| **Luisas Sepulveda** |
| --- |
|  |
| Luisas Sepulveda 2009 m. |
| Visas vardas | Luis Sepúlveda Calfucura |
| Gimė | 1949 m. spalio 4 d.Ovaljė, Čilė |
| Mirė | 2020 m. balandžio 16 d. (70 metų)Ovjedas, Astūrija, Ispanija |
| Tautybė | čilietis |
| Tėvai | Luis Sepúlveda, Irma Calfucura |
| Sutuoktinis (-ė) | Carmen Yáñez |
| Vaikai | Carlos Lenin, Paulina, Sebastián, Amadeus, Max, León |
|  |
| Veikla | rašytojas, scenaristas, žurnalistas |
|  |
| Alma mater | Čilės nacionalinis universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Tigre Juan premija (1988 m.) |

**Luisas Sepulveda Kalfukura** (*Luis Sepúlveda Calfucura*; 1949 m. spalio 4 d. – 2020 m. balandžio 16 d.) – Čilės rašytojas, scenaristas ir žurnalistas.

Biografija
----------

Gimė Čilės komunistų partijos kovotojo Chosė Sepulvedos ir mapučės Irmos Kalkufuros šeimoje. Baigė teatro studijas Čilės nacionaliniame universitete. Dirbo prezidento Salvadoro Aljendės administracijoje, o po 1973 m. karinio perversmo buvo įkalintas. Po 2,5 metų praleistų kalėjime pervestas į namų areštą. Vėliau paspruko iš arešto, sudarė pogrindinę teatro trupę, bet vėl buvo pagautas ir įkalintas. 1977 m. išleistas, pasitraukė iš Čilės, apsistojo Ekvadore, kur vadovavo *Alliance Française* teatrui, dalyvavo ekspedicijoje pas šuarų indėnus.

1979 m. prisidėjo prie revoliucinių jėgų Nikaragvos pilietiniame kare, o po pergalės pasitraukė į Vokietiją (Hamburgą). Ten įsidarbino žurnalistu, rengė reportažus iš Lotynų Amerikos, Afrikos. Heidelbergo universitete baigė komunikacijos mokslų magistrantūrą. 1982–1987 m. dirbo „Greenpeace" organizacijos laive.

2020 m. gyvendamas Astūrijoje, susirgo COVID-19 ir po viruso sukeltų komplikacijų mirė.

Kūryba
------

Rašė įvairaus pobūdžio literatūrą – daugiausia politinę kritiką, taip pat romanus. Vėliau ėmėsi vaikų literatūros. Luiso Sepulvedos apysaka-pasaka „Apie žuvėdrą ir katiną, kuris išmokė ją skraidyti", laikoma žanro klasika. Tai knyga ir apie valią, pasiryžimą, psichologinį brendimą. Sepulveda taip pat režisavo bei rašė scenarijus keletui filmų (*Vivir a los 17*, 1986 m. *Tierra del fuego*, 2000 m. *Nowhere*, 2002 m. *Coração verde*, 2002 m.).

Apdovanotas Čilės, Prancūzijos, Ispanijos, Italijos literatūrinėmis premijomis.

Bibliografija
-------------

Žymesni kūriniai:

* Kelionės dienoraštis (*Cuaderno de viaje*, 1986 m.)
* Senis, kuris mėgo skaityti meilės romanus (*Un viejo que leía novelas de amor*, 1989 m. – liet. vertimas 2008 m.),
* Nesutarimas anapus laiko (*Desencuentro al otro lado del tiempo*, 1990 m.)
* Pasaulio pabaigos pasaulis (*Mundo del fin del mundo*, 1996 m.)
* Apie žuvėdrą ir katiną, kuris išmokė ją skraidyti (*istoria de una gaviota y del gato que le enseñó a volar*, 1996 m. – liet. vertimas Irena Plaušinaitytė, 2008 m.),
* Paraštinės istorijos (*Historias marginales*, 2000 m.)
* Šešėlis, iš kurio išėjome (*La sombra de lo que fuimos*, 2009 m.)
* Makso, Mikso ir Mekso istorija (*Historia de Max, de Mix y de Mex*, 2012 m.)
* Istorija apie šunį vardu „Ištikimas" (*Historia de un Perro llamado Leal*, 2016 m.)
* Istorija apie sraigę, kuri suprato lėtumo naudą (*Historia de un caracol que descubrió la importancia de la lentitud*, 2018 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  El escritor chileno Luis Sepúlveda muere con coronavirus en Oviedo
2. ↑  Kęstutis Urba, „NAUJŲJŲ LAIKŲ ANIMALISTINĖ PASAKA (LUISO SEPÚLVEDOS APIE ŽUVĖDRĄ IR KATINĄ, KURIS IŠMOKĖ JĄ SKRAIDYTI) Archyvuota kopija 2020-09-27 iš Wayback Machine projekto.", *Rubinaitis*, 2016 Nr. 4 (80)