recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bernaras Kurtua** (*Bernard Courtois*; 1777 m. vasario 8 d. – 1838 m. rugpjūčio 27 d.) – Prancūzijos chemikas, pirmasis izoliavęs morfiną ir jodiną.

Biografija
----------

Kurtua gimė Dižone, augo prestižinėje jo tėvo darbo aplinkoje – Dižono akademijoje. Akademija, kur gyveno šeima, buvo nedidelis viešbutis, kuris buvo pritaikytas moksliniams tyrimams. Bernaro tėvas Žanas Batistas dirbo pas chemiką Luji Bernaro Gitono de Morvo, taip pat akademijos vaistinėje.

1799 m. Kurtua dirbo vaistinėje karinėse ligoninėse. 1802 m. dirbo su Armandu Seginu Politechnikos mokykloje tirdamas opiumą. Jiedu pirmieji išskyrė morfiną – pirmąjį žinomą alkaloidą iš opiumo. 1804–1805 m. Kurtua valdė šeimos verslą – kalio nitrato gamybą.

Mokslinė veikla
---------------

XVII a. pab. – XVIII a. pr. pasižymėjo karais. Reikėjo daug parako ir salietros. Gaminant salietrą neužtekdavo vien tik augalijos – pradėjo naudoti ir dumblius. Juose ir rado naują cheminį elementą. Jodo atradimą priskiria vienam iš žinomų salietros gamintojų prancūzui Bernarui Kurtua. Savo veikloje mokslininkas pastebėjo, kad variniai katilai, kur buvo deginami rudi dumbliai – greitai deformuojasi, tarsi varį ardo kažkokia rūgštis. Norėdamas sužinoti to priežastį, Bernaras išsodino natrio druskas ir išgarino tirpalą, manydamas, kad gavo natrio sulfidą – įlašino sieros rūgšties ir staiga išsiskyrė violetiniai dūmai. Mokslininkas pakartojo bandymą, tik jau retortoje – Bernaras gavo blizgius juodus kristalus. Natrio jodido iš dumblių sąveikoje su sieros rūgštimi vienu iš produktų atsiranda grynas jodas:

2NaI + 2H2SO4 → I2 + SO2 + Na2SO4 + 2H2O

Šaltiniai
---------

* 
*
*Kitos reikšmės – Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia.*
Koordinatės: 56°18′14″š. pl. 22°20′22″r. ilg.﻿ / ﻿56.3038°š. pl. 22.3395°r. ilg.﻿ / 56.3038; 22.3395

|  Mažeikių šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Mažeikių |
| **Savivaldybė** | Mažeikių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Mažeikiai |
| **Adresas** | Naftininkų g. 13 |
| **Statybinė medžiaga** | Mūras |
| **Pastatyta** | 2005 m. |
| **Klebonas** | kun. Gintaras Lengvinas |

**Mažeikių šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia** – nauja katalikų bažnyčia Mažeikiuose.

Istorija
--------

Bažnyčios vidus
1992 m. susikūrė grupė, kurios tikslas buvo pastatyti mieste antrąją katalikų bažnyčią ir atkurti parapiją naujoje miesto dalyje. 1993 m. sausio 16 d. buvo sudaryta tarpžinybinė komisija naujų maldos namų vietai parinkti. 1994 m. birželį būsimosios bažnyčios vietoje pašventintas kryžius. 1996 m. gegužės 12 d. naujosios bažnyčios statybos teritorijoje, virš iškilusių būsimojo centrinio altoriaus pamatų, buvo laikomos pirmosios Šv. Mišios, kurias laikė Telšių vyskupas Antanas Vaičius. Tą pačią dieną buvo pašventintas ir šios bažnyčios kertinis akmuo. 2004 m. bažnyčios statybas 650 000 Lt suma parėmė bendrovė AB „Mažeikių nafta".

Bažnyčios projekto autorius – architektas Henrikas Štaudė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Fakelas", 2010 m. balandžio 29 d. p.70
2. ↑  Jurgita Biliukevičiūtė. *Henrikas Štaudė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-04-07.
Muziejaus pastatas
ATR valdovo Jono Kazimiero Vazos vėliavos fragmentas
**Švedijos kariuomenės muziejus** (šved. *Armémuseum*) – Švedijos karybos istorijos muziejus Stokholmo rajone *Östermalm*. Rinkiniuose sukaupta virš 100 000 objektų. Kasmet jį aplanko maždaug 85 000 lankytojų, prie muziejaus veikia biblioteka ir archyvas, parduotuvė karo istorijos mėgėjams bei restoranas. Direktorė Eva-Sofi Ernstell.

Nuo XVII a. pastatas buvo naudojamas kaip artilerijos sandelis, 1867 m. jame buvo atidarytas muziejus, demonstruojantis turtingą šalies karinę istoriją, o po Antrojo pasaulinio karo parodantis ir Švedijos neutraliteto politiką. XX a. pabaigoje prasidėjo rekonstrukcija, naujai jis buvo vėl atidarytas 2002 m. o po trejų metų pripažintas geriausiu Stokholmo muziejumi. Ekspoziciją sudaro tiek senieji ginklai, natūralaus dydžio kariškių figūros mūšių metu, tiek ir moderniai pateikta informacija šiuolaikiniuose displėjuose bei mygtukais valdomose mūšių schemose.

Livonijos karo metu Švedija kartu su LDK kovojo prieš Rusiją; pagal Altmarko paliaubas ji 1629–1635 m. valdė Klaipėdą. Ypatingą susidomėjimą sukelia apie 5 000 švedų karinių trofėjų, tarp jų ir iš Lietuvos (Švedija kariavo su ATR 1600–1629 m. , taip pat ir 1655–1660 m.). Tarp eksponatų:

* patranka vardu *Melusina* su Radvilų herbu, išlieta šių didikų dvare Nesvyžiuje. Švedams 1625 m. užėmus Biržų pilį, ji buvo paimta kaip karo grobis.;
* karo vėliava, priklausiusi Lenkijos karaliui ir Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Jonui Kazimierui Vazai;
* turkiška karo palapinė, atitekusi per Kalenbergo mūšį ATR karaliaus Jono Sobieskio sąjungininkui Saksonijos kunigaikščiui Jonui Jurgiui III;
* Lenkijos–Lietuvos valdovo Augusto II vėliavos. (Viena – mėlynos, kita – žalios spalvos; abi su Baltuoju ereliu ir Vyčiu);
* Zigmanto Vazos ir Konstancijos Habsburgaitės vedybinė vėliava, kurios viduryje nupieštas Abiejų Tautų Respublikos ir Švedijos herbas

Trys pastarosios vėliavos 2006 m. buvo eksponuojamos specialios parodos metu Vilniaus dailės muziejuje.

Išnašos
-------

1. ↑  Remigijus Černius. Vilniuje – LDK istorinės veliavos ir žemėlapiai.// Literatūra ir menas, 2006-07-07 Nr. 3103[neveikianti nuoroda]

Šaltiniai
---------

* Remigijus Černius. Vilniuje – LDK istorinės veliavos ir žemėlapiai.// Literatūra ir menas, 2006-07-07 Nr. 3103[neveikianti nuoroda]
* Michał Lisiński. Polonica w Szwecji Archyvuota kopija 2011-06-07 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Švedijos kariuomenės muziejus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Muziejaus internetinė svetainė
* Rinkiniai skaitmeniniame muziejuje
Lietuviškos Vikipedijos emblema
**Vikipedijos emblemą** sudaro iš dėlionės detalių sudėtas gaublys. Kiekvienoje detalėje yra įvairių rašto sistemų simbolis, o viršutinė gaublio dalis palikta neužbaigta – tai simbolizuoja natūralų enciklopedijos neužbaigtumą, galimybę pridėti kalbas ir straipsnius.

Po gaubliu yra vietine kalba parašytas Vikipedijos pavadinimas, o dar žemiau „laisvoji enciklopedija" atvirojo kodo Linux Libertine šriftu.

Šią emblemą sukūrė 17-metis enciklopedijos naudotojas Paul Stansifer, kuris 2003 m. laimėjo emblemos konkurse. Vėliau emblema buvo šiek tiek koreguota bei ištaisytos tam tikros klaidos.

Logotipo dizainas
-----------------

Kiekvienoje dėlionės detalėje yra atskiras simbolis ar raidė, simbolizuojantys Vikipedijos kalbų įvairumą. Beveik kiekvienas simbolis atskiroje kalboje reiškia raidę V, kuria prasideda Vikipedijos pavadinimas

* Gaublio centre yra lotyniška raidė W, aukščiau japoniška ⟨ウィ⟩ *wi*; žemiau raidė И (*i*) iš kirilicos, hebrajų ו (*w*) ir vos matoma tamilų வி (*vi*).
* Į kairę nuo W yra graikiška ⟨Ω⟩ *ō*, žemiau kiniška ⟨維⟩ *wéi*, kanadų ವಿ (*vi*) ir vos matoma viršuje tibetiečių ཝི (*wi*).
* Kairėje iš viršaus į apačią yra armėniška Վ (*v*), khmerų វិ (*vĕ*), bengališka উ (*u*), devanagari वि (*vi*) ir gruzinų ვ (*v*).
* Dešinį stulpelį sudaro etiopų ው (*wə*), arabų و (*w*), korėjiečių ⟨위⟩ *wi* ir tajų วิ (*wi*).

Logotipų istorija
-----------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | 2001–2003 | 2003–2010 | 2010–iki dabar |

Šaltiniai
---------

1. ↑  LinuxLibertine.org – About us Archyvuota kopija 2010-03-13 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Results
3. ↑  Some Errors Defy Fixes: A Typo in Wikipedia’s Logo Fractures the Sanskrit
4. ↑  This Logo Is a Work in Progress
5. ↑  „What characters are on the Wikipedia puzzle globe?".
Vikišaltinių logoVikišaltinių logo
**Vikišaltiniai** (angl. *Wikisource*) – kaip ir Vikipedija yra Vikimedijos projektas, paremtas MediaWiki programine įranga; internetinis projektas, kuriame kaupiama tekstinė informacija, dokumentai, skirti tekstinėms kitų Vikimedijos projektų „iliustracijoms" ir papildymams. Tekstams netaikomos autorinės teisės apsaugos režimas dėl riboto naudojimo arba jie yra viešo naudojimo arba taikoma GNU-FDL licencija. Kitoms medijų rūšims kaip vaizdinei, garso informacijai yra skirtas Vikitekos projektas.

Projektas 2003 m. lapkričio 24 d. laikinai patalpintas sources.wikipedia.org, o vėliau atskirame puslapyje wikisource.org. 2006 m. liepos 17 d. buvo įkeltas pirmas dalykinis puslapis („Lietuvos Respublikos Konstitucija"). Projekte yra per **500** puslapių.

Projekto pavadinimas kilo iš angliškos frazės „Project Sourceberg", kuris nukonkuravo kitą – Project Gutenberg pavadinimą, kai 2003 gruodžio 6 balsavimo metu pasirinktas Vikišaltinių (angl. *Wikisource*) pavadinimas.

Nuorodos
--------

* wikisource.org – tarptautinis Vikišaltinių portalas
* Lietuvių kalba – Vikišaltinių projektas lietuvių kalba.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVikimedijos fondas |
| --- |
|  |
| 

Jimmy Wales (projekto įkūrėjas) · Maryana Iskander (dabartinė vadovė) |
|  |
| 

Vikipedija · Vikicitatos · Vikiknygos · Vikiteka · Vikižodynas · Vikinaujienos · Vikikelionės · Vikišaltiniai · Vikiversitetas · Vikirūšys · Meta-Wiki
 |
|  |
| 

Vikipedijos bendruomenė · Vikimanija |

 |
Bernardino Luinio „Roseto Madona" (apie 1520, Breros pinakoteka, Milanas)
**Bernardinas Luinis** (it. **Bernardino Luini**, apie 1480 – 1532 m.) – italų renesanso dailininkas iš Lombardijos, vienas Leonardo da Vinčio pasekėjų.

Biografija
----------

Bernardinas Luinis gimė 1470−1480 m. laikotarpyje, spėjama, Lombardijos Luino kaimelyje, nuo kurio gavo savo pavardę. Spėjama, kad keletas freskų šiame kaime yra jaunojo Bernardino darbai. Tikroji dailininko pavardė nežinoma. Jis pasirašinėdavo *Bernardin Lovino*. Manoma, kad jis atvyko į Milaną apie 1500 m. ir mokėsi Milane pas dailininką Ambrogio Bergognone. Bernardino Luini stilių lemiamai paveikė Leonardas da Vinčis, kuris tuo metu kaip tik paliko Milaną. Jokių žinių apie dailininkų galimą susitikimą nėra. Dėl stilistinių panašumų keletas jo darbų buvo anksčiau priskiriami Leonardui. Luinis dirbo kartu su kitu žymiu Leonardo mokiniu Giovanni Antonio Boltraffio. Luinio kūryboje pasireiškia Andrea Mantegna įtakos pėdsakai.

Apie 1507 m. Bernardinas Luinis turėjo savo studiją Milane ir vykdė savarankišką dailininko veiklą. Jis gaudavo daug užsakymų iš aplinkinių miestų. Apie 1509-16 m. jis sukūrė freskas *Villa Pelucca* Sesto San Džiovani miestelyje. Apie 1516 m. Luinis atliko freskas *San Giorgio al Palazzo* bažnyčioje Milane. Apie 1521 m. Luinis pabuvojo Romoje, kur patyrė Rafaelio dailės įtaką. Svarbiausiais jo darbais buvo freskos Milano senojo vienuolyno bažnyčioje *San Maurizio al Monastero Maggiore*. Grafo Giovanni Bentivogli užsakymu atliktos apie 1520-28 m. Apie 1529 m. jis sukūrė vieną garsiausių savo darbų *Santa Maria degli Angeli* bažnyčioje Lugane − freskas Kristaus kančių tema. 1531 m. jis minimas dirbęs Sarono *Santa Maria dei Miracoli* šventykloje, kurioje jau buvo dirbęs apie 1525 m. Vėlesnių žinių apie dailininką beveik neišlikę. Pagal vieną liudijimą jis mirė 1532 m. tačiau, įmanoma, kad galėjo gyventi iki 1540 m. Du sūnūs buvo jo mokiniais. Vienas jų, Aurelio, tapo reikšmingesniu dailininku manieristu. Spėjama, kad Luinis galėjo būti susijęs su dailininku Gaudenzio Ferrari.

Darbų galerija
--------------

* „Šv. Sebastijonas" (apie 1512, privati kolekcija)
* „Šv. Šeima ir Šv. Jonas Krikštytojas" (apie 1520, Prado muziejus, Madridas)
* „Karalių pagarbinimas" (apie 1520-25, Luvras, Paryžius)
* „Manos rinkimas" (apie 1520-23, Breros pinakoteka, Milanas)
* „Madona su Kūdikiu, Šv. Jonas Krikštytojas ir du angelai" (apie 1525, Luvras, Paryžius)
* „Kristaus nukryžiavimas ir kančios" (apie 1329, *Santa Maria degli Angeli*, Luganas)
* „Kristaus nukryžiavimas" (apie 1530, Ermitažas, Sankt Peterburgas)

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bernardino Luini** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Bernardino Luini WGA tinklalapyje
* Bernardino Luini Uficių galerijos tinklalapyje
* Bernardino Luini Katalikų enciklopedijos tinklalapyje
* Bernardino Luini nndb.com tinklalapyje
Hasunos ir Halafo kultūrų arealas
**Hasunos kultūra** arba **Tel Hasunos kultūra** – neolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1943–1944 m. tyrinėtą Tel Hasunos gyvenvietę į pietus nuo Mosulo.

Arealas
-------

Hasunos kultūra 7 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje – 6 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje buvo paplitusi dabartiniame Irake.

Kultūra
-------

Hasunos kultūrai būdinga trikampių ornamentu puošta arba juodai dažyta keramika – taurės, plačiakakliai ąsočiai. Žmonės gyveno gyvenvietėse, 3-4 kambarių namuose su krosnimis ir vidiniu kiemu; pastatai statyti iš nedegto molio plytų. Vertėsi žemdirbyste (aptikta laukų drėkinimo sistemų liekanų) ir gyvulininkyste. Naudojo gludintus kirvelius ir kaplius, medinius pjautuvus su titnaginiais ašmenėliais, buožes.

Mirusiuosius laidojo kieme, vaikus – kartais induose po namų grindimis; į kapus dėdavo indų, dažniausiai ištapytų įvairiais ornamentais ir molinių moters statulėlių. Hasunos kultūra išsirutuliojo į Halafo kultūrą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Zabiela. *Hasunos kultūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 414 psl.

Literatūra
----------

* Matthews, The Archaeology of Mesopotamia: Theories and Approaches. Routledge. London. 2003.
Paminklas piečiausiam Japonijos taškui
Hateruma oro uostas
**Hateruma** (jap. 波照間島; *Hateruma-jima*; jaejam. *Hatirōma* okinav. *Hatiruma*) – sala Jaejamos apskrityje, Okinavos prefektūroje, Japonijoje. Administraciškai sala priklauso Jaejama saloms, Taketomi miestui ir yra labiausiai į pietus nutolusi apgyvendinta Japonijos sala. Hateruma yra koralinės kilmės, jos plotas 12,7 km², gyvena apie 600 žmonių.

Svarbiausi salos produktai cukranendrės, iš kurių gaunamas cukrus ir avanamis, labai vertinama avamorio rūšis. Tai viena iš kelių vietų Japonijoje, kur matomas Pietų Kryžius.

Salą aptarnauja Hateruma oro uostas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Riūkiū salos
* Jonagunis
* Išigakis

Nuorodos
--------

* 美しき島々 ～波照間島～Archyvuota kopija 2012-02-08 iš Wayback Machine projekto. (japonų k.)
* 美ら島物語 波照間島情報Archyvuota kopija 2001-08-27 iš Wayback Machine projekto. (japonų k.)

  

Koordinatės: 24°04′ š. pl. 123°47′ r. ilg.﻿ / ﻿24.067°š. pl. 123.783°r. ilg.﻿ / 24.067; 123.783
**Ashley Delgado Do Rosario**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Ashley Delgado Do Rosario |
| Gimimo data | 2004 m. rugpjūčio 14 d. (18 metų) |
| Gimimo vieta | Liuksemburgas |
| Ūgis | 1,xx m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Young Boys Diekirch |
| **Numeris** | x |
| **Pozicija** | gynėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018– | Young Boys Diekirch | 0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2019– | Liuksemburgas Liuksemburgas | 4 0(1) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022 m. rugpjūčio 8 d.. |

**Ešlė Delgado do Rosario** (*Ashley Delgado Do Rosario*; g. 2004 m. rugpjūčio 14 d.) – Liuksemburgo futbolininkė, gynėja. Atstovavo Liuksemburgo rinktinei.

Karjera
-------

Karjerą pradėjo 2018 m. Atstovavo Young Boys Diekirch. Šis klubas žaidė Dames Ligue 1.

Rinktinė
--------

Liuksemburgo rinktinėje žaidė nuo 2018 m.

2018 m. birželio 21 d. įvyko debiutas rinktinėje draugiškos rungtynės tarp Liuksemburgo ir Andoros rinktinių. Rungtynės baigėsi Liuksemburgo pergale rezultatu 2-1. Šiose rungtynėse rezultatas buvo lygus 1-1, o po tikslaus Ashley Delgado smūgio nugalėjo Liuksemurgo atstovės.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Liuksemburgo nacionalinė moterų rinktinė Archyvuota kopija 2021-05-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* SOCCERDONNA
* Globalsportsarchive
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Asembleris** – programa, transliuojanti asemblerio kalba rašytą programos tekstą į objektinį (mašinos) kodą. Nors asemblerio kalba tėra mnemoninis procesoriaus instrukcijų vaizdavimas, ji dažnai suteikia ir patogių papildomų galimybių. Pavyzdžiui, asembleris suteikia galimybę pavadinti atminties vietas (adresus) simboliniais vardais, supaprastindamas programavimą, nes programuojant paprastomis mnemonikomis, kiekvieną kartą keičiant programos tekstą, tektų perskaičiuoti atminties adresus.

Asemblerių rašymas dažnai yra žymiai paprastesnis, nei aukšto lygio kalbų kompiliatorių rašymas. Pirmieji asembleriai atsirado šeštajame dešimtmetyje.

Skirtingai, nei įprastos programavimo kalbos, *asembleriai* neabstrahuoja procesoriaus ar kompiuterio architektūros, todėl, pvz. vienam procesoriui skirta programa, parašyta asembleriu, negali būti lengvai pritaikyta kitam procesoriui (ar net kompiuteriui, turinčiam tą patį procesorių, bet kitokią architektūrą). Kita vertus, šis architektūros atitikimas leidžia žymiai geriau panaudoti kompiuterio ar procesoriaus galimybes, sukurti kompaktiškesnes ir greitesnes programas.

Modernūs aukštesnio lygio *asembleriai* naudoja papildomas aukštesnio lygio kalbų abstrakcijas, kaip sudėtingesnės valdymo struktūros, funkcijų rašymas ir kvietimas, aukšto lygio abstraktūs duomenų tipai ir pan. Du labiausiai išvystyti *asemblerių* atvejai – tai makroasembleriai, turintys makrokalbą, leidžiančią iš apibrėžti dažniau naudojamus kodo fragmentus ar net sintaksės taisykles bei struktūriniai asembleriai, suteikiantys įprastiems asembleriams struktūrinio programavimo (procedūros, ciklai, duomenų tipai ir kiti abstraktai) galimybes.

Nemažai aukštesnio nei *asembleris* lygio kalbų kompiliatorių pirmiausia generuoja *asemberio* kodą, pavyzdžiui, GNU C kompiliatoriaus sugeneruotą asemblerio kodą (AT&T sintaksė) galima peržiūrėti komanda

```
gcc -S failas -o temp && cat temp
```

Pavyzdys
--------

Asembleriu parašytos programos (DOS operacinei sistemai), į ekraną išvedančios tekstą „Sveikas, pasauli!", pavyzdys:

```
code segment
  assume cs:code, ds:code
  org 100h
 
start:
  mov ah, 9
  mov dx, offset hello\_msg
  int 21h

  mov ax, 4c00h
  int 21h
  hello\_msg DB 'Sveikas, pasauli!', 13, 10, '$'
code ends

end start

```

Nuorodos
--------

* LinuxAssembly bendruomenė
* NASM kompiliatorius
* YASM kompiliatorius
* ALD debugeris
| Hataarab. حتا |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

HataHata

24°47′49″ š. pl. 56°07′03″ r. ilg.﻿ / ﻿24.79694°š. pl. 56.11750°r. ilg.﻿ / 24.79694; 56.11750﻿ (Hata)Koordinatės: 24°47′49″ š. pl. 56°07′03″ r. ilg.﻿ / ﻿24.79694°š. pl. 56.11750°r. ilg.﻿ / 24.79694; 56.11750﻿ (Hata) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Arabų Emyratų vėliava Jungtiniai Arabų Emyratai |
| **Emyratas** | Dubajaus emyratas |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 13 295  |
|  |
|  **Vikiteka** | Hata |

**Hata** (arab. حتا = *Hatta*) – miestas Jungtiniuose Arabų Emyratuose, Dubajaus emyrate. 2018 m. būta 13,2 tūkst. gyventojų. Vietovėje auga datulių palmės; istoriškai vaisiai buvo naudojami kaip maistas, o medis – kaip statybinė medžiaga. Išlikę senoviniai pastatai: Džumos mečetė, karinis fortas, o turistus vilioja vandens pramogos ir galimybė keliauti kalnų dviračiais.

Istorija
--------

Anksčiau žinomas kaip Hadžareinas, bei priklausė Omano sultonatui. 

Į Dubajaus emyrato priklausomybę pateko 1850 m. valdant Hašeriui Bin Maktumui. Omano sultonas Turki bin Saidas perleido teritoriją, nes negalėjo jos apginti nuo Buraimio naimų, kurie apsigyveno kaimynystėje (dabartinio Masfuto teritorijoje, Adžmano emyrate).

Džumos mečetė pastatyta 1780 m. seniausias pastatas Hatoje. 1880 m. iškilo du kariniai bokštai, o 1896 m. pastatytas ir fortas.

1990 m. pastatyta Hatos užtvanka, kad būtų tiekiamas vanduo ir gaminama elektros energija.

Sportas
-------

Miestą garsino vietos futbolo klubas, rungtyniavęs profesionalų lygoje.

* Hatta Club – futbolo klubas; rungtyniavęs profesionalų lygoje;
* „Hamdan Bin Rashid" stadionas, talpinantis 5 000 žiūrovų.

Galerija
--------

* Pavadinimas uoloje: HattaPavadinimas uoloje: Hatta
* Pramogos kanojomisPramogos kanojomis
* Hatos paveldasHatos paveldas
* Hatos fortasHatos fortas

Šaltiniai
---------

1. ↑  the nationalnews informacija
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Globalsportsarchive *(apie klubą)*
5. ↑
Kraštovaizdis ties Železnovodsku
**Kaukazo Mineraliniai Vandenys** (rus. *Кавказские Минеральные Воды*) – balneologinių kurortų grupė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze, Stavropolio krašte. Šioje teritorijoje trykšta virš 100 mineralinių versmių, yra gydomojo purvo telkinių.

Gydyklos šiame krašte Rusijos imperijos pradėtos steigti nuo XVIII a. antrosios pusės, o XIX a. jau susidarė sanatorijų, poilsiaviečių kompleksas.

Per šį regioną teka Podkumoko upė, stūkso kalnų masyvas Piatigorjė („penkiakalnis"), telkšo Tambukano ežeras, kurio dumblas naudojamas gydymui. Apylinkėse veši ąžuolų, bukų, skroblų miškai.

Kaukazo Mineralinius Vandenis sudaro šios kurortinės gyvenvietės:

* Piatigorskas
* Železnovodskas
* Kislovodskas
* Jesentukai
* Mineraliniai Vandenys
* Georgijevskas
* Lermontovas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 182
**SETI** (angl. ***S**earch for **E**xtra-**T**errestrial **I**ntelligence* – *nežemiško intelekto paieška*) – bendras pavadinimas įvairiems nežemiško intelekto paieškos projektams. Bendras jų bruožas paprastai yra nežemiškos kilmės signalų (radijo ir pan.) ieškojimas, kaip pagrindinis metodas.

Pirmąjį šiuolaikinį SETI eksperimentą 1960 m. įvykdė Frenkas Dreikas, Dreiko lygties autorius, ir pavadino jį Ozmos projektu (*Project Ozma*). Jis naudojo 25 m. diametro radioteleskopą, kuriuo tyrė Banginio Tau ir Eridano Epsilon žvaigždes.

1980 m. Karlo Sagano iniciatyva buvo įkurta nevalstybinė organizacija „Planetinė bendruomenė" (*Planetary Society*), kurios vienas iš pagrindinių tikslų buvo nežemiškos gyvybės paieška.

Vėliau buvo vykdoma daug įvairių panašių projektų, tarp jų ir 1999 m. pradėtas „SETI namuose" (*SETI@home*), kur kiekvienas norintis galėdavo iš interneto parsisiųsti specialią programą ir ji automatiškai analizuodavo dalį duomenų bei analizės ataskaitas siųsdavo į centrą. Iš viso jame dalyvavo virš 5 milijonų kompiuterių iš daugiau nei 200 šalių. SETI@home taip pat rėmė *Planetinė bendruomenė*.

Nors dauguma SETI programų signalų ieškodavo radijo spektre, kai kurios bandė tai daryti ir optiniame. Buvo imta prielaida, kad nežemiškos protingos būtybės gali siųsti signalus lazerio pagalba. Ši idėja pirmą kartą publikuota britų žurnale *Nature*, o pirmasis paieškos projektas neilgą laiką vykdytas 1980 m. Tarybų Sąjungoje.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Astrobiologija
* Dreiko lygtis
* Fermi paradoksas
* Nežemiška civilizacija

Nuorodos
--------

* SETI institutas (ang.)
* SETI@home (ang.)
* Planetary Society (ang.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Povilas Karvelis** |
| --- |
| Gimė | 1954 m. kovo 14 d. (69 metai)Sedeikiai, Anykščių rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Vida |
| Vaikai | Asta, Mindaugas, Viktorija |
|  |
| Veikla | gydytojas, Lietuvos ir Pakruojo rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | Lietuvos krikščionių demokratų partijaTėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Kauno medicinos institutas |

**Povilas Karvelis** (g. 1954 m. kovo 14 d. Sedeikiuose, Anykščių rajonas) – gydytojas, Lietuvos ir Pakruojo rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas.

Všį Pakruojo ligoninės gydytojas.

Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Pakruojo rajono skyriaus narys, TS-LKD skyriaus pirmininko pavaduotojas.

1990–1995 m. Pakruojo rajono tarybos deputatas, 2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys. Savivaldybės tarybos sveikatos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas, bendruomenės sveikatos tarybos narys.

Sutuoktinė Vida, vaikai Asta, Mindaugas, Viktorija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Terminas hieroglifais |
| --- |
| *ḥwt-ḥrw***Hut-Heru** |  |
| Hator |
|  |
| *ḥwt-ḥrw***Hut-Heru** |  |
|  |
|  |
|  |
|  |
| **Graikų k.** | *Athyr* (Ἀθύρ) |
| **Koptų k.** | *Hathor* |
| **Arabų k.** | *Hatour* (هاتور) |

**Hathor** (kopt. Ϩⲁⲑⲱⲣ) arba **Athyris** (gr. Ἀθύρ) - trečiasis Koptų kalendoriaus mėnuo, turintis 30 dienų ir atitinkantis maždaug laikotarpį tarp lapkričio 10 ir gruodžio 9 d. Grigaliaus kalendoriuje.

Istorija
--------

Šis mėnuo egzistavo jau Senosios karalystės laikotarpiu, ir buvo ketvirtasis metų mėnuo. Dėl to jis buvo vadinamas Ketvirtuoju acheto mėnesiu (*4-nw-aḫt*). Kadangi mėnuo buvo siejamas su deive Hator, ilgainiui jam prigijo jos pavadinimas - **Hut-Heru**.

Pačioje pradžioje jis sutapo su laikotarpiu, maždaug atitinkančiu rugsėjo II pusę ir spalio I pusę (Memfyje prasidėdavo rugsėjo 17 d.) pagal Grigaliaus kalendorių, tačiau dėl to, kad Egipto kalendoriaus metai ne visai atitiko Saulės (Sirijaus) metus, šis mėnuo ilgainiui išpuldavo vis anksčiau, lyginant su Nilo potvyniais ir Sirijaus patekėjimu (t. y. Nilo potvyniai prasidėdavo vis vėliau kalendoriuje, kas 4 metus vėluodami viena diena). 1321 m. pr. m. e. praėjus vienam Sotiniam ciklui (t. y. 1460 m.), Hut-Heru vėl sugrįžo į pirminę padėtį Nilo patvynių atžvilgiu. 1291 m. pr. m. e. faraonas Amenofis I įvykdė kalendoriaus reformą, paskelbdamas Techi (Džehuti) pirmuoju metų mėnesiu, ir tada Hut-Heru tapo žinomas Trečiuoju acheto mėnesiu.

Kadangi metų ilgis nebuvo reformuotas, Hut-Heru vėl ėmė atsilikti. 22 m. pr. m. e. įvykdžius kalendoriaus reformą ir įvedus Koptų kalendorių, hathoro pradžia buvo fiksuota Julijaus kalendoriaus atžvilgiu (t. y. spalio 28 d.). 

XVI a. reformavus Julijaus kalendorių ir įvedus Grigaliaus, iki mūsų laikų susidarė 13 d. skirtumas tarp Grigaliaus ir Koptų kalendoriaus. Dėl to hatthoro 1 d. dabar sutampa su lapkričio 10 d.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenovės Egipto ir koptų kalendorių mėnesiai |
| --- |
|  |
| Iki 1291 m. pr. m. e. | 
 Vepet-Renpet **·**  Techi **·**  Menchet **·**  Hut-Heru **·**  Ka-her-Ka **·**  Šef-Bedet **·**  Rekeh-Ver **·**  Rekeh-Nedes **·**  Renutet **·**  Chonsu **·**  Chenti-Chet **·**  Ipet-Hemet **·**  Hariu-Renpet |
|  |
| 1291-22 m. pr. m. e. | 
 Džehuti **·**  Pa-en-Ipet **·**  Hut-Heru **·**  Ka-her-Ka **·**  Ta-Abet **·**  Mechiris **·**  Pa-en-Amenhotep **·**  Pa-en-Renenutet **·**  Pa-en-Chonsu **·**  Pa-en-Inet **·**  Ipip **·**  Mesut-Re **·**  Hariu-Renpet |
|  |
| Nuo 22 m. pr. m. e. | 
 Thoutas **·**  Paopis **·**  Hathora **·**  Koiakas **·**  Tobis **·**  Meširis **·**  Paremhatepas **·**  Peremoudis **·**  Pašonsas **·**  Paonis **·**  Epipis **·**  Mesoris **·**  Pi Kogi Enavot |
|  |
| Achetas **·**  Peretas **·**  Šemu |

 |
| ***Paskutinė 174-o maršruto stotelė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Última Parada 174 |
| Kilmės šalis |  Brazilija Prancūzija |
| Režisierius | Bruno Brreto |
| Scenaristas (-ai) | Bráulio Mantovani |
| Metai | 2008 |
| Žanras | kriminalinė drama |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | portugalų |
| **IMDb įrašas** |

**Paskutinė 174-o maršruto stotelė** (port.  *Última Parada 174*) – 2008 m. Brazilijoje sukurta ir realiais įvykiais paremta drama apie 2000 m. Rio de Žaneire įvykusį 174-ojo maršruto autobuso užgrobimą. Juostą sudaro tarsi dvi atskiros dalys: išgalvotas pagrindinio herojaus Sandro gyvenimas iki autobuso užgrobimo ir realiai įvykusi įkaitų drama, kuri sulaukė didžiulio atgarsio visoje šalyje, nes vyko viešoje vietoje, buvo tiesiogiai transliuojama televizijos, o nesėkmingų policijos veiksmų pasekoje nebuvo išvengta aukų.

2009 m. Brazilijos kultūros ministerija išrinko filmą atstovauti šaliai Oskarų konkurse geriausio užsienio filmo kategorijoje, tačiau juosta nepateko į finalą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Michel Gomes – Sandro do Nascimeno
* Cris Vianna – Marisa
* Marcello Melo Junior – Ale
* Anna Cotrim – Valkirija
* Gabriela Luiz – Sonija
| **Povilas Katilius** |
| --- |
| Gimė | 1935 m. vasario 16 d. (88 metai)Mačiūnuose, Prienų raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Birutė |
| Vaikai | Antanas, Zita |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kauno miesto politinis veikėjas |
| Partija | 
* Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis;
* 1989 m. Lietuvos krikščionys demokratai.

 |
|  |
| Alma mater | 1959 m. Kauno politechnikos institutas |

**Povilas Katilius** (g. 1935 m. vasario 16 d. Mačiūnuose, Prienų raj.) – Lietuvos ir Kauno miesto politinis veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Prienų vidurinėje mokykloje. 1959 m. baigė Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultetą, įgydamas inžinieriaus elektriko specialybę.

Dar būdamas studentas, 1957 m. pradėjo dirbti Žemės ūkio statybos projektavimo instituto elektrifikacijos skyriaus vyresniuoju techniku. Šiame institute dirbo 33 metus, ilgą laiką ėjo sektoriaus viršininko pareigas.

Susikūrus Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžiui, įsitraukė į jo veiklą. 1990–1995 m. Kauno miesto tarybos deputatas, Socialinės ir sveikatos apsaugos nuolatinės deputatų komisijos pirmininkas, Kauno miesto tarybos prezidiumo narys. 1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos deputato Česlovo Stankevičiaus padėjėjas – sekretorius. 1992–2000 m. Seimo narys, Krikščionių demokratų frakcijos seniūnas.

Nuo 1989 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos (LKDP) narys. Pirmojoje konferencijoje 1990 m. išrinktas LKDP valdybos nariu, o antrojoje 1991 m. LKDP valdybos pirmininku.

Žmona Birutė, sūnus Antanas, duktė Zita.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Povilas Katilius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 571 psl.
| **Povilas Kostrauskas** |
| --- |
| Gimė | 1927 m. spalio 25 d.Šykščiai, Kuršėnų valsčius |
| Mirė | 2005 m. spalio 20 d. (77 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | Lietuvos inžinierius elektrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras. |

**Povilas Kostrauskas** (1927 m. spalio 25 d. Šykščiai, Kuršėnų valsčius – 2005 m. spalio 20 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius elektrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1974 m. technikos mokslų daktaras.

Nuo 1951 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1982-1987 m. Elektros mašinų katedros vedėjas, nuo 1976 m. profesorius.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų svarbiausios kryptys – asinchroniniai elektros mikrovarikliai, kurių veikimas pagrįstas elektrotechninio plieno histerezės savybėmis. Sukūrė netiesinių magnetinių grandinių skaičiavimo metodą, pagrindė įmagnetinimo kompleksinių charakteristikų sąvokos tinkamumą magnetiniams matavimams, išrado būdą, kaip nustatyti elektros mašinų su trumpai sujungtu arba vientisu rotoriumi ekvivalentines varžas. 34 išradimų autorius.

Bibliografija
-------------

* Vienfaziai ryškiapoliai asinchroniniai varikliai, monografija, 1995 m. rusų k.
* Asinchroninės elektros mašinos, vadovėlis, 1995 m.
* Sinchroninės elektros mašinos, vadovėlis, 2002 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Povilas Kostrauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 670 psl.
**Povilas Krasnovskis**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1989 m. balandžio 29 d. (33 metai) |
| Gimimo vieta | Trakai, Lietuva |
| Ūgis | 185 cm |
| Svoris | 77 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | KFA Austfjarda |
| **Pozicija** | Saugas |
| Jaunimo klubai |
|  | FC Vilnius |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2006–20082007 2009–201020102010–20112012–2013201420152016–20172017–20222022– | FC Vilnius→Interas VisaginasFK SūduvaFK Vėtra VilniusFK Kruoja PakruojisVMFD Žalgiris VilniusTrakų FKFK UtenisEgersunds IKUMF LeiknirKFA Austfjarda | 01 0(0)16 0(2)16 0(2)02 0(1)18 0(5)14 0(0)25 0(4)26 0(8)0? 0(0)0? 0(0)0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2009–2010 | Lietuvos jaunimo iki 21 | 9 (2) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2013 m.. |

**Povilas Krasnovskis** (g. 1989 m. balandžio 29 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis krašto saugo pozicijoje.

Karjera
-------

Treniruotes pradėjo lankyti Trakuose, 14-os metų pakviestas treniruotis Vilniuje, dar po dvejų metų persikraustė į Vilnių atstovauti Vilniaus FC klubui. 

2008 m. sezone žaidė Vilniaus FC klubo komandoje, po sezono sutartį nutraukė ir vyko į Ukrainos, Latvijos klubų peržiūras. Bankrutavus FC Vilniui persikėlė į „Sūduvą". 

Metus parungtyniavęs Marijampolėje P. Krasnovskis grįžo į Vilnių ir 2010 pradžioje atstovavo „Vėtrai". 

Šiam klubui iširus saugas persikėlė į Pakruojį, kur iki 2011 metų sezono pabaigos gynė „Kruojos" spalvas.

2012 m. pradžioje pasirašė kontraktą su Vilniaus „Žalgirio" komanda.
Po 2013 m. sezono sutarties su žaidėju "Žalgiris" nepratęsė.

Karjerą tęsė Trakų komandoje, vėliau Utenyje. Galiausiai, išvyko į užsienį. Egersunds IK (Norvegija) bei UMF Leiknir (Islandija).

Rinktinės
---------

Atstovavo Lietuvos U-19 ir U-21 rinktinėms.

Pasiekimai
----------

* 2009, 2012 m. LFF taurės laimėtojas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* soccerway
* lietuvosfutbolas.lt
* transfermarkt.com
* Futbolinis.lt puslapis apie žaidėją
Tony Conrad
**Tony Conrad** (1940 m. kovo 7 d. Concord, JAV – 2016 m. balandžio 9 d.) – amerikiečių avangardistas, video menininkas, eksperimentinių filmų kūrėjas, muzikantas ir kompozitorius, garso menininkas, dėstytojas ir rašytojas.

Conrad geriausiai žinomas filmas *The Flicker* (1966 m.) – kino kritikų laikomas esminiu struktūrinio filmo judėjimo pradžios darbu. Filme rodomos visiškai baltos ir visiškai juodos formos; projektuojamas vaizdas, kaip ir siūlo filmo pavadinimas (angl. *flicker* – mirgėjimas), sukelia mirgėjimą. Pirmųjų pastarojo filmo prezentacijų metu keli žiūrovai pajuto pykinimą (staigūs šviesos pliūpsniai kai kuriem žmonėm gali sukelti epilepsijos priepuolį).

Muzikos istorijoje Conrad žinomas kaip netiesioginis grupės *The Velvet Underground* vardatėvis. Lou Reed ir John Cale apsigyvenę Conrad bute rado knygą pavadinimu *The Velvet Underground*, kurį perėmė muzikantų kolektyvas. Tony Conrad kartu su John Cale, Angus MacLise, La Monte Young ir Marian Zazeela buvo grupės *Theater of Eternal Music*, pravardžiuojamos *The Dream Syndicate* nariu.

Nuorodos
--------

* Tony Conrad asmeninė svetainė Archyvuota kopija 2006-04-02 iš Wayback Machine projekto.
* Tony Conrad svetainėje Last.fm
|  Vachanai |
| --- |
| Gyventojų skaičius | ~70–100 000 |
| Populiacija šalyse | Pakistano vėliava Pakistanas: 10–400000Kinijos vėliava Kinija: 150000Afganistano vėliava Afganistanas: 130000Tadžikijos vėliava Tadžikija: 110900 |
| Kalba (-os) | vachanų, tadžikų, dari, urdu, rusų ir kt. |
| Religijos | islamas (izmailizmas) |
| Giminingos etninės grupės | kiti pamyriečiai (rušanai, iškašimai, mundžanai, šuganai ir kt.), tadžikai |

**Vachanai** (arba *vachai, chikai*) – pamyriečių tauta, gyvenanti kalnuotoje Azijos dalyje ties Hindukušo, Pamyro ir Karakorumo sandūra. Jų gyvenami plotai apima Tadžikistaną (Kalnų Badachšanas: Piandžo ir Pamyro aukštupiai), Afganistaną (Badachšano provincija: Vachano koridorius, Piandžo ir Vachandarjos kairysis krantas), vakarų Pakistaną (Jarkuno, aukštutinės Hunzos, Iškumano slėniai Čitralyje), Kiniją (Sindziangas: Jarkendo aukštupys ir Sarykolas). Populiacija – 70–100 tūkst. žmonių. Gimtoji kalba – vachanų (rytų iranėnų kalbos), taip pat šneka rusų, tadžikų, urdu, dari kalbomis. Tikintieji – musulmonai (šiitai-izmailitai).

Kaip ir kitos šio krašto tautos, vachanai verčiasi ariamąja–drėkinamąja žemdirbyste ir aukštikalnių nugintine gyvulininkyste. Kalnų gyvenvietėse verčiamasi daugiau gyvulių auginimu, slėnių – žemdirbyste. Tradiciniai amatai: audimas, kilimų audimas (iš ožkų, jakų, avių, kupranugarių vilnos; vertikaliomis ir horizontaliomis staklėmis), puodininkystė (moterų darbas).

Tradicinis moterų vachanių rūbas: vilnonės (iki kelių) kojinės su gausiaspalviais raštais, batai su minkštu padu (vasarą – sandalai), galvą dengia skraiste, skarele, kartais tiubiteika. Nuo XX a. vid. paplito pramoniniai gaminiai: palaidinės iš šilko, satino, aksomo, siuvinėtos koftos, megztiniai, kojinės, avalynė, vilnoniai chalatai, aviniai kailiniai ir kt.

Paplitusi tiek mažoji, tiek didžioji šeima. Svarbios gimininės patroniminės grupės (tuchmai). Paplitusios bendruomeninės talkos. XX a. II-oje pusėje Tadžikistano vachanai iš dalies asimiliavosi su tadžikais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ваханцы*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Vaclavas Ostrorugas** |
| --- |
| Ostrorugai |
| Nalenčas (herbas) |
| Nalenčas (herbas) |
|  |
| Mirė | 1527 m. |
| Tėvas | Janas Ostrorugas |

**Vaclavas Ostrorugas**(m. 1527), Kališo kaštelionas.

Biografija
----------

Buvo Poznanės vaivados Jano Ostrorugo ir kunigaikštytės Helnos sūnus. Turėjo janesnį brolį Stanislavą. Kartu su broliu studijavo Vendene. Po tėvo mirties 1501 metais atsirado ginčas tarp brolių dėl turto. 1515 metais sutaikintojas karalius padalino turtą tarp brolių. Po broio mirties Vaclavas 1519 metais tapo Kališo kaštelionu.

Šeima
-----

Vedė Uršulę Potocką, nuo satuokos su kuria turėjo du sūnus: Medzižeco kaštelioną Stanislovą ir generalinį Didžiosios Lenkijos seniūną Jakūbą.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Folk punk |
| Stilistinė kilmė | Pankrokas, elektrinis rokas, keltiškas rokas, folkrokas |
| Kultūrinė kilmė | XX a. 9 deš. vidurys, JAV ir Jungtinė Karalystė |
| Tipiški instrumentai | Elektrinė gitara, akustinė gitara, vokalas, bandža, būgnai, smuikas, mandolina, akordeonas |
| Išvestiniai žanrai | Celtic punk, gypsy punk, anti-folk, indie folk |

**Folk punk** (dar žinomas kaip **rogue folk**) – folk ir pankroko muzikos junginys. Pasižymi tuo, jog atlikėjai atlieka savus kūrinius (o ne liaudies, kaip įprasta keltiškame roke bei elektriniame roke). Kūriniai atliekami naudojant folk muzikos instrumentus (tokius kaip mandolina, akordeonas, bandža, smuikas), tačiau pankroko stiliumi. Žanras atsirado ir išpopuliarėjo devintojo dešimtmečio viduryje. Jį išpopuliarino tokie atlikėjai, kaip „The Pogues" (Britanijoje) ir „Violent Femmes" (JAV). Šiais laikais kiek populiaresni yra šio žanro išvestiniai žanrai, tokie kaip celtic punk ir gypsy punk.
| **Vaclovas Chomskis** |
| --- |
| Gimė | 1909 m. lapkričio 14 d.Rietavas, Raseinių apskritis |
| Mirė | 1976 m. balandžio 22 d. (66 metai)Vilnius |
| Vaikai | Meilutė Kabailienė |
|  |
| Veikla | geografas, pedagogas |
| Partija | 1957 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1938 m. Vytauto Didžiojo universitetas |

**Vaclovas Chomskis** (1909 m. lapkričio 14 d. Rietave, Raseinių apskritis – 1976 m. balandžio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos geografas, geografijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

Nuo 1916 m. mokėsi Rietavo pradžios mokykloje, nuo 1921 m. Rietavo gimnazijoje, Kauno technikos mokykloje. 1929 m. baigė Kauno mokytojų profsąjungos vakarinę mokyklą. 1929–1938 m. Vytauto Didžiojo universiteto Matematikos-gamtos fakultete studijavo matematiką ir fiziką. 1938–1940 m. dirbo mokytoju Rokiškio gimnazijoje.

Nuo 1940 m. dėstė Vilniaus universitete, 1945–1952 m. Kartografijos katedros, 1952–1968 m. Fizinės geografijos ir kartografijos katedros vedėjas, 1946–1964 m. Gamtos mokslų fakulteto dekanas, nuo 1968 m. profesorius. 1967 m. geografijos mokslų daktaras. 1946–1956 m. dar dirbo Geologijos ir geografijos institute, suorganizavo ežerotyros grupę ir jai vadovavo. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Mokslinė veikla
---------------

1953–1957 m. vadovavo LSSR MA ežerotyros ekspedicijoms. Jo rūpesčiu 1966 m. Vilniaus universitete įkurta Kartografijos laboratorija, kuri jam vadovaujant parengė Lietuvos SSR atlasą (išl. 1981 m. LSSR valstybinė premija), atlaso mokslinės komisijos pirmininkas. Ištyrė ežero dubens formos įtaką mažų vandens baseinų terminiam ir dinaminiam režimui. Sukūrė naujų matematinių metodų šilumos pernašai ir vandens masės stabilumui apskaičiuoti. Pirmasis atskleidė Lietuvos ežerų hidrodinaminius bruožus, pateikė dinaminę ir terminę ežerų klasifikaciją. Parašė mokslinių darbų iš Lietuvos kartografijos istorijos. Publikavo mokslo populiarinimo straipsnius žurnaluose „Mokslas ir gyvenimas", „Mūsų gamta".

Bibliografija
-------------

* Lietuvos TSR fizinė geografija, vienas autorių, T. 1, 1958 m.
* Mažų ežerų dinamika ir termika: monografija, 1969 m. rusų k.
* Kartografija: monografija. – Vilnius: Mokslas, 1979. – 336 p.: iliustr.

Įvertinimas
-----------

* 1959 m. LSSR valstybinė premija
* 1969 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas
* 1983 m. LSSR valstybinė premija

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vaclovas Chomskis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 328
2. ↑  *Vaclovas Chomskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 87 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ononis spinosa** |
| --- |
| Dygliuotasis dirvenis (Ononis spinosa)Dygliuotasis dirvenis (*Ononis spinosa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Gentis: | Dirvenis  *( Ononis)* |
| Rūšis: | Dygliuotasis dirvenis  *( Ononis spinosa)* |

 |

**Dygliuotasis dirvenis** (*Ononis spinosa*) – pupinių (Fabaceae) šeimos, *Faboideae* pošeimio daugiametė augalų rūšis.

Augalas žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais. Yra 40 – 80 cm aukščio. Auga šiukšlynuose, dykvietėse ir ant geležinkelio pylimų.

Dygliuotasis dirvenis yra labai panašus į šlaitinį dirvenį, tačiau Lietuvoje yra gan retas.

Gydomosios savybės
------------------

Dygliuotasis dirvenis skatina prakaitavimą, šlapimo išsiskyrimą, malšina skausmus, gydo uždegimines ligas, valo kraują, stabdo kraujavimą ir padidina kraujospūdį.

Augalo požymiai

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dygliuotasis dirvenis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Vagys (1884 m. iliustracija)
**Vagystė** - svetimo turto pagrobimas; baudžiamoji veika (tam tikrose valstybėse - nusikaltimas). Pvz.
svetimo daikto paėmimas neturint savininko (t. y. šeimininko) leidimo (t. y. pasisavinimas). Viena labiausių paplitusių baudžiamųjų veikų. Vagiantis asmuo vad. vagimi.

Lietuva
-------

Tas, kas pagrobė svetimą turtą, baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu, arba laisvės atėmimu iki 3 metų (LR baudžiamasis kodeksas, 178 str. („Vagystė") 1 d. XXVIII skyrius „Nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai nuosavybei, turtinėms teisėms ir turtiniams interesams").

Tas, kas atvirai pagrobė svetimą turtą arba pagrobė svetimą turtą įsibrovęs į patalpą, saugyklą ar saugomą teritoriją, arba viešoje vietoje pagrobė svetimą turtą iš asmens drabužių, rankinės ar kitokio nešulio (***kišenvagystė***) arba automobilį, baudžiamas bauda arba areštu, arba laisvės apribojimu, arba laisvės atėmimu iki 6 metų (LR BK 178 str. 2 d.).

Tas, kas pagrobė didelės vertės svetimą turtą arba didelės mokslinės, istorinės ar kultūrinės reikšmės turinčias vertybes arba pagrobė svetimą turtą dalyvaudamas organizuotoje grupėje, baudžiamas laisvės atėmimu iki 8 metų (LR BK 178 str. 3 d.).

Tas, kas pagrobė nedidelės vertės svetimą turtą, padarė baudžiamąjį nusižengimą ir baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu (LR BK 178 str. 4 d.).

Už LR BK 178 str. straipsnio 1 ir 4 dalyse numatytas veikas asmuo atsako tik tuo atveju, kai yra nukentėjusio asmens skundas ar jo teisėto atstovo pareiškimas, ar prokuroro reikalavimas.

Taip pat skaitykite
-------------------

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **Vagystė**

* Kleptomanija
* Plėšimas

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR baudžiamasis kodeksas (2009-12-17 redakcija)
| **Sarvepalis Radhakrišnanas** |
| --- |
|  |
| S. Radhakrišnanas 1962 m. |
| Gimimo vardas | సర్వేపల్లి రాధాకృష్ణన్ |
| Gimė | 1888 m. rugsėjo 5 d.Tirutanis, Madraso prov. Britų Indija |
| Mirė | 1975 m. balandžio 17 d. (86 metai)Madrasas, Indija |
| Tautybė | telugas |
| Sutuoktinis (-ė) | Šivakamu |
| Vaikai | Sarvepalli Gopal ir kt. |
| Indijos prezidentas |
| Kelintas | 2 |
| Ėjo pareigas | 1962 – 1967 |
| Ankstesnis | Radžendra Prasadas |
| Vėlesnis | Zakiras Huseinas |
|  |
| Veikla | diplomatas, filosofas |
| Sritis | advaita vedanta, upanišados |
| Pareigos | profesorius, ambasadorius |
|  |
| Alma mater | Madraso universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Bharat Ratna, Templtono premija |
|  |
|  **Vikiteka** | Sarvepalli Radhakrishnan |

**Sarvepalis Radhakrišnanas** (telug. సర్వేపల్లి రాధాకృష్ణన్ , angl. *Sarvepalli Radhakrishnan*; g. 1888 m. rugsėjo 5 d. – m. 1975 m. balandžio 17 d.) – Indijos politikas, filosofas, diplomatas, 1962–1967 m. – Indijos prezidentas.

Gimė telugų šeimoje Tirutanyje (netoli Madraso). Mokėsi Madraso krikščioniškame koledže, studijavo Indijos filosofiją ir religiją. Tapo profesoriumi Maisoro, Kalkutos ir Oksfordo universitetuose. 1936 m. Sarvepalis Radhakrišnanas tapo Spaldingo Rytų religijų ir etikos profesoriumi Oksfordo universitete.

1931–1939 m. buvo Indijos delegatas Tautų Lygoje, nuo 1946 m. – pagrindinis Indijos delegatas prie UNESCO, nuo 1949 m. – UNESCO pirmininkas. 1949 m. tapo pirmuoju Indijos ambasadoriumi TSRS. 1952–1962 m. – Indijos viceprezidentas, 1962–1967 m. – Indijos prezidentas.

Sarvepalis Radhakrišnanas parengė daug darbų, aptariančių Indijos filosofiją (daugiausia advaita vedantą), taip pat pagrindinių upanišadų vertimus ir komentarus.

1931 m. suteiktas sero titulas, 1954 m. – Bharat Ratna („Indijos deimanto") apdovanojimas, 1963 m. – Britanijos „Apdovanojimas už nuopelnus". Nuo 1962 m. Sarvepalio Radhakrišnano gimtadienis Indijoje švenčiamas kaip mokytojo diena.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Radhakrishnan, Sir Sarvepalli*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 37°05′14″ š. pl. 74°29′03″ r. ilg.﻿ / ﻿37.08722°š. pl. 74.48417°r. ilg.﻿ / 37.08722; 74.48417
**Vachdžiro perėja** (pušt. کوتل وجیر = *Kōtal-e Vakhjīr*, kin. 瓦赫吉尔山口, pinyin: *Wǎhèjí'ěr Shānkǒu*) – tarpukalnių perėja Hindukušo ir Pamyro kalnų sandūroje. Jungia Afganistanui priklausantį Vachano koridorių su Kinija (Sindziangas, Kašgaro prefektūra). Aukščiausia perėjos vieta yra 4923 m aukštyje. Vachdžiro perėja pasižymi didžiausiu pasaulyje laiko skirtumu tarp kaimyninių šalių – Kinija yra UTC+8 laiko juostoje, o Afganistanas UTC+4:30.

Vachdžiro perėjoje sienos kirtimo posto nėra. Afganistane artimiausias kelias yra už maždaug 100 km nuo perėjos (į Sarhadą). Kinijoje artimiausios yra už 15 km esančios provėžos, jungiančios Taghdumbašo slėnį su Karakorumo plentu. 2009 m. buvo įrengtas artimesnis privažiavimas ir pasienio sargybos postas. Žiemą Vachdžiro perėja nenaudojama. Senovėje per šią perėją ėjo prekybinis kelias tarp Badachšano ir Jarekendo. Manoma, kad per ją galėjęs keliauti Markas Polas, XVII a. ją kirto misionierius Bento de Góis, XIX–XX a. pr. čia keliavo įvairūs britų pareigūnai, keliautojai (Francis Younghusband, Aurel Stein, Lord Curzon). Po XX a. vid. perėja užsieniečiams uždaryta.

Afganistano pusėje kiek žemiau perėjos (4554 m) yra ledo urvas, kuriame prasideda Vachdžiro upė.