.

Biografija
----------

1986 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą. Mokėsi Nacionalinėje M. K. Čiurlionio menų mokykloje, nuo 1994 m. dėsto .

Kūryba
------

Kuria objektus, instaliacijas naudodamas savo ir kitų rankų ar fabrikinio darbo daiktus, gamtos objektus. Kūriniai įvairūs: smulkūs („Lentynėlė - daina" 1990 m.), dideli („Vežimas" 1998 m.), daugiausia kilnojamieji, kai kurie kompoziciniai susieti su konkrečia vieta („Tampymasis" 1995 m.) Jų paradoksalumą ir konceptualumą pabrėžia sumaniai, netikėtai suderinti bei interpretuoti iš pažiūros buities sferai tepriklausantys objektai; kūrybai turi įtakos XX a. Vakarų dailės kryptys (dada, siurrealizmas, naujasis realizmas ir kt.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Alfonsas Andriuškevičius. *Gediminas Akstinas (1961)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 248 psl.
| Latvijos istorinis regionas:Sėlalatv. *Sēlija* |
| --- |
|  |
| Šalis | Latvija |
| Herbas |  |
| Tautos | latviai |
| Valstybės | sėlių žemės, Kuršo hercogystė |
| Miestai | Jekabpilis |
|  |
| Sėla pažymėta ruda spalva |

**Sėla** (lat. Sēlija), arba **Augšžemė** (latv. *Augšzeme*) – Latvijos konstitucija neįteisintas etninės Latvijos etnokultūrinis regionas, apimantis Latvijos Respublikos Aizkrauklės ir Jekabpilio rajonus (dab. Latvijos pietryčiuose, abipus Dauguvos). Oficialiai yra Žiemgalos dalis.

Sėloje:

* latviai (vietos latviai kalba latvių k. augžemininkų tarmės sėliškąja patarme, arba „sėliškosiomis šnektomis");
* rusai;
* lietuviai (kairiajame Dauguvos krante esančioje Sėlos dalyje lietuviai yra autochtonai, – manoma, kad dab. Sėloje gyvenusius sėlius jie asimiliavo jau XII–XIII a.);
* lenkai (sulenkėjusių lietuvių palikuonys);
* kitų tautų atstovai.

Dauguma vietos vietos gyventojų išpažįsta liuteronybę ir katalikybę. Vyraujanti ekonomikos šaka – žemės ūkis. Didžiausias miestas – Jekabpilis (neoficiali regiono „sostinė").

Istorija
--------

*Pagrindiniai straipsniai – Sėliai ir Kuršo hercogystė*.
Lotyniškas „Selonijos" (*Selonia*) terminas kilęs iš dab. Sėloje ir gretimuose Lietuvos rajonuose iki XIII/XIV a. gyvenusios sėlių genties vardo. Dab. Sėla taip vadinta jau viduramžiais. Latviškuose raštuose „Sėlos" vardas pasirodo tik XX a. Aizkrauklės ir Jekabpilio rajonuose kraštovardis *Sēlija* ypač išpopuliarėjo po SSRS iširimo – tada dalies latvių inteligentų pastangomis pradėjo formuotis vietos latvių „sėliškoji" tapatybė.

XVI–XIX a. dab. Sėla – tai tarp Dauguvos ir Lietuvos sienos esanti jos dalis ir su pastarąja besiribojantis dab. Latgalos pietinis pakraštys. Ji latviškai vadinta *Augškurzeme*. Tai – „Aukštutinis Kuršas", „Kuršo hercogystės aukštutinė dalis". *Augšzeme* – trumpinys iš *Augškurzeme*. „Aukštutinis Kuršo galas" – iš *Augšgals*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Anot kalbininkų, šios patarmės susiformavimą lėmė sėlių kalbos substratas.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLatvijos etnokultūriniai regionai |
| --- |
|  |
| 
Kuršas | Vidžemė | Latgala | Žiemgala | Sėla (Augšžemė) |

 |
| Gedgaudžių senosios kapinės |
| --- |
| Kapinių vaizdas nuo kelio  **2313**  Salantai–Skaudaliai–Nasrėnai  |
| 

Gedgaudžių senosios kapinėsGedgaudžių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°01′48″š. pl. 21°35′51″r. ilg.﻿ / ﻿56.029881°š. pl. 21.597451°r. ilg.﻿ / 56.029881; 21.597451Koordinatės: 56°01′48″š. pl. 21°35′51″r. ilg.﻿ / ﻿56.029881°š. pl. 21.597451°r. ilg.﻿ / 56.029881; 21.597451 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Imbarės seniūnija |
| Plotas | 0,03 ha |
| Naudotas | XVII–XIX a. |

**Gedgaudžių senosios kapinės**, vadinamas *Kapeliais, Marų kapeliais, Pilkapiu* (saugotinas kultūros paveldo objektas) – nenaudojamos kapinės šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Imbarėje, 0,55 km į vakarus nuo kelio  **2313**  Salantai–Skaudaliai–Nasrėnai , Gedgaudų upelio kairiajame krante.

Kapinės
-------

Įrengtos nedidelėje kalvelėje, vienkieminės sodybos rytiniame pakraštyje, apaugusios drebulėmis. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 16 m ilgio, 11–14 m pločio. Laidojimo žymių nesimato. Ties viduriu stovi monumentalus kryžius.

Teritorijos plotas – 0,03 ha, perimetras – 78 m.

2,3 km į pietvakarius yra Imbarės II senosios kapinės, o 1,72 km į pietvakarius – Imbarės I senosios kapinės.

Istorija
--------

Veikė XVII–XVIII a. Gedgaudžių kaimo bendro naudojimo žemėje (ganykloje). Laidoti Gedgaudžių gyventojai. Vadinamos *Kapeliais, Marų kapeliais* (žem. *Kapalē, Maro kapalē*), rečiau – *Pilkapiu*. Kapines uždarius, XIX a. retsykiais laidoti savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan.

Pasakojama, kad kapinėse pasirodydavo ugnies liepsnelės. Mirusiųjų atminimui nuo seno buvo statomi kryžiai, prie kurių gyventojai rinkdavosi į gegužines pamaldas.

Lietuvos žemės reformos metu pateko į ūkininko Einikio žemės sklypą. Žemės savininkas greta kapinių pasistatė sodybą, o kapinėse pastatė naują kryžių. Šiuo metu kapinės yra Imbarės kaimui priskirtoje teritorijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. – Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976 m. – Eil. Nr. 71sg
2. ↑  Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). – [Kaunas]: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983 m. – L. 47, 57
3. ↑  Julius Kanarskas. Gedgaudžių kaimo kapinės (Imbarės apyl. Kretingos raj.), 1993 m. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 187
| Europos jaunimo paplūdimio tinklinio čempionatas 2011 |
| --- |
|  |
| **Dalyviai** | 96 (iš 28 šalių) |
| **Šeimininkai** | Lietuva Lietuva |
| **Čempionės** | Ieva Dumbauskaitė ir Monika Povilaitytė |
| **Čempionai** | Lukasz Kaczmarek ir Sebastian Kaczmarek |
| **Data** | 2011 m. rugpjūčio 10-14 d. |  |
| **Arenos** | 4 |

**Europos aštuoniolikos metų merginų ir vaikinų paplūdimio tinklinio čempionatas** – 2011 m. rugpjūčio 10-14 d. Vilniuje prie Baltojo tilto buvo surengtas varžybos, į kurias atvyko po 24 merginų ir vaikinų komandas. Tokio lygio varžybos Lietuvoje buvo organizuojamos pirmą kartą ir sutraukė per 1,5 tūkst. paplūdimio tinklinio gerbėjų.

Laimėtojai
----------

Ieva Dumbauskaitė ir Monika Povilaitytė
Merginų turnyras:

Aukso medaliai: Lietuva Ieva Dumbauskaitė ir Monika Povilaitytė
Sidabro medaliai: Šveicarija Nina Betschart ir Nicole Eiholzer
Bronzos medaliai: Lenkija Katarzyna Kociolek ir Karolina Baran
Vaikinų turnyras:

Aukso medaliai: Lenkija Lukasz Kaczmarek ir Sebastian Kaczmarek
Sidabro medaliai: Rusija Viacheslav Kirienko ir Dmitry Uraikin
Bronzos medaliai: Lenkija Michal Bryl ir Bartlomiej Malec

Lietuvių pasirodymai
--------------------

Europos jaunimo paplūdimio tinklinio čempionatas Vilniuje
**Europos jaunimo paplūdimio tinklinio čempionate** geriausiai pasirodė lietuvių merginų duetas. Merginų finale Ieva Dumbauskaitė bei Monika Povilaitytė po atkaklios kovos 2:1 (21:18, 20:22, 15:13) palaužė šveicares Niną Betschart ir Nicolę Eiholzer bei iškovojo šios amžiaus grupės Senojo žemyno aukso medalius.

Čempionėmis tapusios Ieva Dumbauskaitė ir Monika Povilaitytė šiose pirmenybėse su N.Betschart ir N.Eiholzer žaidė net tris mačus. Pirmą kartą A grupės varžybose lietuvaitės šveicarėms pralaimėjo 1:2 (21:15, 18:21, 13:15), o atkrintamosiose varžybose atsirevanšavo varžovėms rezultatu 2:1 (21:18, 20:22, 15:13).

Kitas lietuvaičių duetas – Karolina Uvarovaitė bei Aistė Simuntytė – šio čempionato merginų turnyre užėmė devintąją vietą.

Penktąją vietą pirmenybėse tarp 24 porų užėmė Gilbertas Kerpė bei Arnas Rumševičius, o kitas Lietuvos tinklininkų duetas – Martynas Lopetaitis bei Robertas Juchnevičius – tenkinosi tryliktąja pozicija.

Nuorodos
--------

* Merginų turnyro reitingo lentelė
* Vaikinų turnyro reitingo lentelė