recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liaudies deputatų tarybos** buvo TSRS valdžios organai ir sudarė tos valstybės politinį pagrindą. Liaudies deputatų tarybos buvo TSRS Aukščiausioji Taryba, sąjunginių respublikų Aukščiausiosios Tarybos, autonominių respublikų Aukščiausiosios Tarybos, kraštų, sričių Liaudies deputatų tarybos, autonominių sričių ir autonominių apygardų Liaudies deputatų tarybos, rajonų, miestų, miestų rajonų, gyvenviečių ir kaimų Liaudies deputatų tarybos.

TSRS, TSR respublikų, ATSR Aukščiausiųjų Tarybų įgaliojimų laikas - penkeri metai, o vietinių Liaudies deputatų tarybų įgaliojimų laikas - dveji su puse metų.

Veikla
------

Liaudies deputatų tarybos rinkdavo nuolatines komisijas. Kasdieninio valdymo klausimus ir valdžios institucijų koordinacinę funkciją atliko Liaudies deputatų tarybų miestų(rajonų) Vykdomieji komitetai. 
Liaudies deputatų tarybos betarpiškai ir per savo sudarytus organus vadovaudavo visoms valstybinio, ūkinio ir socialinio - kultūrinio darbo šakoms, priiminėdavo sprendimus, užtikrino jų vykdymą, kontroliavo, kaip įgyvendinami sprendimai. 

Regioninės tarybos rinkdavo Liaudies kontrolės organus, kurie buvo atsakingi už įmonių, įstaigų ir organizacijų veiklos kontrolę.

Liaudies deputatų tarybos turėdavo sistemingai informuoti gyventojus apie savo darbą ir priimtus sprendimus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tarybų Socialistinių Respublikų Sąjungos Konstitucija. (Pagrindinis įstatymas). Priimta devintojo šaukimo TSRS Aukščiausiosios Tarybos neeilinėje septintojoje sesijoje 1977 m. spalio 7 d.

 **TSRS valdžios organai**

|  |  |
| --- | --- |
|  | * **TSRS Aukščiausioji Taryba**
* **TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas**
* **TSRS Ministrų Taryba**
* **Liaudies deputatų taryba**
 |
Giratoriaus schema (viršuje), imituojanti ritės ir rezistoriaus grandinę (apačioję)
**Giratorius** (angl. *gyrator*) – induktyvumo elementų (ričių ir pan) neturinti schema, kuri elgiasi taip, kaip elgtųsi panašioje schemoje įjungta ritė (didelį induktyvumą turintis elementas). Giratorius buvo išrastas 1948 m.

Giratoriai pakeičia masinėje gamyboje gana brangias rites mažesniais ir pigesniais elementais. Be to, geros kokybės kondensatorių pagaminti daug lengviau nei geros kokybės ritę, todėl giratoriai paprastai dirba geriau nei analogiškos iš ričių surinktos schemos. Šiuolaikiniame giratoriuje naudojamas operacinis stiprintuvas.

Veikimo principas
-----------------

Schema veikia invertuodama kondensatoriaus efektą. Reikiamas schemos impedansas yra:

{\displaystyle Z=R\_{\mathrm {L} }+j\omega L\,\!}

Kur L yra ideali ritė, o R yra nuosekliai įjungtas rezistorius. Pateikiamoje schemoje

{\displaystyle Z\_{\mathrm {in} }=\left(R\_{\mathrm {L} }+j\omega R\_{\mathrm {L} }RC\right)\|\left(R+{1 \over {j\omega C}}\right)}

Jei varža R daug didesnė už RL, ši reikšmė yra artima

{\displaystyle Z\_{\mathrm {in} }=R\_{\mathrm {L} }+j\omega R\_{\mathrm {L} }RC\,\!}

Tai tas pats kas rezistorius RL, įjungtas nuosekliai su rite, kurios induktyvumas L = RLRC.

Palyginus su tikros ritės varža, RL yra didelė (ritės varžą nusako vielos, iš kurios ji pagaminta, varža). Todėl ši schema rites gali pakeisti ne visur.

Literatūra
----------

* B.D. H. Tellegen of Philips Research Laboratories, Eindhoven („The gyrator, a new electric network element", Philips Res. Rep. 3 (1948) pgs 81-101) – straipsnis, kuriame pirmą kartą aprašytas giratorius.
* Darbo aprašymas (anglų k) Archyvuota kopija 2012-07-16 iš Wayback Machine projekto.
* Darbo aprašymas (anglų k)
* Neįprastas giratorius su LM833 (anglų k) Archyvuota kopija 2007-02-12 iš Wayback Machine projekto.
* Specialūs giratorių tipai (anglų k) Archyvuota kopija 2006-03-09 iš Wayback Machine projekto.
* Specialūs giratorių tipai (anglų k) Archyvuota kopija 2006-06-10 iš Wayback Machine projekto.
* Java įspkiepis, demonstruojantis giratoriaus darbą (anglų k)[neveikianti nuoroda]

  


|  |  |
| --- | --- |
| **Operacinio stiprintuvo taikymas** |  |
| Diferencialinis stiprintuvas  |
Integratorius |
Diferenciatorius |
Analoginis sumatorius |
Įtampos stabilizatorius |
Superdiodas |
Giratorius |
Šmito trigeris | |
|  |
| --- |
| Krikščionys demokratai |
|  |
| Lyderis | Sari Essayah |
| Įkurta | 1958 m. |
| Būstinė | Helsinkis, Suomija |
| Narių skaičius | 13 000 (2011 m.) |
| Politinė ideologija | Krikščioniškoji demokratija, socialinis konservatizmas |
| Politinė pozicija | Centro dešinė |
| Europos narystė | Europos Liaudies Partija |
| Partijos spalvos | Mėlyna ir oranžinė |
| Vietų skaičius Eduskuntoje | 5 / 200 |
| Vietų skaičius Suomijos savivaldybių tarybose | 314 / 8999 |
| Vietų skaičius Europos parlamente | 0 / 13 |
| Svetainė |
| www.kristillisdemokraatit.fi |

**Krikščionys demokratai** (suom. *Kristillisdemokraatit, KD*; šved. *Kristdemokraterna*) – Suomijos krikščionių demokratų partija. Krikščionys demokratai turi penkias vietas Suomijos parlamente. Partiją Suomijos vyriausybėje nuo 2011 m. birželio 22 d. iki 2015 m. gegužės 29 d. atstovavo vidaus reikalų ministras Päivi Räsänen.

Partija įkurta 1958 m. daugiausia iš krikščioniškosios Koalicijos partijos frakcijos. Iš pradžių vadinosi **Suomių krikščionių sąjunga** (*Suomen Kristillinen Liitto, SKL*; *Finlands Kristliga Förbund*). Pirmą kartą partijos atstovas į parlamentą buvo išrinktas 1970 m. Dabartinį pavadinimą partija priėmė 2001 m.

Ideologija
----------

Partija laiko save krikščioniškosios demokratijos ideologijos sekėja. Ji pabrėžia „pagarbą žmogaus orumui, šeimos ir artimų bendruomenių svarbą, silpnųjų gynimą, individualios ir kolektyvinės atsakomybės skatinimą". Nariu gali tapti kiekvienas, kas sutinka su šiomis vertybėmis ir tikslais. Partija taip pat tvirtina, kad jai rūpi aplinkos apsauga.

XX a. dešimtajame dešimtmetyje partija prarado daugelį savo narių, kurie perėjo į didesnes centro dešinės partijas, daugiausia Koalicijos partiją ir Centro partiją. Partijos atstovė Suomijos parlamente Lyly Rajala ir partijos atstovė Europos parlamente Eija-Riitta Korhola perėjo į Koalicijos partiją 2003 m. o buvusioji partijos sekretorė Annika Kokko į Koalicijos partiją perėjo 2007 m.

2004 m. Helsinkyje savo skyrių įkūrė anglakalbiai partijos nariai. Jų kasmėnesiniai susitikimai skatina imigrantus dalyvauti visuomeniniame gyvenime ir jiems aktualiuose reikaluose. 2005 m. Helsinkyje taip pat įkurtas partijos rusakalbių skyrius.

Partija yra Europos Liaudies partijos (EPP) nare.

Partijos savaitinis laikraštis vadinasi „KD-lehti" (KD naujienos).

Partijos prezidentė – Sari Essayah.

Nuorodos
--------

1. ↑  Nordsieck, Wolfram (2015). „Finland". *Parties and Elections in Europe*.
2. 1 2  Christian Democracy Archyvuota kopija 2014-05-17 iš Wayback Machine projekto.. Krikščionių demokratų oficiali svetainė
3. ↑  Seppo Zetterberg. Suomija po 1917 metų. Vilnius, Pradai, 1993. P.125
4. ↑  Environment and Energy Archyvuota kopija 2009-03-07 iš Wayback Machine projekto.. Krikščionys demokratai
5. ↑  Immigrants Archyvuota kopija 2011-06-10 iš Wayback Machine projekto.. Krikščionys demokratai
Koordinatės: 55°9′26″ š. pl. 24°26′38″ r. ilg.﻿ / ﻿55.15722°š. pl. 24.44389°r. ilg.﻿ / 55.15722; 24.44389

**Pageležių-Bareišių miškai** – miškai vidurio Lietuvoje, Jonavos rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Jonavos, tuoj į pietus nuo Panoterių. Priklauso Jonavos miškų urėdijos Pageležių, Jonavos ir Ąžuolynės girininkijoms. Apima 72 km² plotą. Masyvą sudaro Pageležių, Bareišių, Pupkulių, Tabalų, Markutiškių, Patrakių, Karčių miškai.

Paviršius lygus, vietomis supelkėjęs. Būdingi jauriniai silpnai sujaurėję, velėniniai jauriniai silpnai sujaurėję smėliai, velėniniai jauriniai glėjiški ir velėniniai glėjiški sujaurėję priesmėliai. Yra keturi ežerėliai (Ilgajis, Baltas, Juodas ir kt.), keletas raistų ir durpynų (Pageležių, Tabalų, Paąžuolynės, Aklojo Ežero-Samaninės, Ilgajo, Rizgonių). Pietvakariuose masyvas siekia Šventąją, šiaurėje teka jos intakas Geležė, pietuose – Šakė. Rytine puse teka Neries intakas Lokys (su Notera ir Smala).

Medynai:

* pušynai: 45 %
* beržynai: 24 %
* eglynai: 19 %
* juodalksnynai: 6 %
* baltalksnynai: 2 %

Jaunuolynai sudaro 28 % medynų, pusamžiai medžiai 36 %, pribręstantys 14 %, brandūs 4 %.

Pageležių-Bareišių miškuose gyvena lapės, kiškiai, usūriniai šunys, opšrūs, voverės, kiaunės, bebrai, ūdros, ondatros, jerubės, slankos, plėšrieji, vandens paukščiai. Yra Tabalų vandens paukščių draustinis, Paąžuolynės botaninis-zoologinis draustinis.

Miškus ties viduriu kerta plentas  **A6**  Kaunas–Zarasai–Daugpilis  bei geležinkelio atšaka į Rizgonis. Pageležių miške stūkso Dubių piliakalnis. Pageležių-Bareišių miškuose esančios gyvenvietės: Aklasis Ežeras, Kaušanka, Ilgabradai, Markutiškiai, Pupkuliai, Tabala, Rizgonys, Karčiai, Ąžuolynė, Kryžiauka, Pūstelninkai, Jakimauka, Makštava, Stoškai, Pasiekai, Makaronka.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pageležių–Bareišių miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 264
Koordinatės: 56°9′44″ š. pl. 23°36′51″ r. ilg.﻿ / ﻿56.16222°š. pl. 23.61417°r. ilg.﻿ / 56.16222; 23.61417


| Mikšiūnų tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Joniškio rajonas) |
| Plotas | 0,153 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,7 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2 m |
| Didžiausias gylis | 3,5 m |
| Įteka | Naga |
| Išteka | Naga |

**Mikšiūnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Joniškio rajone, 8 km į pietus nuo Joniškio. Sudarytas užtvenkus Nagos upę (Ašvinės intakas, Virčiuvio baseinas) 7,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 1,14 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 68,5 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Mikšiūnų kaimas, veikia kaimo turizmo sodyba. Aplinkui yra šie kaimai: Andrešiūnai, Gasčiūnai. Šiaurrytinėje pakrantėje, šalia užtvankos, yra maudykla.

Tvenkinys įrengtas 1988 metais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Krikščionių demokratų sąjunga, KDS** – Lietuvos politinė partija, veikusi 1990–2001 m. Valdybos pirmininkai – 1990 – 1991 m. Viktoras Petkus, 1991–2001 m. Kazys Bobelis.

Istorija
--------

1989 m. vasario 10 d. trylikos asmenų grupė paskelbė pareiškimą, kad atgaivina veiklą Lietuvos krikščionių demokratų partija. Pirmuoju partijos pirmininku buvo išrinktas žymus disidentas Viktoras Petkus. Tačiau dėl asmeninių ambicijų ir tarpusavio nesutarimų netrukus dalis partijos narių, vadovaujami V. Petkaus įsteigė naują krikščioniškos pakraipos partiją – *Krikščionių demokratų sąjungą*. 1990 m. partija įregistruota Teisingumo ministerijoje (kodas 190747985, registracijos adresas – Vilnius, Akmenų g. 1-17).

Partija dalyvavo visuose 1992–2000 m. vykusiuose Seimo ir savivaldybių rinkimuose, tačiau žymių pasiekimų nebuvo. Partijos pirmininkas K. Bobelis į Seimą buvo renkamas pagal mažoritarinę sistemą Marijampolės rinkimų apygardoje.

KDS 2001 m. balandžio 7 d. savo suvažiavime priėmė nutarimą susijungti su Lietuvos krikščionių demokratų partija į partiją Lietuvos krikščionys demokratai. 2001 m. gegužės 12 d. įvyko Jungiamoji konferencija, kurioje abi krikščioniškosios demokratijos partijos susijungė.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Krilinas |
| Sukūrė | Akira Toriyama |
| Profilis |
| Lytis | Vyras |
| Rasė | Žmogus |
| Gimimo data | 736 A.D |
| Artimieji | Meistras Rošis *(kovų menų mokytojas)*Son Gokas *(draugas)*Kiborgė-18 *(žmona)*Marona *(dukra)* |
| Informacija |
| Japoniškas vardas | 
クリリン |
| Anime vardas | 
Krilinas |
| Manga vardas | 
Kuririnas |
| Alternatyvūs vardai | 
KrilinKulilinKririnKurilynKliliyn |

**Krilinas** – „Drakonų Kovos", „Drakonų Kovos Z" ir „Drakonų Kovos GT" animacinių serialų veikėjas.

Siužetas
--------

Krilinas vyresnis už Goką vieneriais metais, taip pat yra Goko geriausias draugas. Jis turi šešis taškus ant savo kaktos, tai nedideli randai kuriuos jam išdegino vienuoliai, kai jis prisijungė prie jų Orindžino šventykloje. Krilinas pirmą kartą sutiko Goką pirmojoje DragonBall dalyje, kai jie abu atvyko treniruotis pas Džiną Vėžlį. Jie išmoko dirbti kartu ir tapo geriausiais draugais. Krilino mėgstamiausios atakos yra „Destructo Disk", „Tri-Form", „Kamehameha" ir „Solar Flare". Pirmojoje DragonBall dalyje Krilinas buvo nužudytas vieno iš Pikolo pakalikų, bet vėliau buvo prikeltas Drakono rutuliais. DragonBall Z dalyje Krilinas, Bulma ir Gohanas išskrido į Nameko planetą ieškoti Nameko Drakono rutulių. Vėliau jis gavo galių iš Namekų Senolio ir išgyveno iki tol, kol Fryzas jo nesusprogdino. Krilino mirtis pažadino Super Sajaną Goko viduje. Pasibaigus Fryzo sagai Krilinas buvo prikeltas su Nameko drakono rutuliais. Po metų Krilinas vedė 18 kiborgę ir jie susilaukė dukters Maronos. Kažkur tarp Celo sagos pabaigos ir Buu Sagos pradžios Krilinas nusprendė nebesiskusti savo galvos.

Daburos dėka Krilinas keletai epizodų buvo paverstas į akmenį, bet, kai Dabura žuvo, jis atsigavo. Dar kartą Krilinas buvo miręs Buu sagoje, kai Buu sunaikino žemę. DragonBall GT dalyje Krilino veikėjas neprarado svarbos. Kaip bebūtų Krilinas buvo miręs keturis kartus, visus kartus buvo gražintas į gyvųjų pasaulį Drakono rutuliais. Jis buvo miręs daugiausiai kartų ir patyręs daugiausiai sužalojimų tarp visų negu DragonBall veikėjų. Krilinas niekada nemanė mesti kovos menų, bet suprato, kad niekada neprilygs Super Sajanams, taigi jis net nebandė atakuoti blogųjų drakonų. GT dalyje Krilinas vaizduojamas kaip pakankamai senas žmogus. Kaip bebūtų Krilinas turbūt stipriausias žmogus, bet jis konkuruoja su Jamčiu ir Tenu.

Išvaizda
--------

Krilino išvaizda šiek tiek keista. Dažniausiai jis nešioja Džino vėžlio treniruočių aprangą. Jis skutasi ir todėl dažnai rodomas be plaukų. Jo ūgis 153 centimetrai, o svoris 58 kilogramai.

Sugebėjimai
-----------

* Bukujustu – gebėjimas skristi naudojant KI.
* Ki Blast – pagrindinė energijos banga.
* Kamehameha – pirmoji energijos ataka, parodyta Drakonų kovose.
* Destrutco Disk – energijos diskas.

Svetainės
---------

* Krilino aprašymas
Koordinatės: 55°11′11″š. pl. 24°22′52″r. ilg.﻿ / ﻿55.186262°š. pl. 24.381064°r. ilg.﻿ / 55.186262; 24.381064


| Milagainių dvaras |
| --- |
|  Vienas iš prižiūrimų pastatų |
| Vieta | Milagainiai, Jonavos raj. |
| Parkas | Parko fragmentai (medžių eilės) |
| Pastatų būklė | Išlikę įvairūs pastatai |

**Milagainių dvaras** – buvusio dvaro sodyba, esanti Milagainių kaime, Šilų seniūnijoje, Jonavos rajone, prie kelio  **1515**  Panoteriai–Milagainiai–Narauninkiškiai , 3,5 km į pietvakarius nuo Panoterių. Stovi įvairūs statiniai kaimo vidury, Dvaro gatvėje, yra medžių alėja. Už 2 km į šiaurės rytus (link Panoterių) išlikęs dvarelis (palivarkas) Taukadažiuose. 

Dvaro sodybos fragmentai – registrinis objektas, 1992 m. įrašytas Kultūros vertybių registre,  esantis laikinojoje apskaitoje (u. k. 123, kiti kodai 246, 413/978).

Istorija
--------

Milagainiu dvaro rūmų neliko. Tarpukaryje buvo įrengtas motorinis malūnas. Įranga perkelta iš Žeimių miestelio, pristatytas plytinis priestatas varikliui. Kolūkio laikais tai pat buvo priestatas gateriui, vėliau nugriautas. Iširus kolūkiui, malūnas nustojo veikti. Kai kurie statiniai (svirnas, malūnas) naujųjų šeimininkų buvo tvarkomi.

* Medinis svirnas
* Mūrinis ūkio pastatas
* Griūvanti troba dvarvietėje

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 123 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Milagainių dvaras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Milagainių dvaro sodybos nuotraukos (*miestai.net*)
* Milagainių dvaro sodybos nuotraukos (*wikimapia.org*)
| **Rimas Zigmas Bičiūnas** |
| --- |
| Gimė | 1945 m. rugpjūčio 13 d. (77 metai)Panemunis, Rokiškio apskr. |
| Motina | Monika Bičiūnienė |
| Vaikai | Monika Bičiūnaitė |
|  |
| Veikla | Lietuvos tapytojas. |

**Rimas Zigmas Bičiūnas** (g. 1945 m. rugpjūčio 13 d. Panemunis, Rokiškio apskr.) – Lietuvos tapytojas.

Biografija
----------

Motina Monika Bičiūnienė. 1972 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokėsi pas A. Gudaitį. Nuo 1971 m. vadovauja dailės studijai „Paletė".

Kūryba
------

"Kačių karalienė", drb. al. 92 x 73 cm, 2009 m.
Nuo 1972 m. dalyvauja parodose Lietuvoje, nuo 1980 m. ir tarptautinėse parodose daugelyje Europos, Azijos, Afrikos, Šiaurės Amerikos šalių, surengė individualių parodų.

Nutapė švenčių, darbo, poilsio tematikos („Vestuvės" 1975 m. „Kaimiškoji madona" 1989 m. „Kaukių pavasaris" 1999 m. „Kačių karalienė" 2009 m.), alegorinių (ciklai „Flora", „Moteris ir paukštis", abu 1980-1999 m.) kompozicijų, lyriškų peizažų („Vilniaus pušys" 1978 m. „Nidos motyvai" 1996-1997 m.), natiurmortų („Paletė ir gėlės" 1995 m.), laisvai interpretuotų autoportretų, portretų (Stanislovas Riauba, 1972 m.).

Kūriniams būdinga ekspresyvi tapysena, figūrų deformacija, ryškių, kontrastingų spalvų deriniai, optimizmas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksandras Indriulaitis. *Rimas Bičiūnas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 165 psl.

Nuorodos
--------

* Stasio Juškaus galerija
| **Polygonum mite** |
| --- |
| Mažasis rūgtis (*Polygonum mite*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Rūgtiniai  *( Polygonaceae)* |
| Gentis: | Rūgtis  *( Polygonum)* |
| Rūšis: | Mažasis rūgtis  *( Polygonum mite)* |

 |

**Mažasis rūgtis** (*Polygonum minus*, sin. *Persicaria minor*) – rūgtinių šeimos vienmečių augalų rūšis.

Paplitusi beveik visoje Europoje, vakarų ir pietų Sibire, Kaukaze, Turkijoje, Vidurinėje ir Pietryčių Azijoje, Naujojoje Gvinėjoje, įvisęs Šiaurės Amerikoje, Pietų Amerikos pietuose.

Augalas 0,1–0,4 m aukščio. Apyžiedžio lapeliai be liaukučių arba jų labai mažai. Lapų makštys plaukuotos, viršuje su ilgomis blakstienėlėmis. Lapai nekartūs, linijiškai lancetiški, žemutinėje stiebo dalyje linijiški, iki 8 mm pločio, lapo pamatas apskritas, viršūnė nusmailėjusi, šoninės gyslos neryškios. Žiedynas status, kuokeliai paprastai 5. Vaisiai plokšti, 1,5–2 mm ilgio.

Žydi liepos–spalio mėnesiais. Auga šlapiuose miškuose, ant miško keliukų, grioviuose, krantuose. Lietuvoje apyretis.

* PožymiaiPožymiai
* ŽiedaiŽiedai
* LapamakštėsLapamakštės
* AugavietėAugavietė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Persicaria minor (Huds.) Opiz, *Kew Royal Botanic Gardens*
2. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 67


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mažasis rūgtis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Rimantas Čeponis** |
| --- |
| Vaizdas:Rimantas Čeponis (1951).jpg |
| Gimė | 1951 m. kovo 12 d. (72 metai)Ignalinoje |
| Sutuoktinis (-ė) | Marija |
| Vaikai | Lina, Rasa |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Švenčionių rajono politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1990 m. Lietuvos demokratinė darbo partija
* 1996 m. Lietuvos liberalų sąjunga
* 1999 m. Naujoji sąjunga

 |
|  |
| Alma mater | 1974 m. Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Rimantas Čeponis** (g. 1951 m. kovo 12 d. Ignalinoje) – Lietuvos ir Švenčionių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1969 m. baigė Ignalinos 1-ąją vidurinę mokyklą. Tais pačiais metais įstojo į Vilniaus inžinerinio statybos instituto Statybos fakultetą. 1970 m. buvo komandiruotas toliau studijuoti Vokietijoje, Veimaro aukštojoje architektūros ir statybos mokykloje. 1974 m. ją baigė, įgydamas diplomuoto inžinieriaus statybininko specialybę.

1974 m. Alytaus eksperimentinio skydinių namų statybos kombinato Kapitalinės statybos skyriaus vyr. inžinierius. 1975 m. pašauktas į kariuomenę. 1976 m. paskirtas į Švenčionėlių Kilnojamąją mechanizuotą koloną vyriausiuoju inžinieriumi. 1978–1983 m. Švenčionių rajono komjaunimo organizacijos pirmasis sekretorius. 1983 m. Švenčionėlių statybinių medžiagų kombinato direktoriaus pavaduotojas. 1985 m. Švenčionių rajono Kretuonų kolūkio valdybos pirmininkas. 1992 m. Švenčionių gyvulininkystės įmonės „Vilija" vyr. inžinierius, vėliau – tos pačios įmonės technikos ir technologijų direktorius.

1995 m. užsienio reikalų ministro patarėjas, Lietuvos Respublikos ambasados Kazachstano Respublikoje patarėjas ekonomikos klausimais. 1996–2001 m. Lietuvos taupomojo banko Švenčionių skyriaus valdytojas, 2001–2004 m. AB „Bankas Snoras" Utenos filialo direktorius. 2004–2006 m. Lietuvos žemės ūkio ministerijos sekretorius.

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1996 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 1999–2007 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys.

1978–1990 m. Švenčionių rajono Darbo žmonių deputatų tarybos deputatas. 1990–1995 m. 1995–1997 m. Švenčionių rajono tarybos deputatas (nuo 1995 m. iki liepos 20 d.) (LDDP sąraše), 1997–2000 m. (LLS sąraše), 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys NS sąraše.

Išnašos
-------
| **Phalacrocorax pygmaeus** |
| --- |
| Mažasis kormoranas (Phalacrocorax pygmaeus)Mažasis kormoranas (*Phalacrocorax pygmaeus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Irklakojiniai paukščiai  *( Pelecaniformes)* |
| Šeima: | Kormoraniniai  *( Phalacrocoracidae)* |
| Gentis: | Kormoranai  *( Phalacrocorax)* |
| Rūšis: | Mažasis kormoranas  *( Phalacrocorax pygmaeus)* |

 |
| Binomas |
| ***Phalacrocorax pygmaeus***Pallas, 1773 |

**Mažasis kormoranas** arba **Mažasis jūrkranklis** (*Phalacrocorax pygmaeus*) – kormoraninių (*Phalacrocoracidae*) šeimos paukštis. Nedidelis, trumpakaklis, apvalia galva, poilge uodega, tamsus. Gyvena gėluose vandenyse.

Gyvena toli nuo vandenyno kontinentinio klimato vidurinėse, šiltose platumose. Negyvena kalnuotose vietovėse, tik žemumose, retas sausuose, šaltuose kraštuose. Dažniausiai apsigyvena atviruose stovinčio ar lėtai tekančio gėlo vandens telkiniuose – užutėkiuose, tvenkiniuose, užliejamuose laukuose, pelkėse – sekliose vietose, kur pavyksta sugauti atskiras žuvis. Mėgsta vietas tankiai apaugusias augmenija. Žiemą dažniausiai stebimas sūriuose vandenyse.

Lietuvoje neperi. Matyti pavieniai paukščiai gruodžio mėnesį.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mažasis kormoranas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žiedavimas.com – Mažasis kormoranas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Rimas Vitkus** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. gruodžio 9 d. (62 metai)Lietuva Marijampolė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos krikščionys demokratai  Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Lietuvos kūno kultūros institutas |

**Rimas Vitkus** (g. 1960 m. gruodžio 9 d. Marijampolėje) – Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1982 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, kūno kultūros mokytojas – treneris.

Marijampolės raj. Sasnavos vidurinės mokyklos kūno kultūros vyr. mokytojas. 2000–2003 m. Marijampolės savivaldybės mero sekretorius, 2003–2007 m. mero pavaduotojas, 2007–2011 m. mero patarėjas.

Partijos Lietuvos krikščionys demokratai Marijampolės skyriaus, nuo 2010 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Marijampolės skyriaus narys.

2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys.

Marijampolės krepšinio teisėjų klubo pirmininkas, Lietuvos krepšinio teisėjų asociacijos prezidiumo narys. Sutuoktinė Danguolė, vaikai Laura, Rytis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Panthera leo fossilis** |
| --- |
| Fosilinio liūto stipinkaulis |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Katiniai  *( Felidae)* |
| Pošeimis: | Didžiosios katės  *( Pantherinae)* |
| Gentis: | Panteros  *( Panthera)* |
| Rūšis: | Liūtas  *( Panthera leo)* |
| Porūšis: | Fosilinis liūtas  *( Panthera leo fossilis)* |

 |
| Binomas |
| ***Panthera leo fossilis***Reichenau, 1906 |

**Fosilinis liūtas** (*Panthera leo fossilis*) – išnykęs pleistoceno liūtas, kuris laikomas ankstyvuoju liūto (*Panthera leo*) porūšiu.

Didžiausias kūno ilgis yra 2,4 m, tad jis buvo apie pusmetriu ilgesnis už šiandieninius Afrikos liūtus ir maždaug lygus amerikiniam liūtui, gyvenusiam viršutiniame pleistocene.

Daug šių kačių kaulų nuolaužų aptikta Mosbacho kaime (Vokietija), kuris dabar yra Vysbadeno dalis. Beveik visiškai nepažeista kaukolė buvo aptikta Mauerio kaime netoli Heidelbergo (Vokietija). Tame pačiame sluoksnyje aptiktas 550 000 metų senumo ankstyvojo žmogaus *Homo erectus heidelbergensis* apatinis žandikaulis.
  
Seniausios *Panthera leo fossilis* liekanos (~700 000 m.) Europoje yra aptiktos Izernijoje (it. *Isernia*, Italija). Apie 1,75 mln. m. senumo liūto žandikaulis iš Olduvajaus (Kenija) stebėtinai panašus į Europos fosilinių liūtų žandikaulius.

Iš fosilinio liūto (*Panthera leo fossilis*) kilo viršutinio pleistoceno urvinis liūtas (*Panthera leo spelaea*), kurio seniausiems likučiams yra apie 300 000 metų.

Nuorodos
--------


* Ernst Probst: *Deutschland in der Urzeit*. Orbis Verlag, 1999. ISBN 3-572-01057-8
* J. Burger: *Molecular phylogeny of the extinct cave lion Panthera leo spelea*, 2003. Archyvuota kopija 2006-10-13 iš Wayback Machine projekto.
* Genuine European Cave Lion Skull Archyvuota kopija 2008-03-09 iš Wayback Machine projekto.
* Natur News
| **Calocera cornea** |
| --- |
| Mažasis tampriagrybis (*Calocera cornea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Dacrymycetes  *( Dacrymycetes)* |
| Eilė: | Dakrimicetiečiai  *( Dacrymycetales)* |
| Šeima: | Dakriomicetiniai  *( Dacrymycetaceae)* |
| Gentis: | Tampriagrybis  *( Calocera)* |
| Rūšis: | Mažasis tampriagrybis  *( Calocera cornea)* |

 |
| Binomas |
| ***Calocera cornea***(Batsch) Fr. 1827 |
|  Index Fungorum |

**Mažasis tampriagrybis** (*Calocera cornea*) – tampriagrybių genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai maži, tamprūs, drebučių konsistencijos, cilindro, kuokos formos, labai retai nežymiai šakoti, viršutinėje dalyje šiek tiek nusmailėję, 0,5-1,5 cm aukščio, šviesiai geltoni, rusvai geltoni, rudai geltoni.
Trama gelsva.
Sporos 8-10 x 3-4,4 μm.

Būdingi požymiai: šiek tiek panašus į lipnųjį tampriagrybį, bet jo vaisiakūniai nedideli, auga vienas šalia kito didelėmis kolonijomis ant išvartų, šakų, kelmų.

Auga vasarą ir rudenį, didesnėmis ar mažesnėmis grupėmis, miškuose, parkuose, soduose, sodybvietėse ant papuvusios medienos. Neretas. Nevalgomas.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 485


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mažasis tampriagrybis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Antanas Kalnius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1972 m. spalio 26 d. (50 metų)Kretinga |
| Sutuoktinis (-ė) | Rūta Kalnienė |
| Vaikai | Ernestas, Haroldas, Marija |
|  |
| Veikla | politinis ir visuomenės veikėjas |
| Partija | Visuomeninis rinkimų komitetas "Kretingos kraštas" |
|  |
| Alma mater | Klaipėdos universitetas |

**Antanas Kalnius** (g. 1972 m. spalio 26 d. Kretingoje) – Lietuvos ir Kretingos rajono savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas, savivaldybės meras nuo 2019 m.

Biografija
----------

1991 m. baigė Kretingos 1-ąją vidurinę mokyklą, 1994 m. – Kretingos aukštesniąją žemės ūkio mokyklą. 2008 m. Klaipėdos universitete baigė vadybą ir verslo administravimą, bakalauras.

Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, Kretingos rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas. Nuo 2015 metų visuomeninio rinkimų komiteto „Kretingos kraštas" narys.

Nuo 2019 m. Kretingos rajono savivaldybės meras.

2011–2015 m. 2015–2019 m. ir nuo 2019 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Rūta, vaikai – dukra Marija, sūnūs Ernestas ir Haroldas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* Kretingos rajono savivaldybės taryba (2015–2019). Tarybos nariai: Antanas Kalnius
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Rimas Valčiukas** |
| --- |
| Gimė | 1958 m. liepos 24 d. (64 metai)Preikuruose, Kelmės raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Milita |
| Vaikai | Inga, Karolis, Arnoldas |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis veikėjas, policijos komisaras, alpinistas, kalnų turizmo kelionių vadovas |
| Partija | 1998 m. Naujoji sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1983 m. Vilniaus universitetas |

**Rimas Valčiukas** (g. 1958 m. liepos 24 d. Preikuruose, Kelmės raj.) – Lietuvos politinis veikėjas, policijos komisaras, alpinistas, kalnų turizmo kelionių vadovas.

Biografija
----------

1976 m. baigė Kelmės 1–ąją vidurinę mokyklą ir sporto mokyklą. 1983 m. baigė Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakultetą ir įgijo pramonės ekonomisto specialybę.

1983–1992 m. dirbo operatyvinį darbą Vidaus reikalų ministerijos sistemoje Klaipėdoje. 1992–1994 m. Neringos miesto policijos komisariato komisaras. Nuo 1995 m. UAB „Europiniai automobiliai" juristas, nuo 1998 m. UAB „Transgija" juristas, 2000 m. uždarosios akcinės bendrovės „Verslo problemos" direktorius. 2000–2004 m. Seimo narys. 2000–2001 m. Seimo Naujosios sąjungos (socialliberalų) frakcijos seniūno pavaduotojas.

Nuo 1998 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, nuo 1998 m. Klaipėdos skyriaus pirmininkas, Naujosios sąjungos Tarybos ir Prezidiumo narys.

2000 m. kovo – gruodžio mėn. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys, dirbo Finansų ir ekonomikos komitete.

Nuo 1979 m. užsiima kalnų turizmu ir alpinizmu. Yra įveikęs aukščiausio sudėtingumo maršrutus buvusios Tarybų Sąjungos ir Vakarų Europos kalnuose. Jam suteikta aukščiausio sudėtingumo kelionių vadovo kvalifikacija.

Vedęs; žmona Milita, vaikai Inga, Karolis ir Arnoldas.
**Mažasis ledynmetis** – klimato vystymosi laikotarpis; ledynmetis. XIII a. pradžioje dreifuojantys ledai išplito pietyn į Šiaurės Atlantą, taip pat padidėjo ir ledynai Grenlandijoje. Treji liūtinio lietaus metai nuo 1315 m. pradėjo neprognozuojamo oro erą Šiaurės Europoje, kuri tęsėsi iki pat XIX a. Šiuo laikotarpiu didėjančių ledo kiekių įrodymų rasta visame pasaulyje. Kiti šaltiniai teigia, kad tarp 1600 m. ir 1850 m. didelių svyravimų nebuvo.

Chronologija
------------

Mažojo ledynmečio pradžia laikomos įvairios datos. Pradžia laikoma, pvz. 1250 m. kuomet pradėjo daugėti dreifuojančių ledų Šiaurės Atlante, taip pat 1300 m. nuo kada šiltos vasaros nebūtinai pasitaikydavo Šiaurės Europoje; 1315 m. dėl liūčių ir Didžiojo 1315-1317 m. bado; 1550 m. teorinė pasaulinio ledyno didėjimo pradžia; 1650 m. kai buvo pirmasis klimatinis minimumas.

Vienas seniausių šaltinių, kalbančių apie klimato kaitą yra 1046 m. Anglosaksų kronikos: „Ir tais pačiais metais po vasario antros atėjo žiema su šalnomis ir sniegu ir su visokiais blogais orais, nebuvo nei vieno gyvo žmogaus, kuris galėtų prisiminti tokią rūsčią žiemą kaip ši, tiek pagal mirštančių žmonių ir sergančių galvijų skaičių; tiek paukščiai, tiek ir žuvys smarkiai nukentėjo per didelį šaltį ir badą".

Priešingai pradžios datai, beveik visi mokslininkai sutaria, kad Mažasis ledynmetis pasibaigė XIX a. viduryje.

Nuorodos
--------

1. ↑  „Worldwide glacier retreat". RealClimate. Nuoroda tikrinta 2007-08-02.
2. ↑  James Burke, *Connections* (Little, Brown and Co.) 1978/1995, ISBN 0-316-11672-6, p. 157

Nuorodos
--------

* Vandenynų ir klimato kaitos institutas Archyvuota kopija 2009-04-11 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mažasis ledynmetis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Rimantas Vaitkus** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1957 m. spalio 1 d. (65 metai)Plungėje |
|  |
| Veikla | chemikas, Lietuvos politinis veikėjas |
| Pareigos | Švietimo ir mokslo viceministras |
| Partija | 
* 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis;
* 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partija.

 |
|  |
| Alma mater | 1980 m. Vilniaus universitetas |

**Rimantas Vaitkus** (g. 1957 m. spalio 1 d. Plungėje) – chemikas, Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1975 m. baigė Plungės 3–ąją vidurinę mokyklą, 1980 m. Vilniaus universiteto Chemijos fakultetą. 1992 m. gamtos mokslų (chemijos) daktaras, dviejų išradimų autorius. 1996 m. stažavosi Upsalos, 1997 m. Kreitono universitetuose.

1979–1984 m. Respublikinės jaunųjų technikų stoties būrelio vadovas, 1980–1992 m. „Fermento" instituto mokslinis bendradarbis, 1990–1991 m. Vilniaus 44-osios vidurinės mokyklos chemijos mokytojas. 1992–1997 m. Vilniaus pedagoginio universiteto chemijos katedros dėstytojas asistentas, 1994 m. docentas, Chemijos ekspertų komisijos narys, 1997–2001 m. Švietimo ir mokslo ministerijos Mokslo ir studijų departamento skyriaus vedėjas, 2001–2004 m. ir 2012–2015 m. švietimo ir mokslo viceministras. 2005–2008 m. – Mykolo Romerio universiteto prorektorius. 2008–2012 m. – VU prorektorius.

2015–2016 m. Vyriausybės pirmasis kanclerio pavaduotojas.

1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio aktyvistas. Nuo 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 2000–2001 m. ir 2012–2013 m. Vilniaus skyriaus laikinasis pirmininkas. Nuo 1995 m. LSDP tarybos narys.

1991–1995 m. Grigiškių apylinkės tarybos narys, 2000–2007 m. ir 2012-2015 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Chemijos vadovėlių, pratybų sąsiuvinių, mokslinių straipsnių autorius ir bendraautoris. 1991–2001 m. vadovavo Lietuvos moksleivių komandoms tarptautinėse chemijos olimpiadose.

Visuomeninė veikla
------------------

Studijuodamas Rimantas Vaitkus buvo studentų profsąjungos pirmininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rimantas Vaitkus*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-08-24.

* LRS informacija Archyvuota kopija 2009-04-06 iš Wayback Machine projekto..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Šiaurinių Andų kultūra:Milagro-Quevedo |
| --- |
|  |
| Šalis | Ekvadoras (kosta) |
| Tautos |  |
| Laikotarpis | V-XVI a. |
|  |
|  |

**Milagro-Kevedo kultūra** (isp. *Cultura Milagro-Quevedo*) - ikikolumbinė Andų civilizacijos kultūra, gyvavusi Šiaurinių Andų Kostoje. Ji klestėjo derlingose tropinėse žemumose tarp Andų ir pajūrio aukštumų (Guajaso upės baseiną) ir apėmė dabartines Ekvadoro provincijas Guajas, Los Rios ir El Oro.

Bruožai
-------

Ši lokali kultūra susiformavo po Guangalos kultūros žlugimo, ir paveldėjo daug pastarosios bruožų. Gyventojai daugiausia vertėsi žemdirbyste, buvo svarbūs tarpininkai tarp pajūrio aukštumų (Uankavilkaso kultūros) ir Andų kalnų indėnų (paltų, kanjarių ir kt.). Svarbiausias šios kultūros palikimas - didžiuliai pilkapiai (isp. *tolas*). Jie pasitaiko ir grupėmis, ir pavieniui. Didžiausi pilkapiai siekia net 100 m skersmens ir iki 30 m aukščio.

Kultūra išliko iki pat ispanų užkariavimo XVI a. kaip ir kitos pakrantės kultūros: uankavilkaso kultūra, atakamai.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠiaurinių Andų kultūros |
| --- |
|  |
| Formavimosi laikotarpis | 
Valdivijos (XXXV-XV a. pr. m. e.) **·**  Mačaliljos (XV–IX a. pr. m. e.) **·**  Čoreros (IX-IV a. pr. m. e.) **·**  Sero Narijo (XX–VII a. pr. m. e.) **·**  Kotokoljao (XV-VI m. pr. m. e.) |  |
|  |
| Regioninis vystymasis | 
 Viku **·**  Guangalos **·**  Bahijos **·**  Chama-Koakės (I) **·**  Tumako-La Tolitos **·**  Pansaleo |
|  |
| Integracija | 
 Milagro-Kevedo **·**  Mantenjo-Uankavilkos **·**  Chama-Koakės (II) **·**  Atakamai **·**  Uankabambai **·**  Paltai **·**  Kanjariai **·**  Puruhai **·**  Kitu **·**  Karankiai **·**  Karči-Narinjo **·**  Kito karalystė (?) |

 |
Vaizdas:Poster Exhibition Gerhart Richter 2012.jpg Gerhard Richter paveikslo „Betty" reprodukcija gatvės afišoje − ir realybėje fotorealistiniai paveikslai labai artimai imituoja aukštos kokybės fotografijos spaudinį
**Fotorealizmas** (kitaip **Superrealizmas**) – XX a. 1960-aisiais pradėjusi vystytis dailės srovė.

Fotorealizmas pradėjo formuotis 1968–69 m. JAV Niujorko ir Kalifornijos meno aplinkoje. Dailininkai kūrė ypač aukšto detalumo ir atitikimo realybei paveikslus. Paprastai, kuriant fotorealistinius kūrinius, pradiniu šaltiniu yra fotonuotrauka. Menininkas ypač didelį dėmesį kreipia į kūrinyje vaizduojamų paviršių ir šviesos atspindžių vaizdavimą. Fotorealistiniai paveikslai sudaro ypač aukštos raiškos ir detalumo lygio fotografijos poligrafinio spaudinio įspūdį. Paveikslų tapybai paprastai naudojami dažų purškikliai. 

Fotorealizmas gali būti vadinamas superrealizmu (labiau Europoje), hiperrealizmu (po 2000 m.). Šių terminų atskirtis yra diskutuotina. Fotorealistiniai paveikslai nebūtinai turi būti paremti nuotrauka. Fotorealizmas vertinamas kaip priešinga reakcija į JAV abstraktųjį ekspresionizmą ir, bendrai, į abstraktųjį XX a. meną.

Fotorealistai ir su srove susiję tapytojai:

|  |  |
| --- | --- |
| * Robert Bechtle
* Charles Bell
* Chuck Close
* Robert Cottingham
* Richard Estes
* Audrey Flack
* Diego Fazio
* Gerhard Richter
* Raphaella Spence
* Don Jacot
 | * Pedro Campos
* Rob Hefferan
* Juan Francisco Casas
* John Baeder
* Don Eddy
* Ralph Goings
* Halim Ghodbane
* Tom Blackwell
* Jeremy Geddes
* Zaria Forman
 |

Kai kurie skulptoriai, JAV menininkai Duane Hanson ir John De Andrea, priskiriami fotorealistams. Jie kūrė savo skulptūrų projektus griežtai pagal realių modelių formas. Fotorealistai savo kūriniuose daugiausiai vaizdavo kasdienes gyvenimo scenas, įtraukdavo reklamos ir komercinio meno atributų; tuo yra artimi popmenininkams. Technologijų naudojimas artina juos prie minimalistų.

* John Baeder „Džono užeiga", 2007 m. John Baeder „Džono užeiga", 2007 m.
* Guerrino Boatto „Šv. Barnabo bažnyčia Venecijoje", 2005 m. Guerrino Boatto „Šv. Barnabo bažnyčia Venecijoje", 2005 m.

Nuorodos
--------

* Encyclopaedia Britannica
* theartstory.org

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPostmodernizmo kryptys |
| --- |
|  |
| 
Primityvizmas · Popmenas · Kinetinis menas · Optinis menas · Minimalizmas · Konceptualizmas · Kūno menas · Žemės menas · Fluxus · Videomenas · Fotorealizmas · Media menas · Elektroninis menas |

 |
*Kitos reikšmės – Juodis.*
Koordinatės: 55°23′02″š. pl. 25°27′41″r. ilg.﻿ / ﻿55.3839°š. pl. 25.4613°r. ilg.﻿ / 55.3839; 25.4613


| Juodis |
| --- |
| Juodis žvelgiant nuo Skudutiškio centro |
| Vieta | Skudutiškis, Molėtų raj. |
| Plotas | 0,038 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,74 km |
| Įteka | Juodiša, bevardis upelis |
| Išteka | Juodiša |
|  |
|  Vikiteka | Juodis |

**Juodis** – ežeras, telkšantis Molėtų rajone, Suginčių seniūnijoje, Skudutiškio kaimo rytinėje dalyje, į šiaurę nuo kelio  **2821**  Ežerys-Skudutiškis .

Vandens telkinio kodas LR ežerų klasifikatoriuje 12231669,, plotas 3,8 ha, kranto linijos ilgis 0,74 km. Altitudė 148 m. Priklauso Šventosios baseinui: iš rytų į pietus ežerą prateka Juodiša – Gulbės intakas (įteka į Vastapo ež.).

Ežeras tyvuliuoja slėnyje visai šalia Skudutiškio centrinės kryžkelės (į šiaurės rytus nuo jos), yra ovališkos formos, didžiausias skersmuo (iš šiaurės rytų į pietvakarius) siekia apie 0,28 km, trumpiausias – 0,18 km. Krantai neaukšti, daugiausia pelkėti (pietuose). Pakrantėse plyti pievos, vietomis auga medžiai. Į pietryčius įsikūręs Skardžių kaimas. Šiaurinėje pakrantėje yra paplūdimys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR ežerų klasifikatorius
2. ↑  Juodis *Gamtos kataloge*

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Molėtų rajono ežerai
* Juodis žemėlapyje (maps.lt)
**Fotografijos želatina** – aukščiausios rūšies specialiai paruoša želatina, naudojama sidabro želatinos fotoprocesuose. Tai yra vienas svarbiausių fotoemulsijos komponentų, taip pat naudojama kaip rišiklis ir dengiamoji įvairių fotomedžiagų danga.

Fotografinė želatina, naudojama fotoemulsijai, atlieka tris svarbiausias funkcijas: sulaiko šviesai jautrius sidabro halogenidus ant fotografinės medžiagos pagrindo, emulsijos sintezės metu izoliuoja halogenidų mikrokristalus vienas nuo kito ir didina jautrumą šviesai dėl fotografiškai aktyvių priemaišų. Paskutinė iš funkcijų yra svarbiausia, kadangi tai nepasiekiama jokiu iš žinomų sintetinių polimerų.

Fotografijos aktyvumo mechanizmas yra labai sudėtingas ir priklauso nuo daugelio faktorių, tarp kurių ir naudojamų žaliavų kilmė ir kokybė, daugiausia nuo gyvūnų kaulų. Pagal aktyvumą želatina skirstoma į labai aktyvią, mažai aktyvią ir inertinę. Želatinos fotografinio aktyvumo nenuspėjamumas lėmė daugkartinius bandymus pakeisti ją panašiu sintetiniu polimeru, kurie niekada nebuvo sėkmingi.

Norint gauti stabilias fotoemulsijos savybes reikia griežtai laikytis technologijos ir žaliavų sudėties, bet net ir tokiu atveju kiekviena partija savybėmis gali skirtis viena nuo kitos. Todėl skirtingų virimų metu gauta želatina laikoma atskirai ir surenkama į dideles partijas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Е. А. Иофис. Фотокинотехника. – М.: «Советская энциклопедия», 1981. – С. 87. – 449 с. – 100 000 экз.
2. ↑  А. В. Редько. Основы фотографических процессов. – 2-е изд.. – СПб.: «Лань», 1999. – 512 с. – (Учебники для ВУЗов. Специальная литература). – 3000 экз. – ISBN 5-8114-0146-9.
3. 1 2  Е. А. Иофис. Глава I. Киноплёнка // Киноплёнки и их обработка / В. С. Богатова. – М.: «Искусство», 1964. – С. 5—12. – 300 с.
4. ↑
| Sletaratinduras |
| --- |
|  |
| **Aukštis** | 880 m |
| **Šalys** | Farerų vėliava Farerai, Eisturojaus sala |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Sletaratinduras

  |
| **Koordinatės:** | 62°17′47″ š. pl. 7°0′45″ v. ilg.﻿ / ﻿62.29639°š. pl. 7.01250°r. ilg.﻿ / 62.29639; 7.01250Koordinatės: 62°17′47″ š. pl. 7°0′45″ v. ilg.﻿ / ﻿62.29639°š. pl. 7.01250°r. ilg.﻿ / 62.29639; 7.01250 |

**Sletaratinduras** (far. *Slættaratindur*) – aukščiausias Farerų salų kalnas, iškilęs 880 metrų virš jūros lygio. Stūkso šiaurinėje Eisturojaus salos dalyje, tarp Eidžio, Džegvo ir Funinguro kaimų. Funinguras įsikūręs kalno papėdėje. Sletaratinduras reiškia 'plokščią viršūnę'. Nuo kalno viršūnės yra matomos visos Farerų salos. Į šiaurės rytus nuo kalno stūkso antras pagal dydį Farerų kalnas – Grafelis (856 m).

Pagal Gineso rekordų knygą (GRK), Sletaratinduras yra objektas, turintis ilgiausią matomumą. Nuo kalno viršūnės yra matomas Vatnajokudlis (2119 m). GVR teigia, kad dėl atmosferos refrakcijos šviesos lenkimo poveikio gali būti matoma Islandija, nutolusi 550 km nuo Farerų.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-09-11 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia.*
Koordinatės: 55°44′04″š. pl. 21°11′20″r. ilg.﻿ / ﻿55.7345°š. pl. 21.1888°r. ilg.﻿ / 55.7345; 21.1888

|  Slengių šv. Jono Pauliaus II bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Gargždų |
| **Savivaldybė** | Klaipėdos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Slengiai |
| **Adresas** | Debesų g. 12 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 2019 m. |

**Slengių šv. Jono Pauliaus II bažnyčia** – naujai pastatyta katalikų bažnyčia Klaipėdos rajone, Sendvario seniūnijoje, Slengių kaime, ties Klaipėdos rytiniu pakraščiu, 0,4 km į rytus nuo Palangos plento, šalia kelio  **2212**  Klaipėda–Triušiai–Kretinga . Iškilusi sklype prie Slengių senųjų kapinaičių, priešais Gindulių gyvenvietę.

Bažnyčios interjeras
Bažnyčios profilis, 2022 m.
Aplinkinėse gyvenvietėse plečiasi individualių gyvenamųjų namų statybos. Anksčiau tikintieji iš Mazūriškių, Gindulių, Slengių, Radailių, Trušelių, Aukštkiemių, Baukštininkų ir kitų kaimų dažniausiai į pamaldas vykdavo Klaipėdoje, dalis – Gindulių bibliotekoje įrengtoje koplyčioje ar Plikių bažnyčioje.

Istorija
--------

Idėja statyti bažnyčią Sendvario seniūnijoje kilo 2008 m. Bažnyčios techninis projektas buvo parengtas 2012 m. Žemės sklype Slengiuose 2014 m. gruodžio 4 d. buvo pastatytas naujas kryžius (aut. Joakimas Gilvonauskas), simbolizuojantis bendrą tikslą – pastatyti bažnyčią.

2015 m. sausio mėnesį Telšių vyskupo Jono Borutos dekretu įsteigta Slengių parapija, kuri laikinai įsikūrė Vėžaičiuose. Į parapiją paskirtas naujas klebonas Viktoras Daujotis.

2016 m. rugsėjo 21 d. šv. Mato šventės dieną, Slengiuose Telšių vyskupas pašventino naujai statomos bažnyčios pamatus.

2019 m. gegužės 25 d. pašventintas bažnyčios naujasis varpas. 2019 m. rugsėjo 21 d. vyskupas Kęstutis Kėvalas per padėkos Mišias statomoje bažnyčioje iškilmingai paskelbė dekretą, jog Slengių parapijai suteiktas šv. Jono Pauliaus II titulas.

Architektūra
------------

Bažnyčios architektas Audrius Klioštoraitis. Bažnyčia medinė karkasinė, su 14 m varpinės bokštu, statoma 31 aro sklype. Jos patalpų viduje numatyta iki 100 sėdimų vietų. Greta šventoriaus būsiančiame statinyje įsikurs seniūnijos tikinčiųjų bendruomenės namai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kapinynas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2017-03-13.
2. ↑  Naujo klebono paskyrimo proga Slengiams padovanotas ir naujas kryžius[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Pradės kilti Slengių bažnyčios pamatai
4. ↑  Slengiuose pašventinti naujai statomos bažnyčios pamatai
5. ↑  Slengių bažnyčiai – ypatingas titulas 2019-09-25, *gargzdai.lt*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Slengių šv. Jono Pauliaus II bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Slengių parapijos tinklalapis Archyvuota kopija 2021-12-24 iš Wayback Machine projekto.
* Gargždų dekanatas. Slengių parapija
* Pristatytas Slengių bažnyčios projektas (vizualizacija)
* Bažnyčios Slengiuose laukiama kaip stebuklo Archyvuota kopija 2017-08-16 iš Wayback Machine projekto.