recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vice City žaidime Grand Theft Auto: Vice City Stories
**Vice City** *(liet. Ydų miestas)* - fiktyvus miestas naudotas Rockstar Games žaidimų serijoje Grand Theft Auto. Miestas yra virtualusis Majamio prototipas. Buvo sukurtos dvi skirtingos miesto versijos nuo serijos pasirodymo 1998 metais:

* *Grand Theft Auto*  versija, pasirodžiusi pirmosios kartos Grand Theft Auto žaidime (1997/1998).
* *Grand Theft Auto III* versija, pasirodžiusi Grand Theft Auto: Vice City (2002) ir Grand Theft Auto: Vice City Stories (PSP, 2006) žaidimuose.

Grand Theft Auto
----------------

Vice City pirmą kartą buvo pristatytas žaidime Grand Theft Auto. Miesto geografija ir išdėstymas labai priminė Majamį. Žaidimą sudarė didelis uostas, bei dar mažas paplūdimys, kuris su žemynu jungėsi tiltais, taip pat buvo labai panaši Majamio augalija.
Žaidime buvo dublikuojami skirtingi Majamio rajonai, kurie buvo vadinami panašiais į tikrovėje egzistuojančių rajonų pavadinimais.

Grand Theft Auto: Vice City / Vice City Stories
-----------------------------------------------

Vice City žaidime Grand Theft Auto: Vice City Stories
Antrą kartą Vice City pasirodė žaidimuose Grand Theft Auto: Vice City ir Grand Theft Auto: Vice City Stories. Miestas buvo visiškai nepanašus į savo pirmtaką. Šiame mieste dažnai vyko gaujų susišaudymai, narkotikų importas ir eksportas, žmogžudystės ir bankų apiplėšimai. Žmonės Vice City atsipalaidavę, nes tai kurortas, bet policija griežtesnė negu Liberty City, ji pradėjo gaudyti net už menkiausią nusižengimą. Dar žinoma, kad Vice City koncertavo įžymus Genesis vokalistas ir būgnininkas Phil Collins ir dar susikūrė daug muzikinių grupių. Vice City gyvena daug turtuolių *Starfish* saloje, taip pat yra daug smulkių nusikaltėlių *Little Havana* rajone ir baikerių *Downtown'e*.

Žemėlapiai
----------

Grand Theft Auto miesto Vice City žemėlapis
Grand Theft Auto: Vice City / Vice City Stories žemėlapis
  


v • a • r **Grand Theft Auto** 

|  |  |
| --- | --- |
| Žaidimai | GTA 1 • London 1969 • London 1961 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Advance • San Andreas • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV • The Lost and Damned • The Ballad of Gay Tony • Chinatown Wars • GTA V • Online |
| Pagrindiniai veikėjai | Claude • Tommy Vercetti • Mike • Carl Johnson • Toni Cipriani • Victor Vance • Niko Bellic |
| Vietovės | Liberty City • Vice City • San Andreas |
| Muzika | GTA 1 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV |
|  |
| --- |
| Darbėnų-Bitėnų elektros jungtis |
| Vieta |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva |
| **Trasa** | Darbėnai–Bitėnai |
| Savininkai |
| **Partneriai** | Litgrid |
| Gamyba |
| **Statybų pradžia** | 2023 m. (planuojama) |
| **Statybų vertė** | 56,785 mln. € |
| **Atidarymas** | 2025 m. (planuojama) |
| Techninė informacija |
| **Jungties tipas** | Antžeminė jungtis |
| **Srovės tipas** | Aukštos įtampos tiesioginė |
| **Ilgis** | 140 km |
| **Kintamoji srovė** | 330 kV |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Darbėnų-Bitėnų elektros jungtis** – planuojama aukštos įtampos elektros jungtis Lietuvoje.

Istorija
--------

Įgyvendinant Baltijos šalių elektros tinklų sinchronizacijos projektą ir povandeninės elektros jungties tarp Lietuvos ir Lenkijos Harmony Link prijungimą prie Lietuvos sistemos, nuspręsta nuteisti dvi papildomas aukštos įtampos elektros jungtis Darbėnai-Bitėnai ir Kruonio HAE-Bitėnai. Tiesiant abu projektus buvo iškirsta dalis Jurbarko, Šakių, Vilkaviškio ir Klaipėdos rajonų savivaldybėse esančių valstybei priklausančių miškų. 330 kV oro liniją Darbėnai–Bitėnai už 56,785 mln. eurų statyba patikėta infrastruktūros statybos įmonių „Kauno tiltai" bei elektros ir telekomunikacijų įrenginių statybos bendrovės „Litenergoservis" konsorciumui.

2020 m. patvirtinta planuojama jungties trasa. Parinkta trasa išnaudos esamų 330 kV EPL Šyša–Bitėnai, Klaipėda–Šyša, Grobinė–Klaipėda trasų inžinerinės infrastruktūros koridorius, kurių bendras ilgis apie 120 km, bei suplanuota nauja viengrandės 330 kV EPL Darbėnai –Bitėnai trasos atkarpa, reikalingas Gargždų miesto Klaipėdos rajone ir Šyšos transformatorių pastotės Šilutės rajone apėjimui ir antros grandies užvedimui į Bitėnų transformatorių pastotę, kurios ilgis 20 km.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Litgrid" paskelbė 330 kV Darbėnų skirstyklos statybos darbų pirkimą
2. ↑  „Litgrid" vadovas R. Masiulis: „Darbėnai yra strategiškai svarbi Lietuvos elektros perdavimo sistemos vieta"
3. ↑  Numatyta elektros linijos Darbėnai–Bitėnai trasa
4. ↑  Vyriausybė uždegė žalią šviesą – artimiausiu metu prasidės linijos Darbėnai–Bitėnai projektavimo rangos darbai Archyvuota kopija 2022-09-03 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Dviejuose sinchronizacijos projektuose „Litgrid" pradės antrųjų etapų projektavimo ir statybos darbus
6. ↑  Tiesiant Kruonio HAE–Bitėnų ir Darbėnų–Bitėnų elektros linijas bus iškirsta dalis miško
7. ↑  Darbėnų-Bitėnų elektros jungties koncepcija Archyvuota kopija 2022-09-03 iš Wayback Machine projekto.
**Emma Peuhkurinen**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Emma Peuhkurinen |
| Gimimo data | 1999 m. lapkričio 30 d. (22 metai) |
| Gimimo vieta | Suomija |
| Ūgis | 1xx cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | KuPS |
| **Numeris** | 17 |
| **Pozicija** | suagė |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2012–20182019– | Suomija ONSSuomija KuPS | 47 0(4)40 0(1) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2019 | Suomija Suomijos WU-19 | 6 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. rugpjūčio 17 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022 m. rugpjūčio 17 d.. |

**Emma Peuhkurinen** (g. 1999 m. lapkričio 30 d.) – suomių futbolininkė, saugė.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti gimtinėje. 2016 m. rungtyniavo ONS.

Nuo 2020 m. atstovavo „Kuopio Palloseura". 2021 m. iškovojo čempionės titulą.

### 2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka

2022–2023 m. UEFA moterų čempionų lygos atrankos burtai lėmė, kad ekipa pateko į 5 atrankos grupę ir pusfinalyje susitiko su Lietuvos čempionėmis FC Gintra.

2022 m. rugpjūčio 18 d. įvyko pusfinalio rungtynės, kuriose Suomijos atstovės rezultatu 2-0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą". Įvarčius pelnė Nanne Ruuskanen ir Lavdije Begolli.

2022 m. rugpjūčio 21 d. įvyko lemiamos rungtynės dėl pirmosios vietos grupėje. Jose kovojo **KuPS** ir Briuselio „RSC Anderlecht". Pagrindinis laikas baigėsi esant lygiam rezultatui (1:1). Pratęsimo metu komanos pelnė po įvartį ir rezultatas vėl buvo lygus (2:2). **KuPS** gretose du įvarčius pelnė Gentjana Rochi. Suomijos atstovės palaužė Briuselio „RSC Anderlecht" tik baudinių serijos metu. Emma Peuhkurinen smūgiavo šioje serijoje ir po jos tikslaus smūgio rezultatas tapo 2-1. Galtutinė baigtis 4-3 lėmė, kad suomės iškovojo pergalę.

Į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos, **KuPS** futbolininkės, o finalininkės ir paguodos rungtynių dalyvės iš tolimesnių kovų iškrito.

Pasiekimai
----------

su **KuPS**
* **Čempionė**: 2021 m.

Rinktinės
---------

Atstovavo Suomijos merginų WU-17, WU-19 rinktinėms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2021 m. sezonas
2. ↑  FC Gintra 0-2 KuPS (pagal Soccerway)
3. ↑  Anderlecht v. KuPS (pagal Soccerway)

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY duomenų bazė (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (apie žaidėją)
* SOFASCORE (apie žaidėją)
* SOCCERDONNA (apie žaidėją)
* KuPS oficialioje svetainėje
* kansallinenliiga.fi svetainėje
* Globalsportsarchive
**Žaliojo rakto programa** – viena iš Aplinkosauginio švietimo fondo vykdomų programų. Tai tarptautinė programa, skirta viešbučiams, svečių namams, konferencijų ir poilsio centrams, kempingams, vasarnamiams, restoranams, kaimo turizmo sodyboms.

Programos tikslai ir kriterijai
-------------------------------

„Žaliojo rakto" programa siekiama keisti turizmo organizatorių ir dalyvių elgesį bei skatinti juos rūpintis aplinka. Šios programos nauda turizmo sektoriaus įmonėms – mažesnės išlaidos vandeniui, energijai, atliekų tvarkymui, švaresnė aplinka bei geresnis įvaizdis klientų atžvilgiu.

Šios programos kriterijai vienija tris pagrindines sritis: aplinkosauginio valdymo, komunikacijos ir mokymų bei techninių reikalavimų. Reikalaujama turėti parengtą aplinkosaugos politiką, tikslų bei veiksmų planus, įtraukti svečius bei darbuotojus į aplinkosauginę veiklą. Tam, kad įgyvendintų techninius kriterijus, programos dalyvis turi tvarkyti atliekas, mažinti vandens bei energijos sąnaudas, pasirinkti tinkamas valymo ir plovimo priemones.

Istorija
--------

Įgyvendinus aplinkosauginius reikalavimus, dalyviui vieneriems metams suteikiamas diplomas. Programos dalyviai kasmet iš naujo turi įrodyti, jog atitinka jiems keliamus reikalavimus.

„Žaliojo rakto" programa buvo pradėta vykdyti Danijoje 1994 m. Šiuo metu daugiau nei 1800 dalyvių 29 šalyse apdovanoti Žaliojo rakto programos diplomais.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje 2003 metais viešbutis „Baltpark" Vilniuje apdovanotas Žaliojo rakto diplomu. Įgyvendinat programos reikalavimus, viešbutyje buvo paruoštas ir įvykdytas darbuotojų mokymo planas, nustatytos nerūkymo zonos, pakeisti buitinės chemijos, biuro ir buitinio popieriaus tiekėjai, rankšluosčių keitimo kambariuose tvarka, pradėtos naudoti A klasės efektyvumo lemputės, sudarytos sąlygos rūšiuoti atliekas, atsisakyta higienos priemonių, įpakuotų vienkartinėse pakuotėse. 2004 – 2007 metais „Baltpark" viešbučiai Vilniuje ir Klaipėdoje (dabar jau „Reval Inn Vilnius" ir „Reval Inn Klaipėda") bei viešbutis „Reval Hotel Lietuva" kasmet apdovanoti Žaliojo rakto diplomais. 2007 metais „Žaliojo rakto" diplomais apdovanotos ir keturios kaimo turizmo sodybos.

Nuorodos
--------

* Žaliojo rakto programos tinklalapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Myxomycota** |
| --- |
| Krekenis (Trichia)Krekenis (*Trichia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Pirmuonys  *( Protozoa)* |
| Skyrius: | Gleivūnai  *( Myxomycota)* |

 |
| **Klasės** |
| * Akrasiomicetiniai (*Acrasiomycetes*)
* Gumbainiai (*Plasmodiophoromycetes*)
* Gleivainiai (*Myxomycetes*)
* Tinklainiai (*Labyrinthulomycetes*)
 |

**Gleivūnai** (*Myxomycota*) – nesudėtingos sandaros heterotrofinių organizmų skyrius, mikologų priskiriamas grybų karalystei, o zoologų – pirmuonims. Jų vegetatyvinis kūnas neturi tvirto apvalkalėlio, ir mitybos pobūdis yra kitoks negu tikrųjų grybų. Grybai minta osmotiškai, o gleivūnai – fagotrofiškai. Tačiau jų vegetatyvinio kūno – plazmodžio – judėjimas link maisto šaltinio pagal drėgmės ar šviesos gradientą daro juos panašius į paprasčiausius gyvūnus.

Kartais nepalankiose sąlygose plazmodis apsitraukia labai stora kietos konsistencijos luobele ir virsta vadinamąja makrocista (gr. makros - didelis, *kystis* - pūslė.), kuri ilgą laiką gali ištverti sausrą, karštį, šaltį, maisto medžiagų trūkumą ir kt.

Po kurio laiko plazmodis pradeda sporifikuoti. Jis peršliaužia į sausesnę, daugiau apšviestą vietą ir suskyla į daugelį sporangių, apsuptų standžiu apvalkalėliu. Jų dydis ir forma įvairių gleivūnų rūšių labai skiriasi. Dažniausiai jos būna apvalios arba ovalios, apatinėje dalyje susiaurėjusios į kotelį, ir siekia vos keletą milimetrų ilgio.

Daugelio gleivūnų rūšių sporangės, susitelkusios grupėmis, sudaro vaisinį kūną, vadinamą etaliu. Etalis paprastai vadinamas vaisiakūniu. Vaisiakūnio (etalio) dydis ir forma tarp įvairių gleivūnų rūšių skiriasi. Dažniausiai jie būna rutuliukų, buožialių, pagalvėlių ir kitokios formos, kaip ir plazmodis, paprastai ryškiai spalvoti. Tokius gleivūnų vaisiakūnius dažnai matome miške: ant kelmų, medžių.

Gleivūnų vaisiakūnį iš paviršiaus dengia kieta luobelė, vadinama peridžiu, kuri neretai būna prisisunkusi kalkių.

Gleivūnai gyvena tamsiose drėgnose vietose: pūvančių kelmų ir rąstų plyšiuose, po žieve, dirvožemyje, tarp pūvančių lapų, ant žolėdžių gyvūnų ekskrementų, gyvų medžių bei krūmų žievės ir kt. 

Lietuvoje žinoma apie 200 rūšių iš šiam skyriui priklausančios gleivainių (*Myxomycetes*) klasės.
| **Andžejus Artūras Zamoiskis** |
| --- |
|  |
| Zamoiskiai |
| Jelita (herbas) |
| Jelita (herbas) |
|  |
| Gimė | 1800 m. balandžio 2 d.Viena |
| Mirė | 1874 m. lapkričio 29 d. (74 metai)Krokuva |
| Tėvas | Stanislavas Kostka Zamoiskis |
| Motina | Sofija Čartoriska |

Grafas **Andžejus Artūras Zamoiskis** (lenk. *Andrzej Artur Zamoyski*; 1800 m. balandžio 2 d. Vienoje – 1874 m. lapkričio 29 d. Krokuvoje) – Lenkijos valstybinis veikėjas iš Zamoiskių giminės.

Biografija
----------

Gimė 1800 m. Stanislovo Kostkos Zamoiskio ir Sofijos Čartoriskos šeimoje.

1842 m. įkūrė žemės ūkio metraštį „Rocznik Gospodarstwa Krajowego".

1848 m. įkūrė laivininkystės kompaniją.

1857 m. kūrė žemės ūkio bendrovę „Towarzystwo Rolnicze". Savo veiklos pirmaisiais metais žemės ūkio bendrovė užsiėmė beveik išimtinai agronomija, konkursais ir pan. Per kelerius metus bendrovė išaugo iki kelių tūkstančių žmonių. Bendrovė įgijo ne tik ekonominę, bet ir politinę reikšmę. Tačiau 1861 m. balandžio 6 d. dėl visuomenės padidėjusio radikalumo bendrovė buvo panaikinta.

Andžejus Zamoiskis buvo iškviestas į Peterburgą, kur imperatorius Aleksandras II paprašė jo laikinai išvažiuoti į užsienį.

1863 m. rugsėjo 19 d. sukilimo metu, iš Zamoiskiui priklausiusio namo langų buvo užmėtyta bombomis ir apšaudyta karieta, kurioje važiavo Lenkijos kunigaikštystės vietininkas, grafas Fiodoras Fiodorovičius Bergas su adjutantu Viktoru fon Valiu. Rimtai niekas nenukentėjo – buvo kontūzinti Viktoras fon Valis ir keletas konvojaus kazokų, grafui peršovė tik lietpalčio apykaklę. Zamoiskio rūmai buvo konfiskuoti, nors pats grafas vargu ar dalyvavo pasikėsinime, nes namas buvo nuomojamas daugeliui gyventojų, o jo paties nebuvo Lenkijoje.

Gyveno Paryžiuje ir Drezdene.

Šeima ir vaikai
---------------

1824 m. rugsėjo 16 d. Liubovle vedė grafaitę Rožę Potocką (1802 m. liepos 16 d. – 1862 m. spalio 27 d.), grafo Antono Potockio (1780–1850) ir Rožės Potockos (1780–1862) dukterį. Jų vaikai:

* Sofija (1825 m. rugsėjo 5 – 1853 m. kovo 27 d.), vyras – Pranciškus Žltovskis (1818–1894)
* Vladislavas (1830–1873 m. lapkričio 10 d.)
* Cecilija (1831 m. kovo 10 d. – 1904 m. liepos 23 d.), vyras nuo 1853 m. kunigaikštis Jurgis Henrikas Liubomirskis (1817–1872)
* Jonas Mykolas (1832 m. lapkričio 29 d. – mirė Anglijoje), pakaitė pavardę į Džonas Grejus.
* Stanislovas Antonas (1834 m. gegužės 14 d. – 1881 gegužės 10 d.)
* Rožė (1836 m. liepos 29 d. – 1915 m. spalio 12 d.), vyras nuo 1859 m. kunigaikštis Eugenijus Adolfas Liubomirskis (1825–1911)
* Andžejus Antonas (1838 m. balandžio 14 d. – 1889 m. rugpjūčio 20 d.)
* Zdislavas (1842 m. gegužės 20 d. – 1925 m. rugpjūčio 15 d.), vedęs nuo 1865 m. Mariją Sveikovską (1841–1932)

Nuorodos
--------

* Zamoiskio biografija (lenkų kalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Geltonasis kleckis** (*Fuligo septica*). Šio gleivainio plazmodis geltonas. Geltonasis kleckis sporifikuoja gegužės – spalio mėnesiais ant pūvančios medienos, kelmų, lapų, spyglių
**Gleivainiai** (*Myxomycetes*) – gleivūnų skyriaus (*Myxomycota*) klasė. Jų vegetatyvinį kūną sudaro daugiabranduolė protoplazminė masė su daugybe pulsuojančių vakuolių. Ji vadinama plazmodžiu. Plazmodis gali būti įvairių spalvų (geltonas, raudonas, violetinis, baltas ir kt.), skaidrus arba nepermatomas. Gleivainių ląstelės neturi nei sienelės, nei pastovios formos. Pats plazmodis sudarytas iš maždaug 75 % vandens, taip pat baltymų, glikogeno. Jis gana įvairaus dydžio, nuo mikroskopinio iki keliasdešimties centimetrų. Paprastai jis auga naktį. 

Gleivainiai minta plazmodžiui, visu kūnu apgaubus amebas, grybieną, bakterijas, kietesnes organines medžiagas ir kt. Aplink maisto daleles susidaro virškinamosios vakuolės, kurios virškina, o nesuvirškintas daleles pašalina pro bet kurią kūno vietą.

Subrendęs plazmodis juda į sausesnę vietą ir ima sporifikuoti. Gleivainių vaisiakūniai (sporokarpai) yra keturių tipų: 

* Sporangiokarpas – pavienis įvairios formos ir dydžio dėžutės pavidalo sporokarpas, talpinantis sporas.
* Plazmodiokarpas – plazmodis virsta sporokarpu nekeisdamas formos.
* Etalis – sporokarpas nesuskirstytas į kameras.
* Pseudoetalis – sutelktinis sporokarpas, sudarytas iš daugelio glaudžiai susitelkusių atskirų kamerų – sporangiokarpų.

Punktuoto sąrašo elementas

Lietuvoje žinoma apie 200 gleivainių rūšių.
**Alkoholis** – organinis junginys, turintis hidroksilo grupę (-OH) susijungusią su alkilo arba alkilinės grupės anglies atomu. Pagal tokių grupių skaičių skirstomi į vienhidroksilius, dvihidroksilius, trihidroksilius ir daugiahidroksilius. Paprasčiausias šios klasės atstovas metanolis: (CH3OH).

Bendra paprasto aciklinio alkoholio formulė yra CnH2n+1OH.

Jei naudojamas be papildomų patikslinimų alkoholis paprastai suprantamas kaip etilo alkoholis arba etanolis (C2H5OH). Gėrimai, turintys etilo alkoholio, vadinami alkoholiniais gėrimais.

Žodžio kilmė
------------

Žodžio *alkoholis* kilmė nėra tiksliai žinoma, tačiau manoma, kad jis yra arabiškos kilmės. Labiausiai paplitęs aiškinimas: arab. al kohl – „stibis, stibio milteliai". Nors tarp alkoholio ir stibio iš esmės nėra jokio cheminio ryšio, tačiau galimas to paaiškinimas pateikiamas toks: smulkiai sutrintas stibis, jo milteliai buvo naudojami labai brangiems kosmetiniams pieštukams viduramžių Arabijoje, ir šis terminas (*al kohl*) ėmė prigyti kaip egzotinio, magiškų savybių turinčio elemento sinonimas. Tokios nepaprastos savybės buvo priskiriamos ir etanoliui, todėl jam irgi duotas *al kohl* pavadinimas, kuris palaipsniui tapo alkoholiu.

Pirminiai, antriniai ir tretiniai alkoholiai
--------------------------------------------

Paprasčiausias alkoholis – metanolis
Alkoholiai yra skirstomi į pirminius antrinius ir tretinius pagal tai, prie kiek anglių yra prisijungęs C-OH anglies atomas. Paprasčiausi pavyzdžiai:

### Pirminiai

* metanolis (CH3OH)
* etanolis (CH3CH2OH)
* 1-propanolis (CH3CH2CH2OH)
* 1-butanolis (CH3CH2CH2CH2OH)

### Antriniai

* 2-propanolis ((CH3)2CHOH)
* 2-butanolis (CH3CH(OH)CH2CH3)

### Tretiniai

* 2-metil-2-etanolis ((CH3)3CHCOH)

Nomenklatūra
------------

Alkoholių pavadinimai sudaromi iš atitinkamo alkano pavadinimo, pridedant priesagą *-olis* (metanolis pagal metaną, etanolis pagal etaną ir pan.). Jei yra dvi OH grupės, pridedama *-diolis*, jei trys – *-triolis*.

Paprastus alkoholius galima vadinti pasakant radikalo pavadinimą ir žodį „alkoholis". Pvz.: metilo alkoholis, etilo alkoholis. Jei tretinis alkoholis, tai nurodoma pridedant *tret-*. Pvz.: tret-butilo alkoholis tai tas pat kaip 2-metil-2-propanolis.

Kartais alkoholių OH grupės numeravimas rašomas galūnėje. Pvz.: propan-2-olis tai tas pat kaip 2-propanolis.

Išnašos
-------

1. ↑  *Alkoholiai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-11-15.
2. ↑  „Alcohol". *www.etymonline.com*. Nuoroda tikrinta 2021-11-16.

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Alkoholis***
| Vinis*Vinh* |
| --- |
| *Lenino prospektas Vinyje* |
|  |
| 

VinisVinis

18°40′0″ š. pl. 105°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿18.66667°š. pl. 105.66667°r. ilg.﻿ / 18.66667; 105.66667﻿ (Vinis (miestas))Koordinatės: 18°40′0″ š. pl. 105°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿18.66667°š. pl. 105.66667°r. ilg.﻿ / 18.66667; 105.66667﻿ (Vinis (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Vietnamo vėliava Vietnamas |
| **Provincija** | Ngeano provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 100 576  |
|  |
|  **Vikiteka** | Vinis |

**Vinis** (viet. *Vinh*) – miestas šiaurinėje Vietnamo dalyje, Bakbo įlankos pakrantėje, prie Ka upės žiočių. Ngeano provincijos administracinis centras. Pro miestą eina pagrindinis šalies plentas ir geležinkelis. Jūrų uostas yra Benthiujo mieste. Medienos apdirbimo, cemento, plytų gamybos įmonės, maisto pramonė, mechanikos dirbtuvės. Veikia universitetas.

Netoli Vinio yra Haišono šventykla, o Hoangču kaime gimė Vietnamo revoliucionierius Ho Ši Minas.

Istorija
--------

Seniau miestas buvo žinomas kaip ***Kevanas, Kevinis, Vinziangas***, bet nuo 1789 m. pradėtas naudoti Vinio pavadinimas. Miestas sugriautas Vietnamo karo metu, o vėliau atstatytas (su TSRS ir VDR pagalba) pagal naują planą.

Sportas
-------

* Sông Lam Nghệ An FC futbolo klubas;
* „Vinh" stadionas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 93
| Zavichostaslenk. *Zawichost* |
| --- |
|        |
| *bažnyčia* |
|  |
| 

ZavichostasZavichostas

50°48′0″ š. pl. 21°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿50.80000°š. pl. 21.85000°r. ilg.﻿ / 50.80000; 21.85000﻿ (Zavichostas)Koordinatės: 50°48′0″ š. pl. 21°51′0″ r. ilg.﻿ / ﻿50.80000°š. pl. 21.85000°r. ilg.﻿ / 50.80000; 21.85000﻿ (Zavichostas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Švento Kryžiaus vaivadija |
| **Apskritis** | Sandomiero apskritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | XII a. |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 1 853  |

**Zavichostas** (lenk. *Zawichost*) – miestas Lenkijos pietryčiuose. Įsikūręs Švento Kryžiaus vaivadijoje.

Istorija
--------

Pirmą kartą miestas paminėtas 1148 m. Tuo metu jame buvo pilis ir gyvenvietė. 

1205 m. netoliese įvyko mūšis, kuriame Lešeko I Baltojo ir Mazovijos Konrado I kariauna nugalėjo Romano Didžiojo armiją. Haličo–Voluinės karalius buvo nugalėtas, žuvo. Mūšis žinomas Zavichosto pavadinimu. 

Nežinoma, kada Zavichostui buvo suteiktos miesto teisės, greičiausiai tai įvyko iki 1255 m.

XIV a. Zavichostas tapo karališkuoju miestu. Čia karalius Kazimieras III Didysis pastatė pilį.

Zavichostas klestėjo XV ir XVI a. Tuo metu jis buvo svarbus taškas prekybos kelyje iš Krokuvos į Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę ir rinkdavo mokesčius už prekes, vežamas Vyslos upe. 1564 m. Mieste buvo daug amatininkų, miesto rotušė ir 126 namai. Gerai laikai pasibaigė suirutės metu. Zavichostą sunaikino švedai (1655 m.), o paskui suniokojo Translivanijos kunigaikščio Jurgio II Rakočio kariai. Įsibrovėliai sudegino pilį, kuri liko griuvėsiuose iki 1813 m. Potvynio metu pilies sienos sugriuvo į Vyslą.

1666 m. mieste kilo didysis gaisras, sunaikinęs daugybę pastatų. Vėliau kilo maro epidemija, kurios metu dauguma gyventojų išmirė. Po visų šių nelaimių miestas jau niekada neatsigavo. Be to, po Lenkijos ir Lietuvos valstybės padalinimo miestas atsidūrė netoli Rusijos ir Austrijos sienos, o tai trukdė plėtrai.

XVIII a. pradžioje netoli Zavichosto buvo įkurtas Starostovo (lenk. *Starostów*) miestas (vėliau žinomas kaip Prosperovas lenk. *Prosperów*). Dauguma šio miestelio gyventojų buvo žydai, o 1820 m. Prosperovas sujungtas su Zavichostu. 1827 m. mieste buvo 281 namas (daugumą iš jų mediniai) ir 2320 gyventojų.

1888 m. Zavichostas prarado savo miesto teises ir tapo kaimu.

Antrojo pasaulinio karo metu vokiečių okupantai įkūrė getą mieste kuriame gyveno 5000 žydų. Dauguma jų buvo išžudyti 1942 m. spalio mėn. Bełżec mirties stovykloje.

1944 m. mieste įvyko mūšiai tarp Vermachto ir Raudonosios armijos, kuriose buvo sunaikinta dalis miesto.

Nuorodos
--------

* Strona urzędu miasta i gminy w Zawichoście (lenkų k.)
| Alkantara |
| --- |
| Alkantara teka kanjonu Alkantara teka kanjonu |
| **Ilgis** | 52 km |
| **Baseino plotas** | 573 km² |
| **Ištakos** | Nebrodis |
| **Žiotys** | Jonijos jūra |
| **Šalys** | Italija |
|  |
|  **Vikiteka** | Alkantara |

**Alkantara** (it. *Alcantara*, sicil. *Alcàntara*) – upė Italijoje, rytų Sicilijoje, Mesinos provincijoje. Prasideda 1250 m aukštyje, Nebrodžio kalno papėdėje. Teka į rytus pagal šiaurinį Etnos ugnikalnio šlaitą. Tekėdama per bazaltinius sluoksnius, upė sudaro vaizdingus kanjonus, vadinamus *Gole dell’Alcantara*. Vietomis yra susidarę „lavos stulpai", sustingę karštai lavai susiliejus su šaltu vandeniu. Alkantara įteka į Jonijos jūrą šalia Džiardini Nakso.

Upės pavadinimas arabiškos kilmės: žodis „Alkantara" (arab. القنطرة = *al-Qanṭarah*) reiškia tiltą. Graikai upę vadino *Akesines Potamos*, romėnai – *Assinus*.

Alkantaros upę savo darbuose minėjo istorikas Tukididas, aprašydamas 425 m. p. m. e. vykusį Mesenijos karių Naksos miesto puolimą.

Alkantaros upė Sicilijos žemėlapyje

Šaltiniai
---------

1. ↑  Plinijus Vyresnysis, „Gamtos istorija" 3.8
2. ↑  Tukididas, „Peloponeso karas" 4.25
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kintamos įtampos stabilizatorius** – invertorinis įtampos stabilizatorius. Tai dvigubo konvertavimo kintamos įtampos reguliavimo technologija, skirta esamuoju laiku valdyti įtampos svyravimus, staigius kritimus, įtampos viršįtampius, taip pat dorotis su kitais energijos kokybės nesklandumais, tokias kaip elektromagnetiniai laukai (EMI) ir radijo dažnių trikdžiai (RFI). Reguliavimui naudojamas IGBT tipo tranzistorius, kuriantis kintamą įtampą naudojant impulsinę platuminę moduliaciją (PWM) esant aukštam perjungimo dažniui. Invertorinio stabilizatoriaus išėjime sukuriama taisyklingos sinusoidinės formos kintama įtampa, kuri nepriklauso nuo įėjimo įtampos formos. Naudojant šią technologiją pasiekiamas didelis reguliavimo greitis, todėl šie įtampos stabilizatoriai tinka elektrotechninės ir elektroninės įrangos, kuriai būtina tiksliai reguliuojama įtampa, maitinimui.
*Kitos reikšmės – Baras (reikšmės).*

| Barasukr. *Бар* |
| --- |
|              |
| *Miesto vaizdas* |
|  |
| 

BarasBaras

49°04′0″ š. pl. 27°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.06667°š. pl. 27.66667°r. ilg.﻿ / 49.06667; 27.66667﻿ (Baras (Ukraina))Koordinatės: 49°04′0″ š. pl. 27°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.06667°š. pl. 27.66667°r. ilg.﻿ / 49.06667; 27.66667﻿ (Baras (Ukraina)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Ukrainos vėliava Ukraina |
| **Sritis** | Vinycios sritis Vinycios sritis |
| **Rajonas** | Baro rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 15 775  |
| **Plotas** | 5,95 km² |
| **Tankumas** (2020) | 2 651 žm./km² |
| **Altitudė** | 300 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Baras |

**Baras** (ukr. *Бар*) – miestas Ukrainoje, Vinycios srityje, prie Rivo upės, 68 km į pietvakarius nuo Vinycios. Rajono centras. 7 km nuo miesto yra Baro geležinkelio stotis prie Vinycios–Odesos linijos. Mašinų gamybos, maisto (cukraus, konservų) pramonė. Bare yra 1616 m. įkurtas karmeličių vienuolynas, pilies liekanos, Michailo Kociubinskio namas.

Istorija
--------

Gyvenvietė (Rovo vardu) šaltiniuose minima nuo 1425 m. Čia XVI a. karalienės Bonos Sforcos nurodymu pastatyta pilis, pradėjo kurtis Baro miestas. 1540 m. jam suteiktos miesto teisės. Pilis daug kartų nesėkmingai buvo puolama, bet galiausiai 1648 m. ją užėmė Bogdanas Chmelnyckis. 1672 m. miestą užėmė Osmanai, o 1674 m. atkovojo lenkai. Vėliau miestas nuolat buvo užimamas tai turkų, tai lenkų. 1768 m. mieste sudaryta žymioji Baro konfederacija. 1795 m. Baras tapo Rusijos dalimi.

* Šv. Onos katalikų bažnyčiaŠv. Onos katalikų bažnyčia
* Karmeličių vienuolynasKarmeličių vienuolynas
* Uspenskio cerkvėUspenskio cerkvė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 50
| **Andžejus Potockis (1609)** |
| --- |
| Potockiai |
| Herbas „Pilava" |
| Herbas „Pilava" |
|  |
| Gimė | 1553 m. |
| Mirė | 1609 m. (~56 metai) |
| Tėvas | Mikalojus Potockis |
| Motina | Ana Čerminska |

**Andžejus Potockis**  (apie 1553–1609) – ATR valstybinis veikėjas, karaliaus rotmistras, Podolės pataurininkas (1590), Belokamensko seniūnas, Podolės Kameneco kaštelionas (nuo 1607 metų).

Biografija
----------

Žymios magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa" savininkas. Karūnos lauko sargybinio Mikalojaus Potockio (1517/1520–1572) ir Anos Čerminskos (1525–1579) antrasis sūnus. Broliai – Braclavo vaivados Jokūbas, Janas ir Stefanas.

Jaunystėje buvo Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Žygimanto Augusto rūmuose. Jo keturi broliai buvo susiję su Podole, kur užėmė Podolės Kameneco kaštelionų pareigybes, Podolės Kameneco generalinių seniūnų ir mažiau svarbias pareigybes. Kaip rotmistras, Andžejus Potockis kartu su broliais dalyvavo mūšiuose su rumunais, moldavais ir turkais. 1595 metais dalyvavo Lenkijos armijos žygyje į Moldaviją, kur tų pačių metų gruodžio 12 d. dalyvavo Sučavo mūšyje. Iki 1599 metų valdė dalį Auksinio Potoko.

Zebžydovskio rokošo metu Andžejus Potockis išsaugojo ištikimybę Lenkijos karaliui Zigmantui III Vazai. 1607 metų liepos 5 d. kartu su broliais dalyvavo rokošo dalyvių armijos sutriuškinime Guzovo mūšyje. Mūšyje Andžejus Potockis buvo sunkiai sužeistas, jį vos rado gyvą tarp daugelio užmuštų kūnų.

Buvo išrinktas pasiuntiniu į 1589 ir 1607 metų seimus. 1607 metais už nuopelnus tėvynei gavo Podolės Kameneco kašteliono pareigybę ir leidimą miestų įkūrimui nuosavose valdose.

Šeima
-----

Buvo vedęs du kartus. Pirma santuoka buvo su Sofija Piasecka, Floriano Piaseckio dukterimi. Vaikai:

* Mikalojus (m. 1613), karaliaus rūmininkas ir rotmistras
* Stanislovas (apie 1579–1667), Braclavo, Podolės, Kijevo, Krokuvos vaivada, Karūnos lauko ir didysis etmonas
* Jurgis (m. po 1615), karaliaus pulkininkas
* Jokūbas (m. po 1657), Podolės pataurininkis
* Ana Potocka (apie 1593–1623), 1-mas vyras Rusios vaivada Stanislavas Golskis, 2-ras vyras nuo 1612 metų, kunigaikštis Konstantinas Zaslavskis (m. 1615), 3-čias vyras nuo 1615 metų Voluinės kaštelionas, kunigaikštis Samuilas Koreckis (m. 1633)
* Kristina Potocka, 1-mas vyras Podolės Kameneco kaštelionas Aleksandras Chumieckis, 2-ras vyras Samuilas Zamechovskis

Antra santuoka buvo su Katerina Bučacka-Tvorovska (m. po 1627), Baro seniūno ir Podolės Kameneco pakamario Mikalojaus Bučackio Tvorovskio (m. 1595) ir Anos Magdelenos Radvilaitės (1553–1590) dukterimi. Vaikai:

* Kristupas (1600–1675), taurininkas, pastalininkis, stalininkas, raikytojas ir Lietuvos didysis pataurininkis
* Janas Teodorikas (1608–1664), Haličo pakamaris

Nuorodos
--------

* *Niesiecki К.* Korona polska przy złotej wolności starożytnymi wszystkich katedr, prowincji i rycerstwa klejnotami… Archyvuota kopija 2013-10-22 iš Wayback Machine projekto.. Lwów, 1740. t.3. 938 s.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Marondera*Marondera* |
| --- |
| 

MaronderaMarondera

18°11′0″ p. pl. 31°33′00″ r. ilg.﻿ / ﻿18.18333°š. pl. 31.55000°r. ilg.﻿ / 18.18333; 31.55000﻿ (Marondera)Koordinatės: 18°11′0″ p. pl. 31°33′00″ r. ilg.﻿ / ﻿18.18333°š. pl. 31.55000°r. ilg.﻿ / 18.18333; 31.55000﻿ (Marondera) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Zimbabvės vėliava Zimbabvė |
| **Provincija** | Rytų Mašonalandas |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 52 283  |

**Marondera** (angl. *Marondera*) – miestas šiaurės rytų Zimbabvėje, 72 km į pietryčius nuo Hararės; Rytų Mašonalando administracinis centras. Eina Hararės–Beiros geležinkelis. Yra kelios aukštosios mokyklos, mokslinių tyrimų stotis. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (tabakas, kukurūzai, pieno produktai).

Istorija
--------

Gyvenvietė pradėjo kurtis 1890 m. iš poilsiavietės prie kelio, jungiančio Solsberį ir Umtalį. 1913 m. įkurtas ***Marandeljaso*** (*Marandellas*) kaimas, o 1943 m. gavo miesto statusą. Tai buvo svarbus kolonijinės valdžios centras, iš čia rengtos karinės misijos į Transvalį, apgyvendinti iškelti lenkai. Ilgą laiką tai buvo klestintis žemdirbystės, prekybos centras, bet valdant Robertui Mugabei pradėjus baltųjų žemių perdalijimą, miesto ekonomika patyrė nuosmukį.
***Empire***| Periodiškumas | mėnesinis |
| Kategorijos | kinas |
| 

---

 |
| Redaktorius | Mark Dinning |
| Pirmasisleidimas | 1989 m. liepa |
| Kompanija | Bauer |
| Kalba | anglų |
| Tiražas | 145 117 |
| ISSN | ISSN 0957-4948 |
| 

---

 |
| **Tinklalapis:** www.empireonline.com |

**Empire** – britų mėnesinis filmų žurnalas, leidžiamas bendrovės „Bauer Media Group". Tai perkamiausias filmų žurnalas Jungtinėje Karalystėje. Jo tiražas – 160 067 egz. (2013 m. duomenys). Žurnalas taip pat leidžiamas JAV, Australijoje, Turkijoje, Rusijoje ir Portugalijoje.

Žurnale skelbiami filmų naujienos, anonsai, recenzijos. Apžvelgiami tiek *mainstream* filmai, tiek meniniai filmai, bet daugiausia koncentruojamasi ties meniniais. Taip pat sudaromi įvairūs filmų topai, pora skilčių skiriama diskusijoms su žvaigždėmis, kuriems užduodami ar tai neįprasti klausimai, ar klausimai, susiję su filmais, kuriuose jie vaidina. Nuo 167 leidimo publikuojama apybraiža *Masterpieces* ('šedevrai').

Žurnalas taip pat organizuoja kasmetinius Empire apdovanojimus, kuriuos anksčiau rėmė „Sony Ericsson", o nuo 2009 m. – „Jameson". Apdovanojimų laureatus renka žurnalo skaitytojai.

Istorija
--------

Pirmasis leidimas išėjo 1989 m. liepos mėn. Jį ir vėlesnius leidimus rengė Barry McIlheney, o leido bendrovė „Emap". 2008 m. pradžioje „Bauer" įsigijo „Emap".

Redaktoriai
-----------

* Barry McIlheney (1–44 leidimai)
* Phil Thomas (45–72 leidimai)
* Andrew Collins (73–75 leidimai)
* Mark Salisbury (76–88 leidimai)
* Ian Nathan (89–126 leidimai)
* Emma Cochrane (127–161 leidimai)
* Colin Kennedy (162–209 leidimai)
* Mark Dinning (210–dabar)

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Maroko liaudies jėgų socialistų sąjunga** (**USFP**, pranc. *Union socialiste des forces populaires*:, arab.: *Al ittihad alishtiraki lilqowati ashaabia*) – Maroko kairioji politinė partija.

Istorija
--------

1944 m. Mehdis Ben Barka ir Aberahimas Buabidas įkūrė partiją *Istiklial* (Maroko Nepriklausomybės partija), kuri vadovavo šalies išlaisvinimui. Tačiau reali valdžia 1955 m. buvo atiduota sultonui M. Ben Juzefui, kuris netrukus pradėjo pažeidinėti politines teises.

1959 m. dalis kairiųjų judėjimo narių įkūrė *Maroko nacionalinę liaudies jėgų sąjungą* (UNFP). 1959 m. – 1960 m. UNFP sekretoriato narys Abdela Ibrahimas buvo paskirtas ministrų tarybos pirmininku, A. Buabidas – pirmininko pavaduotoju ir ekonomikos bei finansų ministru. 1960 m. UNPF nugalėjo regioninių savivaldybių ir komunų rinkimuose, tačiau neteko vietų vyriausybėje.

1962 m. II partijos kongrese nutarta boikotuoti nedemokratinį konstitucinį referendumą, kuriuo įteisinta monarchija. 1963 m. A. Buabidas ir M. Ben Barka išrinkti į parlamentą, bet netrukus partijos vadovai buvo suimti, o M. Ben Barka 1965 m. pagrobtas Paryžiuje ir dingo be žinios.

1970 m. UNPF ir Istiqlal pasipriešino dar vienam konstituciniam referendumui, o 1973 m. keliasdešimt UNPF kovotojų buvo nuteisti mirties bausme už pasikėsinimą prieš valstybę. 1975 m. partijos pirmuoju sekretoriumi išrinktas A. Buabidas. Tačiau represijos prieš partiją tęsėsi – netrukus Kasablankoje buvo nužudytas vienas iš Centrinio sindikato (profsąjungų) lyderių ir partijos steigėjų Omaras Benželunas. Tai sukėlė marokiečių pasipiktinimo bangą. Po trijų dienų, 1975 m. gruodžio 21 d. buvo įkurta *Jaunimo Itihadija*.

1979 m. dalis UNPF narių įkūrė naują partiją, kuri buvo pavadinta Maroko liaudies jėgų socialistų sąjunga – USFP. 1981 m. birželio 20 d. buvo uždrausti USFP laikraščiai „*Al Moharir*" ir „*Libėration*", suimti visi Politinio biuro nariai.

1991 m. paskelbtas USFP ir Istiqlal partijų vieningų veiksmų manifestas. Bet 1992 m. buvo nužudytas partijos lyderis A. Buabidas, partijos vadovais išrinkti Abderahmanas Jusufis ir Mohamedas Eljazgis.

1993 m. sudarytas demokratinis blokas Koutla, jungiantis UNPF, Istiqlal, PPS ir OADP. 1998 m. buvo sudaryta A. Jusufio vadovaujama vyriausybė.

2001 m. įvyko VI partijos kongresas, priėmęs naują veiksmų programą.

2002 m. parlamento rinkimuose USPF laimėjo 50 vietų iš 325 Atstovų rūmuose ir tapo didžiausia parlamento partija. Kartu su 48 vietas gavusia Nepriklausomybės partija suformavo Driso Džetu vyriausybę.

Struktūra
---------

Turi vietines organizacijas visose Maroko provincijose. Aukščiausias organas – Kongresas, šaukiamas kas 5 metai. Jame renkamas Politinis biuras, sudaroma administracinė komisija ir Centro komitetas. Pagrindinių veikoos sričių politiką formuoja Teminės komisijos ir sektoriai. Partijoje veikia Jaunimo organizacija *Chabiba Ittihadia*, moterų organizacija *Femme Ittihadia*, *Savivaldybių fondas*, *Žemės ūkio fondas*, *Profsąjungų komisija* ir kiti padaliniai.

Socialistų Internacionalo narė nuo 1991 m.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė (Prancūzų kalba)

Oficiali svetainė - Oujda Angad prefektūra (Arabų kalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Loxia leucoptera** |
| --- |
| Margasparnis kryžiasnapis (Loxia leucoptera)Margasparnis kryžiasnapis (*Loxia leucoptera*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Kikiliniai  *( Fringillidae)* |
| Gentis: | Kryžiasnapiai  *( Loxia)* |
| Rūšis: | Margasparnis kryžiasnapis  *( Loxia leucoptera)* |

 |
| Binomas |
| ***Loxia leucoptera***J. F. Gmelin, 1789 |

*Loxia leucoptera*
**Margasparnis kryžiasnapis** (*Loxia leucoptera*) – kikilinių (*Fringillidae*) šeimos paukštis, kuris ant sparno turi 2 plačias baltas skersines juostas ir tuo skiriasi nuo kitų kryžiasnapių. Kūno ilgis 15 cm. Patino visas kūnas raudonas. Skruostai rusvai raudoni. Pečiai rudi, dėmėti. Sparnai tamsiai rudi su dviem baltomis juostelėmis. Uodega tamsiai ruda. Pilvas ir pauodegys balsvi, dryžuoti. Snapas ir kojos rudos. Patelė žalsvai geltona, už patiną labiau dryžuota. Jaunikliai panašūs į patelę, tik baltos juostelės ant sparno ne tokios ryškios.

Lietuvoje reta rūšis, užklysta traukimo metu.
| Kintana RooQuintana Roo |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Kintana Roo vėliava | Kintana Roo herbas |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Meksikos vėliava Meksika |
| **Administracinis centras** | Četumalis |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 1 857 985 |
| **Plotas** | 42 361 km² |
| **Tankumas** (2020) | 44 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | MX-ROO |

**Kintana Roo** (isp. *Quintana Roo*) – valstija pietrytinėje Meksikos dalyje, Jukatano pusiasalyje. Jos sostinė yra Četumalis.

Geografija
----------

Valstija ribojasi: pietuose – su Belizu, vakaruose – su Kampeče, šiaurėje – su Jukatanu. Iš rytų skalauja Karibų jūra. Pakrantėje valstijai priklauso keletas salų – Kosumelis, Činčoro bankos salelės, Moterų sala, Holbokso, Kontojaus salos.

Kintana Roo paviršių sudaro karstinė lyguma. Aukščiausia valstijos vieta – 230 m (El Čaro k.). Lygumai būdingos požeminės upės, karstiniai ežerai (senotai) bei sudėtingi požeminiai urvai ir labirintai. Čia susiformavusi pasaulyje ilgiausių povandeninių Oš Bel Ha urvų sistema. Pietryčiuose plyti pelkynai. Kranto linija raižyta, daug įlankų, užutėkių, lagūnų (Četumalio, Espiritu Santo, Asensjono). Vietomis pakrantes supa koraliniai rifai. Kintano Roo būdingas tropinis, drėgnas ir karštas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 26 °C. Liūčių laikotarpis tęsiasi nuo gegužės iki spalio, nors neretai užsitęsia ir iki sausio. Sausasis laikotarpis būna tarp vasario ir gegužės. Didžiąją valstijos dalį dengia tropinės džiunglės. Dėl karstinio reljefo Kintana Roo praktiškai nėra ilgesnių paviršinių upių, tik pasienyje su Belizu teka Ondas. Didžiausias ežeras – Bakalaras.

Kultūra
-------

Senovėje Kintana Roo teritorijoje klestėjo majų civilizacija. Yra išlikę majų miestų griuvėsiai: Škaretas, Koba, Kohuniličas, Tulumas, San Chervasijas ir kt. Pakrančių regionuose išvystytas turizmas. Yra Sian Kaano gamtos rezervatas, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Didžiausi miestai
-----------------

* Kankunas – 526,7 tūkst. gyv.
* Četumalis – 136,8
* Plaja del Karmenas – 100,3
* Kosumelis – 71,4
* Felipe Kariljo Puertas – 21,5
* Tulumas – 14,7

Sian Kaanas

Šaltiniai
---------

1. ↑  MEXICO: States and Major Cities, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Meksikos valstijos** |  |
| Agvaskaljentesas | Chaliskas | Čiapasas | Čihuahua | Durangas | Gereras | Gvanachuatas | Hidalgas | Jukatanas | Kampečė | Keretaras | Kintana Roo | Koahuila | Kolima | Meksikas | Mičoakanas | Morelosas | Najaritas | Nuevo Leonas | Oachaka | Puebla | Sakatekas | San Luis Potosi | Sinaloa | Sonora | Tabaskas | Tamaulipasas | Tlaskala | Verakrusas | Žemutinė Kalifornija | Žemutinė Pietų Kalifornija |
|  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Koordinatės: 27°55′ p. pl. 143°26′ v. ilg.﻿ / ﻿27.917°š. pl. 143.433°r. ilg.﻿ / 27.917; 143.433

Marotiris tarp kitų Tubuajo salų
Pietinė Marotirio uola
**Marotiris** (pranc. *Marotiri*) arba ***Baso salelės*** (*Îlots de Bass*) – keletas uolų Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos pietinėje dalyje, Tubuajo salyne, Baso salų grupėje. Plotas – 0,043 km².

Marotiris tai keturių negyvenamų uolų telkinys, esantis labai atokiai nuo kitų salų; toliausiai į pietus nutolusi Prancūzijos Polinezijos vieta. Marotiris yra 1167 km į vakarus nuo Pitkerno, 75 km į pietryčius nuo Rapa Iti (nuo jos skiria ~1500 m gylio gelmė). Sudaro šios uolos: šiaurinė (5800 m²), vidurinė (1800 m²), pietinė (22400 m²), vakarinė (13100 m²). Aukščiausia vieta (113 m) yra pietinėje uoloje. Uolos kyšo iš povandeninės platformos, slūgsančios 100 m gylyje ir besidriekiančios 5 km skersmeniu. Klimatas drėgnas, vidutinių platumų.

Augalijos beveik nėra, tačiau Marotiris uolos yra svarbi paukščių kolonija. Aplinkiniuose vandenyse gausu žuvies.

Marotiris administraciškai priklauso Rapa Ičio komunai. Spėjama, kad Rapa Ičio gyventojai čia galėję įkurti savo tvirtovę (*pa*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recensement de 2017 – Répartition de la population de la Polynésie française par îles, *Institut de la statistique de la Polynésie française* (ISPF)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Marotiris** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Emociškai nestabilaus tipo asmenybės sutrikimas** – asmenybės sutrikimas, kuriam būdinga ryškus polinkis elgtis impulsyviai, neatsižvelgiant į pasekmes ir afektų nestabilumas. Sugebėjimas planuoti ateitį gali būti minimalus ir smarkaus pykčio proveržiai dažnai gali pasireikšti smurtu ar „elgesio iškrovomis"; pastarųjų pasireiškimą ypač paskatina aplinkybės, kai impulsyvūs veiksmai yra kritikuojami arba jiems trukdoma.

Yra skiriami du šio asmenybės sutrikimo tipai. Abiem būdingas impulsyvumas ir savikontrolės stoka:

Impulsyvusis tipas
------------------

Vyraujantys požymiai – tai emocinis nestabilumas ir nepakankama impulsų kontrolė. Dažnai sutinkami smurto ar grėsmingo elgesio protrūkiai, ypač reaguojant į kitų asmenų kritiką. Apima eksplozyvaus ir agresyvaus tipo asmenybės sutrikimą.

Ribinis tipas
-------------

Būdingi keli emocinio nestabilumo požymiai; be to, dažnai yra neaiškus ar sutrikęs paciento savęs suvokimas, tikslai ir vidinių vertybių (tarp jų ir seksualinių) pasirinkimas. Paprastai pasireiškia nuolatinis tuštumo jausmas. Dėl polinkio įsitraukti į įtemptus ir nestabilius santykius gali kartotis emocinės krizės, pastangos bet kokia kaina išvengti išsiskyrimo ir daugybė suicidinių grasinimų ar savęs žalojimo veiksmų (nors jie gali pasireikšti ir be akivaizdžių priežasčių). Apima ribinio tipo asmenybės sutrikimą.

Nuorodos
--------

* Apie sutrikimą tara4bpd.org **(**angl.**)**
| Jugas |
| --- |
| Jugo (kairėje) ir Suchonos (tiesiai) santaka Jugo (kairėje) ir Suchonos (tiesiai) santaka |
| **Ilgis** | 574 km |
| **Baseino plotas** | 35 600 km² |
| **Vidutinis debitas** | 306 m³/s |
| **Ištakos** | Šiaurės skliautkalvės |
| **Žiotys** | Šiaurės Dvina |
| **Šalys** | Rusija |

**Jugas** (rus. *Юг*) – upė Rusijoje, Vologdos ir Kirovo srityse; dešinioji Šiaurės Dviną sudaranti ištaka. Prasideda Šiaurės skliautkalvėse, Kičmegski Gorodoko rajone. Aukštupyje teka į pietus, smarkiai vingiuoja, toliau teka į šiaurės rytus kalvota, miškinga lyguma. Žemupyje pasuka į šiaurės vakarus. Ties Didžiuoju Ustiugu susilieja su Suchona ir sudaro Šiaurės Dviną.

Didžiausi intakai:

* kairieji – Kipšenga, Šarženga, Šonga, Kičmenga, Pyžugas, Varža, Čiriadka;
* dešinieji – Pičiugas, Entala, Pušma, Luza.

Upė užšąla spalio pabaigoje ar lapkričio pradžioje, atitirpsta balandį ar gegužės pradžioje. Prie Jugo įsikūręs Nikolsko miestas (nuo jo upė tinkama laivybai).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 505
|  *Emmanuel Matadi*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Emmanuel Matadi |
| Gimė | 1991 m. balandžio 15 d. (31 metai)  Monrovija, Liberija |
| Atstovauja (-vo) | Liberijos vėliava Liberija |
|  |
| Rungtys | Sprintas |
| Asmeniniai rekordai | 100 m: 9.93 (NR)  200 m: 20.44 |
|  |
|  **Afrikos lengvosios atletikos čempionatas**  |
| **Auksas**0 | **Sidabras**0 | **Bronza**1 | **Suma**1 |
|  |
| World Athletics profilis: |  |

**Emanuelis Matadis** (*Emmanuel Matadi*, g. 1991 m. balandžio 15 d.) – Liberijos lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto rungtyse. Olimpietis, Liberijos vėliavnešys 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių atidarymo ceremonijoje.

Biografija
----------

2016 m. bronzos medalio prizininkas Afrikos čempionate. Liberijos vėliavnešys 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių atidarymo ceremonijoje. Olimpiadoje užimta 43 vieta 100 m bėgime ir 30 vieta 200 m bėgime. 2017 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionato 100 m bėgimo varžybose pateko į pusfinalį ir galutinėje rikiuotėje užėmė 14 vietą. 2019 m. įvykdė kvalifikacinį normatyvą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.

Nuorodos
--------

* IAAF svetainėje
Valstybinė vėliava, pločio ir ilgio santykis: 1:2
**Australijos vėliava** – vienas oficialių Australijos Sandraugos simbolių. Išrinkta 1901 m. visoje šalyje vykusio dizaino konkurso metu. Po kelerių metų ją patvirtino Australijos ir D. Britanijos valdžia, nors tikslios vėliavos detalės buvo keletą kartų netyčia arba per nesusipratimą pakeistos. Dabartinės detalės buvo paskelbtos 1934 m. o 1954 m. vėliava buvo juridiškai pripažinta „tautine Australijos vėliava". Tai stilizuota Mėlynosios vėliavos versija: mėlynas fonas su Jungtinės Karalystės valstybine vėliava viršutiniame kairiajame ketvirtyje ir didelė septyniakampė Sandraugos žvaigždė, simbolizuojanti šešias Australijos Sandraugos valstijas ir kitas teritorijas; kitoje vėliavos pusėje vaizduojamas Pietų Kryžiaus žvaigždynas, sudarytas iš penkių baltų žvaigždžių: vienos mažos penkiakampės ir keturių didesnių septynkampių.

Be Mėlynosios vėliavos egzistuoja dar keletas Australijos vėliavų: Aborigenų vėliava, Toreso sąsiaurio salų gyventojų vėliava ir Gynybos pajėgų vėliavos. Australijoje kartkartėmis vyksta diskusijos dėl dabartinės vėliavos – siūloma ją pakeisti taip, kad vėliava atspindėtų respublikonų judėjimą, tačiau dauguma australų vėliavos keitimo nepalaiko.

Spalvos
-------

        Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 280; RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 38, 127.

        Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 186; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 210, 16, 52.

        Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Australian National Flag*, Australian Government, Department of the Prime Minister and Cabinet. Archyvuota 2017-11-07. Nuoroda tikrinta 2022-06-07.
2. ↑  *Clear Majority Want to Keep the Australian Flag*, Roy Morgan Research, 2010-05-13. Archyvuota 2012-04-11. Nuoroda tikrinta 2022-05-07.

Nuorodos
--------

* Australijos vėliava Archyvuota kopija 2006-09-12 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Australijos vėliava **(**angl.**)**
* Vexilla-Mundi

**Okeanijos valstybių vėliavos**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |