recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vitalijus Daniličevas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Vitalijus Daniličevas |
| Gimimo data | 1970 m. spalio 31 d. (53 metai) |
| Gimimo vieta | Lietuva |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | *baigęs karjerą* |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1991–1992 1993–19941995–19961996–19971997-199919992000–20032004–2005 | Sakalas ŠiauliaiROMAR MažeikiaiSakalas ŠiauliaiLantana TallinnEkranas PanevėžysKareda Šiauliai FBK Kaunas FK Šiauliai | 22 (4)14 (3)13 (4)45 (8)22 (2)80 (16)11 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2000 | Lietuva Lietuva | 3 (0) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011. |

**Vitalijus Daniličevas** (g. 1970 m. spalio 31 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, treneris. Žaidė gynėju.

Biografija
----------

Per karjerą 6 kartus tapo Lietuvos čempionu, yra iškovojęs LFF taurę. Lietuvos rinktinėje sužaidė 3 rungtynes.

Žaidė Šiaulių „Sakalo" (1991–1992, 1995–1996 m.), Mažeikių ROMAR (1993–1994 m.), Lantana Tallinn (1996–1997 m.), Panevėžio „Ekrano" (1997–1999 m.), Šiaulių „Karedos" (1999 m.), FBK Kaunas (2000–2003 m.), FK Šiauliai (2004–2005 m.) klubų komandose.

2005 m. vasarą baigė profesionalaus futbolininko karjerą. Vėliau žaidė Šiaulių „Alnidos" (2005 m.), Mažeikių „Naftos" (2005–2006 m.), Šiaulių „Napolio" (2006–2007 m.), Kauno „Nautaros" (2008–2009 m.) klubų salės futbolo komandose, Lietuvos salės futbolo rinktinėje. 2005 m. tapo Lietuvos salės futbolo čempionu, 2006 m. pripažintas geriausiu metų salės futbolininku. Iki 2007 m. treniravo Šiaulių „Napolio" 1992–1993 m. gimimo futbolininkus, vėliau Šiaulių futbolo akademijoje treniravo 1996 m. gimimo futbolininkus.

2007 m. paskirtas Šiaulių FK dublerių komandos vyriausiuoju treneriu.

2011 m. atstovaudamas Lietuvos Makabi rinktinę pelnė aukso medalį salės futbolo varžybose Europos Makabi žaidynėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Lietuvos Makabi rinktinė išvyko į Makabiadą". lzb.lt. 2011. Suarchyvuotas originalas 2013-10-12. Nuoroda tikrinta 2013-02-14.

Nuorodos
--------

* Futbolinis.lt
* National-football-teams.com
* Worldfootball.net
**Valdas Antanas Gurskis** (g. 1936 m. spalio 12 d. Kloviniuose, Utenos apskritis) – Lietuvos tapytojas.

Biografija
----------

1956 m. baigė Kauno dailės mokyklą. 1962 m. baigė monumentaliąją tapybą Lietuvos dailės institute.

Nutapė peizažų, portretų, figūrinių kompozicijų, jose vaizdavo žmones, architektūrą („Pilka diena prie jūros" 1979 m. „Valerijono Jucio portretas" 1980 m. „Rūkas" 1982 m. „Fatališkas peizažas" 1986 m.), tapybos kūrinių ciklus („Bažnytėlių Lietuva" 2001 m. „Žvilgsnis į istoriją" 2004 m.). Sukūrė monumentalių kūrinių (pano Lietuvių liaudies pasakų temomis 1963 m. Nacionalinės M. Mažvydo bibliotekos Vaikų skaitykloje, pano Vilniaus geležinkelio stoties restorane 1964–1965 m. reljefas „Improvizacija saulės tema" 1970 m. Tauragnų kultūros namuose, freska Duokiškio kultūros namuose, 1973 m.), apie 200 metalo plastikos kūrinių. Dekoratyviniai kūriniai pasižymi tapybinės ir erdvinės plastikos sinteze.

Nuo 1962 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje: Maskva 1969 m. 1976 m. Nagasakis 1973 m. Helsinkis 1989 m. Individualios parodos surengtos Lietuvoje nuo 1975 m. – 27, Maskvoje 1989 m. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, užsienio (Bulgarijos, Rusijos) muziejai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Žymūs kraštiečiai". *utenosseniunija.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-06. Nuoroda tikrinta 2016-04-24.
2. ↑  Irena Dobrovolskaitė. *Valdas Antanas Gurskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 293 psl.
| Berbankasangl. *Burbank* |
| --- |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

BerbankasBerbankas

34°10′49″ š. pl. 118°19′42″ v. ilg.﻿ / ﻿34.18028°š. pl. 118.32833°r. ilg.﻿ / 34.18028; 118.32833﻿ (Berbankas)Koordinatės: 34°10′49″ š. pl. 118°19′42″ v. ilg.﻿ / ﻿34.18028°š. pl. 118.32833°r. ilg.﻿ / 34.18028; 118.32833﻿ (Berbankas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-8)------ vasaros: (UTC-7) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Kalifornija Kalifornija |
| **Apygarda** | Los Andželo apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1887 m. gegužės 1 d. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 103 340  |
| **Plotas** | 45,011 km² |
| **Tankumas** (2010) | 2 296 žm./km² |
| **Altitudė** | 185 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ci.burbank.ca.us |
|  **Vikiteka** | Berbankas |

**Berbankas** (angl. *Burbank*) – miestas JAV, Kalifornijoje, Los Andželo apygardoje, 19 km į šiaurę nuo Los Andželo centro. Gyventojų 103 tūkst. (2010 m. duomenys). Miesto centras ir kiti svarbesni komerciniai rajonai išsidėtę ant Verdugo kalnų šlaitų, kita miesto dalis plyti San Fernando slėnyje.

Kadangi Berbankas įsikūręs vos už kelių kilometrų į šiaurę nuo Holivudo, čia savo būstines yra įsteigusios dauguma žiniasklaidos ir pramogų industrijos bendrovių, kaip kad „Warner Bros.", „NBC Universal", „The Walt Disney Company", „ABC", „Cartoon Network Studios" ir „Nickelodeon". Yra Bobo Houpo oro uostas.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1887 m. gegužės 1 d. ir pavadintas prieš tai čia gyvenusio daktaro ir verslininko Deivido Berbenko garbei. Iki 1889 m. miesto ekonomiką smarkiai paveikusio Los Andželo nekilnojamo turto burbulo sprogimo, pagrindines lėšas miestas gaudavo iš žemės ūkio produkcijos eksporto kompanijos „Southern Pacific Transportation" geležinkeliu, nutiestu 1876. 1911 m. gyvenvietei buvo suteiktas miesto statusas. Prasidėjus industrializacijai gyventojų skaičius pradėjo augti ir apie 1930 m. pasiekė 16 662. Daugiausiai pelno nešė sunkvežimių ir ypač lėktuvų gamyklos, tokios kaip „Lockheed Corporation". 1950 m. jau gyveno 78 577 gyventojų.

Miestai partneriai
------------------

* Ispanija Paterna, Ispanija
* Pietų Korėja Inčonas, Pietų Korėja
* Japonija Ota, Japonija
* Švedija Solna, Švedija
* Botsvana Gaboronas, Botsvana

Šaltiniai
---------

1. ↑  Roderick, Kevin (2005-11-25). „Timeline of Valley history". *The Valley Observed*. Suarchyvuotas originalas 2011-11-21. Nuoroda tikrinta 2012-11-09.
2. ↑  „General Population By City: Los Angeles County, 1910–1950". *Los Angeles Almanac*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

**Kraujo grupė** – kraujo tipas, kurį lemia eritrocitų membranose esantys antigenai. Žinomiausios reikšmingos žmogaus kraujo grupių sistemos yra ABO ir rezus sistema (Rh). Kraujo grupę lemiantys antigenai yra baltymai, prie kurių gali būti prijungti polisacharidai.

ABO sistema
-----------

Galimos kraujo grupės:

* **O (I)**

* **A (II)**

* **B (III)**

* **AB (IV)**

Rh sistema
----------

Diagrama, kuri rodo kraujo grupių suderinamumą perpylimo tikslais
* **Rh+**
* **Rh-**

Kraujo suderinamumo lentelė| Gavėjas | Donoras |
| --- | --- |
|  | O− | O+ | A− | A+ | B− | B+ | AB− | AB+ |
| O− | Check markY |  |  |  |  |  |  |  |
| O+ | Check markY | Check markY |  |  |  |  |  |  |
| A− | Check markY |  | Check markY |  |  |  |  |  |
| A+ | Check markY | Check markY | Check markY | Check markY |  |  |  |  |
| B− | Check markY |  |  |  | Check markY |  |  |  |
| B+ | Check markY | Check markY |  |  | Check markY | Check markY |  |  |
| AB− | Check markY |  | Check markY |  | Check markY |  | Check markY |  |
| AB+ | Check markY | Check markY | Check markY | Check markY | Check markY | Check markY | Check markY | Check markY |

Plazmos suderinamumo lentelė| Gavėjas | Donoras |
| --- | --- |
|  | O | A | B | AB |
| O | Check markY | Check markY | Check markY | Check markY |
| A |  | Check markY |  | Check markY |
| B |  |  | Check markY | Check markY |
| AB |  |  |  | Check markY |

Paplitimas
----------

Labiausiai paplitusi kraujo grupė yra I(0), o rečiausia – IV(AB). Tačiau kiekvienoje šalyje, pasiskirstymas šiek tiek skiriasi.

Europos gyventojų kraujo grupių pasiskirstymas (Raudonojo Kryžiaus duomenimis):

1. *I(O)* – 33,5%
2. *II(A)* – 37,8%
3. *III(B)* – 20,5%
4. *IV(AB)* – 8,1%

Tarp Amerikos indėnų vyrauja O grupės kraujas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „kraujo grupės". *www.vle.lt*. Nuoroda tikrinta 2023-03-06.
2. ↑  „RBC compatibility table". American National Red Cross. 2006 m. gruodžio mėn. Suarchyvuotas originalas 2011-08-23. Nuoroda tikrinta 2008-07-15.

v • a • r **Kraujas** 

Kraujo plazma | Eritrocitai | Trombocitai | Kraujo grupė | Kaulų čiulpai | Antikūnas | Kraujo ligos
  
Leukocitai: · Granulocitai: Neutrofilai | Bazofilai | Eozinofilai · Agranulocitai: Limfocitai (B limfocitai, T limfocitai) | Monocitai | Makrofagai
  
Kraujo donorystė | Kraujo transfuzija
Moliūgų sėklų aliejus
**Moliūgų sėklų aliejus** (vok. *Kernöl, Kürbiskernöl*, slovėn. *bučno olje*, kroat. *tikvino ulje, bundevino ulje*, rumun. *ulei de dovleac*, veng. *tökmag-olaj*) – augalinis aliejus, gaunamas iš paskrudintų, išlukštentų įvairių rūšių moliūgų (pvz. paprastojo moliūgo) sėklų.

Tai specialus kulinarinis patiekalas pietryčių Austrijoje (Štirija), rytų Slovėnijoje (Štirija ir Prekmurjė), Rumunijoje (centrinė Transilvanija, *Orastie-Cugir* regionas), šiaurės vakarų Kroatijoje (Medžimurjė) ir gretimuose Vengrijos regionuose. Tai Europos Sąjungos Saugomų kilmės vietos nuorodų (SKVN) produktas.

Aliejus pietinėse Štirijos regiono vietovėse gamintas ir naudotas mažiausiai nuo XVIII a. Šiandieną tai yra svarbi Austrijos ir Slovėnijos eksporto prekė.

Savybės
-------

Tirštas aliejus gali būti nuo šviesiai iki labai tamsiai žalios, iki tamsiai raudonos spalvos, priklausomai nuo paimto mėginio tirštumo. Skystas aliejaus sluoksnis atrodo žalias, tuo tarpu tirštas – raudonas. Toks optinis reiškinys vadinamas dichromatizmu. Moliūgų aliejus yra viena iš stipriausiu dichromatizmu pasižyminčių medžiagų. Aliejų sumaišius su jogurtu, jis tampa šviesiai žalios spalvos ir kartais vadinamas „žaliuoju auksu".

Panaudojimas kulinarijoje
-------------------------

Moliūgų sėklų aliejus turi stiprų riešutų skonį, jame gausu polinesočiųjų riebalų rūgščių. Paskrudintas aliejus įgauna aitrų skonį. Moliūgų sėklų aliejus naudojamas salotų padažų ruošime kartu su medumi ir alyvų aliejumi. Tipiškas Štirijos padažas susideda iš moliūgų sėklų aliejaus ir sidro acto mišinio. Aliejus taip pat naudojamas ir desertams, pvz. paprastiems vaniliniams ledams jis suteikia riešutų skonį. Moliūgų sėklų aliejus Austrijoje laikomas delikatesu, keletas jo lašų pilama į moliūgų sriubą ar kitus vietinius valgius. Tačiau naudojant jį kaip kepimo aliejų, jis praranda savo svarbias riebalų rūgštis.

* Paprastasis moliūgas (Cucurbita pepo var. styriaca)Paprastasis moliūgas (*Cucurbita pepo* var. *styriaca*)
* Džiovintos paprastojo moliūgo sėklosDžiovintos paprastojo moliūgo sėklos

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kreft, Samo; Kreft, Marko (2007 m. lapkričio mėn.). „Physicochemical and Physiological Basis of Dichromatic Colour" (PDF). *Naturwissenschaften*. Springer Science+Business Media. **94** (11): 935–939. doi:10.1007/s00114-007-0272-9. PMID 17534588. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2020-05-01. Nuoroda tikrinta 2013-10-03.
2. ↑  „The Benefits of Pumpkin Seeds". Health Learning Info. Nuoroda tikrinta 2013-09-17.
3. ↑  „Healthy Cooking Oils". University of Kansas Medical Center. Suarchyvuotas originalas 2013-09-04. Nuoroda tikrinta 2013-09-17.
| Tarptautinė regata „Galvė" |
| --- |
|  |
| **Globėjas** | Lietuvos baidarių ir kanojųirklavimo federacija |
| **Trumpinys** | Galvės regata |
| **Tipas** | profesionalios varžybos |
| **Pradžia** | 1966 m. |
| **Vieta** | Trakai |
| **Tinklalapis** | www.canoe.lt |
|

**Galvės regata** – Trakų Galvės ežere, Pilies salos prieigose kasmet vykstančios tarptautinės baidarių ir kanojų irklavimo varžybos.

Istorija
--------

Tarptautinė regata „Galvė" užgimė, kai prasidėjo artimesnis sportininkų iš Lenkijos ir Lietuvos TSR bendravimas. Pirmosios tarptautinės varžybos tarp abiejų šalių įvyko 1966 m. rugsėjo 17-18 dienomis Trakuose „Žalgirio" irklavimo bazėje. Regatos vyriausiuoju varžybų teisėju 1967–2005 m. buvo tarptautinės kategorijos teisėjas, 1957 m. Europos čempionas, Romos vasaros olimpinių žaidynių (1960 m.) ketvirtos vietos laimėtojas Mykolas Rudzinskas.

Nuo 2002 m. regatoje kartu pradėtos organizuoti ir veteranų varžybos. 2011 m. pirmą kartą vykdant pasaulio jaunių čempionato varžybas Trakuose, paminėta Tarptautinės regatos „Galvė" 45 metų sukaktis.

### Pavadinimų kaita

* 1967 m. įvyko „Baidarių ir kanojų irklavimo varžybos tarp Lenkijos LR, Baltarusijos TSR ir Lietuvos TSR komandų".
* 1969 m. suorganizuotos „Tarptautinės Neu-Brandenburg (VDR) – Gdansk (LR) – Lietuvos TSR irklavimo baidarėmis ir kanojomis varžybos".
* Vėliau vyko „Tarptautinė regata".
* 1978 m. šiai regatai oficialiai buvo suteiktas „Galvės" vardas.

Regatos programa
----------------

Regatos programos irklavimo varžybos vykdomos suaugusiųjų ir jaunių amžiaus grupėse:

* **Vyrai**:
	+ vienvietėmis, dvivietėmis ir keturvietėmis baidarėmis, 500 ir 1000 m;
	+ vienvietėmis, dvivietėmis kanojomis, 500 ir 1000 m.
* **Moterys**:
	+ vienvietėmis, dvivietėmis baidarėmis, 500 ir 1000 m.

Dalyvių geografija
------------------

Galvės regatoje, be pirmųjų dalyvių iš Lenkijos, yra dalyvavę sportininkai iš Latvijos, Estijos, Vengrijos, Vokietijos, Bulgarijos, Moldovos, Baltarusijos, Ukrainos, Uzbekijos, Kirgizijos, Tadžikijos, Armėnijos, Gruzijos, Azerbaidžano. Jie vėliau tapo olimpiniais čempionais (V.Didenko, V.Morozov, A.Grišin, A.Vinogradovas, V.Romanovskij), olimpiadų prizininkais (A. Melnikova, W. Szuskiewicz), pasaulio ir Europos čempionais (G. Sledzevskij, A. Lezniov, A. Vinogradov, V. Vorobjov, A. Vodovatov, V. Naumov).

Lietuvos sportininkai
---------------------

Regatoje tapo nugalėtojais:

* olimpinis čempionas Vladas Česiūnas,
* triskart pasaulio čempionai Artūras Vieta, Alvydas Duonėla, Egidijus Balčiūnas,
* pasaulio čempionai Natalija Kalašnikova, Anatolijus Korolkovas, Petras Šiurskas, Vitalijus Trukšinas,
* pasaulio čempionatų prizininkai Vygantas Čekaitis, Romas Vienažindis,
* Europos ir pasaulio čempionai ir prizininkai Tomas Gadeikis, Raimundas Labuckas, Jevgenijus Šuklinas,
* SSRS čempionai Algis Montvydas, Zbignevas Survutas ir kt.

Nuorodos
--------

* Lietuvos baidarių ir kanojų irklavimo istorija
* Regatos veteranų varžybos
* Regatos fotoalbumas *fotki.com* portale[neveikianti nuoroda]
| **Bertha Benz** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1849 m. gegužės 3 d.Pforcheimas, Badeno didžioji kunigaikštystė |
| Mirė | 1944 m. gegužės 5 d. (95 metai)Ladenburgas, Vokietija |
| Tautybė | vokietė |
|  |
|  **Vikiteka** | Bertha Benz |

**Berta Benc** (1849 m. gegužės 3 d. – 1944 m. gegužės 5 d.) – vokiečių mechaniko ir išradėjo Karlo Benco žmona, labiausiai išgarsėjusi dėl pirmos įveiktos kelionės automobiliu su vidaus degimo varikliu.

Biografija
----------

Gimė pasiturinčioje šeimoje Pforcheime. 1869 m. susipažino su K. Bencu, o 1872 m. už jo ištekėjo. Susilaukė 5 vaikų. Jos kraitis ne kartą išgelbėjo K. Bencą nuo bankroto. Kartu įsteigė įmonę „Benz & Cie".

Kelionė automobiliu
-------------------

1888 m. rugpjūčio 5 dienos ryte, vos patekėjus saulei, kol jos sutuoktinis buvo kietai įmigęs, Berta su sūnumis slapčia įsliūkino į garažą. Šeimos ekipažas išstūmė „Benz Patent Motorwagen №1" automobilį iš dirbtuvės, užkūrė jį – ir patraukė iš Manheimo į Pforcheimą per Heidelbergą ir Karlsrūhę. Šį 104 kilometrų ilgio maršrutą automobilis įveikė per 12 valandų – Karlas Bencas apie tai sužinojo tik naktį iš rugpjūčio 5-osios į 6-ąją gavęs telegramą. Po to Berta su vaikais išvyko atgal į Bruchzalį, o iš ten į Manheimą kitais keliais, Reino paupiu, taip kiek sutrumpindama maršrutą.

* Bertos Benc naudotas automobilisBertos Benc naudotas automobilis
* Jai pagerbti skirta 194 km ilgio memorialinė trasaJai pagerbti skirta 194 km ilgio memorialinė trasa
* Paminklas skirtas Bertai BencPaminklas skirtas Bertai Benc

Išnašos
-------

1. ↑  „Bertha Benz". *Daimler*. Nuoroda tikrinta 2020-05-14.
2. ↑  „Bertha Benz". *www.mercedes-benz.com*. Suarchyvuotas originalas 2021-05-09. Nuoroda tikrinta 2021-05-09.
3. ↑  „Bertha Benz Hits the Road, 125 Years Ago – History in the Headlines". *History.com*. Suarchyvuotas originalas 24 September 2015. Nuoroda tikrinta 13 October 2015.
4. ↑  „Pirmoji kelionė automobiliu". *Iliustruotoji istorija*. Nuoroda tikrinta 2021-05-09.

Nuorodos
--------

* Bertha Benz: The Journey That Changed Everything („Mercedes-Benz" reklaminis filmas)
| **Rimvydas Stanislovas Mickevičius** |
| --- |
| Gimė | 1940 m. kovo 18 d. (83 metai)Panevėžyje |
|  |
| Veikla | architektas, Lietuvos ir Druskininkų savivaldybės politinis veikėjas |
| Partija | 
* 1988 m. Lietuvos komunistų partija;
* 1990 m. Lietuvos demokratinė darbo partija.

 |
|  |
| Alma mater | 1966 m. Vilniaus dailės akademija |

**Rimvydas Stanislovas Mickevičius** (g. 1940 m. kovo 18 d. Panevėžyje) – architektas, Lietuvos ir Druskininkų savivaldybės politinis veikėjas.

Biografija
----------

1947–1958 m. mokėsi Panevėžio 4–oje vidurinėje mokykloje, 1960–1966 m. studijavo Vilniaus dailės instituto Architektūros fakultete.

1958–1959 m. Panevėžio elektros tinklų elektromonteris, 1959–1960 m. Kauno Statybos valdybos Nr. 11 darbininkas. 1966–1973 m. „Komprojekto" Druskininkų skyriaus architektas, grupės vadovas, vyr. architektas. 1973–1985 m. Druskininkų Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, 1985–1988 m. pirmininkas, 1988–1990 m. LKP Druskininkų miesto komiteto pirmasis sekretorius. 1990–1991 m. susivienijimo „Monolitas" projektų vyr. inžinierius, 1991–1992 m. VĮ „Ekspo" grupės vadovas, direktoriaus pavaduotojas, 1992–1995 m. „Alytaus monolitas" projekto vadovas, nuo 1994 m. „Vilprojektas" projektų vadovas.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus narys. 2000–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. ir nuo 2008 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys, 2000–2007 m. Kurorto plėtros komiteto pirmininkas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Kas yra kas Alytaus apskrityje 2001. Neolitas, 2001, p. 107.
2. ↑   Archyvuota kopija 2023-02-15 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
**Vytautas Klemka** (1924 m. rugsėjo 8 d. Rudikiškis, Panemunėlio valsčius, Rokiškio apskr. – 1991 m. rugpjūčio 14 d. Kaunas) – Lietuvos skulptorius, grafikas, tapytojas.

Biografija
----------

Žmona Jadvyga Mozūraitė-Klemkienė. 1946–1948 m. mokėsi Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute. 1949–1961 m. Kaune dirbo Požėlos spaustuvėje. 1961–1977 m. dėstė Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikume.

Kūryba
------

Sukūrė grafikos (estampai linoraižinio, oforto, akvatintos, sausosios adatos technika), tapybos (aliejinės tapybos, akvarelių, pastelių), skulptūros kūrinių. Kūrybos pagrindinės temos – žmogus, gamta, ypač daug sukūrė pajūrio vaizdų. Šeštajame dešimtmetyje daugiausia kūrė skulptūras („Mergaitė su pėdu" 1951 m. „Valstiečiai" 1952 m.). Grafikos kūriniai išsiskiria poetiškumu, precizišku štrichu, subtiliais tonais, ankstyvuosiuose vyravo tikroviškas, šiek tiek stilizuotas piešinys („Pirčiupio tragedija" 1959–1960 m. „Tinklus taiso" 1965 m.). Aštuntojo dešimtmečio kūriniai romantizuoti, poetiški („Kopų paukštis" 1976 m. „Vėjas kopose" 1984 m.). Grafikos technikomis sukūrė portretų (Vinco Mykolaičio-Putino portretas 1979 m. Dailininko Kajetono Sklėriaus portretas, Jono Šileikos portretas, abu 1983 m.). Akvarelės sukurtos panašia į K. Sklėriaus maniera, būdingi skaidrūs tonai, laisvas potėpis („Natiurmortas su kriaušėmis" 1986 m. „Langas į sodą" 1987 m.).

Nuo 1953 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos surengtos Kaune 1962 m. 1974 m. 1976 m. 1987 m. Vilniuje 1977 m. pomirtinė Rokiškyje 2004 m. Kūrinių turi Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos dailės muziejus, Rokiškio krašto muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Vytautas Klemka". *menorinka.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-06-10. Nuoroda tikrinta 2016-06-10.
2. ↑  Neringa Markauskaitė. *Vytautas Klemka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 257 psl.
Walter Bruch kapas
**Valteris Bruchas** (vok. *Walter Bruch*; 1908 m. kovo 2 d. – 1990 m. gegužės 5 d.) – Vokietijos elektros inžinierius ir televizijos pionierius. Jis išrado PAL spalvotos televizijos sistemą 7-ojo dešimtmečio pradžioje, dirbdamas bendrovėje „Telefunken". Be mokslinių tyrimų veiklos, Valteris Bruchas taip pat buvo garbės lektorius Hanoverio technikos universitete. 1975 m. jis apdovanotas Vernerio fon Zymenso žiedo apdovanojimu.

Biografija
----------

Gimė Noištade, Vokietijos imperijoje. Tėvo pageidavimu įstojo į verslo mokyklą, bet vėliau mokėsi siuvėjo amato batų fabrike. Nuo 1928 m. studijavo taikomųjų mokslų universitete Hochschule Mittweida Saksonijoje. Po to studijavo Berlyno technikos universitete.

Nuo 4-ojo dešimtmečio dirbo televizijos technologijų srityje. 1933 m. jis pristatė televizijos siųstuvą su jo paties pagamintu telekino projektoriumi. 1935 m. įsidarbino įmonės „Telefunken" televizijos ir fizikos tyrimų departamente, kuriam vadovavo profesorius Fritz Schröter. Čia Emil Mechau sukonstravo specialią televizijos kamerą 1936 m. vasaros olimpiadai. Jose dirbdamas operatoriumi, Valteris galėjo išbandyti pirmąją ikonoskopo kamerą. Po metų, Pasaulinės parodos metu, Valteris pristatė televizorių su ikonoskopu. Antrojo pasaulinio karo metais buvo atsakingas už televizijos įrangos, sumontuotos Pėnemiundės poligone, veiklą tam, kad raketos V-2 paleidimą sėkmingai galima būtų stebėti per atstumą, esant bunkeryje.

1950 m. „Telefunken" paskirtas sukonstruoti pirmuosius pokario televizijos imtuvus. Kiek vėliau jis grįžo prie fizikinių tyrimų, o dar vėliau perėjo prie spalvotos televizijos tyrimų. Studijavo ir išsamiai testavo amerikietiškąją NTSC sistemą, kurios pagrindu vėliau buvo sukurta prancūziškoji SECAM sistema.

Mirė 1990 m. gegužės 5 d. Hanoveryje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Fernsehmuseum1- Sie sind im Bereich : Walter Bruch". *fernsehmuseum.info* (vokiečių). Suarchyvuota iš originalo 2016-03-18. Nuoroda tikrinta 2016-09-08.

Literatūra
----------

* Moralejo, Manuel; Edelmiro Pascual (1975). *La electrónica* (ispanų). Barcelona: Salvat. ISBN 84-345-7458-6.
**Klaipėdos rajono vaikų ir jaunių sporto mokykla** - Klaipėdos rajono sporto mokykla. Siekiama teikti kokybiškas neformaliojo švietimo paslaugas, tenkinti Gargždų miesto ir Klaipėdos rajono moksleivių ugdymosi poreikius.

Sporto šakos
------------

Lengvoji atletika:
Živilė Olčauskaitė, Remigija Simoneit (Gargždai)
Birutė Ruigienė (Vėžaičiai)
Laima Bloškienė (Priekulės I.Simonaitytės vid.)
Arūnas Šimkevičius (Dovilų pagr.)

Krepšinis:
Kęstutis Rauka, Petras Mickus, Virginijus Čekanauskas, Valentas Marcinkevičius (merginos), Rimantas Mikalauskas (Gargždai)
Antanas Rimkus (Priekulės I.Simonaitytės vid.)

Žirginis:
Antanas Ruškys (Dreverna)

Tenisas:
Jolanta Romančikienė (Gargždai)

Sunkioji atletika:
Karolis Juraitis, Edvardas Šauklys (Gargždai)

Dziudo:
Jonas Tilvikas, Rimvydas Platakis (Gargždai)

Step-aerobika:
Andželina Papievienė (Gargždai)

Laisvosios imtynės:
Vladas Ruškys (Judrėnai)

Stalo tenisas:
Vladas Ruškys (Judrėnai)
Feliksas Žemgulis, Antanas Blinstrubas (Gargždai)

Šachmatai.

Nuorodos
--------

* Mokykla Archyvuota kopija 2012-08-14 iš Wayback Machine projekto.
**Pop 100** buvo oficialus Jungtinių Amerikos Valstijų pop dainų 100-tuko topas, kuris buvo sukurtas 2005 m. vasario mėn. ir buvo skelbiamas „Billboard" žurnale. Topo vietas buvo sudaromos atsižvelgiant į singlo pardavimus, atsisiuntimus, ir populiarumą radijuje. Topas buvo uždarytas 2009 m. birželį.

Istorija
--------

Pop 100 sugalvojo tuometinis „Billboard" redaktorius Michael Ellis.

Kai kurie kritikai teigė, jog topas turi rasistinių užuomazgų (nors juodaodis Mario pačiame pirmame tope užėmė 1 vietą su daina „Let Me Love You"). Per pirmuosius penkerius XX a. metus Hot 100 topo pirmąsias vietas užimdavo tik R&B ir hiphopo dainos, todėl Pop 100 turėjo būti atsvara.

Pop 100 Airplay topas kartu buvo sudarytas su Pop 100.

### Nutraukimas

2009 m. birželio 10 d. „Billboard" paskelbė, jog Pop 100 topo rengimas buvo nutrauktas dėl jo nepopuliarumo.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Billboard Hot 100
* Billboard 200

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Billboard Introduces Pop 100, Dramatic Evolution Of Hot 100" Nuoroda tikrinta February 8 2009.
2. ↑  „Charting Racism: The Creation of the Billboard Pop 100" Nuoroda tikrinta February 8 2009
3. ↑  Trust, Gary (2009 m. birželio 10 d). „Chart Beat". *Billboard*. Nielsen Business Media, Inc. Suarchyvuotas originalas 2010-01-06. Nuoroda tikrinta 2009-06-10. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)

Nuorodos
--------

* Finalinės Pop 100 Top 50 Pozicijos Archyvuota kopija 2009-01-13 iš Wayback Machine projekto.
| Abaja |
| --- |
|  |
| Vieta | Etiopijos vėliava Etiopija |
| Plotas | 1160 km² |
| Kilmė | Tektoninė |
| Didžiausias gylis | 13 m |
| Įteka | Bilatas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Abaja

  |
| **Koordinatės** |  6°26′0″ š. pl. 37°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.43333°š. pl. 37.88333°r. ilg.﻿ / 6.43333; 37.88333Koordinatės: 6°26′0″ š. pl. 37°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.43333°š. pl. 37.88333°r. ilg.﻿ / 6.43333; 37.88333 |

**Abaja** (amhar. አባያ ሓይክ), **Margaritos ežeras** yra Etiopijos pietuose, Pietų tautų, tautybių ir žmonių regione. Ežeras tektoninės kilmės, telkšo Rytų Afrikos lūžių zonoje. Paviršiaus altitudė 1285 m. Abajos ežerą maitina Bilato upė, tekanti nuo Gurago kalno. Pietinis krantas patenka į Nečisaro nacionalinį parką. Prie pietinio Abajos kranto yra Arba Minčo miestas, tuojau už jo – Čamo ežeras. Abajos ežero ilgis 60 km, plotis 20 km. Ežere yra keletas salų, iš kurių didžiausia Aruro. Abajos ežero vanduo raudonos spalvos.

Ežeras žemėlapyje

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Abaja*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
| Čamas |
| --- |
|  |
| Vieta | Etiopijos vėliava Etiopija |
| Plotas | 317 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Didžiausias gylis | 14 m |
| Įteka | Kulfas, Ualas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Čamas

  |
| **Koordinatės** |  5°50′0″ š. pl. 37°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿5.83333°š. pl. 37.55000°r. ilg.﻿ / 5.83333; 37.55000Koordinatės: 5°50′0″ š. pl. 37°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿5.83333°š. pl. 37.55000°r. ilg.﻿ / 5.83333; 37.55000 |
|  |
|  Vikiteka | Čamas |

**Čamas** (amhar. ጫሞ ሐይቅ = *č’amo hayq*) – gėlavandenis ežeras pietų Etiopijoje, Pietinių tautų regione. Tai vienas iš Rytų Afrikos lūžyje telkšančių ežerų. Ilgis 32 km, plotis 13 km, telkšo 1100 m aukštyje virš jūros lygio. Seklus, gylis siekia 10–14 m. Pakrantės apžėlusios švendrais. Ežere gausu vandens paukščių, begemotų, Nilo krokodilų, nilinių ešerių.

Į Čamą įteka Kulfas bei keletas upokšnių, liūčių metu įteka Ualas iš tuoj į šiaurę telkšančio Abajos ežero.

Čamas patenka į Nečisaro nacionalinį parką. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Arba Minčo miestas.

* Abajos ir Čamo ežeraiAbajos ir Čamo ežerai
* BegemotasBegemotas
* Krokodilas ir pelikanaiKrokodilas ir pelikanai

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-07-18 iš Wayback Machine projekto.
Gatvės prekystalis su kiaušinių vafliais
**Kiaušinių vafliai**, arba **burbuliniai vafliai** (*gai daan jai*, 雞蛋仔) – vienas mėgiamiausių gatvės skanumynų Honkonge ir Makao. Šie vafliai taip vadinami dėl savo formos ir sudėties. Juos įprasta valgyti dar karštus, su uogomis, šviežiais vaisiais, kokosų ar šokolado užpilu, grietinėle, ledais ar kitas priedais, tinka kaip desertinis užkandis prie įvairių gėrimų.

Kiaušinių vafliai Hongongo gatvės užkandžių šimtuke išlieka produktu Nr. 1. Gaminami iš paruoštos skystos tešlos, kuri tinkama ir greitam duonos iškepimui, gali būti mielinė, fermentuota, praturtinta daugeliu kiaušinių, sviestu ir cukrumi. Vafliai kepami dvipusėje suvožiamoje keptuvėje su burbulų formos įdubimais jos paviršiuose. Norint gauti geros kokybės vaflį, būtina išlieti tešlą ant įkaitintos keptuvės ir laiku ją uždaryti. Paties vaflio iškepimas ir paruošimas trunka apie 5 minutes. Gaunamas lengvas, traškus paviršiuje ir minkštas gilesniame sluoksnyje, aukso spalvos produktas. Viename vaflio lakšte suformuojami 20–35 burbulai.

Istorija
--------

Burbulinių vaflių atsiradimo istorija siekia 1950-uosius metus. Pasak vienos versijos, vienas kiaušinių pardavėjas nusprendė taip panaudoti gautą siuntą suskilusių ir prekybai nebetinkamų kiaušinių. Kiti įvardija sunkų pokario laiką, kai kiaušiniai būdavo deficitinė prekė, todėl neva buvo sugalvota juos praskiesti su kitais produktais ir kepti tokius vaflius, imituojančius kiaušinių skonį. Iš mažų burbulų sudarytas vaflis daug metų buvo pardavinėjamas Honkongo gatvėse kaip atskiras desertas, buvo pažymimas kaip svarbiausias ir populiariausias gatvės užkandis šiame mieste. 

Kiaušinių vafliai Honkonge išliko populiarūs dešimtmečius, išplito užsienyje. Ilgainiui pradėti gaminti netradicinių skonių vafliai, kepimui pasitelktos nebe ugnimi kaitinamos, bet elektrinės keptuvės.

2017 m. vasaros sezoną Palangoje pasirodė pirmieji gatvėje gaminami ledai su burbuliniais vafliais, tapę geidžiamiausiu poilsiautojų desertu.

Galerija
--------

* Paruošti vafliaiParuošti vafliai
* Pakuotė su vafliaisPakuotė su vafliais
* Kiaušinių vafliaiKiaušinių vafliai
* Kaitinama vaflinė ant tradicinės ugniesKaitinama vaflinė ant tradicinės ugnies
* Vaflinės keptuvėsVaflinės keptuvės
* Vaflių prekyvietė Honkongo gatvėjeVaflių prekyvietė Honkongo gatvėje

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kiaušinių vafliai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Gai daan tsai challenge: The quest for Hong Kong's best egg waffle". CNN Travel. Suarchyvuota iš originalo 24 liepos 2012.
2. ↑  mabellui. „Egg Waffles, Reinvented". *afoodieworld.com*. Suarchyvuota iš originalo 13 rugsėjo 2017.
3. ↑  „香港美食100強 - 每集內容 - 第14集 - 美食排行：第一、二位 - tvb.com". *programme.tvb.com*. Suarchyvuota iš originalo 3 kovo 2016.
4. ↑  Epidemija: Palangoje išgarsėję burbuliniai vafliai
5. ↑  Vaflių manija Palangoje neblėsta
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nakuru |
| --- |
| Ežero panoramaEžero panoramaEžero panorama |
| Vieta | Kenijos vėliava Kenija |
| Plotas | 5-45 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Vidutinis gylis | 2,3 m |
| Didžiausias gylis | 2,8 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Nakuru

  |
| **Koordinatės** |  0°22′0″ p. pl. 36°05′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.36667°š. pl. 36.08333°r. ilg.﻿ / 0.36667; 36.08333Koordinatės: 0°22′0″ p. pl. 36°05′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.36667°š. pl. 36.08333°r. ilg.﻿ / 0.36667; 36.08333 |
|  |
|  Vikiteka | Nakuru |

**Nakuru** (suah. *Ziwa Nakuru*) – ežeras Kenijoje, Didžiajame Rifto slėnyje, šarmingųjų ežerų grupėje, 1754 m aukštyje, į pietus nuo Nakuru miesto. Tai seklus (gylis iki 2,8 m), savanų supamas ežeras, kurio plotas priklausomai nuo metų laiko kinta tarp 5 ir 45 km².

Ežeras pasižymi savo gamtine įvairove yra įtrauktas į RAMSAR konvencijos saugomų šlapynių sąrašą, paskelbtas nacionaliniu parku (plotas 188 km²). Nakuru ežere augantys dumbliai pritraukia gausius būrius flamingų (didžiųjų ir mažųjų). Taip pat gausu pelikanų, kormoranų, kragų, žuvėdrų, kojūkų, avocečių, ančių, jūrinių erelių, plaktukagalvių. Aplinkinėse savanose ir miškuose gausu tipinių šio krašto žinduolių.

* Flamingai virš Nakuru ežeroFlamingai virš Nakuru ežero
* Pelikanai ir flamingaiPelikanai ir flamingai
* Palydovinė nuotraukaPalydovinė nuotrauka
| Mominys |
| --- |
| Vieta | Utenos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,36 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,6 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | Upius, bevardis upelis |
| Išteka | Upius |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Mominys

  |
| **Koordinatės** |  55°38′45″ š. pl. 25°30′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.64583°š. pl. 25.51111°r. ilg.﻿ / 55.64583; 25.51111Koordinatės: 55°38′45″ š. pl. 25°30′40″ r. ilg.﻿ / ﻿55.64583°š. pl. 25.51111°r. ilg.﻿ / 55.64583; 25.51111 |

**Mominys** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajono šiaurėje, 4 km į vakarus nuo Užpalių. Ilgis pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi 0,98 km, plotis iki 0,52 km. Altitudė 107 m. Susidarė ledynmečiu, yra patvenktinės kilmės. Rytinis krantas aukštas, kiti žemesni, pelkėti. Iš šiaurės vakarų prieina Kušlių miškas, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Suteka du upeliai, o pietuose išteka Nasvės intakas Upius (Šventosios baseinas).

Prie Mominio įsikūrę Kaimynų, Juškonių kaimai.

Pavadinimo kilmė neaiški, yra spėjama, jog jis gali turėti konfigūracijos prasmę (nuo *momuo*, *momuomis*, *momžnis* – „viršugalvis, galva").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mominys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 140
2. ↑  „Mominys (Utenos krašto ežerai)". Suarchyvuota iš originalo 2014-11-01.
| ***Mergina iš Monako*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La Fille de Monaco |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Anne Fontaine |
| Vaidina | Fabrice Luchini  Roschdy Zem  Louise Bourgoin  Stephane Audran  Jeanne Balibar |
| Žanras | komedija, drama |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | prancūzų |
| Pajamos | 7,53 mln JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Mergina iš Monako** (pranc. *La Fille de Monaco*) – 2008 m. Prancūzijoje sukurta drama su komedijos elementais. 

Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes" juosta vertinama 47% teigiamų atsiliepimų.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sėkmingą vidutinio amžiaus advokatą Bertraną Bovua nusamdo Monako verslininkas Luisas Lasalis, kad šis teisme gintų jo motiną Heleną. Pastaroji nužudė savo meilužį ir neneigia kaltės, todėl byla iš pirmo žvilgsnio atrodo beviltiška ir jos imtis gali tik Bertranas. Lasalis nusamdo advokatui asmens sargybinį Kristofą Abadį, nes byla kelia didelį ažiotažą.

Odrė Valera, graži, bet laisvamanė mergina, anksčiau susitikinėjusi su Abadi, dabar susidraugauja su Bertranu. Nors Abadi perspėja advokatą apie galimą santykių nepastovumą, šis, sužavėtas Odrės ir seniai patirtų audringų santykių, vis daugiau laiko praleidžia su ja bei stengiasi atsikratyti Abadi globos.

Galiausiai Odrė vėl sueina su Abadi, taip iš naujo sužadindama šio jausmus. Nepajėgdamas kovoti su savo jausmais merginai, Abadi automobiliu nustumia ją, važiuojančią motoroleriu nuo kelio. Jis greitai suimamas dėl žmogžudystės, bet Bertranas nusprendžia prisiimti kaltę, kad tai jis vairavo automobilį.

Paskutinėje filmo scenoje, praėjus metams, Bertranas mato kaip jo buvusi ginamoji Edita Lasal paleidžiama iš kalėjimo, kurime jis pats toliau lieka atlikti bausmės.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Fabrice Luchini – Bertranas Bovua
* Roschdy Zem – Kristofas Abadi
* Louise Bourgoin – Odrė Varela
* Stephane Audran – Edita Lasal
* Jeanne Balibar – Helena

Apdovanojimai
-------------

* Cezario apdovanojimas (nominacija) – geriausias antrojo plano aktorius (R. Zem), geriausia nauja aktorė (L. Bourgoin)
* Globes de Cristal (nominacija) – geriausias aktorius (R. Zem)
* Lokarno filmų festivalis (nominacija) (A. Fontaine, A. Gitai)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „The Girl from Monaco (2009)". *Metacritic*. CBS Interactive. Nuoroda tikrinta 12 July 2021.
2. ↑  „The Girl from Monaco (2008)". *Rotten Tomatoes*. Nuoroda tikrinta 12 July 2021.
| Bisina |
| --- |
|  |
| Vieta | Ugandos vėliava Uganda |
| Plotas | 192 km² |
| Vidutinis gylis | 3 m |
| Įteka | Apedura |
| Išteka | Kjoga |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Bisina

  |
| **Koordinatės** |  1°36′28″ š. pl. 33°57′43″ r. ilg.﻿ / ﻿1.60778°š. pl. 33.96194°r. ilg.﻿ / 1.60778; 33.96194Koordinatės: 1°36′28″ š. pl. 33°57′43″ r. ilg.﻿ / ﻿1.60778°š. pl. 33.96194°r. ilg.﻿ / 1.60778; 33.96194 |

**Bisina** (angl. *lake Bisina; lake Salisbury*) – gėlavandenis ežeras rytinėje Ugandoje. Per supančias šlapynes į jį vanduo atiteka Apedura iš Opetos ežero, o iš juo per šlapynes teka į Kiogos ežerą.

Ežeras yra 32 km ilgio ir 6 km pločio, jo plotas apie 192 km².
Ežerą supa siaura pelkė, apžėlusi papirusinėmis viksvuolėmis (*Cyperus papyrus*).

Į ežerą iš šiaurės įteka upė Apedura, tekanti 30 km ilgio ir 6,5 km pločio užliejama lyguma, o iš rytų – upeliai, tekantys nuo Elgono kalno.

Aplinkos apsauga
----------------

Bisinos ežeras yra vienas iš 33 Ugandos svarbių paukščių plotų (*Important Bird Area*). IBA apima maršą pietvakariniame ežero gale, pradedant sekliąja dalimi, kur dominuoja panirę ir pusiau panirę augalai – vandens lelijos (*Nymphaea*), *Najas* ir nertys (*Ceratophyllum*). Ežero pakraščius dengia plūduriuojančios žolės *Vossia*, pereinančios į *Hyparrhenia* apaugusias pievas. Pelkėje gausiai auga ir rietmenės (*Echinochloa*), pelkių pakraščiuose sudarančios tvirtus kilimus.

Teritorijoje gyvena tokie paukščiai, kaip Fokso audėjas (*Ploceus spekeoides*), šiaurinis rudagurklis audėjas (*Ploceus castanops*), klumpiasnapis (*Balaeniceps rex*), rėksmingoji giedančioji medšarkė (*Laniarius mufumbiri*), papirusinė cistikola (*Cisticola carruthersi*), baltasparnė raibakrūtė devynbalsė (*Bradypterus carpalis*), mėlynpetė spalvingoji nektarina (*Nectarinia erythrocerca*) ir papirusinis svilikėlis (*Serinus koliensis*).

Nuo 2006 m. ežeras paskelbtas Ramsaro konvencijos saugoma tarptautinės reikšmės šlapyne.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Important Bird Areas (IBAs). Lake Bisina Archyvuota kopija 2014-02-22 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Ramsar Convention on Wetlands. „The Annotated Ramsar List: Uganda". Nuoroda tikrinta 28 June 2012.

* Gidudu B. Copeland R.S. etc (2011) Distribution, interspecific associations and abundance of aquatic plants in Lake Bisina, Uganda. In: *J. Aquat. Plant Manage*. 49: p. 19-27
**Pasaulio maginės fantastikos premija** (angl. *World Fantasy Award*) – kasmetiniai literatūrinės premijos apdovanojimai, rengiami Pasaulio fantastikos konvento metu. Premija įsteigta 1975 m. Pasaulio maginės fantastikos premija įvardijama viena iš trijų prestižiškiausių spekuliatyviosios fantastikos premijų, kartu su Hugo premija (skiriama gerbėjų ir profesionalų) ir Nebula premija (skiriama Amerikos mokslinės fantastikos ir fentezi rašytojų gildijos narių). Premiją gali gauti rašytojai, redaktoriai ir dailininkai. Premijos statulėlė yra H. P. Lovecraft karikatūrinis biustas, sukurtas karikatūristo Gahan Wilson, tokiu būdu siekiant pagerbti Lovkrafto kūrybą ir indėlį į fantastikos pasaulį. Premija praminta Hovardu, pagal Lovkrafto pirmąjį vardą.

Buvusios ir esamos kategorijos
------------------------------

* Romanas
* Novelė (10 001–40 000 žodžių)
* Trumpas apsakymas (iki 10 000 žodžių)
* Antologija (originalūs ar perspausdinti leidiniai, vienas ar keli redaktoriai)
* Rinkinys (vienas autorius, originalūs ar perspausdinti leidiniai, vienas ar keli redaktoriai)
* Dailininkas
* Specialūs apdovanojimai
	+ Konvento apdovanojimas
	+ Apdovanojimas už gyvenimo nuopelnus
	+ Specialus apdovanojimas profesionalui
	+ Specialus apdovanojimas neprofesionalui

Išnašos
-------

1. ↑  Tan, Corrie (2013-09-17). „'It's not like I can sell awards for money'". *The Star*. Star Publications. Suarchyvuota iš originalo 2013-09-24. Nuoroda tikrinta 2013-09-24.

Nuorodos
--------

* Pasaulio fantastikos konventas
| **Marta Rudzīte** |
| --- |
| Gimė | 1924 m. lapkričio 4 d.Braslavos valsčius, Latvija Latvija |
| Mirė | 1996 m. liepos 19 d. (71 metai)Ryga, Latvija Latvija |
| Sutuoktinis (-ė) | Tõnu Karma |
| Vaikai | Rūta Karma |
|  |
| Veikla | kalbininkė |
|  |
| Alma mater | Rygos valstybinis pedagogikos institutas |

**Marta Rudzytė** (latv. *Marta Rudzīte*, 1924 m. lapkričio 4 d. Braslavos valsčius, Latvija – 1996 m. liepos 19 d. Ryga, Latvija) – latvių kalbininkė, kalbos istorikė, Latvijos mokslų akademijos tikroji narė (1992).

Biografija
----------

Mokėsi Mazsalacos gimnazijoje, 1944 m. ją baigusi studijavo Rygos valstybinio pedagogikos instituto Latvių kalbos ir literatūros fakultete. Baigusi studijas nuo 1948 iki 1949 m. dirbo Cėsių mokytojų institute. 1951 m. pradėjo dirbti Latvijos valstybiniame universitete, čia nuo 1949 iki 1951 m. mokėsi aspirantūroje.

Telkė dėmesį į dialektologiją, vėliau – į toponimiją. Tyrė latvių ir finų, ypač lyvių, kalbų kontaktus. Prisidėjo prie Europos kalbų atlaso (*Atlas Linguarum Europae*) sudarymo. Nuo 1972 m. buvo Latvijos valstybinio universiteto profesorė, Dainuojančiosios revoliucijos laikotarpiu dirbo Latvijos TSR Kalbų įstatymo kūrimo komisijoje. Keleto vadovėlių bendraautorė.

Nuo 1994 m. buvo Latvijos universiteto profesorė emeritė.

Įvertinimas
-----------

* Latvijos TSR nusipelniusi mokslo darbuotoja (1984)
* Anos Abelės apdovanojimas (1994) už monografiją fonetikos srityje

Išnašos
-------

1. ↑  Andrejs Bankavs, Ilga Jansone. Valodniecība Latvijā: fakti un biogrāfijas. LU Akadēmiskais apgāds, 2010. 220. lpp. ISBN 978-9984-45-183-1.
2. ↑  Marta Rudzīte, *Tikrinta 2020-11-20*
3. 1 2  Bankavs, Andrejs; Jansone, Ilga (2010). *Valodniecība Latvijā: fakti un biogrāfijas*. LU Akadēmiskais apgāds. p. 220. ISBN 978-9984-45-183-1.
Koordinatės: 01°43′0″ š. pl. 33°32′42″ r. ilg.﻿ / ﻿1.71667°š. pl. 33.54500°r. ilg.﻿ / 1.71667; 33.54500

| Kvania |
| --- |
| Vieta | Apako ir Liros rajonai (Uganda) |
| Plotas | 540 km² |
| Vidutinis gylis | 4,0 m |
| Didžiausias gylis | 5,4 m |
| Įteka | Adipas, Abalangas |
| Išteka | Viktorijos Nilas |

**Kvania** (angl. *lake Kwania*) – gėlavandenis ežeras Apako ir Liros rajonuose (Ugandos Šiauriniame regione).

Kvanios ežeras yra didelės šlapynių sistemos dalis palei Baltąjį Nilą (kitaip dar *Viktorijos Nilas*) tarp Viktorijos ir Alberto ežerų. Šlapynės, į kurias įeina ne tik Kvania, bet ir Kiogos ežeras bei kiti vandens telkiniai bei pelkės, apima apie 3420 km² atvirų vandenų ir apie 2180 km² nuolatinių pelkių. Šioje sistemoje Kvanios ežero dalis yra 540 km² (apie 16%) atviro vandens.

Ežere intensyviai gaudomos tokios žuvys kaip didysis nilinis ešerys (*Lates niloticus*) ir *Oreochromis niloticus*, kurios yra užvežtinės rūšys ir nuo XX a. 6-ojo dešimtmečio pabaigos privertė nykti vietinių žuvų populiacijas. 7-ojo dešimtmečio pabaigoje šių rūšių žuvys sudarė apie 80% komercinio laimikio Kvanios kaimyniniame ežere Kiogoje. Nors pilietiniai neramumai, pernelyg didelis išgaudymas bei patekęs *Eichhornia crassipes* (kurio populiaciją vėliau suvaldė) buvo prigesinę žvejybą, XX a. 10-tą dešimtmetį Kvanios ežere buvo naudojamos 34 nedidelės prieplaukos ir apie 1500 valčių, kuriose žuvį gaudė apie 4500 žvejų.

Flora ir fauna
--------------

Papirusinės viksvuolės (*Cyperus papyrus*) sąžalynai supa ežerus ir viešpatauja supančiose pelkėse. Šių augalų kilimai atitrūksta nuo kranto ir tampa plūduriuojančiomis salomis. Ežere auga daug įvairių makrofitų.

Ežere ir jo pakrantėse dažni tokie žinduoliai kaip afrikinė benagė ūdra (*Aonyx capensis*), vandeninė mangusta (*Atilax paludinosus*), didysis hipopotamas (*Hippopotamus amphibius*), ūdra *Hydrictis maculicollis* ir pelkių antilopė sitatunga (*Tragelaphus spekii*). Krokodilai, prie ežerų praktiškai visiškai išmedžioti, yra reti.

Nuorodos
--------

1. ↑  „Administrative Map of Uganda". One World Nations Online. Nuoroda tikrinta 17 January 2013.
2. 1 2 3 4  „Uganda Wetlands" (PDF). Ramsar. 1982. pp. 3–7. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2012-05-06. Nuoroda tikrinta 17 January 2013.
3. ↑  „Information on Fisheries Management in the Republic of Uganda: Lake Kyoga Complex". Food and Agriculture Organization of the United Nations. 2003. Suarchyvuotas originalas 2013-06-22. Nuoroda tikrinta 17 January 2013.
| Mai Ndombė |
| --- |
| Mai Ndombės pakrantėsMai Ndombės pakrantėsMai Ndombės pakrantės |
| Vieta | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo DR |
| Plotas | 2300–8200 km² |
| Vidutinis gylis | 5 m |
| Didžiausias gylis | 10 m |
| Įteka | Olongo Nulė, Batokas, Lokoras, Bovelė |
| Išteka | Fimis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Mai Ndombė

  |
| **Koordinatės** |  2°0′0″ p. pl. 18°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.00000°š. pl. 18.31667°r. ilg.﻿ / 2.00000; 18.31667Koordinatės: 2°0′0″ p. pl. 18°19′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.00000°š. pl. 18.31667°r. ilg.﻿ / 2.00000; 18.31667 |

**Mai Ndombė** (pranc. *Lac Mai-Ndombe*) – ežeras Kongo Demokratinėje Respublikoje, Bandundu provincijoje, Kongo baseino centrinėje dalyje. Ežero plotas smarkiai kinta priklausomai nuo sezono: nuo 2300 km² sausuoju laikotarpiu iki 8200 km² lietinguoju laikotarpiu. Gylis 2,5-7 m. Krantai daugiausia aukšti, smarkiai raižyti. Šiaurinėse pakrantėse auga drėgnieji pusiaujo miškai, pietinėse – savanos. Išteka Kasajaus (Kongo baseinas) intakas Fimis. Laivuojamas, verčiamasi žvejyba.

Iki 1973 m. ežeras vadintas **Leopoldo II ežeru** Belgijos karaliaus Leopoldo II garbei. Dabartinis pavadinimas Mai Ndombė lingalų kalba reiškia „juodas vanduo".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 265
| Sara Lazzaro |
| --- |
|  |
| Sara Lazaro 2018 m. |
|  |
| Tikras vardas |  |
|  |
| Gimė | 1984 m. rugsėjo 15 d. (39 metai)  Rovolonas |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
| Aktyvumo metai | 2001– |
| Užsiėmimas | aktorė |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Sara Lacaro** (it. *Sara Lazzaro*; g. 1984 m. rugsėjo 15 d.) – italų aktorė.

Biografija
----------

Lazaro gimė italo ir amerikietės šeimoje, gyveno abejose šalyse: Padujoje ir Kalifornijoje esančiame Karmelyje. Venecijos IUAV universitete įgijo vizualiųjų ir scenos menų diplomą, o Londone baigė Dramos centro vaidybos studijas.

Nuo 2001 m. Lazaro vaidino teatre, 2008 m. nusifilmavo trumpo metražo filme, o 2009 m. – dramoje „Dieci inverni".

2016 m. ji suvaidino Jėzaus Kristaus motiną Mariją bibliniame filme „The Young Messiah".

Dalinė filmografija
-------------------

* Dieci inverni (2009)
* Andarevia (2013)
* The Young Messiah (2016)
* Jaunasis popiežius (2016, 1 serija}
* 18 regali (2020)
* Welcome Venive (2021)
* Siccita (2022)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sara Lazzaro** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Home | Sara Lazzaro | www.saralazzaro.com" (anglų). 2019-12-23. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|site=` ignoruotas (pagalba)
Liu DaoLiu Dao
Liu Dao žemėlapyje

**Liu Dao** (kin. 綠島, pinyin: *Lǜ Dǎo*; pe̍h-ōe-jī: *Le̍k-tó* 'Žalioji sala'), taip pat **Liudao**, **Liutao** – nedidelė vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, apie 33 km į rytus nuo Taivano pakrantėje įsikūrusio Taitungo uosto. Sala priskiriama Taitungo apskričiai. Yra oro uostas, vykdomi reguliarūs skrydžiai iš ir į Taitungą, taip pat kursuoja keltas.

Salos plotas 15 km², tai ketvirta pagal dydį Kinijos Respublikos (Taivano) sala. Gyventojų 3512 (2013 m. duomenys). Populiari vieta nardymui.

Šcheras „Miegančioji gražuolė" Liu Dao saloje

Istorija
--------

Salą pirmieji apgyvendino amiai, viena iš Taivano aborigenų genčių. Jie salą vadino *Sanasai* vardu. XIX a. vadinta ***Samasanos salos*** pavadinimu, japonai salą vadino *Kasho-to* (火燒島).

1938 m. saloje pastatytas japonų suprojektuotas švyturys, kurio aukštis siekia 33,3 m. Liu Dao buvo įkurta liūdnai pagarsėjusi pataisos kolonija, naudota politiniams kaliniams kalinti Kinų nacionalistų (KMT) „Baltojo teroro" laikotarpiu. 1951–1991 m. kalėjime kalėjo daugiau kaip 20 000 žmonių, iš kurių daugiau kaip 1 000 buvo įvykdyta mirties bausmė.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Liu Dao** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Campbell, William (1896), "The Island of Formosa: Its Past and Future", *Scottish Geographical Magazine*, **12**, p. 385–399, doi:10.1080/00369229608732903
3. ↑  „Part Two: The Wreck of the SS President Hoover". SS President Hoover. The Takao Club. Nuoroda tikrinta 2013-05-07.
4. ↑  „Green Island (Lyudao) Lighthouse". *tour.taitung.org* (anglų). 2014-04-01. Suarchyvuotas originalas 2018-08-24. Nuoroda tikrinta 2018-08-24.
5. ↑  John F. Copper (2007). *The A to Z of Taiwan (Republic of China)*. Lanham: Scarecrow Press. p. 137.

Koordinatės: 22°40′00″š. pl. 121°28′59″r. ilg.﻿ / ﻿22.6667°š. pl. 121.483°r. ilg.﻿ / 22.6667; 121.483