recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Linijos žemėlapis
Traukinys Rio Negro provincijoje
**„La Tročita"** (isp. *La Trochita* – „siaurukas") arba ***Senasis Patagonijos ekspresas*** (*Viejo Expreso Patagónico*) – geležinkelio linija Argentinoje, Patagonijoje, eina per Rio Negro ir Čubuto provincijas. Tai 750 mm pločio vėžės siaurasis geležinkelis, einantis nuo Inchenjero Chakobačio iki Eskelio. Ilgis – 402 km.

XX a. pr. ketinta per visą Patagoniją nutiesti geležinkelio linijas, kurios sujungtų Buenos Aires su Ušuaja, bet prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui Argentinos ekonomika buvo paveikta, todėl ketinimų teko atsisakyti. Vėliau prasidėjo statybos nuo vandenyno pusės – nutiestos linijos Komodoro Rivadavija–Sarmjentas ir Puerto Deseadas–Las Herasas. Iš kitos pusės darbai strigo, linijos nutiestos nuo Inchenjero Chakobačio iki Bariločės ir Eskielio (1917–1934 m.) taip ir nesusijungė su atšakomis iš rytų. „La Tročita" statyta naudojant pigias medžiagas, taupant lėšas, su daugybe vingių, garvežiai išvystydavo nedidelį greitį. Šioje linijoje naudoti prancūzų gamybos garvežiai „Decauville".

Iki 1950 m. „La Tročita" vyko tik krovininiai traukiniai, bet vėliau atidaryta keleivinė linija Buenos Airės–Eskielis (ties Inchenjero Chakobačiu būdavo pakeičiamas traukinys). Kelionė „La Tročita" užimdavo 14 valandų, vietomis dėl stačių šlaitų keleiviai turėdavo išlipti ir eiti šalia vos užkylančio traukinio. Taip ir nesujungus šio geležinkelio su kitomis linijomis bei vystantis geresnėms alternatyvoms „La Tročitos" reikšmė menko. Be to, uždarytos ir kelios kitos Patagonijos linijos, turėjusios susijungti į vieną tinklą. Nors XX a. pab. šia linija susidomėjo turistai, 1992 m. ji buvo uždaryta.

1994 m. geležinkelis vėl atidarytas kaip turistinis objektas, o 1998 m. paskelbtas istorinio paveldo objektu. Dabar linijai priklauso 22 garvežiai, iš kurių 7 veikiantys (seniausi pagaminti 1922 m.). Dabar naudojamos dvi atkarpos Eskelis–Nahuel Panas ir El Maitenas–*Desvío Thomae*, kartais vykdomi reisai ir Inchenjero Chakobačio apylinkėse.

* Vagonai EskelyjeVagonai Eskelyje
* Traukinys Patagonijos tyruoseTraukinys Patagonijos tyruose
* Ties tiltu per ČikąTies tiltu per Čiką

Taip pat skaitykite
-------------------

* Pasaulio Pakraščio traukinys
Re-Union 2004 m. Eurovizijoje
**Re-Union** buvo trumpai gyvavęs olandų-italų muzikos duetas, kurį sudarė Paul de Corte (g. 1979 m. vasario 28 d.) ir Italijoje gimęs Fabrizio Pennisi (g. 1979 m. rugsėjo 29 d.).

2004 metais su daina „Without You" laimėjo Nyderlandų nacionalinę atranką. Dėl pergalės jie išrinkti dalyvauti 2004 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Stambule (Turkija). Pusfinalyje grupė surinkusi net 146 taškus, užėmė 6-ą vietą, tačiau po trijų dienų vykusiame finale duetas gavo vos 11 balų, kurių užteko tik 20-ai vietai. Iki 2013 m. tai buvo paskutinis kartas, kai Nyderlandai pateko į Eurovizijos finalą.

„Without You" šalies dainų topuose užėmė #12 vietą. 2004 m. rugsėjo mėnesį duetas išleido singlą „If You Love Somebody".

Diskografija
------------

### Singlai

* 2004 – *Without You*
* 2004 – *If You Love Somebody*

Nuorodos
--------

* Dainos *Without you* žodžiai

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Esther Hart  *„One More Night"*** |  **Nyderlandų atstovai Eurovizijoje**2004 | Po to:**Glennis Grace  *„My Impossible Dream"*** |
| **Irina Kliopova** |
| --- |
| Gimė | 1973 m. kovo 19 d. (50 metų)Kaunas |
|  |
| Veikla | aplinkos inžinierė |
| Organizacijos | Kauno technologijos universitetas, Aplinkos inžinerijos institutas |
| Pareigos | docentė, mokslo darbuotoja |
|  |
| Išsilavinimas | technologijos mokslų daktarė |
| Alma mater | Kauno technologijos universitetas |

**Irina Kliopova** (g. 1973 m. kovo 19 d. Kaunas) – Lietuvos aplinkos inžinierė, technologijos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1997 m. baigė Kauno technologijos universitetą. 2002 m. technologijos mokslų daktarė.

Nuo 1997 m. Kauno technologijos universiteto dėstytoja ir jo Aplinkos inžinerijos instituto mokslo darbuotoja; nuo 2006 m. docentė.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių darbų svarbiausios sritys: subalansuota pramonės plėtra, poveikio aplinkai vertinimas, švaresnė gamyba ir jos finansavimas, aplinkos apsaugos vadybos kaštų vertinimas. Daugelio tarptautinių projektų dalyvė, kartu su Šiaurės šalių aplinkos investicijų korporacija parengė apie 30 švarios gamybos projektų. Padarė daugiau kaip 150 tarptautinių ir Lietuvos projektų aplinkos apsaugos ekspertizių. Lietuvoje įdiegta daugiau kaip 80 jos parengtų švarios gamybos projektų. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių.

Bibliografija
-------------

* Švaresnės gamybos kompetencijos lygio sukūrimas Lietuvoje, su kitais, 1999 m.
* Švaresnė gamyba: sisteminis požiūris, su J. K. Staniškiu ir Ž. Stasiškiene, 2002 m.
* Subalansuotos pramonės plėtros strategija: teorija ir praktika, su J. K. Staniškiu ir Ž. Stasiškiene, 2004 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Irina Kliopova*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 771 psl.
| Bajiབྲག་ཡིབ། |
| --- |
| *Baji miestas* |
|  |
| 

BajiBaji

29°39′0″ š. pl. 94°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.65000°š. pl. 94.35000°r. ilg.﻿ / 29.65000; 94.35000﻿ (Baji)Koordinatės: 29°39′0″ š. pl. 94°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.65000°š. pl. 94.35000°r. ilg.﻿ / 29.65000; 94.35000﻿ (Baji) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Provincija** | Tibeto autonominis regionas |
| **Prefektūra** | Njingči prefektūra |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 21 400  |
| **Altitudė** | 2 994 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Baji |
|  |
| **Kirčiavimas** | Bajì |

**Baji** (tibet. བྲག་ཡིབ།  = *brag yib*, kin. 巴宜, pinyin: *Bāyí*) arba ***Njingči*** (tibet. ཉིང་ཁྲི་ས།  = *nying khri*), ***Linži*** kin. 林芝, pinyin: *Línzhī*) – miestas pietryčių Tibete (dabar Kinijos Liaudies Respublika); Njingči prefektūros ir Baji rajono centras. Įsikūręs slėnyje prie Nijango upės, 405 km į rytus nuo Lasos, prie Lasos–Čengdu kelio. Medienos apdirbimo, vilnos pramonė.

Miestas įsikūręs senojo Drakči kaimo vietoje, kur stovi Buču vienuolynas (VII a.). Iki kinų okupacijos miestas buvo žinomas kaip Lagabaras. Dabar dauguma gyventojų – haniai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Andrejaus Karlovo žmogžudystė** |
| --- |
| **Vieta** | Ankara, Turkija |
| **Data** | 2016 m. gruodžio 19 d. |
| **Išpuolio tipas** | žmogžudystė |
| **Žuvusiųjų** | 2 (įskaitant nusikaltėlį) |
| **Sužeistų** | 3 |
| **Vykdytojas (-ai)** | Mevlüt Mert Altıntaş (22 metų Turkijos policininkas) |

Rusijos ambasadoriaus Turkijoje **Andrejaus Karlovo žmogžudystė** įvyko 2016 m. gruodžio 19 d. Ankaroje. Ambasadorius buvo nušautas į nugarą nuotraukų parodos atidaryme 22 metų policininko (ne tarnybos metu) Mevlüt Mert Altıntaş.

Žmogžudystė įvyko praėjus kelioms dienoms po Rusijos karinės intervencijos į Sirijos pilietinis karą ir Alepos miesto apgulties.

Mevlüt Mert Altıntaş po šūvių sušuko „Allahu Akbar" (dievas yra didis) ir šaukė „nepamirškite Alepo", bei „mes žuvome Alepe, tu mirsi čia".

Auka
----

Ambasadorius Andrejus Karlovas (rus. *Андрей Геннадьевич Карлов*) baigė mokslus Maskvos tarptautinių santykių institute ir Diplomatijos akademijoje. 1976 m. pradėjo savo diplomato karjerą. Buvo Rusijos ambasadorius Šiaurės Korėjoje, o nuo 2013 m. – Turkijoje.

Nusikaltėlis
------------

Žmogžudystę įvykdė 22 metų Turkijos policijos pareigūnas Mevlüt Mert Altıntaş. Jis ne tarnybos metu įėjo į parodų salę ir iš nugaros paleido 8 šūvius. Po išpuolio nusikaltėlis buvo nukautas Turkijos specialiųjų pajėgų.

A. Karlovas buvo išvežtas į ligoninę, tačiau netrukus mirė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Russian ambassador to Turkey Andrei Karlov shot dead in Ankara
2. ↑  Mirė Turkijoje pašautas Rusijos ambasadorius
3. ↑  Who was Andrey Karlov? What we know about the Russian ambassador to Turkey
4. ↑  Off-duty police officer identified in fatal shooting of Russia’s ambassador to Turkey Archyvuota kopija 2020-03-12 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 13°26′31″ š. pl. 103°51′35″ r. ilg.﻿ / ﻿13.44194°š. pl. 103.85972°r. ilg.﻿ / 13.44194; 103.85972

Bajono šventykla
**Bajonas** (khmer. ប្រាសាទបាយ័ន) – šventyklų kompleksas, esantis Ankor Tomo centre, pastatytas Džajavarmano VII garbei. Šventykla yra trijų lygių ir ją supa trys sienos. Pagrindinė šventyklos dekoro dalis – buitinio ir kasdieninio khmerų gyvenimo vaizdai. Taip pat yra 4,5 m aukščio aklina siena, ant kurios pavaizduotos Džajavarmano VII pergalės prieš čamus, kovoje prie Tonlesapo ežero.

1925 m. šventykla buvo pripažinta budistų šventove.

1933 m. pamatų plyšyje buvo rasta Budos statula, kurios veido bruožai buvo panašūs į Džajavarmano VII, kurie brahmaninės restauracijos (iškart po Džajavarmano VII mirties) metu buvo išniekinti. Ji buvo restauruota ir pastatyta terasoje, esančioje ryčiau nuo pietinio Khleango.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bajonas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Andrejs Cigaņiks**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Andrejs Cigaņiks |
| Gimimo data | 2001 m. spalio 28 d. (21 metai) |
| Gimimo vieta | Ryga, Latvija |
| Ūgis | 174 cm |
| Svoris | ? kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Widzew Łódź |
| **Numeris** | nežinoma |
| **Pozicija** | saugas, vingeris |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–2017  2017–2018  2018–2019  2019  2020–2021  2021–2022  2023– | Viktoria K.  Schalke 04 II  SC Cambuur  FK RFS  Luhansko „Zorâ"  DAC 1904  KS Widzew Łódź | 04 0(0)20 0(5)27 0(0)14 0(1)21 0(0)38 0(2)00 0(0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2018– | Latvija Latvija | 39 0(2) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. sausio 28 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. sausio 28 d.. |

**Andrejus Ciganikas** (*Andrejs Cigaņiks*; g. 1997 m. balandžio 12 d.) – Latvijos futbolininkas, saugas, vingeris.

Buvo kviečiamas į įvairaus amžiaus Latvijos jaunimo rinktines, o nuo 2018 m. atstovavo Latvijos nacionalinei rinktinei.

Karjera
-------

Gimė Latvijoje, Rygoje. Žinoma, kad futbolo paslapčių sėmėsi „Skonto" akademijoje.

Nuo 2013 m. gyveno Vokietijoje. 2016 m. pradėjo profesionalo karjerą. 

Rungtyniavo FC Viktoria Köln 1904 ir Schalke 04 II (Vokietija).

2018 m. persikėlė į SC Cambuur (Belgija).

2019 m. rungtyniavo Latvijoje ir atstovavo FK RFS.

2020 m. persikėlė į Ukrainą ir atstovavo Luhansko „Zorâ".

2021 m. rungtyniavo Slovakijos DAC 1904 klube.

Nuo 2023 m. Lenkijos Widzew Łódź klube.

Latvijos rinktinė
-----------------

2018 m. spalio 13 d. žaidėjo debiutas nacionalinėje rinktinėje įvyko rungtynėse prieš Kazachstaną, kurios baigėsi esant lygiam rezultatui (1:1).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Latvijos futbolo rinktinės statistika
2. ↑  Latvia vs. Kazakhstan 2018-10-13

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Germanų dialektinių grupių paplitimas apie pirmuosius mūsų eros metus:
██ Šiaurės germanų kalbos

██ Ingevonų kalbos

██ Istevonų kalbos

██ Irminonų kalbos

██ Rytų germanų kalbos

**Irminonų kalbos**, arba **Elbės germanų kalbos** – vokiečių kalbininko Frydricho Maurerio (Friedrich Maurer) knygoje „Nordgermanen und Alemanen" („Šiaurės germanai ir alemanai") pasiūlytas terminas, kuriuo vadinama nepaliudyta prokalbė, arba vakarų germanų dialektų grupė, iš kurios kilo alemanų, lombardų, tiuringų ir bavarų tarmės. Antikos ir viduramžių laikotarpiu numanomos irminonų kalbų palikuonės padarė didelę įtaką gretimoms vakarų vidurio tarmėms, o vėliau, kaip bendrinės vokiečių kalbos forma, visai vokiečių kalbai apskritai.[1] Kitos dvi vakarų germanų dialektų grupės – ingevonų ir istevonų kalbos.

Terminas „irminonų kalbos" sudarytas pagal irminonus, kultūrinį-kalbinį germanų genčių junginį; irminonus mini Tacitas savo knygoje „Germania".[2]

Išnašos
-------

1. ↑  Friedrich Maurer (1942) *Nordgermanen und Alemannen: Studien zur germanische und frühdeutschen Sprachgeschichte, Stammes- und Volkskunde*, Strasbourg: Hünenburg.
2. ↑  Tac. Ger. 2
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kapitan Bado*Capitán Bado* |
| --- |
| 

Kapitan BadoKapitan Bado

23°15′13″ p. pl. 55°37′31″ v. ilg.﻿ / ﻿23.25361°š. pl. 55.62528°r. ilg.﻿ / 23.25361; 55.62528﻿ (Kapitan Bado)Koordinatės: 23°15′13″ p. pl. 55°37′31″ v. ilg.﻿ / ﻿23.25361°š. pl. 55.62528°r. ilg.﻿ / 23.25361; 55.62528﻿ (Kapitan Bado) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Paragvajaus vėliava Paragvajus |
| **Departamentas** | Amambajus |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 17 117  |
| **Plotas** | 5 738 km² |
| **Tankumas** (2002) | 3 žm./km² |
| **Altitudė** | 485 m |

**Kapitan Bado** (isp. *Capitán Bado*, gvar. *Ñu Vera*) – miestas šiauriniame Paragvajuje, Amambajaus departamente, Brazilijos pasienyje. Išsidėstęs Amambajaus Kordiljeroje, 485 m aukštyje, prie Ipanė upės, priešais Brazilijos miestą Koronel Sepukajų. 17,1 tūkst. gyventojų (2002 m.). Žemės ūkis, matės auginimas, medienos apdirbimo pramonė. Prekyba javais.

Miestas įkurtas 1914 m. Iki tol buvo apgyvendintas Brazilijos matės augintojų ir vadintas *Ñu Verá*. Paragvajiečiai miestą pavadino Trigubo Aljanso karo generolo José Matías Bado garbei.

Šalia Kapitan Bado stūksančiose aukštumose yra gražių krioklių bei senųjų indėnų archeologinių dirbinių.
**Irma Grigaitienė** (g. 1952 m. sausio 22 d. Klaipėdoje) – Lietuvos architektė restauratorė, paminklosaugininkė.

Biografija
----------

1975 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 

1982–1990 m. dirbo Paminklų restauravimo projektavimo institute Kaune, tyrė ir rengė Kauno senamiesčio kvartalų, bažnyčių, gyvenamųjų namų restauravimo projektus. Tarp jų 1992 m. – Šv. Gertrūdos bažnyčios restauravimo projektas, su architekte I. Vaškeliene. 1990–1995 m. Kultūros paveldo inspekcijos Kauno skyriaus viršininkė, 1995–2004 m. po inspekcijos reorganizacijos – Kultūros vertybių apsaugos departamento Kauno padalinio vyr. specialistė. Nuo 2004 m. Kultūros ministerijos Saugomų teritorijų ir paveldo apsaugos skyriaus vedėja. Nuo 2001 m. tarptautinės programos Baltijos jūros regiono šalių kultūros paveldo apsaugos monitoringas ir ET programos paveldo dienos viena koordinatorių Lietuvoje.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos kultūros paveldo atgimimas, sudarytoja, 2004 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Irma Grigaitienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 155 psl.
| Smoki Hilas |
| --- |
| Smoki Hilas netoli Salinos Smoki Hilas netoli Salinos |
| **Ilgis** | 925 km |
| **Baseino plotas** | 49 900 km² |
| **Vidutinis debitas** | 44 m³/s |
| **Ištakos** | Aukštosios lygumos |
| **Žiotys** | Kanzasas |
| **Šalys** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Smoki Hilas |

**Smoki Hilas** (angl. *Smoky Hill River* – 'dulsvųjų kalvų upė') – upė centrinėse Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kolorade bei Kanzase; Kanzaso upės dešinioji ištaka. Prasideda dviem ištakomis (Šiaurine ir Pietine šakomis) rytų Kolorade (Šajenų apygarda), Aukštosiose lygumose, į šiaurę nuo Šajen Velso. Abi šios ištakos teka į rytus, į Kanzasą, kur netoli Rasel Springso susilieja į Smoki Hilą. Toliau teka į rytus Kanzaso lygumomis. Ties Džankšn Sičiu susilieja su Repablikanu ir sudaro Kanzaso upę.

Didžiausi intakai: Salinas, Solomonas (kairieji).

Smoki Hilo baseino žemėlapis
Ties Kanapoliu patvenkta (1948 m.) potvynių reguliacine užtvanka. Didžiausi miestai prie Smoki Hilo: Elsvortas, Marketas, Lindsborgas, Salina, Abilinas.

Indėnų vadinta Okesisebu (*Oke-see-sebo*), amerikiečių – Padukų upe (*River of the Padoucas*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  "Water resources data for the United States, Water Year 2009; gage 06877600, Smoky Hill River at Enterprise, KS". USGS.
2. ↑  Smoky Hill River, *Encyclopaedia Britannica*.
3. ↑  U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Smoky Hill River
4. ↑   Root, George A. (February 1935). „Ferries in Kansas, Part VI – Smoky Hill River". *Kansas Historical Quarterly*. 4 (1): 3–22.
| Rubaičių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Rubaičių piliakalnisRubaičių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°32′57.6″ š. pl. 22°11′18.5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.549333°š. pl. 22.188472°r. ilg.﻿ / 55.549333; 22.188472Koordinatės: 55°32′57.6″ š. pl. 22°11′18.5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.549333°š. pl. 22.188472°r. ilg.﻿ / 55.549333; 22.188472 |

 |
| Vieta | Šilalės rajonas |
| Seniūnija | Šilalės seniūnija |
| Aukštis | 9 m |
| Plotas | 56x26 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1964 |
| Registro Nr. | AR1072 / 3349 /A739P |

**Rubaičių piliakalnis**, *Pilė* – piliakalnis Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Rubaičių kaimo, Šilalės seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Šilalė – Žadeikiai Nevočiuose pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi link Rubaičių, prieš antrą didesnį kelio posūkį į dešinę pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi lauko keliuku ir pavažiavus 400 m – yra kiek kairiau.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, iš vakarų, šiaurės ir rytų juosiamoje Reksvės upelio. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 56x26 m dydžio, 2 m žemesniu šiauriniu galu. Šiauriniame gale supiltas 1,5 m aukščio, 13 m pločio pylimas, kurio išorinis 6 m šlaitas leidžiasi į 9,5 m pločio, 2 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 2 m aukščio, 13 m pločio pylimas. Pietiniame aikštelės krašte supiltas 1 m aukščio, 13 m pločio pylimas, kurio išorinis 7 m aukščio šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 2 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 9 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais su tankiomis anksčiau iškirstų medžių atžalomis. 

400 m į šiaurę nuo piliakalnio yra Sargute vadinama kalva. 1964 m. piliakalnį žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 20000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Skroblio piliakalnis 28 km | Treigių piliakalnis 6,5 km  Šiuraičių II piliakalnis 14 km | Bilionių piliakalnis 9 km  Padievyčio piliakalnis 4 km |  |
| Pavėžio piliakalnis 10 km |  | Gedminiškės I piliakalnis 14 km  Pagrybio piliakalnis 16 km |
| Gūvainių piliakalnis 11 km | Leviškių piliakalnis 4 km | Kazokų piliakalnis 9 km  Vedrių piliakalnis 11 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t.2 p. 146 (Nr. 641)

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.179
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 144.

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalniai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Golda Meirhebr. ‏גולדה מאיר‎‏‎** |
| --- |
|  |
| Golda Meir (1973) |
| Gimė | 1898 m. gegužės 3 d.Kijeve |
| Mirė | 1978 m. gruodžio 8 d. (80 metų)Jeruzalėje |
| Tėvas | Moiša Icchoko |
| Motina | Bliuma Mabovič |
|  |
| Veikla | Izraelio diplomatė, valstybės veikėja; 4-toji Izraelio ministrė pirmininkė nuo 1969 m. kovo 17 d. iki 1974 m. balandžio 11 d |
|  |
|  **Vikiteka** | Golda Meir |

**Golda Meir** (hebr. ‏גולדה מאיר‎‏‎, tikroji pavardė – **Golda Mabovitch**, JAV – **Golda Meyerson**, 1898 m. gegužės 3 d. Kijeve – 1978 m. gruodžio 8 d. Jeruzalėje) – Izraelio diplomatė, valstybės veikėja; 4-toji Izraelio ministrė pirmininkė nuo 1969 m. kovo 17 d. iki 1974 m. balandžio 11 d.

Biografija
----------

Gimė Moišos Icchoko ir Bliumos Mabovič šeimoje. 1906 m. šeima emigravo į JAV, apsigyveno Milvokyje, Viskonsino valstijoje. Baigė pedagoginį koledžą, dirbo mokytoja. 1915 m. įstojo į „Poalei Cion" (kairiųjų sionistų) organizaciją. 1921 m. kartu su vyru Morisu Mejersonu emigravo į Palestiną (tuomet – Osmanų imperijos dalis). 1921–1924 m. dirbo Merchavijos kibuce. Nuo 1924 m. gyveno Tel Avive, dirbo profsąjungose ir valstybės tarnyboje, iki išrinkimo į Knesetą 1949 m. 1948 m. pabaigoje buvo paskirta pirmąja Izraelio ambasadore TSRS.

Politinė veikėja
----------------

* 1949–1956 m. – darbo ministrė;
* 1956–1966 m. – užsienio reikalų ministrė;
* 1969 m. kovo 19 d. po Levio Eškolio mirties tapo Izraelio ministre pirmininke. Jos valdymo laikotarpiu stiprėjo nesantaika valdančioje koalicijoje. 1972 m. Miuncheno olimpiadoje palestiniečių teroristams sušaudžius Izraelio sportininkų rinktinę, įsakė Mossad surasti ir sunaikinti visus, susijusius su pasikėsinimu.

1973 m. spalio 6 d. prasidėjusio Teismo dienos karo rezultatai sukėlė politinę krizę; 1974 m. balandžio 11 d. Goldos Meir vyriausybė atsistatydino. Kitą vyriausybę suformavo Icchakas Rabinas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Tarša |
| --- |
| Šis straipsnis yra serijos**Tarša** dalis

---

 |
| 
Oro tarša
* Rūgštusis lietus · Oro taršos indeksas · Smogas ·
Pasaulinis atšilimas · Ozono sluoksnio plonėjimas ·
Oro tarša namuose

 |
| 
Vandens tarša
* Eutrofikacija · Hipoksija ·
Vandens kokybė · Jūros tarša ·
Vandenyno rūgštėjimas · Naftos išsiliejimas ·
Laivų tarša · Šiluminė tarša ·
Potvynis · Nuotekos ·
Vandeniu plintančios ligos · Stovintis vanduo

 |
| 
Dirvožemio tarša
* Biovalymas · Herbicidai · Pesticidai

 |
| 
Radioaktyvi tarša
* Aktinoidai aplinkoje (Uranas aplinkoje) · Aplinkos radiacija ·
Radioaktyvusis skilimas · Radioaktyviosios dulkės ·
Radis · Plutonis · Uranas · Spindulinė liga

 |
| 
Kiti taršos tipai
* Šviesos tarša · Triukšmo tarša ·
Optinė tarša · Radijo spektro tarša

 |
| 
Tarpvyriausybinės sutartys
* Monrealio · Kioto · Stokholmo ·
MARPOL · Oro taršos

 |
| 
Organizacijos
* Greenpeace

 |
| Ž • A • R |

**Smogas** – ore tvyrančių teršalų migla, kurią galime matyti paprasta akimi. Ji panaši į rūką, bet jos fizikinė priežastis yra šviesos sklaida oro teršaluose. Dažniausiai toks „teršalų rūkas" susidaro virš pramonės centrų, didmiesčių, kai ilgesnį laiką nepučia vėjas ir nelyja. Oro srautai atmosferos apatiniuose sluoksniuose juda horizontalia kryptimi. Tokį judėjimą sąlygoja vėjo stiprumas ir kryptis. Jei vėjas yra pakankamai didelis, teršalai nesikaupia vienoje vietoje – jie yra išsklaidomi. Kalnuotose vietovėse arba daubose vėjo įtaka yra žymiai mažesnė, todėl smogas dažniau pasitaiko virš daubose įsikūrusių didmiesčių.

Užterštame ore yra labai pavojingų junginių: anglies monoksido, azoto dioksido, sieros dioksido, smulkiųjų kietųjų dalelių, švino ir kt. Šiuos teršalus į orą išmeta automobiliai, pramonė, anglį, medieną kūrenančios elektrinės ar namai, daug teršalų į orą patenka purškiant pesticidus ir herbicidus, naudojant aliejinius bei kitus tirpikliais skiedžiamus dažus ir lakus ir t. t. Esant saulėtam orui ore esančius teršalus veikia ultravioletiniai spinduliai, dėl to vyksta įvairios fotocheminės reakcijos, kurių metu susidaro daug toksiškesni junginiai. Šis reiškinys vadinamas *fotocheminiu smogu*. Šių reakcijų metu susidaro ozonas, NO, aldehidai, benzenas ir kitos medžiagos.

Smogas Šanchajuje
Yra du smogo tipai: redukuojantis ir fotocheminis. Redukuojantis („Londono tipo") smogas susidaro dėl nepakankamo sudeginimo, rūko ir žemų temperatūrų ir turi daug smulkių dalelių ir sieros dioksido. Fotocheminį („Los Andželo tipo") smogą sudaro didelės ozono, azoto oksido ir angliavandenių koncentracijos. Susiformuoja dėl eismo taršos ir reakcijos su saulės šviesa. Susidaro kenksmingas dujų ir aerozolių junginys.
Persirengėliai *nazareno* Velykų eisenoje Sevilijoje su kapirotais.
**Kapirotas** (isp. *Capirote*) – smailiaviršūnė kūgiška aukšta kepurė, kurias dėvi Ispanijoje Velykų apeigų persirengėliai Sevilijoje ir kai kuriose kitose Ispanijos vietovėse.

Analogai
--------

Panašias kūgines kepures dėvėdavo viduramžių klounai ir artistai, kurie norėdavo pavaizduoti nerangumą ar bukumą. Taip pat kūgiškas kepures naudojo baudžiamiems nusikaltėliams paniekinti.
Tokius nusikaltėlius priversdavo gatvėmis vaikščioti užsidėjus smailias kepures, o žmonės mėtydavo į juos supuvusias daržoves, spjaudydavo ir įžeidinėdavo.

Vėliau, Viduržemio jūros šalyse švenčiant Velykas *Penitentes* (žmonės, išperkantys savo nuodėmes) vaikščiodavo gatvėmis su kūginėmis kepurėmis. Tai buvo būdas pažeminti save. Tiesa, veidus jis vis tik uždengdavo kaukėmis, kad jų neatpažintų.

Kapirotus nereikia painioti su smailiais gobtuvais, kokius dėvi Kukluksklano nariai. Kapirotai yra gerokai senesni.

|  |  |
| --- | --- |
| *Flageliantų procesija*, Goja, 1812-1819 m. | Kalinys su kapirotu (Goja) |

Nuorodos
--------


*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vamana žengia ant Mahabalio galvos
**Mahabalis** (skr. महाबली = IAST: *Mahābalī*, mal. മാവേലി ) – mitinis valdovas, Asurų karalius, Prahlados vaikaitis.

Apie Mahabalį pasakojamas toks mitas: Prahlada išmokęs savo vaikaitį teisingumo ir atsidavimo, todėl jis tapęs labai geru ir teisingu valdovu, jam valdant viskas klestėję. Jis užkariavęs ne tik visą žemę, bet ir požemių pasaulį bei dangų, kurį valdė Indra ir devai. Tuomet devai kreipėsi į Višnų, kad šis grąžintų jiems valdžią. Kuomet valdovas atlikinėjo Ašvamedha (arklio aukojimo) ritualą, Višnus, pasivertęs nykštuku Vamana, paprašęs Mahabalio jam suteikti žemės – tiek kiek užimtų jo trys žingsniai. Nors guru Šukra atkalbinėjo valdovą, Mahabalis suteikė žemę Vamanai. Tuomet Vamana išaugęs į milžiną – vienu žingsniu jis užėmė visą Žemę ir požemių pasaulį, antru – visą dangaus karalystę. Kuomet Vamanai nebeliko kur žengti, Mahabalis leidęs jam žengti ant jo galvos ir nukeliavęs į požemių karalystę.

Keraloje Mahabalis garbinamas kaip teisingasis ir gerasis valdovas, nuolankus Višnaus tarnas. Jo garbei kasmet rengiama Onam šventė, kurios metu Mahabalis simboliškai grįžtąs į žemę.
250pxGreitasis kovinio tiekimo laivas USNS „Arctic" (T-AOE-8).
**Greitasis kovinio tiekimo laivas** (angl. *fast combat support ship*) – stambiausias JAV Karinio jūrų laivyno kovinio tiekimo laivų tipas, naudojamas kaip degalų tanklaivis, amunicijos ir kitų atsargų tiekimo laivas. Visi dabar naudojami greitieji kovinio tiekimo laivai priskirti Karinių jūrų pervežimų junginiui. Korpuso numerio simbolis AOE. Šių laivų greitis ir ginkluotė leidžia jiems veikti su lėktuvnešių kovinių grupių laivais. Greitieji kovinio tiekimo laivai gauna naftos produktus, amuniciją ir kitas atsargas iš tolimojo tiekimo laivų ir po to paskirsto juos lėktuvnešių kovinės grupės laivams. Tai sumažina aptarnaujamų laivų pažeidžiamumą, nes laivai trumpiau būna susijungę, kol perpumpuoja ir/ar perkrauna atsargas. 

JAV turėjo keturis *Sacramento* klasės greituosius kovinio tiekimo laivus, kurių pilnoji talpa buvo 53 000 tonų ir kurie turėjo po du sraigtasparnius *Boeing Vertol CH-46 Sea Knight*. *Sacramento* klasės laivai buvo išbraukti iš laivų sąrašo 2005 m.

Nuorodos
--------

* Combat Logistics Force Archyvuota kopija 2014-08-11 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Lia Vissi  gr. Λία Βίσση |
|  
Lia Vissi 1985 m. Eurovizijos konkurso metu |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Olympia Vissi |
| Gimė | 1955 m. gegužės 15 d. (68 metai)Pyla, Larnakos apygarda, Kipro vėliava Kipras |
| Žanrai | džiazas |
| Veikla | dainininkė, dainų autorė |
| Instrumentai | vokalas, fortepijonas |
| Susijusi veikla | Epikouri, Anna Vissi |

**Olympia „Lia" Vissi** (gr. Λία Βίσση, g. 1955 m. gegužės 15 d. Pyla, Larnakos apygarda) – Kipro džiazo muzikos dainininkė. Vyresnioji jos sesuo Anna Vissi taip pat yra dainininkė.

Lia baigusi konservatoriją Atėnuose, ten ji mokėsi groti fortepijonu. Atlikėjos karjerą pradėjo 7 deš. pabaigoje.

Tris kartus dalyvavo „Eurovizijos" dainų konkurse. 1979 ir 1980 metais ji buvo dainininkų ir grupių, atstovaujančių atitinkamai Graikijai ir Kiprui, narė. 1985-ųjų konkurse dalyvavo kaip solistė, atlikusi dainą „To Katalava Arga" (liet. *To Katalava Arga*). Atlikėja surinko 15 taškų ir liko 16 vietoje iš 19.

1991 metais L. Vissi Graikijos nacionalinėje atrankoje į „Euroviziją" užėmė antrą vietą.

Nuo 1998 m. dėsto dainavimą konservatorijoje Atėnuose, o nuo 2002-ųjų ir Kipre. 2006 metais dalyvavo parlamento rinkimuose, tačiau nebuvo išrinkta. Buvo ištekėjusi už pianisto ir kompozitoriaus Savvas Savva.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „1985 - Cyprus". diggiloo.net.
2. ↑  „GREEK NATIONAL FINAL 1991". natfinals.50webs.com.

Nuorodos
--------

* Daina *To Katalava Arga* (Eurovizija 1985)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Andy Paul  *„Anna Maria Lena"*** |  **Kipro atstovė Eurovizijoje**1985 | Po to:**Elpida  *„Tora Zo"*** |
*Linguine* makaronai
**Linguine** (it. *Linguine*, 'liežuvėliai'), arba **linguettine** (plonesnė versija) – itališkų makaronų tipas, panašus į makaronus *fettuccine* ir *trenette*, su elipsės, o ne plokščios formos skersmeniu. Jie yra apie 4 mm pločio, platesni už spagečius, tačiau ne tokie platūs kaip *fettuccine*.

Kilmė
-----

Šie makaronai kilę iš Italijos Genujos ir Ligūrijos regionų. Vieni populiariausių patiekalų su jais yra gaminami *linguine alle vongole* (makaronai su moliuskais) arba *trenette al pesto* (su *pesto* padažu). Jei spagečiai paprastai derinami su mėsos ir daržovių patiekalais, tai *linguine* dažnai pasirenkami ruošiant jūros gėrybes ar pesto padažą. Šie makaronai būna arba iš baltų miltų, arba pilno grūdo kviečių miltų.

* *Linguine* makaronai
* Spalvoti makaronai
* Patiekalas Turkijoje
* Su mėsos kukuliais
* Su jūros gėrybėmis

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Linguine** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Chef Flay Archyvuota kopija 2012-10-23 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nidhogas graužia Igdrasilo šaknis
Skandinavų mitologijoje **Nidhogas** (island. *Níðhöggr*) – slibinas, kuris graužia pasaulio medžio – milžiniško uosio Igdrasilo šaknis ties Niflheimu.

Igdrasilo viršūnėje tupi išmintingasis erelis Vidofnis, kurio nekenčia slibinas Nidhogas. Jie nuolat tarpusavyje ginčijasi. Medžio kamienu aukštyn ir žemyn bėgioja voverė Ratatoskas, kuri perdavinėja žodžius slibino ir erelio ginče. Dėl ko vyksta ginčas, legendose nėra pasakojama, tačiau erelis ir slibinas sudaro dvi pasaulio priešingybes: gėrio ir blogio, šviesos ir tamsos, gyvybės ir mirties. Tarp jų niekada negali būti taikos.

Sakmėse pasakojama, kad Nidhogas išgeria mirusiųjų kraują, taip pat graužia lavonus, nes netoliese yra mirusiųjų karalystė.

Sakmė apie Nidhogą užtinkama proziškojoje Edoje – poezijos vadovėlyje, parašytame XIII amžiaus pradžioje.
Greipfrutas
**Greipfrutas** – greipfrutinio citrimedžio citrinvaisis, kuriuos mezga kai kurie citrinmedžiai (*Citrus*):


| Citrinmedis (liet.) | Citrinmedis (lot.) | Vaisius liet. | Vaisius angl. | Vaisius vok. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| didysis citrinmedis | *C. maxima* | didysis greipfrutas | *pomelo, pummelo, shaddock* | *Adamsapfel, Pampelmuse, Pomelo, Pumelo* |
| greipfrutinis citrinmedis | *C. ×paradisi* | greipfrutas | *grapefruit* | *Grapefruit, Paradisapfel* |

Vaisiai užauga iki 9-13 cm skersmens. Jie žymiai didesni nei apelsinas ar citrina, tačiau daug mažesni už didįjį greipfrutą, kurių ir žievelės baltasis sluoksnis yra keliskart storesnis.

Iki XIX a. pradžios greipfrutas anglų kalboje buvo žinomas kaip *shaddock* arba *shattuck*. Dabartinis pavadinimas greipfrutas (angl. *grapefruit*) į lietuvių kalbą išverčiamas kaip *vynuogiškas vaisius*. Tokį pavadinimą augalas gavo dėl to, kad vaisiai auga kekėmis, kurios primena vynuogių kekes.

Vaisių žievė ir minkštimas turi naringino – flavonoidinio glikozido, kuris suteikia greipfrutams specifinį kartumą. Sėklos baltos, dažnai – daugiagemalės.

Dažniausių veislių greipfrutai būna geltoni, raudoni ar rausvi, bet prinokusių vaisių žievė paprastai būna geltona ar rausvai geltona. Greipfrutų skonis yra gana rūgštus – priklauso nuo veislės. Geltonųjų greipfrutų žievė ir minkštimas geltoni, šie vaisiai dažnai rūgštesni už raudonuosius. Raudonųjų greipfrutų žievė rausvai geltona, o minkštimas rausvas. Taip pat išvesta *Ruby red* veislė, kurios vaisių minkštimas yra raudonas, o žievė rausvai geltona, šie vaisiai būna mažiausiai rūgštūs, auginami Teksase ir Floridoje, ypatingai prie *Indian River*.

Mityba
------

Greipfrutai yra dažnai valgomi pusryčiams specialiais greipfruto šaukšteliais, perpjauti per pusę. Taip pat iš jų spaudžiamos sultys.

Greipfrutai yra pagrindinė vadinamosios greipfrutų dietos dalis. Tai grindžiama mažu greipfrutų glikemijos indeksu – atseit, dėl šios savybės greipfrutai padeda organizmui sparčiau deginti riebalus. Greipfrutų pektinas laikomas gerai subalansuotos dietos dalimi.

* Didysis greipfrutas ant šakos
* Išardytas didysis greipfrutas
* Didžiojo greipfruto riekelė

Šaltiniai
---------

* Dėl citrusinių augalų ir jų vaisių lietuviškų pavadinimų Archyvuota kopija 2010-04-25 iš Wayback Machine projekto.

* Greipfrutų lietuviški pavadinimai 2022-02-10 iš Gugli projekto.
| **Coffea magnistipula** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Gencijoniečiai  *( Gentianales)* |
| Šeima: | Raudiniai  *( AsperulaRubiaceae)* |
| Gentis: | Kavamedis  *( Coffea)* |
| Rūšis: | Coffea magnistipula  *( Coffea magnistipula)* |

 |

**Coffea magnistipula** – raudinių (*Rubiaceae*) šeimai priklausanti viena iš endeminių kavamedžio (*Coffea*) rūšių. Tai visžalis krūmas, augantis Vakarų Afrikos drėgnųjų tropikų miškų zonoje – Pietų Kamerūno plynaukštėje ir Gabono Čailu kalnuose. 

Augalo mokslinis pavadinimas siejamas su jam būdingomis didelėmis lapų ataugomis (lot. *stipula*), ant kurių kaupiasi lietaus vanduo, įvairios atliekos.
Taip pat ši rūšis išsiskiria kitiems kavamedžiams nebūdinga adventyvine šaknų sistema.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stoffelen P, Robbrecht E, Smets E. 1997. "Adapted to the rain forest floor: A remarkable new dwarf *Coffea* (Rubiaceae) from Lower Guinea (Tropical Africa)." *Taxon* **46**(1): 37-47.
**Miškinių miškas** arba *Užtrakių miškas* – miškas Trakų rajono savivaldybės teritorijoje, abipus Vilniaus–Marcinkonių geležinkelio ir plento Trakai – Rūdiškės, 4 km į pietus nuo Trakų.

Geografija
----------

Plotas 3090 ha, mišku apaugę 2850 ha. 60 % miškų yra valstybės reikšmės, priklauso Trakų miškų urėdijai. Paviršius banguotas. Miško augavietės – nederlingos ir vidutinio derlingumo, normalaus drėgnumo, vietomis laikinai įmirkusios. 99 % miškų yra ūkiniai, 1 % – apsauginiai.

medynai
-------

Kultūrinės kilmės medynų 31 %. Pušynų yra 71 %, eglynų – 25 %, beržynų – 3 %, ąžuolynų, juodalksnynų ir baltalksnynų – 1 %. Jaunuolynai sudaro 28 %, pusamžiai medynai 36 %, bręstantys 19 %, brandūs 17 %. Medynų vidutinis amžius 57 m. bonitetas 11,0, skalsumas 0,79 m. tūris 245 m³/ha. Brandžių medynų vidutinis tūris 384 m³/ha. Yra brandžių pušų ir eglių medynų. Šiaurės vakarų dalyje įrengtos 3 miško poilsiavietės.

Istorija
--------

1944–1950 m. veikė Didžiosios Kovos apygardos rinktinės ir Dainavos apygardos Lietuvos partizanai. Nedideli būriai ir pavieniai kovotojai šiuose miškuose išsilaikė iki 1949–1950 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Brukas. *Miškinių miškas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 235 psl.
**Codex Alimentarius** – tarptautiniu mastu pripažintų standartų bei rekomendacijų rinkinys, reglamentuojantis maisto saugą, maisto gamybą ir kitas su maistu susijusias sritis. Standartų priėmimą ir laikymąsi prižiūri **Codex Alimentarius komisija** – tarptautinė organizacija, įkurta 1961 metais JT Maisto ir žemės ūkio organizacijos ir valdoma kartu su Pasaulio sveikatos organizacija.

Organizacija įkurta siekiant standartizuoti įvairiose šalyse besiskiriančius su maistu susijusius reikalavimus, taip prisidedant prie maisto saugos ir skatinant laisvesnę pasaulinę prekybą maisto produktais. Codex Alimentarius teikia maisto produktų apibrėžimus (pavyzdžiui, kokie produktai gali būti vadinami šokoladu), nustato maisto priedų reguliavimą, reglamentuoja maksimalias leistinas sveikatai kenksmingų medžiagų (pavyzdžiui, pesticidų) ribas ir t. t. Nustatyti tarptautiniai standartai naudojami sprendžiant disputus tarp valstybių, ypač kylančius Pasaulio prekybos organizacijoje dėl prekybos maisto produktais ribojimo.

Codex Alimentarius komisijai priklauso 189 valstybės ir viena organizacija – Europos Sąjunga.

Nuorodos
--------

* Oficialus puslapis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ken Albala, Gary Allen. *The Business of Food Encyclopedia*. Greenwood Press, 2007, p. 86.
2. ↑  Ken Albala, Gary Allen. *The Business of Food Encyclopedia*. Greenwood Press, 2007, p. 86.
3. ↑  Members, Codex Alimentarius
| **Edward Narkiewicz** |
| --- |
| Gimė | 1938 m.Trakai, Antroji Lenkijos Respublika |
| Mirė | 2007 m. spalio 12 d. (~69 metai)Piasečnas, Lenkija |
|  |
| Veikla | Dailininkas |

Edward Narkiewicz. Be pavadinimo (1969).
**Edvard Narkevič** (1938 m. Trakuose, Antroji Lenkijos Respublika – 2007 m. spalio 12 d. Piasečnas, Lenkija) – dailininkas.

Biografija
----------

Gimė 1938 m. Trakuose. 1958 m. emigravo į Lenkiją. Baigė Varšuvos dailės akademiją. Gyveno ir kūrė Piasečno miestelyje netoli Varšuvos. Tapė paveikslus susijusius su šių laikų aktualijomis ar simboliais. Jo paveiksluose gausu kontrastų ir dviprasmybių. Daugiausiai tapė aliejiniais dažais ant drobės. Darbuose dažnas laikrodžio ar žvakidės motyvas. Dailininko darbai saugomi įvairiose privačiose galerijose ar kolekcijose bei muziejuose. Mirė 2007 m. spalio 12 d. Piasečne.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Trakų salos pilyje – Edvardo Narkevičiaus (Edward Narkiewicz) parodos „Sugrįžimas į Tėvynę"atidarymas (trakietis.lt)

Nuorodos
--------

* Trakų salos pilyje – Edvardo Narkevičiaus (Edward Narkiewicz) parodos „Sugrįžimas į Tėvynę"atidarymas Archyvuota kopija 2014-10-06 iš Wayback Machine projekto.
* Biografija (lenk.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Irmingerio jūra yra tarp pietinio Grenlandijos galo ir Islandijos bei nuo jos į pietus einančio metabolizmo
**Irmingerio jūra** (angl. *Irminger Sea*) – jūra Atlanto vandenyno šiaurės vakaruose, tarp pietinio Grenlandijos galo ir *Reykjanes* povandeninio kalnagūbrio, kuris yra dalis Vidurio Atlanto kalnagūbrio ir eina nuo pietinio Islandijos galo. Šiaurėje Danų sąsiauriu susisiekia su Grenlandijos jūra.

Arktikoje prasidedanti srovė prateka Irmingerio jūra ir įsilieja į Šiaurės Atlanto vandenis, sudarydama tankesnio vandens sluoksnį, kuris tampa povandenine srove, tekančia link pusiaujo. Vakarinėje jūros dalyje teka stipri siaura Rytų Grenlandijos srovė, nešanti šaltus mažai sūrius vandenis iš Arkties vandenyno į Atlantą.

Jūra pavadinta danų hidrografo Karlo Irmingerio (*Carl L. Irminger*; 1802–1888 m.) garbei.
**Irmingerio srovė** – Atlanto vandenyno šiltoji paviršinė srovė, srūvanti į vakarus išilgai Islandijos pietinių krantų. Tai Šiaurės Atlanto srovės vakarinė šaka, didžiulės Šiaurės Atlanto cikloninės srovių sistemos dalis. Pasiekusi Danijos sąsiaurį suskyla: nedidelė siaura šaka pasuka per sąsiaurį palei Islandiją į šiaurę, toliau – į rytus ir susilieja su Rytų Grenlandijos srovės pietrytine šaka; Irmingerio srovės pagrindinis srautas teka į pietvakarius (per Irmingerio jūrą), netoli Grenlandijos pietrytinių krantų susiduria su šaltąja Rytų Grenlandijos srove, plukdančia arktinius vandenis ta pačia kryptimi. Kai šaltoji srovė susilpnėja, šiltoji Irmingerio srovė šildo Grenlandijos pietrytinius ir pietvakarinius krantus, kai sustiprėja, Irmingerio srovė nustumiama nuo Grenlandijos šelfo, teka lygiagrečiai su šaltąja srove, aplenkia Grenlandijos pietinius krantus, pasuka į šiaurės vakarus. 64–65° platumoje šaltieji vandenys teka į šiaurę ir sudaro Vakarų Grenlandijos srovę, o palyginti šilti Irmingerio srovės vandenys nukrypsta į pietus, įsilieja į Labradoro srovę.

Vandens temperatūra žiemą ~5 °C, vasarą – 10–12 °C. Srovės greitis – 5–15 cm/s.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olegas Pustelnikovas. *Irmingerio srovė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 173
| **Rorippa sylvestris** |
| --- |
| Miškinis čeriukas (*Rorippa sylvestris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Bastutiniai  *( Brassicaceae)* |
| Gentis: | Čeriukas  *( Rorippa)* |
| Rūšis: | Miškinis čeriukas  *( Rorippa sylvestris)* |

 |
| Binomas |
| ***Rorippa sylvestris***(Carl von Linné) Besser, 1822 |

**Miškinis čeriukas** (*Rorippa sylvestris*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos čeriukų (*Rorippa*) genties augalas.

Augalas daugiametis, su šakniastiebiu ir trumpomis požeminėmis palaipomis. Žiedynas − kekė, iš pradžių labai tanki, apvali, vėliau kiek pailgėja, bet ne tokia ilga kaip žvaginės ar tvertiko. Kartais žiedynas šakotas. Taurėlapiai žalsvi, atsilošę, anksti nukrinta. Vainiklapiai iki 1/2 cm ilgio, geltoni. Vaisius − siaura ankštara, jos viršūnėje trumpas liemenėlis. Vaiskočiai, kartais ir ankštaros puslankiu išlinkę. Stiebas iki 40 cm aukščio, status arba kylantis, šakotas, šiek tiek briaunotas. Lapai pražanginiai, elipsiški, plunksniškai suskaldyti, su koteliais. Lapų skiltelės pailgos, skiautėtos arba dantytos. Arčiau stiebo viršūnės lapai ne taip suskaldyti, bekočiai.

Auga upių, ežerų, balų pakrantėse, durpynų duobėse, pylimuose, palaukėse, pakelėse, pagrioviuose, parkuose, prie sodybų, daržuose. Mėgsta derlingus ir nesunkius aliuvio ir deliuvio dirvožemius. Žiedus lanko vabzdžiai. Žolę ėda galvijai. Arkliams nuodingas. Lapai neblogą prieskonį suteikia salotoms, padažams, sumuštiniams.

Literatūra
----------

Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 40 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis čeriukas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Li Sikin. 李斯, pinyin: *Lǐ Sī*** |
| --- |
| Gimė | 280 m. pr. m. e. |
| Mirė | 208 m. pr. m. e. |
|  |
| Veikla | Čin (*Qin*) valstybės, vėliau - Čin imperijos pagrindinis ministras, tarnavęs dviem valdovams: Čin Šihuangui (*Qin Shihuang*) ir jo sūnui Čin Erši (*Qin Ershi*) |

**Li Si** (kin. 李斯, pinyin: *Lǐ Sī*, g. apie 280 – m. 208 m. pr. m. e.) buvo Čin (*Qin*) valstybės, vėliau – Čin imperijos pagrindinis ministras, tarnavęs dviem valdovams: Čin Šihuangui (*Qin Shihuang*) ir jo sūnui Čin Erši (*Qin Ershi*).

Li Si buvo kilęs iš Ču valstybės, būdamas jaunas ten tarnavo valdininku. Vėliau politinės karjeros siekė persikėlęs į Čin. Čin valdovui Čin Šihuangui Li Si pasiūlytas Kinijos suvienijimo planas padarė įspūdį. Remdamasis Li Si patarimais, Čin valdovas ėmė vilioti kitų valstybių intelektualus pas save, o nesutinkantiems pereiti pasiųsdavo žudikus. Li Si taip pat įtikino Čin Šihuangą, kad su nepatenkintais intelektualais būtina elgtis labai griežtai. Tuo remiantis, 460 protestuoti ėmusių konfucianistų palaidoti gyvi. 214 m. pr. m. e. sekant Li Si įsakymu, sunaikinta daug istorinių dokumentų bei literatūros šaltinių. Tarp jų būta nemažai konfucianistinių veikalų.

Li Si manė, kad stiprios valstybės pagrindas yra tvirta biurokratinė sistema. Jis daug prisidėjo prie valiutos, įvairių matų bei rašto sistemos standartizavimo suvienytoje Čin imperijoje.

Po Čin Šihuango mirties Li Si drauge su didelę įtaką rūmuose turėjusiu eunuchu Džao Gao (*Zhao Gao*) pasirūpino, kad sostą perimtų silpnas ir nesavarankiškas Čin Šihuango sūnus. Džao Gao pavyko įkalbėti naująjį imperatorių – marionetę skirti aukščiausius postus Džao Gao šalininkams, o Li Si buvo įsakyta nužudyti.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Glyptemys insculpta** |
| --- |
| Miškinis vandenvėžlis (Glyptemys insculpta)Miškinis vandenvėžlis(*Glyptemys insculpta*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Vėžliai  *( Testudines)* |
| Šeima: | Baliniai vėžliai  *( Emydidae)* |
| Gentis: | *Glyptemys*  *( Glyptemys)* |
| Rūšis: | Miškinis vandenvėžlis  *( Glyptemys insculpta)* |

 |
| Binomas |
| ***Glyptemys insculpta***LeConte, 1830 |
| PaplitimasMiškinio vandenvėžlio paplitimas |

**Miškinis vandenvėžlis** – (lot. *Glyptemys insculpta*, sin. *Clemmys insculpta*, vok. *Waldbachschildkröte*) balinių vėžlių (*Emydidae*) šeimos roplys.

Paplitęs Kanados pietrytinėje ir JAV rytinėje dalyje. Gyvena pusiau vandenyje. Tai mėgstantis klajoti gyvūnas, dažnai sutinkamas einantis laukuose ir keliuose, ypač po lietaus. Anksčiau daug suaugusių miškinių vandenvėžlių buvo gaudomi maistui.

Užauga iki 14–19 cm ilgio. Šarvo plokštelės su žiedo formos raštu, niūrios spalvos, kuri puikiai maskuoja gyvūną.

Miškinis vandenvėžlis yra visaėdis. Minta kirmėlėmis, dirviniais šliužais, vabzdžiais, buožgalviais, taip pat lapais, uogomis ir kitokiu augaliniu maistu.

Poruojasi vandenyje. Į kolbos formos duobutę patelės sudeda 7-8 kiaušinius.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis vandenvėžlis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Edward Kozakiewicz** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1948 m. gegužės 27 d. (74 metai)Šalčininkai, Lietuvos TSR |
|  |
| Veikla | Lengvaatletis |

**Edvard Kozakevič** (1948 m. gegužės 27 d. Šalčininkuose, Lietuvos TSR) – Lenkijos lengvaatletis, dešimtkovininkas ir šuolininkas su kartimi. Brolis Władysław Kozakiewicz taip pat buvo lengvaatletis.

Biografija
----------

Gimė 1948 m. gegužės 27 d. Šalčininkuose. 1971 m. Lenkijos lengvosios atletikos čempionate šuolio su kartimi rungtyje iškovojo bronzos medalį. 1972 m. Lenkijos lengvosios atletikos čempionate dešimtkovės rungtyje iškovojo sidabro medalį. Šuolio su kartimi rekordas 5,13 m, dešimtkovėje geriausias rezultatas 7633 taškai.

Literatūra
----------

* Henryk Kurzyński, Stefan Pietkiewicz, Janusz Rozum, Tadeusz Wołejko: Historia Finałów Lekkoatletycznych Mistrzostw Polski 1920-2007. Konkurencje męskie. Szczecin - Warszawa: Komisja Statystyczna PZLA, 2008. ISBN 978-83-61233-20-6.
| Irpinės mūšis |
| --- |
| Gedimino atvykimas į Kijevą |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1321 m. (1325?) |
| Vieta | Irpinė |
| Rezultatas | Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| LDK | Kijevo kunigaikštystė |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Gediminas | Stanislovas |
| Pajėgos |
|  ? |  ? |

**Irpinės mūšis** (arba **mūšis prie Irpinės upės**) įvyko 1321 (1325?) metais tarp didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ir Kijevo kunigaikščio Stanislovo, susivienijusio su Olegu iš Perejaslavlio, ir Romanu iš Briansko. Aršiose kautynėse prie Irpinės upės Gedimino kariuomenė sumušė Stanislovo ir jo sąjungininkų armiją.

Kunigaikštis Stanislovas pasitraukė į Brianską. Lietuvos kariuomenė po to nesunkiai užėmė Belgorodą, o po beveik mėnesio apgulties ir Kijevą. Vėliau krito ir Gediminui pasidavė ir kiti aplink Kijevą esantys miestai.

Užimtuose miestuose sau pavaldžiu vietininku Gediminas paskyrė Mindaugo sūnų Algimantą. Gedimino valdymo laikais Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės plotas išaugo beveik trečdaliu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Skyrius iš Levo Gumiliovo darbų (rusų kalba)
2. ↑  Protėvių žygiai be tikslios datos[neveikianti nuoroda]