recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Siaurasis geležinkelis Pilupėnai–Gražiškiai |
| Vieta |
| **Šalys** |  Vokietijos imperija |
| **Miestai** | Pilupėnai – Gražiškiai |
| Pagrindinė informacija |
| **Tipas** | siaurukas |
| **Statybų pradžia** | 1915 m. |
| **Uždarymas** | 1918 m. |
| Techninė informacija |
| **Vėžė** | 750 mm |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Siaurukas Pilupėnai–Gražiškiai**, vok. *Heeresfeldbahn Pillupönen–Grażyszki* – 750 mm pločio vėžės siaurasis geležinkelis, nutiestas ir eksploatuotas Pirmojo pasaulinio karo metais kaip vokiečių karinis lauko (vok. *Heresfeldbahn*) bėgių kelias tarp Pilupėnų (Rytprūsiai) ir okupuotų Gražiškių (Oberostas).

Istorija
--------

Tai buvo vienas iš daugelio kaizerinės Vokietijos nutiestų karinių lauko geležinkelių. Jais daugiausiai buvo gabenama mediena į Rytprūsių ir kt. lentpjūves, kurios, dėl Pirmojo pasaulinio karo metu nutrūkusio Nemunu plukdomų rąstų sielių srauto, jautė žaliavų stygių.

Siauruką statė vokiečių geležinkeliečių dalinys, pasitelkęs rusų belaisvius. Kelio ašis stipriai vingiavo: buvo stengiamasi aplenkti pasitaikančias vandens telkinius ar kitas kliūtis. Šio geležinkelio trasa prasidėjo ties Pilupėnais nuo siauruko Geldapė–Tolminkiemis–Stalupėnai, tęsėsi pietryčių link ir per Vencloviškių ir Sudeikių laukus pasiekė Vištytį. Pastarąjį miestelį aplenkė iš šiaurės ir, perkirtusi Norvydų apylinkes, baigėsi Gražiškiuose. Kai kurių šaltinių teigimu, trumpą laiką veikė ir jos tęsinys iki Aleksandravo dvaro, tada trasa buvo pasiekusi 23 km ilgį.

Iš Lietuvos pasitraukusi vokiečių okupacinė kariuomenė šį bėgių kelią paliko neišardytą. 1919 m. vietinė valdžia norėjo kai kurias atkarpas eksploatuoti, bet vėliau tų planų buvo atsisakyta.

Šaltiniai
---------

* Die Heeresfeldbahn Pillupönen–Wisztyniec–Grażyszki // eisenbahn-gumbinnen-goldap.de
* Udrius Armalis. *Siaurukas siekė Vištytį ir Kudirkos Naumiestį* // www.santaka.info
* Tarasovas. *Vištyčio–Kalvarijos geležinkelis* // Lietuva, 1923 m. gruodžio 14 d. psl. 3

Nuorodos
--------

* Geležinkelio atkarpa prie Vištyčio 1918 m. kariniame vokiečių žemėlapyje
| **Asarum europaeum** |
| --- |
| Europinė pipirlapė (Asarum europaeum)Europinė pipirlapė (*Asarum europaeum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Magnolijažiedžiai  *( Magnoliidae)* |
| Šeima: | Kartuoliniai  *( Aristolochiaceae)* |
| Gentis: | Pipirlapė  *( Asarum)* |
| Rūšis: | Europinė pipirlapė  *( Asarum europaeum)* |

 |
| Europinės pipirlapės paplitimas |

**Europinė pipirlapė** (*Asarum europaeum*) – kartuolinių (*Aristolochiaceae*) šeimos, pipirlapių (*Asarum*) genties augalas.

Daugiametis, 4-10 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis šakotas, nariuotas, šliaužiantis po lapais, samanomis. Jo šakelių galai riečiasi į viršų ir ant jų išauga po kelis lapus, kurie šiek tiek pakeitę spalvą išsilaiko iki kito pavasario. Lapai ilgakočiai, lygiakraščiai, odiški, tamsiai žalia, blizgančia viršutine ir šviesesne, kartais violetinio atspalvio, ryškiai gyslota apatine puse. Lapai abipus plaukuoti. Žiedai šakelių galuose, triskiaučio varpelio pavidalo, tamsiai raudonai rusvos spalvos. Išorinė apyžiedzio pusė plaukuota. Žiedkotis nulinkęs, prigludęs prie žemės, jį galima rasti tik praskleidus lapus. Vaisius – netaisyklinga, atsidaranti; pusiau apvali dėžutė, viršūnėje su apyžiedzio liekanomis. Sėklos iš šonų suplotos, pilkai rudos, su gilia išilgine vagele. Jų mėsingą ataugėlę graužia skruzdėlės, kartu jos platina sėklas. Augalas kvepia pipirais, ypač stiprus kvapas patrynus lapus.

Europinės pipirlapės žiedas
Lapai
Žydi nuo balandžio pabaigos iki birželio pradžios. Auga visoje Lietuvoje, gana dažna. Aptinkama pavėsinguose lapuočių ir mišriuose miškuose, pamiškėse, krūmynuose, krūmais ir medžiais apaugusiuose upių ir ežerų šlaituose.

Augalas nuodingas, turi toksinių medžiagų, paralyžiuojančių centrinę nervų sistemą. Šakniastiebiai ir lapai vartojami veterinarijoje, medicinoje.

Šaltiniai
---------

* *Pavasarį žydintys augalai*, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 28 psl.

1. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 61


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Europinė pipirlapė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 34°25′ š. pl. 129°20′ r. ilg.﻿ / ﻿34.417°š. pl. 129.333°r. ilg.﻿ / 34.417; 129.333

Palydovinis Cušimos vaizdas
Salos padėtis
**Cušima** (jap. 対馬 = *Tsushima*) – sala, esanti Korėjos sąsiauryje tarp Korėjos pusiasalio ir Japonijos salyno. Priklauso Japonijai, Nagasakio prefektūrai, nors į salą pretenzijas pareiškusi ir Pietų Korėja. Plotas – 708,7 km².

Cušimos sala yra 70 km ilgio, iki 15 km pločio. XVII–XIX a. sala per sąsmaukas perskirta kanalais, todėl dabar iš tiesų yra dvi salos – Kamidžima (Šiaurės Cušima) ir Šimodžima (Pietų Cušima). Be to, aplink išsibarstę ~100 smulkių salelių. Sala kalvota, yra neaukštų kalnų (aukštis iki 649 m, Jatatės k.). Būdingi plačialapių miškai, kultūriniai kraštovaizdžiai. Cušimoje auginami ryžiai, grūdiniai augalai, bulvės. Įsteigtas Iki-Cušimos kvazinacionalinis parkas.

2009 m. saloje gyveno 39 716 gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Cušima. Verčiamasi žvejyba, turizmu, žemės ūkiu.

Senovėje čia buvo viena istorinių Japonijos žemių Cušimos žemė. 1861 m. rusai Cušimoje siekė įsteigti karinę bazę. 1905 m. gegužės 28 d. ties sala įvyko Cušimos mūšis tarp Rusijos ir Japonijos.

* Cušimos uostasCušimos uostas
* Manzekio kanalasManzekio kanalas
* Salos architektūra. Šintoistų šventyklaSalos architektūra. Šintoistų šventykla

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 477
| **Albertas Gurskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1935 m. sausio 20 d. (88 metai)Gintaruose |
| Tautybė | lietuvis |
| Tėvas | Antanas Gurskas |
| Sutuoktinis (-ė) | Danutė Gurskienė |
| Vaikai | Jūratė Jurkevičienė ir Rasa Gurskaitė |
|  |
| Veikla | kaligrafas, grafikas, plakatistas |
|  |
| Alma mater | VDA |
| Žymūs studentai | A. Kliševičius,R. Kepežinskas,A. Lisauskienė |

**Albertas Gurskas** (g. 1935 m. sausio 20 d. dab. Ukmergės r. Gintarų kaime) – grafikas, plakatistas, kaligrafijos meistras, lietuviškosios kaligrafijos mokyklos kūrėjas.

Biografija
----------

1962–1968 m. studijavo Vilniaus valstybiniame dailės institute grafikos specialybę. Jo mokytojais buvo A. Kučas, J. Kuzminskis, J. Galkus ir kt.

Veikla
------

1961–1966 m. – Radijo ir televizijos komiteto prie LSSR ministrų tarybos dailininkas-šriftistas. 1966–1969 m. dirbo Respublikiniame žemėtvarkos projektavimo institute vyresniuoju inžinieriumi-dailininku. Nuo 1969 m. – VDI (dabar – Vilniaus dailės akademija) Dailės pedagogikos katedros vyr. dėstytojas, nuo 1981 m. – vedėjas, nuo 1987 m. – docentas. 1993–2003 m. – Grafikos katedros vedėjas.  Profesorius nuo 1993 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys nuo 1970 m.

Nuo 1987 m. – Lietuvos prezidentūros heraldikos komisijos narys, sukūrė Širvintų ir Užpalių herbus. Nuo 1989 m. – Lietuvos banko pinigų projektavimo ir gamybos komisijos ekspertas, dalyvauja kuriant monetas (litą, eurą), yra 40 proginių monetų autorius. 2005 m. sukūrė šriftą „Palemonas". 2006 metais išleido knygą „Kaligrafijos ir šrifto pagrindai". Nuo 2009 m. Europos humanitariniame universitete Vilniuje dėsto kaligrafiją. Nusipelnęs meno veikėjas (1985 m.).

Kūryba
------

Visai A. Gursko kūrybai būdinga atlikimo precizija ir išbaigtumas, išradinga, apgalvota kompozicija, nepriekaištingas meninis skonis bei laisvas, virtuoziškas braižas. Apipavidalino beveik 40 mokslo, meno, politinės ir pedagoginės literatūros leidinių (už J. Marcinkevičiaus poemos „Siena" apipavidalinimą (1968 m.) pelnė SSRS ministrų tarybos Spaudos komiteto diplomą).

Ekslibrisus A. Gurskas kuria nuo 1965 m. yra sukūręs jų daugiau nei 30, linoraižinio ir šilkografijos technika. Jie daugiausia šriftiniai, lakoniški, aiškios subalansuotos kompozicijos.
Nuo 1968 m. menininkas dalyvauja dailės parodose Lietuvoje ir užsienyje. A. Gurskas – aktyvus šrifto meno propaguotojas Lietuvoje bei užsienyje (skaitė paskaitas Izraelio bei Vokietijos aukštosiose dailės mokyklose). Jis laikytinas lietuvių kaligrafijos mokyklos pradininku, išugdęs būrį mokinių – šrifto meno propaguotojų (A. Kliševičius, R. Kepežinskas, A. Lisauskienė ir kt.).

Parodos
-------

Nuo 1968 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje: Varšuvoje (1970), Leipcige (1971), Maskvoje (1980), Tel Avive (2005). Prisidėjo organizuojant pirmąsias Lietuvos meninio šrifto ir kaligrafijos parodas (1992, 1997).

Nuorodos
--------

* VDA. Profesorius Albertas Gurskas

* VDA leidykla. Albertas Gurskas

* Pirmoji knyga. Albertas Gurskas Archyvuota kopija 2006-01-10 iš Wayback Machine projekto.

* A. Gurskas: mūsų didžiausia nelaimė, kad rašymo priemonės gadina vaikų jautrumą Archyvuota kopija 2016-02-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Cušimos žemė Japonijos žemėlapyje
 *Kitos reikšmės – Cušima (reikšmės).*
**Cušima** (対馬国; *Tsushima-no kuni*) – senoji Japonijos žemė, įsikūrusi Cušimos saloje, kuri šiomis dienomis priklauso Nagasakio prefektūrai. Ši žemė dar kartais vadinama **Taišiū** (対州; *Taishuu*).

Senoji žemės sostinė buvo Idzuharoje. Cušimai priklausė dvi apskritys: Kamiagata (上県) ir Šimoagata (下県).

Istorija
--------

Cušimos žemės įkūrimo istorija nežinoma. Tikėtina, kad V amžiuje Cušimą žeme pripažino Jamato Karališkoji Taryba.

Cušima atliko strategiškai svarbų vaidmenį valstybės gynyboje prieš galimus įsiveržimus iš žemyno ir prekyboje su Korėja. Kai Japonija Baekgango mūšyje pralaimėjo Baekje valstybei, Cušimos saloje pradėta statyti Kanedos pilis.

Istoriškai saloje dominavo skirtingi klanai – XIII a. iškilo So klanas, kuris iki XV a. pabaigos ėmė kontroliuoti visą salą.

Panaikinus han sistemą 1871 m. Cušimos žemė buvo paskelbta Idzuharos prefektūra. Dar tais pačiais metais prefektūra buvo sujungta ir pavadinta Imario prefektūra, kuri 1872 m. buvo pervadinta į Sagos prefektūrą. Dar 1872 m. Cušima iš Sagos buvo perkelta į Nagasakį.

Senosios Japonijos žemės

Akis |
Ava |
Ava |
Avadžis |
Bingo |
Bičiu |
Bidzenas |
Bungo |
Budzenas |
Cušima |
Čikugo |
Čikudzenas |
Čišima |
Deva |
Ečigas |
Ečidzenas |
Ečiū |
Harima |
Hida |
Higas |
Hitačis |
Hidaka |
Hidzenas |
Hokis |
Hiūga |
Iburis |
Idzu |
Idzumas |
Idzumis |
Iga |
Ijas |
Ikis |
Inaba |
Isė |
Išikaris |
Ivamis |
Jamaširas |
Jamatas |
Jošinas |
Kaga |
Kajus |
Kavačis |
Kadzusa |
Kijis |
Kitamis |
Koudzukė |
Kuširas |
Mikava |
Mimasaka |
Minas |
Musašis |
Mucu |
Nagatas |
Nemuras |
Notas |
Okis |
Omis |
Ošima |
Osumis |
Ovaris |
Sadas |
Sagamis |
Sanukis |
Sacuma |
Secu |
Suou |
Suruga |
Šima |
Šimousa |
Šimocukė |
Šinanas |
Širibešis |
Tadžima |
Tamba |
Tangas |
Tešis |
Tokačis |
Tosa |
Toutoumis | 
Vakasa
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Dadeso tarpeklis
Kelias per tarpeklį ir Dadeso upė
**Dadeso tarpeklis** − Atlaso kalnuose (Marokas) esantis tarpeklis. Jis su Dadeso upe vingiuoja įsispraudęs tarp 500 m aukščio.

Istorija
--------

Maždaug prieš 200 milijonų metų šios uolos buvo koralų rifai jūros dugne, bet per pastaruosius milijonus metų Žemės plutos judėjimas, po truputį jas keldamas ir lankstydamas, suformavo Atlaso kalnyną.

Žiemos audros per tūkstantmečius išgraužė upės vagą. Nuo lapkričio iki sausio ar kovo nesiliaujančios užplūsta Aukštąjį Atlasą paversdamos vagą šėlstančiu srautu. Per trumpą laiką gali atsirasti vadės.

Tuo metu iš kalnyno aukštumų nešamos nuolaužos drasko minkštas upės dugno uolienas ir nuolatos gilina vagą.

Padėtis
-------

Dadeso tarpeklis prasideda kalnuose, paskui 350 km teka į pietvakarius, kol įsilieja į Dra upę ties Varzazato oaze ir buvusiu prancūzų tvirtovės miestu.

Žemupyje ji teka tarp palmių bei migdolų giraičių ir laukų.

Dadeso tarpeklis yra maždaug 24 km nuo prekybinio miesto Bumalnės. Tarp miesto ir tarpeklio ant upės krantų rikiuojasi senovinės tvirtovės ir kaimai, be to, čia graikinių riešutų ir migdolų medžių pavėsyje plyti derlingos rausvos žemės laukai.

Tarpekliui siaurėjant, kelias driekiasi vandens lygyje, o skardžiai abipus teikia malonią paūksmę nuo svilinančios saulės kaitros.
|  |
| --- |
| **Semeliškių gimnazija** |
| [[Vaizdas:{{{emblema}}}|Semeliškių gimnazija herbas|center|100px]] |
| Semeliškių gimnazija |
| **Adresas** | Trakų g. 73, Semeliškės |
| **Direktorius(-ė)** | Asta Dzikevičienė |
| **Mokinių skaičius** | 216 |
| **Įkūrimo data** | 1932 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | 60 (2015 m.) |
| **Pedagogų skaičius** | 26 |

**Elektrėnų savivaldybės Semeliškių gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo gimnazija Elektrėnų savivaldybėje, Semeliškėse, Trakų g. 73, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190664977.

Filialai:

* Elektrėnų savivaldybės Semeliškių gimnazijos Pastrėvio skyrius.

Istorija
--------

Senasis Semeliškių mokyklos pastatas, pastatytas 1932 m. restauruotas 2011 m.
Semeliškių gimnazijos emblema
Tarpukario metais Semeliškėse veikė pradinė mokykla. Tuomet ji glaudėsi parapijos patalpose. 1932–1936 m. buvo pastatyta nauja, tuo metu moderni pradinė mokykla. Ji buvo pastatyta pagal specialiai pasienio zonai skirtą projektą. Tokia pati mokykla tuo pačiu metu buvo pastatya ir Aukštadvaryje. Taip buvo daroma siekiant stiprinti lietuvybę pasienio zonoje, kurioje tuomet buvo labai daug lenkų tautybės gyventojų. Tuo metu mokyklai vadovavo A. Palionis. 1941 m. birželį jis buvo išvežtas į Sibirą ir nuo to laiko jo likimas liko neaiškus. Vokietijos okupacijos metais mokykla veikė, tačiau papildomai buvo pradėta dėstyti vokiečių kalba. 1944 m. mokykla buvo atkurta jau naujais sovietiniais pagrindais. Nuo 1945 iki 1949 m. ji buvo progimnazija, iki 1951 m. – septynemtė mokykla. Tais pačiais metais jai buvo suteiktas vidurinės mokyklos statusas. 1955 m. išleista pirmoji abiturientų laida. Tuo metu buvo įrengtos chemijos ir fizikos laboratorijos. 1963 m. mokyklos pastate pritrūkus vietos buvo pastatytas naujas 8 klasių priestatas. Pradėjus veikti vidurinei mokyklai šalia buvo pastatytas bendrabutis. 1974 m. šalia mokyklos buvo pastatytas aštuonių butų namas mokytojams.

1990 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę buvo pradėtas naujos mokyklos statybos projektas. 1996 m. šis projektas buvo baigtas ir tais metais baigtas statyti naujas mokyklos pastatas.

2011 m. mokykloje išleista 56-ta abiturientų laida. 2012 m. vidurinė mokykla minėjo 80-ąsias metines.

2014 m. gruodžio 30 d. Elektrėnų savivaldybės tarybos sprendimu mokyklos statusas pakeistas į gimnaziją.

Direktoriai
-----------

* 1932 – 1950 m. A. Palionis;
* 1950 – 1958 m. A. Almantas;
* 1958 – 1991 m. A. Speičienė, V. Januškienė, A. Petkuvienė, J. Červokas, K. Šaulys;
* 1991 – 2004 m. Irena Černiauskienė;
* 2004 - 2017 m. Irena Adomėnienė;
* Nuo 2018 m. - Asta Dzikevičienė.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė

Šaltiniai
---------

1. Mokytojai
2. ↑  Mokytojai
3. ↑  Steigimo dokumentai
Nuotraukoje S. Džobsas, laikantis savo rankose „iPhone" 4 telefoną. Pastarasis įnagis tapo nepakeičiamu pramogų vartojimo, informacijos ieškojimo ir kt. kategorijose
**Griaunamosios** arba **ardomosios inovacijos** ar **technologijos** (angl. *disruptive innovation, disruptive technology*) – didžiuliu technologiniu pokyčiu (inovacijomis) pasižymintys produktai ar paslaugos pateikti rinkoje. Paprastai brangių ar įmantrių produktų ir paslaugų pakeitimas paprastais, įperkamais, prieinamais plačiosioms masėms.

Masiškai konvejeriniu būdu pradėtas gaminti „Ford Model T" automobilis gerokai atpiginęs transporto priemones, IBM asmeniniai kompiuteriai pakeitę iki tol brangius, didelius kompiuterius naudotus korporacijose ir akademinėje aplinkoje ir daugelis kitų inovacijų priskiriami šiai kategorijai. Internetas taip pat įvardijamas kaip puiki terpė atsirasti ardomosioms inovacijoms. Tokių technologijų pavyzdžiai yra „Skype", „Spotify", „Netflix". Kaip griaunamosios inovacijos pavyzdys pateikiama ir „Vikipedija", kuri leidžia kurti straipsnius kiekvienam vartotojui net ir be akademinio išsilavinimo. Pastaroji neretai naudojama plačiųjų masių netgi dažniau nei mokslininkų parašytos alternatyvos. Tokiu būdu prisidedama ir prie akademinės sklaidos, mokslo populiarinimo.

Idėja išpopuliarinta 1997 m. Inivatoriaus dilema (angl. *The Innovator’s Dilemma*) knygoje, kurią išleido Harvardo verslo mokyklos profesorius. Laikui bėgant Clayton Christensen tapo pačiu įtakingiausiu verslo vadybos paskaitininku iki pat savo mirties 2020 m. Jo sparnuota frazė tapo netgi nuvalkiota ir neretai vartota ne pagal kontekstą. Iki 2014 m. jo terminas (angl. *disruptive innovation, disruptive technology*) buvo pavartotas daugiau nei 2000 kartų įvairiuose moksliniuose straipsniuose, verslo spaudoje. Tačiau net jis pats iš pradžių nelaikė „iPhone" išmanaus telefono ar „Tesla" elektromobilių griaunamosiomis inovacijomis. Tiek „Apple", tiek „Tesla" suardė rinkos modelį, pakeitė įprastas technologijas ir išstūmė dalį konkurentų iš rinkos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Verslas XXI amžiuje. 2017 m. vasario 9 d. Vilnius. eISSN 2029-7149. eISBN 978-609-476-020-4 doi: 10.3846/vvf.2017.023. PDF
2. 1 2 3  *Disruptive Innovation*. Investopedia. Nuoroda tikrinta 2021-12-02.
3. 1 2  „What disruptive innovation means". *The Economist*. 2015-01-25. ISSN 0013-0613. Nuoroda tikrinta 2021-12-02.
4. ↑  Flavin M. (2020) This Chapter Is a Stub: Wikipedia as a Disruptive Innovation. In: Re-imagining Technology Enhanced Learning. Digital Education and Learning.
5. ↑  Christensen, Clayton M. (1997). *The innovator's dilemma: when new technologies cause great firms to fail*. Boston, Massachusetts, USA: Harvard Business School Press. ISBN 978-0-87584-585-2.  Nežinomas parametras `|url-access=` ignored (pagalba)
6. ↑  „Clayton Christensen’s insights will outlive him". *The Economist*. 2020-01-30. ISSN 0013-0613. Nuoroda tikrinta 2021-12-02.
7. ↑  „Disrupting Mr Disrupter". *The Economist*. 2015-11-26. ISSN 0013-0613. Nuoroda tikrinta 2021-12-02.
|  |
| --- |
| Selma Björnsdóttir |
|  
Selma 2010 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Selma Björnsdóttir |
| Gimė | 1974 m. birželio 13 d. (49 metai)  Reikjavikas, Islandijos vėliava Islandija |
| Žanrai | pop, soul |
| Aktyvumo metai | 1999–dabar |

**Selma Björnsdóttir**, taip pat žinoma kaip **Selma** (g. 1974 m. birželio 13 d. Reikjavike) – islandų dainininkė.

Selma Eurovizijos dainų konkurse Islandijai atstovavo du kartus – 1999 ir 2005 metais. 1999 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Jeruzalėje, charizmatiškoji atlikėja ir daina „All Out of Luck" sužavėjo žiūrovus ir Islandija, surinkusi 146 taškus, nusileido tik tų metų nugalėtojai švedei Charlotte Nilsson. Lietuva tais metais Selmai skyrė 8 taškus.

2005 m. Selma dar kartą atstovavo Islandijai su daina „If I Had Your Love", bet atstovė pusfinalyje užėmė 16 vietą ir į finalą nepateko.

Diskografija
------------

* *I am* (1999)
* *Life won’t wait* (2000)
* *Sögur af Sviðinu* (2002)
* *Sögur af Konum* (2006)
* *Alla leið til Texas* (2010)

Nuorodos
--------

* Selma Björnsdóttir svetainėje *Internet Movie Database*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Paul Oscar  *„Minn hinsti dans"*** |  **Islandijos atstovė Eurovizijoje**1999 | Po to:**August & Telma  *„Tell Me!"*** |
| Prieš tai:**Jónsi  *„Heaven"*** |  **Islandijos atstovė Eurovizijoje**2005 | Po to:**Silvía Night  *„Congratulations"*** |
**Semantinis tinklas** – terminas, kurį sugalvojo Tim Berners-Lee, ir kuris reiškia ateities interneto tinklą kaip globalią duomenų bazę. Semantinio tinklo infrastruktūra leistų tiek žmonėms, tiek mašinoms daryti sprendimus kaip kategorizuoti informaciją ir ją panaudoti. Į architektūrinius elementus įeina semantika (elementų pavadinimai), struktūra (elementų hierarchija) ir sintaksė (bendravimas)

Santykis su žiniatinkliu
------------------------

Šiuo metu žiniatinklis remiasi daugiausia HTML kalba parašytais dokumentais. HTML yra tinkama kalba aprašymui, akcentuojant vizualinį atkūrimą, t. y. struktūruoto teksto masyvas, į kurį įsiterpia multimedijos objektai (paveiksliukai, interaktyvios formos). HTML turi ribotas galimybes klasifikuoti teksto blokus puslapyje, išskyrus, kai tai reikalinga dokumento struktūrai nustatyti ir suteikti jam norimą išvaizdą.

Pavyzdžiui, HTML kalba sukurtas internetinis katalogas gali būti lentelės formos, kuriame prekės numeris X586172 reiškia Acme Gizmo, kurio kaina 199 Lt. Tačiau duomenys toje lentelėje nebus susieti niekaip kitaip kaip tik lentelės formatavimu. T. y. X586172, Acme Gizmo ir 199 Lt HTML požiūriu yra tik vienas šalia kito esantys teksto gabaliukai. HTML taip pat negali tiksliai nurodyti, kad tas puslapis yra katalogas, o tik užvardinti jį kaip katalogą suteikiant puslapio pavadinimą.

Semantinis tinklas bando šiuos trūkumus pašalinti naudojant aprašomąsias technologijas RDF ir OWL bei į duomenis orientuotą, lanksčią žymėjimo kalbą XML. Šios technologijos yra sujungiamos taip, kad būtų galima pateikti aprašymus, kurie papildytų arba pakeistų žiniatinklio dokumentų turinį.

Semantinio tinklo technologijos
-------------------------------

* Atom
* RSS
* RDF
* XFN

Nuorodos
--------

* Semantinis tinklas
| **Astacus leptodactylus** |
| --- |
| Siauražnyplis vėžys (Astacus leptodactylus)Siauražnyplis vėžys (*Astacus leptodactylus*) |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Vėžiagyviai  *( Crustacea)* |
| Klasė: | Aukštesnieji vėžiagyviai  *( Malacostraca)* |
| Poklasis: | Eumalakostrakai  *( Eumalacostraca)* |
| Antbūris: | Eukaridai  *( Eucarida)* |
| Būrys: | Dešimtkojai vėžiai  *( Decapoda)* |
| Pobūris: | *Pleocyemata*  *( Pleocyemata)* |
| Infrabūrys: | *Astacidea*  *( Astacidea)* |
| Antšeimis: | *Astacoidea*  *( Astacoidea)* |
| Šeima: | Upiniai vėžiai  *( Astacidae)* |
| Gentis: | *Astacus*  *( Astacus)* |
| Rūšis: | Siauražnyplis vėžys  *( Astacus leptodactylus)* |

 |
| Binomas |
| ***Astacus leptodactylus***Eschscholtz, 1823 |

**Siauražnyplis vėžys** (*Astacus leptodactylus*) – dešimtkojų vėžių (*Decapoda*) būrio gyvūnas.

Išvaizda, gyvenimo būdas
------------------------

Gali užaugti iki 30 cm ilgio, tačiau dažniausiai randami apie 15 cm ilgio. Kūno viršus šiurkštus, varijuoja nuo šviesiai geltonos iki šviesiai žalios spalvos. Apačia labai šviesi ar net balta. Žnyplės siauros, šiurkščios, su daug mažų iškilumų.

Gyvena įvairiuose gėlo ar apysūrio vandens telkiniuose.

Paplitimas
----------

Natūraliai gyvena Rusijoje ir Viduriniuosiuose Rytuose.

Į Europą vėžiai įvesti iš Volgos Baseino, Kaspijos jūros regiono. Mažiau reiklūs aplinkos sąlygom už vietinį Europoje plačiažnyplį vėžį, todėl vandens telkiniuose dažnai jį nukonkuruoja.

Lietuvoje vėžiai įvesti XIX a. pabaigoje iš Baltarusijos ir Latvijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „IUCN Red List - Astacus leptodactylus". IUCN Red list. Nuoroda tikrinta 2011-10-31. [neveikianti nuoroda]

 - Žvejo svetainė  

 Archyvuota kopija 2011-05-13 iš Wayback Machine projekto. - Lietuvos vėžiai

 - Projektas „Lietuvos vėžiai"
Koordinatės: 55°27′12″š. pl. 25°33′53″r. ilg.﻿ / ﻿55.4533682°š. pl. 25.5647135°r. ilg.﻿ / 55.4533682; 25.5647135


| Kigys |
| --- |
| Kigio pakrantė Ąžuolijos kaime |
| Vieta | Ąžuolija, Utenos raj. |
| Plotas | 0,088 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,3 km |
| Išteka | bevardis upelis (protaka) |

**Kigys** – nedidelis ežeras, telkšantis Utenos rajone, Leliūnų seniūnijoje, Ąžuolijos kaime, šalia kelių  **4905**  Narkūnai–Ąžuolija  ir  **A6**  Kaunas–Zarasai–Daugpilis  sankirtos. Priklauso Viešos upės baseinui (Šventosios baseinas).

Vandens telkinio kodas LR ežerų klasifikatoriuje 12241218, plotas 8,8 ha, kranto linijos ilgis 1,3 km. Ežeras tyvuliuoja slėnyje, apsuptame medžių ir krūmų juosta. Jis pailgos formos, didžiausias skersmuo iš pietvakarių į šiaurės rytus siekia apie 0,50 km, trumpiausias – 0,27 km. Altitudė 120,6 m. Pakrantės smarkiai pelkėtos. Apylinkėms būdingas kalvotas kraštovaizdis. Iš rytų supa Ąžuolijos miškas. Šiaurės rytų pusėje telkšo panašus Kigelio ežerėlis. Abu telkinius jungia 300 m ilgio protaka. Į vakarus įsikūrusi dalis Narkūnų kaimo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR ežerų klasifikatorius
2. ↑  Vandens telkiniai. Kigys

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Utenos rajono ežerai
* Kigio ežero kontūrai žemėlapyje (maps.lt)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Signalizuotojas, rodantis L raidę.
**Semaforinės vėliavėlės** – vėliavėlės, kuriomis perduodamas tam tikras signalas per atstumą. Toks signalas perduodamas rankomis laikant vėliavėles, diskus, žibintus, kitus signalinius daiktus arba paprasčiausiai rankomis. Tam tikra rankų padėtis reiškia tam tikrą informaciją, simbolį (pvz. raidę).

Semaforinės vėliavėlės pradėtos naudoti laivyboje tam tikrai informacijai perduoti iš vieno laivo į kitą laivą ar jų grupėms, iš laivo į krantą ir atvirkščiai.

  

Vėliavėlių pozicijos ir jų reikšmės:

* Poilsis / Tarpas / PauzėPoilsis / Tarpas / Pauzė
* NumeriaiNumeriai
* KlaidaKlaida
* AtšauktiAtšaukti
* A / 1A / 1
* B / 2B / 2
* C / 3C / 3
* D / 4D / 4
* E / 5E / 5
* F / 6F / 6
* G / 7G / 7
* H / 8H / 8
* I / 9I / 9
* JJ
* K / 0K / 0
* LL
* MM
* N arba NeigiamaN arba Neigiama
* OO
* PP
* QQ
* RR
* SS
* TT
* UU
* VV
* WW
* XX
* YY
* ZZ

Taip pat skaitykite
-------------------

* Signalinės jūrų vėliavos
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Dadesas |
| --- |
| Upė Dadeso tarpeklyje Upė Dadeso tarpeklyje |
| **Ilgis** | 201 km |
| **Baseino plotas** | 7170 km² |
| **Vidutinis debitas** | 7,4 m³/s |
| **Ištakos** | Aukštasis Atlasas |
| **Žiotys** | Dra (Mansur Edahbio tvenkinys) |
| **Šalys** | Marokas |
|  |
|  **Vikiteka** | Dadesas |

**Dadesas** (arab. وادي دادس = *Wādī Dād`s*, ber. ⴷⴰⴷⵙⵙ = *Dadss*) – upė pietiniame Maroke; viena iš sudarančiųjų Dra upę. Prasideda Aukštajame Atlase, teka į pietvakarius giliais tarpekliais, sudaro garsųjį Dadeso tarpeklį. Ties Uarzazatu susilieja su Ait Dušeno upe ir sudaro Dra (santaka užlieta Mansur Edahbio tvenkinio vandenimis).

Didžiausias intakas – Mgunas (dešinysis).

Dadesas būna vandeningiausias tarp sausio ir balandžio. Vasarą ženkliai nusenka, vanduo tampa šarmingu. Upės vanduo naudojamas drėkinimui.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Skardingas pusiasalio krantas ties Svetlogorsku
**Sembos pusiasalis** (rus. *Самбийский полуостров*), **Kaliningrado pusiasalis** (*Калининградский полуостров*) – pusiasalis Rusijoje, Kaliningrado srities vakaruose. Įsiterpia į pietrytinę Baltijos jūros pakrantę, skiria Aistmares bei Gdansko įlanką pietuose ir Kuršių marias šiaurėje. Šiaurinėje pusiasalio dalyje yra Tarano kyšulys, kuriame stovi švyturys ir Gvardeiskio gyvenvietė.

Paviršiui būdingos lygumos, aukščiausia yra pietinė ir pietrytinė dalys (iki 88 m). Miškų išlikę nedaug (mišrieji, yra bukų giraičių). Upių tinklas tankus, svarbiausios upės – Prieglius ir Nelma. Šiaurinis ir vakarinis krantai statūs, uolingi, vietomis skardingi, Kuršių marių ir Aistmarių krantai lėkšti, vietomis pelkėti. Paplūdimiai sudaryti iš smulkaus smėlio. Vakarinis pusiasalio krantas vadinamas Gintaro krantu – ten didžiausi pasaulyje gintaro telkiniai (Jantarnas).

Sembos pusiasalio miestai: Kaliningradas, Svetlogorskas, Zelenogradskas.

Senovėje pusiasalyje gyveno prūsų gentis sembai, o jų žemė buvo vadinama Semba.
Koordinatės: 33°58′ š. pl. 134°52′ r. ilg.﻿ / ﻿33.967°š. pl. 134.867°r. ilg.﻿ / 33.967; 134.867

Kijo sąsiauris
**Kijo sąsiauris** (jap. 紀伊水道 = *Kii-suidō*) – sąsiauris, įsiterpęs tarp Šikoku ir Honšiū (Kijo pusiasalio) salų Japonijoje. Jis sujungia Vidinę Japonijos jūrą su Ramiuoju vandenynu (pro Kitano ir Naruto sąsiaurius). Ilgis – 50 km, plotis – 34–35 km, mažiausias gylis laivakelyje (farvateryje) – 67 m. Daug mažų salų. Potvynių srovių greitis 17 km/h, potvynių aukštis iki 2 m.

Pagrindiniai uostamiesčiai: Tokušima (Šikoku s.), Vakajama (Honšiū s.).

XIX a. europiečių žemėlapiuose Kijo sąsiauris vadanamas Linschoteno sąsiauriu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Teikoku’s Complete Atlas of Japan*, ISBN 4-8071-0004-1 (anglų k.)
2. ↑  *Kijo sąsiauris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
3. ↑  Taylor, Bayard. *Japan, In Our Day*. New York: Scribner, Armstrong, and Co, 1872. Preface map.
| *Bad* |
| --- |
| Bad viršelis |
| Michael Jackson studijinis albumas |
| Išleistas | 1987 m. rugpjūčio 31 d. |
| Įrašytas | 1987 m. sausis-liepa |
| Žanras | ritmenbliuzas, pop, rokas, funk |
| Trukmė | 48:16 |
| Įrašų kompanija | Epic Records |
| Prodiuseris | Michael JacksonQuincy Jones |
| Apžvalgos |
| * Allmusic 4,5 iš 5 nuor.
* Robert Christgau (B+) nuor.
* The New York Times (mėgstamiausias) nuor.
* Q 5 iš 5 nuor.
* Rhapsody (mėgstamiausias) nuor.
* Rolling Stone 4 iš 5 1987
* Virgin Encyclopedia 3 iš 5 nuor.
* Yahoo! Music (mėgstamiausias) nuor.
 |
| Michael Jackson chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „Thriller" (1982) | **„Bad"** (1987) | „Dangerous" (1991) |

 |

**„Bad"** – septintasis amerikiečių dainininko Michaelo Jacksono studijinis albumas, išleistas 1987 m. Tai yra vienintelis albumas pasaulyje, kurio penki singlai tapo Billboard Hot 100 numeris 1. Visame pasaulyje šio albumo įrašų yra parduota apie 30 milijonų kopijų.

Devynias iš vienuolikos albumo dainų prodiusavo pats M. Jacksonas.

Šis albumas ar dainos iš jo buvo nominuoti šešiose Grammy kategorijose, iš kurių dvejose tapo nugalėtoju (geriausias neklasikinis įrašas bei geriausias muzikinis klipas „Leave Me Alone").

Dainų sąrašas
-------------

(numeris, daina, prodiuseris, trukmė)

  
1. „Bad" Michael Jackson 4:07
  
2. „The Way You Make Me Feel" Michael Jackson 4:57
  
3. „Speed Demon" Michael Jackson 4:01
  
4. „Liberian Girl" Michael Jackson 3:53
  
5. „Just Good Friends" (duet with Stevie Wonder) Terry Britten, Graham Lyle 4:06
  
6. „Another Part of Me" Michael Jackson 3:54
  
7. „Man in the Mirror" Glen Ballard, Siedah Garrett 5:19
  
8. „I Just Can’t Stop Loving You" (duet with Siedah Garrett) Michael Jackson 4:11
  
9. „Dirty Diana" Michael Jackson 4:41
  
10. „Smooth Criminal" Michael Jackson 4:17
  
11. „Leave Me Alone" Michael Jackson 4:39

Singlai
-------

(numeris, metai, daina, pasiekimai)

1. 1987 – „I Just Can’t Stop Loving You" JAV #1 / JK #1
2. 1987 – „Bad" U.S. #1 / JK #3
3. 1987 – „The Way You Make Me Feel" JAV #1 / JK #3
4. 1988 – „Man in the Mirror" JAV #1 / JK #21
5. 1988 – „Dirty Diana" JAV #1 / JK #4
6. 1988 – „Another Part of Me" JAV #11 / JK #15
7. 1988 – „Smooth Criminal" JAV #7 / JK #8
8. 1989 – „Leave Me Alone" JK #2
9. 1989 – „Liberian Girl" JK #13
| Ščiugoras |
| --- |
| Ščiugoro upė Ščiugoro upė |
| **Ilgis** | 300 km |
| **Baseino plotas** | 9660 km² |
| **Vidutinis debitas** | 252 m³/s |
| **Ištakos** | Uralo kalnai |
| **Žiotys** | Pečiora |
| **Šalys** | Rusija |

**Ščiugoras** (rus. *Щугор, Щугырь, Щугер*) – upė Rusijoje, rytų Komijoje; Pečioros kairysis intakas. Prasideda vakariniuose Šiaurės Uralo šlaituose. Aukštupyje (kur vadinama ***Sakurja*** (*Сакуръя*)) teka į šiaurę labai atokiomis vietovėmis lygiagrečiai Uralo kalnagūbriams. Ties Telposizo kalnu pasuka į vakarus ir sudaro ribą tarp Šiaurės ir Priepoliarės Uralo. Toliau lyguma vinguriuoja į šiaurės vakarus, vakarus. Įteka į Pečiorą ties Ust Ščiugoro kaimu.

Didžiausi intakai: Telposas (kairysis), Chatemalja, Mažasis Patokas, Didysis Patokas (dešinieji).

Upės mityba mišri, daugiausia maitinama lietaus ir sniego tirpsmo vandenimis. Užšąla spalio pabaigoje–lapkritį, atitirpsta gegužę arba birželio pradžioje.

Ščiugoras (1909 m.)
Upės pakrantės negyvenamos. Visa Ščiugoro vaga patenka į Jugyd Va nacionalinį parką.

Lašišų nerštavietės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Щугор*,Большая советская энциклопедия, T. XXIX (Чаган—Экс-ле-Бен). – Москва: Советская энциклопедия, 1978
| **Tricholoma fulvum** |
| --- |
| Geltonrudis baltikas (*Tricholoma fulvum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Baltikiniai  *( Tricholomataceae)* |
| Gentis: | Baltikas  *( Tricholoma)* |
| Rūšis: | Geltonrudis baltikas  *( Tricholoma fulvum)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Geltonrudis baltikas** (lot. *Tricholoma fulvum*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, baltikų (*Tricholoma*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Lapuočių, spygliuočių, mišrieji miškai, drėgnesnės vietos – po beržais.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kepurėlė raudonai ruda, lakšteliai geltoni, rausvai dėmėti.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–8 (10) cm skersmens, geltonai ruda, jaunų – apvaliai iškili, senesnių – paplokščia ar net neryškiai įdubusi, pakraštėliai spinduliškai skiautėti. Lakšteliai gelsvi, senesnių grybų – rusvai geltoni su rusvai rudomis dėmėmis, priaugtiniai. Kotas 5–10 (12)×1–2 cm dydžio, gelsvas. Trama plona, geltona, nekarti, agurkų kvapo. Sporos 5–7×3,5–5 μm.

**Būdingi požymiai:** auga tik po beržais, kepurėlės pakraštėliai skiautėti, gofruoti.

Dygsta pavieniui ir grupėmis apie Ukmergę ir kai kur kitur, Vidurio Lietuvoje, dar vadinamas guote, mėgstamas. Skanus sūdytas, šviežias, vartojamas gerai išvirtas. Dažnas.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 140 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geltonrudis baltikas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Cordulegaster boltonii**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Geltonžiedis žirgelis (Cordulegaster boltonii)Geltonžiedis žirgelis (*Cordulegaster boltonii*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Žirgeliai  *( Odonata)* |
| Pobūris: | Skirtingasparniai žirgeliai  *( Anisoptera)* |
| Šeima: | Žieduotapilviai žirgeliai  *( Cordulegastridae)* |
| Gentis: | *Cordulegaster*  *( Cordulegaster)* |
| Rūšis: | Geltonžiedis žirgelis  *( Cordulegaster boltonii)* |

 |
| Binomas |
| ***Cordulegaster boltonii***Donovan, 1807 |

**Geltonžiedis žirgelis**, kitaip dar *geltonžiedis kordulegastras* (*Cordulegaster boltonii*) – žieduotapilvių žirgelių (*Cordulegastridae*) šeimos žirgelių (*Odonata*) rūšis.

Europoje paplitusi nuo Portugalijos iki Suomijos, rytuose – iki Vakarų Sibiro. Aptinkama Šiaurės Afrikoje palei Viduržemio jūrą. Dažnesnė kalnuose, lygumose paplitusi sporadiškai.

Lietuvoje aptikta tik rytinėje ir pietrytinėje dalyje: anksčiau buvo randama Kauno, Švenčionių, Varėnos ir Vilniaus rajonuose, neseniai rasta Ignalinos ir Zarasų rajonuose. Lietuvoje rūšis saugoma nuo 2000 m.

Stenotopinė, reobiontinė rūšis. Veisimosi buveinės yra nedidelės (dažniausiai 3 – 7 m pločio) sraunios upės smėlėtu, tiesiogiai saulės apšviečiamu ir neprižėlusiu augalų dugnu. Lervos plėšrios, minta daugiausia kitų vabzdžių lervomis, kurių tyko įsiraususios į dugno smėlį. Jų vystymasis trunka 4 – 5 metus. Pirmieji suaugėliai pasirodo gegužės pabaigoje, dauguma išsirita birželio mėnesį ir skraido iki rugpjūčio pradžios. Laikosi netoli upės vagos, medžioja skraidančius vabzdžius virš vandens ar pakrantės augalijos. Patinai saugo savo teritoriją nuo konkurentų. Patelės sekliuose užutėkiuose pakimba prie pat vandens paviršiaus, pilvelio galą įmerkia į vandenį ir pasiekusios dugną sudeda kiaušinius. Dėl ilgai trunkančio lervų vystymosi, kordulegastrų populiacijos labai lėtai atsikuria.
| **Medicago falcata** |
| --- |
| Geltonžiedė liucerna (*Medicago falcata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Faboideae*  *( Faboideae)* |
| Gentis: | Liucerna  *( Medicago)* |
| Rūšis: | Geltonžiedė liucerna  *( Medicago falcata)* |

 |

Apdulkinimas
**Geltonžiedė liucerna** (*Medicago falcata*) – pupinių šeimos, liucernos genties augalų rūšis.

Kilusi iš Viduržemio jūros baseino, tačiau plačiai paplitusi pasaulyje.

Daugiametis augalas. Šaknys ilgos, šakotos, išleidžia atžalas. Netaisyklingi, kvapūs žiedai purios galvutės pavidalo kekėse. Žiedkočiai plaukuoti, su pažiedėmis. Taurelė suaugtinė, varpiška, plaukuota. Vainiklapiai ryškiai geltoni, kaip ir visų ankštinių, įvairaus pavidalo: burė su atsilošusiu lakšteliu, laivelis ir irklai. Žiedams peržydėjus, vainikėlis tuoj nukrinta (kai kurių ankštinių jis išlieka prie vaisių); 9 kuokeliai koteliais tarpusavyje suaugę, 1 atsiskyręs. Vaisius − išlinkusi kaip pjautuvas ar beveik ratu susisukusi, žalia, vėliau juoda ankštis; joje 2−9 sėklos. Stiebas status arba kylantis, briaunotas. Lapai trilapiai, lapeliai pailgi arba atvirkščiai kiaušiniški, pamatas susiaurėjęs, kraštai dantyti. Viduriniojo lapelio kotelis ilgesnis negu šoninių. Prielapiai kiaušiniškai lancetiški, iki vidurio priaugę prie lapkočio, ties pagrindu su 1−2 danteliais.

Žydi iki rugsėjo mėn. pabaigos. Auga sausose pievose, šlaituose, pakelėse, pagrioviuose, sausuose kalkinguose dirvožemiuose. Paplitusi beveik visuose Lietuvos rajonuose.

Žiedai išskiria daug nektaro, juos noriai lanko vabzdžiai. Labai vertingas, geros cheminės sudėties pašarinis augalas atsparus šalčiui ir sausrai, taip pat grybelių sukeliamoms ligoms. Labai tinkamas auginti ardomuose šlaituose, kur trūksta drėgmės. Liucernos derlius gaunamas nelabai didelis, be to, ją sunku užauginti ir mechanizuotai nurinkti sėklas, todėl kultūroje nelabai paplitusi.

Literatūra
----------

* Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 48 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geltonžiedė liucerna** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Išlikimo žaidimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Beyond the Reach |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Jean-Baptiste Léonetti |
| Scenaristas (-ai) | Stephen Susco |
| Vaidina | Michael DouglasJeremy Irvine |
| Metai | 2015 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Išlikimo žaidimas** (angl. *Beyond the Reach*) – 2015 m. JAV sukurtas trileris pagal Rob White romaną „Deathwatch".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Michael Douglas – Džonas Madekas
* Jeremy Irvine – Benas
* Ronny Cox – šerifas Robas
* Hanna Mangan-Lawrence – Liana

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Benas – nedidelio atokaus miestelio šerifo padėjėjas ir geriausias apylinkės pėdsekys. Po to, kai jo draugė Liana išvyksta studijuoti į koledžą, šerifas jam pasiūlo darbą – lydėti į dykumą medžioti Džoną Madeką. Turtuolis, turintis geriausią įrangą, ginklus bei pagal užsakymą gamintą džipą, kaip paaiškėja, neturi licencijos, tačiau paperka tiek šerifą, tiek patį Beną. Pernakvoję dykumoje, vyrai ryte surengia pasalą, tačiau Džonas, paskubomis paleidęs šūvį, nužudo žmogų. Norėdamas išvengti atsakomybės, Džonas taip pat paleidžia į kūną šūvį iš Beno šautuvo, o tuomet, šantažuodamas ir siūlydamas pinigus, mėgina šį priversti padėti paslėpti nusikaltimą. Kuomet Benas pamėgina iškviesti pagalbą, Džonas, grasindamas ginklu, jį išrengia ir paleidžia į dykumą, iš tolo sekdamas ir stebėdamas, kuomet šis mirs išsekintas kaitros...
|  |
| --- |
| Vesna Pisarović |
|  
Vesna Pisarović 2002 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Vesna Pisarović |
| Gimė | 1978 m. balandžio 9 d. (45 metai)  Brčkas, Bosnijos ir Hercegovinos vėliava Bosnija ir Hercegovina |
| Žanrai | pop, džiazas |
| Veikla | dainininkė, dainų autorė |
| Aktyvumo metai | 1997–dabar |
| Svetainė | vesnapisarovic.com |

**Vesna Pisarović** (g. 1978 m. balandžio 9 d. Brčke, Bosnija ir Hercegovina) – kroatų pop ir džiazo muzikos dainininkė.

Biografija
----------

Vesna gimė Brčke, Bosnijoje ir Hercegovinoje, tačiau užaugo Požegos mieste, Kroatijoje. Vaikystėje lankė muzikos mokyklą, kur ji grojo fleita, dainavo choruose ir dalyvavo įvairiuose muzikos konkursuose.

Dešimtojo dešimtojo viduryje persikėlė Zagrebą, kur baigė humanitarinių ir socialinių mokslų fakultetą. 1997 metais dalyvaudama Kroatijos festivalyje *Zadarfest* susitiko Milana Vlaović, kuri nuo to laiko pradėjo rašyti Vesnai dainas.

2002 metais Vesna laimėjo metinį muzikos renginį *Dora*, kurio nugalėtojas turi teisę atstovauti Kroatijai „Eurovizijoje". Su kūriniu „Everything I Want" 2002 m. „Eurovizijos" dainų konkurse užėmė 11 vietą. Ji parašė 2004 m. „Eurovizijoje" Bosnijai ir Hercegovinai atstovavusį kūrinį „In the Disco", kurį atliko dainininkas Deen (tikr. vardas *Fuad Backović*).

Diskografija
------------

* 2000 – *Da znaš*
* 2001 – *Za tebe stvorena*
* 2002 – *Kao da je vrijeme...*
* 2003 – *Best of*
* 2003 – *Pjesma mi je sve*
* 2005 – *V. peti*
* 2012 – *With Suspicious Minds*

Nuorodos
--------

* Oficialus tinklalapis – vesnapisarovic.com

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Vanna  *„Strings of My Heart"*** |  **Kroatijos atstovė Eurovizijoje**2002 | Po to:**Claudia Beni  *„Više nisam tvoja"*** |
**Išsiblaškymas** – labai dažnas dėmesio nušokimas į nesvarbius ar neesminius išorinius dirgiklius. Tai gebėjimo susikaupti ir tikslingai veikti sutrikimas. Tai valingo dėmesio defektas, atsirandantis dėl nuovargio, motyvacijos stokos, somatinių sutrikimų (dažnai susijusių su mąstymo sutrikimais), konkuruojančių stiprių dirgiklių. Tie dirgikliai gali būti išoriniai (ateinantys per jutimo organus iš aplinkos) ir vidiniai (mintys, emocijos, vidiniai fiziniai poreikiai).

Išsiblaškymas būna funkcinis arba organinis.

Išsiblaškymo atmainos
---------------------

Yra išskiriamos trys išsiblaškymo atmainos:

1. *Tikras* išsiblaškymas – nuolatinis nesugebėjimas ilgiau susikaupti ir atsispirti trukdymams.
2. *Laikinas* išsiblaškymas – kai dėmesys susilpnėja nuvargus, neišsimiegojus ar labai susijaudinus.
3. *Netikras* išsiblaškymas. Jo priežastis yra labai sutelktas dėmesys į vieną kurį nors objektą ar veiklą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  NAVICKAS, Vytautas. *Pažinimo psichologija.* Kaunas: Šviesa, 1990, 9 p. ISBN 5-430-00883-4 .
**Rimantas Krupickas** (1943 m. liepos 9 d. Vilniuje – 2009 m. spalio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos geografas, fizinių mokslų daktaras, žygeivių judėjimo Lietuvoje pradininkas, *Tautinio ąžuolyno* iniciatorius, Jaunųjų Geografų Mokyklos įkūrėjas.

Biografija
----------

Augo Biržų krašte – prie Vabalninko, yra knygnešio Petro Gudelio giminaitis.
1969 m. baigė Vilniaus universitetą. 1983 m. geografijos mokslų kandidatas.

1969–1971 m. dirbo Melioracijos ir vandens ūkio ministerijoje, 1971–1978 m. Lietuvos mokslų akademijos Geografijos skyriuje. Nuo 1978 m. Vilniaus pedagoginio instituto (nuo 1992 m. Vilniaus pedagoginis universitetas) dėstytojas, 1993–2003 m. Geografinių informacinių sistemų laboratorijos vadovas; nuo 1986 m. docentas.

Nuo 1985 m. vadovavo jo iniciatyva įsteigtai *Jaunųjų geografų mokyklai*. 1988–2001 m. rengė moksleivių geografijos olimpiadas ir joms vadovavo. Sukūrė geografijos mokomųjų kompiuterinių programų. 1994–2004 m. geografijos mokytojams skirto laikraščio „Geografijos aidai" iniciatorius ir vyr. redaktorius. Nuo 2000 m. Lietuvos geografų draugijos viceprezidentas.

Rimantas Krupickas daug prisidėjo prie kraštotyros ir turizmo populiarinimo Lietuvoje – organizavo turizmo varžybas – maratonus, domėjosi bitininkyste, baltų mitologija, o pastaruoju metu ir žemės geomagnetinių laukų įtakomis. 1966 m. su bendraminčiais pasirašė *Punios aktą*, kuriuo pasižadėta siekti tautinio kultūrinio atgimimo.

Mirė 2009 m. spalio 23 d. palaidotas Gilučių kaimo kapinėse (Elektrėnų sav.).

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų kryptys: geomorfologija, aplinkosauga, geografinė aplinkotyra, geografinė edukologija, geografijos mokymo kompiuterizacija, geobiolaukų geografija, šios krypties pradininkas; sukūrė terminą *virgasfera*.

Mokomųjų ir metodinių knygų sudarytojas, autorius („Geografinės aplinkotyros metodikos" 2003 m.) ir vienas autorių. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos draustiniai, 1989 m.;
* Apie Lietuvos žemę, su Č. Kudaba, 1992 m.;
* Pažinkime Lietuvą, su kitais, 1995 m.;
* Profesorius Česlovas Kudaba, su kitais, 1996 m.;
* Lietuvos žemė, su Č. Kudaba, 2000 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2009-10-26 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Kęstutis Švedas. *Rimantas Krupickas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 146 psl.
| Bruchzalisvok. *Bruchsal* |
| --- |
|        |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

BruchzalisBruchzalis

49°08′0″ š. pl. 8°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.13333°š. pl. 8.60000°r. ilg.﻿ / 49.13333; 8.60000﻿ (Bruchzalis)Koordinatės: 49°08′0″ š. pl. 8°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.13333°š. pl. 8.60000°r. ilg.﻿ / 49.13333; 8.60000﻿ (Bruchzalis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Badenas-Viurtembergas Badenas-Viurtembergas |
| **Apskritis** | Karlsruhės apskritis |
| **Regionas** | Karlsruhės regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 43 030  |
| **Plotas** | 93 km² |
| **Tankumas** (2014) | 463 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Bruchzalis |

**Bruchzalis** (vok. *Bruchsal*) – miestas pietvakarių Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje, 20 km į šiaurės rytus nuo Karlsruhės. Per miestą nutiestas Karlsruhės–Haidelbergo plentas ir geležinkelis. Svarbus šparagų (vienas svarbiausių Europoje), apynių, tabako, vynuogių auginimo židinys. Vystoma chemijos, tekstilės, elektronikos, tabako, popieriaus, medienos apdirbimo pramonė, surenkamos žemės ūkio mašinos. Veikia 1988 m. įkurtas universitetas, miesto muziejus. Bruchzalio įžymybė – 1722 m. pastatyta barokinė rezidencinė pilis, suprojektuota Maksimiljano fon Velšo, su Baltazaro Noimano 1733 m. sukurtais laiptais. Taip pat yra to paties Noimano suprojektuota Šv. Petro bažnyčia (1746 m.).

Istorija
--------

Bruchzalis rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 796 m. Miesto teisės suteiktos 1248 m. Nuo 1056 iki 1802 m. Bruchzalis priklausė Špajerio vyskupystei, nuo 1723 m. buvo jos sostine. 1624, 1676, 1688 m. miestą nusiaubė gaisrai. Nuo 1803 m. tapo Badeno dalimi. XIX a. suklestėjo tabako ir apynių auginimas ir apdirbimas.

Miestų partnerystė
------------------

* Prancūzija Sent Menu, Prancūzija, nuo 1965 m.
* Jungtinė Karalystė Kumbranas, Jungtinė Karalystė, nuo 1979 m.
* Prancūzija Sent Mari o Minas, Prancūzija, nuo 1989 m.
* Slovėnija Tržičas, Slovėnija

Galerija
--------

* Šv. Petro bažnyčiaŠv. Petro bažnyčia
* SinagogaSinagoga
* Bruchzalio pilisBruchzalio pilis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bruchsal. *Bruchzalis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003