recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Saulėgrąžos** – grupė paveikslų tuo pačiu pavadinimu, kuriuos nutapė olandų dailininkas postimpresionistas Vincentas van Gogas (1853−1890). Tai vieni iš žinomiausių Van Gogo kūrinių.

Apie paveikslus
---------------

Vincentas van Gogas nutapė dvi saulėgrąžų natiurmortų serijas. Viena sukurta Paryžiuje 1887 metais ir vaizdavo gėles, paskleistas ant stalo. Dailininkas nutapė 4 tokius paveikslus. Kita, žymesnė serija, sukurta 1888 m. Arlyje, ir vaizdavo gėles vazone. Van Gogas šiais paveikslais tikėjosi pradžiuginti Polį Gogeną, kuris pakviestas turėjo atvykti į taip vadinamą „geltoną namą". Du iš šių paveikslų kabojo P. Gogeno miegamajame. Vincentas broliui Teo rašė: *„Tai tokios rūšies paveikslas, kuris keičia savo charakterį ir tampa turtingesniu, kai kuo daugiau į jį žiūri. Be to, tu juk žinai, Gogenui jos nepaprastai patinka. Kartą tarp kitų dalykų jis man pasakė: tai ... yra ... gėlė"*. Van Gogas Arlyje seriją pradėjo nuo paveikslo su 3 saulėgrąžomis ir vėlesniuose nutapė daugiau gėlių – 5, 12 ir 15 vienetų. Polis Gogenas po išvykimo iš Arlio paprašė Van Gogo atsiųsti jam saulėgrąžų paveikslą ir Vincentas nutapė kelias jau tapytų paveikslų replikas.

1987 m. vienas iš Van Gogo *„*Saulėgrąžų*"* paveikslų aukciono metu buvo parduotas už rekordinę 39,9 mln. JAV dolerių sumą. 6 iš 8 Van Gogo „Saulėgrąžų" yra muziejuose. Vienas Arlio laikotarpio paveikslas su pavaizduotomis 5 saulėgrąžomis pražuvo antrojo pasaulinio karo metu.

### Galerija

* Kröller-Müller muziejus, Oterlo
* Metropoliteno meno muziejus, Niujorkas
* Naujoji pinakoteka, Miunchenas (replika Filadelfijos muziejuje)
* Londono nacionalinė galerija, (replikos Van Gogo muziejuje ir Sompo muziejuje Tokijuje)

Išnašos
-------

1. ↑  Met muziejus
2. ↑  „The New York Times"

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Saulėgrąžos (Van Gogas)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* *Masters of Art - Vincent van Gogh*. Delphi Classics, 2014.
*Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.*
Koordinatės: 54°47′23.34″ š. pl. 24°3′4.13″ r. ilg.﻿ / ﻿54.7898167°š. pl. 24.0511472°r. ilg.﻿ / 54.7898167; 24.0511472

|  Margininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Aleksoto |
| **Savivaldybė** | Kauno rajonas |
| **Gyvenvietė** | Margininkai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1866-1871 |

**Margininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia** stovi Margininkų kaime, 16 km į pietryčius nuo Kauno. Pastatyta iki 1871 m. Liaudies architektūros formų.

Istorija
--------

Margininkuose iki 1871 m. pastatyta medinė koplyčia. Joje švęsti Šv. Jurgio, Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės ir Angelų Sargų atlaidai. 1924 m. įkurta parapija, koplyčia suremontuota, pertvarkyta į bažnyčią. Kaimo gyventojai parapijai skyrė 10 ha žemės.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, su trisiene apside, šonine zakristija, bokšteliu. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame stovi medinė varpinė.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 22371 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Margininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Helianthus** |
| --- |
| Paprastoji saulėgrąža (Helianthus annuus)Paprastoji saulėgrąža (*Helianthus annuus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Saulėgrąža  *( Helianthus)* |

 |

**Saulėgrąža** (*Helianthus*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Graikiškai *helios* – saulė, *anthos* – žiedas; dideli žiedynai atrodo kaip saulė; be to, jie dažniausiai būna pasisukę į saulės pusę. Tai vienmetės arba daugiametės žolės, kartais išauginančios požeminius stiebagumbius (topinambas). Stiebas stačias, lapai apaugę šiurkščiais plaukeliais. Graižai vidutinio dydžio arba labai stambūs. Kraštiniai žiedai liežuviški, nevaisingi, viduriniai vamzdiški, vaisingi. 

Gentyje daugiau kaip 60 rūšių. Paplitusios Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje dvi rūšys:

* Paprastoji saulėgrąža (*Helianthus annuus*). **Pav.**
* Bulvinė saulėgrąža, arba topinambas (*Helianthus tuberosus*)
| Komilaকুমিল্লা |
| --- |
| *Komilos reginys* |
|  |
| 

KomilaKomila

23°27′0″ š. pl. 91°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.45000°š. pl. 91.20000°r. ilg.﻿ / 23.45000; 91.20000﻿ (Komila)Koordinatės: 23°27′0″ š. pl. 91°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.45000°š. pl. 91.20000°r. ilg.﻿ / 23.45000; 91.20000﻿ (Komila) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Bangladešo vėliava Bangladešas |
| **Rajonas** | Komilos rajonas |
| **Regionas** | Čitagongo sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 326 386  |
| **Plotas** | 42,3 km² |
| **Tankumas** (2011) | 7 716 žm./km² |

**Komila** (beng. কুমিল্লা = *Komīllā*) – miestas rytiniame Bangladeše, į pietus nuo Gumti upės (Meghnos intakas). Automobilių keliai ir geležinkelis iki Dakos ir Čitagongo. Išvystyta kailių, odų, džiuto, medienos, vilnos pramonė, yra šiluminė jėgainė, degtukų fabrikas. Apdirbamos nendrės, iš bambukų gaminami krepšiai, audžiami vilnos gaminiai. Komilos apylinkėse yra virš 400 vandens rezervuarų.

Mieste yra biblioteka, pedagogikos kolegija, keletas valstybinių kolegijų (tarp jų ir žemės ūkio, susijusi su Čitagongo universitetu). Aplink miestą yra aliuvinės lygumos, daug upių, kurios lietų sezonu patvinsta. Auginami ryžiai, džiutas, alyvmedžiai, pipirai, kitos daržovės, taip pat arbata, vilna.

Istorija
--------

Iki 1733 m. vietovė priklausė Kalnų Tiperos kunigaikštystei, vėliau atiteko mogolams. 1765 m. perėmė Britų Rytų Indijos kompanija.

Šaltiniai
---------

1. BANGLADESH: Districts and Cities
2. ↑  BANGLADESH: Districts and Cities
3. BANGLADESH: Districts and Cities
4. ↑  BANGLADESH: Districts and Cities
5. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 220
**Jonas Kvederavičius** (1923 m. gegužės 14 d. Marijampolė – 2002 m. Berlynas) – lietuvių dailininkas keramikas.

Biografija
----------

Prieš Antrąjį pasaulinį karą su tėvais išvyko į Vokietiją. 1941–1943 m. tarnavo vermachto tankų daliniuose, buvo patekęs į rusų nelaisvę. 1946–1951 m. studijavo keramikos dizainą Berlyno taikomosios dailės aukštojoje mokykloje. Nuo 1957 m. dalyvavo parodose Vokietijoje ir kitose šalyse. Individuali paroda surengta 1982 m. Vilniuje. Sukūrė architektūrinių akcentų administracinių pastatų interjerams ir eksterjerams Berlyne, kituose Vokietijos miestuose, Osvencime, keraminių plokščių, skulptūrinės keramikos, racionalių formų, sodrių spalvų dekoratyvinės ir buitinės paskirties indų, jų komplektų. Kūriniams būdingos apibendrintos gamtinės formos, augaliniai motyvai. Eksperimentavo su glazūromis (kristalinėmis, kraklė), molio masėmis, angobais. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nijolė Žilinskienė. *Jonas Kvederavičius (1923)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 376 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Jonas Kuzminskas** |
| --- |
| Gimė | 1963 m. balandžio 18 d. (60 metų)Dalguose, Plungės raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Angelė |
| Vaikai | Andrius |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Rietavo savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Organizacijos | Rietavo savivaldybė |
| Pareigos | Rietavo savivaldybės mero pavaduotojas |
| Partija | 
* 1995 m. Lietuvos valstiečių partija;
* Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga;
* Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga.

 |
|  |
| Alma mater | 1987 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Jonas Kuzminskas** (g. 1963 m. balandžio 18 d. Dalguose, Plungės raj.) – Lietuvos ir Rietavo savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, Rietavo savivaldybės mero pavaduotojas.

Biografija
----------

1971–1978 m. mokėsi Plungės rajono Pajomančio aštuonmetėje mokykloje, 1978–1982 m. Rietavo tarybiniame ūkyje technikume, 1987 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas.

1987 m. Plungės raj. „Keturių komunarų" kolūkio eksploatacijos inžinierius, 1989–1994 m. vyriausias inžinierius mechanikas. Iširus žemės ūkio bendrovei, Plungės raj. Labardžių gaisrinės atraminio punkto darbuotojas, 2000–2003 m. Rietavo savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2003 m. žemės ūkio kooperatinės bendrovės „Pieno gėlė" direktorius.

Nuo 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Rietavo skyriaus narys.

Dalyvavo 2000 m. Seimo rinkimuose Plungės-Rietavo (Nr. 35) daugiamandatėje apygardoje. Kandidatu iškėlė Lietuvos valstiečių partija (priešrinkiminis numeris sąraše: 38). 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Rietavo savivaldybės tarybos narys.

Žemaičių kultūros draugijos narys. Sutuoktinė Angelė, vaikai Andrius.

Nuorodos
--------

* Jonas KUZMINSKAS
*Apie vokiečių kompozitorių skaitykite Engelbert Humperdinck (1854)*

|  |
| --- |
| Engelbert Humperdinck |
|  
Engelbert Humperdinck 2009 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Arnold George Dorsey |
| Dar žinomas | Engelbert, Gerry Dorsey |
| Gimė | 1936 m. gegužės 2 d. (87 metai)Madrasas, Britų Indija |
| Žanrai | tradicinė pop, šlageris |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 1956–dabar |
| Įrašų kompanija | Decca Records  Epic Records  White Records |
| Svetainė | www.engelbert.com |

**Engelbert Humperdinck** (tikrasis vardas *Arnold George Dorsey*; g. 1936 m. gegužės 2 d.) – britų pop dainininkas, geriausiai žinomas dėl Nr.1 hitų „Release Me" ir „The Last Waltz", taip pat „After the Lovin'" ir „A Man Without Love".

Gimė Madrase, Britų Indijoje, vėliau persikėlė į Lesterį, Angliją, ankstyvoje vaikystėje susidomėjo muzika. Iš pradžių grojo saksofonu naktiniuose klubuose, netrukus pradėjo dainuoti, vėliau išleido pirmąjį singlą „I’ll Never Fall in Love Again", parašytą 1958 m. Po to kovoja su tuberkulioze, 7-ojo dešimtmečio viduryje Dorsey grįžo į muzikinę karjerą jau su sceniniu vardu „Engelbert Humperdinck". Vėliau jis pasirašė sutartį su „Decca Records", tapo populiarus Belgijoje po atstovavimo Anglijoje 1966 m. Knokke dainų konkurse. Grįžęs į Jungtinę Karalystę, jis išleido singlą, kuris pasirodė komerciškai sėkmingas tiek savo šalyje, tiek Jungtinėse Amerikos Valstijose.

Nuo tada Humperdinck toliau kuria muziką, skirtingai priimant kritikams. Jis atstovavo Jungtinei Karalystei 2012 m. Eurovizijos dainų konkurse Baku, Azerbaidžane, užėmė 25 vietą iš 26 dalyvių, tesurinkęs 12 taškų.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Engelbert Humperdinck** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Blue  *„I Can"*** |  **Jungtinės Karalystės atstovas Eurovizijoje**2012 | Po to:**Bonnie Tyler  *„Believe in Me"*** |
**Vanda Giedrytė** (g. 1942 m. balandžio 15 d. Smėlinkoje, Giedraičių valsčius) – Lietuvos tautodailininkė, poetė.

Biografija
----------

1967 m. baigusi Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialą dirbo inžiniere. Nuo septintojo dešimtmečio margina kiaušinius, jų išmargino apie 2000. Ankstyvieji margučiai liaudiškų motyvų, piešinys geometrizuotas, vėlesni – grafiško, keliaplanio ir keliasluoksnio piešinio, atlikti mišria technika (vaškas, skutinėjimas, daugkartinis mirkymas dažuose). Būdingas savitas ornamentų komponavimas (kosminiai įvaizdžiai), subtilios spalvos, kruopštus atlikimas. Kuria karpinius, aliejinius paveikslus, akvareles (vyrauja tėviškės peizažo, vaikystės, saulės, žemės, gėlių motyvai). Surengė 14 individualių parodų Lietuvoje, dalyvavo 32 grupinėse tautodailės parodose Lietuvoje ir užsienyje (Pavija 1989 m. Leipcigas 1991 m. Helsinkis 1995 m. Paryžius ir Londonas 1996 m.). Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Lietuvos nacionalinis muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Šiaulių Aušros muziejus ir užsienio šalių (Britų muziejus, Pavijos krašto, Stokholmo, Melburno) muziejai. Išleido poezijos knygelių. Kompozitoriai Benjaminas Gorbulskis, Mikalojus Novikas, Laimutis Telksnys sukūrė dainų Vandos Giedrytės žodžiais.

Bibliografija
-------------

* Margas margas tas pasaulis, 1992 m.
* Vainikas meilės ir kančios, 2000 m.
* Odė Giedraičių žemei, 2000 m.
* Laiškai be atsako, 2003 m.
* Lopšinė motinoms, 2004 m.
* Gerumo spindulių pavėsy, 2005 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Danutė Jedzinskienė. *Vanda Giedrytė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 641 psl.

Nuorodos
--------

* Paroda Lietuvos dailės muziejuje
| Eniskortisair. *Inis Córthaidh*; angl. *Enniscorthy* |
| --- |
| *Miestelio panorama* |
|  |
| 

EniskortisEniskortis

52°30′7.43″ š. pl. 6°33′57.16″ v. ilg.﻿ / ﻿52.5020639°š. pl. 6.5658778°r. ilg.﻿ / 52.5020639; 6.5658778﻿ (Eniskortis)Koordinatės: 52°30′7.43″ š. pl. 6°33′57.16″ v. ilg.﻿ / ﻿52.5020639°š. pl. 6.5658778°r. ilg.﻿ / 52.5020639; 6.5658778﻿ (Eniskortis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Airijos vėliava Airija |
| **Grafystė** | Veksfordo grafystė |
| **Provincija** | Lensteris |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 11 381  |
| **Altitudė** | 60 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Eniskortis |

**Eniskortis** (air. *Inis Córthaidh*, angl. *Enniscorthy*) – antras pagal dydį Veksfordo grafystės miestelis, esantis pietryčių Airijoje. 10 838 žmonės (2011 m. duomenys). Per miestelį eina Dublinas–Roslerio uostas geležinkelio linija. Eniskorto traukinių stotis atidaryta 1863 m. lapkričio 16 d. Važiuoja reguliarūs autobusai į Dubliną, Voterfordą bei kitus miestus.

Miestelyje yra pilis, statyta 1205 m. joje gyventa iki 1951 m. Dabar ten įsikūręs Veksfordo grafystės muziejus, eksponuojami 1798 m. sukilimo eksponatai, su žemės ūkių susijusi tematika, kt. 1843 m. statyta katedra.

* Eniskorto pilisEniskorto pilis
* KatedraKatedra

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Vanda Kravčionok** |
| --- |
| Gimė | 1969 m. rugpjūčio 6 d. (53 metai)Šilėnai, Vilniaus rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Jevgenij |
| Vaikai | Edvin, Kamil |
|  |
| Veikla | politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Lietuvos lenkų sąjunga, Lietuvos lenkų rinkimų akcija |

**Vanda Kuzmina-Kravčionok** (g. 1969 m. rugpjūčio 6 d. Šilėnuose, Vilniaus rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1976–1984 m. mokėsi Mazuriškių aštuonmetėje mokykloje, 1984–1987 m. Vilniaus 11-oje vidurinėje mokykloje. 1987–1991 m. AB „Plasta" informatikos tarnybos operatorė. 1991–1993 m. lankė lenkų kultūros studijas Balstogėje, įgijo mėgėjų teatro režisierės specialybę.

1994–1997 m. Lietuvos lenkų sąjungos sekretorė, 1999–2007 m. iždininkė. 2001–2004 m. Seimo nario Valdemaro Tomaševskio padėjėja-sekretorė. 2004–2012 m. Vilniaus rajono savivaldybės merės patarėja. 2006–2009 m. studijavo Lodzės humanitarinių mokslų ir ekonomikos akademijos Socialinės pedagogikos fakultete.

Lietuvos lenkų sąjungos narė, Lietuvos lenkų rinkimų akcijos (LLRA) Vilniaus miesto skyriaus narė, LLRA vyriausiosios tarybos narė, nuo 2004 m. LLRA atsakingoji sekretorė, nuo 2012 m. LLRA pirmininko pavaduotoja. 2007–2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė. 2011–2012 m. su LLRA ir Rusų aljanso koalicija „Valdemaro Tomaševskio blokas" – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė. Nuo 2012 m. LR Seimo narė. Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose.

Sutuoktinis Jevgenij, sūnūs Edvin ir Kamil.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2012–2016 m. kadencijos Seimo narė
2. ↑  2008 m. LR Seimo rinkimai Archyvuota kopija 2015-11-17 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2012 m. LR Seimo rinkimai Archyvuota kopija 2015-11-17 iš Wayback Machine projekto.
**Jonas Lasickis** (lenk. *Jan Łasicki*, lot. *Lasicijus*, 1534 m. Lasicė, Brohuvo valsčius, Mazovijos vaivadija – 1599 m. Zaslavlis ar 1602 m. Vilnius ?) – lenkų bajoras, radikaliosios reformacijos veikėjas, aktyvus kovotojas su katalikybe.

Biografija
----------

Studijavo Ciuriche, Paryžiuje. Iki 1567 m. kalvinas, vėliau susijęs su čekų broliais. 1556-1581 su pertraukomis, keliavo po Vakarų Europą. 1581 m. ar 1582 m. gyveno Vilniuje, vėliau Zaslavlyje prie Minsko.

Parašė traktatą „Apie žemaičių, kitų sarmatų bei netikrų krikščionių dievus", kuriame perpasakojo Mykolo Lietuvio, A. Gvaninio, J. Dlugošo, S. fon Herberšteino, J. Maleckio pasakojimus apie lietuvių ir žemaičių tikėjimą. Pateikė žinių apie žemaičių buitį, verslus, būdą – mini, kad jie esą gero būdo, dori, apie jų papročius – vestuves, laidotuves, kai kurias kalendorines šventes. Paliudijo, kad jau XVI a. per Rygą ir Karaliaučių prekiauta su Vakarų Europa Lietuvos linų pluoštu ir sėmenimis, tai skatino tekstilės pramonės plėtrą. Jis nekritiškai rėmėsi kitų autorių veikalais, nes nemokėjo lietuviškai. Stengėsi Vakarų Europos tautoms šią šalį pavaizduoti egzotišką; pateikė nemažai tikrovės neatitinkančių duomenų. Lietuvių mitologijai įdomus jo sudarytas **dievybių sąrašas** su trumpais kiekvieno aprašymais.

Jo traktatu nekritiškai rėmėsi Teodoras Narbutas, Juozapas Ignotas Kraševskis, Simonas Daukantas, Jonas Basanavičius.

Literatūra
----------

* H. Barycz. Jan Łasicki. Wrocław, 1973.

Bibliografija
-------------

* *Clades-Danriscanorum*, 1578.
* Lenkų įsiveržimo į Valakiją istorija (*Historia de ingressu Polonorum in Valachiam*), 1584, V. Sirokomlės vertimas lenkų kalba: *Historja wtargnięcia Polaków na Wołoszczyznę*, Petersburg, 1855.
* Apie žemaičių, kitų sarmatų bei netikrų krikščionių dievus (*De diis Samagitanim caeterorumque Sarmatarum et falsorum Christianorum*), išl. 1615, 1627, 1868; lietuvių k. Vilnius, 1969 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Angelė Vyšniauskaitė. *Jonas Lasickis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 545 psl.
**Jonas Kova-Kovalskis** (1906 m. birželio 27 d. Garniai, Daugailių valsčius – 1977 m. balandžio 7 d. Londonas) – Lietuvos architektas.

Biografija
----------

Nuo 1927 m. studijavo Architektūros mokykloje (*Ėcole Regionale d'Architecture*) Grenoblyje, 1930–1935 m. – Dailės mokykloje (*Ėcole Regionale Supėrieure des Beaux Arts*) Paryžiuje.

1937–1940 m. Kauno miesto savivaldybės Planavimo dalies vedėjas. 1937–1941 m. Kauno aukštesniosios technikos mokyklos, 1940–1943 m. Kauno taikomosios dailės instituto dėstytojas, Dekoratyvinės architektūros studijos vedėjas. 1939–1944 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1943 m. Architektūros katedros vedėjas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1947–1949 m. dėstė UNRRA universitete Miunchene. Nuo 1949 m. gyveno JAV.

Kūryba
------

Kūryboje derinami įvairių stilių, lietuvių liaudies ir moderniosios architektūros elementai. Pagal jo projektus Lietuvoje 1937–1944 m. pastatyta:

* kapinių koplyčia, Biržai
* turistų namai, Klaipėda ir Nida
* radijo stotis, Babtai
* Bendrovės „Pienocentras" sandėliai
* Šaulių namai, Veiveriai
* Karininkų ramovės Vytauto Didžiojo seklyčios interjeras
* Ąžuolyno parkas
* Kauno zoologijos sodas
* Kulautuvos kurortas
* Motinos ir vaiko muziejus Kaune (neįgyvendintas)

Gyvendamas JAV suprojektavo vienuolynų, įvairios paskirties pastatų Čikagos lietuvių bendruomenei:

* Šv. Kryžiaus parapijos seselių vienuolynas, 1954 m.
* Marijonų vienuolynas ir laikraščio „Draugas" namai, 1956 m.
* Jėzuitų koplyčia, vienuolynas ir Jaunimo centras, 1958 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Motinos ir vaiko muziejaus Kaune rūmų projektas[neveikianti nuoroda]. *autc.lt*
2. ↑  Almantas Mačiulis. *Jonas Kova-Kovalskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 684 psl.
| **Jonas Lapašinskas** |
| --- |
| Gimė | 1923 m. kovo 4 d.Slabada, Rokiškio apskritis |
| Mirė | 1997 m. gruodžio 11 d. (74 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | poetas, žurnalistas, redaktorius |
| Partija | 1952 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1962 m. Vilniaus universitetas |

**Jonas Lapašinskas** (1923 m. kovo 4 d. Slabadoje, Rokiškio apskritis – 1997 m. gruodžio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos poetas, žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1940–1941 m. mokėsi Rokiškio suaugusiųjų vidurinėje mokykloje. 1940–1941 m. Kauno radijo korespondentas, bendradarbiavo žurnale  „Žiburėlis". 1944–1946 m. dirbo LLKJS CK ir Radijo komitete, jaunimo valandėlių redaktorius. 1945–1947 m. lankė parengiamuosius kursus prie Vilniaus universiteto. 1947–1971 m. LLKJS CK narys (su pertraukomis).

1949–1951 m. žurnalo „Švyturys" redakcijos literatūrinis darbuotojas. 1951–1955 m. laikraščio „Kauno tiesa" reporteris, 1953–1955 m. vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1955–1971 m. žurnalo „Jaunimo gretos" vyriausiasis redaktorius. 1962 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę. 1971–1977 m. žurnalo „Švyturys" vyriausiasis redaktorius, 1977–1987 m. žurnalo „Žvaigždutė" vyriausiasis redaktorius.

Kūryba
------

Parašė tekstus daugeliui dainų, Alfonso Bieliausko romano motyvais libretą Vitolio Baumilo operai „Rožės žydi raudonai". Eilėraščiuose šlovino socializmą Lietuvoje, rašė apie meilę, bandydamas sujungti folklorinę ir rašytinę meilės lyrikos tradiciją. Išleido eilėraščių knygų vaikams, kuriose skambūs, vaiko pasaulį atspindintys posmai eina greta konjunktūriškai sueiliuotų socializmo dogmų.

Bibliografija
-------------

* Jaunystės daina: eilėraščiai, 1953 m.
* Raketa: eilėraščiai vaikams, 1960 m.
* Groja dūdos: eilėraščiai vaikams, 1962 m.
* Žemė ilgisi meilės: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1968. – 117 p.
* Želmenėliai: eilėraščiai vaikams, 1971 m.
* Duonutė žydi: eilėraščiai vaikams. – Vilnius: Vaga, 1982. – 95 p.

Įvertinimas
-----------

* 1965 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Genovaitė Suveizdienė. *Jonas Lapašinskas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 478
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 263 psl.
3. ↑
| **Mantas Bartuška** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1984 m. liepos 8 d. (38 metai)Varėna |
| Sutuoktinis (-ė) | Indrė |
| Vaikai | Matas |
|  |
| Veikla | vadybininkas |
|  |
| Alma mater | 2016 m. Southern Denmark University |

**Mantas Bartuška** (g. 1984 m. liepos 8 d. Varėnoje) – Lietuvos vadybininkas, buvęs įmonės AB „Lietuvos geležinkeliai" generalinis direktorius, taip pat buvo naftos produktų krovos įmonės AB „Klaipėdos nafta" vadovas.

Biografija
----------

2003–2007 m. studijavo Vilniaus universitete, vadybos ir verslo administravimo bakalauras. 2005–2007 m. UAB BDO „Auditas ir apskaita" audito jaunesnysis konsultantas. 2007–2010 m. UAB „Ernst & Young Baltic" audito vyresnysis konsultantas. 2010 m. rugsėjo mėn. – 2014 m. gruodžio mėn. Finansų ir administravimo departamento direktorius akcinėje bendrovėje „Klaipėdos nafta", atsakingoje už Suskystintųjų gamtinių dujų terminalo projekto įgyvendinimą.

2013–2016 m. energijos išteklių biržos operatoriaus UAB „Baltpool" valdybos pirmininkas. 2014–2016 m. AB „Klaipėdos nafta" generalinis direktorius, valdybos narys. 2015 m. baigė valdybos nario studijas (angl. *Board member studies*) Baltic Institute of Corporate Governance. 2015–2016 m. Pietų Danijos universitete įgijo vadybos ir verslo administravimo bakalauro laipsnį. 2016 m. *Cambridge Judge and Business school* baigė lyderystės studijas. Nuo 2016 m. gruodžio 16 d. AB „Lietuvos geležinkeliai" generalinis direktorius, valdybos narys. 2021 m. gruodžio viduryje dėl baltarusiškų krovinių boikoto nevykdymo nusprendė pasitraukti iš užimamų pareigų „Lietuvos geležinkeliuose". Tai padarė 2022 m. sausio 3 d.

M. Bartuška yra vedęs, turi sūnų. Mėgsta aktyvų laisvalaikį – žaidžia tenisą, badmintoną, krepšinį, patinka vandens sportas, snieglentės.

Įvertinimas
-----------

* 2014 m. dienraščio „Verslo žinios" ir Finansų analitikų asociacijos rinkimuose pripažintas Metų finansų vadovu
* 2015 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  „Klaipėdos naftos" vadovo atgaiva – sūnus ir krepšinis, 2014-10-25
5. ↑
| ***Geospiza fuliginosa*** |
| --- |
| Mažoji dirvinė starta (*Geospiza fuliginosa*) |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Tanagriniai  *( Thraupidae)* |
| Gentis: | Dirvinės startos  *( Geospiza)* |
| Rūšis: | Mažoji dirvinė starta  *( Geospiza fuliginosa)* |

 |
| Binomas |
| ***Geospiza fuliginosa***Gould, 1837 |

**Mažoji dirvinė starta** (*Geospiza fuliginosa*) – tanagrinių (*Thraupidae*) šeimos paukščių rūšis. Šios rūšies paukščiai aptinkami tik Galapaguose. Anksčiau buvo priskiriama startinių (*Emberizidae*) šeimai. Minta smulkiomis sėklomis, valo parazitus nuo galapagų vėžlių, jūrinių iguanų ir *Conolophus subcristatus* odos.

Mažoji dirvinė starta yra viena iš Darvino kikilių grupės rūšių. Kai Čarlzas Darvinas 1835 m. pirmą kartą pastebėjo šią rūšį pamanė, kad tai kikilis. Džonas Gouldas oficialiai aprašydamas Č. Darvino surinktus pavyzdžius ir sutikdamas su juo šią rūšį priskyrė kikilių (*Fringilla*) genčiai. 1841 m. Dž. Gouldas pakeitė savo nuomonę ir mažąją dirvinę starta kartu su dar penkiomis rūšimis priskyrė naujai dirvinių startų (*Geospiza*) genčiai.

*Geospiza* yra sudurtinis graikų kalbos žodis, *geo-* reiškia *žemė*, *-spiza* – *kikilis*, *fuliginosa* lotynų kalba reiškia *suodinas*.

Sinonimai
* *Geospiza fulginosa fulginosa* Stotz et al. (1996)

Šaltiniai
---------

1. ↑   „IUCN Red List - Geospiza fuliginosa". IUCN Red list.
2. ↑  
Donahue, Kathleen (2011). *Darwin's Finches: Readings in the Evolution of a Scientific Paradigm*. Chicago, IL, USA: University of Chicago Press. p. 154.
3. ↑  
Jobling (2010), p. 172
4. ↑  Jobling (2010), p. 165.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mažoji dirvinė starta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 55°15′07″š. pl. 26°10′26″r. ilg.﻿ / ﻿55.251866°š. pl. 26.173941°r. ilg.﻿ / 55.251866; 26.173941


|  Jukiškės koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Švenčionių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Jukiškė (Švenčionėliai) |
| **Statybinė medžiaga** | medis, betonas |
| **Pastatyta** | ~2000 m. |

**Jukiškės koplyčia** – koplyčia, pastatyta tautodailininko Juozapo Jakšto sodyboje, Jukiškės kaime, Švenčionių rajone (Švenčionėlių sen.), 1 km į vakarus nuo kelio  **102**  Vilnius–Švenčionys–Zarasai . Pasiekiama iš kelio  **4403**  Švenčionėliai–Raudonė–Zablatiškė , pasukus į priešingą pusę nuo Ignalinos aerodromo. Statytojas koplyčią dar įvardija kaip *Jubiliejine 2000 metų Mūsų Išganytojo šventove*.

Koplyčia su įspūdingais, meniškais darbais, vaizduojančiais Dievo, Lietuvos kančias, J. Jakšto sodyboje įkūnija šeimininko idėjas. Savo sukurta šventove tautodailininkas pagerbia politinių kalinių, tremtinių ir partizanų atminimą, jų žygdarbius, įprasmina jų auką. Čia su bendraminčiais kasmet minima Birželio 14-oji.

Istorija
--------

Pasak J. Jakšto, jo veiklos Sąjūdyje nemėgę žmonės, norėdami parodyti savo nepasitenkinimą, sudegino čia stovėjusį kluoną, kuriame buvo sukaupta daugybė istorinių daiktų. Vėliau šio kluono vietoje nuo 1990 m. buvo statoma ekumeninė koplyčia „*Jubilite Deo Dominum omnis terra*".

J. Jakštas iš pat pradžių koplyčios statyti neketinęs: „*2000-aisiais juk minėjome Išganytojo jubiliejų, ši data man buvo labai svarbi ir labai jaudino, nes juk Lietuvoje niekas per daug tuo nesidomėjo. Taip susiklostė, kad dideles skulptūras reikėjo kaip nors komponuoti, tad teko statyti pastogę, ir taip atsirado koplyčia*."

Veikla
------

Dabar šioje koplyčioje yra eksponuojami smulkesni J. Jakšto kuriamo tautinio-bažnytinio meno darbai. Koplyčioje esančios skulptūros, įvairūs drožiniai atskleidžia svarbiausius Lietuvos įvykius – Lietuvos tūkstantmetį, 600 metų Lietuvos krikšto jubiliejų, perestroiką, popiežiaus atvykimą. Pirmame koplyčios aukšte eksponuojamos knygos apie tremtinius, partizanus. Daugiausia darbų vienijanti tema yra tremties laikotarpis. Antrame aukšte įkurta maldos patalpa su mediniu altoriumi. Priešais altorių guli garbės knyga - joje pasirašo koplyčios svečiai. Be kitų, čia lankėsi Ekumeninės katalikų bažnyčios vyskupas Peter Hickman.

Galerija
--------

* Šoninis fasadas (iš kiemo pusės)
* Pirmajame aukšte
* Antrajame aukšte
* Kryžius ant stogo

Šaltiniai
---------

1. ↑  J. Jakšto kūrybinės dirbtuvės
2. ↑  Unikali sodyba Jukiškėje (*lrytas.lt*) Archyvuota kopija 2015-12-29 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Trumpas Žilvino sugrįžimas tapo Jakštų giminės švente (*Švenčionių kraštas*)[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jukiškės koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Išvažiuojamoji pamoka „Ąžuolai žaliuos žemėj Lietuvos" (*Švenčionių kraštas*)[neveikianti nuoroda]
* InfoDiena. J. Jakšto vienkiemis (*youtube.com*)
| **Circaea alpina** |
| --- |
| Mažoji dantenė (*Circaea alpina*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Nakvišiniai  *( Onagraceae)* |
| Gentis: | Dantenė  *( Circaea)* |
| Rūšis: | Mažoji dantenė  *( Circaea alpina)* |

 |

**Mažoji dantenė** (*Circaea alpina*) – nakvišinių (*Onagraceae*) šeimos daugiametis žolinis augalas.

Natūraliai paplitusi beveik visoje Eurazijoje ir Šiaurės Amerikoje.

Augalas 5–25 cm aukščio. Stiebas status. Lapai blizgantys, pliki, kiaušiniški, 2–6 cm ilgio. Lapkotis sparnuotas. Žiedo vainiklapiai balti, 0,6–1,4 mm ilgio, trumpesni už taurėlapius. Purka galvutės pavidalo, kiek įskelta. Dėžutė vienalizdė, apaugusi trumpais kabliškais šereliais. Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais.

Didžioji dantenė auga drėgnuose miškuose. Lietuvoje gana dažna. Mėgsta drėgnas, ūksmėtas vietas.

Mažoji dantenė hibridizuojasi su didžiąja dantene (*C. lutetiana*), jų palikuonys gali daugintis vegetatyviškai.

* PožymiaiPožymiai
* Augavietė (Lenkija)Augavietė (Lenkija)
* ŽiedynasŽiedynas
* VaisiaiVaisiai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Circaea lutetiana L. *Kew Royal Botanic Gardens*
2. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 211
3. ↑  Rhoads, Ann; Block, Tim (5 September 2007). *The Plants of Pennsylvania* (2nd ed.).
**Vanda Liesienė** (g. 1942 m. kovo 20 d. Plungėje) – Lietuvos gydytoja neurologe, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1965 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1975–1976 m. stažavo Paryžiaus VI universitete. 1990 m. medicinos mokslų daktarė.

1965–1971 m. dirbo Kauno medicinos instituto Centrinėje mokslo tyrimo laboratorijoje, 1972–1975 m. Širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos ir patologijos institute. 1977–1991 m. dirbo Kauno medicinos akademijos Neurofiziologijos laboratorijoje, 1995–1997 m. – Montpeljė universiteto Neurologijos klinikoje, 1992–2002 m. – Kauno medicinos universiteto Neurologijos klinikoje. Nuo 1992 m. Kauno medicinos universiteto, nuo 2003 m. ir Klaipėdos universiteto dėstytoja, nuo 2001 m. profesorė. Nuo 1997 m. dirba AB „Neuromeda" Kaune, nuo 2003 m. – ir Sapiegos ligoninėje Vilniuje. Paskelbė per 150 mokslinių straipsnių.

Nuo 1971 m. Europos miego tyrimų bendrijų federacijos narė, nuo 2000 m. mokslinė sekretorė. Nuo 2000 m. Lietuvos miego medicinos draugijos prezidentė.

Bibliografija
-------------

* Alzheimerio liga ir kitos demencijos, 1997 m.
* Miego medicina, 1999 m.
* Elektroencefalogramos klinikinė analizė ir vertinimas, 2000 m.
* Klinikinė neurologija, su kitais, 2003 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vanda Liesienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 143 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Neotragus batesi** |
| --- |
| Mažoji antilopė*Neotragus batesi* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios antilopės  *( Antilopinae)* |
| Gentis: | Mažosios antilopės  *( Neotragus)* |
| Rūšis: | Mažoji antilopė  *( Neotragus batesi)* |

 |

**Mažoji antilopė** (*Neotragus batesi*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginių (*Bovidae*) šeimos žinduolis.

Kiškio dydžio antilopė. Kūno aukštis 25-35 cm, masė 4-5 kg. Tamsiai ruda. Kūno šonai šviesesni, pasmakrė ir papilvė baltos. Patinai su rageliais, kurie vidutiniškai 2,5 cm ilgio, nežymiai palinkę atgal su skersiniais žiedais pamatinėje dalyje.

Gyvenimo būdas mažai žinomas. Laikosi pavieniui arba poromis. Aktyvi naktį. Minta medžių ir krūmų lapais, vaisiais. Sutinkama miškuose, krūmuose, kakavos ir žemės riešutų plantacijose.

Paplitusi Centrinėje Afrikoje, nuo Benino iki Ugandos.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mažoji antilopė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a8 | b8 | c8 | d8 | e8 | f8 | g8 | h8 |
| a7 | b7 | c7 | d7 | e7 | f7 | g7 | h7 |
| a6 | b6 | c6 | d6 | e6 | f6 | g6 | h6 |
| a5 | b5 | c5 | d5 | e5 | f5 | g5 | h5 |
| a4 | b4 | c4 | d4 | e4 | f4 | g4 | h4 |
| a3 | b3 | c3 | d3 | e3 | f3 | g3 | h3 |
| a2 | b2 | c2 | d2 | e2 | f2 | g2 | h2 |
| a1 | b1 | c1 | d1 | e1 | f1 | g1 | h1 |

 |  |
|  |

 |
| *Absoliutus* (f5-c8) ir *santykinis* (b8-b1) surišimas |

**Surišimas** (arba ***įkaitas, belaisvis***) – situacija žaidžiant šachmatais, kai figūra priversta likti savo vietoje, kadangi pajudėjusi iš vietos atidengtų vertingesnę figūrą. Dažniausiai figūra dengia karalių arba valdovę, bokštą.

Diagramoje – juodųjų žirgas negali pajudėti, kadangi yra baltųjų rikio „surištas" („įkaitas"). Tai – absoliutus surišimas, nes taisyklės neleidžia pajudinti žirgo, kadangi karaliui grėstų šachas.

Kitoje situacijoje juodųjų bokštas suriša baltųjų žirgą su baltųjų valdove. Tai santykinis surišimas, kadangi baltieji gali patraukti žirgą ir netekti valdovės, tačiau jiems tai neapsimokėtų, nes valdovė yra vertingesnė nei žirgas.

Tik figūros, judančios neribotą langelių skaičių gali atlikti surišimo veiksmus, tad karalius, žirgas ir pėstininkas negali to padaryti. Bet kuri figūra gali būti surišta (tapti „įkaitu"), išskyrus karalių.
| Juklaangl. *Eucla* |
| --- |
| *Patupio gatvė Jukloje* |
|  |
| 

JuklaJukla

31°40′00″ p. pl. 128°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.66667°š. pl. 128.86667°r. ilg.﻿ / 31.66667; 128.86667﻿ (Jukla)Koordinatės: 31°40′00″ p. pl. 128°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.66667°š. pl. 128.86667°r. ilg.﻿ / 31.66667; 128.86667﻿ (Jukla) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8:45) |
|  |
| **Valstybė** | Australijos vėliava Australija |
| **Valstija** | Vakarų Australija Vakarų Australija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1885 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 53  |
| **Altitudė** | 93 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Jukla |
|  |
| **Kirčiavimas** | Juklà |

**Jukla** (angl. *Eucla*) – gyvenvietė pietų Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje. Įsikūrusi 1434 km į rytus nuo Perto, Didžiosios Australijos įlankos pakrantėje, 11 km nuo sienos su Pietų Australija. Praeina Australiją juosiančio plento atkarpa Pertas–Adelaidė. Svarbus pakelės sustojimas (viešbutis, restoranas, golfo klubas). Vietos gyventojai verčiasi žvejyba. Yra buvusi telegrafo stotis.

Lietuviai
---------

Viena pagrindinių Juklos gatvių yra Patupio gatvė (*Patupis street*). Ji pavadinta čia nuo 1949 m. gyvenusio lietuvio Gedimino „Styvo" Patupio garbei. Jis Jukloje valdė vieną svarbiausių įstaigų – motelį. Gyvenvietėje pastatytas lietuviškų motyvų „keliautojų kryžius", skirtas Juklos gyventojų ir greitkelio statytojų atminimui. Ant kryžiaus pamato yra memorialinė lentelė G. Patupiui su Gedimino stulpais. Patupių šeima ir dabar tebegyvena Jukloje.

Istorija
--------

Jukla pradėjo kurtis 1873 m. pastačius telegrafo stotį. 1885 m. oficialiai įkurtas Juklos miestelis. XIX a. pab. senasis Juklos miestelis buvo užpustytas smėlio ir perkeltas naujon vieton.

* Keliautojų kryžiusKeliautojų kryžius
* Buvusi telegrafo stotisBuvusi telegrafo stotis
* Juklos motelisJuklos motelis

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Afrika. Antarktida. Australija. Okeanija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Juklà.
4. ↑  A little bit of Lithuania in the outback
5. ↑  Eucla residents hope for radar rethink
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Anyi, Agni |
| --- |
|  |
| Gyventojų skaičius | 2,2 mln. |
| Populiacija šalyse | Dramblio Kaulo Krantas |
| Kalba (-os) | anji |
| Religijos | Akanų religija, katalikybė |
| Giminingos etninės grupės | bauliai |

**Anji** (*Anyi*, *Anyin*) ar **agniai** (*Agni*) – akanų etninė grupė, gyvenanti Vakarų Afrikoje, istoriniame Aukso krante, dabartinio Dramblio Kaulo Kranto pietryčių teritorijoje.

Anji kalba anji kalba, kuri priklauso Nigerio-Kongo kalbinei šeimai, akanų kalboms.

Istorija
--------

Anji skulptūros pavyzdys
Anji, palyginus su visais akanais, susiformavo palyginus vėlai, tik XVII a. Jų konsolidacijai didelę įtaką turėjo Ačančio imperijos agresija, dėl kurios didelė dalis gyventojų dabartinės Ganos teritorijoje buvo priversti migruoti. Taip susiformavo anji, kurie migravo į vakarus, link Komoės upės. Didžioji jų dalis apsistojo teritorijose į rytus nuo upės, kur XVIII a. vid. susikūrė Indenie (su sostine Abenguru) ir Sanvi (su sostine Krindžabo) gentinės karalystės. Dalis anji kėlėsi per upę, kur sukūrė Moronu karalystę.

Šios trys svarbiausios anji karalystės išlaikė savivaldą iki XIX a. kuomet viena po kitos tapo Prancūzijos protektoratais. Sanvi karalystė 1843 m. tapo pirmuoju prancūzų protektoratu regione, įgalinusi tolimesnę kolonizaciją. Visos anji valstybės išlaikė gentinę diduomenę. Tiesa, 1959 m. Sanvi karalystė buvo panaikinta, tačiau jos valdovų linija tęsiama tremtyje.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAukso kranto akanų valstybės  |
| --- |
|  |
| Akanai | 
Adansė **·**  Akimas (Abuakva **·**  Bosomė **·**  Kotoku) **·**  Akvamu (Tvifas) **·**  Akvapemas (Anafo **·**  Guanas **·**  Okerė) **·**  Asenas **·**  Ašantis **·**  Brongai (Bonas **·**  Džiamanas **·**  Bono-Tekimanas) **·**  Denkira **·**  Dvabena **·**  Mankesimas **·**  Anji (Indenie **·**  Sanvi **·**  Moronu) **·**  Bauliai |  |
|  |
| Kitos tautos | 
Ga (Akra) **·**  Efutu |

 |
| Margis |
| --- |
|  Margio žemupys Kozelkiškėse |
| **Ilgis** | 13,1 km |
| **Baseino plotas** | 67,8 km² |
| **Ištakos** | Rūdiškių apylinkės |
| **Žiotys** | Bagdononių tvenkinys (Strėva) |
| **Šalys** |  Lietuva |

**Margis** – upelis Lietuvoje, Trakų rajone; priklauso Strėvos baseinui. Prasideda pelkėtose vietose prie Mikniškių, 2,5 km į vakarus nuo Žaizdrių. Aukštupyje teka į pietus, toliau pasuka į vakarus ir giliu, vietomis miškingu slėniu prateka ežerų virtinę – Margį, Juodikį, Katišių, Ungurį, Unguraitį ir Skričiuką. Kozelkiškėse įteka į Gilūšio ežerą, kuris yra Bagdononių tvenkinio, sudaryto ant Strėvos upės, dalis.

Didelis nuolydis, tėkmė srauni. Žemupys patenka į Aukštadvario regioninį parką. Prie upelio įsikūrę kaimai: Mikniškės, Skersabalė, Malūniai, Katišiai, Kapčiškės, Statkonys, Paunguriai, Kozelkiškės.

Vandenvardis, matyt, kilęs iš žodžio *márgas* („raibas, rainas"), nors gali būti ir iš *márgas* („toks žemės matas") ar *márgė* („žuvis rainė"; „toliau nuo sodybų esantis rėžis").

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001, 410 psl..
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 205
| Anjatuja*Añatuya* |
| --- |
| *Anjatujos panorama* |
|  |
| 

AnjatujaAnjatuja

28°28′0″ p. pl. 62°49′0″ v. ilg.﻿ / ﻿28.46667°š. pl. 62.81667°r. ilg.﻿ / 28.46667; 62.81667﻿ (Anjatuja)Koordinatės: 28°28′0″ p. pl. 62°49′0″ v. ilg.﻿ / ﻿28.46667°š. pl. 62.81667°r. ilg.﻿ / 28.46667; 62.81667﻿ (Anjatuja) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Santjago del Estero provincija Santjago del Estero provincija |
| **Departamentas** | Cheneral Taboados departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1912 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 20 261  |
| **Altitudė** | 98 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Anjatuja |

**Anjatuja** (isp. *Añatuya*) – miestas Argentinoje, Santjago del Estero provincijoje, netoli Salado upės, apie 150 km į pietryčius nuo Santjago del Estero. Cheneral Taboados departamento centras. 20,3 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1912 m. liepos 5 d. Miesto pavadinimas kečujų kalba reiškia skunką. Jis yra ir miesto simbolis. Anjatujos katedra – vyskupystės centras. Anjatujoje 1907 m. gimė garsus tango autorius Homero Manzi.

Per miestą eina Santa Fė-Tukumano geležinkelis. Yra atšaka į Kampo Galją.

Antjatujoje kasmet, balandžio 27 d. švenčiamas *Padre Suárez* festivalis.

Nuorodos
--------

* Provincijos svetainės skiltis Archyvuota kopija 2007-03-10 iš Wayback Machine projekto.

*25 de Mayo* prospektas
Miesto katedra
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Griova Charkovo apylinkėse
**Griova** – reljefo forma, grunte laikinų vandens srautų išgraužtas gilus griovys su stačiais neapaugusiais šlaitais. Griovų formavimasis yra erozijos atvejis.

Griovos susidaro aukštesnėse lygumose ir kalvose, susidariusiose iš purių, lengvai išplaunamų uolienų. Griovų ilgis būna nuo kelių metrų iki kelių kilometrų. Skiriamos naujos griovos, kurios dar intensyviai formuojasi, ir senos griovos.

Griovos paplitusios Rusijos europinės dalies stepėse ir miškastepėse, Vidurinėje Azijoje, Kinijos lioso srityse, kai kuriose JAV vietovėse ir kitur.

Griovos daro didelę žalą žemės ūkiui, kadangi išraižo dirbamus laukus, mažina jų plotą ir prieinamumą. Apsaugai nuo griovų susidarymo naudojami agrotechniniai metodai, mažinantys paviršinį nuotėkį ir sulaikantys drėgmę dirvoje. Besiformuojančias griovas stabdo hidrotechninėmis priemonėmis – pylimais vandeniui sulaikyti, pylimais terasomis, vandens nuotėkio kanalais, užtvankomis, atraminėmis sienelėmis ir kt. Prie griovų ir raguvų sodinamos miško juostos, apželdinami ar padengiami velėna griovų dugnai ir šlaitai, kad būtų sustabdytas griovų plitimas ir didėjimas. 

Vikižodynas
| Grinsborasangl. *Greensboro* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

GrinsborasGrinsboras

36°4′48″ š. pl. 79°49′10″ v. ilg.﻿ / ﻿36.08000°š. pl. 79.81944°r. ilg.﻿ / 36.08000; 79.81944﻿ (Grinsboras)Koordinatės: 36°4′48″ š. pl. 79°49′10″ v. ilg.﻿ / ﻿36.08000°š. pl. 79.81944°r. ilg.﻿ / 36.08000; 79.81944﻿ (Grinsboras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Šiaurės Karolina Šiaurės Karolina |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1808 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 269 666  |
| **Plotas** | 283,0 km² |
| **Tankumas** (2010) | 953 žm./km² |
| **Altitudė** | 272 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.greensboro-nc.gov |
|  **Vikiteka** | Grinsboras |

**Grinsboras** (angl. *Greensboro, Greensborough (1808–1895 m.)*) – miestas JAV, Šiaurės Karolinos valstijos šiaurėje. Gilfordo apygardos administracinis centras. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 269 tūkst. žmonių.

Istorija
--------

Iki kol į teritoriją apie 1750 m. atsikraustė kvakerių bendruomenė, čia gyveno *Saura* genties žmonės, kurie kalbėjo sijų kalbų šeimai priskiriama kalba. Grinsboras įkurtas 1808 m. ir pavadintas generolo majoro Natanaelio Grino, kuris vadovavo amerikiečių pajėgoms Gilfordo mūšyje 1781 m. garbei. Nors amerikiečiai pralaimėjo, Grino vadovaujamos pajėgos nukovė didelį kiekį britų karių.

XIX a. 5-ajame dešimtmetyje nuspręsta Grinsborą įtraukti į naujai tiesiamo geležinkelio liniją. Naujuoju geležinkeliu gabenti tekstilės gaminiai. Po pilietinio karo Grinsboras pagarsėjo kaip buvusi paskutinė Konfederacijos sostinė. Amžiaus pabaigoje prasidėjus industrializacijai, Grinsboras sparčiai išaugo. Buvo atidaryta naujų fabrikų, gaminti džinsai, flanelinės kelnės, kombinezonai. Pastatyta daug prabangių komercinių ir visuomeninių pastatų. XX a. 7-ajame dešimtmetyje mieste vyko jaunų afroamerikiečių bendruomenės atstovų protestai, besitęsę net keletą mėnesių.

Miestų partnerystė
------------------

Grinsboras bendradarbiauja su:

* Prancūzija Monbeljaras, Prancūzija
* Moldavija Bujukanis, Moldova
* Kinijos LR Ingkou, Kinija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ethel Stephens Arnett (1955). *Greensboro, North Carolina: the county seat of Guilford*. University of North Carolina Press. p. 7. Nuoroda tikrinta 2012-11-08.
2. ↑  Arnett, Ethel Stephens. 20
3. ↑  Robinson, Blackwell P. and Alexander R. Stoesen. The History of Guilford County, North Carolina, U.S.A. to 1980, A.D. Edited by Sydney M. Cone, Jr. 1981, p. 101
4. ↑  Fripp, Gayle Hicks. Greensboro, a Chosen Center. Woodland Hills, California: Windsor Publications, 1982. p. 59
Laiko juostos Europoje
**Grinvičo laikas** (angl. *Greenwich Mean Time*, GMT) – terminas, nusakantis vidutinį saulinį laiką Karališkoje observatorijoje, Grinviče, Anglijoje. Dažnai siejamas su pasauliniu koordinuotuoju laiku (angl. *Coordinated Universal Time*, UTC).

Anksčiau GMT buvo laikomas tikslaus laiko atskaitos tašku. Laikas kitose laiko juostose buvo matuojamas nuo Grinvičo. Dabar GMT laikas pakeistas pasauliniu koordinuotu laiku (UTC). Tačiau ir dabar vartojamas GMT terminas, kai kalbama apie laiko juostas, pavyzdžiui, Internete.

Laikas nusakomas tokiu formatu:  

Wed, 22 Dec 2004 23:28:10 GMT+2  

Wed, 22 Dec 2004 14:28:10 GMT-7  

Thu, 23 Dec 2004 00:28:10 GMT+3  

Čia yra užrašytas tas pats laikas skirtingose laiko juostose.

Laiko juostos Europoje, žr. paveikslėlį:  

Mėlyna – Vakarų Europos laikas (WET) UTC (GMT)  

Raudona – Centrinės Europos laikas (CET) UTC+1 (GMT+1)  

Geltona – Rytų Europos laikas (EET) UTC+2 (GMT+2)  

Žalia – Maskvos laikas (MSK) UTC+3 (GMT+3)

Nuorodos
--------

* Greenwich Mean Time
* NIST – World Time Scales Archyvuota kopija 1997-07-29 iš Wayback Machine projekto.
* International Earth Rotation and Reference Systems Service
* World Clock – Current Local Times Archyvuota kopija 2011-11-30 iš Wayback Machine projekto.
* Royal Observatory Greenwich Archyvuota kopija 1999-04-20 iš Wayback Machine projekto.