**Merarchas** (gr. μεράρχης, iš gr. μέρος 'dalis, skyrius; divizija' + gr. ἄρχειν 'valdyti, vadovauti') – Bizantijos karinis laipsnis, apytiksliai atitinkąs divizijos generolą.

Istorija
--------

Žodis *merarchēs* pirmą kartą užfiksuotas VI a. antroje pusėje veikale *Stratēgikon* (šis karo žinynas priskiriamas Bizantijos imperatoriui Maurikijui, valdžiusiam 582–602 m.). Istorikas *Warren Treadgold* teigė, kad šis laipsnis ir atitinkami kariniai junginiai jau egzistavo imperatoriaus Zenono, valdžiusio 474–499 m. laikais. *Stratēgikon* laikais lauko armiją (kuria vadovaudavo strategas) paprastai sudarydavo trys *merai* (kiekviename po 5-7 tūkstančius karių). Kiekvieną *merą* sudarydavo kelios moiros, kurioms vadovaudavo duksai (*doux*) ir kurias sudarydavo keletas tagmų ar bandų.

Šis skirstymas išliko ir vėlyvosios Bizantijos armijoje, nors jau VIII a. terminas *merarchēs* imtas vartoti rečiau, vietoj vis dažniau vartotas *turmarchas* (gr. τουρμάρχης). *Merus* tiek specialiojoje, tiek bendrinėje kalboje vis dažniau imta vadinti *turmomis* (lot. *turma* 'spiečius'). Terminų *μέρος* ir *turma* tapatumą paliudija ir imperatoriaus Leono VI Išminčiaus, valdžiusio 886–912 m. veikalas „Taktika".
  
*Turmos* tuo metu buvo stambūs teritoriniai vienetai ir provincijų armijos korpusų *temų* (gr. Θέμα, thema) taktiniai daliniai. Kiekvieną *temą*, vadovaujamą stratego, paprastai sudarydavo trys *turmos*, o šias savo ruožtu sudarydavo *drungai* (senesniųjų *moirų* analogai), o pastaruosius – bandos.
Skirtingose temose bandų dydžiai buvo skirtingi, skyrėsi ir bandų skaičius meruose. Todėl ir karių skaičius meruose/turmose svyravo nuo 1000 iki 5000.

Kartais (pvz. Filotėjaus „Kletorologione") *merarchus* (*merarchēs*, kartais rašyta *meriarchēs* (gr. μεριάρχης)) skyrė nuo kitų *turmarchų*. Mokslininkas *John B. Bury* iškėlė mintį, kad IX–X a. *merarchas* buvo ypatinga pareigybė, kad merarchai buvo turmarchai, priskirti temų strategams kaip adjutantai ir padėjėjai, neturėję jų vadovaujamos teritorijos. Tuo jie skyrėsi nuo likusių dviejų „reguliariųjų" turmarchų, kurie vadovavo savo turmoms.
  
Atradus Knoso merarcho antspaudą paaiškėjo, kad jie galėjo turėti priskirtas teritorijas, todėl Aleksandras Každanas savo knygoje „Oxford Dictionary of Byzantium" atmetė *Bury* hipotezę. Karo istorikas Džonas heldonas (*John Haldon*) knygoje „Three Treatises on Imperial Military Expeditions" praktiškai palaikė *Bury*, minėdamas *merarchus* kaip vadus *turmų*, kuriose buvo temų štabai. Pagal Heldoną tai paaiškino faktiškai žemesnį merarchų rangą lyginant su likusiais *turmarchais*, kadangi merarchai buvo ne savarankiški vadai, o strategų štabų nariai.

Merarchai dabartinėje Graikijoje
--------------------------------

Terminas *merarchas* vartojamas dabartinėje Graikijos armijoje. Merarchas (gr. merarchos, μέραρχος) yra divizijos vado pareigos, nepriklausomai nuo jo turimo karinio laipsnio. Atitinkamai divizija vadinama gr. μεραρχία).

Išnašos
-------

1. ↑  Treadgold 1995, pp. 94–96.
2. 1 2 3  Haldon 1990, p. 249.
3. ↑  Treadgold 1995, pp. 95–96.
4. 1 2  Bury 1911, p. 42.
5. ↑  Kazhdan 1991, pp. 659, 1343.
6. 1 2  Kazhdan 1991, p. 1343.
7. ↑  Bury 1911, p. 41.
8. ↑  Bury 1911, pp. 41–42.
9. ↑  Treadgold 1995, p. 97.
10. ↑  Haldon 1990, pp. 249–250.

Šaltiniai
---------

* Bury, John B. (1911). *The Imperial Administrative System of the Ninth Century: With a Revised Text of the Kletorologion of Philotheos*. London, United Kingdom: Oxford University Press.
* Haldon, John F. (1990). *Constantine Porphyrogenitus: Three Treatises on Imperial Military Expeditions*. Vienna, Austria: Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften.
* Kazhdan, Alexander Petrovich, red. (1991). *The Oxford Dictionary of Byzantium*. New York, New York and Oxford, United Kingdom: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-504652-6.
* Treadgold, Warren T. (1995). *Byzantium and Its Army, 284–1081*. Stanford, California: Stanford University Press. ISBN 0-80473-163-2.