recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Romualdas Makoveckas** |
| --- |
| Gimė | 1926 m. liepos 12 d.Kėdainiai |
| Mirė | 1985 m. gruodžio 12 d. (59 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | agronomas zootechnikas |
| Partija | 1964 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1948 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Romualdas Makoveckas** (1926 m. liepos 12 d. Kėdainiuose – 1985 m. gruodžio 12 d. Vilniuje) – Lietuvos agronomas zootechnikas, žemės ūkio mokslų kandidatas.

Biografija
----------

1948 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1949–1952 m. dirbo Žemės ūkio institute. 1952 m. žemės ūkio mokslų kandidatas. 1952–1981 m. dirbo Gyvulininkystės institute; 1954–1956 m. Gyvulių veisimo sektoriaus, 1960–1965 m. Kiaulininkystės skyriaus vedėjas, 1965–1981 m. direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams. 1982–1985 m. LSSR Vaisių ir daržovių ūkio ministerijos Gyvulininkystės ir pašarų gamybos valdybos viršininkas.

Mokslinio darbo sritis – kiaulininkystė. 1967 m. su kitais išvedė Lietuvos baltųjų kiaulių veislę. Paskelbė mokslinių straipsnių kiaulių veisimo ir selekcijos klausimais.

Bibliografija
-------------

* Kiaulių ūkio organizavimas Lietuvos TSR, 1980 m.
* Kiaulių veislininkystė, 1981 m.
* Lietuvos baltosios kiaulės: monografija, 1986 m.

Įvertinimas
-----------

* 1967 m. LTSR nusipelnęs zootechnikas
* 1969 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Romualdas Makoveckas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 680-681
2. ↑  *Romualdas Makoveckas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 104 psl.
| **Romualdas Miečkovskis** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. vasario 11 d. (73 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | poetas, žurnalistas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas |

**Romualdas Miečkovskis** (lenk. *Romuald Mieczkowski*, g. 1950 m. vasario 11 d. Vilnius) – Lietuvos lenkų kultūros ir visuomenės veikėjas, poetas, žurnalistas.

Biografija
----------

1973 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1973–1980 m. dirbo žurnalistu dienraštyje „Czerwony Sztandar". 1980–1988 m. LRT laidų lenkų kalba skyriaus vedėjas, 1988–2002 m. laidos lenkų kalba „Rozmowy Wileńskie" redaktorius. 1989–2000 m. laikraščio, nuo 2000 m. žurnalo „Znad Wilii" leidėjas ir vyr. redaktorius. 1992 m. su kitais įkūrė to paties pavadinimo radijo stotį. Nuo 1989 m. bendradarbiauja lenkų dienraščiuose „Rzeczpospolita", „Nowy Dziennik", nuo 1990 m. – su Lenkijos RTV, lietuvių laikraštyje „Literatūra ir menas", „Šiaurės Atėnai". 1990–2000 m. bendradarbiavo su Didžiosios Britanijos RTV (BBC). Nuo 1994 m. rengia tarptautinius poezijos susitikimus „Gegužė prie Neries" (*Maj nad Wilią*), 2004 m. Varšuvoje įkūrė Vilniaus „Znad Wilii" meno galeriją (veikė iki 2005 m.), 2006 m. – Mazovijos meno galeriją. Išleido poezijos rinkinių, apsakymų rinkinį.

Įvertinimas
-----------

* Aušros vartuose (*W Ostrej Bramie*), 1990 m.
* Ką būčiau praradęs (*Co bym stracił*), 1990 m.
* Virtuoziškumas gerokai po vidurnakčio (*Wirtuozeria grubo po północy*), 1991 m.
* Sugrįšiu (*Powrócę*), 1992 m.
* Konrado celės grindys (*Podłoga w Celi Konrada*), 1994 m.
* Miegas Monet soduose (*Sen w ogrodach Moneta*), 1996 m.
* Vilniaus sapnininkas (*Sennik Wileński*), 1996 m.
* Stiklių gatvės garsai (*Dźwięki ulicy Szklanej*), 1998 m.
* Pastatyti laivą (*Zbudować łódź*), 2006 m.
* Išvažiuojamasis kinas (*Objazdowe kino*), 2007 m.
* Magnus Ducatus Poesis, poezijos almanachas, parengė, su kitais, 2007 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Romualdas Miečkovskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 43 psl.
*Kitos reikšmės – Asas (reikšmės).*
**Asas** (pranc. *as* 'tūzas; pirmasis savo srityje') – oro mūšių meistras, paprastai numušęs 5 ar daugiau priešo lėktuvų. Skirtingų šalių kariuomenėse ribos, nuo kada pilotas būdavo pripažįstamas asu, buvo skirtingos.

Termino *asas* istorija
-----------------------

Pirmasis karo lakūnas, pavadintas asu, buvo Pirmojo pasaulinio karo prancūzų lakūnas *Adolphe Pegoud*, kuris pirmas numušė 5 vokiečių lėktuvus. Prancūzų laikraščiai jį vadino *l’as* 'asas', šį terminą Prancūzijos spauda prieš Pirmąjį pasaulinį karą naudojo aprašinėdama garsius futbolininkus, dviratininkus ir kitas to meto sporto žvaigždes.
  
Aso titulas nuo pat pradžių nebuvo grynai aviacinis, juo vadino ir nelakūnus, pvz. povandeninių laivų kapitonus už nuskandintus laivus, tankistus, pamušusius tam tikrą kiekį priešo tankų.

Pirmojo pasaulinio karo metais asais tapdavo lakūnai numušę 5 priešo lėktuvus. Vėliau, Antrojo pasaulinio karo metais asais ėmė vadinti numušusius 10 lėktuvų ir daugiau, nes 5 numušdavo gana daug pilotų.

Žinomiausi Antrojo pasaulinio karo asai
---------------------------------------

* Vokietija: Erichas Hartmanas (*Erich Hartmann*) – 352 pergalės
* Suomija: Ilmaris Jutilainenas (*Ilmari Juutilainen*) (94)
* Japonija: *Tetsuzo Iwamoto* (94)
* TSRS: Ivanas Kožedubas – 62 pergalės
* Pietų Afrika: *Marmaduke 'Pat' Pattle* (51)
* Rumunija: *Alexandru Şerbănescu* (47)
* Kroatija: *Mato Dukovac* (44) (kariavo už Vokietiją)
* Didžioji Britanija: *James Edgar „Johnnie" Johnson* (38)
* JAV: *Richard I. Bong* (40)
* Prancūzija: *Pierre Clostermann* (33)
* Airija: *Brendan Eamon Fergus „Paddy" Finucane* (32)
* Slovakija: *Ján Režňák* (32) (už Vokietiją)
* Kanada: *George F. Beurling* (31,5)
* Vengrija: *Dezso Szengyorgyi* (30,5)
* Australija: *Clive „Killer" Caldwell* (27,5)
* Naujoji Zelandija: *Colin Falkland Gray* (27,5)
* Italija: *Adriano Visconti* (26)
* Lenkija: *Stanisław Skalski* (18)
* Čekoslovakija: *Karel Kuttelwascher* (18) (už D. Britaniją)
* TSRS moterys: Lidija Litviak – 12 pergalių, Katia Budanova – 11 pergalių.
* Kinija: *Le Yi-Chin* (*Le Yiqin*) (6)

Nuorodos
--------

* Kas vadinamas asu?

Vikižodynas
Lulavai
**Lulavas** (hebr. ‏לולב‏‎) – finiko palmės lapas su dar prigludusiais lapeliais. Jis yra vienas iš keturių *arba’ah minim* (hebr. ‏ארבעה מינים‏‎ 'keturios rūšys'), kurie naudojami žydų šventėje Sukote, rytinėse pamaldose. Kitos rūšys yra *hadasas* (*Hadass*; mirta), *aravahas* (*Aravah*, gluosnis) ir *etrogas* (*Etrog*; citrina).

Leopold Pilichowski (1869–1933) paveikslas „Lulavo apžiūra"

Reikalavimai lulavui
--------------------

Lulavai kaip ir daug kitų reikmenų judaizme turi atitikti tam tikrus reikalavimus, kad galėtų būti naudojami Sukote.

Idealus lulavas yra finiko lapas, kurio lapeliai yra prigludę prie išilginės ašies.
Lulavas turi būti tiesus, visi jo lapeliai turi būti susiglaudę, jo viršūnė neturi būti nulaužta ar užlenkta. Viršūninis vidurinis lapas, vadinamas *tiyomet* (hebr. ‏תיומת‏‎ 'dvigubas') idealiu atveju turi būti neįskilęs. Tačiau lulavas laikomas tinkamu, jei šio lapo įskilimas ne ilgesnis kaip delno plotis (iki 10 cm).


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lulavas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  *Shulchan Aruch* *Orach Chaim* 645:1, *Rema*, based on the *Ran* in the 3rd chapter of *Bavli* *Sukkah*
2. ↑  *Shulchan Aruch*, *Orach Chayim* 645:3
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Leinė |
| --- |
| Leinė Leinė |
| **Ilgis** | 281 km |
| **Baseino plotas** | 6512 km² |
| **Vidutinis debitas** | 5,3 m³/s |
| **Ištakos** | Netoli Leinefeldės miestelio, Tiuringija |
| **Žiotys** | Aleris |
| **Šalys** | Vokietijos vėliava Vokietija |
|  |
|  **Vikiteka** | Leinė |

**Leinė** (vok. *Leine*, s. saksų k. *Lagina*) – upė, tekanti Tiuringijos ir Žemutinės Saksonijos žemėse, Vokietijoje; kairysis Alerio intakas (bei Vėzerio). Upės ilgis – 281 km.

Leinė išteka netoli Leinefeldės miestelio, Tiuringijoje. Už 40 km nuo ištakų įteka į Žemutinę Saksoniją. Teka šiaurės kryptimi. Svarbesni miestai ir miesteliai: Getingenas, Einbekas, Alfeldas, Gronau ir Hanoveris. 40 km į šiaurę nuo Hanoverio, netoli Švarštado įteka į Alerį bei per Vėzėrį įteka į Šiaurės jūrą.

* Leinė ties Nordštemeno kaimuLeinė ties Nordštemeno kaimu
* 
*
Koordinatės: 54°24′44″š. pl. 24°01′06″r. ilg.﻿ / ﻿54.412278°š. pl. 24.018342°r. ilg.﻿ / 54.412278; 24.018342

|  |
| --- |
| **Alytaus jaunimo ir suaugusiųjų mokykla** |
| [[Vaizdas:|Alytaus jaunimo ir suaugusiųjų mokykla herbas|center|100px]] |
| Alytaus jaunimo ir suaugusiųjų mokykla |
| **Adresas** | Miklusėnų g. 36, Alytus |
| **Direktorius(-ė)** | Gintautas Draugelis |
| **Mokinių skaičius** | 270 |
| **Įkūrimo data** | 1995 m. |
| **Uždarymo data** | 2020 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 37 |

**Alytaus jaunimo ir suaugusiųjų mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Alytuje, Miklusėnų g. 36, vykdžiusi vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 193310058.

Istorija
--------

1993 m. Alytaus miesto savivaldybės taryba Alytaus septintoje vidurinėje mokykloje įsteigė jaunimo klases. 1995 m. įkurta Jaunimo mokykla. 1998 m. mokykloje pradedamas dėstyti ikiprofesinis mokymas: vaikinams-staliavimo darbai, o 1999 m. mergaitėms – siuvimas. 2002 m. Jaunimo mokykla reorganizuota į Alytaus jaunimo ir suaugusiųjų mokyklą.

Uždaryta 2020 m. rugpjūčio 31 d.

Direktoriai
-----------

* 1995 m. Sigitas Astrauskas
* 1997 m. Gintautas Draugelis

Išnašos
-------

1. ↑  „Ministerija su savivaldybe susitarė dėl Alytaus suaugusiųjų ir jaunimo mokyklos", alytausgidas.lt. Nuoroda tikrinta 2021-05-03.

Nuorodos
--------

* Svetainė Archyvuota kopija 2007-08-04 iš Wayback Machine projekto.
| ***Dracocephalum ruyschiana***Apsauga: 1(E) – Prie išnykimo ribos |
| --- |
| Miškinė žiomenė (Dracocephalum ruyschiana)Miškinė žiomenė (*Dracocephalum ruyschiana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Žiomenė  *( Dracocephalum)* |
| Rūšis: | Miškinė žiomenė  *( Dracocephalum ruyschiana)* |

 |
| Binomas |
| ***Dracocephalum ruyschiana***L. |

**Miškinė žiomenė** (*Dracocephalum ruyschiana*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos žiomenių (*Dracocephalum*) genties augalų rūšis. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Paplitimas
----------

Rūšis aptinkama nuo Vidurio Europos, Kaukazo iki Sibiro, šiaurinės Mongolijos dalies. Lietuvoje reta, dažniausiai randama rytinėje ir pietrytinėje dalyse, rečiau vakarinėje.

Auga miškuose, miškų aikštelėse, pamiškėse, palei miško keliukus, krūmuose, dažniausiai kalkinguose dirvožemiuose. Kartais auginamas darželiuose.

Aprašymas
---------

Iliustracija iš *Deutschlands Flora in Abbildungen* (1796)
Augalas – daugiametė 30–60 cm aukščio žolė. Šakniastiebis trumpas, šakotas. Stiebas status, plikas, iš jo pagrindo išauga keletas atžalų. Lapai linijiškai lancetiški, 2–5,5 cm ilgio ir 2–6 mm pločio, bekočiai, šiek tiek odiški, lygiakraščiai, buki arba smailiaviršūniai, pliki. Jų kraštai nežymiai užsirietę žemyn; apatinė pusė šviesiai žalia, taškuota, o viršutinė – tamsiai žalia.

Žiedai apie 25 mm ilgio, bekočiai arba su labai trumpais žiedkočiais, po 2–8 susitelkę į menturius, kurie savo ruožtu sudaro ilgas viršūnines varpas. Taurelė vamzdiška arba varpiška, šviesiai žalia, dažniausiai su violetiniais ruožais, turi 15–20 gyslų.; jos danteliai smailūs. Vainikėlis mėlynai violetinis, rečiau rožinis ar baltas, 20–28 mm ilgio, iš išorės švelniai plaukuotas. Kuokelių dulkinės plaukuotos.

Žydi liepos–rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – riešutėlis, 2,5 mm ilgio ir 1,5 mm pločio, kiaušiniškas, su trimis neryškiomis briaunomis, juodas, blizgantis. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviniu būdu.

Šviesomėgis, nepakelia pavėsio. Dekoratyvus.

Apsauga
-------

Žiedas
Į Lietuvos saugomų augalų sąrašus rūšis įrašyta nuo 1962 m.

Įrašyta į Berno konvencijos I priedą.

Rūšies išlikimui grėsmę kelia intensyvus ūkininkavimas, miškų kirtimas, trypimas, velėnos ardymas. Kartais iškasami sodinti darželiuose. Savaime nyksta pasikeitus šviesos režimui – susidarius pavėsiui.

Nuorodos
--------

* Miškinės žiomenės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org (anglų k.)

Literatūra
----------

* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1971, V tomas, 326–327 p.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinė žiomenė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, 2007, 510 p.
2. ↑  Berno konvencijos I priedas, 9 p. Labiatae.
Miško atkūrimas Rytų Vokietijoje 1979 m.
**Miško atkūrimas** – iškirsto, nualinto arba savaime sunykusio miško atželdinimas. Tai gali būti natūralus procesas, kai miškui leidžiama susiformuoti savaime, arba tikslingi mišką prižiūrinčių įstaigų arba pavienių asmenų darbai. Pastarieji apima miškų sėklininkystę, sodmenų išauginimą, dirvos paruošimą, želdinių priežiūrą ir jų apsaugą. Tikslingas miško atkūrimas gali būti derinamas su natūraliu.

Miškai atkuriami siekiant užtikrinti medienos ar kitų miško išteklių gavybos tęstinumą, išsaugoti miško ekosistemą, kovoti su klimato kaita arba oro tarša. Kasmet Lietuvos miškų urėdijose atkuriama apie 9000 ha miško, didžioji dalis natūraliu arba pusiau natūraliu būdu.

Miškas gali būti atkuriamas sodinant vienos medžių rūšies (monokultūrines) arba mišrias plantacijas, arba stengiantis suformuoti kuo įvairesnę, natūraliam miškui artimą biologinę įvairovę.

Miško atkūrimas siejasi su miško įveisimu, kada medžiais užželdinama ne miško paskirties žemė (pvz. laukai, atviros kasyklos, buvę sąvartynai ir kt.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Miškų atkūrimas Archyvuota kopija 2012-06-24 iš Wayback Machine projekto. Panevėžio miškų urėdija
2. ↑  Miško atkūrimas Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto. Generalinė miškų urėdija

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDendrologija |
| --- |
|  |
| 
Botanika · Augalija · Flora · Augalai · Sumedėjęs augalas · Liana · Puskrūmis · Krūmokšnis · Krūmas · Krūmedis · Medis · Vaismedis · Kultivaras · Lapuočiai · Spygliuočiai · Vienanamis augalas · Dvinamis augalas
Iliustruotas Lietuvos augalų genčių vardynas · Lietuvos vietinės medžių ir krūmų rūšys · Lietuvos išskirtiniai medžiai · Lietuvos svetimžemė dendroflora · Pasaulio išskirtiniai medžiai 
Miškas · Miško skliautas · Pomiškis · Lietuvos miškai · Pasaulio miškai (šalys pagal miškų plotą) · Miškų nykimas (neteisėtas miško kirtimas)
Miškininkystė (ekologinė miškininkystė) · Miško atkūrimas · Įveisimas · Miškų ūkis · Miškų urėdija · Girininkija · Eiguva · Lietuvos miškų institutas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Mentha longifolia**Apsauga: 4(I) – Nenustatyta |
| --- |
| Miškinė mėta (Mentha longifolia)Miškinė mėta (*Mentha longifolia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Mėta  *( Mentha)* |
| Rūšis: | Miškinė mėta  *( Mentha longifolia)* |

 |

**Miškinė mėta** (*Mentha longifolia*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos, mėtų (*Mentha*) genties augalas.

Daugiametis 30-110 cm aukščio, turintis šliaužiantį šakniastiebį, keturkampio skerspjūvio stiebą augalas. Lapai bekočiai, 3-10 cm ilgio, tamsiai žalios spalvos, kiaušinio formos, lapų kraštai švelniai dantyti. Visas augalas gausiai apaugęs pilkais plaukeliais. Žiedynai stiebo ir šakų viršūnėse, tankūs. Vainiklapiai rausvai violetiniai. Vaisiai elipsiški, taškuoti, rudi.

Žydi liepos – rugsėjo mėn. Dauginasi šakniastiebiais. Auga vandens telkinių, pelkių pakraščiuose, pamiškėse. Žydintis augalas skleidžia maloniai švelnų, neerzinantį kvapą. Kai kuriose šalyse, nedideliais kiekiais, auginamas kaip prieskonis.

Vaistams vartojami lapai, nupjauti žydėjimo metu ir išdžiovinti. Mėtos lapuose yra 1,27-1,78 % eterinio aliejaus, cukraus, organinių rūgščių, saponinų, karotino, askorbino rūgšties, rauginių, mineralinių ir kitų medžiagų. 

Lapų preparatai turi skausmą malšinančių ir antiseptinių savybių, augalo nuovirai malšina skrandžio ir dantų skausmus, slopina spazmus, pykinimą, skatina tulžies išsiskyrimą. Mėtos nuovirus geria persišaldžius ir gripuojant, sunkiai kosėjant. Taip pat augalo nuoviru dezinfekuojama burnos ertmė ir ryklė. Miškinės mėtos ištraukos vartojamos neurologijoje. Sergant mažakraujyste, patariama valgyti augalo lapų, turtingų vitaminais, salotas.

Augalas įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą

Miškinė mėta

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinė mėta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Nebula premija** (angl. *Nebula Award*) – premija, kiekvienais metais skiriama Amerikos mokslinės ir maginės fantastikos rašytojų asociacijos (*SFWA, Science Fiction and Fantasy Writers of America*) už geriausią per paskutinius dvejus metus JAV išleistą fantastinį kūrinį. Apdovanojimas atrodo kaip permatomas blokelis su spiraliniu ūku viduje. Lietuviškai *nebula* reiškia ūką.

Nebula premija pradėta teikti nuo 1965 m. ir pirmasis ja apdovanotas kūrinys buvo Franko Herberto Kopa (*Dune*), kaip *geriausia novelė*.

Apdovanojimai skirstomi į penkias nominacijas:

* Geriausias romanas (40 000 ir didesni kūriniai)
* Geriausia apysaka (17 500 – 40 000 žodžių)
* Trumpa apysaka (7500 – 17 500 žodžių)
* Apsakymas (iki 7500 žodžių)
* Scenarijus (filmui, serialui, radijo spektakliui ir kt.)

Nebula premijas yra gavę tokie rašytojai, kaip Artūras Klarkas (2 kartus), Lois McMaster Bujold (3 kartus), Ursula K. Le Guin (3 k.), Larry Niven, William Gibson, Aizekas Azimovas, Roger Zelazny ir kiti.

Dažnai apdovanojimų ceremonijoje pristatomi ir kiti apdovanojimai už įvairius dalykus, pvz. už gyvenimo pasiekimus fantastikos srityje, už indėlį į fantastiką ir panašiai.

Nuorodos
--------

* Oficialus puslapis
* Laimėtojų sąrašas Archyvuota kopija 2011-06-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Radomo konfederacija |
| --- |
| Priklauso: ATR–Rusijos karai |
| Konfederacijos įkūrimo iniciatorius Nikolajus Repninas |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data: | 1767 m. |
| Vieta: | Radomas |
| Rezultatas: | Radomo konfederacija |
| *Priežastis:* | Rusijos noras sustabdyti valstybės reformas |
| Teritoriniai pakitimai: | Faktinė ATR priklausomybė nuo Rusijos virto ir teisine |

 |

**Radomo konfederacija** (1767–1768 m.) – Abiejų Tautų Respublikos stambiųjų feodalų ir bajorų (šlėktų) ginkluota politinė sąjunga kovai su mėginimais sustiprinti karaliaus valdžią.

Konfederacijos priežastys
-------------------------

1767 m. Rusijos ambasadoriui Nikolajui Repninui kurstant, ėmė kurtis karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio ir jį remiančių didikų Čartoriskių priešininkai, konfederacijos vadovas – Karolis Stanislovas Radvila, konfederacijos centru buvo numatytas Radomas. Konfederatai tikėjosi pašalinti iš valdžios karalių ir Čartoriskius, nutraukti jų 1764 m. pradėtas valstybės reformas.

Konfederacijos veikla
---------------------

Konfederatai labai nusivylė – Radome jie buvo priversti pasirašyti konfederacijos aktą 1767 m. spalio 5 d. Rusijos kariuomenės apgultyje. 1768 m. Konfederacinis seimas priėmė vadinamąją Varšuvos sutartį, disidentams (Respublikos bajorams nekatalikams) suteikė politines teises, o Jekateriną II pripažino ATR politinės santvarkos garante. 

Paskelbus generalinės konfederacijos aktą, į konfederatų ir Rusijos pusę perėjo ir valdovas. Respublikoje buvo atkurta senoji visuomeninė santvarka, bajorų teisės buvo paskelbtos *amžinomis ir neatšaukiamomis*. Išsaugota bajorų teisė nepaklusti valdovui.

Tada konfederacija iš Radomo buvo perkelta į Varšuvą, kur gyveno pats Repninas.

Pasekmės
--------

Radomo konfederacija sutrukdė įgyvendinti ATR reformas ir įstūmė Respubliką ne tik į faktinę, bet ir į teisinę priklausomybę nuo Rusijos.

Radomo konfederacijos veikėjai, Varšuvos sutarties priešininkai, 1768 m. suorganizavo Baro konfederaciją.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Radomo konfederatai
| ***Balta, raudona ir...*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bianco, rosso e... |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija Ispanija |
| Režisierius | Alberto Lattuada |
| Scenaristas (-ai) | Tonino GuerraRuggero MaccariJaja FiastriAlberto Lattuada |
| Vaidina | Sophia Loren  Adriano Celentano Enzo Cannavale |
| Metai | 1972 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Balta, raudona ir...** (angl.  *Bianco, rosso e...*) – 1972 m. Italijoje sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Sophia Loren ir Adriano Celentano. Filmo pavadinime „balta" reiškia Loren herojės vienuolės abitą, o „raudona" – Celentano personažo politinius įsitikinimus (komunistas).

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sophia Loren – sesuo Džermana
* Adriano Celentano – Anibalė Pecis
* Jean Luis Galiardo – Gvidas
* Giuseppe Maffioli – daktaras Arigis
* Sergio Fasanelli – daktaras Filipinis
* Alessandra Mussolini – Džermana vaikystėje
* Enzo Cannavale – Kvintas

Epizodinį vaidmenį atlikusi Alessandra Mussolini yra Benito Mussolini anūkė ir dabartinė Italijos politikė.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kažkada Džermana buvo laiminga jauna mergina, turinti ją mylintį vaikiną, tačiau šis žuvo darbo vietoje sprogimo metu ir ji nusprendė atsiriboti nuo savo praeities ir jausmų, tapdama vienuole.

Paskirta dirbti į ligoninę, čia ji susipažįsta su keistuoliu pacientu Anibale Peci. Nors šis pasveikęs, tačiau gyvena ligoninėje jau 3 metus. Jis priklauso komunistų partijai ir dėl to gydytojai neprieštarauja šio buvimui ligoninėje. Anibalė vadovauja maisto ruošimui, dalyvauja operacijose ir kitaip kišasi į ligoninės gyvenimą, tuo sukeldamas sesers Džermanos nepasitenkinimą, tačiau ji priversta taikytis su šio draugija. Anibalė svajoja ateityje tapti gydytoju, tačiau pamažu įsimyli naują griežtą vienuolę ir šiai apie tai prisipažįsta, tačiau nesulaukia atsakymo. Po ilgų judviejų diskusijų, kurių metu Džermana įrodinėja, kad jo buvimas ligoninėje prilygsta veltėdžiavimui ir prieštarauja jo propaguojamai komunistinei ideologijai, galiausiai jis apsisprendžia grįžti į gyvenimą. Anibalė mėgina verstis tuo, ką sužinojo ir išmoko būdamas ligoninėje. Galiausiai, dalyvaudamas demonstracijoje jis partrenkiamas automobilio, sunkios būklės atsiduria toje pačioje ligoninėje ir miršta ant Džermanos rankų...
| **Emberiza leucocephala** |
| --- |
| Baltagalvė starta (*Emberiza leucocephala*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Startiniai  *( Emberizidae)* |
| Gentis: | Tikrosios startos  *( Emberiza)* |
| Rūšis: | Baltagalvė starta  *( Emberiza leucocephala)* |

 |
| Binomas |
| ***Emberiza leucocephala***Gmelin, 1771 |

 *Emberiza leucocephalos* 
**Baltagalvė starta** (*Emberiza leucocephala*) – startinių šeimos paukštis.

Peri daugiausia Azijoje, arealas ir perėjimo vietos persidengia su geltonąja starta. Perėjimo vietose paprastai įsikuria šviesiuose spygliuočių miškuose, kai kur ir beržynuose ar kitų lapuočių miškuose. Gali įsikurti ir žolėtose stepėse, jei netoli yra medžių. Žiemoja būriais Indijos ir Pakistano kalnuotose papėdėse.

Lietuvoje neperi, užklysta tik atsitiktinai.

Šaltiniai
---------

* Žiedavimas.com - Baltagalvė starta
| Salantas |
| --- |
|  Tiltas per Salantą Salantuose |
| **Ilgis** | 43 km |
| **Nuolydis** | 296 cm/km |
| **Baseino plotas** | 275 km² |
| **Vidutinis debitas** | 3,36 m³/s |
| **Ištakos** | Plungės rajonas |
| **Žiotys** | Minija |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Salantas |

**Salantas** – upė Žemaitijoje; Minijos dešinysis intakas. Prasideda Plungės rajone, į vakarus nuo Platelių, netoli Kentų kaimo. Aukštupyje teka vakarų, šiaurės vakarų kryptimi, toliau teka per Kretingos rajoną. Už santakos su Note pasuka į pietvakarius. Įteka į Miniją 99 km nuo jos žiočių, į šiaurės rytus nuo Kūlupėnų.

Intakai: Bubinas, Alkupis, Pilsupis, Blendžiava (kairieji); Alksnupis, Notė, Varlupis, Pestupis, Kūlupis (dešinieji).

Nuo pat vidurupio upė sudaro daug meandrų. Poplūdžio metu smarkiai patvinsta. Ties Tuzais (22 km nuo žiočių) Salantas patvenktas 14 ha Tuzų I tvenkiniu (įrengtas 1982 m.). Visa upės vidurupio ir žemupio vaga įeina į Salantų regioninį parką.

Prie Salanto įsikūrusios gyvenvietės: Gintališkė (Plungės raj.), Tuzai, Laiviai, Salantai, Kalnalis, Nasrėnai (Kretingos raj.).

Upėvardžio šaknis *sal-* yra labai archajiška, siejama su *salti, selėti* („tekėti"), prūs. *salus* („upelis"), il. *sal* („marios"), lot. *salum* („bangavimas, sraunuma"), ide. *\*sal-* („upelis, srovė"). Žodis greičiausiai yra dalyvinis vedinys: *salantis* (t. y. „tekantis").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Salantas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 614
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Koordinatės: 56°03′26″š. pl. 21°34′00″r. ilg.﻿ / ﻿56.057123°š. pl. 21.566805°r. ilg.﻿ / 56.057123; 21.566805



| Salantų dvaras |
| --- |
| Vieta | Salantai, Kretingos rajonas |
| Įkurtas | XVII a. |
| Bajorų giminės | Vainos, Gorskiai, Oginskiai |
| Parkas | Rekonstruotas parkas |
| Pastatų būklė | Pagalbiniai pastatai (tebenaudojami) |

**Salantų dvaras** – buvusi dvaro sodyba Salantuose, Kretingos rajone.

Dvaro rūmai neišlikę, išsilaikę tik rūsiai. Iš dvaro sodybos Salantuose likę keli pagalbiniai gyvenamieji pastatai bei dvaro parkas, manoma, užveistas XIX a. pirmoje pusėje didikų Gorskių. Tikėtina, kad parkas buvo išplėtotas iš anksčiau buvusio. 2013 m. sutvarkytas, pritaikytas lankymui.

Dvaro sodybos fragmentai yra įtraukti į saugomą Salantų miesto istorinę dalį (unik. kodas 17104).

Istorija
--------

Salantai žinomi nuo XVI a. Pirmą kartą paminėti 1556 m. kaip Skilandžių dvaras, o apie 1638–1640 m. Skilandžiai pradėti vadinti Salantais. Pirmosios žinios apie Skilandžių dvarą siekia XVII a. pradžią. Vienas iš pirmųjų, kuris valdė Skilandžių dvarą, buvo Trakų vaivadijos dvarininkas, Vilniaus arklininkas Mikalojus Pasamovskis.

Nuo XVI a. iki XIX a. pirmos pusės stambų dvarą sudarė žemės plotas su dirbamos žemės sklypais, gamyklomis, pievomis, dirvonais, miškais, kitais žemės ūkio naudmenimis. Jame buvo keli palivarkai, dvarininkui priklausantys valstiečių kaimai. Dvarą ar atskiras jo dalis įvairiu metu, be kitų, valdė garsios Lietuvos didikų giminės: Vainos, Gorskiai ir Oginskiai. Tie didikai užėmė aukštas pareigas valstybės tarnybose. Dažnai jie negyveno Salantų dvare, bet į jį atvažiuodavo.

1675 m. Salantų dvaro valdos skilo. Jį tarp savęs pasidalino Vladislovo Vainos įpėdiniai Motiejus ir Benediktas Vainos.

1785 m. Salantų dvaras kaip paveldėtas turtas atiteko didikams Gorskiams, kurie dvare sukaupė gausią numizmatikos, senų knygų ir archyvinių dokumentų kolekciją. Dvaro rūmai buvo mediniai, suręsti ant mūro pamatų, čerpių stogu. Priminė žemaitišką dviejų galų trobą. Po visu dvaru išmūryti rūsiai.

XIX-XX a. stovėję Salantų dvaro rūmai sovietmečiu buvo nugriauti, o jų vietoje iškilo menkavertis pastatas. Iki šių dienų po šiuo svetimkūniu gerai išsilaikė dvaro rūmų rūsiai su arkiniais skliautais. Dvaro kiemo pagalbiniuose pastatuose buvo apgyvendintos salantiškių šeimos, pagalbiniuose pastatuose įsikūrė Salantų mašinų-traktorių stotis. Po 1965 m. čia buvo pastatyta internatinė mokykla (buv. Salantų specialioji mokykla). Vėliau dvaro pagalbinis pastatas virto Salantų miesto seniūnijos dirbtuvėmis ir garažais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Salantų seniūnijos istorija". *kretinga.lt*. Suarchyvuotas originalas 2016-04-17. Nuoroda tikrinta 2016-04-17.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Salantų dvaro gyvenimas XVIII a. antrojoje pusėje
* Salantiškis. Nuo Skilandžių iki Salantų
* Salantų dvaro parkas atgims iš naujo Archyvuota kopija 2020-10-20 iš Wayback Machine projekto.
| **Aspius aspius** |
| --- |
| Salatis (*Aspius aspius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Salačiai  *( Aspius)* |
| Rūšis: | Salatis  *( Aspius aspius)* |

 |
|  FishBase |

**Salatis** (*Aspius aspius*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai.

Kūnas verpstiškas, iki 80 cm ilgio (vidutiniškai 25–60 cm). Nugara melsvai pilka, šonai pilkšvai sidabriški, pilvas baltas. Pelekai pilki: uodeginis ir nugarinis pelekai tamsiais galais, pauodeginis, krūtininis ir pilvinis pelekai ties pamatais rausvi. Apatinis žandas atsikišęs į priekį. Žuvis sveria iki 11–12 kg (vidutiniškai 3–4 kg).

Laikosi srauniose vietose (prie rėvų, sūkurių). Neršia balandį ant akmeningo arba žvirgždingo grunto. Mailius minta vabzdžiais, vėžiagyviais, o suaugusios žuvys – kuojomis, gružliais, aukšlėmis.

Lietuvoje paplitusi upėse, dažna žvejų mėgėjų gaudoma žuvis. Salačiai dažni Nemune, Neryje, Merkyje, Žeimenoje, Šventojoje, Kuršių mariose.

Ikrai

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Salatis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 614



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Salatis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Sara Tommasi |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Sara Tommasi |
|  |
| Gimė | 1981 m. birželio 9 d. (40 metų)Narnis, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Sara Tommasi** (g. 1981 m. birželio 9 d. Narnis) – italų kino aktorė, televizijos laidų vedėja ir modelis.

Biografija
----------

Yra baigusi ekonomikos studijas Milane ir aktorių rengimo studiją Niujorke. Karjerą televizijoje pradėjo 2002 m. kaip muzikinių laidų vedėja, 2004 m. dalyvavo realybės šou „L‘isola dei famosi", pozavo erotinėje fotosesijoje žurnalui „Max".
2008 m. nusifilmavo kino komedijoje „Ultimi della classe". 

Sara išgarsėjo ir kaip futbolininkų Ronaldinho ir Mario Balotelli draugė. Vėliau tapo žinoma apie jos dalyvavimą tuometinio Italijos ministro pirmininko Silvio Berlusconi rengiamuose vakarėliuose, tačiau pati Sara interviu tvirtino esanti auka, kuria buvo pasinaudota, kuri buvo svaiginama narkotitais ir atmetė prielaidas, kad pati teikia eskorto paslaugas.

2012 m. ji nusifilmavo pornografiniame filme „Sara Tommasi: Il Mio Primo Film Hard", o tų pačių metų rudenį atsidūrė ligoninėje, kur buvo gydoma nuo depresijos.

Filmografija
------------

* Ultimi della classe (2008)
* Visa pasaulio meilė (2010)
* Alta infedeltà (2010)
* Una cella in due (2011)

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sara Tommasi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |
| --- |
| Sarah Bray |
|  
Sarah Bray 1991 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Monique Wersant |
| Gimė | 1966 m. rugsėjo 9 d. (56 metai) |
| Kilmė | Liuksemburgo vėliava Liuksemburgas |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1985–dabar |
| Susijusi veikla | Skara Bray |

**Monique Wersant** (g. 1966 m. rugsėjo 9 d.) – Liuksemburgo dainininkė. Atlikėja geriausiai žinoma sceniniu vardu ***Sarah Bray***.

Wersant šiuo metu dirba bankininkystės sektoriuje, laisvalaikį sieja su muzika. Kartu su kompozitoriumi Patrick Hippert 1985 metais suformavo muzikinę grupę „Skara Bray", kur ji buvo vokalistė ir lyderė. 1990-aisiais grupė išleido albumą „New Blue".

1991 metais Romoje (Italija) vykusioje 1991 m. „Eurovizijoje" kaip Liuksemburgo atstovė pasirodė su daina „Un baiser volé" (liet. *Pavogtas bučinys*). Daina, įvertinta 29 taškais, tais metais aplenkė aštuonis konkurentus ir užėmė 14 vietą.

Nuorodos
--------

* Daina *Un baiser volé*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Céline Carzo  *„Quand je te rêve"*** |  **Liuksemburgo atstovė Eurovizijoje**1991 | Po to:**Marion Welter ir Kontinent  *„Sou fräi"*** |
Vienas brangiausių pasaulyje vartininkų Džianluidžis Bufonas
**Vartininkas** – viena iš keturių futbolo žaidėjų pozicijų. Tai yra viena pagrindinių pozicijų, mat be vartininko komanda negali žaisti. Pagrindinė vartininko užduotis yra apsaugoti savo vartus nuo priešininkų komandos įvarčių. Tai pasiekiama vartininkui atmušant kamuolį bet kuria kūno dalimi ar jį sugaunant rankomis. Jis yra vienintelis žaidėjas, galintis kamuolį liesti rankomis. Vartininkai visada dėvi kitokios spalvos nei jo komandos draugai marškinėlius.

Vartininkas negali pagauti rankomis kamuolio nuo savo komandos žaidėjų. Taip pat vartininkas negali žaisti rankomis už baudos aikštelės ribų.

Įprastai vartininkas atlieka laisvus smūgius nuo vartų, taip pat reguliuoja komandos gynybą baudos smūgių, kampinių metu, bando atremti 11 metrų baudinius.

Traumos ar kitų įvykių metu vartininkas pakeičiamas kitu vartininku, o jam nesant į vartus privalo stoti kuris nors aikštės žaidėjas.

1870 m. visiems futbolo žaidėjams buvo uždrausta žaisti rankomis, o 1871 m. įteisintas vartininko žaidimas ir apibrėžta, kad jis gali rankomis liesti kamuolį. Nuo 1997 m. vartininkui negalima laikyti kamuolio rankose ilgiau nei 6 sekundes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Goalkeepers are not above the Law Archyvuota kopija 2015-11-06 iš Wayback Machine projekto.
| ***Kastro vienuolyno vyresnioji*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La badessa di Castro |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Armando Crispino |
| Scenaristas (-ai) | Lucio BattistradaArmando Crispino |
| Vaidina | Barbara BouchetIda Galli |
| Metai | 1974 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Kastro vienuolyno vyresnioji** (it.  *La badessa di Castro*) – 1974 m. Italijoje sukurtas trileris pagal to paties padavinimo Stendalio romaną.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Barbara Bouchet – abatė Elena
* Pier Paolo Capponi – monsinjoras Frančesko
* Ida Galli – sesuo Margarita
* Antonio Cantafora – Džulijus
* Luciana Turina – sesuo Rufina
* Ciro Ippolito – Čezarė
* Serena Spaziani – sesuo Agata

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jaunos moters Elenos šeima, norėdama ją apsaugoti nuo pabudusių jausmų vienam nusikaltėliui, išsiuntė ją į vienuolyną. Po kurio laiko ji sužinojo, kad mylimasis žuvo, mėgindamas ją aplankyti, tačiau Elena nusprendžia likti vienuolyne ir ilgainiui tampa jo vyresniąja. Netrukus seksualumu spinduliuojanti vienuolė užmezga intymius ryšius su vietos vyskupu, tačiau po kurio laiko ji pasijunta nėščia...
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterKasumi Ishikawa |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Japonija** |
| Stalo tenisas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2012 Londonas | Komanda |
| **Sidabras** | 2020 Tokijas | Komanda |
| **Bronza** | 2016 Rio | Komanda |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2017 | Mišrūs dvejetai |
| **Sidabras** | 2014 | Komanda |
| **Sidabras** | 2015 | Mišrūs dvejetai |
| **Sidabras** | 2016 | Komanda |
| **Sidabras** | 2018 | Komanda |
| **Sidabras** | 2019 | Mišrūs dvejetai |
| **Bronza** | 2008 | Komanda |
| **Bronza** | 2010 | Komanda |

**Kasumi Išikava** (g. 1993 m. rugpjūčio 3 d.) – Japonijos stalo tenisininkė, daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionatų prizininkė. 2017 m. vasarį buvo trečioji raketė pasaulio reitinge.

Biografija
----------

2008 metais laimėjo savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - bronzą komandinėje rungtyje.2010 m. Azijos žaidynėse pelnė du bronzos medalius. 2012 m. savo debiutinėse 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė sidabrą komandinėje rungtyje. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnyta bronza kartu su Japonijos nacionaline rinktine. 2017 m. laimėjo pasaulio stalo teniso čempionato mišrių dvejetų varžybas.

Nuorodos
--------

* ITTF svetainėje Archyvuota kopija 2018-04-04 iš Wayback Machine projekto.
| **Kastytis Vainauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1961 m. rugpjūčio 12 d. (61 metai)Kaune |
| Vaikai | Marius, Donatas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Panevėžio miesto politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* Lietuvos laisvės lygos;
* 2001 m. Lietuvos dešiniųjų sąjungos;
* 2003 m. Liberalų demokratų partija;
* 2006 m. Tvarka ir teisingumas.

 |
|  |
| Alma mater | 1986 m. Kauno politechnikos institutas |

**Kastytis Vainauskas** (g. 1961 m. rugpjūčio 12 d. Kaune) – Lietuvos ir Panevėžio miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Kauno 31-ojoje vidurinėje mokykloje. 1980 m. baigė Kauno politechnikumą, metrologas. 1983–1986 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Radiotechnikos fakultete.

1980–1982 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1982–1988 m. dirbo Kauno susivienijimo „Pergalė" Centriniame konstravimo biure
1988–1989 m. Lietuvos aklųjų ir silpnaregių sąjungos Kauno įmonėje. 1994–2000 m. individualios įmonės savininkas. 2002–2007 m. ir nuo 2007 m. Panevėžio miesto savivaldybės mero pavaduotojas.

Lietuvos laisvės lygos, 2001 m. Lietuvos dešiniųjų sąjungos, 2003 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys.

2000–2003 m. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.

Triatlono klubo narys. Išsiskyręs, vaikai Marius, Donatas.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Partija Tvarka ir teisingumas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-08 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°53′25″ š. pl. 23°50′27″ r. ilg.﻿ / ﻿54.89028°š. pl. 23.84083°r. ilg.﻿ / 54.89028; 23.84083


| Graužės IV tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Kauno rajonas) |
| Plotas | 0,029 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,04 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Vėžpievis, bevardis upelis |
| Išteka | Vėžpievis |

**Graužės IV tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, Noreikiškių gyvenvietės vakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Vėžpievio upelį (Nemuno intakas) 2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis pietų-šiaurės-rytų kryptimi – 0,4 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 57,1 m. Priešsroviui iškart telkšo Graužės III tvenkinys. Šiaurės rytuose atiteka upelis iš netoliese telkšančių 3 tvenkinių kaskados – Graužės V tvenkinio, Graužės VI tvenkinio ir bevardžio tvenkinuko (0,21 ha). Tvenkinio krantai aukšti, apaugę mišku, į šiaurę stūkso Kamšos miškas ir Kamšos botaninis-zoologinis draustinis. Į vakarus įsikūręs Akademijos miestelis. Pietine pakrante eina kelias  **1903**  Akademija–I Kauno fortas .

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
| Argailo ežeras |
| --- |
| Palydovinė nuotrauka, 1985 m. rugpjūtisPalydovinė nuotrauka, 1985 m. rugpjūtis |
| Vieta | Australijos vėliava Australija |
| Plotas | 730–980 km² |
| Kilmė | Dirbtinis |
| Tūris | 5,797–10,700 km³ |
| Įteka | Ordas, Lanko upė |
| Išteka | Ordas |
|  |
|  Vikiteka | Argailo ežeras |

**Argailo ežeras** (angl. *Lake Argyle*) – tvenkinys Australijos šiaurėje, Vakarų Australijos valstijoje, Kimberlio regione. Didžiausias gėlo vandens telkinys Australijos žemyne. Sudarytas, 1972 m. patvenkus Ordo upę. Ežero plotas 730–980 km², tūris 5 797 mln. m³ (didžiausias 10 700 mln. m³). Krantai vingiuoti, daugiausia statūs, gausu įlankų ir salų. Per ežerą teka Ordas, įteka Lanko upė ir kiti mažesni upeliai. Nuo 1990 m. kartu su gretimu Kananaros ežeru (tvenkiniu) saugomas Ramsaro konvencijos.

341 m ilgio ir 99 m aukščio Ordo upės užtvanka, sukūrusi Argailo ežerą
Ežero vandens lygis svyruoja priklausomai nuo kritulių, vandens išgaravimo ir naudojimo drėkinimui. Vandens lygio svyravimai trukdo pakrantėms apaugti augalija; vis dėlto vietomis yra tankiai suaugusių medžių. Ežere suskaičiuotos 74 vandens paukščių rūšys, daugiau kaip 15 žuvų rūšių. Veisiasi gėlavandeniai krokodilai (pastebėta ir briaunagalvių krokodilų), gėlavandeniai vėžliai, vandeninės žiurkės, vėžiai. Vanduo naudojamas drėkinimui, deimantų kasykloms, namų ūkiams. Veikia 1996 m. pastatyta 30 MW galingumo hidroelektrinė. Lankomas turistų – rengiamos išvykos, stebimi paukščiai, meškeriojama, plaukiojama valtimis.

Vienintelė gyvenvietė ežero pakrantėje – Leik Argailas (*Lake Argyle*), įkurta užtvankos statyboms, šiuo metu skirta turistų aptarnavimui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ord River Irrigation Scheme*, Kimberley Development Commission. Archyvuota 2007-05-09. Nuoroda tikrinta 2022-02-19.
2. 1 2  *Lake Argyle*, Encyclopaedia Britannica. Nuoroda tikrinta 2022-02-19.
3. ↑  *Statistics* Archyvuota kopija 2022-02-19 iš Wayback Machine projekto. Lake Argyle. Nuoroda tikrinta 2022-02-19.
4. 1 2  *Lakes Argyle and Kununurra*, Australian Wetlands Database. Nuoroda tikrinta 2022-02-19.
5. ↑  Michael Bennett, *Fatal crocodile attack 'inevitable'* , The West Australian, 2010-03-26. Nuoroda tikrinta 2022-02-19.
6. ↑  *Hydro-Power*, Lake Argyle. Nuoroda tikrinta 2022-02-17.
7. ↑  *Lake Argyle, WA*, Aussie Towns. Nuoroda tikrinta 2022-02-19.

Nuorodos
--------

* Lake Argyle
| Argau frankas |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **1798 – 1850** | → |

 |  |
| *4 Argau frankai* |
|  |
| **Naudojo:** | Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| **Metalas:** | sidabras |
|  |
| **Smulkesnis vnt.:** | bacenas: 1/10 |
|  |
| **Nominalai:** | Banknotai: nebuvo   Monetos: 4 frankų, 1, 5, 10, 20 bacenų, 1, 2, 2½, 5 rapenų |

**Argau frankas** – Argau kantono (Šveicarija) piniginis vienetas, buvęs apyvartoje 1798-1850 m.

1 Argau frankas buvo lygus 10 bacenų (*Batzen*), vienas bacenas - lygus 5 kreiceriams (*Kreuzer*) ar 10 rapenų (*Rappen*).
  
Frankas nuo 1798 m. buvo Helvecijos respublikos piniginis vienetas. Helvecijos respublika 1803 m. nustojo kaldinti monetas. Tuo tarpu Argau kantonas frankų monetas kaldino 1805-1831 m.
  
Argau frankų monetos buvo:

* sidabrinės - 5, 10 ir 20 bacenų bei 4 frankų
* biloninės - 1, 2, 2½ ir 5 rapenų bei 1 baceno.

1850 m. buvo įvestas Šveicarijos frankas. 1,5 Šveicarijos franko buvo lygus 1 Argau frankui.

Nuorodos
--------

* Krause, Chester L. and Clifford Mishler (1991). Standard Catalog of World Coins: 1801-1991 (18th ed. ed.). Krause Publications. ISBN 0-87341-150-1
| Arendalisnorv. *Arendal* |
| --- |
|        |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

ArendalisArendalis

58°29′0″ š. pl. 08°47′0″ r. ilg.﻿ / ﻿58.48333°š. pl. 8.78333°r. ilg.﻿ / 58.48333; 8.78333﻿ (Arendalis)Koordinatės: 58°29′0″ š. pl. 08°47′0″ r. ilg.﻿ / ﻿58.48333°š. pl. 8.78333°r. ilg.﻿ / 58.48333; 8.78333﻿ (Arendalis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Norvegijos vėliava Norvegija |
| **Apskritis** | Rytų Agderio apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 41 655  |
| **Plotas** | 270 km² |
| **Tankumas** (2010) | 154 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Arendalis |

**Arendalis** (norv. *Arendal*) – miestas pietų Norvegijoje, Skagerako sąsiaurio pakrantėje, įsikūręs 7 salose. Rytų Agderio apskrities centras. Yra jūrų uostas, bazuojasi žvejybinis laivynas, veikia keltas į Daniją. Geležinkelio stotis, eina Kristiansando-Oslo plentas. Laivų statybos, mašinų gamybos, metalo apdirbimo, spalvotosios metalurgijos, elektrotechnikos, elektronikos, medžio apdirbimo chemijos, maisto pramonė. Netoli Arendalio kasama geležies ir titano rūda.

Miestas pasižymi XVII a. mediniu senamiesčiu. Yra 1813 m. pastatyta rotušė – vienas didžiausių Norvegijos medinių pastatų. Yra du švyturiai.

Istorija
--------

Miestas įkurtas XIV a. vid. vėliau tapo svarbiu medienos eksporto uostu. Miesto teisės suteiktos 1723 m.

Sportas
-------

* Arendal – futbolo klubas.

Galerija
--------

* SenamiestisSenamiestis
* Šv. Pranciškaus bažnyčiaŠv. Pranciškaus bažnyčia
* RotušėRotušė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Arendalis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
**Areštas** baudžiamojoje teisėje – trumpalaikis laisvės atėmimas numatytam laikui, atliekamas areštinėje; bausmė, skiriama, padarius baudžiamąją veiką.

Lietuva
-------

Areštą teismas skiria LR baudžiamojo kodekso specialiojoje dalyje numatytais atvejais. Areštas yra trumpalaikis laisvės atėmimas, atliekamas areštinėje. Arešto terminas skaičiuojamas paromis. Už nusikaltimą nustatoma nuo 15 iki **90** parų arešto, už baudžiamąjį nusižengimą – nuo 10 iki **45** parų arešto. Arešto laikas už nusikalstamą veiką straipsnio sankcijoje nenurodomas. Jį nustato teismas, skirdamas bausmę. Jeigu paskirta iki **45** parų arešto, teismas gali nustatyti atlikti jį poilsio dienomis. Jeigu asmuo pažeidžia šią arešto atlikimo tvarką, ją teismas savo sprendimu gali pakeisti įprastine arešto atlikimo tvarka.

Areštas neskiriamas nėščioms moterims ir gali būti neskiriamas asmenims, auginantiems vaiką iki 3 metų, atsižvelgiant į vaiko interesus (LR baudžiamasis kodeksas, 49 str. („Areštas") 1-6 d.).

Vokietija
---------

Vokietijoje vad. alternatyvioji laisvės atėmimo bausmė (vok. *Ersatzfreiheitsstrafe*) paskiriama tada, kai teismo paskirta bauda nesumokama arba dėl ekonominių priežasčių negali būti sumokėta. Iki 1945 m. Vokietijoje taip pat buvo vad. „tvirtovės areštas" (vok. *Festungshaft*, *Festungsstrafe*) kaip laisvės atėmimo bausmės rūšis. Tai buvo vad. „garbės areštas" (vok. *Ehrenhaft*), garbės neatimanti bausmė (lot. *custodia honesta*) be pareigos (prievartos) dirbti. Tokią bausmę yra atlikę verslininkas Werner von Siemens (1816–1892), Adolfas Hitleris (1889–1945), Karl Liebknecht (1871–1919) ir kiti garsūs veikėjai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR baudžiamasis kodeksas (2010-02-11 redakcija)
| Argau |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Šveicarijos vėliava Šveicarija |
| **Administracinis centras** | Arau |
| **Rajonų skaičius** | 11 |
| **Oficialios kalbos** | Vokiečių |
|  |
| **Gyventojų** (2018 gruodis) | 678 207 |
| **Plotas** | 1 403,76 km² |
| **Tankumas** (2018 gruodis) | 483 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | CH-AG |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ag.ch |
|  **Vikiteka** | ArgauVikiteka |

**Argau** (vok. *Aargau*) – kantonas Šveicarijos šiaurėje, prie Vokietijos sienos. Kantono centras - Arau. Kantone yra oficiali vokiečių kalba. Didesniąją dalį paviršiaus užima Šveicarijos plokščiakalnis, o pietvakariuose - Juros kalnų dalis. Vystoma mašinų (staklių), tiksliųjų prietaisų gamyba, metalo apdirbimas, elektrotechnikos, elektronikos, tekstilės, siuvimo, cemento, chemijos pramonė. Prie Arės ir Reuso yra hidroelektrinių. Veikia trys atominės elektrinės. Auginamos daržovės, vaismedžiai, vynmedžiai, javai, veisiami pieniniai galvijai. Vystomas turizmas. Yra Badeno kurortas. Per Argau eina geležinkeliai ir automobilių keliai, jungiantys Vokietiją su Italija ir Prancūzija.

Istorija
--------

Seniausi gyventojai - keltai, kuriuos II a. nukariavo romėnai. V a. Argau teritoriją užėmė frankai. 861 metais padalytas į Aukštutinį Argau (priklausė Bernui) ir Žemutinį Argau (grafų Lenzburgų, Kyburgų, nuo 1264 ir Habsburgų valdų dalis). 1415 m. Argau pasidalijo į Berną ir Liucerną. 1798 Bernui priklausanti dalis paskelbta Argau kantonu Helvetijos Respublikos sudėtyje, nuo 1803 m. sujungus su Badeno kantonu tapo Šveicarijos konfederacijos dalimi.

Literatūra
----------

1. ↑  Aargau. *Argau*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 17 psl.


|  |  |
| --- | --- |
| **Šveicarijos kantonai** |  |
| Apencelis-Auserodenas | Apencelis-Inerodenas | Argau | Bazelis (miestas) | Bazelis (sritis) | Bernas | Ciurichas | Cugas | Fribūras | Glarusas | Graubiundenas | Jura | Liucerna | Nešatelis | Nidvaldenas | Obvaldenas | Sankt Galenas | Šafhauzenas | Švicas | Tičinas | Turgau | Uris | Valė | Vo | Zoloturnas | Ženeva |