recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Leideno kulka** – Žiulio Verno moksliniame fantastiniame romane „Dvidešimt tūkstančių mylių po vandeniu" aprašyta kulkos konstrukcija. Ši kulka pakrauta elektros krūviu ir pataikiusi daro elektrinę žalą.
  
Elektra veikiantis iššaunamas įtaisas buvo sukurtas kaip šių dienų policinis ginklas.

Aprašymas
---------

1870 m. Žiulis Vernas aprašė medžioklės ekspediciją, kurioje panaudotos neįprastos konstrukcijos kulkos:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | ... šis šautuvas iššauna ne paprastas kulkas, o mažus stiklinius indus. Šie indai yra plieniniuose apvalkaluose ir pasunkinti švino piliule; jie yra tikros Leideno stiklinės, į kurias pakraunamas elektros krūvis, sudarydamas labai didelę įtampą. Nuo mažiausio sukrėtimo jos išsikrauna, ir gyvūnas, koks tvirtas jis bebūtų, krenta negyvas.  ' |  |

Ž. Verno romane Leideno kulkas iššaudavo specialiu oriniu šautuvu, naudojančiu suspaustą orą. Tokia kulka pakakdavo pataikyti į bet kurią kūno dalį, kad auka būtų nukauta.

Šiuolaikinis analogas
---------------------

2005 m. Jungtinių Valstijų nacionalinio saugumo departamentas pasirašė kontraktą sukurti panašiai veikiantį įtaisą, pavadintą *Piezer* (nuo žodžio *pjezo*), kurio apibūdinimas toks: „belaidis elektra raumenis paveikiantis nemirtinas ginklas, pagrįstas pjezoelektrine technologija, skirtas civiliams teisingumo organų valdininkams ir kariškiams".

Įtaisas, vadinamas *Extended Range Electronic Projectile* ('Padidinto nuotolio elektroninis sviedinys'), kuris primena didelio nuotolio iš šautuvo iššaunamą belaidį tazerio sviedinį, buvo išbandytas 2009 m. Elektroninės strėlytės iššaunamos iš 12-to kalibro lygiavamzdžio šautuvo ir lekia iki 20 m. Į žmogų pataikiusi strėlytė elektros iškrova jį imobilizuoja 20-čiai sekundžių.

*Amnesty International* anksčiau ginčijo jo pirmtako tazerio saugumą, teigdama, kad apie 330 žmonių mirė po elektrinio tazerio poveikio.

Nuorodos
--------

1. ↑  Twenty Thousand Leagues Under the Sea, A complete, unabridged translation of Vingt milles lieues sous les mers by Jules Verne, based on the original French texts published in Paris by J. Hetzel et Cie. over the period 1869–71. Translated from the Original French by F. P. Walter. Downloadable from the Internet Archive. Nuoroda tikrinta 2009-04-31.
2. ↑  Christensen, Bill (2005-08-19). „Homeland Security Orders Modern Version of Jules Verne's Leyden Ball". *LiveScience*. Imaginova.com (from TechNovelgy.com). Nuoroda tikrinta 2009-05-11. `{{cite web}}`: Tekstas „LiveScience" ignoruotas (pagalba)
3. ↑  Hambling, David (15 August 2005). „US shoots ahead in stun gun design". *New Scientist*.
4. 1 2  Marks, Paul Long-range Taser reignites safety debate, New Scientist, Vol.203, No.2723, 26 August 2009, pp.20-21. Nuoroda tikrinta 2009-09-03.
| San Antonijus*San Antonio* |
| --- |
|        |
| *Uosto reginys* |
|  |
| 

San AntonijusSan Antonijus

33°35′0″ p. pl. 71°37′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.58333°š. pl. 71.61667°r. ilg.﻿ / 33.58333; 71.61667﻿ (San Antonijus (Čilė))Koordinatės: 33°35′0″ p. pl. 71°37′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.58333°š. pl. 71.61667°r. ilg.﻿ / 33.58333; 71.61667﻿ (San Antonijus (Čilė)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Čilės vėliava Čilė |
| **Regionas** | Valparaiso regionas Valparaiso regionas |
| **Provincija** | San Antonijaus provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1894 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 83 435  |
| **Altitudė** | 4 m |
|  |
|  **Vikiteka** | San Antonijus |
|  |
| **Kirčiavimas** | Sán Antònijus |

**San Antonijus** (isp. *San Antonio*) – miestas vidurio Čilėje, Valparaiso regione, 88 km į pietus nuo Valparaiso, tuojau į šiaurę nuo Maulės žiočių, Ramiojo vandenyno pakrantėje; San Antonijaus provincijos centras. Svarbus jūrų uostas (apyvarta 12,1 mln. tonų, 2009 m.). Vystomas turizmas (paplūdimiai, ruonių ir banginių stebėjimas, seni uosto įrengimai).

Istorija
--------

San Antonijaus uostas ėmė kurtis XIX a. vid. o ypač jo reikšmė išaugo kai Čilės nepriklausomybės karo metu ispanai sugriovė Valparaiso uostą. 1894 m. miestas įsteigtas oficialiai kaip *San Antonio de las Bodegas*. Dabartinis uostas pastatytas 1910 m. Miestą 1985 m. nusiaubė žemės drebėjimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Rokas Gedminas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1993 m. balandžio 13 d. (30 metų) |
| Gimimo vieta | Šiauliai, Lietuva |
| Ūgis | 167 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FA Šiauliai |
| **Pozicija** | saugas/puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2012–2015  2012–2015  2016–2017  2016–2017  2018  2018  2019  2020 | FK Šiauliai → Šiauliai-2 FK Atlantas→ Atlantas-2 FK Trakai→ Trakai B FC PakruojisFA Šiauliai | 71 (10)0? 0(?) 32 0(4) 0? 0(?)18 0(1)0? 0(?)19 0(3)12 0(7) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 5 rugsėjo 2020. |

**Rokas Gedminas** (g. 1993 m. balandžio 13 d. Šiauliai) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis saugo arba puolėjo pozicijoje. A lygoje sužaidęs daugiau nei šimtą rungtynių.

Karjera
-------

Karjeros pradžioje (2012 m.) žaidė „Šiaulių" klube. 2013 m. liepos 7 d. pelnė du įvarčius prieš VMFD Žalgiris, tačiau tai neišgelbėjo šiauliečių nuo pralaimėjimo. Keturis sezonus atstovavo šiauliečių klubui. Žaisdavo ir pagrindinėje komandoje, ir dublerių ekipoje.

Šiauliams pasitraukus iš A lygos ir išformavus ekipas, 2016 m. perėjo į Klaipėdos „Atlantą". Du sezonus buvo atlantiečiu.

2018 m. perėjo į FK Trakai, tačiau nepavyko įsitvirtinti pagrindinėje sudėtyje. Dažniausiai pasirodydavo po keitimo. Pelnė vieną įvartį A lygoje į buvusios komandos (FK Atlantas) vartus. Žaidė Europos lygos rungtynėse. Nesibaigus sezonui paliko trakiškių klubą.

2019 m. atstovavo Pakruojo klube, kuris dalyvavo Pirmoje lygoje. Sužaidė devyniolika rungtynių ir pasižymėjo trimis įvarčiais.

2020 m. pranešta, kad Rokas grįžta į Šiaulius. Atstovavo FA Šiauliai, kurie žaidė Pirmoje lygoje.

Rinktinės
---------

### U–17 rinktinė

Atstovavo Lietuvos U–17 rinktinę. 2009 m. spalio 6 d. žaidė rungtynėse prieš Rumuniją. O spalio 21 d. pelnė įvartį ir padėjo lietuviams nugalėti varžovus iš Farerų salų.

### U–21 rinktinė

Atstovavo U–21 rinktinę. 2013 m. rugpjūčio 8 d. žaidė rungtynėse prieš San Mariną.
2014 m. sausio 18 d. prieš latvius sužaidė visas rungtynes.
2014 m. vasario 2 d. dar kartą kovojo su latviais.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  „archyvo kopija". 2020-03-12. Suarchyvuotas originalas 2020-03-12. Nuoroda tikrinta 2020-09-06.
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑

Nuorodos
--------

* soccerway
* lietuvosfutbolas.lt
* transfermarkt.com
Aviliai ir skuptūros
**Senovinės bitininkystės muziejus** – 1984 metais įkurtas muziejus Šiaurės rytų Lietuvoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke, Ignalinos raj. Stripeikių kaime, Vinco Bikaus sodyboje. Muziejaus teritorija yra 3 ha. Steigėjas – bitininkas Bronius Kazlas. Muziejų sudaro 5 pastatai su turiniu, apie 200 eksponatų (muziejus save pristato LIMIS sistemoje), 25 skulptūros iš medžio (pvz. atvaizduotos lietuvių dievybės Babilas, Austėja, skulptūriniai aviliai, šešios bičių šeimos ir stiklinis avilys su gyvomis bitėmis ir kt.). 

Siūlomos edukacinės programos: „Kvapų palėpė" bičių produktų aromaterapija, „Nuo žolyno iki korio" ir „Radvilų desertas" bičių produktų degustavimo programos, „Bitelės žvakelė" žvakių liejimo programa. Muziejuje kartu gyvena keturios prezidentinės bičių šeimos, prezidento V. Adamkaus bitės (prezidentui bites dovanojo Ukrainos prezidentas V. Juščenka) ir prezidentės D. Grybauskaitės.

Muziejus veikia nuo gegužės iki spalio. Nuo spalio mėnesio priimamos ekskursijos užsakius iš anksto. Tradiciškai, rugpjūčio 15 d. (per Žolinę) rengiama medkopio pabaigos šventė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bitininkystės muziejus | aparkai.lt". *aparkai.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-03-05.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Senovinės bitininkystės muziejus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Museums-Webseite (lietuvių, anglų, vokiečių, prancūzų k.)
* Muziejus Archyvuota kopija 2014-02-01 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Laura Piškinaite-Kazlauskiene: *The Beekeeper’s Spiritual World in Museum Objects* in: Pro Ethnologia 6  **(**angl.**)**
Peripteris su peristaziu.
**Peripteris** (gr. περίπτερος) – senovės Graikijos ir Romos šventyklos, apsuptos kolonų portiku, tipas. Peripteriai atsirado VII a. pr. m. e. Jie buvo labiausiai paplitęs šventyklų tipas archaikos laikais.

Peripteris pavadintas pagal šventyklos celę iš visų keturių pusių supančią kolonadą, kuri sudaro keturpusę arkadą peristazį. Šoninė kolonada vadinasi pteronas. 

Peripteriu vadinamas ir pastato (paprastai klasikinės šventyklos) perimetras, sudarytas iš kolonų. Šis terminas naudojamas kalbant apie dorėninio orderio pastatus.

Peripterio sąvoką įvedė Vitruvijus, suklasifikavęs senovės Graikijos šventyklas (megaronas, prostilis, amfiprostilis, peripteris, dipteris).

Įvairovė
--------

Peripteriai skiriasi kolonų skaičiumi pagrindiniame fasade:

* 4 kolonos – tetrastilis,
* 6 kolonos – heksastilis,
* 8 kolonos – oktostilis,
* 10 kolonų – dekastilis,
* 12 kolonų – dodekastilis.

Jei kolonos yra netikros, piliastrai, statinys yra *pseudoperipteris*.

Išnašos
-------

1. 1 2  Reber, Franz von; Joseph Thacher Clarke (1882). *History of Ancient Art*. University of Wisconsin - Madison: Harper & Brothers. pp. 419–420. Nuoroda tikrinta 2007-11-06. „peripteros."
**Emőke Pápai**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Patrícia Pápai Emőke |
| Gimimo data | 2003 m. birželio 24 d. (20 metų) |
| Gimimo vieta | ... Vengrija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Grasshopper Club |
| **Numeris** | 19 |
| **Pozicija** | gynėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018–20212021– | MTK Hungária FCGrasshopper Club | 29 0(24)0? 00(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2021– | Vengrijos rinktinė | 12 0(5) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. liepos 10 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. liepos 10 d.. |

**Emėkė Papai** (g. 1997 m. gegužės 28 d.) – Vengrijos futbolininkė, rungtyniaujanti Vengrijos rinktinėje.

Karjera
-------

Vengrų kilmės mergina karjerą pradėjo gimtinėje, kur atstovavo MTK Hungária FC.

Nuo 2021 m. žaidė Ciuriche, Šveicarijoje. Atstovavo Grasshopper Club.

Rinktinės
---------

Atstovavo Vengrijos jaunimo rinktinėms. 2019 m. spalio 2 d. rungtynėse prieš Bulgarijos U-17 rinktinę pasižymėjo pelnydama net penkis įvarius, o vengrės įveikė varžoves triuškinančiu rezultau 7-0.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2020 m. Debiutavo 2020 m. balandžio 13 d. prieš Bosnijos ir Hercegovinos rinktinę.

Debiutinį įvartį pelnė 2021 m. birželio 10 d. draugiškose rungtynėse prieš Serbijos rinktinę. Šiose rungtynėse iš viso pasižymėjo du kartus. Po pirmojo smūgio rezultatas tapo 2-0, o po antrojo – 4:0. Vengrės sutriuškino serbes rezultatu 4-0.

Pasiekimai
----------

**Grasshopper Club**
* Šveicarijos taurė:

Finalininkė: 2021–2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  „Schweizer-Cup - Schweizer Cup (Frauen) - Final - 30.04.2022 17:00 - Letzigrund, Zürich - Stadion". *football.ch/sfv*. Nuoroda tikrinta 11 June 2022.

Nuorodos
--------

* Soccerway (apie žaidėją)
* Sofascore (apie žaidėją)
* Flashscore (apie žaidėjas)
* Soccerdonna (apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (apie žaidėją)
Ranobė knygynas Makao
**Ranobė** (jap. ラノベ) arba **lengvasis romanas** (jap. ライトノベル) – įvairių žanrų (nuo meilės istorijų ir mokslinės fantastikos bei siaubo) populiariosios japonų literatūros rūšis, kuriai būdinga daugiausia fantastinis siužetas, daug dialogų, animė ir manga stiliaus iliustracijos, skirtos daugiausia paauglių ir jaunimo auditorijai.

Ranobė Japonijoje išpopuliarėjo XX a. devintajame dešimtmetyje. Leidėjai nuolat ieško naujų autorių ir kasmet rengia konkursus, kurių nugalėtojai, be piniginių prizų, gauna teisę išleisti savo autorines knygas. Didžiausiame iš šių konkursų – Dengeki Šiosecu Taišio (jap. 電撃小説大賞 = *Dengeki Shōsetsu Taishō*) – kasmet dalyvauja daugiau kaip du tūkstančiai autorių.

Knygos leidžiamos kišeniniu formatu, 10,5 × 15 cm dydžio puslapiais, taip pat dalimis publikuojamos literatūriniuose ranobė žurnaluose, pavyzdžiui, „Dragon Magazine", „The Sneaker", „Dengeki HP" arba mišraus turinio žurnaluose: „Comptiq" ir „Dengeki G's Magazine".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Scott J. Miller (2009). *Historical Dictionary of Modern Japanese Literature and Theater*. Scarecrow Press. p. 61. `{{cite book}}`: Nežinomas parametras `|nuoroda=` ignoruotas (pagalba)
2. ↑  Gregory Bergman, Josh Lambert (2011). *Geektionary: From Anime to Zettabyte, An A to Z Guide to All Things Geek*. Adams Media. „Архивированная копия". Suarchyvuotas originalas 2016-06-10. Nuoroda tikrinta 2016-05-15. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|deadlink=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  Thompson J. *The Complete Guide*. p. 498.
4. ↑  „Seven Seas Entertainment Launches New "Light Novel" Imprint". 2006-09-13. Suarchyvuotas originalas 2012-02-14. Nuoroda tikrinta 2008-01-05.
| Glynas |
| --- |
| Vieta | Varėnos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,163 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,2 km |
| Išteka | M-2 |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Glynas

  |
| **Koordinatės** |  54°09′25″ š. pl. 24°17′15″ r. ilg.﻿ / ﻿54.15694°š. pl. 24.28750°r. ilg.﻿ / 54.15694; 24.28750Koordinatės: 54°09′25″ š. pl. 24°17′15″ r. ilg.﻿ / ﻿54.15694°š. pl. 24.28750°r. ilg.﻿ / 54.15694; 24.28750 |

**Glynas** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 6,5 km į rytus nuo Merkinės, 2 km į vakarus nuo Mardasavo, Dainavos girios apsuptyje (Mardasavo miškas). Įeina į Dzūkijos nacionalinį parką (Glyno kraštovaizdžio draustinį). Ištįsęs šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 0,9 km, plotis siekia iki 0,25 km. Altitudė 104,3 m. Kranto linija lygi, jos ilgis 2,2 km. Krantai aukštoki, ištisai apaugę mišku. Iš pietų prieina Glyno pelkė. Šiaurės rytuose išteka Merkio intakas M-2 upelis. Pietinėje ir šiaurinėje pakrantėse yra įrengtos stovyklavietės.

Glyno pakrantėse rasta daug paleolito ir mezolito laikotarpio gyvenviečių radinių. Glyno pelkėje esančioje kopoje rasti vieni seniausių Lietuvoje madleninio tipo titnaginiai strėlių antgaliai.

Ežerėvardis *Glýnas* kildinamas nuo žodžių *glinti* („tepti, terlioti"), *gleinus* („ištižęs, lipus, slidus"), dar plg. *gléinė* („šlapias molis"), *gléinia* („gliti žemė, purvynė"), nors gali būti ir iš blrs. *гліна* („molis").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Glynas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 638
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 118
3. ↑  Šablonas:Varėnos VTV
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| Tokopilija*Tocopilla* |
| --- |
|        |
| *Tokopilijos uostas* |
|  |
| 

TokopilijaTokopilija

22°6′0″ p. pl. 70°12′0″ v. ilg.﻿ / ﻿22.10000°š. pl. 70.20000°r. ilg.﻿ / 22.10000; 70.20000﻿ (Tokopilija)Koordinatės: 22°6′0″ p. pl. 70°12′0″ v. ilg.﻿ / ﻿22.10000°š. pl. 70.20000°r. ilg.﻿ / 22.10000; 70.20000﻿ (Tokopilija) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Čilės vėliava Čilė |
| **Regionas** | Antofagastos regionas Antofagastos regionas |
| **Provincija** | Tokopilijos provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1843 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 24 631  |
| **Plotas** | 7,9 km² |
| **Tankumas** (2017) | 3 118 žm./km² |
| **Altitudė** | 0 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Tokopilija |

**Tokopilija** (isp. *Tocopilla*) – miestas šiaurės Čilėje, Antofagastos regione. Provincijos centras. ~24 tūkst. gyventojų. Miestas įsikūręs Ramiojo vandenyno pakrantėje, Atakamos dykumos pakraštyje.

Svarbus kalio salietros, išgaunamos dykumoje, eksporto uostas. Taip pat eksportuojamas varis iš Čukikamatos vario kasyklos. Vystoma pramoninė žvejyba, metalurgijos, chemijos pramonė, veikia elektrinė. Per miestą eina Panamerikos plentas.

Dauguma pramonės įmonių, kasyklos įsikūrusios už miesto ribų, todėl Tokopilija yra „miegamasis" miestas, kuriame gyvena regiono darbininkai.

Pavadinimas „Tokopilija" reiškia „velnio kampas". Miestas susikūrė kaip pramoninis ir eksporto centras. 2007 m. miestas smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimo.

Iš Tokopilijos kilęs žymus rašytojas, aktorius, filmų kūrėjas Alechandras Chodorovskis bei kylanti Čilės futbolo žvaigždė Aleksis Sančesas.

Šaltiniai
---------

1. CHILE: Antofagasta, *citypopulation.de*
2. ↑  CHILE: Antofagasta, *citypopulation.de*
3. CHILE: Antofagasta, *citypopulation.de*
4. ↑  CHILE: Antofagasta, *citypopulation.de*
| **Mazama** |
| --- |
| Pilkoji mazama (Mazama gouazoubira)Pilkoji mazama (*Mazama gouazoubira*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Elniniai  *( Cervidae)* |
| Pošeimis: | Stirnos  *( Odocoileinae)* |
| Gentis: | Mazamos  *( Mazama)* |

 |

**Mazamos** (*Mazama*) – elninių (*Cervidae*) šeimos žinduolių gentis. Paplitusi Jukatano pusiasalyje, Pietų Amerikoje ir Trinidado saloje.

Genties pavadinimas *Mazama* (nah. *mazame*) kilęs iš nahuatlių kalbos ir reiškia elnią.

Rūšys
-----

* Didžioji mazama (*Mazama americana*)
* Pilkoji mazama (*Mazama gouazoubira*)
* Mažoji mazama (*Mazama rufina*)
* Nykštukinė mazama (*Mazama chunyi*)

Išvaizda
--------

Mazamų dydis ir išvaizda labai įvairuoja. Ilgis nuo 70 iki 140 cm, svoris 8–30 kg. Uoga 5–20 cm ilgio, iš apačios balta. Panašūs į dukerius, bet nėra jiems artimai giminingi. Kailis neturi raštų, o spalva svyruoja nuo šviesiai rudos iki tamsiai rudos. Ragai trumpi, nežymūs.

Elgsena
-------

Naktiniai gyvūnai ir drovūs, todėl retai sutinkami ir apie jų gyvenimo būdą mažai žinoma. Gyvena pavieniui arba poromis mažoje teritorijoje, ribas žymi šlapimu, išmatomis arba akių liaukų išskyromis.

Mityba
------

Žolėdžiai, kuria minta lapais, vaisiais ir ūgliais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bright, William (2007). *Native American Placenames of the United States*. University of Oklahoma Press. p. 274. ISBN 0-8061-3598-0.
2. 1 2  Nowak, Ronald M. (1999). *Walker's Mammals of the World*. Baltimore: Johns Hopkins Univ. Press. pp. 1123-1124. ISBN 0-8018-5789-9.
| **Kasymas Žomartas Tokajevaskaz. *Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаев*** |
| --- |
| Kazachstano prezidentas |
|  |
| Tokajevas 2019 m. |
| Gimė | 1953 m. gegužės 17 d. (70 metų)Almata, Kazachstano vėliava Kazachijos TSR |
| Kazachstano prezidentas |
| Ėjo pareigas | 2019 m. –  |
| Ankstesnis | Nursultanas Nazarbajevas |
|  |
| Partija | N. Nazarbajevo „Nur Otan" |
|  |
| Alma mater | Maskvos tarptautinių santykių institutas (MGIMO),TSRS diplomatinė akademija |
|  |
|  **Vikiteka** | Kasymas Žomartas Tokajevas |

**Kasymas Žomartas Tokajevas** (kaz. *Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаев*, g. 1953 m. gegužės 17 d. Almatoje, Kazachijos TSR) – Kazachstano valstybės ir politinis veikėjas, diplomatas. Jis yra 2–asis Kazachstano prezidentas, nuo 2019 m. birželio 12 d. pakeitęs 30 metų šaliai vadovavusį Nursultaną Nazarbajevą.

2022 m. lapkričio pabaigoje vykusiuose rinkimuose laimėjo 81,3 % balsų ir pradėjo eiti antrąją savo kadenciją.

Tokajevas mokslus baigė Maskvoje: Maskvos tarptautinių santykių institute (MGIMO), TSRS diplomatinėje akademijoje. Turi politinių mokslų daktaro laipsnį. Dar sovietmečiu pradėjo diplomatinę karjerą, vėliau jis dukart buvo Kazachstano užsienio reikalų ministru (1994–1999, 2002–2007), ministru pirmininku (1999–2002), Kazachstano parlamento Senato pirmininku (2013–2019).

Tokajevo tėvas – kazachų rašytojas Kemelis Tokajevas (1923-1986), sūnus Timūras (g. 1984) – stambus šalies naftos pramonės verslininkas.

Susitikimas su Vladimiru Putinu, 2000 m.

Vykdoma politika
----------------

Autoritarinio Kazachstano prezidento rinkimuose, kuriuos lydėjo masiniai opozicijos protestai, Tokajevui balsus atidavė 70 proc. rinkėjų, kurie tikėjosi tęsiamo „Šalies Lyderio" kurso. Pirmas Tokajevo darbas – iškart po priesaikos per bendrą aukštųjų ir žemųjų parlamento rūmų posėdį pasiūlė pervadinti sostinę Astaną buvusio Kazachstano prezidento garbei.

Nuorodos
--------

* Kazachstano prezidento oficiali svetainė

1. ↑
2. ↑


| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Nurlan Balgimbayev** | **Kazachstano ministras pirmininkas**1999–2002 | Po to:**Imangali Tasmagambetov** |
| Prieš tai:**Nursultanas Nazarbajevas** | **Kazachstano prezidentas**2019– | **Užimantis postą** |
| **Hippocamelus** |
| --- |
| Pietų Andų elnias (*Hippocamelus bisulcus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Šeima: | Elniniai  *( Cervidae)* |
| Gentis: | Andiniai elniai  *( Hippocamelus)* |

 |

**Andiniai elniai** (*Hippocamelus*) – elninių (*Cervidae*) šeimos žinduolių gentis.

Sudaro dvi rūšys:

* Pietų Andų elnias (*Hippocamelus bisulcus*)
* Šiaurės Andų elnias (*Hippocamelus antisiensis*)

Paplitimas ir buveinė
---------------------

Paplitę Pietų Amerikoje, Andų kalnuose. Gyvena aukštikalnėse, tarpukalnių slėniuose.

Išvaizda
--------

Abi rūšys vienodo dydžio ir labai panašios. Ilgis 1,40-1,65 m, ūgis ties ketera 78–90 cm, uodegos ilgis 11,5–13 cm. Svoris ​​45-65 kg. Kailis gelsvai rudas. Patinų ragai trumpi ir šakoti. Galūnės trumpos, kresno sudėjimo. Abi lytys turi iltinius dantis, tačiau jų nesimato.

Mityba
------

Maitinasi žole, viksvomis, samanomis, krūmų, medžių lapais.

Simbolika
---------

Čilės herbas, kuriame atvaizduotas andinis elnias kartu su andiniu kondoru
Andinis elnias kartu su andiniu kondoru yra Čilės nacionalinis simbolis ir pavaizduotas Čilės herbe.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nowak, Ronald M. (1999). *Walker's Mammals of the World*. Baltimore: Johns Hopkins Univ. Press. pp. 1122-1123. ISBN 0-8018-5789-9.
Sony PlayStation Portable
Nintendo DS Lite
**Delninė žaidimų konsolė** − lengvas nešiojamasis elektroninis įrenginys su integruotu ekranu, žaidimų valdymo valdikliais ir garsiakalbiais. Delninė žaidimų konsolė sudaryta iš daugybės mažų mechanizmų, yra nedidelė ir sveria nedaug, todėl ją galima neštis rankoje ir žaisti bet kurioje vietoje ir bet kuriuo laiku. Skirtingai nuo kompiuterinių žaidimų konsolių, valdikliai, ekranas ir garsiakalbiai yra viename įrenginyje.

„Nintendo" atitenka laurai už delninių žaidimų konsolių populiarinimą nuo pat Game Boy pasirodymo 1989 m. Ji lyg šiol dominuoja delninių konsolių rinkoje su Game Boy tęsiniais bei Nintendo DS modeliais.

Istorija
--------

1977 m. bendrovė „Mattel" pristatė savo pirmąjį delninį elektroninį žaidimą *Auto Race*. Vėliau keletas įmonių, kaip kad „Coleco" ir „Milton Bradley Company" sukūrė savo vieno žaidimo, lengvasvorius stalo ar delninius elektroninius žaidimų įrenginius. Tačiau, pirmoji tikra delninė žaidimų konsolė, naudojanti kasetes, buvo „Milton Bradley" Microvision, pasirodžiusi 1979 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Steinbock, Dan; Johnny L. Wilson (2007-01-28). *The Mobile Revolution*. Kogan Page. p. 150. ISBN 978-0-7494-4850-9. **(**angl.**)**
2. ↑  Hutsko, Joe (2000-03-25). „88 Million and Counting; Nintendo Remains King of the Handheld Game Players". *The New York Times*. Nuoroda tikrinta 2009-01-12. **(**angl.**)**
3. ↑  Bill Loguidice; Matt Barton (2008-08-15). „A History of Gaming Platforms: Mattel Intellivision". Gamasutra. Nuoroda tikrinta 2008-12-27. **(**angl.**)**
4. ↑  Leonard Herman (2001). *Phoenix: The Rise and Fall Of Video Games*. Rolenta Press. pp. 42 psl. ISBN 0-9643848-5.`{{cite book}}`: CS1 priežiūra: location missing publisher (link)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Delninė žaidimų konsolė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Romas Rainys** (g. 1965 m. spalio 12 d.) – Lietuvos gitaristas, dirbęs su „Foje", „Katedra", „Rojaus tūzai" ir su kitomis muzikinėmis grupėmis.

Biografija
----------

Rainys pradėjo muzikuoti 1985 m. roko grupėje „Foje". Iš pradžių, Rainiui teko groti bosine gitara, bet prisijungus Dariui Burokui, jam atiteko solinės gitaros pareigos. „Foje" veiklai sustojus 1988 m. Rainys persikėlė į sunkiojo roko grupę „Katedrą". 1990 m. su grupės dainininku Povilu Meškėla paliko „Katedrą" ir įkūrė naują grupę – „Rojaus tūzai". Pastarąją grupę paliko 1996–1998 metais.

Rainys taip pat padėjo solo muzikantams kaip Gytis Paškevičius, Ovidijus Vyšniauskas ir Andrius Mamontovas įrašinėti albumus.

2005–2007 m. talkino Jurgos Šeduikytei. 2007 m. kovo 11-ąją dieną surengė pirmąjį solinį koncertą Kaune. Nuo 2011 m. Rainys groja „Merlin" grupėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Foje koncertas – diena.lt
2. ↑  Foje istorija – foje.lt Archyvuota kopija 2012-08-26 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Katedros istorija – hardrokas.net Archyvuota kopija 2014-07-14 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Rainys prisidėjo prie albumo „Tikras garsas" (1996) kūrimo, bet nekredituotas dainos „Drugys" (1998) kūrimu.
5. ↑  Pirmasis solinis koncertas – delfi.lt
6. ↑  Merlin atgimimas – lzinios.lt[neveikianti nuoroda]
|  |
| --- |
| Linas Pečiūra |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1960 m. 
Kaunas, Lietuva LTSR |
| Mirė | 2020 m. rugpjūčio 15 d. (~60 metų)  Kaunas,  Lietuva |
| Žanrai | rock and roll, rokas, bliuzrokas |
| Instrumentai | gitara |

**Linas Pečiūra** (1960 m. Kaune – 2020 m. rugpjūčio 15 d. ten pat) – Lietuvos gitaristas.

Biografija
----------

1984 m. baigė Muzikos konservatorijos Klaipėdos fakulteto Džiazo katedrą.

Grojo P. Narušio, P. Tadaro, R. Grabšto bigbenduose ir diksilenduose, G. Kuprevičiaus grupėje „Argo",  Gintarės Jautakaitės, Romo Dambrausko grupėse. Ilgą laiką dirbo  Kauno Muzikinio teatro orkestre. Grojo ir vadovavo diksilendui „Jumping time band",  E. Sipavičiaus grupei „Tėtė šoka bugį", kituose projektuose.

Pastarąjį dešimtmetį koncertavo su savo grupe „Geri laikai", kurioje muzikantus yra pakeitęs programuotas akompanimentas. Dažnai teko groti ir vienam.

Dirbo ir pedagoginį darbą.

Palaidotas Karmėlavos kapinėse.

Nuorodos
--------

* http://www.youtube.com
* Diskografija
* Asmeninė svetainė Archyvuota kopija 2011-10-20 iš Wayback Machine projekto.
**Kalevas** – karelų ir suomių mitologijoje yra karelų bei suomių mitinių didvyrių (Viainiamioineno, Ilmarineno, Leminkiaineno) giminės pradininkas, šie didvyriai kartais vadinami jo sūnumis. Iš Kalevo vardo kilęs E. Lionroto sudaryto poetinio epo „Kalevala" pavadinimas. Kalevala – epinis šalies pavadinimas, reiškiantis 'Kalevo kraštas'.

**Kalevas** estų mitologijoje – legendinis didvyris milžinas, įkūręs valstybę (kunigaikštystę) prie Viru kranto, estų tautinio didvyrio Kalevo sūnaus (est. *Kalevipoig*) tėvas. Kalevo sūnus – pagrindinis to paties pavadinimo estų tautinio epo veikėjas. Manoma, kad Sirijus – Kalevo žvaigždė, Oriono žvaigždynas – Kalevo kalavijas. Pasak senovinių padavimų, Kalevas palaidotas Talino Katedros kalvoje (est. *Toompea*), ji buvo supilta iš didelių akmens riedulių, kuriuos sunešė jo žmona Linda, norėjusi taip padengti vyro kapą. Anot legendos, iš Lindos ašarų susitvenkė Ulemistės ežeras.

Išnašos
-------

1. ↑  Visuotinė lietuvių enciklopedija. Straipsnis „Kalevala", Nuoroda tikrinta 2022-08-04
2. ↑  Петрухин В. Я. (2005). *Мифы финно-угров*. М.: Астрель : АСТ : Транзиткнига. p. 135. `{{cite book}}`: Cite has empty unknown parameter: `|1=` (pagalba); no-break space character in `|last=` at position 12 (pagalba)
| **Borisas Ryžas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1974 m. rugsėjo 8 d.Čeliabinskas, RTFSR |
| Mirė | 2001 m. gegužės 7 d. (26 metai)Jekaterinburgas, Rusija |
|  |
| Veikla | Rašytojas, geofizikas |

**Borisas Ryžas** (rus. *Борис Борисович Рыжий*, 1974 m. rugsėjo 8 d. – 2001 m. gegužės 7 d.) – rusų poetas ir geofizikas. Labiausiai žinomas dėl savo eilėraščio „Emaliuotas dubuo" (*Эмалированное* *Судно*, 1997 m.).

Biografija
----------

Borisas Ryžas gimė Čeliabinske, Tarybų Sajungoje, 1980 m. persikėlė į Jekaterinburgą. Buvo jauniausias vaikas Boriso Ryžo ir Margaritos Michailovos šeimoje. Tėvas (1938–2004) – žinomas rusų geofizikas, motina (g. 1936 m.) – gydytoja. Taip pat poetas turėjo dvi seserys – Jeleną (g. 1961 m.) ir Olgą (g. 1962 m.) .

Rašyti pradėjo būdamas 14 metų. Iš viso jis parašė daugiau nei 1300 eilėraščių, iš kurių apie 350 buvo išleisti.

Nusižudė 2001 m. Jekaterinburge (pasikorė). Paliko savižudžio laišką: „Visus mylėjau. Be kvailių."

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Рыжий Борис Петрович – Свободная энциклопедия Урала" (rusų). Suarchyvuotas originalas 2016-05-09. Nuoroda tikrinta 2018-11-11.
2. ↑  Самоубийство поэта Archyvuota kopija 2011-11-29 iš Wayback Machine projekto. // РИА «Новый Регион». – «Телевизионное Агентство Урала»,
3. ↑  *Виктор Каган*. «Я всех любил. Без дураков»: Борис Рыжий, 8.IX. 1974 – 7.V. 2001 // Зарубежные задворки, № 5/1, 2011.
**Antanas Karužas** (1869 m. Rusijos imperijos Suvalkų gubernijos Marijampolės apskrities Veiverių valsčiaus Grigaliūnų kaime – 1922 m. vasario 18 d. Vilniuje) – Rusijos imperijos kariuomenės kariškis.

Biografija
----------

Po Veiverių pradinės liaudies mokyklos baigimo buvo pašauktas į Rusijos carinę armiją. Atitarnavęs privalomą laiką, nusprendė likti kariuomenėje toliau. Liktinis A.Karužas atostogų tėviškėje metu vedė Konstanciją iš gretimo Petkeliškių kaimo. Su šeima apsigyveno Didžiajame Naugarde, kur buvo įsikūręs jo dalinys. Dalyvavo  Rusijos–Japonijos kare, buvo sužeistas ir apdovanotas ordinu. Dirbo pulko štabe raštininku ir kt. 1904 m. gimė duktė Marija, 1906 m. sūnus Aleksandras, 1908 m. duktė Angelė, 1909 m. dukra Genovaitė, 1911 m. sūnus Antanas.

Po Pirmojo pasaulinio karo Karužai iškeliavo į Lietuvą ir 1922 m. sausio 1 d. pasiekė Vilnių. Tų pačių metų vasario 15 d. mirė motina Konstancija, o po trijų dienų ir tėvas Antanas – abu karantine užsikrėtę vidurių šiltine. Našlaičiais likusius penkis vaikus Vilniaus švietimo draugija „Rytas" apgyvendino prieglaudoje, po to bendrabutyje. Jie pradėjo mokytis Vilniaus mokyklose, vėliau lankė Vytauto Didžiojo gimnaziją. Aleksandras Karuža tapo žymiu Vilniaus krašto pedagogu, Marija Karužaitė-Horodničienė – garsia Lietuvos oftalmologe, Antanas Karužas – žinomu Lenkijos pianistu ir muzikos pedagogu, Lenkijos muzikos įrašų režisūros mokyklos įkūrėju.

Įvertinimas
-----------

* Georgijaus kryžiaus ordinas

Šaltiniai
---------

* *Pašaminė ir jos mokykla.* (Parengė Valentas Šiaudinis)
| **(Seras Generolas) Tanas Švemjan. သန်းရွှေ [θáN ʃwè]** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1933 m. vasario 2 d. (91 metai)Kjoksas (Mandalajaus provincija (Mianmaras) |
|  |
| Veikla | 1992-2011 m. Mianmaro vadovas - Mianmaro ginkluotųjų pajėgų vyriausiasis vadas, Valstybės Taikos ir Plėtros Tarybos pirmininkas |
|  |
|  **Vikiteka** | Tanas Šve |

**Tanas Šve** (mjan. သန်းရွှေ : [θáN ʃwè]; g. 1933 m. vasario 2 d. Kjoksas (Mandalajaus provincija), Mianmaras) – Seras Generolas, nuo 1992 m. Balandžio 23 d. iki 2011 m. kovo 30 d. - Mianmaro vadovas - Valstybės Taikos ir Plėtros Tarybos (mjan. နိုင်ငံတော်အေးချမ်းသာယာရေးနှင့်ဖွံ့ဖြိုးရေးကောင်စီ : [nàiNŋàNdɔ̀ éiʤáN θàja yéi n̥ḭN pʰṵNpʰyo yéi kaùNsì]) pirmininkas. Tuo laikotarpiu jis taip pat užėmė *Tatmadaw* (Mianmaro ginkluotųjų pajėgų) vyriausiojo vado ir Vienybės ir Plėtros Sąjungos Asociacijos (mjan. ပြည်‌ထောင်‌စုကြံ့ခိုင်‌ရေးနှင့်ဖွံ့ဖြိုးရေးအသင်း ) vadovo pareigas.

Valdymas (1992-2011)
--------------------

Tanas Šve šiek tiek sumažino valstybės kontrolę ekonomikoje, ir rėmė Mianmaro narystę ASEAN. Jis taip pat ėmėsi griežtų priemonių pažaboti politinę korupciją, atleisdamas dalį ministrų kabineto narių ir regionų vadų 1997 m.

Tanas Šve išlaikė suvaržymus spaudai Mianmare, buvo atsakingas už režimui oponuojančių žurnalistų įkalinimą. Taip kaip įsakė paleisti opozicijos lyderę Aung San Suu Kyi dešimto dešimtmečio pabaigoje, taip vėl įsakė ją areštuoti 2003 m. 

Prašmatnios Tano Šve dukters vestuvės, kurių išplatintame vaizdo įraše matyti deimantai ir šampanas, buvo itin kontroversiškai sutiktos skurdžioje šalyje.

2006 metų gegužę jis susitiko su Jungtinių Tautų specialiuoju pasiuntiniu Ibrahim Gambari naujai pastatytoje sostinėje Neipide, pakeitusioje Jangoną, ir leido I.Gambari susitikti su Aung San Suu Kyi. Tačiau T.Šve atsisakė susitikti su I.Gambari, kai šis aplankė Mianmarą 2007 m. lapkritį ir 2008 m. kovą.

2008 m. gegužę Tanas Šve neleido daugumai užsienio pagalbos darbuotojų atvykti į ciklono Nargio nusiaubtą šalį. Tai iššaukė didelę Jungtinių Tautų ir tarptautinės bendruomenės kritiką.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Johnson (2005), p. 67
2. ↑  Beaumont, Peter (2007-10-07). „Drugs and astrology: how 'Bulldog' wields power". *The Observer*. London: The Guardian. Nuoroda tikrinta 2008-05-08. `{{cite news}}`: Nežinomas parametras `|coauthors=` ignoruotas (`|author=` suggested) (pagalba)
3. ↑  How Myanmar leader snubs U.N. envoy. CNN. March 11, 2008
4. ↑  „The Worst of the Worst - By George B.N. Ayittey". Foreign Policy. Suarchyvuotas originalas 2011-04-27. Nuoroda tikrinta 2011-03-13.
|  |
| --- |
| Rusų aljansas |
| Pirmininkė | Tamara Lochankina(paskutinė) |
| Įkurta | 2002 m. rugpjūčio 31 d. (2002-08-31) |
| Įteisinta | 2002 m. spalio 16 d. (2002-10-16) |
| Panaikinta | 2024 m. sausio 31 d. (2024-01-31) |
| Būstinė | Klaipėda, Taikos pr. 8-34 |
| Narių skaičius | 1924 (2023 m.) |
| Politinė ideologija | rusų teisių atstovavimas |

  

**Politinė partija „Rusų aljansas"** – buvusi Lietuvos politinė partija. Įkurta 2002 m. rugpjūčio 31 d. Klaipėdoje. 2023 m. kovą imtasi partijos likvidavimo dėl trijų kartų iš eilės narių sąrašo nepateikimo.

Daugiausiai rusų tautinės mažumos atstovus vienijančiai partijai vadovauja Klaipėdos miesto tarybos narė, mokyklos „Svetliačiok" direktorė Tamara Lochankina, kuri į miesto Tarybą buvo išrinkta pagal Lietuvos rusų sąjungos sąrašą.

Nesutarimai tarp Lietuvos rusų sąjungos frakcijos narių Klaipėdos miesto taryboje lėmė T. Lochankinos ir dar dviejų frakcijos narių – Andrejaus Fomino ir Viačeslavo Karmanovo – sprendimą atsiskirti ir įsteigti naują – Lietuvos piliečių aljanso frakciją. Tačiau tarp Lietuvos piliečių aljanso ir jo Klaipėdos skyriaus praktiškai nebuvo jokių ryšių, todėl T. Lochankinos vadovaujama grupuotė nutarė įregistruoti savo partiją.

Rusų aljansas deklaravo paramą Lietuvos integracijai į Europos Sąjungos struktūras, tačiau kartu pasisakė už gerus santykius su NVS šalimis. Savo veiklą partija vysto Klaipėdos ir Vilniaus miestuose.

Per 2002 m. gruodžio 22 d. savivaldybių tarybų rinkimus Rusų aljansas Klaipėdos miesto taryboje gavo 3 mandatus.

2004 m. spalio 10 d. Seimo rinkimuose Rusų aljanso narė Irina Rozova buvo įtraukta į Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos sąrašą, ir 2006 m. liepos 19 d. pagal šį sąrašą tapo Seimo nare.

Paskutinį egzistavimo dešimtmetį nacionalinėje politika partija dažnai glaudžiai bendradarbiaudavo su Lietuvos lenkų rinkimų akcija-Krikščioniškų šeimų sąjunga, remdamiesi bendru tikslu atstovauti tautinių mažumų interesams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Partijoms priklausančių asmenų toliau mažėja, imtasi Rusų aljanso likvidavimo
| **Alfonsas Žukauskas** |
| --- |
| Gimė | 1896 m. kovo 31 d.Sviliai, Vabalninko valsčius |
| Mirė | 1972 m. lapkričio 15 d. (76 metai)Kaunas |
| Tėvas | Jonas Žukauskas |
| Sutuoktinis (-ė) | Aleksandra Žukauskienė |
| Vaikai | Algirdas Žukauskas |
|  |
| Veikla | agronomas, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas, laisvamanis |
| Partija | 1918 m. RKP(b) |

**Alfonsas Žukauskas** (1896 m. kovo 31 d. Sviliuose, Vabalninko valsčius – 1972 m. lapkričio 15 d. Kaune) – Lietuvos agronomas, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas, laisvamanis.

Biografija
----------

Mokėsi Vabalninko ir Čypėnų pradžios mokyklose, nuo 1909 m. Biržų keturklasėje mokykloje. 1918 m. baigė į Tulos guberniją evakuotą Dotnuvos žemės ūkio mokyklą. 1919 m. Ypatingosios paskirties būrio kovotojas Tulos gubernijoje. 1920–1922 m. dirbo Baltarusijos SSR žemės ūkio liaudies komisariate Minske.

1922 m. grįžo į Lietuvą. 1923–1926 m. Biržų apskrities agronomas. 1924 m. su kitais suorganizavo Laisvamanių etinės kultūros draugiją, draugijos centro valdybos narys, laikraščio „Laisvoji mintis" faktinis redaktorius. 1926 m. Lietuvos socialdemokratų partijos atstovas III Seime.

Laikraščio „Naujoji Gadynė" bendradarbis. Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo kartu su Jeronimu Plečkaičiu, Jonu Markeliu, Juozu Paplausku ir kitais išvaikyto Seimo nariais rengė pasipriešinimą Antano Smetonos diktatūrai. 1927 m. rugpjūčio mėn. pradžioje už agitaciją ištremtas iš Raseinių apskrities. 1927 m. rugpjūčio 9 d. vienas iš sukilimo Tauragėje ir Raseiniuose organizatorių. 1928 m. gegužės 9 d. raseiniškių socialdemokratų ir valstiečių liaudininkų byloje nuteistas 12 m. sunkiųjų darbų kalėjimo, bet Vyriausiasis tribunolas jį išteisino.

1929–1937 m. dirbo agronomu Joniškyje, 1937–1940 m. Jonavoje. Kooperatinės bendrovės „Lietūkis" valdybos narys. Spaudoje propagavo cukrinių runkelių auginimą. 1938 m. vienas iš Butų nuomininkų draugijos steigėjų, buvo jos pirmininko pavaduotojas.

Sovietams okupavus Lietuvą, 1940–1941 m. Žemės ūkio departamento direktorius, Respublikinės žemės ūkio komisijos pirmininkas. Buvo įstojęs į komunistų partiją, bet pašalintas kaip „buožė". Vokiečių okupacijos metais dirbo mėsos pramonės treste „Maistas". 1945–1958 m. LSSR vyriausiosios mėsos pramonės valdybos viršininkas, Valstybinės žemės ūkio kultūrų veislių tyrimo komisijos inspektorius. 1966 m. LTSR nusipelnęs agronomas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Jonas Kairiūkštis – mokslo, minties ir sąžinės laisvės gynėjas – Ateizmas ir ateistai". *ateizmasirateistai.lt*. 2014-12-03. Suarchyvuota iš originalo 2015-03-02. Nuoroda tikrinta 2016-05-08.
2. ↑
3. ↑  Pirmasis apskrities agronomas, 2011-03-09 Archyvuota kopija 2016-03-07 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  *Alfonsas Žukauskas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. - 688

Nuorodos
--------

* Aldona Gaigalaitė. Laisvamanybė Lietuvoje (Word) Archyvuota kopija 2011-09-25 iš Wayback Machine projekto.
Kučkuriškių popieriaus fabrikas|  
Fabriko gamybinis pastatas |
| Likimas | uždaryta |
| Įkurta | 1823 m. |
| Uždaryta | 2001 m. |
| Centrinė būstinė | Kučkuriškės, Vilnius |
| Produkcija | popierius |

Buvęs administracinis pastatas
**Kučkuriškių popieriaus fabrikas** – 1823–2001 m. Kučkuriškėse veikęs popieriaus fabrikas. Fabriko pastatai 2005 m. įrašyti į Kultūros vertybių registrą (unikalus kodas 30522).

Istorija
--------

Popieriaus dirbtuvę Kučkuriškių dvaro valdose 1823 m. įkūrė dvarininkas ir pramonininkas Vaitiekus Puslovskis, dirbtuvės statybai ir administravimui vadovavo vokietis meistras Vilhelmas Langenbachas. Pastatytas vienaukštis akmeninis pagrindinis korpusas su kaminu bei 10 pagalbinių pastatų. Į gamybos korpusą atvesti du vandens kanalai iš užtvenktos Vilnios. 1844 m. fabrikas įsigijo popieriaus presus, malūną, balinimo indus bei pirmąją ruloninę popieriaus gamybos mašiną iš Anglijos. Palaipsniui nuo rankinės gamybos pereita prie mechanizuotos. Į pietryčius nuo fabriko pastatytas dviejų aukštų medinis pastatas su valgykla, ligonine, kepykla, virtuve bei butu raštininkui. 1915 m. pasiekta didžiausia išeiga: per metus buvo pagaminama 30000 t celiuliozės, 10000 t popieriaus, dirbo 185 darbininkai.

Pirmojo pasaulinio karo metu apgadintas fabrikas buvo atstatytas, tačiau veikti pradėjo tik 1925 m. per metus buvo pagaminama apie 2000 t popieriaus. 1940 m. dvaras buvo likviduotas, bet fabrikas savo veiklą tęsė ir 1957 m. tapo pirmąja specializuota kartoninės taros gamybos įmone. Fabrikas veiklą nutraukė 2001 m.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Kučkuriškių popieriaus fabriko pastatų kompleksas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Kučkuriškių popieriaus fabrikas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

**John Heitinga**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | John Gijsbert Alan Heitinga |
| Gimimo data | 1983 m. lapkričio 15 d. (40 metų) |
| Gimimo vieta | Alfenas prie Reino, Nyderlandai |
| Ūgis | 1,80 m |
| Svoris | 75 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Fulham |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| iki 2001 | Ajax jaunimo komanda |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2001-20082008-20092009-2014 nuo 2014 | Ajax AmsterdamAtlético de MadridEverton Fulham | 160 (24)28 (3)115 (2)0 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| nuo 2004 | Nyderlandai Nyderlandai | 87 (7) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2014 m. vasario mėn..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2013 m. liepos mėn.. |

**Džonas Heitinga** (g. 1983 m. lapkričio 15 d.) – futbolininkas, Nyderlandų rinktinės ir Fulham klubo gynėjas.

Debiutavo Amsterdamo klubo pagrindinėje komandoje 2001 m. rugpjūčio 26 d. rungtynėse prieš Roterdamo „Feyenoord" ir greitai įsitvirtino pagrindinėje sudėtyje. 2002–2003 metais patyrė dvi sunkias traumas, dėl kurių visus metus beveik nežaidė. 2003–2004 metų sezono pradžioje po traumų grįžo į komandą, kur tapo vienu svarbiausių komandos gynėjų. 2004–2005 metų sezone kritus sportinei formai, Heitinga nemažą dalį sezono praleido ant atsarginių suolelio ir tik 2005 metų gale vėl užsitikrino vietą pagrindiniame vienuoliktuke.

2008 m. gegužės 26 d. perėjo į Atlético de Madrid klubą.

2009 m. rugsėjo 1 d. pasirašė penkerių metų, 6 m. svarų sutartį su Everton klubu. Iki 2013 m. Heitinga buvo vienas pagrindinių klubo gynėjų, tačiau į komandą atėjus treneriui Roberto Martinezui, jį iš pagrindinės sudėties išstūmė kiti futbolininkai. 2014 m. pradžioje, prieš pat baigiantis perėjimų laikotarpiui, jis už dyką persikėlė į Londono Fulham.

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2004 metų vasario 18 d. Su rinktine žaidė 2004 metų Europos čempionate, taip pat 2006 m. pasaulio čempionate, kur per trejas rungtynes aikštėje išbuvo 159 minutes.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Vokietija 2006 | aštuntfinalis | 3 | 0 | 1 | 0 | 0 |
| Pietų Afrika 2010 | 2 vieta | 7 | 0 | 1 | 1 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Portugalija 2004 | pusfinalis | 3 | 0 | 1 | 1 | 0 |
| Austrija-Šveicarija 2008 | ketvirtfinalis | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Lenkija-Ukraina 2012 | I etapas | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Nuorodos
--------

1. ↑  John Heitinga profilis svetainėje National-Football-Teams.com
2. ↑
3. ↑


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: John Heitinga** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Jauni ginklai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Young Guns |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Chirtopher Cain |
| Scenaristas (-ai) | John Fusco |
| Vaidina | Emilio Estevez  Kiefer Sutherland  Charlie Sheen |
| Metai | 1988 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 103 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 11 mln. dolerių |
| Pajamos | 45,6 mln. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Jauni ginklai** (angl.  *Young Guns*) – 1988 m. JAV sukurtas vesternas, pasakojantis apie garsų plėšiką ir kaubojų Bilį Kidą ir, istoriko Paulo Huttono nuomone, yra labiausiai tikroviškas iš visų, sukurtų apie Kidą .

1990 m. pasirodė šio filmo tęsinys Jauni ginklai 2.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Emilio Estevez – Bilis Kidas
* Kiefer Sutherland – Dokas Šurlokas
* Lou Diamond Phillips – Chosė Chavezas
* Charlie Sheen – Ričardas „Dikas" Breveris
* Casey Siemaszko – Čarlis Boudre
* Dermont Mulroney – Styvas Styvensas
* Terence Stamp – Džonas Tanstalas
* Jack Palance – Lorencas Merfis
* Patrick Wayne – Patas Garetas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Keletas jaunų kaubojų dirba Džono Tanstalo rančoje. Pastarasis nesutaria su kaimynu airiu Lorencu Merfiu, su kuriuo konfliktai darosi vis aštresni. 

Tanstalas nusamdo karštakošį Bilį, bet perspėja nesivelti į konfliktus, nenorėdamas kraujo praliejimo. Tačiau netrukus Tanstalas nužudomas ir Bilis, nieko nelaukdamas, imasi vykdyti savo teisingumą. Dokas, Chosė, „Dikas", Styvas ir Čarlis nenori turėti jokių reikalų su neprognozuojamu ir bebaimiu Biliu, tačiau paskelbta jų visų paieška verčia likti kartu ir mėginti išlikti. Iki tol jų būrio vadu buvusiam „Dikui" Bilis meta iššūkį po to, kai jis laikraštyje klaidingai įvardijamas gaujos lyderiu. Netrukus susidūrime su teisėsaugininkais „Dikas" žūna ir Bilio autoritetas tampa neginčijamas, o į gaujos medžioklę įsitraukia ir būsimasis šerifas Patas Garetas.

Apdovanojimai
-------------

| Metai | Apdovanojimas | Kategorija | Asmuo | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Deauville Film Festival | Kritikų apdovanojimas | Chistopher Cain | nominacija |
| 1989 | Western Heritage Awards | Bronzinis kaubojus | John Fusco (prodiuseris)  Christopher Cain (prodiuseris)  Lou Diamond Phillips (aktorius)  Charlie Sheen (aktorius)  Emilio Estevez (aktorius)  Kiefer Sutherland (aktorius) | laimėjo |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  Hutton, Paul (1990 m. birželio mėn.). „Dreamscape Desperado". *New Mexico Magazine* (68): 44–57.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Puerto Torasisp. *Puerto Toro* |
| --- |
| *Puerto Toras* |
|  |
| 

Puerto TorasPuerto Toras

55°4′59″ p. pl. 67°4′28″ v. ilg.﻿ / ﻿55.08306°š. pl. 67.07444°r. ilg.﻿ / 55.08306; 67.07444﻿ (Puerto Toras)Koordinatės: 55°4′59″ p. pl. 67°4′28″ v. ilg.﻿ / ﻿55.08306°š. pl. 67.07444°r. ilg.﻿ / 55.08306; 67.07444﻿ (Puerto Toras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Čilės vėliava Čilė |
| **Regionas** | Magelano ir Čilės Antarktidos regionas Magelano ir Čilės Antarktidos regionas |
| **Provincija** | Čilės Antarktidos provincija |
|  |
| ***Alcade*** | *José Luis Soto Passek* |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 36  |

**Puerto Toras** yra piečiausia nuolatos gyvenama gyvenvietė, jos populiacija apie 50 žmonių, ji yra Čilės Magelano ir Čilės Antarktidos regiono Čilės Antarktidos provincijoje, Navarino salos rytuose.

Vyrauja klaidingos nuomonės, kad piečiausia nuolatos gyvenama gyvenvietė yra Puerto Viljamsas (Čilėje), Ušuaja (Argentinoje) ar Punta Arenasas (Čilėje). Taip yra dėl to, kad šie miestai yra didesni (jie didėja tolydžio šiaurėjimo tvarka), taigi, jei kuri nors statistika pasirenka matuoti tik gyvenvietes nuo tam tikro gyventojų skaičiaus, gali būti pasirenkamas vienas iš minėtų miestų. Be to, kadangi šios teritorijos buvo įsisavintos palyginti neseniai (XIX amžiaus pabaiga – XX amžius), kai kuri statistika gali būti iš įpročio kartojama pasenusi statistika, nors po jos pirminio paskelbimo jau buvo įkurta naujų gyvenviečių.