recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Kitos reikšmės – Fort Smitas (reikšmės).*

| Fort Smitas*Fort Smith* |
| --- |
|              |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

Fort SmitasFort Smitas

35°22′00″ š. pl. 94°23′00″ v. ilg.﻿ / ﻿35.36667°š. pl. 94.38333°r. ilg.﻿ / 35.36667; 94.38333﻿ (Fort Smitas)Koordinatės: 35°22′00″ š. pl. 94°23′00″ v. ilg.﻿ / ﻿35.36667°š. pl. 94.38333°r. ilg.﻿ / 35.36667; 94.38333﻿ (Fort Smitas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Arkanzasas Arkanzasas |
| **Apygarda** | Sebastiano apygarda |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 89 141  |
| **Plotas** | 176,7 km² |
| **Tankumas** (2020) | 504 žm./km² |
| **Altitudė** | 141 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Fort Smitas |

**Fort Smitas** (angl. *Fort Smith*) – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Arkanzaso vakaruose, prie Arkanzaso ir Poto upių santakos, 205 km į šiaurės vakarus nuo Litl Roko. Sebastiano apygardos centras, trečias pagal dydį Arkanzaso miestas. Plentai į Litl Roką, Oklahoma Sitį, Fajetvilį. Medienos apdirbimo, maisto pramonė, elektros prietaisų gamyba. Apylinkėse auginami galvijai, arkliai.

Veikia Arkanzaso universiteto Fort Smito padalinys. Kasmet vyksta rodeo.

2020 m. 56,9 % miesto gyventojų buvo baltieji, 19,6 % – lotynoamerikiečiai, 8,5 % – afroamerikiečiai, 7,4 % – mišrios kilmės, 5,7 % – azijiečiai.

Istorija
--------

1817 m. įkurtas karinis postas, pavadintas generolo Tomo A. Smito (*Thomas A. Smith*) garbei. Anksčiau prancūzai šią vietą vadino Bel Pointu. Vėliau fortas apleistas, bet 1838–1846 m. atkurtas. Per Fort Smitą vyko čerokių tremtis („ašarų kelias") į Indėnų teritoriją (jai vadovavo generolas Zakaris Teiloras). 1848 m. prasidėjus Kalifornijos aukso karštinei, per Fort Smitą vyko aukso ieškotojų gurvuolės.

1851 m. Fort Smitui suteiktos miesto teisės, 1852 m. tapo apygardos centru. Per JAV pilietinį karą miestas užimtas konfederatų, bet 1863 m. liepą išvaduotas. Forto reikšmė sumenko, bet miestas ėmė augti po 1870 m. kai atitiestas geležinkelis. XIX a. pab. Fort Smite veikė Vakarų Arkanzaso federalinės apygardos teismas, į kurio jurisdikciją pateko ir Indėnų teritorija. Tame teisme dirbo koriku pravardžiuotas liūdnai pagarsėjęs teisėjas Izaokas S. Parkeris (*Isaac C. Parker*).

Šaltiniai
---------

1. FORT SMITH: in Sebastian (Arkansas)
2. ↑  FORT SMITH: in Sebastian (Arkansas)
3. FORT SMITH: in Sebastian (Arkansas)
4. ↑  FORT SMITH: in Sebastian (Arkansas)
5. ↑  *Fort Smith*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
6. ↑  „Explore Census Data". *data.census.gov*. Nuoroda tikrinta 2022-01-01.
7. ↑  *Fort Smith // Arkansas, United States*. Encyclopædia Britannica Online. – www.britannica.com.
| **Valentinas Didžgalvis** |
| --- |
| Gimė | 1954 m. sausio 21 d. (69 metai)Kaunas |
| Gyven. vieta | Kaunas |
| Tautybė | Lietuvis |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Tėvas | Zenonas Didžgalvis |
| Motina | Nina Didžgalvienė |
| Vaikai | Augustas Didžgalvis |
|  |
| Veikla | Menotyrininkas |

**Valentinas Didžgalvis** (g. 1954 m. sausio 21 d. Kaune) – Lietuvos menotyrininkas.

Biografija
----------

### Išsilavinimas

Baigė Kauno J. Jablonskio vidurinę mokyklą, studijavo Kauno politechnikos institute. 1975 m. įstojo ir 1980 m. baigė Leningrado Teatro, muzikos ir kinematografijos instituto (LGITMiK, dab. RGISI) Teatrologijos fakultetą.

### Karjera

1980 m. Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto menotyros skyriaus jaunesnysis, vėliau vyresnysis mokslinis bendradarbis. Rašė į Lietuvos rašytojų sąjungos savaitraštį „Literatūra ir menas", žurnalą „Teatras". 1984–1989 m. Šiaulių dramos teatro literatūrinės dalies vedėjas. 1988 m. gruodžio 12–22 d. Šiauliuose vykusio lietuvių dramaturgijos festivalio „Atgaiva" biuletenio (4 numeriai, tiražas – 6 tūkst. egz.) leidėjas.

1989–1999 m. Šiaulių radijo centro (nuo 1996 m. UAB „Saulės radijas") įkūrėjas, vyriausiasis redaktorius, direktorius. 1990–1995 m. Šiaulių m. savivaldybės tarybos deputatas. Aktyvus 1991 m. sausio įvykių dalyvis.

2000–2006 m. radijo stoties „Pūkas" programų direktorius, vedė radijo ir televizijos „Pūkas-TV" laidą „Kontaktas".

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑
| Stade de la Beaujoire |
| --- |
|  |
| Oficialus pavadinimas | Stade de la Beaujoire - Louis Fonteneau |
| Vieta | Nantas, Prancūzija |
| Atidarytas | 1984 m. gegužės 8 d. |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 38 285 sėdimos vietos |
| Lauko matmenys | 105 x 68 |
| Nuomininkai | FC Nantes |

**Stade de la Beaujoire – Louis Fonteneau** yra futbolo stadionas Nante, Prancūzijoje. Namų rungtynes žaidžia FC Nantes, kurie prieš tai žaidė *Stade Marcel Saupin* stadione.

Istorija
--------

Stadionas atidarytas 1984 m. gegužės 8 d. kurią vyko draugiškos rungtynės tarp FC Nantes ir Rumunijos vyrų futbolo rinktinės. Pavadintas *Louis Fonteneau*, buvusio klubo prezidento garbei.

Renovuotas 1998 m. Pasaulio taurei. Vietų skaičius sumažintas nuo 52 923 iki dabartinio 38 285.

Stadione vyko 1984 m. VII Europos futbolo čempionatas. Šešios rungtynes buvo sužaistos 1998 m. XVI pasaulio futbolo čempionato metu, įskaitant ir ketvirtfinalį tarp Brazilijos ir Danijos rinktinių. Prancūzijos vyrų futbolo rinktinė stadione žaidė keturias tarptautines varžybas. Paskutinės kvalifikacinės rungtynės buvo sužaistos 2007 m. XIII Europos futbolo čempionato metu prieš Lietuvos vyrų futbolo rinktinę. Šeimininkai laimėjo rungtynes 2–0.

Stade de la Beaujoire vyko tarptautinės regbio varžybos. Be sporto, stadione vyko ir muzikos renginiai, koncertavo tokie atlikėjai ar muzikos grupės kaip:

* 1982 m. – AC/DC
* 1983 m. – The Police
* 1984 m. – Yes
* 1985 m. – Phil Collins
* 1987 m. – Genesis
* 1988 m. – Pink Floyd
* 1991 m. – Sting
* 1992 m. – Dire Straits
* 1993 m. – U2 su Urban Dance Squad ir Utah Saints
* 2003 m. – Eminem

Galerija
--------

*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Beaujoire stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Nuotraukų galerija Archyvuota kopija 2008-12-14 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RFIFA 1998 pasaulio futbolo čempionato stadionai |
| --- |
|  |
| 
Parc Lescure (Bordo) · Stade Félix-Bollaert (Lansas) · Stade de Gerland (Lionas) · Stade Vélodrome (Marselis) · Stade de la Mosson (Monpeljė) · Stade de la Beaujoire (Nantas) · Parc des Princes (Paryžius) · Stade de France (Sen Deni) · Stade Geoffroy-Guichard (Sent Etjenas) · Stadium Municipal (Tulūza) |

 |
Kalavijo formos paminklas LLA steigėjo K. Veverskio atminimui prie buvusio senojo Raudondvario tilto (Kauno raj.)
**Lietuvos laisvės armija** (LLA) – slapta lietuvių tautinė, karinė ir politinė organizacija, siekusi atgauti Lietuvos nepriklausomybę ne tik politinėmis, diplomatinėmis priemonėmis, bet ir ginkluotomis karinėmis pajėgomis. LLA įkurta 1941 m. gruodžio mėnesį Vilniuje. Steigėjas Kazys Veverskis, 28 metų Vilniaus universiteto teisės studentas, anksčiau mokęsis Lietuvos karo mokykloje.

LLA įkūrėjai, organizatoriai ir vadai: trys broliai – Kazys, Pranas ir Aleksandras Veverskiai, gen. Motiejus Pečiulionis-Miškinis, kpt. Juozas Čeponis-Tauragis, Petras Bartkus-Žadgaila, ltn. Adolfas Eidimtas-Papunis, kpt. Albinas Karalius-Varenis, inž. Snarskis-Šnairys, aviac. kpt. J. Kasperavičius-Visvydas, kpt. Juozas Krikštaponis, Vytautas Šniuolis, kpt. Afanasijus Kazanas ir jo sūnus ltn. Mykolas Kazanas-Mutka, ltn. A. Kubilius, Vladas Montvydas-Žemaitis, viršila Jonas Misiūnas-Žalias Velnias, mokytojas J. Šibaila-Merainis, mjr. B. Kaletka-Senis, ltn. Danielius Vaitelis-Briedis, kpt. Jonas Žemaitis-Vytautas, L. Vilutis-Arūnas, mjr. Jonas Semaška-Liepa, pulk. P. Budraitis ir kiti.

Organizacija pareiškė, kad 

> LLA neturi nei mažiausio pasitikėjimo kuria nors kaimynine valstybe, Lietuvos likimą sieja ne su kitų didžiųjų valstybių likimu, bet su didžiausiomis savo ir kitų lietuvių pastangomis. 
> 
> 

LLA programoje įvardinti pagrindiniai tikslai: 

> a) Lietuvos Laisvės iškovojimas;
> 
> b) naujos vieningesnės ir galingesnės tautinės Lietuvos valstybės atstatymas su sostine Vilniumi ir Klaipėdos kraštu.
> 
> 

1944 m. liepos 1 d. LLA paskelbė karo padėtį: visi jos nariai, pajėgūs naudoti ginklą, privalėjo burtis į rinktines, išsidėsčiusias miškuose. Organizacija buvo padalyta į du padalinius: veikiantįjį sektorių (VS), pavadintą „Vanagais", ir organizacinį sektorių (OS). „Vanagai" – tai ginkluoti partizanai, OS – sėslieji partizanai, užsiimantys veikiančiojo sektoriaus aprūpinimu maistu, transportu, informacija, ryšiais.

1944 m. gruodžio 28 d. žuvo vyriausiasis LLA vadas Kazys Veverskis. 1945 m. sunaikinta daug štabų ir vadų – gruodžio mėn. likviduotas vyriausiosios vadovybės štabas, vadovaujamas gen.  Motiejaus Pečiulionio.

1946 m. LLA dar buvo likę daug žemesniųjų vadų, struktūrų ir nemažai narių. LLA drauge su LAF ir VLIK aktyvistais, Šauliais, Lietuvos kariuomenės kariais, represuotųjų bei ištremtų giminėmis, sudarė pagrindą partizaninei kovai Lietuvoje. Ji įsiliejo į Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio (LLKS) struktūras.

Nuorodos
--------

* Rezistencijos istorija
* Kasparas K. Lietuvos laisvės armija. Kaunas 2002.
* Kazys Blaževičius. Lietuvos laisvės armija okupacijų metais.
* Ričardas Čekutis, Dalius Žygelis. Laisvės kryžkelės (XIII). Abvero desantininkai laisvės kovose[neveikianti nuoroda]
* Ričardas Čekutis, Dalius Žygelis. Laisvės kryžkelės. Lietuvos laisvės armija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Lietuvos kunigai žydų gelbėtojai." (PDF). Nuoroda tikrinta 2012 m. spalio 17 d.. [neveikianti nuoroda]
**Juozas Čeponis** (kovos vardai **Tauragis**, **Budrys**; 1909 m. Kunkojai, Raseinių apskritis – 1948 m. sausio 16 d. Pagausantys, Ariogalos valsčius, Raseinių apskritis) – Lietuvos partizanas.

Biografija
----------

1928 m. baigė Raseinių gimnaziją ir įstojo į Pirmojo Lietuvos Prezidento karo mokyklą, kurią baigė 1931 m. 1935 m. apdovanotas Nepriklausomybės medaliu. 1939 m. suteiktas kapitono laipsnis. 1940 m. Lietuvą okupavus sovietams su pulku perkeltas į Vilnių. 1941 m. prasidėjus TSRS-Vokietijos karui pabėgo iš buvusių Lietuvos kariuomenės dalinių, varomų į Rusiją, ir grįžo į tėviškę. Vokiečių okupacijos metais gyveno senelių sodyboje Slabadoje, netoli Raseinių. Ūkininkavo ir mokytojavo Slabados pradžios mokykloje. Įsitraukė į antinacinę veiklą, įstojo į Lietuvos laisvės armiją (LLA), tapo aktyviu jos nariu – Raseinių apskrityje kūrė šios karinės organizacijos grupes, LLA vado Kazio Veverskio buvo paskirtas Raseinių apskrities LLA karinių formuočių komendantu. 1944 m. įstojo į Vietinę rinktinę. Buvo paskirtas Seredžiuje formuojamo 309-ojo bataliono 1-osios kuopos vadu. Su ja Kaniavos kaime netoli Varėnos dalyvavo kautynėse su Armijos krajovos daliniais. Vokiečiams išformavus Vietinę rinktinę slapstėsi tėviškėje, tačiau dirbo LLA organizacinį darbą. Būdamas Raseinių apskrities LLA vadu išleido įsakymą, draudžiantį priesaiką Lietuvai davusiems karininkams su vokiečiais pasitraukti į Vakarus. 1944 m. sovietams antrą kartą okupavus Lietuvą, pasitraukė į pogrindį, suformavo partizanų Vėgėlės (nuo 1945 m. liepos mėn. – Žebenkšties) rinktinę ir tapo jos vadu. 1945 m. parengė ir sėkmingai įvykdė ltn. Juozo Kasperavičiaus (vėliau tapusio Kęstučio apygardos vadu) išlaisvinimo operaciją, kartu su Jonu Žemaičiu vadovavo partizanams Virtukų mūšyje, kuris įvyko 1945 m. liepos 19 d. Dažnai lankėsi partizanų junginiuose, rūpinosi, kad neliktų neorganizuotų partizanų būrių. 1946 m. subūrė Jungtinės Kęstučio apygardos Žalčio (nuo 1948 m. – Vaidoto) rinktinę, veikusią Girkalnio, Ariogalos, Šimkaičių, Seredžiaus, Raudonės ir Raseinių valsčiuose, ir jai vadovavo.

### Mirtis

1948 m. pradžioje Vaidoto rinktinės štabas buvo Pagausantyje, Zenono Jokimo sodyboje įrengtame bunkeryje. 1948 m. sausio 16 d. bunkerį aptikus vietiniams stribams, žuvo J. Čeponis, Vaidoto rinktinės vado pavaduotojas Vincas Žitkauskas-Svajūnas ir rinktinės štabo ryšininkas Antanas Mileris-Drąsutis. Sodybos savininkai – Jokimų šeima – ištremti.

Pripažinimas
------------

* 1997 m. suteiktas Kario savanorio statusas (po mirties);
* 1998 m. suteiktas majoro laipsnis, žūties vietoje pastatytas paminklas;
* 1999 m. apdovanotas Vyčio kryžiaus 3-iojo laipsnio ordinu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „JUOZAS ČEPONIS-TAURAGIS, BUDRYS (Ščepavičius)". Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras. 2004-01-30. Nuoroda tikrinta 2015-01-23.
**Ezida** (šum. É-zi-da) – rašto dievo Nabu šventykla, stovėjusi Borsipos mieste, ~20 km į pietus nuo Babilono.

Ankstyviausias įrašas, minintis Ezidą, datuojamas Babilonijos karaliaus Hamurabio valdymo laikotarpiu (1792–1750 m. pr. m. e.), jame nurodoma, kad Hamurabis atstatęs šią šventyklą. Tuomet ji buvo skirta dievui Tutu, tapatintam su Marduku. Valdant karaliui Marduk-apla-idinai (1173–1161 m. pr. m. e.), Ezida tapo paties Marduko šventykla, o vėliau – išimtinai dievo Nabu. Šis dievas Ezidoje pradėtas garbinti Senosios Babilonijos karalystės laikais. Per babiloniečių Naujųjų metų šventę Nabu statula iš šios šventyklos būdavo nugabenama į Babiloną: Nabu taip simboliškai aplankydavęs tėvą Marduką. Paimti Nabu statulos iš Babilono atvykdavo pats karalius. Į Borsipą Nabu statula grįždavo lydima Marduko statulos.

Savo turtais ir svarba Ezida nusileido tik Esagilai – Marduko šventyklai Babilone. Naujosios Babilonijos karalystės ir vėlesniu laikotarpiu Ezidą sudarė daugiau nei 80 kambarių ir kiemų, Nabu celė buvo įrengta šventyklos centre (į ją buvo patenkama per kitus du kambarius). Ezidos pašonėje stovėjo *Eurmiminanki* zikuratas.

Ilgainiui Nabu kultas išplito ir Asirijoje, jos sostinėje Kalache buvo pastatyta šio dievo šventykla, taip pat pavadinta Ezida. Ji perstatyta 879 m. pr. m. e. valdant Ašurnasirpalui II. Čia būta dviejų kulto vietų – Nabu ir jo sutuoktinės Tašmetu.

Šventyklos pavadinimas *É-zi-da* šumerų kalba apytikriai reiškia „Teisumo namai".

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Jeremy Black; Anthony Green (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. University of Texas Press, p. 80. ISBN 978-0-292-70794-8.
2. 1 2 3 4 5  Eric Orlin. Routledge Encyclopedia of Ancient Mediterranean Religions, Routledge, 2015, p. 333.
3. ↑  Jeremy Black; Anthony Green (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. University of Texas Press, p. 133–134.
4. 1 2  „Encyclopædia Britannica", 1911 m. leidimas, straipsnis „Borsippa".
**Albinas Karalius** (1910 m. rugsėjo 23 d. Virbalyje – 1946 m. vasario 18 d. Vilniuje) – Lietuvos kariuomenės karininkas, Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.

Biografija
----------

1930 m. baigė Kauno karo mokyklą, 1939 m. – Aukštosios karo mokyklos Generalinio štabo skyrių. 1930–1939 m. pėstininkų dalinių, 1939–1940 m. 2-osios pėstininkų divizijos štabo karininkas.

TSRS okupavus Lietuvą 1940–1941 m. Raudonosios armijos 29-ojo teritorinio šaulių korpuso 179-osios divizijos 234-ojo pulko štabo viršininko pavaduotojas. Kilus TSRS-Vokietijos karui iš Raudonosios armijos pasitraukė.

Iki 1941 m. pabaigos – Lazdijų apskrities policijos vadas, 1941–1944 m. Vilniaus policijos mokyklos viršininkas.

Nuo 1944 m. kovo Lietuvos laisvės armijos Vilniaus apygardos štabo Operatyvinio skyriaus viršininkas, nuo 1944 m. rugpjūčio mėn. Šiaulių karinės apygardos vadas. Parengė apygardos struktūros ir operatyvinius planus. Žemaitijoje organizavo LLA partizanus. 1945 m. balandžio mėn. pradžioje Kaune atnaujino ryšius su LLA vadu A. Eidimtu, parengė organizacijos vadovybės atkūrimo planą.

1945 m. balandžio 9 d. NKVD suimtas. 1945 m. liepos mėn. karo tribunolo nuteistas mirti. Sušaudytas. Palaikai rasti buvusio Tuskulėnų dvaro teritorijoje (dab. Tuskulėnų rimties parkas).

2000 m. pulkininkas, po mirties.

Įvertinimas
-----------

* 2000 m. Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžius, po mirties.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Albinas Karalius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 397 psl.
|  |
| --- |
|  |
|  |
| **Įkurta** | 1990 m. kovo 23 d. |
| **Panaikinta** | {{{Panaikinta}}} |
| **Trumpinys** | VTPSI |
| **Tipas** | Biudžetinė įstaiga |
| **Anksčiau** |  |
| **Jurisdikcija** | LR AM |
| **Buveinė** | A. Vienuolio g. 8,01104 Vilnius |
| **Metinis biudžetas** | {{{Metinis biudžetas}}} |
| **Vadovas** | Eglė Kuklierienė(2018–2023) |
| **Pavaduotojas** |  |
| **Darbuotojų** | 219 (2023-07) |
| **Narių skaičius** | {{{Narių skaičius}}} |
| **Biudžetas** | 7,4 mln. € |
| **Aukštesnioji agentūra** | {{{Aukštesnioji}}} |
| **Svetainė** | VTPSI.LRV.LT |
| 
Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

Buveinė
**Valstybinė teritorijų planavimo ir statybos inspekcija** – teritorijų planavimo ir statybos priežiūros įstaiga.

Istorija
--------

1988 m. panaikinus LTSR Statybos ministeriją ir Valstybinį statybos reikalų komitetą, įsteigtas Valstybinis statybos komitetas, kuris toliau reguliavo statybos politiką ir vykdė statybos valstybinę kontrolę.

Atkūrus Nepriklausomybę, vietoj Valstybinio statybos komiteto įsteigta Statybos ir urbanistikos ministerija. Jos sudėtyje buvo Valstybinė statybos inspekcija (nuo 1996 m. - Valstybinė teritorijų planavimo ir statybos inspekcija prie šios ministerijos).

1998 m. įsteigus LR aplinkos ministeriją ir panaikinus Statybos ir urbanistikos ministeriją) Valstybinė teritorijų planavimo ir statybos inspekcija.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  VTPSI istorija Archyvuota kopija 2011-03-01 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Svetainė[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Aotus** |
| --- |
| Mirikina (Aotus trivirgatus)Mirikina (*Aotus trivirgatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Primatai  *( Primates)* |
| Šeima: | **Mirikinos**  *( Aotidae)* |
| Gentis: | Mirikinos  *( Aotus)* |

 |

**Mirikinos**, dar vadinamos **naktinėmis beždžionėmis** (*Aotus*) – primatų (*Primates*) būrio, monotipinės **mirikinų** (*Aotidae*) šeimos gentis.

Jų šūksniai tamsoje primena pelėdos ūkavimą. Tai vienintelės naktį aktyvios beždžionės. Atsargiai laipiodamos šakomis, minta įvairiu maistu – vaisiais, lapais ir vabzdžiais. Gyvena poromis, bendrauja kvapu, kurį skleidžia šlapimas ir krūtinės liaukos išskyros. Po 120 nėštumo dienų gimęs vienas jauniklis žindomas 8 mėnesius. Kadangi paaugliai kartais lieka su tėvais, susidaro 4-5 individų šeimyninės grupės.

Paplitusios nuo Centrinės Amerikos iki Pietų Amerikos šiaurės vakarinės dalies.

Gentyje 7 rūšys.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Bhyma nužudo Kičaką
**Bhyma** (skr. भीमः = IAST: *Bhīmaḥ*) arba **Bhymasena** (भीमसेनः) – „Mahabharatos" veikėjas, vienas iš brolių Pandavų. Išsiskyrė savo fizine galia.

Buvo Pandaus žmonos Kuntės ir dievo Vajaus sūnus. Kaip ir kitus brolius, jį kovų meno mokė Kripa ir Drona. Dar jaunystėje, gyvendamas su Kauravais, dažnai tyčiodavosi iš jų silpnumo, taip sukeldamas Durjodhanos pasipiktinimą, todėl šis ne kartą bandė Bhymą nužudyti. Viename iš epizodų, Bhyma nugalėjo galingą demoną Bakasurą.

Bhyma su Pandavų žmona Draupade susilaukė sūnaus Sutasomos. Jis taip pat nugalėjo ir vedė rakšasę Hidimbę ir susilaukė su ja vaiko, taip pat rakšasos – Ghatotkačos. Jo broliui Judhišthirai atlikus radžasūjos ritualą, Bhyma užvaldė daugybę Indijos karalysčių.

Vėliau, kai Judhišthira pralaimi karalystę Kauravams, Pandavai pasileidžia klajoti po miškus, ir Bhyma dažnai gelbsti brolius nuo asurų ir rakšasų. 13-ais tremties metais tarnavo pas Viratos karalių kaip virėjas, ten nužudė Viratos karvedį Kičaką, kuris siekė Draupadės meilės.

Kurukšetros mūšio metu, Bhyma buvo vienas svarbiausių Pandavų jėgų. Jis nužudė 100 brolių Kauravų, tame tarpe Dušasaną (jį nužudęs, išplėšė jo širdį ir iš jos gėrė kraują) bei Durjodhaną (smogdamas vėzdu žemiau juostos).

Po mūšio, karalius Dhritaraštra, jausdamas nuoskaudą dėl sūnų, bandė apkabindamas suspausti Bhymą negyvai, bet Krišna vietoje jo pakišo statulą. Bhyma žuvo kartu su broliais keliaudamas į kalnus.
**Mykolas Kazanas** (1925 m. rugpjūčio 22 d. Šilutė – 1945 m. liepos 7 d. Jaskoniškės, Dusetų valsčius) – Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.

Biografija
----------

Tėvas Afanasijus Kazanas, motina Sofija Kazakevičiūtė. 1940 m. birželio mėn. su tėvais persikėlė į Zarasus. 1944 m. Vietinės rinktinės kariūnų mokyklos Marijampolėje kursantas, Tėvynės apsaugos rinktinės savanoris. 1944 m. spalio mėn. dalyvavo Sedos-Mažeikių kautynėse su TSRS kariuomene. 1944 m. lapkričio mėn. Zarasų apskrities vakarinėje dalyje subūrė partizanų „Vyčio" kuopą, jos pagrindu – Lokio rinktinę, jai vadovavo (slapyvardžiai Mutka, Siaubas). Gruodžio 27 d. vadovavo Antazavės Šilo mūšiui, buvo sužeistas. 1945 m. balandžio – gegužės mėn. suvienijo 5 partizanų būrius, apie 100 žmonių į kuopą, jos vadas. Gegužės 29 d. Derviniuose (Antazavės valsčius) sumušė Antazavės stribų būrį. Stiprėjant NKVD kariniam persekiojimui 1945 m. birželio mėn. jo kuopa buvo išskirstyta į mobilias grupes. Su dviem partizanais žuvo (susisprogdino) enkavedistams apsupus dienojimo vietą J. Markelio sodyboje. Palaikai 1989 m. perlaidoti Antazavės kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* 2000 m. Karys savanoris, po mirties
* 2000 m. majoras, po mirties
* 2001 m. Vyčio kryžiaus 4 laipsnio ordinas, po mirties

Šaltiniai
---------

1. ↑  Laimonas Abarius. *Mykolas Kazanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 660 psl.

2. Lietuvos kariuomenės karininkai 1918–1953. T. IV – Vilnius: Lietuvos nacionalinis muziejus, 2004, 416 psl.
| **Viktorija Romanenko** |
| --- |
| Gimimo vardas | rus. *Виктория Романенко* |
| Visas vardas | Viktorija Romanenko |
| Gimė | 1988 m. liepos 8 d. (35 metai)Maskva |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Viktorija Romanenko** (g. 1988 m. liepos 8 d. Maskvoje) – Rusijos aktorė.

Vaidmenys
---------

2008 m. baigė Ščepkino vardo Aukštąją teatro mokyklą.

Nuo 2007 m. vaidina kine, o debiutavo dramoje „Namas ant krantinės", kurioje įkūnijo Sonią. 2009 m. buvo išleistas filmas „Pop", kuriame vaidino Mašą. Dar labiau atpažįstama tapo po pagrindinio vaidmens (Sašenka) istorinėje karinėje dramoje „Atpirkimas", kurią pagal Friedricho Gorenšteino romaną nufilmavo režisierius Aleksandras Proškinas. žiūrovai aktorę išvydo draminiame seriale „Pasivaikščiojimas per kančias", kurį režisavo Konstantinas Chudjakovas pagal to paties pavadinimo Aleksejaus Tolstojaus romaną, ir televizijos filme apie ambicingą jauną boksininką „Gynybos perspektyva". 2018 m. įvyko premjera filmo apie Josifo Stalino dukters Svetlanos gyvenimą, kurioje Viktorija Romanenko atliko pagrindinį vaidmenį.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| **Petras Lukoševičius** |
| --- |
| Gimė | 1897 m. gruodžio 25 d.Vilkaviškis |
| Mirė | 1943 m. (~46 metai)Rešiotai, Krasnojarsko kraštas |
|  |
| Veikla | Lietuvos kariuomenės karininkas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * Vyčio kryžiaus 1 laipsnio ordinas
* Vyčio kryžiaus 2 laipsnio ordinas
 |

**Petras Lukoševičius** (1897 m. gruodžio 25 d. Vilkaviškio dvaras – po 1943 m. Rešiotai, Krasnojarsko kraštas) – Lietuvos kariuomenės karininkas, dimisijos jaunesnysis leitenantas (1931 m.).

Biografija
----------

1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, iki 1920 m. pab. dalyvavo Lietuvos kovose su Sovietų Rusijos, bermontininkais ir Lenkijos kariuomenės daliniais. Už pasižymėjimą kovose viršilai suteiktas leitenanto laipsnis (pagal 1931 m. Karininkų laipsnių įstatymą pakeistas į jaunesnįjį leitenantą). Vykstant kovoms prie neutralios zonos, 1923 m. vasario – lapkričio mėn. buvo patekęs į lenkų ginkluotų dalinių nelaisvę, kankintas. 1928 m. dėl sveikatos paleistas į dimisiją.

TSRS 1940 m. birželio mėn. okupavus Lietuvą per masinę tremtį 1941 m. birželio mėn. išvežtas į Rešotų lagerį Sibire. 1943 m. sausio 2 d. NKVD Ypatingojo pasitarimo nuteistas 10 m. laisvės atėmimo bausme. Žuvo lageryje.

Įvertinimas
-----------

* 1919 m. Vyčio kryžiaus 1 laipsnio ordinas
* 1919 m. Vyčio kryžiaus 2 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas. *Petras Lukoševičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 684 psl.
*Kitos reikšmės – Stoktonas (reikšmės).*

| Stoktonas*Stockton* |
| --- |
|              |
| *Stoktono centras* |
|  |
| 

StoktonasStoktonas

37°58′0″ š. pl. 121°18′0″ v. ilg.﻿ / ﻿37.96667°š. pl. 121.30000°r. ilg.﻿ / 37.96667; 121.30000﻿ (Stoktonas)Koordinatės: 37°58′0″ š. pl. 121°18′0″ v. ilg.﻿ / ﻿37.96667°š. pl. 121.30000°r. ilg.﻿ / 37.96667; 121.30000﻿ (Stoktonas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-8)------ vasaros: (UTC-7) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Kalifornija Kalifornija |
| **Apygarda** | San Choakino apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1849 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 321 819  |
| **Plotas** | 169 km² |
| **Tankumas** (2020) | 1 904 žm./km² |
| **Altitudė** | 4 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Stoktonas |

**Stoktonas** (angl. *Stockton*) – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų vakaruose, Kalifornijoje, Centriniame slėnyje, prie San Choakino upės (prie jos vidinės deltos), ~100 km į rytus nuo San Fransisko, 70 km į pietus nuo Sakramento. San Choakino apygardos centras. Upių uostas, oro uostas, geležinkeliai ir plentai į Sakramentą, Los Andželą, Oklandą, Fresną. Maisto (vaisių ir daržovių perdirbimo), elektronikos, medienos apdirbimo pramonė, žemės ūkio mašinų, valčių gamyba. Apylinkėse vystoma žemdirbystė, auginami vynmedžiai.

Stoktone veikia Ramiojo vandenyno universitetas (nuo 1923 m.), Hagino meno ir istorijos muziejus (nuo 1931 m.), du koledžai, teatras, simfoninis orkestras, filharmonija, lenktynių trasa. Apylinkėse yra Maik Grouvo regioninis parkas, Polardvilio miestas vaiduoklis-muziejus.

2010 m. 40,3 % Stoktono gyventojų buvo lotynoamerikiečiai, 22,1 % – baltieji, 21,5 % – azijiečiai, 12,2 % – afroamerikiečiai.

Istorija
--------

1844 m. dabartinio miesto žemės pateko į Kampo de Los Franseso rančą, kurią Meksika perleido Viljamui Giulankui. 1849 m. žemę nusipirko kapitonas Čarlzas Veberis ir įsteigė Tuleburgo gyvenvietę. Jau 1850 m. gyvenvietė tapo miestu ir apygardos centru, nes sparčiai augo dėl to, kad plėtėsi uostas prie San Choakino upės, per kurį tiektos medžiagos gausiai besikėlusiems aukso kasėjams. Tais pačiais metais miestas pervadintas komandoro Roberto F. Stoktono, prijungusio Kaliforniją prie JAV, garbei.

1869 m. Stoktoną pasiekė geležinkelis, plėtota drėkinamoji žemdirbystė, įrengta kanalų sistema. 1933 m. išgilinus San Choakino vagą, tapo svarbiu vidiniu uostu.

Šaltiniai
---------

1. STOCKTON: in San Joaquin (California)
2. ↑  STOCKTON: in San Joaquin (California)
3. STOCKTON: in San Joaquin (California)
4. ↑  STOCKTON: in San Joaquin (California)
5. ↑  *Stockton*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXII (Sko–Šala). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
6. 1 2 3  *Stockton // California, United States*. Encyclopædia Britannica Online. – www.britannica.com.
7. ↑  „Stockton (city), California". *State & County QuickFacts*. U.S. Census Bureau. Suarchyvuotas originalas September 18, 2012. Nuoroda tikrinta July 11, 2012.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
**Priešdėlis**, arba afiksas, kuris eina prieš savarankiškų žodžių – daiktavardžių (pvz. „**prie**miestis"), būdvardžių (pvz. „**apy**geris"), veiksmažodžių („**su**prasti"), prieveiksmių (pvz. „**pa**eiliui") – šaknį.

Priešdėlis daugiausia kilęs iš tarnybinių žodžių, tokių kaip prielinksniai, dalelytės. Žodis gali turėti ir keletą priešdėlių (pvz. „**nepripa**žinti").

Indoeuropiečių kalbose priešdėlis dažniausiai atlieka žodžių darybos funkciją – keičia leksinę ir su ja tiesiogiai susijusią gramatinę žodžio reikšmę (plg. „eiti" – „**iš**eiti": pasikeitė žodžio reikšmė; „stalas" – „**už**stalė": padarytas naujas žodis, kuris turi kitą giminę).

Kai kuriose kalbų šeimose priešdėlis būna tiesioginis gramatinių žodžio reikšmių arba žodžio klasių rodiklis (pvz. bantų kalbose priešdėlis *ki-* yra daiktų klasės vienaskaitos, o *vi-* daugiskaitos rodiklis).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Priešdėlis*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, IX t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1982. T.IX: Pintuvės-Samneris, 201 psl.
| Normanas*Norman* |
| --- |
|        |
| *Normano centrinė gatvė* |
|  |
| 

NormanasNormanas

35°13′0″ š. pl. 97°26′0″ v. ilg.﻿ / ﻿35.21667°š. pl. 97.43333°r. ilg.﻿ / 35.21667; 97.43333﻿ (Normanas)Koordinatės: 35°13′0″ š. pl. 97°26′0″ v. ilg.﻿ / ﻿35.21667°š. pl. 97.43333°r. ilg.﻿ / 35.21667; 97.43333﻿ (Normanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Oklahoma Oklahoma |
| **Apygarda** | Klivlando apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1889 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 127 991  |
| **Plotas** | 189 km² |
| **Tankumas** (2020) | 677 žm./km² |
| **Altitudė** | 343 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Normanas |

**Normanas** (angl. *Norman*) – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Oklahomoje, prie Pietų Kaneidiano upės, pietinis Oklahoma Sičio priemiestis. Klivlando apygardos centras. Mieste yra Vilo Rodžerso oro uostas (aptarnauja Oklahoma Sitį), praeina Oklahoma Sičio–Dalaso plentas ir geležinkelis. Apylinkėse plėtojamas žemės ūkis, yra naftos ir gamtinių dujų telkinių.

Normane veikia Oklahomos universitetas (įkurtas 1890 m.), psichinės sveikatos centras, Tinkerio karinių oro pajėgų bazė, gamtos istorijos muziejus (universitete), Nacionalinė nuožmių audrų laboratorija.

2010 m. 84,7 % Normano gyventojų buvo baltieji, 6,4 % – lotynoamerikiečiai, 5,5 % – mišrios kilmės, 4,7 % – indėnai, 4,3 % – afroamerikiečiai, 3,8 % – azijiečiai.

Istorija
--------

Gyvenvietė įkurta 1889 m. kaip stovyklavietė, kurioje įsikūrė baltieji, leidus jiems keltis į Oklahomą. Pavadintas Obrio Normano (*Aubrey Norman*), Santa Fė geležinkelių žvalgytojo, garbei. Pradėjo augti 1890 m. įkurus universitetą. Nuo 1891 m. miestas, nuo 1907 m. – apygardos centras.

Miestą dažnai siaubia tornadai.

Šaltiniai
---------

1. NORMAN: in Cleveland (Oklahoma)
2. ↑  NORMAN: in Cleveland (Oklahoma)
3. NORMAN: in Cleveland (Oklahoma)
4. ↑  NORMAN: in Cleveland (Oklahoma)
5. 1 2 3  *Norman // Oklahoma, United States*. Encyclopædia Britannica Online. – www.britannica.com.
6. ↑  „Profile of General Population". U.S. Census Bureau. Nuoroda tikrinta July 24, 2013.
| Alna |
| --- |
| **Ilgis** | 9,3 km |
| **Baseino plotas** | 131,0 km² |
| **Ištakos** | Galadusys |
| **Žiotys** | Zapsys |
| **Šalys** | Lenkija, Lietuva |

 *Kitos reikšmės – Alna (reikšmės).*
**Alna** (lenk. *Hołnianka*) – upė šiaurės rytų Lenkijoje ir pietų Lietuvoje. Pradėjusi savo kelią Lenkijos Seinų valsčiuje Galadusio ežere ir yra vadinamas *Dusia* (lenk. *Dusznica*). Po dviejų kilometrų įteka į Alno ežero šiaurinę dalį, ištekėdama iš šio ežero prie Aradnykų jau yra vadinama *Alna*. Ji neša savo vandenis kalvotomis apylinkėmis pro Alnus, kerta Lietuvos ir Lenkijos valstybinę sieną, teka pro Kučiūnus (Lazdijų rajonas) ir įsilieja į Zapsio ežerą.

Pavadinimo kilmė
----------------

*Alėti*, *alnėti*, *almėti* reiškia „rėkauti, lalėti" arba „smarkiai tekėti, gurgėti". Upė iš tiesų yra srauni.

Nuorodos
--------

* Upės hidrologiniai duomenys, aprašymas, atstumai upe Archyvuota kopija 2017-09-07 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jotvingių krašto istorijos paveldo metraštis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
|  |
|
|
| Asociacija |
| *Seychelles Football Federation* |
| FIFA reitingas |
| {{{reitingas}}} |
| Treneris |
|  |
| Daugiausiai įvarčių įmušė |
| Philip Zialor (11) |
| Daugiausia rungtynių žaidė |
|  ? |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga namuose**
 | 




**Apranga svečiuose**
 |

 |
| Pirmosios rungtynės |
| Prancūzija Reunionas 2:0 Seišeliai  (Reunionas; 1974 m. vasario 13 d.) |
| Pergalė didžiausiu skirtumu |
|  Seišeliai 9:0 Maldyvai  (Reunionas; 1979 m. rugpjūčio 27 d.) |
| Pralaimėjimas didžiausiu skirtumu |
| Seišeliai Seišeliai 1:8 Libija Libija (Viktorija; 2018 m. lapkričio 17 d.) |
| Pasaulio čempionatas |
| nedalyvavo |
| Afrikos Tautų Taurė |
| nedalyvavo |

**Seišelių vyrų futbolo rinktinė** – Seišelių saloms atsovaujanti nacionalinė futbolo komanda. Kontroliuojama Seišelių futbolo federacijos. Namų rungtynes žaidžia 10 tūkst. vietų *Stade Linité* stadione, *Roche Caiman* rajone. Rinktinė nedalyvavo nei Afrikos, nei pasaulio čempionatuose.

Dalyvavimas Afrikos Tautų Taurės turnyre
----------------------------------------

* 1957–1988 – *nedalyvavo*
* 1990 – *neįveikė atrankos*
* 1992 – *pasitraukė*
* 1994 – *nedalyvavo*
* 1996 – *pasitraukė*
* 1998 – *neįveikė atrankos*
* 2000 – *nedalyvavo*
* 2002 – *nedalyvavo*
* 2004 – *neįveikė atrankos*
* 2006 – *neįveikė atrankos*
* 2008 – *neįveikė atrankos*
* 2010 – *neįveikė atrankos*
* 2012 – *nedalyvavo*
* 2013 – *neįveikė atrankos*

Dalyvavimas pasaulio čempionatuose
----------------------------------

* 1930-1998 – *nedalyvavo*
* 2002-2006 – *neįveikė atrankos*

  

v • a • r **Afrikos vyrų futbolo rinktinės** 

Alžyras |
Angola |
Beninas |
Bisau Gvinėja |
Botsvana |
Burkina Fasas |
Burundis |
Centrinės Afrikos Respublika |
Čadas |
Dramblio Kaulo Krantas |
Džibutis |
Egiptas |
Eritrėja |
Etiopija |
Gabonas |
Gambija |
Gana |
Gvinėja |
Kamerūnas |
Kenija |
Komorai |
Kongo Demokratinė Respublika |
Kongas |
Lesotas |
Liberija |
Libija |
Madagaskaras |
Malavis |
Malis |
Marokas |
Mauricijus |
Mauritanija |
Mozambikas |
Namibija |
Nigerija |
Nigeris |
Pietų Afrikos Respublika |
Pietų Sudanas |
Pusiaujo Gvinėja |
Reunionas |
Ruanda |
San Tomė ir Prinsipė |
Seišeliai |
Senegalas |
Siera Leonė |
Somalis |
Sudanas |
Svazilandas |
Tanzanija |
Togas |
Tunisas |
Uganda |
Zambija |
Zanzibaras |
Zimbabvė |
Žaliasis Kyšulys
| **Ričardas Leonardas Ivoškusisp. *Ricardo Leonardo Ivoskus*** |
| --- |
|  |
| Ricardo Ivoskus |
| Gimė | 1942 m. sausio 10 d. (81 metai)Vilja Balesteris, Argentina |
| Sutuoktinis (-ė) | Lidia Naim |
| Vaikai | Daniel, Sebastian |
|  |
| Veikla | politikas, teisininkas, kovos prieš prekybą vaikais ir vaikų teisių aktyvistas |
|  |
| Alma mater | 1968 m. Buenos Airių universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Ricardo Ivoskus |

**Ričardas Leonardas Ivoškus** (isp. *Ricardo Leonardo Ivoskus*; g. 1942 m. sausio 10 d. Vilja Balesteryje) – lietuvių kilmės Argentinos politikas, teisininkas (advokatas), kovos prieš prekybą vaikais ir vaikų teisių aktyvistas.

Biografija
----------

1968 m. Buenos Airių universiteto Teisės ir socialinių mokslų fakultete baigė teisės studijas. 1974–1976 m. Buenos Airių universiteto Teisės ir socialinių mokslų faktulteto Sociologijos katedros dėstytojas. Dirbo teisinėse San Martino miesto institucijose.

1989–1993 m. Buenos Airių provincijos senatorius (atstovavo Unión Cívica Radical partijai). Vienas iš Cheneral San Martino valstybinio universiteto įkūrėjų. 1992 m. JAV prezidento rinkimų stebėtojas. 1999–2011 m. San Martino partido meras (2003 m. ir 2007 m. perrinktas kitai kadencijai), daugiausia kartų perrinktas meras San Martine.

2011 m. balandžio 8 d. su delegacija lankėsi Kaune.

Vedęs (1971 m.), žmona Lidia Naim; sūnūs Daniel ir Sebastian.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* San Martin savivaldybės informacija (Ivoškaus CV ispanų k.).
| Skaistakalnio tiltas |
| --- |
| 

Skaistakalnio tiltasSkaistakalnio tiltas

55°44′07″š. pl. 24°22′24″r. ilg.﻿ / ﻿55.735260°š. pl. 24.373449°r. ilg.﻿ / 55.735260; 24.373449﻿ (Skaistakalnio tiltas)Koordinatės: 55°44′07″š. pl. 24°22′24″r. ilg.﻿ / ﻿55.735260°š. pl. 24.373449°r. ilg.﻿ / 55.735260; 24.373449﻿ (Skaistakalnio tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Panevėžys,Skaistakalnio parkas |
| **Kerta** | Nevėžį |
| **Pastatytas** | 1967 m. |
| **Konstrukcija** | Arkinis tiltas |

**Skaistakalnio tiltas** – pėsčiųjų tiltas per Nevėžio upę Panevėžio mieste. Tiltas stovi nedidelės Sporto gatvės tęsinyje, praėjus pro Šv. Petro ir Povilo parapijos senąsias kapines, jungia senamiestį su Skaistakalnio parku .

Istorija
--------

Lieptas į Skaistakalnį tarpukariu
Tarpukaryje Skaistakalnio parko dalys priklausė Lietuvos kariuomenei ir miesto savivaldybei. Į tuometinį gausiai lankomą Vytauto parką miestiečiai patekdavo pastatytais lieptais. Pavasario potvyniai kartais juos nunešdavo. Gresiant potvyniams, nepatvarūs lieptai į Vytauto parką, miesto valdybos sprendimu, kuriam laikui buvo nuimami. Sovietmečiu dalis teritorijos priklausė sovietų kariškiams. Buvo įkurtos aviacijos bazės dirbtuvės, Nevėžio pakrantė apjuosta ilgesne kaip 1 km ir 2,2 metro aukščio gelžbetonine tvora.

Šiuolaikinis Skaistakalnio tiltas pastatytas 1967 m. Krantus sujungė virš upės iškilusi gelžbetoninė arkinė konstrukcija be tarpinių atramų. Takas nutiestas jos viršumi. Kapinių pusėje statinys atremtas į apsauginį pylimą. Parko pusėje ant iškilusio tilto buvo patenkama užlipant laiptais. Upės plotis po tiltu – apie 30 m.

2021–2023 m. vyko tilto rekonstrukcija kartu su Skaistakalnio parko sutvarkymu. Siekiant statinį pritaikyti neįgalių lankytojų, dviratininkų judėjimui, parko pusėje buvo nugriauti laiptai, vietoje kurių įrengti du gelžbetoniniai nusileidimo takai – rampos. Tilto ir naujųjų rampų dangos padengtos asfaltbetoniu. Tako šonuose įrengtos vertikalios medinės atramos-turėklai, statiniui suteikę naujos išraiškos. Susidėvėjusios statinio konstrukcijos sustiprintos. Vietoje, esančioje tarp tilto rampų (nusileidimų), numatyta įrengti apžvalgos, renginių stebėjimo aikštelę.

Literatūra
----------

* Henrikas Kebeikis. Žvilgsnis į Lietuvos tiltus. - Kaunas: „Kopa", 2004. - ISBN 9955-9711-0-X.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Panevėžio istorijos puslapiai. Skaistakalnio parkas *paneveziokrastas.pavb.lt*
2. ↑  Sovietinio monstro Panevėžio Skaistakalnio parke dienos suskaičiuotos *delfi.lt* 2021-01-15
3. ↑   Skaistakalnio tiltas žemėlapyje maps.lt
4. ↑  Tvarkomi tiltai greitai neatsivers *sekunde.lt* 2022-01-16/
5. ↑  Skaistakalnio parko rekonstrukcija pratęsta iki metų pabaigos: paaiškino, kodėl *jp.lt* 2023-08-13
6. ↑  Po ilgos pertraukos statybininkai vėl ėmėsi tvarkyti Skaistakalnio parko pėsčiųjų tiltą *sekunde.lt* 2023-05-27

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Tiltai per Nevėžį
* Skaistakalnio parkas *efoto.lt* (nuotrauka)
* Lietuva senose fotografijose. Skaistakalnio tiltas *facebook.com* (nuotrauka)

  


| Artimiausi tiltai per Nevėžį |
| --- |
| prieš srovę: | **Skaistakalnio tiltas** | pasroviui: |
| Ekrano marių tiltas | Smėlynės g. tiltas |
**Marius Suvaizdis**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Marius Suvaizdis |
| Gimimo data | 1995 m. vasario 22 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Lietuva Panevėžys, Lietuva |
| Ūgis | cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Panevėžys |
| **Numeris** | 1 |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20142015-2019 | FK Ekranas PanevėžysFK Panevėžys | 3 (0)9 (0) |
|  |

**Marius Suvaizdis** (g. 1995 m. vasario 22 d.) – Lietuvos futbolo vartininkas, vartininkų treneris. Šiuo metu atstovauja FK Panevėžys.

Karjera
-------

Treniravosi Panevėžio FA ir NFA. Buvo metus išvykęs į Vokietiją, Würzburger Kickers jaunimo komandą. Grįžęs žaidė už FK Baltija ir FK Utenis.

2014 m. pradėjo profesionalo karjerą Ekrane. Šiame sezone jis A lygos rungtynėse žaidė tris kartus ir praleido aštuonis įvarčius. O kai šis klubas 2015 m. nutraukė savo veiklą, žaidėjas perėjo į naujai suburtą FK Panevėžys. 2015, 2016, 2017, 2018 m. atstovavo šį klubą I lygoje. Vėl į profesionalų aplinką grįžo su 2019 m. kai FK Panevėžys iškopė į A lygą. A lygoje komandos vartus gynė devynis kartus (sezono pradžioje).

Nuo 2020 m. pradėjo vartininkų trenerio karjerą FK Panevėžio klube.

### Statistika A lygoje

| Sezonas | Komanda | Run | Įv– |
| --- | --- | --- | --- |
|
| 2014 | Ekranas | 3 | 8 |
| 2019 | FK Panevėžys | 9 | 15 |
|

Pasiekimai
----------

**FK Panevėžys**

Pirmos lygos nugalėtojas (1): 2018

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainės duomenys
* soccerway
*Kitos reikšmės – Varzėja (reikšmės).*
Varzėja
Užlieti miškai Manauso apylinkėse
**Varzėja** (port. *várzea* 'salpa, užliejama lyguma') – Amazonijos užliejamų miškų plotai. Tai Amazonės ir jos baseino upių pakrančių miškai, užliejami sezoninių potvynių metu. Vandens lygis varzėjoje pakyla 10–15 metrų. Varzėjos miškai apima ~180 tūkst. km² Amazonės baseine.

Varzėja skirstoma į žemąją ir aukštąją. Žemąją varzėją sudaro prie pat upių esantys plotai, kurie būna po vandeniu daugiau nei 50 dienų per metus, o vandens lygis viršija 3 metrus. Aukštoji varzėja – aukštesni plotai, kurie po vandeniu būna mažiau nei 50 dienų, o vandens vidutinis lygis mažesnis nei 3 metrai. Varzėja vadinami tie miškų plotai, kurie užliejami šviesiavandenių upių, nešančių daug turtingų nešmenų, tuo tarpu igapo vadinami tamsiavandenių upių užliejami miškai.

Dėl derlingų nešmenų, varzėja yra viena vešliausių ir produktyviausių Amazonijos gamtinių regionų. Tarp užlietų miškų veisiasi įvairios žuvys, varliagyviai, amazoniniai lamantinai, amazoniniai delfinai, juodieji kaimanai.

Varzėjos salpose auginami ryžiai, kukurūzai, ankštiniai, bananai, aliejinės kopūstpalmės, ganomi galvijai, buivolai, kertami miškai.

Pagrindiniai varzėjos plotai sudaro atskirus ekoregionus: Ikitoso, Puruso, Maražo, Monte Alegrės, Gurupos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Thorbjarnarson, J. & R. Da Silveira (2000). „Secrets of the flooded forest". *Natural History*. 109 (2): 70–79.
2. ↑  Wittmann, F.; Schongart, J.; Montero, J. C.; Motzer, T.; Junk, W. J.; Piedade, M. T. F.; Queiroz, H. L.; Worbes, M. (2006). „Tree species composition and diversity gradients in white-water forests across the Amazon Basin". *Journal of Biogeography*. 33 (8): 1334–1347.
3. ↑  Morán, E.F. (1990). *Ecologia Humana das populações de Amazônia*. Rio de Janeiro: Editora Vozes.
4. ↑  Tsuchiya, Akio, Mario Hiraoka, and Carlos R. da Silva (1997). „Characterization and utilization of várzea and terra firme forests in the Amazon estuary". *Boletim do Museu Paraense Emilio Goeldi Serie Botanica*. 13 (2): 171–190.
*Kitos reikšmės – Karmelitai (reikšmės).*

| Karmelitai |
| --- |
| Vietovė prijungta prie miesto XX a. 1-ojoje pusėje |
| [[Vaizdas:Karmelitu baznycia 2007-04-12.jpg|{{#if:|270px]]Kauno Karmelitų bažnyčia |
|  |
| 

KarmelitaiKarmelitai

 |
| 54°53′24″š. pl. 23°55′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.890°š. pl. 23.921°r. ilg.﻿ / 54.890; 23.921﻿ (Karmelitai)Koordinatės: 54°53′24″š. pl. 23°55′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.890°š. pl. 23.921°r. ilg.﻿ / 54.890; 23.921﻿ (Karmelitai) |
|  |
| **Apskritis** | Kauno apskrities vėliava Kauno apskritis |
| **Savivaldybė** | Kauno miesto savivaldybės vėliava Kauno miesto savivaldybė |
| **Seniūnija** | Centro seniūnija |

**Karmelitai** – buvusi Kauno miesto dalis dabartinio Naujamiesčio pietryčiuose. Stovi Kauno Šv. Kryžiaus (Karmelitų) bažnyčia (pagal ją ir pavadintas rajonas). Pietuose buvo Karmelitų sala, dabar vadinama Nemuno sala. Karmelitus ir Nemuno salą jungia per senvagę pastatyti tiltai:

* Pėsčiųjų tiltas (1977 m. prie Maironio g.),
* Simono Daukanto tiltas (1988 m. S. Daukanto pėsčiųjų g. tąsa),
* Tiltas link Žalgirio arenos (2008 m. A. Mickevičiaus g. tąsa),
* Karmelitų tiltas (2011 m. Kaunakiemio g. tąsa).

Buvęs fabriko „Kauno audiniai" pastatas

Etimologija
-----------

Rajonas pavadintas karmelitų ordino vardu, kadangi čia esanti bažnyčia priklausė basųjų karmelitų ordinui.

Istorija
--------

Iki XVI a. pradžioje vietovė vadinta ***Kaunakiemiu***. 1510 m. žemės savininkė Darata Nabienė įkurdino Karmelitų bažnyčią ir jai užrašė kai kuriuos trobesius, žemės sklypą ir namus Kaune. Prie Kauno miesto prijungti apie 1866–1871 m. XIX a. pradžioje Karmelitai dar buvo mažai apgyvendinti, bet 1860 m. nutiesus geležinkelį ėmė augti. Prie Nemuno buvo įkurtas Žiemos uostas tarp seniau buvusios pirmosios salos ir dešiniosios Nemuno pakrantės. XIX a. ėmė kurtis pramonės įmonės – Tilmanso metalo fabrikai, tekstilės fabrikas „Kauno audiniai", Volfo Engelmano alaus gamykla. XX a. pradžioje ėmė jungtis su Kauno Naujamiesčiu. Tarpukariu čia įsikūrė didžiausias Lietuvoje kooperatinis duonos kepimo fabrikas „Parama".

Gyventojai
----------

* 1923 m. – 6330 gyv.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-05-23 iš Wayback Machine projekto. Kauno pėsčiųjų tiltai
2. ↑  *Karmelitai (Kaunas)*. Mūsų Lietuva, T. 2. – Bostonas: Lietuvių enciklopedijos leidykla, 1965. – 278 psl.

* *Karmelitai*. Mažoji lietuviškoji tarybinė enciklopedija, T. 2 (K–P). Vilnius, Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1968, 67 psl.
| Ižui |
| --- |
| Pirapo slenksčiai Ižui upėje Pirapo slenksčiai Ižui upėje |
| **Ilgis** | 450 km |
| **Baseino plotas** | 10 649 km² |
| **Ištakos** | Košilja Grandė |
| **Žiotys** | Urugvajus |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Ižui |

**Ižui** (port. *Rio Ijuí*) – upė pietų Brazilijoje, Pietų Rio Grandės valstijoje; kairysis Urugvajaus upės intakas. Prasideda Košilja Grandės kalnagūbryje, ~450 m aukštyje, Santo Augusto savivaldybėje. Smarkiai vingiuoja daugiausia į vakarus. Įteka į Urugvajų į pietvakarius nuo Rinkaun Vermeljo, priešais Argentinos sieną.

Didžiausi intakai – Kašambu, Potiribu, Konseisaunas, Ižuizinjas, Urubukaru, Urukva (kairieji), Varežaunas (dešinysis).

Upės vaga slenkstėta. Žemupyje sudaryti keli tvenkiniai (San Žozė, Paso San Žuano). Miestai prie Ižui: Ižui, Santo Anželas, Entre Ižuisas, Buriti, Vitorija das Misoinisas, Sero Largas, Roke Gonsalesas, Pirapo.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Mapa físico do estado do Rio Grande do Sul, IBGE, 2011.
3. ↑  Mapa multimodal Rio Grande do Sul, IBGE, 2013.
|  |
| --- |
| Jean-Louis Schlesser |
|  |
| Pilietybė | Prancūzija prancūzas |
| Gimė | 1948 m. rugsėjo 12 d. (75 metai)Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| Dakaro ralis |
| Pirmi metai | 1984 m. |
| Vieta | Čempionas1999 ir 2000 m. |

**Jean-Louis Schlesser** (g. 1948 m. rugsėjo 12 d.) – Prancūzijos autosporto lenktynininkas. Savo karjeros pradžioje 1982 m. prancūzas dalyvavo Formulės 2 čempionate, o 1983 ir 1988 m. lenktyniavo Formulėje 1. Nei viename šių čempionatų prancūzui nepavyko pasiekti gerų rezultatų ar pelnyti nors vieną tašką.

Prancūzas taip pat reguliariai nuo 1981 iki 1991 m. dalyvavo 24 val. Le Mano lenktynėse. Pačiais pirmais metais su komanda „Jean Rondeau" prancūzas užėmė antrąją vietą.

Geriausius pasiekimus prancūzas yra pasiekęs Dakaro ralio lenktynėse. Pirmą kartą čia jis sudalyvavo 1984 m. o nuo 1989 m. pradėjo reguliariai lenktyniauti šiame ralyje. Nuo 1992 m. Jean-Louis Schlesser pradėjo konstruoti savo bagius, skirtus specialiai dykumų raliui. 1999 ir 2000 m. prancūzas tapo automobilių įskaitos nugalėtoju.

Laimėjimai
----------

* Dakaro ralio laimėtojas automobilių kategorijoje (1999 ir 2000 m.)
* Prancūzijos Formulės 3 čempionas (1978 m.)
* FIA pasaulio sportinių automobilių čempionas (1989 ir 1990 m.)
* Africa Eco Race ralio čempionas (2009, 2010, 2011, 2012, 2013 ir 2014 m.)
* Čempionų lenktynių „Classic Masters" nugalėtojas (1994 m.)

| Sporto pozicijos |
| --- |
| Prieš tai:**Jean-Pierre Fontenay** | **Dakaro ralioautomobilių klasės nugalėtojas**1999-2000 | Po to:**Jutta Kleinschmidt** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jean-Louis Schlesser** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Išnašos
-------

1. ↑