**Afrikata** (lot. *affrico* 'trinu') – sutaptinis priebalsis, dažniausiai susidaręs iš sprogstamojo ir pučiamojo priebalsių, tariamų toje pačioje kalbos padargų vietoje, pavyzdžiui, *c*, *č*, *dz*, *dž*, *pf* ir kitos. Gali būti nagrinėjamos dėmenimis, pagal jų tarimo būdą, nors tariamos gana vientisai.

Afrikatų nustatymas
-------------------

Nustatant, ar garsų junginys yra afrikata, galima taikyti šias septynias taisykles, kad būtų rastas atskiros fonemos (savarankiško kalbos garso) ir fonemų junginio skirtumas:

1. *Viena fonema galima laikyti tik tokį garsų junginį, kurio dėmenys toje kalboje neskyla į du skiemenis.*

Tad lietuvių kalbos <c> (/t͡s/) skiemenų sandūroje paprastai neskaidoma: *pa-ja-cas*. Tačiau suomių ir anglų kalboje junginys <ts> būtinai skyla: angl. *hot-spot* 'karštasis taškas' arba suom. *it-se* 'pats'.

2. *Garsų grandinę galima laikyti viena fonema tik tada, kai ji tariama (artikuliuojama) vienu kartu arba susidaro artikuliavimo kompleksui traukiantis, mažėjant.*

3. *Garsų junginys laikytinas viena fonema, jeigu jo trukmė neviršija tos kalbos kitų fonemų trukmės.*

4. *Tikėtinos vienos fonemos garsų junginys (t. y. atitinkantis anksčiau nurodytas tris taisykles) laikytinas viena fonema, jei jis pasitaiko tose padėtyse, kur pagal nagrinėjamos kalbos taisykles tokių atskirų fonemų samplaika neleistina.*

Taigi daugumoje Afrikos kalbų žodžio pradžioje vartojami junginiai /mb/ ir /nd/. Tačiau kitokių priebalsių derinių šioje padėtyje nebūna, todėl šios samplaikos laikomos viena fonema. Kipre vartojamoje graikų kalboje junginiai /mb/ ir /nd/ žodžio pradžioje pasitaiko kartu su kitokiais garsų deriniais, todėl šioje kalboje <mb> ir <nd> laikomi dviejų fonemų sandūra.

5. *1–3 taisyklėms paklūstantys garsų junginiai laikytini fonema, jeigu tai atitinka tos kalbos sistemą.*

6. *Jei tikėtinos vienos fonemos garsų derinio dėmuo toje kalboje nepaaiškinamas kaip į derinį įeinančios kokios nors tai kalbai būdingos fonemos variantas, tai visas garsų junginys laikytinas viena fonema.*

7. *Jei ankstesnes gaires atitinkantis garsas arba garsų grandis sąveikauja kaip retkarčiais pasitaikančios arba prijungtos fonemos, tai ir atskiras garsas laikytinas tam garsų junginiui priklausančios fonemos raiška.*

Lietuvių kalba
--------------

Bendrinėje lietuvių kalboje vartojamos afrikatos <c> (/t͡s/), <č> (/t͡ʃ/), <dz> (/d͡z/), <dž> (/d͡ʒ/). Afrikatų nebuvo nei indoeuropiečių, nei iš jos kilusioje baltų prokalbėje. Seniausios lietuvių kalbos afrikatos – tai /t͡ʃ/ ir /d͡ʒ/, jos kilo iš baltų prokalbės junginių *\*tj* > liet. *č*, *\*dj* > liet. *dž*. Lietuvių kalbos rytų tarmėse jos ėmė rastis apie XII a. o vakarų – galbūt tik apie XIV a. Šios afrikatos turimos kaityboje, vyksta vadinamoji priebalsių kaita: *jau**t**is* – *jau**č**io*, *jau**č**ių*; *ma**t**ei* – *ma**č**iau*; *brie**d**is* – *brie**dž**io*, *brie**dž**ių*; *ro**d**ei* – *ro**dž**iau* ir kt. Bendrinės kabos kaityboje ir senesnės kilmės žodžiuose afrikatos vartojamos tik prieš užpakalinės eilės ([ɐ], [oː], [u] tipo) balsius.

Antrinės afrikatos /t͡ʃ/, /d͡ʒ/ turimos dūriniuose, pvz. *juo**dž**alis* – *juodas* + *žalas* 'juodai žalas („rudas") galvijas', *piktžolė* (tariama [pik**dž**olė]) – *pikta* + *žolė*; morfemų sandūrose, pvz. pavardė *Ge**č**as* – šaknis *ged-* 'gedėti' (plg. Gedi-minas) ir priesaga *-š-* (plg. *varg-š-as* iš *vargas, vargti*), *an**tš**onis*, *an**tž**emis*, *a**tš**aka*, *a**tž**vilgis*, *a**tž**agarus*, taip pat garsažodžiuose ir iš jų kilusiuose žodžiuose (***č**irenti*, ***č**iaukšt!*, ***dž**iunkšt!*) ir kitose palyginti nesenose padėtyse. Taip pat yra nedidelė žodžių grupė su /t͡ʃ/, /d͡ʒ/ žodžio pradžioje (***č**ia*, ***č**iauptis*; ***dž**iaugtis*, ***dž**iūti*), be to, tariama kai kuriuose tarptautiniuose žodžiuose (***dž**iunglės*, *ma**č**as*).

Kitokios afrikatos – vėlyvos, susidarė mėgdžiojant garsus (*cakt!* – *caktelėti*, *dzinkt!* – *dzinktelėti*), jas galėjo paskatinti skoliniai su /t͡s/, /z/ ir /d͡z/ (*cukrus*, *cirkas*, *zakristija*, *zuikis*; ***Dz**idorius* (vardas), ***dz**iegorius* 'laikrodis'), nes kaip fonemos jos iš baltų prokalbės nepaveldėtos (/z/ iš '/zd/ junginio *veizėti* < *veizdėti*, *kremzlė* < *\*kremzdlė* ir kt. – sava fonema, bet ji yra vėlyvų pokyčių padarinys). Be to, platesniam šių garsažodžių ir kitų ekspresyvių žodžių su afrikatomis /t͡s/, /d͡z/ vartojimui galbūt galėjo turėti įtakos ir dalis rytų bei pietų Lietuvos tarmių (*sve**c**iai* 'svečiai', *me**dz**iai* 'medžiai'), kuriose vietoj bendrinės kalbos afrikatų [č], [dž] iš prabaltiškų junginių *\*tj*, *\*dj* išriedėjo [c], [dz]. [c] gali susidaryti morfemų sandūroje ir sudurtiniuose žodžiuose, pvz. *an**ts**iuvas*, *a**tsa**kėme*, *a**ts**argus*, *pė**ds**akas* [pė**c**akas], nors tokiais atvejais <t> (*d* > *t*) ir 
 tariant ne visada suliejama į afrikatą <c> (/t͡s/); /t͡s/ kaip antrinis darinys pasitaiko sutrumpėjus galūnei (*pa**ts*** iš *patis*) ir senoviniame šakninio linksniavimo žodyje *viešpa**ts***. Šios afrikatos turimos ir kai kuriuose tarptautiniuose žodžiuose (pvz. *ciklonas*, *docentas*, *informacija*, *Dzeusas*, *kamikadzė*, *dziudo*).

Sąlyginiu kalbininkų sutarimu teigiama, kad sangrąžos dalelytė *-si-* po priešdėlio *at-* (*a**ts**igėrė*) afrikatos /t͡s/ nesudaro.

Tik svetimų kalbų žodžiuose tariamos afrikatos (pvz. /p͡f/ – *Pfalcas* (Vokietijos regionas), /k͡x/ – ***Kh**anas* ~ ***Kch**anas* (vardas) kaip lietuvių kalbos garsyno dalis nenagrinėjamos.

Įvairių kalbų pavyzdžiai
------------------------

### Švilpiamosios ir šnypščiamosios afrikatos

| Dusliosios afrikatos | Kalbos | Skardžiosios afrikatos | Kalbos |
| --- | --- | --- | --- |
| Duslioji alveolinė afrikata t͡s | vokiečių *z*, *tz*japonų つ/ツ tsu͍kičiųkinų mandarinų *z* (pinyin)puštūnų | Skardžioji alveolinė afrikatad͡z | japonų (kai kuriose tarmėse) |
| Duslioji dantinė afrikata t̪͡s̪ | vengrų *c*italų *z*makedonų *ц*serbų-kroatų *c*/*ц*lenkų *c* | Skardžioji dantinė afrikata d̪͡z̪ | bulgarų *дз*vengrų *dz*italų *z*makedonų *ѕ*lenkų *dz* |
| Duslioji alveolinė palatalinė afrikata t͡ɕ | japonų ち/チ tɕikinų mandarinų *j* (pinyin)lenkų *ć*, *ci*serbų-kroatų *ć*/*ћ*tajų *จ* | Skardžioji alveolinė palatalinė afrikata d͡ʑ | japonų じ/ジ, ぢ/ヂ dʑi lenkų *dź*, *dzi*serbų-kroatų *đ*/*ђ* |
| Duslioji poalveolinė afrikata t͡ʃ | anglų *ch*, *tch*prancūzų *tch*vokiečių *tsch*vengrų *cs*italų *ci*, *ce*kičių *ch*ispanų *ch* | Skardžioji poalveolinė afrikatad͡ʒ | anglų *j*, *g*prancūzų *dj*vokiečių *dsch*vengrų *dzs*italų *gi*, *ge* |
| Duslioji retrofleksinė afrikata ʈ͡ʂ | kinų mandarinų *zh* (pinyin)lenkų *cz*serbų-kroatų *č*/*ч*slovakų *č* | Skardžioji retrofleksinė afrikata ɖ͡ʐ | lenkų *dż*serbų-kroatų *dž*/*џ*slovakų *dž* |

### Nešvilpiamosios ir nešnypščiamosios afrikatos

| Dusliosios afrikatos | TFA | Kalbos | Skardžiosios afrikatos | TFA | Kalbos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Duslioji abilūpė afrikata | [pɸ] | Kaip alofonas (garso variantas) vartojama P. Amerikos indėnų kaingangų ir Taoso Pueblo indėnų taosų kalbose. Kaip savarankiškas garsas nevartojama jokioje natūralioje kalboje. | Skardžioji abilūpė afrikata | [bβ] | Nevartojama jokioje natūralioje kalboje |
| Duslioji abilūpė–lūpų dantinė afrikata | [pf] | vokiečių, bantų teke kalba | Skardžioji abilūpė–lūpų dantinė afrikata | [bv] | teke kalba |
| Duslioji lūpų dantinė afrikata | [p̪f] | tsongų Činkunos (XiNkuna) tarmė | Skardžioji lūpų dantinė afrikata | [b̪v] | tsongų Činkunos (XiNkuna) tarmė |
| Duslioji dantinė nešnypščiamoji afrikata | [t̪θ] | Niujorko anglų kalba, luo (Nilotinė kalba), šiaurės Kanados indėnų čipevajanų (dene) kalba, cun kalba Kinijoje, kai kurios venetų ir kitos Šiaurės Italijos tarmės | Skardžioji dantinė nešnypščiamoji afrikata | [d̪ð] | Niujorko anglų kalba, čipevajanų |
| Duslioji retrofleksinė nešnypščiamoji, nešvilpiamoji afrikata | [tɻ̝̊] | mapudungunų, malagasių | Skardžioji retrofleksinė nešnypščiamoji, nešvilpiamoji afrikata | [dɻ̝] | malagasių |
| Duslioji palatalinė afrikata | [cç] | Skolto samių (taria jaunesni žmonės), vengrų (neformaliai šnekant); kaip alofonas kaingangų kalboje | Skardžioji palatalinė afrikata | [ɟʝ] | Skolto samių (taria jaunesni žmonės), vengrų (neformali kalba), kai kurios ispanų kalbos tarmės. Neteigiama, kad ji sudarytų priešpriešą skardžiajai palatalinei sprogstamajai afrikatai [ɟ] |
| Duslioji gomurinė afrikata | [kx] | tsvanų, vokiečių aukštaičių | Skardžioji gomurinė afrikata | [ɡɣ] | Nevartojamos jokioje natūralioje kalboje |
| Duslioji liežuvėlinė afrikata | [qχ] | Š. Amerikos indėnų nezperse kalba, volofų, bacbų (Tušetija), kabardinų, avarų, cezų (vartoja cezų tautos žmonės). Neteigiama, kad ši afrikata natūraliose kalbose sudarytų priešpriešą skardžiajai liežuvėlinei afrikatai [q]. | Skardžioji liežuvėlinė afrikata | [ɢʁ] |
| Duslioji ryklės afrikata | [ʡħ] | Š. Amerikos indėnų haidų. Neteigiama, kad ji sudarytų priešpriešą antgerkliniam sprogstamajam priebalsiui [ʡ] | Skardžioji ryklės afrikata | [ʡʕ] |

### Šoninės afrikatos

| Afrikatatos | TFA | Kalbos |
| --- | --- | --- |
| Duslioji alveolinė šoninė afrikata | [tɬ] | čerokių, nahuatlių, navahų, tsvanų ir kt. |
| Skardžioji alveolinė šoninė afrikata | [dɮ] | Š. Amerikos indėnų gvinčinų, Afrikoje (Dodomoje) sandavių. Neteigiama, kad ši afrikata sudarytų priešpriešą skardžiajam alveoliniam šoniniam pučiamajam priebalsiui [ɮ] |
| Duslioji palatalinė šoninė afrikata | [cʎ̥˔] | taip pat [cʎ̥˔ʼ] dahalų (kušitų kalba); kaip [tʎ̥˔] hadzių kalboje (ja šnekama Ejasio ežero apylinkėse) |
| Duslioji gomurinė šoninė afrikata | [kʟ̝̊] | arčinų kalboje (Dagestanas) kaip pusiau gomurinė; zulų kalboje kaip ejektyvinė [kʟ̝̊ʼ]; laghu (viet. *Xá Phó, Phù Lá Lão*) kalboje Vietname |
| Skardžioji gomurinė šoninė afrikata | [ɡʟ̝] | laghu |

### Virpamosios afrikatos

| Afrikatos | TFA | Kalbos |
| --- | --- | --- |
| Skardžioji prenazalizuota (su pirma einančiu nosiniu priebalsiu) abilūpė virpamoji afrikata | [mbʙ] | kelė (Bantų kalba) ir avavų (vidinė Malakulos kalba) |
| Duslioji dantų abilūpė virpamoji afrikata | [t̪ʙ̥] | pirahų ir indėnų varių (Brazilija) |
| Skardžioji prenazalizuota (su pirma einančiu nosiniu priebalsiu) virpamoji alveolinė afrikata | [ndr] | fidžių ir avavų |
| Duslioji alveolinė virpamoji afrikata | [tʳ] | Australijos nkotų (Jorko Kyšulio pusiasalis) |
| Skardžioji alveolinė virpamoji afrikata | [dʳ] | austonezinė niasų ( Batu sala prie Sumatros) |
| Duslioji antgerklio (virpamoji ryklės) afrikata | [ʡʜ] |  |
| Skardžioji antgerklio (virpamoji ryklės) afrikata | [ʡʢ] | Haidaburgo haidų kalba. Šiai afrikatai artima pietų haidų [ɢ], Maseto haidų [ʕ] |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Peter Roach, English Phonetics and Phonology Glossary Archyvuota kopija 2017-11-18 iš Wayback Machine projekto.; tikrinta 2017-07-24
2. ↑  Trubeckojus, 1960
3. ↑  V. Grinaveckis. Lietuvos TSR aukštųjų mokyklų mokslo darbai, KALBOTYRA, IX, 1963: Žemaičių tarmių žodžio galo dėsnių susiformavimas; tikrinta 2017-07-23
4. ↑  Nicola J. Bessell, Institute for Research in Cognitive Science, University of Pennsylvania. Preliminary notes on some Pacific Northwest Coast pharyngeals Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.

Literatūra
----------

* Trubeckojus, N. Fonologijos pagrindai, M. 1960, sk. 1, 3—5. (= Трубецкой Н. С. Основы фонологии, М. 1960, гл. 1, 3—5.)