recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Savinė Mažoji |
| --- |
| Ežerėlis nuo pietinio krantoEžerėlis nuo pietinio krantoEžerėlis nuo pietinio kranto |
| Vieta | Lietuva (Varėnos rajonas) |
| Plotas | 0,002 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,2 km |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Savinė Mažoji

  |
| **Koordinatės** |  54°03′32″ š. pl. 24°38′39″ r. ilg.﻿ / ﻿54.05889°š. pl. 24.64417°r. ilg.﻿ / 54.05889; 24.64417 |

**Savinė Mažoji** – užankantis ežerėlis Lietuvoje, Varėnos rajone, 2 km į pietvakarius nuo Rudnios, Ūlos kraštovaizdžio draustinyje, Krokšlio miške, į pietus nuo Savinės Didžiosios ežerėlio, pelkėtame Ūlos slėnyje. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,07 km, plotis – iki 0,045 km. Altitudė 118,2 m. Krantai žemi, pelkėti. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Ūlos baseinui.

Ežero pavadinimas galimai kilęs iš blrs. *савіны* („pelėdinis, pelėdų [ežeras]").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Šarūnas Šimkus. Varėnos krašto vietovardžių etimologinis žodynas. – Vilnius, Liutauras Leščinskas, 2023. // psl. 54.
| Svirnupis |
| --- |
| **Ilgis** | 9 km |
| **Baseino plotas** | 20 km² |
| **Ištakos** | Paliukų laukuose |
| **Žiotys** | Lėvuo |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva |

**Svirnupis** – upelis šiaurės Lietuvoje, Panevėžio ir Pasvalio rajonuose; Lėvens dešinysis intakas. Prasideda Paliukų kaimo laukuose, teka vakarų kryptimi, ties Pišios mišku pasuka į šiaurę, teka miško pakraščiu, toliau – Adomavos, Pragarėlės, Birželių, Niurkonių ir Lavėnų kaimų dirbamais laukais; įteka į Lėvenį 26,6 km nuo jo žiočių, ties Lavėnais. Visa upelio vaga reguliuota.

Upėvardis greičiausiai kilęs iš liet. *svirnas* – „trobesys, kur pilami grūdai, didesnė klėtis".

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001, 683 psl..
2. ↑  *Svirnupis (upė)*, Gamtos katalogas. Nuoroda tikrinta 2024-03-28.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 324
**Patty Mills**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Patrick Sammy Mills |
| Gimimo data | 1988 m. rugpjūčio 11 d. (35 metai) |
| Gimimo vieta | Kanbera, Australija |
| Ūgis | 1,88 m |
| Svoris | 82 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Majamio „Heat" |
| **Numeris** | 88 |
| **Pozicija** | Įžaidėjas |
| NBA naujokų birža |
| 2009 m. | 55 šaukimu,Portlando „Trail Blazers" |
| Profesionalūs klubai |
| 2009-201120112011-20122012-20212021-20232023-20242024- | Portlando „Trail Blazers"Melburno „Tigers"Sindziango „Flying Tigers"San Antonijo „Spurs"Bruklino „Nets"Atlantos „Hawks"Majamio „Heat" |  |
| Šalies rinktinė |
| 2007- | Australija Australija |  |
|  |

| Medaliai |
| --- |
|
| Olimpinės žaidynės |
| **Bronza** | Tokijas 2020 | Australija |
| Okeanijos krepšinio čempionatai |
| **Auksas** | Australija 2015 | Australija |
| **Auksas** | Naujoji Zelandija/Australija 2013 | Australija |
| **Auksas** | Australija 2011 | Australija |
| **Auksas** | Australija 2007 | Australija |

**Patrikas „Patis" Semis Milsas** (angl. *Patrick "Patty" Sammy Mills*, g. 1988 m. rugpjūčio 11 d.) – Australijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Majamio „Heat" komandoje. P. Milsas yra daugiausiai pataikęs tritaškių australas NBA istorijoje.

Karjera
-------

2009 m. NBA naujokų biržoje Portlando „Trail Blazers" pasirinko jį 55-uoju šaukimu.

2011 m. NBA lokauto metu P. Milsas prisijungė prie NBL lygoje besivaržančioje Melburno „Tigers" komandos. P. Milsas žaisdamas su Melburno komanda vidutiniškai pelnė 18,6 taškus per rungtynes.

2011 m. lapkričio 20 d. P. Milsas prisjungė prie Sindziango „Flying Tigers" komandos. P. Milsas sezone vidutiniškai pelnė 26,5 taškus, tačiau P. Milsas buvo apkaltinas suklastojant šlaunies raiščio traumą ir jo sutartis buvo nutraukta.

2012 m. kovo 27 d. P. Milsas prisijungė prie San Antonijo „Spurs" komandos. 2012 m. balandžio 26 d. P. Milsas rungtynėse prieš Golden State „Warriors" pelnė 34 taškus ir tapo daugiausiai taškų pelnęs australas per vienas rungtynes, pagerindamas E. Boguto 32 taškų rekordą.

2014 m. San Antonijo „Spurs" laimėjo NBA finalų seriją prieš Majamio „Heat" ir komanda tapo čempionais.

2021 m. rugpjūčio 10 d. P. Milsas prisijungė prie Bruklino „Nets" komandos.

Šalies rinktinė
---------------

P. Milsas debiutavo Australijos vyrų krepšinio rinktinėje 2007 m. Okeanijos krepšinio čempionate. 2007, 2011, 2013 ir 2015 m. rinktinė tapo Okeanijos krepšinio čempionato čempionais.

P. Milsas atstovavo Australijos vyrų krepšinio rinktinei 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose iškovojo ketvirtą vietą, o 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse – bronzą.

Pasiekimai
----------

* 2020 m. vasaros olimpinės žaidynės – 33 Bronza
* 2007, 2011, 2013, 2015 m. Okeanijos krepšinio čempionatai – 11 Auksas
* 2014 m. NBA čempionas
* 2022 m. NBA garbingo elgesio žaidėjas

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
|  |
| --- |
| Amir Haddad  hebr. ‏עמיר חדד‎‏‎ |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1984 m. birželio 20 d. (39 metai)Sarselis, Uazos slėnis, Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| Kilmė | Herclija, Izraelio vėliava Izraelis |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 2006–dabar |
| Svetainė | amirhaddadofficial.com |

**Laurent Amir Khlifa Khedider Haddad**, geriau žinomas kaip **Amir Haddad** (hebr. ‏עמיר חדד‎‏‎, g. 1984 m. birželio 20 d. Sarselyje, Uazos slėnis) – Prancūzijos/Izraelio dainininkas.

Amir Haddad gimė 1984 metais Prancūzijoje, o po 8 metų su tėvais emigravo į Izraelį. Atlikėjo tėvas yra iš Tuniso, o motina – marokiečių-ispanų kilmės, tačiau abu yra žydai. Anksčiau jis dirbo odontologu, tačiau būdamas 29-erių pradėjo profesionalaus dainininko karjerą. Iš pradžių išbandė savo jėgas Izraelio muzikiniame projekte *Kokhav Nolad*, o sugrįžęs į Prancūziją dainininkas išgarsėjo 2014 metais, pasiekęs Prancūzijos „The Voice" finalą.

2016 m. atstovavo Prancūzijai „Eurovizijos" dainų konkurse, kur atliko dainą „J’ai cherché".

Diskografija
------------

### Albumai

* 2011: *Vayehi*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Amir Haddad** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2016-03-18 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Lisa Angell  *„N'oubliez pas"*** |  **Prancūzijos atstovas Eurovizijoje**2016 | Po to:**–** |
54°48′57″ š. pl. 24°26′40″ r. ilg.﻿ / ﻿54.81583°š. pl. 24.44444°r. ilg.﻿ / 54.81583; 24.44444

| Tryliškių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Kaišiadorių rajonas) |
| Plotas | 0,096 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,36 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,5 m |
| Didžiausias gylis | 2,1 m |
| Įteka | Kunigo upelis, bevardis upelis |
| Išteka | Kunigo upelis |

**Tryliškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 1 km į šiaurę nuo Žiežmarių miesto. Sudarytas užtvenkus Kunigo upelį (Strėvos intakas) 1,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,46 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 89,8 m. Krantai neaukšti, apaugę krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Pasroviui už 0,4 km telkšo Žiežmarių I tvenkinys. Rytiniame krante įsikūręs Triliškių kaimas. Pietine pakrante nutiestas kelias  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda .

Tvenkinys įrengtas 1966 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Saratovo tvenkinys |
| --- |
| Saratovo tvenkinys netoli BalakovoSaratovo tvenkinys netoli BalakovoSaratovo tvenkinys netoli Balakovo |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija |
| Plotas | 1831 km² |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 7 m |
| Tūris | 12,9 km³ |
| Įteka | Volga, Čiagra, Mažasis Irgizas, Čiapajevka, Sokas |
| Išteka | Volga |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Saratovo tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  52°50′0″ š. pl. 48°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿52.83333°š. pl. 48.50000°r. ilg.﻿ / 52.83333; 48.50000 |

**Saratovo tvenkinys** (rus. *Саратовское водохранилище*) – didelis tvenkinys Rusijoje, Saratovo, Samaros ir Uljanovsko srityse, Volgos upės slėnyje. Sudarytas ties Balakovu pastatytos Saratovo HE užtvankos. Užpildytas 1967–1968 m. Ilgis 357 km, plotis iki 25 km. Vidutinis gylis siekia 7 m. Dešinysis krantas apaugęs miškastepe, o kairiajame driekiasi sausų stepių plotai.

Būdingas paros ir sezoninis vandens lygio svyravimas (0,5-1 m). Tvenkinys skirtas elektros energijos gavybai, laivybai, drėkinimui, vandens tiekimui, žvejybai.

Prie Saratovo tvenkinio įsikūrę miestai: Samara, Čiapajevskas, Syzranė, Chvalynskas, Balakovas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 371
**Ollipekka Ojala**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Ollipekka Ojala |
| Gimimo data | 1 m. (~2023 metai) |
| Gimimo vieta | Kuopijas, Suomija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Gintra |
| **Pozicija** | vyr. treneris |
| Profesionalūs klubai\* |
| Nežinoma | Nežinoma | nežinoma |
|  Treniruotos komandos |
| 20219–2023  2024– | KuPS  FC Gintra |
|  |

**Olipeka Ojala** (*Ollipekka Ojala*;g. [[]] m. [[]] d. Kuopijas) – Suomijos futbolo specialistas, futbolo treneris. FC Gintra vyr. treneris (nuo 2024 m.).

Biografija
----------

Gimė Kuopijo mieste, Suomijoje. Žaidė gimtinėje. Vėlesniais metais ėmėsi trenerio veiklos. Treniravo KuPS futbolo akademijos jaunimo ekipas. Nuo 2019 m. dirbo KuPS pagrindinės moterų komandos vyr. treneriu. Ekipa rungtyniavo Suomijos aukščiausioje moterų lygoje. 2019 m. tuometinėje Naisten Liiga iškovota penktoji vieta. 2020 m. Kansallinen Liiga iškovota trečioji vieta. 2021, 2022 ir 2023 m. KuPS komanda tapo šalies čempionėmis.

### 2022–2023 m. moterų čempionių lyga

2022–2023 m. UEFA moterų čempionų lygos atrankos burtai lėmė, kad susitiko su Lietuvos čempionėmis FC Gintra.

2022 m. rugpjūčio 18 d. įvyko pusfinalio rungtynės, kuriose Suomijos atstovės rezultatu 2-0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą". Įvarčius pelnė Nanne Ruuskanen ir Lavdije Begolli.

2022 m. rugpjūčio 21 d. įvyko lemiamos rungtynės dėl pirmosios vietos grupėje. Jose kovojo **KuPS** ir Briuselio „RSC Anderlecht".
**KuPS** gretose du įvarčius pelnė Gentjana Rochi. Po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus (1-1). Pratęsus rungtynes komandos apsikeitė įvarčiais, bet nugalėtojos nepaaiškėjo (2-2). Baudinių serijos metu Suomijos atstovės palaužė „Anderlecht". Į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos, KuPS ekipa iš Suomijos, o finalininkės ir paguodos rungtynių dalyvės iš tolimesnių kovų iškrito.

### 2024 m. FC „Gintra"

2024 m. balandžio 9 d. „Gintros klubas" pranešė apie pokyčius. Kalojanas Petkovas paliko klubą, o naujuoju strategu tapo treneris iš Suomijos Ollipekka Ojala.

2024 m. balandžio 14 dieną oficialiai debiutavo naujose pareigose. FC Gintra Baltijos lygoje savo aikštėje kovojo prieš Estijos vicečempionę Saku Sporting. Šiose rungtynėse Saku Sporting minimalia persvara 1-0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą".

Išnašos
-------

1. ↑  FC Gintra 0-2 KuPS (pagal Soccerway)
2. ↑  Anderlecht v. KuPS (pagal Soccerway)
3. ↑  delfi.lt Permainos Šiauliuose: čempiones treniruos bulgarą pakeitęs suomis
4. ↑
5. ↑  BALTIJOS LYGOS STARTE NUSILEISTA ESTIJOS KLUBUI (SANTRAUKA, KOMENTARAI)
6. ↑  Kohtumise lõpus värava löönud Sporting alistas esmakordselt Šiauliai Gintra

Nuorodos
--------

* KuPS svetainė
* Soccerway
* [ Transfermarkt svetainė]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Viliujaus tvenkinys |
| --- |
| Hidroelektrinė ir tvenkinys ties ČernyševskiuHidroelektrinė ir tvenkinys ties ČernyševskiuHidroelektrinė ir tvenkinys ties Černyševskiu |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Jakutijos vėliava Jakutija) |
| Plotas | 2360 km² |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 17 m |
| Didžiausias gylis | 70 m |
| Tūris | 40,4 km³ |
| Įteka | Viliujus, Čona |
| Išteka | Viliujus |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Viliujaus tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  63°01′0″ š. pl. 112°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿63.01667°š. pl. 112.20000°r. ilg.﻿ / 63.01667; 112.20000 |

**Viliujaus tvenkinys** (rus. *Вилюйское водохранилище*, jak. *Бүлүүтээҕи ууну хаайар сир*) – didelis tvenkinys Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno uluse, netoli Krasnojarsko krašto ribos ir Žemutinės Tunguskos ištakų. Tvenkinys telkšo Viliujaus slėnyje, 231–249 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 470 km, plotis iki 18 km. Gylis siekia 40 m.

Tvenkinys sudarytas 1965–1967 m. Viliujaus upėje ties Černyševskiu pastačius Viliujaus HE užtvanką. Užtvindyta 2300 ha žemės ūkio naudmenų, iškeldinta 50 statinių.

Tvenkinys skirtas elektroenergijos generavimui, Viliujaus vandens lygio reguliavimui, vandentiekiui, laivybai, žvejybai.
**Albertas Rožė** (1950 m. gruodžio 5 d. Ryliškiuose, Utenos rajone – 2024 m. balandžio mėn.) – choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija
----------

Mokydamasis Vilniaus A. Vienuolio vidurinėje mokykloje, dainavo berniukų chore „Ąžuoliukas". Baigęs vidurinę mokyklą, 1968–1972 muziką studijavo Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute (diriguoti mokė Ž. Barauskienė). Institutą baigęs su pagyrimu, įgijo muzikos mokytojo-chorvedžio kvalifikaciją. 1977–1979 m. choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu dar tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. H. Perelšteino klasė).

1972–1985 m. Klaipėdos 2-osios vaikų muzikos mokyklos mokytojas, berniukų choro „Gintarėlis" chormeisteris, nuo 1974 m. meno vadovas ir dirigentas. Choro koncertines programas papildė užsienio klasikų ir lietuvių kompozitorių kūriniais, nemaža koncertų surengė Lietuvoje, dainavo Latvijoje, Baltarusijoje, dalyvavo televizijos ir radijo laidose, 1975, 1977, 1980 ir 1985 m. respublikinių dainų švenčių konkursuose pelnė pirmųjų ir kitų prizinių vietų. „Gintarėlis" ne kartą dainavo su suaugusiųjų mišriaisiais chorais, dalyvavo M. K. Čiurlionio gimimo 100-ųjų ir Č. Sasnausko gimimo 110-ųjų metinių minėjimų koncertuose. Iš sudėtingesnių kūrinių „Gintarėlis" profesionaliai atliko G. Pergolesi „Stabat Mater", A. Scarlatti „Stabat Mater", J. Haydno „Missa brevis", A. Bražinsko „Piemenėlių dainas" ir kt.

1983–1992 m. Klaipėdos E. Balsio vidurinės meno mokyklos direktorius ir vaikų choro vadovas.

1992 m. kartu su ukrainiete žmona Henrieta, buvusia Klaipėdos J. Kačinsko muzikos mokyklos mokytoja, išvyko gyventi į Ukrainą. Ten apsistojo Kamianskėje, Dniepropetrovsko srityje, kur gyveno iki 2022 m. Dėl Rusijos invazijos į Ukrainą, padedant buvusiam mokiniui prezidentui Gitanui Nausėdai, buvo evakuotas su žmona į Klaipėdą.

Įvertinimas
-----------

* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius (2023).

Literatūra
----------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Prezidentui turėjo lemtingos įtakos: mirė dirigentas ir pedagogas Albertas Rožė. 15min.lt. 2024-04-15. Nuoroda tikrinta 2024-04-16.
2. ↑  Iš Ukrainos žinomi muzikai sugrįžo į Lietuvą: ranką ištiesė prezidentas. Kauno diena. 2022-06-17. Nuoroda tikrinta 2024-04-16.
| Dubesario tvenkinys |
| --- |
|  |
| Vieta | Moldavijos vėliava Moldavija |
| Plotas | 67,5 km² |
| Kilmė | dirbtinis |
| Vidutinis gylis | 7,2 m |
| Didžiausias gylis | 19 m |
| Tūris | 0,266 km³ |
| Įteka | Dniestras |
| Išteka | Dniestras |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Dubesario tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  47°18′0″ š. pl. 29°06′0″ r. ilg.﻿ / ﻿47.30000°š. pl. 29.10000°r. ilg.﻿ / 47.30000; 29.10000 |

**Dubesario tvenkinys** (rumun.  *Hidroelectrocentrala de la Dubăsari*) – tvenkinys Moldavijoje, sufotmuotas 1954–1955 m. užtvekus Dniestrą ir pastačius Dubesario hidroelektrinę. Tvenkinys telkšo Dniestro atkarpoje tarp Kamenkos ir Dubesario. Telkinio plotas – 67,5 km², ilgis pagal Dniestro vagą – apie 128 km, vidutinis plotis – 528 m, vidutinis gylis – 7,2 m, didžiausias – 19 m. Tvenkinio tūris pastaraisiais metais, dėl uždumblėjimo, sumažėjo nuo 0,485 iki 0,266 km³. Šlaitai aukšti, statūs, vietomis susidarę skardžiai. Tvenkinio vandens lygio svyravimo amplitudė – 3,8 m, priklausanti nuo paros ir savaitės nuotėkių. Telkinio dėka galima drėkinti ir laistyti 40 tūkst. ha žemės plotus esančius greta tvenkinio. Šalia tvenkinio įsikūrę Rybnicos ir Rezinos miestai. Gojansko užutėkio (Dubesario tvenkinio atšaka) krantuose yra „Jagorlyko" draustinis, įkurtas 1988 metais. Jo teritorijoje kalkingi šlaitai su unikalia augalija ir gyvūnija.

Nuorodos
--------

* Dubesario tvenkinio nuotraukos Archyvuota kopija 2015-11-17 iš Wayback Machine projekto.
| Fierza |
| --- |
| FierzaFierzaFierza |
| Vieta | Kosovo vėliava Kosovas, Albanija Albanija |
| Plotas | 72,6 km² |
| Didžiausias gylis | 128 m |
| Tūris | 27 km³ |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Fierza

  |
| **Koordinatės** |  42°15′0″ š. pl. 20°02′30″ r. ilg.﻿ / ﻿42.25000°š. pl. 20.04167°r. ilg.﻿ / 42.25000; 20.04167 |
|  |
|  Vikiteka | Fierza |

**Fierza** (alb. *Liqeni i Fierzës*) – tvenkinys Kosove ir Albanijoje. Per Fierzą prateka upės Drinas, Juodasis Drinas ir Baltasis Drinas. Albanijos dalyje yra daug kanjonų ir mažų salelių.

Tvenkinys sudarytas 1978 m. planuojant pastatyti hidroelektrinę.

Iš 72,6 km² Kosovui priklauso 2,46 km². Ežeras yra 70 km ilgio, o didžiausias gylis siekia 128 m. Užtvanka yra 167 m ilgio. Baseino plotas yra 11 829 km².

2014 m. tvenkinys paskelbtas regioniniu nacionaliniu parku.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Engineering Geology and the Environment, 5 tomas
2. ↑  REGIONAL NATURAL PARK – FIERZA LAKE Archyvuota kopija 2017-02-18 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Gatuno ežeras |
| --- |
| Laivyba Gatuno ežereLaivyba Gatuno ežereLaivyba Gatuno ežere |
| Vieta | Panamos vėliava Panama |
| Plotas | 425 km² |
| Kilmė | dirbtinis |
| Tūris | 5,2 km³ |
| Įteka | Čiagresas, Panamos kanalas |
| Išteka | Čiagresas, Panamos kanalas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gatuno ežeras

  |
| **Koordinatės** |  9°11′23″ š. pl. 79°53′15″ v. ilg.﻿ / ﻿9.18972°š. pl. 79.88750°r. ilg.﻿ / 9.18972; 79.88750 |
|  |
|  Vikiteka | Gatuno ežeras |

**Gatuno ežeras** (isp. *Lago Gatún*) – didelis tvenkinys centrinėje Panamoje. Tai didžiausias vandens telkinys šalyje. Sudarytas 1907–1913 m. netoli žiočių patvenkus Čiagreso upę. Sukūrimo metu tai buvo didžiausias pasaulyje dirbtinis vandens telkinys. Dabar tvenkiniu eina didelė dalis Panamos kanalo.

Tvenkinio vandens lygis aukštesnis už vandenyno 26 metrais, vandens lygis reguliuojamas šliuzais. Kanalo maršrutas aiškiai pažymėtas ežere.

Gatuno ežero kranto linija labai raižyta, gausybė įlankų, užutėkių. Ežere susidarė daug salų, didžiausia iš jų – Baro Koloradas. Aplink Gatuno ežerą plyti džiunglės. Telkinys tapo svarbia vandens paukščių buveine.

Ežeras naudojamas ne tik laivybai, jo vanduo naudojamas pasėlių drėkinimui bei Panamos aglomeracijos aprūpinimui vandeniu.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mančaras |
| --- |
| Palydovinė nuotraukaPalydovinė nuotraukaPalydovinė nuotrauka |
| Vieta | Pakistano vėliava Pakistanas |
| Plotas | 350–520 km² |
| Kilmė | dirbtinis |
| Didžiausias gylis | 5 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Mančaras

  |
| **Koordinatės** |  26°25′28″ š. pl. 67°40′23″ r. ilg.﻿ / ﻿26.42444°š. pl. 67.67306°r. ilg.﻿ / 26.42444; 67.67306 |

**Mančaras** (sindh. منڇر ڍنڍ) – tvenkinys pietų Pakistane, Sinde, į vakarus nuo Indo upės; didžiausias gėlavandenis vandens telkinys šalyje. Ežero plotas priklausomai nuo metų laiko kinta tarp 350 ir 520 km².

Tvenkinys sudarytas 1930 m. pastačius dambą. Į Mančarą suteka upeliai, tekantys iš Kirtaro kalnų, bei du kanalai iš Indo upės – Aralas ir Danisteris. Išteka ištaka į Indą.

Mančaro vanduo naudojamas drėkinimui, verčiamasi žvejyba, telkinys yra svarbi migruojančių paukščių poilsio vieta. Tačiau dėl gamtinių sąlygų kaitos Mančaras druskėja.
| Sakakavijos tvenkinys |
| --- |
| Sakakavijos tvenkinys netoli Garisono užtvankosSakakavijos tvenkinys netoli Garisono užtvankosSakakavijos tvenkinys netoli Garisono užtvankos |
| Vieta | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV (Šiaurės Dakotos vėliava Šiaurės Dakota) |
| Plotas | 1240 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2120 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Didžiausias gylis | 55 m |
| Tūris | 29,4 km³ |
| Įteka | Misūris, Mažasis Misūris |
| Išteka | Misūris |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Sakakavijos tvenkinys

  |
| **Koordinatės** |  47°29′53″ š. pl. 101°24′46″ v. ilg.﻿ / ﻿47.49806°š. pl. 101.41278°r. ilg.﻿ / 47.49806; 101.41278 |
|  |
|  Vikiteka | Sakakavijos tvenkinys |

**Sakakavijos tvenkinys** (angl. *Lake Sakakawea*) – tvenkinys Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurėje, Šiaurės Dakotoje, susidarė 1954 m. patvenkus Misūrio upę Garisono užtvanka (ties Garisono miestu). Tai trečias pagal dydį dirbtinis ežeras šalyje (po Mido ir Pauelo tvenkinių). Tvenkinys 286 km ilgio, plotis nuo 3–5 iki 23 km, sudarytas iš keleto dalių ir įlankų.

Tvenkinys sudarytas kovai su potvyniais, taip pat drėkinimo ir energetikos reikmėms.

Apie Sakakavijos tvenkinį sudaryta Fort Bertoldo indėnų rezervacija. Ten perkelti sudarant tvenkinį iškeldinti mandanų, hidatsų ir arikarų sąjungos indėnai. Tvenkinys pavadintas šošonų moters Sakakavijos (Sakagavijos), padėjusios Liuiso ir Klarko ekspedicijai, vardu.

Palydovinė tvenkinio nuotrauka

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 109
Dick Butkus
**Dick Butkus** (tikras vardas *Ričardas*, 1942 m. gruodžio 9 d. Čikagoje, Ilinojuje, JAV – 2023 m. spalio 5 d. Malibu, Kalifornijoje, JAV) – lietuvių kilmės amerikietiškojo futbolo žaidėjas. Jo vardo (*Butkus Award*) taurė įteikiama kiekvienais metais geriausiam amerikietiškojo futbolo gynėjui.

Gimė ir augo devynių vaikų lietuvių imigrantų šeimoje pietinėje Čikagos dalyje. Mokėsi *Chicago Vocational School* mokykloje. Joje žaidė amerikietišką futbolą, o komandai vadovavo treneris *Bernie O'Brien*. 1962–1964 m. žaidė Ilinojaus universiteto komandoje. NFL debiutavo 1965 m. kur visą savo karjerą atstovavo *Chicago Bears* komandai (1965–1973 m.)

Apdovanojimai
-------------

* aštuonis kartus – *Pro Bowl selection* (1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972)
* penkis kartus – *Associated Press First - team All-Pro selection* (1965, 1968, 1969, 1970, 1972)
* *Associated Press Second - team All-Pro selection* (1966)
* *NFL 75th Anniversary All-Time Team*
* *NFL 1960s All-Decade Team*
* *NFL 1970s All-Decade Team*
* du kartus – *NEA NFL Defensive Player of the Year (1969, 1970)*
* *Illinois Fighting Illini #50*
* *Chicago Bears #51*

Dick Butkus vardo (*Butkus Award*) taure 2007 m. yra apdovanotas lietuvių kilmės amerikietiškojo futbolo gynėjas James Laurinaitis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Dick Butkus, Pro Football Hall of Famer, dies at 80". *CNN* (anglų). 2023-10-06. Nuoroda tikrinta 2023-10-06.

Nuorodos
--------

* Dick Butkus tinklalapis Archyvuota kopija 2008-12-18 iš Wayback Machine projekto.
54°41′23″š. pl. 25°17′59″r. ilg.﻿ / ﻿54.6898°š. pl. 25.2998°r. ilg.﻿ / 54.6898; 25.2998

| Kalnų parko stadionas |
| --- |
| 2023 m. |
| Vieta | T. Kosciuškos g. 7, Vilnius |
| Paviršius | Žolė |
| Nuomininkai | Policijos departamentas |

**Kalnų parko stadionas** (XX a. tarpukariu ***VI pėstininkų pulko stadionas***, sovietmečiu ***Dinamo stadionas, Vidaus reikalų ministerijos stadionas***) – stadionas Vilniaus mieste, Antakalnyje, kairiajame Neries krante, Kalnų parko prieigose.

Dabar stadionas su šaudykla priklauso Policijos departamentui. Nuo sovietmečio išlikusios masyvios betoninės tribūnos.

Istorija
--------

Juzefas Pilsudskis atidarymo šventės metu 1925 m.
1926 m.
Stadionas įrengtas 1925 m. Lenkijos kariuomenės 6-ojo pėstininkų pulko pastangomis. 1925 m. liepą stadiono atidarymo metu virš jo praskrido lėktuvas, išmesdamas gėlių puokštę ir rungtynių kamuolį. Atidarymo iškilmėse dalyvavo generolas Juzefas Pilsudskis, kuris pats pradėjo rungtynes, pasu perduodamas kamuolį „Pogonia" komandos kapitonui Stefanui Slyvai. Šiose rungtynėse WKS Pogon Wilno ir TS Wilia Wilno komandos sužaidė taikiai 1-1.

1949 m. sovietmečiu atstatytas ir rekonstruotas (padedant ir jaunimo talkoms), pavadintas „Dinamo" vardu, kadangi priklausė „Dinamo" sporto draugijai. Vėliau šalia stadiono atsirado ir „Dinamo" tiras. Joje buvo skirta šaudyti iš 25 ir 50 m atstumo. Sovietmečiu šia šaudykla aktyviai naudojo ir biatlonininkai, kurių pagrindinė treniruočių bazė buvo Sapieginės miškuose. Šaudykla išliko iki šių dienų, o dabar ji priklauso Vidaus reikalų ministerijai.

2020–2023 m. rekonstruojamas už 116,1 tūkst. eurų. Jis bus atviras visuomenei. Rekonstrukcijos metu ketinama sutvarkyti šalia aikštės esantį 305 m² ploto pastatą-tribūną, įrengti dirbtinės žolės dangą, apšvietimą, atnaujinti bėgimo takus, lauko treniruoklių erdvę. Bus įrengiamos ir atnaujinamos asfaltuotos aikštelės, pėsčiųjų takai, žolynų plotai prie lauko treniruoklių, keičiamos tvoros, naujai įrengiami vartai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kalnų parko stadionas. Wikimapia.org [nepatikimas šaltinis?] (tikrinta 2023-02-22).
2. ↑  Kalnų parko stadionas. Foursquare.com (tikrinta 2023-02-22).
3. ↑  Pirmieji futbolo stadionai Vilniuje: futbolininkai ant Tauro kalno, Pilsudskio perdavimas ir iš lėktuvo išmestas kamuolys. 2022-11-14, Lrt.lt (tikrinta 2023-02-22).
4. ↑  Kalnų parko stadiono istorija. 2021-04-10, Madeinvilnius.lt (tikrinta 2023-02-22).
5. ↑  Kūno kultūros ir sporto departamentas prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės. „Lietuvos kūno kultūros ir sporto istorija". – Vilnius, Margi raštai, 1996. ISBN 9986-09-122-5. // 121 p.
6. ↑  Kalnų parko stadionas, Vilnius. Lietuvai.lt (tikrinta 2023-02-22).
7. ↑  Pradingę sporto objektai Lietuvoje (III dalis): Kalnų parko paslaptys ir skauduliai. Lrytas.lt (tikrinta 2023-02-22).
8. ↑  Kalnų parko stadionas. Citify.eu (tikrinta 2023-02-22).
9. ↑  Kalnų parko stadionas. Citynow.org (tikrinta 2023-02-22).
10. ↑  Rekonstruojamas sostinėje esantis Kalnų parko stadionas. 2020-07-26, 15min.lt (tikrinta 2023-02-22).
54°41′29″š. pl. 25°15′41″r. ilg.﻿ / ﻿54.6913°š. pl. 25.2615°r. ilg.﻿ / 54.6913; 25.2615

| Jaunimo stadionas |
| --- |
| Vieta | Lietuva Vilnius |
| Atidarytas | 1949 m. |
| Uždarytas | apie 1975 m. |
| Paviršius | Žolė |
| Nuomininkai | „Raudonoji žvaigždė" |

**Jaunimo stadionas** – buvęs stadionas Vilniaus miesto centre, dabartinių Seimo rūmų vietoje.

Istorija
--------

Stadionas pastatytas per 1948–1949 m. jį statyti padėjo vokiečių karo belaisviai, taip pat jaunimas ir studentai. 1957 m. gegužės 9 d. „Jaunimo" stadione vyko LTSR aukščiausiosios lygos rungtynės tarp „Elfos" ir „Raudonosios žvaigždės" komandų. Rungtynių protokole nurodyta, kad rungtynes stebėjo 25 000 žiūrovų, nors tuo metu tribūnose tilpo perpus mažiau aistruolių.

Panašiai buvo ir 1959 m. spalio 9 d. kai arbitras protokole nurodė, kad Jaunimo stadione rungtynėse tarp „Raudonosios žvaigždės" ir „Statybininko" komandų (4-1) buvo 15 000 žiūrovų. Tai menkai tikėtina, kadangi vidutiniškai į stadioną žiūrovų susirinkdavo 10 kartų mažiau. Be to, vargu ar tiek žmonių galėjo sutalpinti nedidelės medinės tribūnos.

Apie 1975 m. stadionas buvo nugriautas ir jo vietoje pastatyti Seimo rūmai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Saulis ir Gediminas Kalinauskas. „Lietuvos futbolas, 1922-1997 m.: istorinė apybraiža" // Vilnius, „Diemedis", 1997. // psl. 58.
2. ↑  Kūno kultūros ir sporto departamentas prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės. „Lietuvos kūno kultūros ir sporto istorija". – Vilnius, Margi raštai, 1996. ISBN 9986-09-122-5. // 121 p.
3. ↑  Vytas Jančiauskas, Gediminas Kalinauskas, Rimantas Turskis, Liuda Mikutienė. „Lietuvos studentų futbolo raida (1924–2009)". – Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla, Vilnius, 2010. ISBN 978-9955-20-551-7. // psl. 89
4. ↑  Gediminas Kalinauskas. Lietuvos futbolo raida (1905–2018). – 2020 m. // psl. 437.
56°06′01″š. pl. 23°15′17″r. ilg.﻿ / ﻿56.1002°š. pl. 23.2547°r. ilg.﻿ / 56.1002; 23.2547

 *Kitos reikšmės – Švč. Trejybės bažnyčia.*

|  Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Šiaulių |
| **Savivaldybė** | Šiaulių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gruzdžiai |
| **Adresas** | M. Katiliškio g. 1 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta (įrengta)** | 1901 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gruzdžių miestelio centrinėje aikštėje. Architektūros paminklas.

Istorija
--------

Kristupas Gruzdys 1636 m. pastatė evangelikų reformatų bažnyčią. Ji 1653 m. atiteko katalikams. Apie 1670 m. pastatyta katalikų bažnyčia. Jai 1672 m. dovanoti 2 valakai žemės. Kunigaikštis Radvila ant Gruzdžių piliakalnio (dabar kapinės) 1759 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Jai 1806 m. priklausė Šiupylių kaimas. Nuo XIX a. pradžios veikė parapinė mokykla (joje 1820 m. buvo mokoma ir lietuviškai). Į Gruzdžius 1842 m. perkeltas parapijos centras. Bažnyčia 1849 m. perstatyta. Per 1891 m. rugsėjo 8 d. miestelio gaisrą sudegė.

Architektas Ustinas Golinevičius 1892 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią. Iki 1896 m. valdžia įvairiais pretekstais jos statyti neleido. 1896–1904 m. architektas Karl Eduard Strandmann parengė naują mūrinės dvibokštės bažnyčios projektą. Bažnyčią statė meistrai iš Latvijos. Klebono Liongino Rakščio, vikaro Juozapo Skorupsko ir parapijiečių aukomis bažnyčia pastatyta (prižiūrėjo archit. Nikolaj Andrejev). Joje pamaldos pradėtos laikyti 1901 m. Bažnyčią 1920 m. konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. Klebonas Juozas Čepėnas 1987 m. išdažė bažnyčios vidų.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, dvibokštė, su apside. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventoriaus tvora mūrinė, su nišomis. Prie tvoros įrengtos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Šventoriuje stovi mūrinė koplyčia.

Galerija
--------

* Šoninis fasadasŠoninis fasadas
* Gruzdžių bažnyčios apsidėGruzdžių bažnyčios apsidė
* Bažnyčios navaBažnyčios nava
* KlebonijaKlebonija
* KoplyčiaKoplyčia
* Profilis iš kairėsProfilis iš kairės
* Bažnyčios ir vartų perspektyvaBažnyčios ir vartų perspektyva
* Šv. KazimierasŠv. Kazimieras
* Šv. RokasŠv. Rokas
* Smailės kryžiusSmailės kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Gruzdžių Švč. Trejybės parapija (dekanato inf.)
* Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia (*panoramas.lt*)
|  |
| --- |
| Džordžtauno universitetasangl. *Georgetown University* |
|  |
|  |
| Įkurtas | 1789 m. |
| Tipas | Privatus |
| Darbuotojų | 2000 (2008 m.) |
| Studentų | 15 600 (2008 m.) |
| Vieta | Vašingtonas, JAV |
| Svetainė | www.georgetown.edu |

**Džordžtauno universitetas** (angl. *Georgetown University*) – seniausias katalikiškas universitetas JAV. Yra Vašingtone. Apie 2000 dėstytojų, 15 600 studentų iš 100 šalių. Džordžtaunas reitinguojamas kaip vienas geriausių JAV universitetų, priėmimas yra itin selektyvus. Tarp žymių Džordžtauno absolventų yra 27 Rodo mokslininkai, 32 Maršalo mokslininkai, 33 Trumano mokslininkai, 429 Fulbraito mokslininkai, 2 JAV prezidentai ir 2 JAV Aukščiausiojo Teismo teisėjai, taip pat karališkųjų šeimų atstovai ir 14 užsienio valstybių vadovų. Tarp šio universiteto absolventų yra daugiau JAV diplomatų, nei bet kurio kito universiteto, taip pat daug Jungtinių Valstijų Kongreso narių.

Džordžtauno universiteto Užsienio tarnybos mokykla (angl. *School of Foreign Service*) yra įvertinta kaip viena geriausių institucijų tarptautinių santykių studijoms pasaulyje. Pagrindinė magistro programa šioje mokykloje (angl. *Master of Science in Foreign Service*) yra laikoma geriausia tarptautinių santykių srities programa pasaulyje.

Istorija
--------

Džordžtauno universitetą 1789 m. įsteigė vyskupas Džonas Kerolas (1735–1815 m.). Leidžia tęstinius leidinius: „Georgetown Médical Bulletin", „The Georgetown Law Journal", „Law and Policy in International Business", „Georgetown Magazine", „The Hoya", „Res Ipsa Loquitur" ir kitus.

Struktūra
---------

* Menų ir mokslų koledžas
* Teisės centras
* Verslo mokykla
* Medicinos mokykla
* Slaugos ir sveikatos mokykla
* Užsienio ryšių tarnybos mokykla
* Menų galerija, 7 bibliotekos

Žmonės
------

Universitete dėstė: Juozas Kazickas, Madlina Olbrait, Jan Karski

Universitete studijavo: Bilas Klintonas, Dalia Grybauskaitė, Suzana Hokfild

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2023-07-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  *Georgetowno universitetas (Džordžtauno universitetas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 587 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Džordžtauno universitetas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

58°14′9″ š. pl. 92°28′58″ r. ilg.﻿ / ﻿58.23583°š. pl. 92.48278°r. ilg.﻿ / 58.23583; 92.48278
| **Borisas Gryzlovas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1950 m. gruodžio 15 d. (73 metai)Vladivostokas |
| Tautybė | rusas |
| Sutuoktinis (-ė) | Ada Gryzlova |
| Vaikai | Jevgenija, Dmitrijus |
|  |
| Veikla | Rusijos politikas, buvęs Rusijos vidaus reikalų ministras ir Valstybės Dūmos pirmininkas |
|  |
| Alma mater | Leningrado M.Bonč-Brujevičiaus ryšių elektrotechnikos institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Ordinas Už nuopelnus Tėvynei, Aleksandro Neviškio ordinas, Garbės ordinas |
| Parašas |
|  |

**Borisas Gryzlovas** (rus. *Бори́с Вячесла́вович Грызло́в*, g. 1950 m. gruodžio 15 d. Vladivostoke) – rusų politikas, valstybės veikėjas, valdančiosios partijos Vieningoji Rusija Vyriausiosios tarybos pirmininkas, buvęs Rusijos vidaus reikalų ministras (2001–2003 m.) ir IV bei V šaukimo Rusijos Federacijos Valstybės Dūmos pirmininkas.

Biografija
----------

1973 m. baigė Leningrado M. Bonč-Brujevičiaus ryšių elektrotechnikos institutą, radijo inžinierius. Dirbo elektroninių prietaisų gamykloje. 1996 m. tapo Baltijos technikos universiteto Sankt Peterburge Naujų technologijų mokymo ir metodinio centro direktoriumi.

1999 m. išrinktas Rusijos valstybės dūmos deputatu, „Vienybės" frakcijos pirmininku. 2001–2003 m. buvo Rusijos Vidaus reikalų ministras.

2003–2011 m. buvo Rusijos valstybės dūmos pirmininkas. 2002 m. išrinktas „Vieningosios Rusijos" Vyriausiosios tarybos pirmininku, 2004–2008 m. buvo šios partijos pirmininkas. Nuo 2008 m. kai partijos pirmininku tapo Vladimiras Putinas, o vėliau – Dmitrijus Medvedevas, vėl vadovauja Vyriausiajai partijos tarybai.

2011 m. išrinktas Dūmos deputatu, tačiau mandato atsisakė. Šiuo metu yra Rusijos valstybinės atominės energetikos korporacijos „Rosatom" Priežiūros tarybos pirmininkas.

Nuo 2001 m. yra Rusijos Federacijos saugumo tarybos nuolatinis narys.

Papildoma informacija
---------------------

* B. Gryzlovas vidurinėje mokykloje mokėsi vienoje klasėje su dabartiniu Rusijos FSB direktoriumi N.Patruševu.
* 1999 m. vadovavo būsimojo Rusijos premjero V.Zubkovo rinkiminiam štabui kovoje dėl Leningrado srities gubernatoriaus posto. Rinkimai šiam kandidatui buvo nesėkmingi.
* B. Gryzlovas buvo pirmasis Rusijos Vidaus reikalų ministras, neturėjęs generolo karinio laipsnio.
* Jam priskiriama sparnuota tapusi frazė „Parlamentas-ne vieta diskusijoms".

Nuorodos
--------

* Profilis „Vieningosios Rusijos" tinklalapyje Archyvuota kopija 2013-01-17 iš Wayback Machine projekto.
* Asmeninis tinklalapis Archyvuota kopija 2002-02-02 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Грызлов, Борис (Lentapedia.ru inf.)

  



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Genadijus Selezniovas** | **Rusijos Federacijos Valstybės dūmos pirmininkas** 2003 - 2011 m. | Po to:**Sergejus Naryškinas** |
| Prieš tai:**Vladimiras Rušaila** | **Rusijos vidaus reikalų ministras** 2001 - 2003 m. | Po to:**Rašidas Nurgalijevas** |
| Gruožys |
| --- |
| Gruožio krantas netoli GruožninkųGruožio krantas netoli GruožninkųGruožio krantas netoli Gruožninkų |
| Vieta | Trakų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,291 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,77 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 5,6 m |
| Didžiausias gylis | 14,7 m |
| Įteka | 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Spengla |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gruožys

  |
| **Koordinatės** |  54°27′0″ š. pl. 24°39′30″ r. ilg.﻿ / ﻿54.45000°š. pl. 24.65833°r. ilg.﻿ / 54.45000; 24.65833 |

**Gruožys** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajono pietuose, 5 km į pietryčius nuo Onuškio. Išsidriekęs rytų-vakarų kryptimi 1,07 km, plotis iki 0,38 km. Altitudė 141 m. Giliausia vieta siekia 14,7 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Krantai daugiausia lėkšti, vietomis pelkėti, tik šiaurinis aukštas. Iš pietų prieina Bytautonių miškas, iš šiaurės rytų – Samninkėlių miškas, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Rytuose išteka Spenglos upelis į Spenglos ežerą.

Prie Gruožio įsikūrę Gruožninkų, Smalių ir Gruožninkėlių kaimai. Šiaurine pakrante eina kelias  **4741**  Privažiuojamasis kelias prie Gruožninkų nuo kelio Onuškis–Žilinai–Puodžiai .

Vandenvardis greičiausiai kilęs iš *gruž-/grauž* šaknies (plg. *gráužas* „žvyras, akmenukai, žvirgždas", *grūžė* „jūros išplauti akmenėliai", *gruožinėti* „graužinėti") ir suteiktas pagal vandens graužiamus krantus arba jau iš graužtą žvirgždą, nuosėdas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gruožys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 7
2. ↑  Šarūnas Šimkus. Varėnos krašto vietovardžių etimologinis žodynas. – Vilnius, Liutauras Leščinskas, 2023. // psl. 22–23.
Vilimas Fermoras
**1757 m. Klaipėdos gaisras** - 1757 m. birželio 29 d. Klaipėdos miestą nusiaubęs gaisras, sukeltas Klaipėdos tvirtovės komendanto įsakymu. 

Septynerių metų karo veiksmų metu prie Klaipėdos artėjant generolo anšefo Vilemo fon Fermoro (vok. *Wilem von Fermor*) vadovaujamam apie 30 tūkst. karių dydžio rusų kariuomenės daliniui, Klaipėdos tvirtovės komendantas pulkininkas leitenantas fon Rumelis (vok. von Rummel) įsakė sudeginti miestiečių pastatus, taip apsunkindamas užpuolikų įsitvirtinimą.

Po įsisiautėjusio gaisro mieste liko sveiki tik 21 iš tada buvusių 148 namų.

Gaisras nesutrukdė rusų kariuomenei, kuri po birželio 30 - liepos 5 d. trukusio Klaipėdos mūšio, netekusi tik 25 karių, privertė kapituliuoti Klaipėdos garnizoną.

Šaltiniai
---------

* (LT) Elertas, Dainius, 1757 m. birželio 29 – liepos 5 d. Klaipėdos tvirtovės puolimo planas, Lietuvos jūrų muziejus, Muziejininkų darbai ir įvykių kronika. 2010, 1
* (DE) Grosser Generalstab Kriegsgeschichtliche Abteilung II: *Die Kriege Friedrichs des Grossen*, Part 3 *Der siebenjährige Krieg 1756-1763*, Vol. 4 *Groß-Jägersdorf und Breslau*, Berlin, 1902, pp. 68-69
* (LT) Klaipėdos gaisrai, Mažosios Lietuvos enciklopedija.
* (DE) Masslowski, D. F.: *Des Siebenjährige Krieges nach Russischer Darstellung*, T. 1, trans by A. Drygalski, Berlin 1888.

Išnašos
-------



1. ↑  Klaipėdos gaisrai, Mažosios Lietuvos enciklopedija.
2. ↑  Grosser Generalstab Kriegsgeschichtliche Abteilung II: *Die Kriege Friedrichs des Grossen*, Part 3 *Der siebenjährige Krieg 1756-1763*, Vol. 4, pp. 68-69
**Ivo Braz**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Ivo Alexandre Pereira Braz |
| Gimimo data | 1995 m. gegužės 25 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Portugalija |
| Ūgis | 180 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | AD Fafe |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2014–2016  2015–2016  2016–2017  2017–2018  2017–2018  2018–2019  2019–2020  2020–2021  2020–2021  2021–2022  2024 | Casa Pia  → Operário (skol.)  Gafetense  Mirandela  Loures  Sacavenense  Oriental Lisboa  SC Olhanense  → Oriental Lisboa (skol.)  Telšių „Džiugas"  AD Fafe | 17 00(0)05 00(0)26 0(11)04 00(0)03 00(0)28 00(4)21 00(9)09 00(0)08 00(0)33 00(6)0() |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. balandžio 18 d.. |

**Ivas Aleksandras Pereira Bražas** (*Ivo Braz* arba *Ivo Alexandre Pereira Braz*; g. 1995 m. gegužės 25 d.) – futbolininkas iš Portugalijos, saugas.

Karjera
-------

Žaidėjas karjerą pradėjo Portugalijoje. Žaidė Casa Pia AC jaunimo ekipose ir U19 komandoje.

Profesionalo karjerą pradėjo Casa Pia AC 2014 m. Buvo skolinamas Clube Operário Desportivo.

Grįžo į Casa Pia AC, o paskui atstovavo GDR Gafetense, SC Mirandela, GS Loures, SG Sacavenense, Clube Oriental Lissabon.

Į Telšius saugas atvyko iš „Olhanense" klubo, žaidusio trečiajame pagal pajėgumą Portugalijos divizione.

### FC Džiugas

#### A lyga: 2021 m.

2021 m. rugsėjo mėn. pranešta, kad pasirašyta sutartis su A lygos debiutantais Telšių „Džiugo" klubu.

Debiutavo 2021 m. rugsėjo 11 d. rungtynėse prieš „Sūduvą".

2021 m. spalio 24 d. rungtynėse prieš DFK Dainava pasižymėjo pelnydamas įvartį, tačiau dzūkai nugalėjo žemaičius rezultatu 3:2.

2021 m. lapkričio 28 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris pelnė įvartį.

#### A lyga: 2022 m.

2022 m. sausio mėn. pranešta, kad žaidėjas lieka klube.

2022 m. kovo 26 d. rungtynėse prieš FK Banga pasižymėjo pelnydamas du įvarčius.

Statistika
----------

A lygos statistika.

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2021** | **FC Džiugas** | 11 | 2 |
| **2022** | **FC Džiugas** | 22 | 4 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑  sportas.lt: portugalas lieka klube
10. ↑
11. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* fcdziugas.lt
* Globalsportsarchive
**Braima Candé**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Braima Candé |
| Gimimo data | 1995 m. rugsėjo 4 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Bisau, Bisau Gvinėja |
| Ūgis | 182 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Bruno's Magpies |
| **Numeris** | 16 |
| **Pozicija** | atraminis saugas |
| Jaunimo klubai |
| 2011–2014 | Sporting CP |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2014–201620152015–20162016 2017–20182019–202020212021–2022202320232024– | FC Porto → SC Freamunde (skol.)→ Mirandela (skol.)Pedras SalgadasGS KallithéaFC Inter LeipzigGS KallithéaIrodotosTelšių „Džiugas"KF AegirFC Bruno's Magpies | 00 0(0)01 0(0)29 0(2)34 0(0)17 0(0)27 0(0)11 0(0) 0() 0() |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. liepos 3 d.. |

**Braima Kandė** (*Braima Candé*; g. 1995 m. rugsėjo 4 d.) – futbolininkas, turintis dvigubą Bisau Gvinėja ir Portugalijos pilietybę, atraminis saugas.

Karjera
-------

Žaidėjas rungtyniavo Portugalijoje. Nuo 2011 m. priklausė Sporting CP jaunimo ekipoms. 

2014 m. atstovavo Porto jaunimo komandai. Nuomos pagrindais buvo skolinamas žemesniųjų divizionų klubams. 

2015 m. rungtyniavo SC Freamunde. 2015–2016 m. sezone – SC Mirandela.
2016 m. vasarą perėjo į Juventude de Pedras Salgadas.

2017–2018 m. rungtyniavo Graikijoje ir atstovavo GS Kallithéa. 

2019–2020 m. sezone priklausė Inter Leipzig (Vokietija).

2021 m. pirmoje pusėje vėl rungtyniavo Graikijoje ir atstovavo GS Kallithéa.

2021–2022 m. atstovavo PASA Irodotos FC (Graikija).

### FC Džiugas

#### 2023 m. sezonas

2023 m. žaidėjas atstovavo „Džiugo" klubui. Debiutavo A lygoje 2023 m. kovo 12 d. rungtynėse prieš Alytaus „Dainavą". Tomas Rapalavičius 18 rungtynių minutę patyrė traumą, tad po priverstinio keitimo į aikštę žengė Braima Kandė.

2023 m. balandžio 5 d. prieš FK Kauno Žalgiris pasirodė pačioje rungtynių pabaigoje, 90 minutę, tačiau per pridėtą laiką užsidirbo raudoną kortelę ir buvo pašalintas iš aikštės. Raudoną kortelę, už susistumdymą prie šoninės linijos, gavo ir varžovų žaidėjas Srđan Spiridonović.

2023 m. balandžio 8 d. pelnė įvartį nuo 11 metrų žymos Antros lygos rungtynėse prieš Sūduva B. Po tikslaus smūgio rezultatas buvo lygus (1:1), tačiau žemaičiai prasileido dar vieną įvartį ir pralaimėjo (1:2).

2023 m. gegužės 9 d. LFF taurės turnyro rungtynėse prieš FK Šilutė (II), pelnė įvartį ir svariai prisidėjo prie triuškinančios pergalės rezultatu 5:0.

2023 m. liepos 3 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka Džiugo klubą.

Statistika
----------

A lygos statistika.

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2023** | **FC Džiugas** | 11 | 0 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑  alyga.lt rungtynių aprašymas: 2023-03-12 Džiugas v. Dainava
2. ↑  2023-03-12 Džiugas 0-1 Dainava pagal lietuvosfutbolas.lt
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  ŠILUTĖ 0-5 DŽIUGAS pagal Soccerway
9. ↑  sportas.lt naujienos: Džiugas atsisveikino su Cande
10. ↑  alyga.lt Naujienos: Pokyčiai Džiugo klube

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* Transfermarkt
* fcdziugas.lt
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Eusebio**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Eusébio da Silva Ferreira |
| Gimimo data | 1942 m. sausio 25 d. |
| Gimimo vieta | Lorenso Markešas, Mozambikas |
| Mirties data | 2014 m. sausio 5 d. (71 metai) |
| Mirties vieta | Lisabona, Portugalija |
| Ūgis | 1,75 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1957–19601960–1975197519751975–19761976–1977197619771977–19781977–1978 | Sporting Lourenço MarquesSL BenficaRhode Island OceaneersBoston MinutemenCF MonterreyBeira-MarToronto Metros-CroatiaLas Vegas QuicksilverNew Jersey AmericansUnião Tomar | 301 (317)8 (2)10 (1)12 (3)25 (18)17 (2) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1961–1973 | Portugalija Portugalija | 64 (41) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Eisebijas** (*Eusébio da Silva Ferreira*; g. 1942 m. sausio 25 d. – 2014 m. sausio 5 d.) – laikomas geriausiu visų laikų Portugalijos futbolininku, jis taip pat pateko ir tarp geriausių visų laikų pasaulio futbolininkų, jo vedama Portugalijos komanda iškovojo didžiausią pergalę Pasaulio čempionatų istorijoje – užėmė trečiąją vietą. Eusebio žaidė puolėjo pozicijoje. Buvo pramintas „Juodąja pantera", dėl greito ir staigaus žaidimo, pasižymėjo stipriu, taikliu smūgiu. .

Biografija
----------

Savo profesionalo karjerą jis pradėjo 1957 m. Sporting Lourenço Marques komandoje, kurioje žaidė iki 1960 m, tada jis net penkiolika metų žaidė *SL Benfica* klube ir buvo šio klubo vienvaldis lyderis, 1975 m. Eisebijas vienam sezonui išvyko į Jungtinių Valstijų klubą *Boston Minuteman*, o po metų išvykęs iš JAV jis patraukė į Meksiką, kur sužaidė dešimt rungtynių už *CF Monterrey* komandą. Po tų rungtynių Eusebio metus, iki 1977 m. praleido *Beira-Mar* komandoje. Tada pradėjo žaisti Kanadoje Toronto *Blizzards*, tačiau jau tais pačiais 1977 m. tapo Las Vegas *Quicksilver* komandos nariu, tačiau ir ten neužsibuvo, sužaidęs keletą rungtynių portugalas grįžo į gimtinę į *Uniao Tomar* komandą. 1978 m. baigė profesionalo karjerą.

Portugalijos rinktinei atstovavo 1961–1973 m. Jai atstovaudamas, per 64 rungtynes įmušė 41 įvartį.

Tarp jo trofėjų galime rasti Portugalijos, Meksikos, NASL lygų čempiono medalius, jis yra laimėjęs Čempionų Lygą, Pasaulio Taurėje jo komanda „Benfica" užėmė trečiąją vietą, o pats Eusebio 1965 m. buvo pripažintas geriausiu Europos metų futbolininku.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Anglija 1966 | 3 vieta | 6 | 9 | 1 | 0 | 0 |

Išnašos
-------

1. ↑