| Liberijos Respublikaangl. *Republic of Liberia*
 |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Liberijos vėliava | Liberijos herbas |
| Vėliava | Herbas |

 |
| Liberija žemėlapyje |
| **Valstybinė kalba** | anglų |
| **Sostinė** | Monrovija |
| **Didžiausias miestas** | Monrovija |
| **Valstybės vadovai** • Prezidentas • - • - |  Joseph Boakai-- |
| **Plotas**  • Iš viso   • % vandens |   111 369 km2 (102) 13,5 % |
| **Gyventojų**   • 2017  • Tankis |  4 503 000 (126)40,43 žm./km2 (180) |
| **BVP**  • Iš viso  • BVP gyventojui | 2018 (progn.)2,35 mlrd. $ (177)1 000 $ (175) |
| **Valiuta** | Liberijos doleris (LRD) |
| **Laiko juosta** • Vasaros laikas | UTC +0 nėra |
| **Nepriklausomybė** Įkūrimas |   1847 m. liepos 26 d. |
| **Interneto kodas** | .lr |
| **Šalies tel. kodas** | 231 |

**Liberija** (oficialiai - **Liberijos Respublika**) - tai šalis Vakarų Afrikoje. Valstybė turi sieną Vakaruose su Siera Leone, Šiaurėje su Gvinėja ir Rytuose su Dramblio Kaulo Krantu. Pietuose šalis ribojasi su Atlanto vandenynu. Sostinė – Monrovija.

Istorija
--------

*Pagrindinis straipsnis – Liberijos istorija*.
Dabartinės Liberijos teritorijoje žmonės apsigyveno mezolite ir neolite. I m. e. tūkstantmetyje vietos gyventojai jau mokėjo apdirbti geležį. Seniausi krašto gyventojai, manoma, yra kru. Vėliau iš šiaurės rytų atkako mandžiai.

Prezidentai Edwin Barclay ir  Franklin D. Roosevelt 1943 m.
1461 m. dabartinę Liberijos pakrantę pasiekė portugalai ir įkūrė upių žiotyse prekybinius punktus; portugalus daugiausia domino auksas, vergai, pipirai. Kolonijiniais laikais kraštas buvo žinomas kaip Pipirų krantas. XIX a. JAV parengtas planas buvusius vergus grąžinti atgal į Afriką. 1822–1892 m. atsikėlė apie 16 400 JAV juodaodžių, vėliau pavadintų Liberijos amerikiečiais, ir apie 5700 afrikiečių vergų, kuriuos išvadavo Didžiosios Britanijos ir JAV laivynai – liberai. Buvo įkurta Liberijos kolonija su sostine Monrovijoje. 1839 m. kolonijos susivienijo į federaciją, 1847 m. liepos 26 d. buvo paskelbta Liberijos nepriklausomybė. Vėliau prie jų prisijungė Merilando Respublika. Iškilo nesantaika tarp atvykėlių mažumos ir vietinių gyventojų, neturėjusių pilietinių teisių, daugumos. Nors aplinkinės šalys buvo kolonizuotos, o ekonomika smuko, Liberija sugebėjo išlaikyti nepriklausomybę nuo Europos imperijų.

Po antrojo pasaulinio karo Liberijoje prasidėjo politiniai neramumai, kol 1989 m. prasidėjo Liberijos pilietinis karas. Į valdžią atėjo Charles Taylor, susijęs su prekyba ginklais ir deimantais. Karo metu žuvo daugiau kaip 150 000 žmonių, 450 000 žmonių tapo pabėgėliais, apie 1 mln. žmonių tapo benamiais. Netrukus kilo antra karo banga, po kurios Taylor buvo priverstas atsistatydinti, 2005 m. vėl grįžo taika.

2014 m. šalyje įvyko Ebola viruso protrūkis.

Politinė sistema
----------------

*Pagrindinis straipsnis – Liberijos politinė sistema*.
Pagal 1986 m. konstituciją Liberija prezidentinė respublika. Valstybės, vyriausybės vadovas ir ginkluotųjų pajėgų vadas – prezidentas, renkamas visuotiniais tiesioginiais rinkimais 6 metams. Įstatymus leidžia dvejų rūmų parlamentas – Nacionalinis Susirinkimas (*National Assembly*), kurį sudaro Senatas ir Atstovų Rūmai. Senatą sudaro 30 narių, renkamų visuotiniais tiesioginiais rinkimais 9 metams. Atstovų Rūmus sudaro 64 nariai, renkami visuotiniais tiesioginiais rinkimais 6 metams.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Šalies žemėlapis
*Pagrindinis straipsnis – Liberijos apskritys*.
Liberija padalinta į 15 apskričių, jos dalijamos į rajonus. Apskritys:

* Bomi
* Bongas
* Gbarpolu
* Grand Basa
* Grand Gedehas
* Grand Keip Mauntas
* Grand Kru
* Lofa
* Margibis
* Merilandas
* Montseradas
* Nimba
* River Gi
* River Sesas
* Sinoė

Geografija
----------

*Pagrindinis straipsnis – Liberijos geografija*.
Bomi ežeras
Liberijos kranto linija nesmarkiai vingiuota, yra keletas kyšulių (Mesurado, Palmių, Mounto), įsiterpia Piso ežeras. Pietinę paviršiaus dalį sudaro žemumos, gilyn žemynan paviršius aukštėja į Gvinėjos aukštumas (200–600 m). Pačioje šiaurėje stūkso dalis Nimbos kalno, o aukščiausia Liberijos vieta yra Vutevės kalnas (1420 m).

Upės trumpos, vandeningos, teka į Atlanto vandenyną: Kavali, Sent Džonas, Sestosas, Lofa, Sent Polas, Manas.

Tankiau apgyvendintų pakrančių plotuose gausu miškų, kurie yra daugiausiai sudaryti iš mangrovės medžių. Rečiau apgyvendinta šalies teritoriją dengia miškai pereinantys į pievas. Šalies klimatas yra ekvatorinis, kuris pasireiškia didelių kritulių kiekiu nuo gegužės iki spalio mėnesių. Įsteigtas Sapo nacionalinis parkas.

Klimatas tropinis jūrinis, labai drėgnas. Pakrantėje vidutinė temperatūra 24–27 °C, Liberijos vidurinėje dalyje – 23–28 °C. Kritulių iškrinta nuo 1800 mm (šiaurės rytuose) iki 4000–5000 mm (pakrantėje) per metus. Daugiausia kritulių iškrinta birželį–liepą ir rugsėjį – spalį, sausasis laikotarpis – gruodį–kovą. Dažnos audros, kalnuose pučia harmatanas.

Ekonomika
---------

*Pagrindinis straipsnis – Liberijos ekonomika*.
Cukranendrių malimas
Pilietiniai karai (1990–1997; 2001–2003 m.) turėjo labai skaudžių pasekmių šalies ekonomikai, nes verslininkai bėgdavo iš šalies, o sukilėliai perimdavo didelius kiekius aukso, deimantų, medienos. Atradus aukštos kokybės geležies rūdos, metalų eksportas yra viena iš pagrindinių šalies ekonomikos šakų. Kasamas auksas, deimantai, distenas. Liberijos valdžia gan didelę dalį pajamų gauna registruodama laivus.

Apie 70 % šalies gyventojų dirba žemės ūkyje. Pagrindiniai žemės ūkio produktai yra kava, kakava, ryžiai, manijokai, cukranendrės, bananai. Auginamos ožkos ir avys.

Pagrindiniai eksporto produktai yra guma, mediena, geležies rūda, deimantai, kava, kakava. Pagrindiniai importuojami produktai yra įvairūs mechanizmai, naftos produktai, maisto produktai. Pagrindiniai šalies mainų partneriai yra Belgija, Pietų Korėja, Japonija.

Demografija
-----------

Liberijos vaikai
*Pagrindinis straipsnis – Liberijos gyventojai*.
Liberijoje gyvena 16 etninių grupių. Dauguma gyventojų priklauso Nigerio–Kordofano šeimai. Apie 50 % Liberijos gyventojų yra mandžiai: kpeliai, lomai, manai, mandingai, vajai; daugiausia jie gyvena Liberijos vakaruose ir vidurinėje dalyje. Apie 33 % Liberijos gyventojų priklauso kva pogrupiui: kru, grebai, krahnai, geriai; daugiausia jie gyvena Liberijos pietryčiuose ir vidurinėje dalyje. Yra liberų, imigrantų iš Libano, Indijos, kitų Vakarų Afrikos valstybių.

Valstybinė kalba – anglų kalba, plačiai vartojamos vietinės kalbos (kpelų, mandingų ir kt.).

Apie 40 % gyventojų išpažįsta tradicinius tikėjimus, apie 40 % – krikščionybę (katalikai, protestantai), apie 20 % – islamą.

Kultūra
-------

*Pagrindinis straipsnis – Liberijos kultūra*.

Kita informacija
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Liberija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **Liberija**

* Liberijos ryšiai
* Liberijos transportas
* Liberijos karinės pajėgos
* Liberijos tarptautiniai santykiai
* Liberijos šventės

Nuorodos
--------

* CŽV statistika Archyvuota kopija 2020-08-31 iš Wayback Machine projekto.
* BBC naujienos
* Wikivoyage gidas

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠalių sąrašas **|** Afrika |
| --- |
|  |
| 
Alžyras | Angola | Beninas | Bisau Gvinėja | Botsvana | Burkina Fasas | Burundis | Centrinės Afrikos Respublika | Čadas | Dramblio Kaulo Krantas | Džibutis | Egiptas | Esvatinis | Eritrėja | Etiopija | Gabonas | Gambija | Gana | Gvinėja | Kamerūnas | Kenija | Komorai | Kongo Demokratinė Respublika | Kongo Respublika | Lesotas | Liberija | Libija | Madagaskaras | Malavis | Malis | Marokas | Mauricijus | Mauritanija | Mozambikas | Namibija | Nigerija | Nigeris | Pietų Afrikos Respublika | Pietų Sudanas | Pusiaujo Gvinėja | Ruanda | San Tomė ir Prinsipė | Seišeliai | Senegalas | Siera Leonė | Somalis | Sudanas | Tanzanija | Togas |Tunisas | Uganda | Zambija | Zimbabvė | Žaliasis Kyšulys |
|  |
| 
**Priklausomos teritorijos**: Majotas | Reunjonas | Šv. Elenos sala | Vakarų Sachara |

 |