recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rolfas Džerardas** (vok. *Rolf Gérard*, angl. *Rolf Gérard*; 1909 m. rugpjūčio 9 d. Berlyne – 2011 m. lapkričio 19 d. Askonoje, Šveicarija) – iš Vokietijos kilęs britų scenografas ir tapytojas.

Biografija
----------

Gimė ir augo žinomo optinių taikiklių gamintojo Valterio Džerardo ir italų operos dainininkės Mafaldos Salvatini šeimoje. Tėvo giminė buvo kilusi iš hugenotų. Po kiek laiko tėvai išsiskyrė ir Rolfas kartu su broliu Horstu augo globojami motinos. 1933 m. Mafalda Salvatini ištekėjo už Lietuvos ambasadoriaus Berlyne Jurgio Šaulio. 

Rolfas studijavo mediciną ir filosofiją. Nacionalsocialistams užėmus valdžią, 1933 m. jis buvo priverstas palikti Vokietiją ir emigravo į Prancūziją. Vėliau, 1937 m. Bazelio universitete jis įgijo mediko diplomą. Antrojo pasaulinio karo metais dirbo gydytoju Didžiojoje Britanijoje, po kurio laiko jam buvo suteikta šios šalies pilietybė. Londone sustiprėjo Rolfo Džerardo domėjimasis menu, tam turėjo įtakos ir jo ilgametė pažintis su žinomu režisieriumi Piteriu Bruku, kuriam 1947 m. Stratforde prie Eivono padėjo pastatyti garsųjį spektaklį „Romeo ir Džuljeta".

Pastatymas pavyko ir netrukus pasipylė užsakymai teatrams kurti scenovaizdžius, aprangą ir dekoracijas. Dvidešimt metų jis darbavosi Metropolitan Opera Niujorke, vėliau kartu su žinomu operų režisieriumi Herbertu Grafu Ženevoje. Kaip filmų scenografas jam teko kurti kartu su tokiais garsiais kino meistrais kaip Gene Kelly, Joseph L. Mankiewicz, Victor Saville, Tyrone Guthrie, Arthur Maria Rabenalt. 

Gyvendamas Londone pradėjo tapyti, nuo 1950–tųjų metų nuolat dalyvaudavo parodose Niujorke ir Paryžiuje. 1977 m. apsigyveno Šveicarijos Askonoje ir pradėjo rengti personalines parodas ten, padedant 2006 m. įkurtam fondui „Fondazione Rolf Gérard".

Įvertinimas
-----------

* Prancūzijos Garbės legiono ordino Riterio kryžius (1971 m.)

Literatūra
----------

* Matthias Frehner und Diana Mirolo. *Rolf Gérard – 90 Jahre Lebenstagebuch.* – Benteli, Bern 2007, ISBN 978-3-7165-1501-3. (Ausstellungskatalog)
* *Venice in all seasons* – London : Fine Art Society, 1975.
* *Rolf Gérard* – New York : Wildenstein & Co. 1961
* *Rolf Gérard, recent paintings : November 19-December 10, 1955* – New York : Galerie Chalette, 1955
* *Untersuchung über Größenempfindungen bei binokularem und monokularem Sehen* – Leipzig : J. A. Barth, 1937

Šaltiniai
---------

* Biografija (de) // www.rolfgerard.org Archyvuota kopija 2019-07-10 iš Wayback Machine projekto.
* Filmografija
* Peter von Becker. *Weltenkünstler. Zum Tod des Malers und Bühnenbildners Rolf Gérard* // Der Tagesspiegel, 26. November 2011
*Šis straipsnis apie 1989 m. įrengtą cerkvę. Apie iki 1941 m. stovėjusią cerkvę skaitykite straipsnyje Utenos Šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė.*
Koordinatės: 55°29′57″š. pl. 25°36′01″r. ilg.﻿ / ﻿55.4991723°š. pl. 25.6003086°r. ilg.﻿ / 55.4991723; 25.6003086

|  Utenos Viešpaties Pakilimo į dangų cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Храм в честь Вознесения Господня |
| **Dekanatas** | Visagino stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Utenos rajono savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Utena |
| **Adresas** | Maironio g. 6 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |

**Utenos Viešpaties Pakilimo į dangų cerkvė** stovi Utenoje.

Cerkvė 2016 m.

Istorija
--------

Utenos stačiatikiai parapiją įkūrė 1989 m. lapkritį. 1995 m. kovo laikytos pirmosios pamaldos, visas pastatas skirtas tikintiesiems 1997 m. Parapijoje yra 30 tikinčiųjų.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Utenos Viešpaties Pakilimo į dangų cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Orthodoxy.lt Archyvuota kopija 2007-11-08 iš Wayback Machine projekto.
| ***Meilė seilė prancūziškai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Bruno Chiche |
| Metai | 2017 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 85 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Meilė seilė prancūziškai** (pranc.  *L'Un dans l'autre*) – 2017 m. Prancūzijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Stephane De Groodt – Pjeras
* Louise Bourgoin – Penelopė
* Aure Atika – Eimė
* Pierre-Francois Martin-Laval – Erikas
* Anne Benoit – Fransua
* Elliot Daurat – Antuanas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pjeras su Eime ir Erikas su Penelope draugauja daugybę metų, tačiau Pjeras ir Penelopė dar yra ir meilužiai. Kai Erikas ir Penelopė nusprendžia susituokti, meilužiai galų gale apsisprendžia nutraukti savo santykius, jie susitinka paskutiniam pasimatymui jachtoje, o ryte pabunda vienas kito kūne. Dabar jie priversti ne tik gyventi vienas kito gyvenimus, bet ir sužino vienas kito paslaptis. Užsimiršęs Pjeras Penelopės kūne pradeda rodyti dėmęsį Erikui ir sulaukia atsako. Kuomet meilužiai grįžta į savo kūnus, Erikas per tuoktuves atsisako vesti Penelopę, nes įsimylėjo Pjerą. Eimė, supratusi, kad vyras ją apgaudinėjo ir su Eriku, ir su Penelope, palieka jį, ir Pjeras lieka kartu su Penelope...
Rolf Bossi
**Rolfas Bosis** (g. 1923 m. rugsėjo 10 d. Karlsrujėje, Vokietija) – vokiečių teisininkas, baudžiamųjų bylų advokatas, rašytojas.

Biografija
----------

Rengė disertaciją tema „Trečiųjų dalyvavimas aborte" (vok. *Die Teilnahme Dritter an der Abtreibung*), tačiau jos nebaigė.

Nuo 1952 m. advojatas Miunchene. Asesoriavo pas advokatą Adolf Mier.

Per 50 metų trukusią advokato veiklą gynė nemažai Vokietijos garsenybių (pvz. Romy Schneider), taip pat dalyvavo kontroversiškose bylose, kurios bulvarinėje spaudoje buvo dažnai aprašomos kaip sensacijos (pvz. „Bestija" byla, kurioje buvo kaltinamas vaikų žudikas Jurgenas Bartšas, VDR pasieniečiai taip vadinamoje Valstybinės sienos gynėjų byloje, Hamburgo prostitučių byloje (vok. *Callgirl-Ring*).
Ypatingą susidomėjimą jis sukėlė gindamas aktorę Ingrid van Bergen, nušovusią savo sugyventinį.

Bosis gyvena Miunchene, Bogenhauzene (Bavarija). Paskutinį kartą Bosio, viešumoje itin artistiškai pasisakančio teisininko, pavardė spaudos antraštėse nuvilnijo 2003 vasarą, kai jam grėsė prarasti vairuotojo pažymėjimą, ir jis Miuncheno administraciniame teisme pateikė tariamą prašymą suteikti taip vad. *greitai galinčio važiuoti vairuotojo licenciją* (*„Schnellfahrerlizenz"*), kuri jam priklausanti kaip baudžiamosios justicijos fosilija („*Fossil der Strafrechtspflege*"). Iki 2005 gegužės mėnesio byla dar nebuvo baigta.

Tarp garsiausių advokato klientų – Gertas Postelis, kuris sėkmingai padarė vyriausiojo gydytojo karjerą Saksonijoje (šiuo metu Eichborno leidykla išleido Postelio knygą "Daktaro žaidimai *„Doktorspiele"*).

2005 metais išleido knygą apie Vokietijos teisėjus, teismus bei jų veiklą – „Pusdieviai juodais drabužiais – Vokietijos justicija ant gėdos stulpo", kurioje remdamasis dokumentacine medžiaga bei profesine patirtimi, pateikė nemažai teismų sistemos veiklos spragų bei aprašė kai kurias bylas.

Bibliografija
-------------

* Rolf Bossi: *Halbgötter in Schwarz – Deutschlands Justiz am Pranger.* Eichborn-Verlag, Frankfurt am Main 2005, ISBN 3-8218-5609-2
* Rolf Bossi: *Ich fordere Recht – Erinnerungen e. Strafverteidigers* Heyne, München 1977, ISBN 3-453-00769-7
* Rolf Bossi: *Ich fordere Recht – 24 Jahre Strafverteidiger in Deutschland* Bertelsmann, München Gütersloh Wien 1975, ISBN 3-570-02141-6

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Erinnerungen eines Strafverteidigers", Seite 46
2. ↑  Referentenbiografie aus „Jura Perspektiven 2007 – Facebook", Seite 17 des JAK e. V. Verein zur Förderung der juristischen Ausbildung an der Universität zu Köln Archyvuota kopija 2010-08-21 iš Wayback Machine projekto. eingesehen am 7. April 2008
|  |
| --- |
| Anabel Conde |
|  
Anabel Conde 1995 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Ana Isabel Conde Sánchez |
| Gimė | 1975 m. birželio 16 d. (48 metai) |
| Kilmė | Ispanijos vėliava Ispanija |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1995–dabar |
| Svetainė | anabelconde.es |

**Ana Isabel „Anabel" Conde Sánchez** (g. 1975 m. birželio 16 d. Fuenchirola, Malaga) – ispanų dainininkė.

Transliuotojo TVE buvo pasirinkta atstovauti Ispanijai 1995 m. Eurovizijoje Dubline (Airija). Anabel atliko dainą „Vuelve conmigo", kurios dainos žodžius parašė José María Purón. Kūrinys su 119 taškų užėmė antrą vietą. Tai buvo geriausias Ispanijos rezultatas per 16 metų.

2005 m. grįžo į Euroviziją kaip Andoros atstovės Marian van de Wal pritariančioji dainininkė. Kitais metais su seserimi Cristina dalyvavo Lenkijos atrankoje, bet nesėkmingai.

Jos pusseserė Cristie taip pat yra dainininkė, kuri išpopuliarėjo TV realybės šou *Operación Triunfo*.

2010 metais su daina „Sin miedos" dalyvavo *Tu país te necesita*, Ispanijos atrankoje į 2010 m. Euroviziją ir užėmė 8 vietą.

Diskografija
------------

### Albumai

* 1995 – *Anabel Conde*
* 2000 – *Dos Lunas*
* 2014 – *Toda una mujer*

### Singlai

* 1995 – *Vuelve Conmigo*
* 1995 – *Si no fueras*
* 2000 – *Ni colores ni fronteras*
* 2010 – *Sin miedos*
* 2014 – *Paraíso*

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2009-05-06 iš Wayback Machine projekto. (ispanų k.)

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Alejandro Abad  *„Ella no es ella"*** |  **Ispanijos atstovė Eurovizijoje**1995 | Po to:**Antonio Carbonell  *„¡Ay, qué deseo!"*** |
| ***Meilė Ibizoje*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Verliefd op Ibiza |
| Kilmės šalis |  Nyderlandai |
| Režisierius | Johan Nijenhuis |
| Scenaristas (-ai) | Tijs van MarleAnne-Louise VerboonMaarten Lebens |
| Metai | 2013 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 112 min. |
| Kalba | olandų |
| **IMDb įrašas** |

**Meilė Ibizoje** ol.  *Verliefd op Ibiza*) – 2013 m. sukurta romantinė komedija.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Futbolininkas Kevinas ką tik pasirašė pelningą kontraktą, o jo draugė Elza, buvusi realybės šou nugalėtoja, rūpinasi tik savo nuotraukomis socialiniuose tinkluose ir artėjančiu gimtadieniu, kurio metu tikisi Kevino piršlybų. Dvi vyresnio amžiaus draugės Džekė ir Irma atvyksta pailsėti, tik viena tikisi kurortinio romano, o kita – tiesiog ramiai pabūti su knyga. Du pradedantys didžėjai broliai Dylanas ir Boidas įvairiais būdais mėgina susitikti su savo dievuku Arminu van Buurenu ir padovanoti savo įrašą, tikėdamiesi išgarsėti – visų šių žmonių keliai susiduria Ibizoje...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Willeke van Ammelrooy – Omi Karla
* Jim Bakkum – Larsas
* Rick Engelkes – Leksas
* Kim Feenstra – Elza
* Jasper Gotlieb – Dylanas
* Marius Gotlieb – Boidas
* Simone Kleinsma – Irma
* Lone van Roosendaal – Džekė
* Gigi Ravelli – Zara
* Armin van Buuren
Koordinatės: 0°00′25″p. pl. 6°31′20″r. ilg.﻿ / ﻿0.0069°p. pl. 6.5223°r. ilg.﻿ / -0.0069; 6.5223

Rolašo salelės pakrantė
Kurortas Rolašo salelėje
**Rolašas** (port. *Ilhéu das Rolas*) − San Tomė ir Prinsipei priklausanti salelė Atlanto vandenyne, Gvinėjos įlankoje; 1,1 km į pietus nuo San Tomės salos, kurias skiria Rolašo sąsiauris. Salelės geografinė padėtis sutampa su Žemės pusiaujo linija.

Salelės plotas 3 km², aukščiausias taškas 96 m. Salelė, pagal San Tomė ir Prinsipės administracinį skirstymą, priklauso Kaujės rajonui. 2012 m. čia gyveno 76 gyventojai ir visi jie susiję su turizmu. 

Saloje įkurtas nedidelis Pestanos Ekvadoro (*Pestana Equador*) kurortas. Pagrindinės pajamos gaunamos iš turizmo. 

Tarp San Tomės salos pietinėje dalyje esančios Ponta Balėjos (*Ponta Baleia*) gyvenvietės ir Rolašo salos kursuoja laivas.

Šaltiniai
---------



|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Anachronizmas: graikų mitologijos veikėjas Orfėjus su XVI a. išrastu smuiku
**Anachronizmas** (iš sen. gr. ανά 'prieš' + *χρόνος* 'laikas') – meno kūrinys, archeologinis radinys, dirbinys ar kitas objektas, idėjos, tradicijos ir t. t. neegzistavusios bei nederančios vaizduojamame ar nagrinėjamame laikotarpyje. Anachronizmo terminas gali būti taikomas tiek apibūdinant praeitį, tiek dabartį – juo gali būti įvardintas ir su šiuolaikine epocha nederantis reiškinys ar objektas, pvz. rašymas paukščio plunksna.

Archeologijoje anachronizmu laikomas radinys, nederantis prie žinomų to krašto radinių, vaizduojantis tokius reiškinius arba atliktas tokiomis technologijomis, kurios išrastos daug vėliau, nei radinys preziumuoja. Tokie radiniai vadinami „nevietiniais radiniais" (angl. *Out-of-place artifact*). Tarp tokių radinių būna klastočių ar labai abejotinų objektų, pavyzdžiui, kaip Ikos akmenys, krištolinės kaukolės bei iš tiesų autentiški dirbiniai (pvz. Antikiteros mechanizmas, Delio geležinė kolona ir kt.).

Mene anachronizmu laikomas su vaizduojamu laikotarpiu nesusijęs daiktas ar reiškinys. Anachronizmas gali būti panaudotas specialiai arba dėl nežinojimo. Jų sutinkama įvairiuose kūriniuose: pavyzdžiui, Šekspyras savo pjesėje „Julijus Cezaris" mini mechaninį laikrodį (nors jis išrastas XI-XIII a.), dažname renesansiniame piešinyje senovės Graikijos ir Romos veikėjai vaizduojami su renesanso laikotarpio apranga ir atributika (pvz. Orfėjus su smuiku). Daug smulkių anachronizmų pasitaiko konkretų istorinį laikotarpį vaizduojančiuose filmuose – tuo metu neegzistavę ginklai, įmonės, prekių ženklai, apranga, aparatai, įrankiai, muzika ir t. t.

Ikos akmuo, kuriame vaizduojami dinozaurai
Beveik visi filmai, vaizduojantys nors kiek senesnę praeitį, yra anachronizmai kalbos atžvilgiu, nes aktoriai vartoja šiuolaikinę auditorijai suprantamą kalbą, o ne iš tiesų tuomet egzistavusią (pvz. taisyklinga lietuvių kalba kalbantis Tadas Blinda). Ryškesni anachronizmai yra tuo laiku neegzistavusių posakių bei frazių vartojimas.

Anachronizmų gali pasitaikyti taip pat ir žemėlapiuose – pavyzdžiui, viduramžių laikotarpį vaizduojantis istorinis žemėlapis su XX a. sudarytais tvenkiniais ar kanalais. Anachronizmu perkeltine prasme gali būti laikomas ir šiuolaikinių idėjų perkėlimas kalbant apie senovę – Šv. Romos Imperijos vadinimas Pirmuoju Reichu, marksistinių, feministinių teorijų taikymas senovės socialinei sanklodai.
| **Ana Čartoriskaitė** |
| --- |
|  |
| Čartoriskiai |
| Čartoriskiai (herbas) |
| Čartoriskiai (herbas) |
|  |
| Gimė | 1984 m. sausio 8 d. (39 metai) |
| Tėvas | Stanislovas Janas Andžejus Čartoriskis |
| Motina | Eva Minkovska |
| Sutuoktinis (-ė) | Zbignevas Marianas Nemčickiis |
| Vaikai | Ksaveras |
|  |
|  **Vikiteka** | Ana Čartoriskaitė |

**Ana Marija Tereza Čartoriskaitė** (1984 m. sausio 8 d. Varšuva) – Lenkijos artistė.

Kilmė
-----

Lenkijos kunigaikščių Čartoriskių giminės atstovė. Lenkijos diplomato Stanislovos Jano Andžejaus Čartoriskio (g. 1939) ir Evos Minkovskos (g. 1959) duktė.

Šeima
-----

2013 m. balandžio 1 d. Ana Čartoriskaitė ištekėjo už Mykolo Nemčickio (g. 1980), Lenkijos verslininko Zbignevo Mariano Nemčickio (g. 1947) ir Katerinos Frank (g. 1951). 2014 m. liepos 11 d. aktorė pagimdė sūnų, berniukas gavo Ksavero vardą.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Drzewo Genealogiczne

Nuorodos
--------

* Anna Czartoryska в польской базе filmweb.pl
* Anna Czartoryska в польской базе filmpolski.pl
| ***Meilė ir 45 kalibras*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Love and a .45 |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | C.M. Talkington |
| Scenaristas (-ai) | C.M. Talkington |
| Vaidina | Gil Bellows  Renée Zellweger  Rory Cochrane  Peter Fonda |
| Metai | 1994 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 101 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Meilė ir 45 kalibras** (angl. *Love and a .45*) – 1994 m. sukurtas filmas.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Vaitas ir Starlenė – treileryje gyvenanti pora, kuri kartas nuo karto pinigų prasimano nedideliais plėšimais, gasdindami žmones neužtaisytu koltu. Vaitas buvo pasiskolinęs pinigų kad nupirkti merginai sužadėtuvių žiedą, tačiau dabar jau atėjo laikas grąžinti skolą.

Į apiplėšimą kartu su pora išsirengia ir narkomanas Bilis, kuris apsvaigęs nušauna parduotuvės pardavėją. Paaiškėja, kad mergina buvo vietinio šerifo giminaitė ir šiems iškyla mirtinas pavojus. Pora atsikrato nenuspėjamai besielgiančiu Biliu, tačiau, policijai atėjus suimti, Starlenė nužudo pareigūną. Jiedu bėga link Meksikos sienos, o įvykius sekanti žiniasklaida netrunka juos paversti didvyriais.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Gil Bellows – Vaitas
* Renée Zellweger – Starlenė
* Rory Cochrane – Bilis
* Jeffrey Combs
* Michael Bowen
* Peter Fonda
* Ann Wedgenworth

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Love and .45". *rottentomatoes.com*. Nuoroda tikrinta 2021-03-26.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vyro lytiniai organai: 1. Šlapimo pūslė, 2. Kaulas, 3. Varpa, 4. Varpos akytkūnis, 5. Varpos galvutė, 6. Apyvarpė, 7. Išorinė šlaplės anga, 8. Gaubtinė žarna, 9. Tiesioji žarna, 10. Sėklinė pūslelė, 11. Sėklos išmetimo kanalas, 12. Prostata, 13. Kuperio liauka, 14. Išangė, 15. Sėklinis latakas, 16. Sėklidės prielipas, 17. Sėklidė, 18. Kapšelis 
**Sėklidžių kapšelis** (arba tiesiog ***kapšelis***; lot. *scrotum*) – odinis maišelis, kuriame yra dvi sėklidės ir jų priedai. Jis yra išsidėstęs tarp varpos ir išangės. Moteriškasis atitikmuo vaisiaus vystymosi stadijoje yra didžiosios lytinės lūpos.

Kapšelio pagrindinė funkcija – laikyti sėklides temperatūroje, kuri yra šiek tiek žemesnė nei viso kūno. Žmogaus sėklidės paprastai būna 34,4 °C temperatūroje, o normali kūno temperatūra (apie 36,6 °C) gali pakenkti spermai. Temperatūra yra reguliuojama taip, kad esant žemesnei temperatūrai, kapšelis susitraukia, šitaip pritraukdamas sėklides prie šilto kūno, o esant šiltai temperatūrai kapšelis atsipalaiduoja.

Kapšelio oda yra pigmentuota, apaugusi retais plaukeliais, per vidurį yra embrioninė siūlė (savotiška sėklidžių pertvara). Sėklidžių kapšelis lytinės brandos metu apauga plaukeliais. Kapšelis taip pat yra gana jautri erogeninė zona.

  

v • a • r **Žmogaus organų sistemos** 

**Lytiniai organai**  

**Moters:**
Bartolino liaukos - 
Gimda -
Gimdos kaklelis - 
Kiaušintakiai - 
Kiaušidės - 
Lytinės lūpos - 
Makšties prieangis - 
Makštis - 
Mergystės plėvė - 
Vulva -
Skeno liaukos - 
Varputė
  

**Vyro:**
Kapšelis - 
Kuperio liaukos - 
Priešinė liauka - 
Sėklidės - 
Sėklidės prielipas - 
Sėklinės pūslelės - 
Sėklinis latakas - 
Šlaplė -
Varpa
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie apygardą Nauru skaitykite Anabaras (Nauru)*

| Anabaras |
| --- |
| Perkėla per Anabarą ties Saskylachu Perkėla per Anabarą ties Saskylachu |
| **Ilgis** | 939 km |
| **Baseino plotas** | 100 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 498 m³/s |
| **Ištakos** | Anabaro plynaukštė |
| **Žiotys** | Laptevų jūra |
| **Šalys** | Rusija (Jakutija) |

**Anabaras** (rus. *Анабар*, jak. *Анаабыр*) – upė Rusijoje, Jakutijos šiaurės vakaruose. Prasideda Anabaro plynaukštėje. Aukštupyje (kur vadinama **Didžiąja Kuonamka**; *Болшая Куонамка, Улахан Куонамка*) teka siauru šiauriniu Vidurio Sibiro plokščiakalnio slėniu, stačiais uolėtais krantais, žemupyje – kalvotomis Šiaurės Sibiro žemumos tundromis, kur slėnis labai išsiplėčia. Įteka į Laptevų jūros Anabaro įlanką (estuariją).

Svarbiausi intakai:

* dešinieji – Mažoji Kuonamka, Udža, Uzlė;
* kairieji – Suolama, Charabylas.

Baseine gausu ežerų. Mityba remiasi lietaus ir sniego tirpsmo vandeniu. Užšalusi upė nuo rugsėjo pabaigos iki birželio pradžios. Vykdoma žvejyba (lašišos, muksunai, sykai ir kt.). Upė pritaikyta laivybai nuo Mažosios Kuonamkos žiočių. Anabaro baseine vykdoma deimantų kasyba.
Koordinatės: 55°41′16″š. pl. 21°09′33″r. ilg.﻿ / ﻿55.68777°š. pl. 21.159114°r. ilg.﻿ / 55.68777; 21.159114

|  |
| --- |
| **Klaipėdos turizmo mokykla** |
| Klaipėdos turizmo mokykla herbasKlaipėdos turizmo mokykla herbas |
| Klaipėdos turizmo mokykla |
| **Adresas** | Taikos pr. 69, Klaipėda |
| **Direktorius(-ė)** | Audrius Kurlavičius |
| **Mokinių skaičius** | 762 (2014 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1961 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 65 |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje pernelyg plačiai remiamasi su straipsnio objektu artimai susijusiais šaltiniais.**Dėl to straipsnyje pateikiama informacija gali būti nepakankamai objektyvi. Jei galite, straipsnio informaciją pagrįskite nuorodomis į nepriklausomus antrinius šaltinius |

**Klaipėdos turizmo mokykla** – valstybinė profesinio mokymo įstaiga, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą. Įsikūrusi Klaipėdoje, Taikos pr. 69. Įstaigos kodas – 190974577. 

Mokykla rengia prekybos ir maitinimo įmonių aptarnavimo specialistus, darbuotojus viešbučiams ir turizmui. Mokykloje akredituota vidurinio ugdymo programa, yra gimnazijos skyrius. Praktinis mokymas organizuojamas mokyklos Viešbučių ir restoranų bei prekybos sektorinio praktinio mokymo centre esančiose virtuvėse, konditerijos cechuose, cukrainėje, parduotuvėje. Mokykla yra sudariusi bendradarbiavimo sutartis dėl tęstinio mokymosi su Socialinių mokslų kolegija, Klaipėdos verslo aukštąja mokykla, Klaipėdos valstybine kolegija, Vilniaus kooperacijos kolegija, Lietuvos verslo kolegija.

Istorija
--------

Mokykla įkurta 1961 m. Nuo 1994 m. pavadinta turizmo mokykla. 2006 m. įkurtas gimnazijos skyrius. 2015 m. atlikus mokyklos pastato rekonstrukciją, įrengtas praktinio mokymo centras.

2010-2011 m. m. mokėsi 804 mokiniai, 2011-2012 m. m. – 764 mokiniai, 2013-2014 m. m. – 762 mokiniai. 2016 m. mokykloje dirbo 65 mokytojai,

Profesijos
----------

* Svečių aptarnavimo darbuotojas
* Kaimo turizmo organizatorius
* Virėjas
* Finansinių paslaugų teikėjas
* Sporto klubo veiklos organizatorius
* Pardavėjas
* Poilsio paslaugų agentas
* Padavėjas ir barmenas
* Konditeris
* Apskaitininkas ir kasininkas
* Bankinių operacijų tvarkytojas
* Elektroninės prekybos agentas

Direktoriai
-----------

* Audrius Kurlavičius (nuo 2009)
* Milda Višomirskienė (1968-2009)

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė
Koordinatės: 41°21′07″ š. pl. 53°35′43″ r. ilg.﻿ / ﻿41.35194°š. pl. 53.59528°r. ilg.﻿ / 41.35194; 53.59528

Kara Bogaz Golas iš palydovo 1995 m.
Nedidelis kanalas, jungiantis Kaspijos jūrą su įlanka.
**Kara Bogaz Golas** (turkm. *Garabogazköl* 'juodojo sąsiaurio ežeras') – druskinga Kaspijos jūros įlanka šiaurės vakarų Turkmėnijoje. Užima 15–18 000 km² plotą. užlieta žemuma. Kara Bogaz Golą nuo Kaspijos skiria siauras sausumos ruožas: vienoje jo vietoje yra siauras kanalas, kuriuo patenka jūros vanduo. Įlankoje vandens lygis sezoniškai kinta.

1980 m. Kara Bogaz Golą ir Kaspiją jungiantis kanalas užtvertas užtvanka, baiminantis, kad Kaspijos jūra gali išdžiūti. Kara Bogaz Golas tuo metu virto druskos lyguma. 1992 m. užtvanka atverta, ir įlanką vėl užliejo vanduo. Ši įlanka yra didžiausia pasaulyje mirabilito gavybos vieta.

Įlankos druskingumas siekia apie 35 %. Dėl šios priežasties beveik nėra jūrinės augmenijos. Daugiausiai druskos nuosėdų susikaupę pietiniame krante, kur ji buvo išgaunama vietos gyventojų nuo praėjusio amžiaus 3-io dešimtmečio. 4-ame dešimtmetyje druskos pramonė persikėlė į šiaurės vakarus šalia Bekdašo miesto. Nuo 6-o dešimtmečio dėl vertingesnių druskų rūšių pumpuojami požeminiai vandenys, esantys žemiau įlankos dugno. 1963 m. Bekdaše pradėtas statyti modernus druskų gavybos fabrikas, baigtas 1973 m.

Kelias per įlanką skiriančią seklumą. Dešinėje – Kara Bogaz Golas, kairėje – Kaspijos jūra

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 195
2. ↑  *Kara Bogaz Golas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-04-24.
3. ↑  Aladin, Nicolai; Plotnikov, Igor (2004). Lake Basin Management Initiative – The Caspian Sea
**Alfonsas Kušlys** (1921 m. liepos 12 d. Voveriškių k. Šiaulių aps. – 2015 m. birželio 15 d. Šveicarijos Berno kantone, palaidotas Thuno/Gwatto kapinėse) – Šveicarijos mokslininkas biochemikas, ilgametis Šveicarijos lietuvių bendruomenės pirmininkas.

Biografija
----------

Gimė keturių vaikų ūkininkų šeimoje. Tėvas ir sesuo Vitalija 1941 m. buvo suimti ir ištremti į Sibirą, o motiną su dviem vaikais ištrėmė pokaryje. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje Alfonsas Kušlys pasitraukė į vakarinę Vokietijos dalį, vėliau jis pervažiavo į Šveicariją. 

1950 m. Berno universitete baigė veterinarijos studijas ir dirbo Bakteriologijos institute Berne, apgynė daktaro disertaciją apie tuberkuliozę. 1956–1986 m. darbavosi Šveicarijos serumų gamybos institute, kur jam pirmajam šalyje pavyko pagaminti antilimfocitinį serumą, būtiną organų transplantacijai. 1987 m. Vilniaus universitete skaitė paskaitų ciklą apie šio serumo gamybą. Pirmasis ėmėsi tarpininkauti dėl Lietuvos narystės Tarptautinėje Raudonojo Kryžiaus organizacijoje Ženevoje, buvo pirmasis jos atstovas Lietuvai.

Buvo vedęs šveicarę, šeima užaugino du sūnus: mediką Tomą ir chemiką Martyną. Gyveno Kerzaco miestelyje netoli Berno. Alf. Kušlys daugelį metų buvo renkamas Šveicarijos lietuvių bendruomenės pirmininku, o vėliau šią organizaciją rėmė solidarumo mokesčiu ir prisidėdavo prie rengiamų labdaros bei paramos akcijų.

Įvertinimas
-----------

* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžius (2005 m.)

Šaltiniai
---------

* Janina Survilaitė. *Mirė žymus mokslininkas Alfonsas Kušlys* // Lietuvos žinios, 2015 birželio 18 d. Archyvuota kopija 2019-06-03 iš Wayback Machine projekto.
* Jūratė Caspersen. *Amžinybėn iškeliavo Dr. Alfonsas Kušlys* // lietuviai.ch Archyvuota kopija 2019-06-03 iš Wayback Machine projekto.
| Nantou南投 |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

NantouNantou

23°55′0″ š. pl. 120°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.91667°š. pl. 120.68333°r. ilg.﻿ / 23.91667; 120.68333﻿ (Nantou)Koordinatės: 23°55′0″ š. pl. 120°41′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.91667°š. pl. 120.68333°r. ilg.﻿ / 23.91667; 120.68333﻿ (Nantou) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
| **Apskritis** | Nantou apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 103 698  |
| **Plotas** | 71,2063 km² |
| **Tankumas** (2012) | 1 456 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ntc.gov.tw |

**Nantou** (kin. 南投市, pinyin: *Nántóu shì*; pe̍h-ōe-jī: *Lâm-tâu-chhī*) – miestas vidurio Taivane, 42 km į pietus nuo Taidžongo. Nantou apskrities administracinis centras. Išsidėstęs derlingoje Dzianano lygumoje, tarp Bagua kalnų ir Maoluo upės (Dadu intakas). Į rytus nuo miesto driekiasi Vidurio Taivano kalnagūbris. Verčiamasi žemės ūkiu, maisto (cukranendrių ir ryžių smulkinimas, vaisių perdirbimas), medienos pramone, keramikos gamyba. Plentai į Taidžongą ir Tainaną.

Istorija
--------

Miestelis suklestėjo XVII a. ir tapo prekybos ryžiais, cukranendrėmis, bananais ir apelsinais centru. 1759 m. mieste įkurtas jamenas (Kinijos imperijos ministerija ir imperatoriaus rezidencija). Japonijos okupacijos metais miestas priklausė Nantou prefektūrai. 1981 m. gavo didmiesčio statusą. Dėl to, kad miestas įsikūręs Čelungpu sprūdžių vietovėje, jis smarkiai nukentėjo nuo 1999 m. žemės drebėjimo: 92 žmonės žuvo, buvo apgadinta virš 1000 pastatų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nan-tou Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2014-02-13.
| **Alfonsas Gailevičius** |
| --- |
| Gimė | 1910 m. liepos 28 d.Ryga, Latvija |
| Mirė | 1998 m. vasario 24 d. (87 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | administracinis ir saugumo veikėjas |
| Organizacijos | LSSR viešosios tvarkos apsaugos ministerija |
| Pareigos | ministras |
| Partija | 1929 m. LKP / SSKP |

**Alfonsas Gailevičius** (1910 m. liepos 28 d. Rygoje, Latvija – 1998 m. vasario 24 d. Vilniuje) – sovietinis administracinis ir saugumo veikėjas, vienas iš aktyviausių stalininių represijų Lietuvoje organizatorių, LSSR AT deputatas, SSRS vidaus tarnybos generolas majoras, LSSR ministras, ministro pavaduotojas.

Biografija
----------

1928–1929 m. LKJS Biržų parajonio komiteto sekretorius, 1929–1930 m. LKP Biržų parajonio komiteto sekretorius. Nuo 1928 m. dalyvavo antivalstybinėje komjaunimo, nuo 1929 m. Lietuvos komunistų partijos veikloje, už tai 1935–1940 m. buvo kalinamas. 1940 m. sovietams okupavus Lietuvą, iš kalėjimo išleistas. 1940 m. birželio-rugpjūčio mėn. Saugumo departamento Ypatingojo skyriaus viršininkas, vėliau LSSR NKVD-NKGB viršininkas. Aktyviai dalyvavo 1940 m. liepos 11-12 d. ir kitose masinėse Lietuvos gyventojų suėmimo ir trėmimo akcijose. Prasidėjus SSRS-Vokietijos karui, 1941 m. pasitraukė į SSRS. 1943–1944 m. Lietuvoje vadovavo specialiajai žvalgų grupei „Sakalai".

1944–1948 m. SSRS Religinių kultų reikalų tarybos įgaliotinis Lietuvos SSR. Kontroliavo ir varžė Lietuvos religinių bendruomenių, daugiausia Katalikų bažnyčios, veiklą, rengė dvasininkų represijas. 1948–1953 m. LSSR valstybės saugumo, 1953–1954 m. vidaus reikalų ministro pavaduotojas. 1954–1962 m. LSSR vidaus reikalų, 1962–1968 m. viešosios tvarkos apsaugos ministras. 1957 m. SSRS vidaus tarnybos generolas majoras. Vienas stalininių represijų Lietuvoje organizatorių. 1958 m. jo siūlymui tremti į Lietuvą grįžusius politinius kalinius sovietinė administracija nepritarė.

1954–1970 m. LKP CK narys. 1955–1959 m. ir 1963–1971 m. LSSR AT deputatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Гайлявичюс Альфонсас Антонович
2. ↑  Alfonsas Zdanavičius. *Alfonsas Gailevičius*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 562
3. ↑  Vytautas Tininis. *Alfonsas Gailevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 326 psl.
| Andrijevica*Andrijevica, Андријевица* |
| --- |
|        |
| 

AndrijevicaAndrijevica

42°44′02″ š. pl. 19°47′31″ r. ilg.﻿ / ﻿42.73389°š. pl. 19.79194°r. ilg.﻿ / 42.73389; 19.79194﻿ (Andrijevica)Koordinatės: 42°44′02″ š. pl. 19°47′31″ r. ilg.﻿ / ﻿42.73389°š. pl. 19.79194°r. ilg.﻿ / 42.73389; 19.79194﻿ (Andrijevica) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Juodkalnijos vėliava Juodkalnija |
|  |
| **Gyventojų** (2003) | 1 073  |
| **Altitudė** | 895 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 84320 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Andrijevica |

**Andrijevica** (juodkal. *Andrijevica, Андријевица*) – miestelis šiaurės rytų Juodkalnijoje, Limo upės slėnyje, istorinėje Sandžako srityje. Andrijevica yra Andrijevicos opštinos (5 785 gyv.) centras. 2003 m. duomenimis, miestelyje gyveno 1 073 žmonės.

Andrijevica yra neoficialus buvusių Vasojevićių genties žemių centras.

Istorija
--------

Andrijevica yra nesena gyvenvietė, pradėjusi kurtis XIX a. viduryje. O Andrijevicos opštinos teritorijoje žmonės gyvena nuo gilios senovės.

Viduramžiais už 1 km nuo Andrijevicos buvo *Grace* tvirtovė, kuri tikriausiai gynė kelią palei Limo upę tarp Raškos ir Zetos kunigaikštystės.

Nemaničių dinastijos palikuonis Andrija pastatė bažnyčią, vadinamą *Andrijevina*, kurią 1765 m. nugriovė osmanai.

XIX a. Vasojevičių klanas, kuris dažnai sukildavo prieš osmanus, ėmė apie naują Andrijevinos bažnyčią įkūrė naują gyvenvietė, kuri tapo *Andrijevica*. 1858 m. Vasojevičių kunigaikštis Miljanas Vukovas Vasojevičių sritį paskelbė Juodkalnijos dalimi.

Pirmojo pasaulinio karo metais miesto vystymasis sustojo. Andrijevica 1918–1921 m. buvo apskrities (juodkal. *okrug*) centras. Tarpukaryje miestas sparčiai vystėsi.

Po Antrojo pasaulinio karo Andrijevica buvo rajono (*srez*), po to opštinos centras iki 1960 m. 1991 m. Anrijevica vėl tapo opštinos centru.

Transportas
-----------

Andrijevicą automobilių keliai jungia su už 30 km esančiais miestais Berane ir Kolašinu, ten šie keliai jungiasi su Europos keliais E65 ir E80. Andrijevica yra būsimos Belgrado-Baro autostrados trasoje.

Podgoricos oro uostas yra už 120 km.
| **Alfonsas Macaitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1956 m. balandžio 13 d. (67 metai)Viešvilė, Jurbarko rajonas |
| Tėvas | Alfonsas Macaitis |
| Motina | Ona Macaitienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Ramutė Macaitienė |
| Vaikai | Giedrė Grunskienė, Algirdas Macaitis |
|  |
| Veikla | komjaunimo, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1981 m. SSKP, 1990 m. LDDP, 2001 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | 1979 m. Kauno politechnikos institutas |

**Alfonsas Macaitis** (g. 1956 m. balandžio 13 d. Viešvilėje, Jurbarko rajonas) – Lietuvos komjaunimo, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1974 m. baigė Vilkyškių vidurinė mokyklą. 1974–1979 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Radijo elektronikos fakultete, įgijo radijo inžinieriaus specialybę.

1979–1981 m. Šiaulių televizorių gamyklos inžinierius technologas, komjaunimo organizacijos sekretorius.

1981–1982 m. LLKJS CK Šiaulių miesto komiteto I sekretorius. 1982–1985 m. VLKJS CK instruktorius, atsakingasis organizatorius. 1985–1986 m. LLKJS CK sekretorius, 1986–1990 m. I sekretorius (tarp jų – savarankiškos organizacijos Lietuvos komjaunimo).

1986–1990 m. LSSR AT deputatas.

1990–1995 m. UAB „Fuel Trading Company" prezidentas, Lietuvos verslo darbdavių konfederacijos Prezidiumo narys. 1995–1997 m. Vilniaus apskrities valdytojas. 2000–2004 m. LR Seimo narys, 2001–2004 m. Aplinkos apsaugos komiteto pirmininkas.

2005–2006 m. LR Aplinkos ministerijos ministro Arūno Kundroto patarėjas. 2006–2010 m. Vilniaus apskrities viršininkas. 2019–2020 m. Seimo nario Broniaus Bradausko padėjėjas.

1981 m. SSKP, 1990 m. LDDP narys, 2000 m. LDDP prezidiumo narys. Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narys, LSDP tarybos narys, prezidiumo narys.

Turi dukrą Giedrę ir sūnų Algirdą. Žmona Ramutė (mirė 2005 m.).

Kritika
-------

2007 m. pagal Atnaujinamo turto programą buvo parduotas Vaiko teisių apsaugos kontrolieriaus įstaigos pastatas Vilniuje, Subačiaus g. Prieštaringomis aplinkybėmis (aukcione dalyvavo tik vienas dalyvis – socialdemokratų rėmėjas akcinė bendrovė „Linas Agro" ) įstaiga per Turto banką buvo parduota už pradinę 1,7 mln. lt sumą. Pastarosios sumos naujam pastatui statyti neužteko; įstaiga buvo perkelta į A. Macaičiui bendrai priklausiusias patalpas Vilniuje, B. Radvilaitės g. 1 ir nuoma jam asmeniškai mokėta iš valstybės biudžeto.

Įvertinimas
-----------

* 2004 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Karininko kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Alfonsas Macaitis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 667
2. ↑  2000–2004 m. kadencijos Seimo narys
3. ↑
4. ↑   Archyvuota kopija 2012-01-26 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Socialdemokratų letena ant valstybės turto, 2008-05-08[neveikianti nuoroda]
6. ↑

Nuorodos
--------

* Komjaunuoliškas būdas turėti, 2008-12-08
* Kyšininkavimo byloje apklaustas teisėjas ir buvęs apskrities viršininkas, 2011-03-02
| Karadarja |
| --- |
| Karadarja Andižano apylinkėse Karadarja Andižano apylinkėse |
| **Ilgis** | 180 km |
| **Baseino plotas** | 30 100 km² |
| **Vidutinis debitas** | 120 m³/s |
| **Ištakos** | Karakuldža, Taras |
| **Žiotys** | Syrdarja |
| **Šalys** | Kirgizija, Uzbekija |

**Karadarja** (kirg. *Кара-Дарыя*, uzb. *Qoradaryo*, „juodoji upė") – upė Vidurinėje Azijoje, Kirgizijoje ir Uzbekistane; viena iš Syrdarją sudarančių upių. Susidaro Ošo srityje susiliejus Karakuldžos ir Taro upėms, prasidedančioms Ferganos ir Alajaus kalnagūbriuose. Teka į vakarus Ferganos slėniu. Susilieja su Narynu ir sudaro Syrdarją.

Karadarjos vanduo intensyviai naudojamas drėkinimui, jungiasi su Ferganos kanalų sistema. Aukštupyje patvenkta Andižono tvenkiniu. Prie Karadarjos įsikūręs Uzgeno miestas (Kirgizija).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 196
Argolidės įlanka žiūrint iš Palamidžio pilies Nafplijuje.
**Argolidės įlanka** (gr. Αργολικός Κόλπος Argolikós Kólpos) – maža Egėjo jūros įlanka rytiniame Peloponeso pusiasalio (Graikija) krante. 

Pagrindinė sala įlankoje yra Specė (*Spetses*). 

Kartais Argolidės įlanka apjungiama su Sarono įlanka, tuomet jų junginys vadinamas *Argo–Sarono įlanka*, o joje esančios salos – Argo-Sarono salomis. 

Įlankos pakrantėse yra Arkadijos ir Argolidės nomai. 

Argolidės įlankoje, prie Argolidės pakrantės yra *Plateia* ir *Psili* salos. Įlankoje kursuoja keltai maršrutais Nafplijas–Specė, Idra–Specė, Tyras–Leonidis.

Įlankos miestai
---------------

* Tyras (*Tyros*), SW
* Leonidijas (*Leonidio*), SW
* Astras (*Astros*), W
* *Myloi*, NW
* *Nea Kios*, NW
* Nafplijas, N
* Tolas (*Tolo*), N
* *Iria Beach*, NE
* *Porto Cheli*, SE
* *Spetses*, SE

Nuorodos
--------

* Argolidės įlanka (angl. *Argolic Gulf*) Wikimapijos palydovinėje nuotraukoje


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Argolidės įlanka** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Argonas (Ar)
  |
| --- |
|  |
| Periodinė grupė | Inertinės dujos |
| Atomo numeris | 18
  |
| Išvaizda | ? |
| Atomo savybės
  |
| Atominė masė(Molinė masė) | 39,948(1) а.m.v. (g/mol) |
| Atomo spindulys | 88 pm |
| Jonizacijos energija(pirmas elektronas) | 1520,6 kJ/mol (eV) |
| Elektronų konfigūracija | [Ne] 3s² 3p6 |
| Cheminės savybės
  |
| Kovalentinis spindulys | 98 pm |
| Jono spindulys | ? pm |
| Elektroneigiamumas | 0,09 (pagal Polingą) |
| Elektrodo potencialas | ? |
| Oksidacijos laipsniai | ? |
| Termodinaminės savybės
  |
| Tankis | 1,784 g/cm³ |
| Šiluminė talpa | ? J/(K·mol) |
| Šiluminis laidumas | 0,0177 W/(m·K) |
| Lydymosi temperatūra | 83,95 K |
| Lydymosi šiluma | 1,188 kJ/mol |
| Virimo temperatūra | 87,45 K |
| Garavimo šiluma | 6,506 kJ/mol |
| Molinis tūris | 22,39 cm³/mol |
| Kristalinė gardelė
  |
| Kristalinė gardelė | ? |
| Gardelės periodas | ? Å |

**Argonas** – cheminis periodinės elementų lentelės VIII grupės elementas, žymimas **Ar**, eilės numeris 18. Sunkesnės už orą, bekvapės, bespalvės vienatomės inertinės dujos. Vandenyje beveik netirpsta. Ore yra 0,934 % tūrio, litosferoje – 4·10-60, iš visų inertinių dujų argono atmosferoje daugiausia.
Atrado 1894 metais *J. Rayleigh* ir *W. Ramsay*.

Gaunamas iki -100 °C atšaldytą orą distiliuojant frakciniu būdu.
Naudojamas cheminėje sintezėje, branduolinėje technikoje, metalurgijos procesuose, puslaidininkių medžiagų gamybai, reklaminėse šviesose (švyti mėlynai). Per metus pagaminama apie 5·1010 m³.
Žinomi trys stabilūs izotopai.

Naudojimas
----------

Juo pripildomos elektros lemputės.

Naudojama suvirinimo procesuose.

Pavadinimo kilmė
----------------

Argono pavadinimą lėmė jo cheminė savybė – jis sunkiai reaguoja su daugeliu kitų elementų, o reakcijose yra itin pasyvus: gr. argos 'tingus, pasyvus, neveiklus'.

Vikižodynas
Wendy's|  |
| Pramonė | restoranų tinklas |
| Įkurta | 1969 m. lapkričio 15 d.
Kolumbe, Ohajuje, Jungtinėse Valstijose |
| Įkūrėjas (-ai) | Dave Thomas |
| Centrinė būstinė | Jungtinės Amerikos Valstijos Dublinas, Ohajas, Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Vietų skaičius | 6 557 restoranai (2013) |
| Produkcija | greitas maistas (mėsainiai • gruzdintos bulvytės • gaivieji gėrimai • salotos • desertai) |
| Pajamos | Mažėjimas 2,165 mlrd. JAV dol. (2013) |
| Darbuotojų | 64 100 (2011) |
| Holdingas | The Wendy's Company |
| Tinklalapis | www.wendys.com |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Wendy's** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**„Wendy’s"** – amerikiečių greito maisto restoranų tinklas. Tai yra trečias didžiausias mėsainiais prekiaujantis restoranų tinklas pasaulyje, pagal vietų skaičių nusileidžiantis tik „McDonald’s" ir „Burger King". Kompanija veiklą daugiausiai vykdo Šiaurės bei Pietų Amerikoje.

Pirmąjį „Wendy’s Old Fashioned Hamburgers" restoraną Dave Thomas atidarė 1969 m. lapkričio 15 d. Kolumbe, Ohajuje. Po metų buvo atidarytas antrasis restoranas, kuriame buvo pritaikytas aptarnavimo pro langelį (angl. *drive-thru*) principas. 1972 m. parduotos pirmos franšizės teisės. 1976 m. atidarytas 500-asis restoranas, po dvejų metų – ir 1000-oji užkandinė. 1979 m. įmonė atšventė dešimtmečio jubiliejų atidarydama 1500-ąjį restoraną. 1988–1990 m. pradėta plėtra užsienyje. „Wendy’s" sujungiama su kavos išsinešimui tinklu „Tim Hortons". 1997 m. atidarytas 5000-asis restoranas. 2001 m. praplėstas meniu, kiek vėliau pristatyti ir sumuštiniai, 2006–2008 m. meniu papildė įvairūs pieno bei kavos kokteiliai. 2009 m. atšvęstas restorano 40-metis.

2013 m. pab. kompanija valdė 6557-ių restoranų tinklą. 1183 restoranai buvo valdomi pačios kompanijos, daugiausiai Jungtinėse Valstijose bei keletas Kanadoje; kiti buvo valdomi franšizės būdu. Restoranų skaičius kiekvienais metais nežymiai mažėja, 2012 m. kompanija valdė 6560, o 2011 m. – 6576 restoranus. Pardavimai per 2013 m. siekė 2,165 mlrd. JAV dol. Pastaraisias metais „Wendy’s" akcijų vertė bei pardavimai mažėjo, kompanijai sekėsi kiek prasčiau nei kitiems amerikiečių greito maisto restoranų tinklams.

Daugiausiai „Wendy’s" restoranų kompanija turi šiose šalyse: Jungtinėse Valstijose (4745), Kanadoje (230), Puerto Rike (77), Filipinuose (39), Venesueloje (35) bei Hondūre (34). Europoje kompanija restoranų neturi.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  About Wendy’s > Investors > Financial Reports > 2013 Annual Report Archyvuota kopija 2013-03-15 iš Wayback Machine projekto. Oficiali kompanijos finansinė ataskaita. Nuoroda tikrinta 2014-08-22.
2. ↑  About Wendy’s > Investors > FAQS Oficialus kompanijos tinklalapis. Nuoroda tikrinta 2014-08-22.
3. ↑  About Wendy’s > Our Company > The Wendy’s Story Oficialus kompanijos tinklalapis. Nuoroda tikrinta 2014-08-22.
4. ↑  Panos Mourdoukoutas (2013-08-24). „Franchise Industry: How McDonald’s And Yum Brands Beat Wendy’s" *Forbes*. Nuoroda tikrinta 2014-08-22.

Nuorodos
--------

* Oficiali „Wendy’s" svetainė
* „Wendy’s" socialiniame tinkle „Facebook"
**Alfonsas Kavoliūnas** (g. 1929 m. sausio 2 d. Padvarniuose, Molėtų rajonas – mirė 2003 m. rugpjūčio mėn. Molėtuose) – Lietuvos poetas, publicistas, pedagogas, mokyklos direktorius, partinis (LKP) ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1952 metais baigė lietuvių kalbą ir literatūrą Vilniaus pedagoginiame institute, dab. Lietuvos edukologijos universiteto Lituanistikos fakultete. 

Mokytojavo Molėtuose. 1958–1960 metais Molėtų rajono vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas. Nuo 1961 iki 1981 metų Molėtų 1-osios vidurinės mokyklos direktorius. Vėliau dirbo rajono švietimo skyriuje, Molėtų 2-oje vidurinėje mokykloje direktoriaus pavaduotoju ir mokytoju. 

Savo kūrybą skelbė periodikoje, įvairiuose rinkiniuose, išleido eilėraščių knygas: „Ties auksiniais rudenio vartais" (1995); „Kur užaugom visi" (1999); „Vakaro tyloj" (2002).

Alfonsas Kavoliūnas buvo Molėtų rajono literatų brolijos įkūrėjas ir ilgametis pirmininkas. Jo energijos dėka pradėtas vykdyti projektas „Kūrybinis atžalynas", organizuojamos kūrybinės ir pažintinės kelionės, rajono literatai skatinami publikuoti savo kūrybą, dalyvauti įvairiuose konkursuose, išleisti rajono literatų almanachai „Akimirkos".

Alfonsas Kavoliūnas buvo aktyvus Sąjūdžio dalyvis. Parašė darbą apie Sąjūdį Molėtuose (išleido Molėtų krašto muziejus).

Bibliografija
-------------

* Per karus ir pokarius: autobiografija, Molėtų r. savivaldybės viešosios bibliotekos rankraščių archyvas.- 1997.11.30, p.5
* Molėtų Sąjūdis: 1988 10 02 Sąjūdžio mitingas Molėtuose / teksto aut. Alfonsas Kavoliūnas; nuotraukų aut. Algimantas Boratinskas; red. Viktorija Kazlienė. – Molėtai: Molėtų krašto muziejus. – Vilnius: UAB Petro ofsetas, 2008. – 25 p.: iliustr. – Tiražas 1000 egz.

Šaltiniai
---------

* Alfonsas Kavoliūnas. Atgimimas | Graži tu mano. Gyvoji krašto enciklopedija Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
* Alfonsas Kavoliūnas
* Alfonsas Kavoliūnas Archyvuota kopija 2017-01-03 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Bhyšmos žūtis
**Bhyšma** (skr. भीष्‍मः = IAST: *Bhīṣmaḥ*) arba ***Devavrata*** – Mahabharatos vienas pagrindinių veikėjų, aštuntasis Kuru karaliaus Šantanu sūnus, Pandavų ir Kauravų dėdė.

Bhyšma gimė iš Šantanu ir deivės Gangos santuokos. Pirmuosius septynis savo vaikus Ganga nuskandino, tačiau Šantanu sulaikė ją nuo Bhyšmos nuskandinimo (dėl to Ganga jį paliko). Vėliau Bhyšma priėmė skaistybės įžadą, kad jo tėvas galėtų vesti Satjavatę, kurios tėvas jo už Šantanu nenorėjo išleisti, nes šis jau turėjo vaiką (kuris faktiškai turėjo paveldėti sostą). Bhyšma atsisakė pretenzijų į sostą, o kad jo galimi vaikai į tą sostą nepretenduotų – priėmė skaistybės įžadą. Dėl to Bhyšma įgijo dovaną mirti tada, kuomet jis pats panorės. Bhyšma taip pat rado nuotakas savo vėliau gimusiam pusiau broliui Vičitravyrjai – Ambą, Ambiką ir Ambaliką.

Bhyšma aprašomas kaip teisingas, asketiškas, puikus karys, meistriškai valdąs lanką.

Kurukšetros mūšyje Bhyšma buvo Kauravų karo vadu, nors buvo labai palankus Pandavams. Jis buvo vyriausias karo dalyvis, net keturiomis kartomis vyresnis už pagrindinius mūšio veikėjus. Pandavai taip pat vengė nužudyti Bhyšmą, tačiau Krišna įtikino Ardžuną tokio poelgio būtinybe. Pasislėpęs už Šikhandi, kurio Bhyšma buvo pažadėjęs neliesti, nugaros, Ardžuna sužalojo Bhyšmą, o vėliau visi Pandavai ėmė laidyti į jį strėles. Bhyšma nukrito nuo dramblio ant strėlių krūvos, taip nepaliesdamas žemės. Žuvęs kaip tikras karys, Bhyšma iškeliavo į Indraloką (karių dausas).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bhyšma** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**West Texas Intermediate** (**WTI**) – naftos rūšis, plačiai naudojama kaip etalonas Šiaurės Amerikos naftos rinkoje. WTI pagrindu sudaromi ateities sandoriais, kuriais prekiaujama NYMEX (angl. *New York Mercantile Exchange*) ir tarpžemyninėje biržoje ICE (angl. *IntercontinentalExchange*).

Reikšmė
-------

Naftos perdirbėjai vertina šią WTI naftos rūšį dėl geros jos kokybės (mažo sieros kiekio sudėtyje) ir galimybių išgauti palyginti nemažą pelną duodančių kokybiškų naftos produktų: benziną, dyzelinius degalus bei aviacinį kurą. Dėl WTI naftos populiarumo ir aukšto vertinimo perdirbėjų tarpe, šios naftos rūšies ateities sandoriais yra aktyviai prekiaujama Niujorko prekių biržoje (NYMEX), o šios naftos rūšies ateities sandorių vertė yra naudojama įkainojant kitas naftos rūšis.

Kiti naftos rūšies etalonai - OPEC šalių nafta, Brent nafta ir Dubai nafta.