recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Orot Rabin |
| --- |
|  |
| 

Orot RabinOrot Rabin

32.47°0′0″ š. pl. 34.8895°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.47000°š. pl. 34.88950°r. ilg.﻿ / 32.47000; 34.88950﻿ (Orot Rabin)Koordinatės: 32.47°0′0″ š. pl. 34.8895°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.47000°š. pl. 34.88950°r. ilg.﻿ / 32.47000; 34.88950﻿ (Orot Rabin) |
|  |
| Vieta | Hadera, Izraelio vėliava Izraelis |
| Jėgainės tipas | Šiluminė jėgainė |
| Kuras | Akmens anglis |
| Eksploatuojantikompanija | IEK |
| Statybospradžia | 1973 m. |
| Pradėtaeksploatuoti | 1981 m. |
| Reaktoriųskaičius | 6 |
| Eksploatuojamireaktoriai | 4 X 375 MW  2 X 575 MW |
| Galingumas | 2590 MW |

**Orot Rabin** (hebr. ‏אורות רבין‎‏‎) – šiluminė jėgainė Haderoje, Izraelis. Didžiausia elektrinė šalyje. Pavadinimas išvertus iš hebrajų kalbos reiškia *rabino šviesas*.

Istorija
--------

Pirmojo bloko statybos prasidėjo 1973 m. Jis pradėtas eksploatuoti 1981 m. Elektrinė stovi ant jūros kranto, todėl specialiai jai buvo pastatytas tiesioginis uostas, kuris gali priimti atplukdomą akmens anglį. Elektrinės projekte numatytos dar dviejų galimų blokų statybos prie jau dabar veikiančių šešių blokų.

Pradžioje elektrinė buvo pavadinta *Maor David*, IEK vadovo ir šalies politiko David Shiffman garbei. Vėliau pervadinta nužudyto politiko Ichako Rabino garbei.

Pajėgumai
---------

Šiuo metu jėgainės pajėgumas yra 2590 MW ir tai sudaro 23% viso Izraelio elektros korporacijos pagaminamo energijos kiekio. Per parą elektrinė sudegina 18 tūkst. tonų akmens anglies ir panaudoja 320 tūkst. tonų jūros vandens.

Jėgainė parengta taip, kad prireikus anglį būtu galima pakeisti *fuel-oil* kuru arba nafta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „rot Rabin Modernization Project". Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 7 d..
*Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą. Apie vyrų futbolo klubą skaitykite straipsnyje Huelva.*

|  |
| --- |
| **moterų  Sporting de Huelva** |
|  |
| **Pavadinimas** | Sporting de Huelva |
| **Įkurtas** | 2002 m. |
| **Stadionas** | X , Bilbao |
| **Vietų sk.** | 000 |
| **Vadovas**  | Ispanija [[]] |
| **Vyr. treneris**  | Ispanija [[]] |
| **Lyga** | Primera División (I) |
| **2022–2023** | vieta, *Primera División* |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**„Sporting de Huelva"** – Ispanijos futbolo klubas iš Huelvos. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą.

Istorija
--------

2009 m. suburta moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje šalies lygoje.

Per pirmąsias 2011-2012 m. sezono savaites "Sporting" iškovojo keturias pergales ir pirmą kartą istorijoje užėmė pirmąją vietą turnyrinėje lentelėje. 2011 m. pabaigoje komanda buvo ketvirta su 9 pergalėmis per 15 rungtynių, tačiau po ne tokios sėkmingos antrosios pusės komanda liko aštuntoje vietoje, bet vis tiek tai buvo geriausias iki šiol pasiektas rezultatas. 

Per Kalėdų pertrauką prezidentas José Antonio Muñozas paskelbė, kad "Sporting" vedė derybas dėl galimybės 2012-2013 m. sezonui tapti "Recreativo Huelva" moterų komanda, tačiau susitarimas nebuvo pasiektas ir 2012-2013 m. sezonui "Sporting" buvo perkelta į netoliese esantį Triguerosą.

Pasiekimai
----------

Primera División (I)
* Antroji vieta: 20xx–20xx m.

Sezonai
-------

| Sezonas | Lygmuo | Lyga | Užimta vieta | Nuorodos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|
| **2021–2022** | **1.** | **Primera División (moterys)** | **10.** |  |
| **2022–2023** | **1.** | **Primera División (moterys)** | **13.** |  |
| **2023–2024** | **1.** | **Primera División (moterys)** | **.** |  |
|

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta mėlyna apranga.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 




**2018–2019 m.**
 | 




**2018–2019 m.**
 | 




**2020–2021 m.**
 | 




**nežinomi metai**
 |

Sudėtis
-------

*Atnaujinta: 2023 m. rugsėjo 2 d.*

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Išnašos
-------

1. ↑  Parada, Carlos Casado (16 September 2020). „El Sporting de Huelva apuesta por una temporada tranquila".
2. ↑  A women's team for Recreativo Huelva? Blanquiazules
3. ↑  Trigueros takes in Sporting de Huelva, which will be able to keep playing in the Superliga. Andalucía Información, 3 July 2012
4. ↑  2021–2022 m. sezonas pagal SoccerWay
5. ↑  2022–2023 m. sezonas pagal SoccerWay

Nuorodos
--------

* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
|  |
| --- |
| Asmens sargybinis |
|  |
| Žanras | Drama |
| Kūrėjas (-ai) | Emilia Lamothe |
| Vaidina | Margarita GraliaSergio BasañezPaola NúñezAndrés PalaciosFabiana PerzabalCarmen MadridVerónica MerchantIrene ArcilaMartín Hernández |
| Kilmės šalis |  Meksika |
| Sezonų skaičius | 11 |
| Serijų skaičius | 280 |
| Gamyba |
| Prodiuseris (-iai) | Emilia LamotheMario O. GarcésJosé SolanoRomán Villaseñor |
| Trukmė | 48 min. |
| Transliacija |
| Originalus kanalas | TV Azteca |
| Originalus laikotarpis | 2005 m. birželio 20 d. – 2008 m. rugsėjo 12 d. |
| IMDb įrašas |

**Asmens sargybinis** (isp. *Pasiones Prohibidas/Amor en Custodia*) – Meksikos televizijos serialas, įkvėptas populiarios Argentinos telenovelės tokiu pačiu pavadinimu. Serialo autorė Emilia Lamothe. Pagrindinius vaidmenis atliko Margarita Gralia, Sergio Basañez, Paola Núñez ir Andrés Palacios.

„Asmens sargybinis" išjuokia ir sukasi apie paauglių, jaunimo ir suaugusiųjų gyvenimų išsiugdymą Meksiko mieste. Serialas taip pat nagrinėja lytinių santykių, narkotikų, pinigų, pavydo, seksualumo ir kitas keliamas problemas.

Serialo premjera įvyko 2005 m. birželio 19 d. kanalu Canal 7, tačiau jau 2005 m. rugsėjo 19 d. serialą buvo nuspręsta rodyti per TV Azteca. Iš pradžių buvo sukurta 140 serialo serijų, o paskui dar 140. Lietuvoje serialas buvo rodomas 2006–2007 m.

Išnašos
-------

1. ↑  „Retransmitirá Tv Azteca Amor en Custodia". 2012-08-31. Suarchyvuotas originalas 2013-03-02. Nuoroda tikrinta 2013-05-25. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|publicado=` ignoruotas (pagalba)
Spagečiai *alla puttanesca*
Padažas *sugo puttanesca*
**Spagečiai *alla puttanesca***, arba **kekšės spagečiai**  (nuo it. *alla puttanesca*, 'kaip kekšė') – itališkos virtuvės patiekalas iš makaronų, XX a. viduryje kilęs iš Neapolio. Ant spagečių dedamas padažas iš pomidorų, alyvuogių aliejaus, ančiuvių, alyvuogių, kaparių ir česnakų.

Kilmė
-----

Yra įvairių nuomonių dėl patiekalo kilmės, bet labiausiai tikėtina, kad jis pasirodė maždaug XX a. viduryje, nors tokios receptūros valgių būta ir anksčiau, tik nevadintų *alla puttanesca*. Pirmiausia apie jį 1961 m. užsimenama italo Raffaele La Capria romane „Ferito a Morte". Pasak Italijos makaronų kūrėjų profesinės sąjungos, padažas tapo populiarus 1960-aisiais.

Iskijos ir Pročidos salose leidžiamas dienraštis „Il Golfo" 2005 m. rašė, kad „*sugo alla puttanesca*" 1950–aisais sukūrė Sandro Petis, vienas iš žinomo restorano Iskijoje savininkų. Neva į Pečio restoraną vėlai, prieš pat baigiantis jo darbo valandoms, užėjo grupė išalkusių klientų. Svečiams buvo pasakyta, kad nebus aptarnauti, nes virtuvėje nieko nelikę. Tačiau jie neatlyžo, sakydami „*Facci una puttanata qualsiasi*" („padarykite bet kokią kekšę", su reikšme „iš to, kas likę"). Pas Petį buvo likę ne daugiau keturių pomidorų, dviejų alyvuogių ir truputį kaparių – pagrindinių ingredientų padažui. Iš to Petis akimirksniu padarė padažą spagečiams. Vėliau Petis šį patiekalą įtraukė į meniu, pavadinęs „*spaghetti alla puttanesca*". Bendra šio padažo tema ta, kad jį galima greitai padaryti tarp kitų užsiėmimų, todėl susieta tarsi su greitu pigios prostitutės darbu.

Gaminimas
---------

Vien tik padažas vadinamas *sugo alla puttanesca*. Receptūra skiriasi priklausomai nuo regiono, pavyzdžiui, Neapolio versija ruošiama be ančiuvių, skirtingai nei Lacijo, kur jie populiarūs. Kartais pridedami prieskoniai. Tačiau daugeliu atvejų *sugo* yra šiek tiek sūrus (dėl kaparių, alyvuogių ir ančiuvių) ir gana kvapnus (dėl česnako). Tradiciškai padažas patiekiamas su spagečiais, nors jis taip pat tinka su *penne*, *bucatini*, *linguine* ir vermišeliais.

Česnakai ir ančiuviai (kurių nėra pas neapoliečius) užpilami alyvuogių aliejumi. Pjaustyti čili pipirai, alyvuogės, kapariai, pomidorai ir raudonėliai pridedami kartu su druska ir juodaisiais pipirais pagal skonį. Pakaitintas padažo mišinys supilamas ant kietai – *al dente* – virtų spagečių, pabarstoma petražolių.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Spaghetti alla puttanesca** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Pasileidėlių pasta. 15min.lt
2. ↑  Zanini De Vita, Oretta; Fant, Maureen B. (2013). *Sauces & Shapes: Pasta the Italian Way*. New York: W. W. Norton & Company. ISBN 978-0-393-08243-2.
3. ↑  The dictionary entry is cited in Jeremy Parzen, ‘The origins of Sugo alla puttanesca?’, *Do Bianchi*, 2008-01-13.
4. ↑  Annarita Cuomo (2005-02-17). ‘Il sugo "alla puttanesca" nacque per caso ad Ischia, dall'estro culinario di Sandro Petti’. *Il Golfo*. Archived from the original on 2014-08-13
*Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą. Apie vyrų futbolo klubą skaitykite straipsnyje Villarreal CF.*

|  |
| --- |
| **moterų  Villareal** |
| Vaizdas:Villareal CF.png |
| **Pavadinimas** | Villareal |
| **Įkurtas** | 2000 m. |
| **Stadionas** | X , Viljarealis |
| **Vietų sk.** | 000 |
| **Vadovas**  | Ispanija [[]] |
| **Vyr. treneris**  | Ispanija [[]] |
| **Lyga** | Primera División (I) |
| **2022–2023** | 14 vieta, *Primera División* |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**„Villarreal"** arba **Villarreal Club de Fútbol Femenino** – Ispanijos futbolo klubas iš Viljarealio. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą.

Istorija
--------

2000 m. suburta moterų ekipa. Nuo 2001–2002 m. sezono rungtyniavo antroje pakopoje. Nuo 2005–2006 m. sezono žaidė regioninėse pirmenybėse. Nuo 2010–2011 m. vėl rungtyniavo Antrame divizione. 2020–2021 m. tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies lygą.

Nuo 2021–2022 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Primera División 2021–2022 m. užėmė dvyliktą vietą, o 20222–2023 m. liko keturioliktoje.

Pasiekimai
----------

Primera División (I)
* Dvyliktoji vieta: 2021–2022 m.

Sezonai
-------

| Sezonas | Lygmuo | Lyga | Užimta vieta | Nuorodos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|
| **2021–2022** | **1.** | **Primera División (moterys)** | **12.** |  |
| **2022–2023** | **1.** | **Primera División (moterys)** | **14.** |  |
| **2023–2024** | **1.** | **Primera División (moterys)** | **.** |  |
|

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia x apranga.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 




**2018–2019 m.**
 | 




**2019–2020 m.**
 | 




**2020–2021 m.**
 | 




**2020–2021 m.**
 |

Sudėtis
-------

*Atnaujinta: 2023 m. rugsėjo 2 d.*

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Išnašos
-------

1. ↑  2021–2022 m. sezonas pagal SoccerWay
2. ↑  2022–2023 m. sezonas pagal SoccerWay

Nuorodos
--------

* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
mobile.de GmbH| Forma | GmbH |
| Pramonė | Elektroninė prekyba |
| Įkurta | 1996 m. |
| Centrinė būstinė | Kleinmachnovas, Vokietija |
| Pajamos | 329 mln. Eur (2020 m.) |
| Darbuotojų | 405 (2020 m.) |
| Tinklalapis | mobile.de |

**mobile.de GmbH** – didžiausias automobilių prekybos tinklalapis Europoje, veikiantis nuo 1996 metų. Platforma skirta fiziniams asmenims ir automobilių prekybininkams. Per šią platformą galima pirkti ir parduoti naujus ir naudotus automobilius.

Istorija
--------

1996 m. skelbimų skaičius greitai augo ir 1997 m. įmonę įsigijo verslininkai Rüdiger ir Hans-Christian Bartholatus, kurie vykdė automobilių prekybą Hamburge. 1999 m. pabaigoje dalį mobile.de akcijų įsigijo britų investuotojas Granville Baird. Nuo 2001 m. birželio mėnesio įmonė yra pelninga.
2004 m. balandį įmonę nupirko eBay ir tais pačiais metais perkėlė būstinę į Berlyną. 2006 m. rugpjūtį „mobile.de" ir „eBay Motors" susijungė į bendrą įmonę pavadinimu „mobile.de & eBay Motors GmbH". Nuo 2008 m. rugsėjo įmonė vadinosi „mobile.international GmbH".
2013 m. interneto platforma pradėjo siūlyti patiems konfigūruoti naujus automobilius ir užsakyti tiesiai iš gamintojo. 2015 m. sausio 1 d. įmonė buvo pervadinta į „mobile.de GmbH". 2015 m. rugsėjį „mobile.de" perėmė „MOTOR-TALK", didžiausią internetinę automobilių bendruomenę Europoje. 2020 birželį „eBay Kleinanzeigen" ir „mobile.de" buvo parduotos konkurentui „Adevinta". eBay yra didžiausias „Adevinta" akcininkas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  „mobile.de GmbH: Jahresabschluss 2020". Nuoroda tikrinta 2022-12-25.
2. ↑  „Daten und Fakten mobile.de - mobile.de Newsroom". *mobile.de Newsroom*. 2010-11-23. Suarchyvuotas originalas 2015-03-30. Nuoroda tikrinta 2023-02-02.
3. ↑  „Technology Briefing - Internet: EBay To Acquire Mobile.de For $152 Million". *The New York Times*. 2004-01-27. Nuoroda tikrinta 2023-02-02.
4. ↑  „Motor-Talk, Acquired by mobile.de GmbH on September 28th, 2015". *Mergr*. 2015-09-28. Suarchyvuotas originalas 2023-02-02. Nuoroda tikrinta 2023-02-02.
5. ↑  „Ebay-Kleinanzeigensparte wird für 9,2 Mrd Dollar nach Norwegen verkauft". *onvista* (vokiečių). 2020-07-21. Nuoroda tikrinta 2023-02-02.
**Alvaro kunigaikštystė** (angl. *Alwar state*) – vietinė kunigaikštystė Britų Indijoje (dabartiniame Radžastane), valdyta radžputų dinastijos.

Alvaras garsėja savo išvaizdžiu kraštovaizdžiu

Istorija
--------

*Thakur Raja Bakhtawar Singh* stovi europinio stiliaus interjere.
Alvaras senovėje buvo Matsijos regiono (sostinė Viratnagaras) dalis. Anksčiau jo pavadinimas buvo *Ulwar*.

Istoriškai Alvaro valstybė buvo bargudžarų klano (sostinė *Rajorgarh*) įtakos sferoje. Apie XI a. valdė bargudžarų karalius *Mathandeva*.

Iki 1602 m. šią sritį valdė galingas bargudžarų (*Bargujar*) karalius. Musulmonų valdymo laikais Akbaras Didysis 1602 m. pareikalavo, kad Alvarą valdęs bargudžarų radža Išvar Dasas (*Ishwar Das*) atiduotų dukterį į jo haremą. Radžai atsisakius bargudžarų klano atstovus Akbaro pajėgos ėmė masiškai žudyti. Dalis išsislapstė. Tarp pabėgusių buvo ir klano vadas *Raja Dalku Rao*, kuris įkūrė radžputų bargudžarų klano šaką *sikarvarai* (*Sikarwar*).

Alvaro kunigaikštystę XVIII a. antroje pusėje įkūrė Kačvachų linijos radžputas *Pratap Singh Prabhakar*. Jo įsūnis *Bakhtawar Singh* padėjo britų Rytų Indijos kompanijai kovoti su marathais. Po 1803 m. *Laswari* mūšio Alvaras tapo pirmąja Radžputanos valstybe, pasirašiusia puolamosios ir ginamosios sąjungos sutartį (angl. *Offensive and Defensive Alliance*) su Rytų Indijos kompanija. Keletu metų vėliau *Bakhtawar Singh* išdrįso surengti ginkluotą įsiveržimą į gretimą Džaipurą, vyresnę Kačvachų valstybę, kuriai anksčiau buvo pavaldus jo pirmtakas. *Bakhtawar Singh* pralaimėjo. Rytų Indijos kompanija su juo sudarė naują sutartį, pagal kurią jam buvo uždrausta politiškai sąveikauti su kaimyninėmis valstybėmis be britų pritarimo.

1857 m. vykusio sipajų sukilimo metu *Raoraja Bane Singh* pasiuntė pajėgas, sudarytas iš musulmonų ir radžputų, padėti Agros britų įgulai. Musulmonai dezertyravo, o likusiuosius maištininkai sutriuškino.

1947 m. Indijai gavus nepriklausomybę Alvaras pripažino Indijos vyresnumą. 1948 m. Alvaras buvo sujungtas su trimis gretimomis kunigaikštystėmis – Bharatpuru, Dholpuru ir Karauliu ir sudarė Matsijos sąjungą. Ši valstybė, savo ruožtu, įsijungė į Indijos Sąjungą. O 1949 m. gegužės 15 d. su dar keliomis kunigaikštystėmis ir Adžmero teritorija ir sudarė dabartinę Radžastano valstiją.

Nuorodos
--------

1. ↑  Asiatic Society of Bombay; Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland. Bombay Branch (1904). *Journal of the Asiatic Society of Bombay, Volume 21*. p. 416. „It is thus plain that Mathandeva, himself a Gurjara and .....occupied by Gurjaras."
2. ↑  According to Imperial Gazeteer of India v.23, p.419
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-05 iš Wayback Machine projekto.
**Drumstis** – žvaigždės evoliucijos stadija, kuomet konvekcijos zona nusileidžia iki žvaigždės sluoksnių, kuriuose vyksta branduolių sintezės reakcijos. Tada reakcijų produktai susimaišo su žvaigždės išorinių sluoksnių medžiaga ir tampa stebimi žvaigždės spektre. 

**Pirmoji drumstis** įvyksta, kai pagrindinės sekos žvaigždė atsiduria raudonųjų milžinių sekoje. Tuomet žvaigždės spektre bus stebimas 12C/13C bei C/N santykio sumažėjimas, taip pat sumažės stebimos ličio ir berilio gausos. 

**Antroji drumstis** vyksta 4 – 8 Saulės masės žvaigždėse. Kada helio degimas žvaigždės šerdyje baigiasi, konvekcija pakelia į paviršių CNO ciklo produktus. Šios drumsties metu padidėja 4He ir 14N gausos, ir sumažėja 12C ir 16O gausos.

**Trečioji drumstis** prasideda, kai žvaigždei pasiekus asimptotinę seką įvyksta helio žybsnis sluoksnyje, kur dega helis. Šios drumsties metu helis, anglis ir s-proceso elementai iškeliami į žvaigždės paviršių. Žvaigždėje bus stebima anglies gausos atžvilgiu deguonies padidėjimas ir ji taps anglingąja žvaigžde.

Drumsčių numeracija neatspindi nuoseklumo žvaigždžių evoliucijos etapuose. Todėl, pavyzdžiui, mažos masės žvaigždėse evoliucijos metu įvyks tik pirmoji ir trečioji drumstis, bet nebus antrosios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lambert, D. L. (1992). „Observational Effects of Nucleosynthesis in Evolved Stars". In Mike G. Edmunds and Roberto J. Terlevich (red.). *Elements and the Cosmos*. University of Cambridge. pp. 92–109. ISBN 052141475X.
2. 1 2  Kwok, Sun (2000). *The origin and evolution of planetary nebulae*. Cambridge University Press. p. 199. ISBN 0521623138.
Cosplay, vaizduojantis įmantriai persirengusius gerbėjus 2005 m. „Comiket" mugės metu
**Comiket** (jap. コミケット = *Komiketto*), dar žinoma kaip **Comic Market** (jap. コミックマーケット = *Komikku Māketto*) – didžiausia pasaulyje doudžinši mugė, rengiama dukart per metus Ariakėje, Koto seniūnijoje (Tokijas, Japonija).

Konventas organizuojamas „pasidaryk pats" principu, t. y. renginio organizatoriai yra patys japonų autoriai, platinantys savo mėgėjiškus kūrinius, paprastai žurnalus, manga arba romanus. Renginys per metus sutraukia daugiau kaip pusę milijono lankytojų.

Istorija
--------

„Comiket" 1975 m. dar besimokydamas Meidži universitete, įkūrė Yoshihiro Yonezawa, kartu su keletu draugų, tarp kurių buvo Teruo Harada ir Jun Aniwa. Jų siekis buvo išsiaiškinti, kokios yra manga komiksų galimybių ribos, bet tam įvairūs komerciniai, *mainstream* leidiniai, kaip terpė, po žurnalo „COM" uždarymo pasirodė neįdomūs ir be iššūkių. „Comiket" taip pat atstojo nemokamą „SF Taikai" konvento versiją.

Pirmoji „Comiket" mugė buvo surengta 1975 m. gruodžio 21 d. Tuomet joje tebuvo apie 32 paviljonai, o lankytojų skaičius tesiekė 600. Devintajame dešimtmetyje išplitus otaku kultūrai, mugė sparčiai išpopuliarėjo ir įgavo svarbos šioje srityje. Tuoj po to mugėje ėmė dalyvauti ir komerciniai leidėjai. 2007 m. rugpjūtį vykusioje „Comiket" mugėje per tris dienas apsilankė apie 550 000 lankytojų ir 35 000 eksponentų.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  McCarthy, Helen (2006). „Manga: A Brief History". *500 Manga Heroes & Villains*. Hauppauge, New York, USA: Chrysalis Book Group. p. 14. ISBN 978-0-7641-3201-8.
2. ↑  Schodt, Frederik L. (1996). *Dreamland Japan: Writings on Modern Manga*. Stone Bridge Press. p. 40. ISBN 978-1-880656-23-5.
3. ↑  „World's Biggest Underground Comic Convention". Anime News Network. 2000-08-17. Nuoroda tikrinta 2009-05-13.
4. ↑  Kinsella, Sharon (2005) [2000]. „Amateur Manga Subculture and the *Otaku* Incident". In Gelder, Ken (ed.) (red.). *The Subcultures Reader* (2nd leid.). London; New York: Routledge. pp. 542–543. ISBN 978-0-415-34415-9. OCLC 57530654. `{{cite book}}`: `|editor1-first=` turi bendrinį pavadinimą (pagalba)
5. ↑  Galbraith, Patrick L. (2009-06-14). „New university library puts focus on the fans". *The Japan Times*. Nuoroda tikrinta 2009-07-26.
6. ↑  Wilson, Brent; Toku, Masami (2003). „'Boys' Love,' Yaoi, and Art Education: Issues of Power and Pedagogy". *Visual Culture Research in Art and Education*. Suarchyvuotas originalas 2011-08-14. Nuoroda tikrinta 2010-07-05. Cituojant Inokai, K. (2000). „Manga dojinshi-shi". *Comic Fan* (japonų) (10): 4–59. `{{cite journal}}`: Nežinomas parametras `|trans_title=` ignoruotas (`|trans-title=` suggested) (pagalba)
7. ↑  Paul Gravett: *Manga – 60 jahre japanische Comics*, S. 135 f. Egmont Manga und Anime, 2006.

Koordinatės: 35°37′51″ š. pl. 139°47′48″ r. ilg.﻿ / ﻿35.63083°š. pl. 139.79667°r. ilg.﻿ / 35.63083; 139.79667
| Karūno ežeras |
| --- |
| Karūno ežero pakrantėKarūno ežero pakrantėKarūno ežero pakrantė |
| Vieta | Egipto vėliava Egiptas |
| Plotas | 233 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Vidutinis gylis | 5 m |
| Didžiausias gylis | 10 m |
| Įteka | Bahr Jusefas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Karūno ežeras

  |
| **Koordinatės** |  29°27′13″ š. pl. 30°34′51″ r. ilg.﻿ / ﻿29.45361°š. pl. 30.58083°r. ilg.﻿ / 29.45361; 30.58083Koordinatės: 29°27′13″ š. pl. 30°34′51″ r. ilg.﻿ / ﻿29.45361°š. pl. 30.58083°r. ilg.﻿ / 29.45361; 30.58083 |

**Karūno ežeras** (arab. بحيرة قارون‎ = *Birket al-Qarun*) – druskingas ežeras šiaurės rytų Egipte, Fajumo oazėje, 20 km į šiaurės vakarus nuo Fajumo miesto. Telkšo 43 m žemiau jūros lygio. Ežeras nusidriekęs iš rytų į vakarus 40 km, plotis iki 8 km. Karūno ežeras Bahr Jusefo kanalu jungiasi su Nilu. Ežero apylinkėse vykdoma intensyvi drėkinamoji žemdirbystė. Pakrantės pelkėtos, gausu vandens paukščių.

Ežeras susidarė dėl geologinių procesų pakilus Nilo slėniui ir potvynių vandeniui užliejus Fajumo įdubą. Ežero pakrantės buvo gyvenamos jau neolito laikotarpiu, greta iškilo Krokodilopolio miestas. Egiptiečiai ežerą vadino ***Miruru*** (egip. *mer-wer* – „didysis ežeras"), graikai – ***Moiriu*** (sen. gr. Μοἵρις). XXIII a. pr. m. e. protaka, jungusi ežerą ir Nilą pagilinta, sudarytas Bahr Jusefo kanalas. Karūno vanduo buvo naudojamas drėkinimui kasmet nusenkant Nilo upei, sudaryta sudėtinga irigacinė sistema. Senovėje ežeras buvo gėlas, jo plotas siekė tarp 1270–1700 m, tačiau vėliau nuseko ir buvo apleistas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Karūno ežeras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006

Ežero lygis skirtingu laikotarpiu
*Kitos reikšmės – Onega (reikšmės).*

| Onega |
| --- |
| Čelmužos nerija Onegos ežereČelmužos nerija Onegos ežereČelmužos nerija Onegos ežere |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija |
| Plotas | 9700 km² |
| Kilmė | tektoninė, ledyninė |
| Vidutinis gylis | 50-60 m |
| Didžiausias gylis | 127 m |
| Tūris | 280 km³ |
| Įteka | Vytegra, Suna, Andoma, Vodla ir kitos |
| Išteka | Svirė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Onega

  |
| **Koordinatės** |  61°41′0″ š. pl. 35°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿61.68333°š. pl. 35.65000°r. ilg.﻿ / 61.68333; 35.65000Koordinatės: 61°41′0″ š. pl. 35°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿61.68333°š. pl. 35.65000°r. ilg.﻿ / 61.68333; 35.65000 |

**Onega** (rus. *Онежское озеро*, suom. *Äänisjärvi*) – ežeras šiaurės vakarų Rusijoje, Karelijos respublikoje, Leningrado ir Vologdos srityse. Antras pagal dydį Europos ežeras (po gretimo Ladogos ežero). Plotas 9700 km² (be salų). Giliausia ežero vieta yra šiaurėje ir siekia 127 m. Vidutinis gylis centrinėje dalyje 50-60 m, pietuose – 20-30 m. Šiaurėje dugnas labai nelygus – gausu tiek gilių įdubų, tiek seklumų. Ežero dubuo tektoninės-ledyninės kilmės.

Kranto linija labai vingiuota, šiauriniame krante išsidriekusios kelios ilgos įlankos (Užonegės, Novenecko ir kt.). Šiaurėje krantai statūs, uolingi, miškingi, pietuose daugiausia žemi, lygūs. Ežere yra net 1369 salos, užimančios 250 km² plotą. Kižų saloje yra žymus medinės architektūros ansamblis, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Didžiausia sala – Didžiojo Klimeneckio (plotas 147 km²); joje yra kelios gyvenvietės.

Ežeras užšąla lapkričio mėnesį, atitirpsta gegužę. Būdingos stiprios sezoninės audros.

Į Onegos ežerą suteka apie 50 upių, didžiausios: Vytegra, Suna, Andoma, Vodla, Šuja, Lososinka, Megra. Išteka vienintelė upė – Svirė, jungianti su Ladogos ežeru. Dėl šios upės aukštupyje įrengtos užtvankos Onegos ežeras pasitvenkė. Onegos ežeras Baltijos-Baltosios jūrų kanalu sujungtas su šiomis jūromis, o Volgos-Baltijos vandens keliu – su Volgos baseinu. Vykdoma laivyba, pramoninė žvejyba. Petrozavodske yra įkurtas plaukiojimo klubas.

Vakarinėje ežero pakrantėje įsikūrusi Karelijos respublikos sostinė Petrozavodskas, šiaurėje – Kondopogos, Medvežjegorsko miestai.

Medinė bažnyčia Kižų saloje, Onegos ežere. Kižų šventorius įtrauktas į UNESCO pasaulinio paveldo sąrašą

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 319
|  Vėžaičių dvaro laidojimo koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Klaipėdos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Vėžaičiai |
| **Adresas** | Samališkės g. |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | XIX a. pr. |
| **Stilius** | neogotika |

**Vėžaičių dvaro laidojimo koplyčia**– buvusi mūrinė laidojimo koplyčia, stovėjusi Klaipėdos rajone, Vėžaičių dvaro valdose, į pietryčius nuo Šv. Kazimiero bažnyčios. Grafų Volmerių koplyčia–mauzoliejus nugriautas XX a. antrojoje pusėje, išlikę mūro liekanų. Dvarvietėje, priešais „raudonuosius" dvaro vartus, stovi Edvardo Volmerio (1808–1883) atminimui statyta neogotikinė, kvadratinio plano koplytėlė, datuojama XIX a. pab.–XX a. pr.

Istorija
--------

Vėžaičių dvaras Volmeriams priklausė nuo 1774 m. kai didysis kunigaikštis Stanislovas Augustas Poniatovskis už nuopelnus tarnyboje skyrė Vėžaičių žemes Gardino pavieto maršalkai, LDK tribunolo raštininkui Kazimierui de Polenta Volmeriui (~1720-?). Jo valdymo metu pastatyta medinė Šv. Kazimiero bažnyčia. XVIII−XIX a. sandūroje pradėjęs valdyti dvarą, Leonardas Volmeris įrengė bažnyčią. XIX a. pradžioje į pietryčius nuo bažnyčios jis pastatė laidojimo koplyčią savo šeimos nariams.

XIX a. pabaigoje dvaro savininko grafo Edvardo Volmerio žmona Marija Gorskytė-Volmerienė vyro atminimui jo žūties vietoje pastatė mūrinę koplytėlę su Laiminančio Kristaus statula. Pasakojama, kad šioje vietoje, kur dabar stovi koplytėlė, 1883 m. grafą subadė jautis.

Apie 1936 m. dvarą iš varžytinių nusipirko Kostas Jašinskas. Jo valdymo metu nugriauti įvairūs mūriniai dvaro pastatai statybinės medžiagos išpardavimui. Sunyko parkas, išardyta Skinijos krantinė. 1940 m. dvaras nacionalizuotas, šeimininkai pasitraukė su vokiečiais. Niokojama laidojimo koplyčia nugriauta XX a. 8-ame dešimtmetyje.

Senieji vėžaitiškiai prisimena garbioje parko vietoje buvusią neogotikinę Volmerių koplyčią-mauzoliejų, vadinamą „grabulka". Sovietiniais metais „grabulka" buvo išniekinta ir galutinai sunaikinta. Iš Vilniaus atvykusi giminės atstovė Stanislava Jūratė Volmerytė-Valaitienė, su vėžaitiškių pagalba surinko prie koplyčios išmėtytus žmonių kaulus ir juos perlaidojo Vėžaičių kapinėse. Kapas buvo paženklintas lauko akmens plokšte su užrašu: „Čia guli grafų Volmerių palaikai iš nugriautos Vėžaičių dvaro koplyčios." 2017 m. dvaro sodybos teritorijoje atlikti žvalgomieji archeologiniai tyrimai, siekiant nustatyti neišlikusių pastatų vietas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Vėžaičių dvaro sodyba". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  „Vėžaičių dvaro sodybos koplytėlė". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
3. 1 2  Archeologiniai tyrinėjimai praskleis Vėžaičių dvaro paslaptis *gargzdai.lt*
4. ↑  Restauruojama Vėžaičių koplytėlė *kauno.diena.lt*
5. 1 2  Volmerių dvaro istorija: nuo šlovingos praeities iki prieglaudos *gargzdai.lt*
6. ↑  Uostamiesčio miegamasis. Grafų Volmerių palikimas *valstietis.lt*
| Triglavo nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN V kategorija (saugomas kraštovaizdis) |
| Triglavas Triglavas |
| **Vieta:** | Slovėnija |
| 

Žemėlapis rodantis Triglavo nacionalinis parkas vietą.Triglavo nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 46°23′0″ š. pl. 13°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.38333°š. pl. 13.88333°r. ilg.﻿ / 46.38333; 13.88333Koordinatės: 46°23′0″ š. pl. 13°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.38333°š. pl. 13.88333°r. ilg.﻿ / 46.38333; 13.88333 |
| **Plotas:** | 880 km² |
| **Įkurtas:** | 1981 m. |
| **Lankomumas:** | 1,6 mln. (2006 m.) |
|  **Vikiteka:** | Triglavo nacionalinis parkas |

**Triglavo nacionalinis parkas** (slovėn. *Triglavski narodni park*) – vienintelis nacionalinis parkas Slovėnijoje. Dabartinė jo forma atsirado 1981 m. jis yra šiaurės vakarinėje šalies dalyje, pietryčių Alpėse. Triglavo kalnas yra aukščiausia viršukalnė Julijos Alpėse ir yra beveik parko centre. Nuo kalno į visas puses tęsiasi slėniai, kurie tiekia vandenis dviem iš Julijos Alpių ištekančiom upėm: Sočai, kuri įteka į Adrijos jūrą ir Dunojaus intakui Savai.

Istorija
--------

Triglavo regiono apsaugą pirmąkart pasiūlė seismologas Albinas Belaras 1906 ar 1908 m. Tačiau pasiūlymas buvo atmestas, nes nebuvo teisinės bazės ir įstatymas draudė ganymo ribojimus. Belaras 1920 m. vėl kreipėsi dėl *Memorandum (Spomenica)* srities apsaugos į Slovėnijos provincinę valdžią. Sumanymas buvo įvykdytas 1924 m. Slovėnijos muziejų bendruomenė ir Slovėnijos alpinistų bendruomenė išsinuomojo 20 metų Triglavo ežerų slėnį, apie 14 km². Nuolatinė apsauga nebuvo galima tuo metu. 1926 m. Fran Jesenko pirmąkart panaudojo pavadinimą Triglavo nacionalinis parkas.

1961 m. parko apsauga tapo nuolatinė, jo plotas išaugo iki 20 km². Parkas oficialiai pavadintas Triglavo nacionaliniu parku. Tačiau jis nevykdė visų nacionalinio parko funkcijų, tad kitus du dešimtmečius už tai buvo kovojama.

Galiausiai 1981 m. parkui suteikta nauja koncepcija, jo plotas išaugo iki 838 km². 2010 m. gyventojams pageidaujant prie parko prijungta Kneške Ravne gyvenvietė. Dabar parko plotas yra 880 km², tai sudaro 4% Slovėnijos teritorijos.

Galerija
--------

* 
* 
*

Išnašos
-------

1. 1 2  „Triglavski narodni park (TNP)". Triglav National Park. Nuoroda tikrinta 17 December 2011.
2. ↑  „Triglavski narodni park se je povečal za Kneške Ravne" [Triglav National Park Expanded To Kneške Ravne] (slovėnų). Planet Siol.net. 17 December 2011. Suarchyvuotas originalas 2014-10-06. Nuoroda tikrinta 2013-01-19.
3. 1 2 3 4  *Snovalci Triglavskega narodnega parka - ljudje pred svojim časom* [*Designers of Triglav National Park − People Ahead of Their Time*] (PDF) (slovėnų). Triglav National Park Public Institute. 2006. `{{cite book}}`: Citata turi nebenaudojamą parametrą `|authors=` (pagalba)
**FIDE vykdomasis komitetas** – tai tarptautinės šachmatų federacijos (FIDE) valdymo organas (iki 1980 m. vadinosi FIDE biuras). Įkurtas 1970 m. Zygene FIDE generalinės asamblėjos sprendimu. Vykdomojo komiteto posėdžiai tarp FIDE generalinės asamblėjos sesijų vyksta ne rečiau kaip kartą per metus.
Pagal FIDE statutą Vykdomasis komitetas padeda prezidentui įgyvendinti iškeltus jam uždavinius, priima sprendimus dėl Prezidento pateiktų, ar paties Vykdomojo komiteto veiklos klausimų.

Vykdomasis komitetas
--------------------

### Istorija

1970 m. įkūrus Vykdomąjį komitetą, jį sudarė 6 nariai: prezidentas, prezidento pavaduotojas, sekretorius (nuo 1974 m. – 1-as viceprezidentas ir generalinis sekretorius) ir 3 renkami nariai. 1974 m. FIDE suvažiavimas Nicoje priėmė sprendimą praplėsti ir narių padaugėjo iki 9: prezidentas, 3 viceprezidentai, generalinis sekretorius ir 4 Generalinės asamblėjos išrinkti nariai. 1982 m. Liucernoje vykusiame FIDE suvažiavime narių skaičius buvo vėl padidintas – šįkart iki 13. Generalinėj asamblėjoj renkamų narių skaičius išaugo iki 6, viceprezidentų – iki 5. 1986 m. FIDE generalinė asamblėja Dubajuje įtraukė į Vykdomąjį komitetą dar du naujus viceprezidentus ir Vykdomasis komitetas išaugo iki 15 narių.

### Nariai

Į Vykdomąjį komitetą įeina:
FIDE prezidentas, Garbės prezidentas, Prezidento pavaduotojas, Generalinis sekretorius, Iždininkas, Viceprezidentai, Garbės viceprezidentai, keturi žemynų Prezidentai, keturi žemynų viceprezidentai, Zonų prezidentai, keturi, iš kiekvieno žemyno keturi rinkti nariai, auditorius, tuometinis pasaulio šachmatų čempionas ir tuometinė moterų pasaulio šachmatų čempionė.

### Posėdžiai

Dažniausiai, kai vyksta šachmatų olimpiada, Vykdomasis komitetas posėdžiauja prieš FIDE Generalinę asamblėją ir kartą per metus, kai nevyksta šachmatų olimpiada. Bet FIDE prezidentas turi teisę sušaukti Vykdomojo komiteto posėdį bet kuriuo metu.

Išskyrus Zonų prezidentus, kiti Vykdomojo komiteto nariai posėdžiuose negali būti keičiami atstovais.
Nagrinėjant komisijos darbą, gali būti kviečiami Komisijų pirmininkai bei jų pavaduotojai, bet, jei jie nėra ir Vykdomojo komiteto nariai, jie neturi balsavimo teisė. Visos narės-federacijos kviečiamos dalyvauti Vykdomojo komiteto posėdžiuose.

Vykdomasis komitetas nagrinėja tuos pačius klausimus, juos protokoluoja, kaip ir FIDE generalinė asamblėja, bet negali rinkti renkamųjų FIDE pareigūnų ir balsuoti dėl pasaulio šachmatų federacijos (FIDE) paleidimo. Sprendimus priima balsavimo keliu. Balsavime turi dalyvauti 50 % balso teisę turinčių narių.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Шахматы. Энциклопедический словарь / гл. ред. А. Е. Карпов. – М.: Советская энциклопедия, 1990. – С. 142. – ISBN 5-85270-005-3
2. ↑  „FIDE Vykdomasis komitetas" (anglų). Suarchyvuota iš originalo 2010-07-25. Nuoroda tikrinta 2020 m. rugpjūčio 12 d..`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)

Nuorodos
--------

2011 m. Vykdomojo komiteto darbotvarkė ir priedai
| Seligeras |
| --- |
| Seligero ežero įlanka. Tverės sritisSeligero ežero įlanka. Tverės sritisSeligero ežero įlanka. Tverės sritis |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija |
| Plotas | 260 km² |
| Kranto linijos ilgis | 528 km |
| Kilmė | ledyninė |
| Didžiausias gylis | 24 m |
| Įteka | 110 upių |
| Išteka | Seližarovka |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Seligeras

  |
| **Koordinatės** |  57°11′0″ š. pl. 33°05′0″ r. ilg.﻿ / ﻿57.18333°š. pl. 33.08333°r. ilg.﻿ / 57.18333; 33.08333Koordinatės: 57°11′0″ š. pl. 33°05′0″ r. ilg.﻿ / ﻿57.18333°š. pl. 33.08333°r. ilg.﻿ / 57.18333; 33.08333 |
|  |
|  Vikiteka | Seligeras |

**Seligeras** (rus. *Селигер*) – ežeras Rusijoje, Tverės ir Naugardo srityse, Volgos aukštupio baseine. Telkšo ledyninės kilmės duburyje, Valdajaus aukštumoje, 205 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis iki 66 km, plotis iki 37 km.

Ežeras netaisyklingos formos, sudarytas iš keleto besikertančių rinų. Atskiros dalys (kai kurios jų turi atskirus pavadinimus) jungiasi siauromis protakomis. Gylis siekia 24 m. Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis net 528 km. Krantai sausi, daugiausia apaugę miškais. Seligere yra daugiau nei 150 salų, kurių bendras plotas siekia 38 km². Didžiausia sala – Chačinas. Į ežerą įteka 110 upių ir upelių (didesnės – Krapivenka, Soroga, Seremucha), išteka vienintelė Seližarovka (Volgos intakas). Ežero vanduo skaidrus, vasarą skaidrumas siekia 5 m.

Seligere gyvena apie 30 žuvų rūšių, tarp jų lydekos, karšiai, stintos, starkiai, vėgėlės, seliavos, meknės ir kt. Įveisti unguriai, peledės, karpiai. Ežero pakrantėse gyvena tokie paukščiai kaip garniai, gervės, antys, kirai, jerubės, šarkos, geniai, strazdai, pečialindos.

Ežeras Seregero vardu rusų metraščiuose minimas nuo XII-XIII a. Per jį driekėsi svarbus kelias į Naugardo žemę. 1199 m. kelonės iš Vladimiro į Naugardą metu ežere žuvo Naugardo arkivyskupas Merkurijus. Seligero vardo kilmė finiška, ir reiškia „ežeras pervalke", „skaidrus ežeras", „įsirėžęs ežeras".

Karamazinas savo veikale „Rusijos valstybės istorija" mini, kad apie 1230–1232 metus prie šio ežero Novgorodo kunigaikštis sumušė lietuvius.

Prie Seligero įsikūręs Ostaškovo miestas, o Stolobno saloje – Nilo vienuolynas. Ežeras laivuojamas, veikia keltai. Pakrantėse įsikūrusios poilsio bazės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 383
| Uvildai |
| --- |
| Uvildų ežero vaizdasUvildų ežero vaizdasUvildų ežero vaizdas |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Čeliabinsko sritis) |
| Plotas | 68,1 km² |
| Kranto linijos ilgis | 120 km |
| Kilmė | Tektoninis |
| Vidutinis gylis | 13 m |
| Didžiausias gylis | 38 m |
| Tūris | 0,8 km³ |
| Įteka | Čeremšanka |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Uvildai

  |
| **Koordinatės** |  55°31′0″ š. pl. 60°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.51667°š. pl. 60.50000°r. ilg.﻿ / 55.51667; 60.50000Koordinatės: 55°31′0″ š. pl. 60°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿55.51667°š. pl. 60.50000°r. ilg.﻿ / 55.51667; 60.50000 |

**Uvildai** (rus. *Увильды*) – nenuotakus ežeras Rusijoje, Čeliabinsko srityje, į šiaurės vakarus nuo Čeliabinsko, tarp Kyštymo ir Karabašo miestų. Telkšo Uralo kalnų šlaite, 275 m aukštyje virš jūros lygio. Gylis iki 38 m. Metinis vandens lygio svyravimas ~1 m. Dugną dengia sapropelingas molis. Į Uvildus įteka Čeremšankos upė. Ežeras būna užšalęs nuo lapkričio iki gegužės.

Prie ežero įsikūrusios Uvildų, Ripuso gyvenvietės. Veikia sanatorijos, vasaros stovyklavietės.

1975 m. Čeliabinsko srityje kilus sausrai ir pritrūkus vandens iškastas kanalas, kuriuo nuleista dalis Uvildų ežero vandens į Argazio tvenkinį (Miaso upės slėnyje). Ežero vandens lygis nukrito per 4 m ir iki pradinio atsistatė tik 2006 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
| ***Kur slypi tiesa*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Where the Truth Lies |
| Kilmės šalis |  KanadaJungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė |
| Režisierius | Atom Egoyan |
| Scenaristas (-ai) | Atom Egoyan |
| Vaidina | Kevin Bacon  Colin Firth  Alison Lohman  Sojna Bennett Rachel Blanchard |
| Metai | 2005 |
| Žanras | drama, kriminalinis |
| Trukmė | 107 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 25 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 3,5 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Kur slypi tiesa** (angl. *Where the Truth Lies*) – 2005 m. sukurtas erotinis trileris.

Filmo premjera įvyko 2005 m. gegužės 13 d. Kanų kino festivalyje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1957 m. Komikai Lenis ir Vincas Majamio televizijoje baigia vesti labdaros programą, trukusią 39 valandas, ir išvyksta į Niudžersį, kur turi dalyvauti naujo viešbučio, valdomo mafijos boso Salio Sanmarko, atidaryme. Netrukus po atvykimo, viešbučio kambaryje jiedu randa Majamio koledžo studentės Morin kūną. Policija, ištyrusi aplinkybes ir alibi, neturi komikams pretenzijų, o merginos mirties priežastimi nurodomas narkotikų perdozavimas, nors aplinkybės kaip ji atsidūrė kitoje valstijoje lieka neišaiškintos. Vis tik po šio įvykio Lenis ir Vincas nutraukia bendrą veiklą ir pasuka skirtingais keliais.

Praėjus 15 metų žurnalistė Karen O‘Konor sutinka padėti parašyti Vinco Kolinso biografiją ir vis labiau gilinasi į neištirtą žmogžudystę ir abiejų komikų sąsajas su ja.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Kevin Bacon – Lenis
* Colin Firth – Vincas
* Alison Lohman – Karen
* David Hayman – Rubenas
* Rachel Blanchard – Morin
* Sonja Bennett – Bonė
* Kristin Adams – Alisa
* Maury Chaykin – Salis

Apdovanojimai
-------------

* Kanų kino festivalis (nominacija) – Auksinė palmės šakelė

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Where The Truth Lies". BoxOfficeMojo.com. 2006-12-01. Nuoroda tikrinta 2011-07-19.
2. ↑  „Where the Truth Lies" (prancūzų). Festival de Cannes. Nuoroda tikrinta 2018-11-11. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameters: `|description=` ir `|deadlink=` (pagalba); Nežinomas parametras `|subtitle=` ignoruotas (pagalba)
**Shkodran Mustafi**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Shkodran Mustafi |
| Gimimo data | 1992 m. balandžio 17 d. (31 metai) |
| Gimimo vieta | Bad Hersfeldas, Hesenas, Vokietija |
| Ūgis | 1,84 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Arsenal F.C. |
| **Numeris** | 5 |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2009–20122012–20142014– | Everton FCUC SampdoriaValencia CF | 0 (0)  50 (1)  61 (6) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 20082008–20092009–20102010–20112011–201320132014– | Vokietijos U-16Vokietijos U-17Vokietijos U-18Vokietijos U-19Vokietijos U-20Vokietijos U-21Vokietija Vokietija | 5 (0)24 (5)6 (1)9 (2)10 (3)7 (0)11 (1) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2016 m.. |

**Škodranas Mustafi** (g. 1992 m. balandžio 17 d. Bad Hersfelde, Hesene) – Makedonijos albanų kilmės Vokietijos futbolininkas, žaidžiantis centro gynėjo pozicijoje Anglijos klube Arsenal F.C. bei Vokietijos futbolo rinktinėje.

Futbolininko karjerą pradėjo vietinėje 1. FC Bebra jaunimo komandoje. Vėliau žaidė SV Rotenburg jaunimo komandoje. 2006 m. pradėjo žaisti Hamburger SV jaunimo komandoje ir Anglijos klube Everton FC, kuriame praleido du su puse metų. 2012 m. sausio mėn. persikėlė į UC Sampdoria. 2014 m. rugpjūtį pasirašė penkerių metų sutartį su Valencia CF. 2016 m. pasirašė sutartį su Arsenal F.C.

Tarptautinė karjera
-------------------

Mustafi atstovavo Vokietijos U-17 rinktinei, su kuria laimėjo 2009 m. UEFA Europos jaunimo iki 17-os metų futbolo čempionatą.

2014 m. vasario mėn. Joachim Löw pakvietė Mustafi atstovauti Vokietijos vyrų futbolo rinktinei draugiškose rungtynėse prieš Čilę. Rinktinėje debiutavo 2014 m. gegužės 13 d. draugiškose rungtynėse prieš Lenkiją. Atstovavo Vokietijai 2014 m. FIFA pasaulio čempionate.

Buvo vienas iš 30-ties futbolininkų, atstovavusių Vokietijai 2014 m. FIFA pasaulio čempionate. Pirmose čempionato rungtynėse prieš Portugaliją 73-ią žaidimo min. pakeitė Mats Hummels. Antrose rungtynėse prieš Ganą pakeitė Jérôme Boateng. Rungtynėse prieš Alžyrą pradėjo startinėje sudėtyje, bet dėl traumos 70-tą min. jį pakeitė Sami Khedira. Dėl patirtos traumos daugiau čempionate nežaidė.

Mustafi buvo pakviestas atstovauti Vokietijai UEFA Euro 2016 čempionate. Pirmose rungtynėse prieš Ukrainą pelnė įvartį.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Brazilija 2014 | 1 vieta | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Prancūzija 2016 | pusfinalis | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-04-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
**Poviso karalystė** (val. *Teyrnas Powys*) ― viena iš Velso viduramžių karalysčių, gyvavusi nuo V a. iki 1160 m. Karalystė buvo išsidėsčiusi Velso rytuose. Susidarė kornovijų (lot. *Cornovii*) genčių žemėse po to, kai romėnai paliko Britaniją, ir pradžioje užėmė teritoriją nuo Vakarų Velso kalnų iki dabartinio Vakarų Midlandso, taip pat ir derlingas Severno ir Terno upių lygumas. Senasis kornovijų genčių centras buvo Rokseteris (lot. *Viroconium Cornoviorum*). 

XI ir XII a. Poviso karalystė tapo savotišku nesantaikos obuoliu tarp Valų markos anglų-normanų lordų ir stiprėjančio Gvinedo. 1160 m. po karaliaus Madogo ap Maredido mirties Poviso karalystė buvo padalyta į dvi dalis: Povisą Vadogą (šiaurinė dalis) ir Povisą Venvinviną (pietinė dalis).

Manoma, kad Poviso pavadinimas (angl. *Powys*) kilęs iš vėlyvosios lotynų kalbos *pagenses* (iš lot. *pagus* 'kaimiška vietovė', 'apylinkė', kas susiję su lot. *paganus*) ― 'pasienio sritys'. Kambrijos analų įraše apie karaliaus Kadelo ap Brochvailo mirtį sakoma, kad šalis, kuri vėliau buvo pavadinta Povisu, pradžioje vadinosi Ternilugu (val. *Ternyllwg*).

Šiomis dienomis didžiąją buvusios Poviso karalystės dalį užima Poviso sritis.

Išnašos
-------

1. ↑  „Поуис". Все монархи мира. Suarchyvuotas originalas 2013-12-02. Nuoroda tikrinta 2021-02-28.
2. ↑  „Celtic Kingdoms of the British Isles" (anglų). Kessler Associates. Nuoroda tikrinta 2021-02-28. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|subtitle=` ignoruotas (pagalba)
3. ↑  Вадилл Эрлихман. (2009). *Король Артур*. Жизнь замечательных людей. М.: Молодая гвардия. pp. 26. ISBN 978-5-235-03246-0. `{{cite book}}`: Cite has empty unknown parameter: `|ответственный=` (pagalba)
4. ↑  W. Pickering (1851). *Archaeologia Cambrensis: The Pillar of Eliseg*. London. pp. 297.`{{cite book}}`: CS1 priežiūra: location missing publisher (link)
| Dadzia |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 124,20 km |
| **Baseino plotas** | 1235,73 km² |
| **Ištakos** | Nanhu kalnas |
| **Žiotys** | Taivano sąsiauris |
| **Šalys** | Taivanas |

**Dadzia** (kin. 大甲溪, pinyin: *Dàjiǎ Xī*; pe̍h-ōe-jī: *Tāi-kah-khoe*) – upė šiaurės vidurio Taivane.

Prasideda Suešano ir Nanhu kalnų šlaituose, Vidurio Taivano kalnagūbryje, 3637 m aukštyje virš jūros lygio. Teka Taičungo (rajonai Hepingas, Sinšė, Dongši, Šifangas, Fengjuanas, Houli, Šengangas, Vaipu, Dadzia, Čingšujus, Daanas) miesto teritorija 124 km ir įteka į Taivano sąsiaurį.

Dadzia rajone upė patvenkta Teči užtvanka, sudarytas 592 hektarų ploto Dedzi rezervuaras. Rezervuaras aprūpina miestą geriamuoju vandeniu, elektra, užkerta kelią potvyniams, jo vanduo taip pat naudojamas rekreacijos poreikiams. Teči ir dar penkios kitos užtvankos ant Dadzia upės pagamina iki 1100 megavatų hidroenergijos, o per metus daugiau kaip 2,4 mlrd. KWh. Kitos penkios užtvankos, įrengtos ant upės paeiliui, yra Čingšano, Kukuano, Tienluno, Maano ir Šihgango užtvankos.

Palei upę nutiesti plentai Hepingas–Dongših ir Fongjuanas–Cingšuėjus.

Incidentai
----------

Siaučiant taifūnams ar pilant smarkiam lietui, Dadzia upę neretai užneša nuošliaužos, užverčiančios ir apgadinančios kelius. 2008 m. rugsėjį prasiautęs taifūnas „Sinlaku" sukėlė audringus potvynius, kurie nuplovė Houfengo tilto (sujungiančio Houli su Fengjuanu) atramas, incidento metu žuvo šeši žmonės. 2010 m. birželį, po NT$1,4 mlrd. kainavusių rekonstrukcijos darbų, tiltas buvo atidarytas transporto priemonių eismui.

* Teči užtvankaTeči užtvanka
* Ma'an užtvankaMa'an užtvanka
* Šihgang užtvankaŠihgang užtvanka

Išnašos
-------

1. ↑  „Typhoon wreaks havoc during festival". Taiwan Today. 2008-09-19. Suarchyvuotas originalas 2011-07-18. Nuoroda tikrinta 2010-07-10.
2. ↑  „Traffic resumes on Taichung's Houfeng Bridge". The China Post. 2010-06-30. Nuoroda tikrinta 2010-07-10.
| **Czesław Kudzinowski** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1908 m. spalio 8 d.Vodziluvka, Rusija Rusijos imperija |
| Mirė | 1988 m. kovo 2 d. (79 metai)Poznanė, Lenkija Lenkija |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Česlavas Kudzinovskis** (lenk. *Czesław Kudzinowski*, 1908 m. spalio 8 d. Vodziluvka, Gardino gubernija, Rusijos imperija – 1988 m. kovo 2 d. Poznanė, Lenkija) – Lenkijos kalbininkas, suomių kalbos profesorius, didžiausio suomių-lenkų žodyno ir suomių kalbos vadovėlio autorius. Tyrė ir lietuvių kalbą.

Biografija
----------

Gimė Vodziluvkoje netoli Knišino. Pradžioje studijavo teologiją, tačiau šių studijų atsisakė ir 1935 m. Vilniaus universitete baigė indoeuropeistiką. Baigęs universitetą išvyko į Helsinkį. Ten 1935–1937 m. specializavosi studijuoti finougrų kalbas, 1937–1939 m. studijavo Budapešto universitete. 1939 m. Vilniaus universitete dėstė suomių ir vengrų kalbas. Antrojo pasaulinio karo metais Vilniaus universitete slapta organizavo paskaitas. 1944 m. buvo suimtas. Po karo dvejus metus dirbo Lodzėje, vėliau savo gyvenimą susiejo su Poznane, kur parašė savo reikšmingiausius darbus. 

1960–1969 m. Poznanės universiteto Baltų filologijos katedros vedėjas; profesorius (1973 m.). Nuo 1974 m. vadovavo Kalbotyros instituto Poznanėje Lyginamosios kalbotyros skyriui. Tyrinėjo finougrų, baltų kalbas, daugiausia senosios lietuvių raštijos paminklus. Pagal Britų bibliotekoje esantį S. B. Chilinskio Naujojo Testamento vertimo į lietuvių kalbą rankraštį 1958 m. su J. Otrembskiu išleido šio vertimo transliteruotą tekstą, leidinio žodžių indeksą (1964 m.) ir rankraščio faksimilę (1984 m.). Svarbiausias Č. Kudzinovskio lituanistikos veikalas – „Daukšos Postilės" žodynas-indeksas (1977 m.); pateikti ir lietuviškų žodžių lenkiški atitikmenys. Parengė O. Kolbergo raštų 53-ią tomą, skirtą Lietuvai (1966 m.). Paskelbė jotvingių, lietuvių kalbos istorijos straipsnių. 1963 m. lankėsi Lietuvoje, lietuvių kalba skaitė paskaitas, bendradarbiavo su lietuvių kalbininkais.

Č. Kudzinovskis šeimos nesukūrė. Mirė 1988 m. palaidotas Poznanės Junikovo kapinėse.

Išnašos
-------

1. ↑  Edmund Chodorowski. „Profesor Czesław Kudzinowski (1908–1988)". opoka.org.pl. Suarchyvuota iš originalo 2015-09-23. Nuoroda tikrinta 2020-06-29.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
2. ↑  Sławomir Radecki. „Czesław Kudzinowski (1908–1988)". wrotapodlasia.pl. Suarchyvuotas originalas 2013-05-04. Nuoroda tikrinta 20-06-29. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|access-date=` (pagalba)[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Algirdas Sabaliauskas (2007-01-31). „Czesław Kudzinowski". VLE. Suarchyvuotas originalas 2020-06-30. Nuoroda tikrinta 2020-06-29.

Bibliografija
-------------

* Versti ir parengti spaudai Oskaro Kolbergo tekstai, išleisti kaip t. 53 „Litwa"
* *Gramatyka języka fińskiego* (wyd. Wydawnictwa UAM)
* dvitomis *Słownik fińsko-polski*
* *Biblia litewska Chylińskiego: Nowy Testament. T. 2, Tekst – opracowanie*