recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| **Boeing 747-8** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | plataus fuzeliažo oro laineris |
| Gamintojas | Boeing Commercial Airplanes |
| Pirmas skrydis | 2010 m. vasario 8 d. (krovininis)2011 m. kovo 20 d. (keleivinis) |
| Pradėtas naudoti | 2011 m. spalio 12 d. (krovininis)2012 m. birželio 1 d. (keleivinis) |
| Būsena | gamintas 2008–2022 m.naudojamas |
| Pagrindiniai naudotojai | Cathay PacificAtlas AirCargoluxLufthansa ir kt. |
| Pagaminta vnt. | 153 (2022 m. lapkritis) |
| Vieneto kaina | 747-8F: 356,9 mln. $747-8I: 357,5 mln. $ |
| Variantai | 747-8F747-8I |

**Boeing 747-8** – plataus fuzeliažo, dvigubo denio, keturių variklių reaktyvinis lėktuvas. Pardavinėtas dviem variantais – keleiviniu (747-8 Intercontinental) ir krovininiu (747-8 Freighter). Surinkinėtas pagrindinėje Boeing gamykloje Everete.

Trečioji 747 versija, su prailgintu fuzeliažu, pagerintu sparnų dizainu ir lėktuvo efektyvumu. Didžiausia 747–400 modelio versija, didžiausias komercinis keleivinis lėktuvas JAV ir ilgiausias keleivinis lėktuvas pasaulyje (76,3 m).

Istorija
--------

Pirmieji skrydžiai įvyko 2011 m. spalio 12 d. (Cargolux) ir 2012 m. birželio 1 d. (Lufthansa).

2014 m. balandį iš viso užsakyta 120 vienetų – 69 keleiviams, 51 – kroviniams.

Nuo 2007 m. JAV KOP svarstė galimybę pakeisti dabar naudojamus du Boeing VC-25 skraidinti JAV prezidentą. Ši misija vadinama Air Force One. Boeing siūlo patobulintus 747-8 ir 787 Dremaliner variantus. Planuojama, kad nauji JAV prezidentiniai lėktuvai pradės skraidyti 2024 m.

2010 m. Pietų Korėjos politikai svarstė galimybę 747-8 modelį įsigyti šalies prezidento kelionėms.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Boeing 747-8I completes first flight
4. ↑  EXCLUSIVE: US considers Airbus A380 as Air Force One and potentially a C-5 replacement
5. ↑  Boeing close to deal on Korean presidential jet

Galerija
--------

* Frakfurto aerouoste
|  Bakviai |
| --- |
| Gyventojų skaičius | 0,9 mln. |
| Populiacija šalyse | Liberijos vėliava Liberija:500 000Dramblio Kaulo Kranto vėliava Dramblio Kaulo Krantas:400 000 |
| Kalba (-os) | bakvių |
| Religijos | vietiniai tikėjimai, krikščionybė |
| Giminingos etninės grupės | betai, didai, kvadijai ir kt. kru tautos |

**Bakviai** (*Bakwé*) – Vakarų Afrikos tauta, gyvenanti daugiausia Dramblio Kaulo Krante (0,4 mln.) ir Liberijoje (0,5 mln.). Bendra populiacija siekia ~900 tūkst. žmonių. Vartoja bakvių kalbą, priklausančią Nigerio-Kongo kalbų šeimai, kru kalbų grupei.

Verčiasi tropine žemdirbyste (augina manijokus, ryžius, aliejinius augalus, kokospalmes), rankiojimu, gyvenantys pajūryje verčiasi žvejyba. Dabar didelė dalis uždarbiauja kaučiuko plantacijose, dirba laivuose. Tradiciniai amatai – medžio drožyba, puodininkystė, pynimas.

Iki XX a. pab. buvo išlikusios vyrų sąjungos, daugpatystė, iniciacijos apeigos. Bakviai išpažįsta tradicinius tikėjimus, yra nemažai krikščionių (katalikų, protestantų), paplitęs sinkretizmas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bakviai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
| **Vytautas Abaris** |
| --- |
| Gimė | 1949 m. kovo 6 d. (74 metai)Šniukštų k. Zarasų r. |
|  |
| Veikla | choro dirigentas ir pedagogas. |

**Vytautas Abaris** (g. 1949 m. kovo 6 d. Šniukštų k. Zarasų r.) – choro dirigentas, pedagogas.

Biografija
----------

1960–1967 m. Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinėje meno mokykloje (dėst. B. Navalinskaitė) mokėsi choro dirigavimo. 1979 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją prof. K. Kavecko choro dirigavimo klasėje.

1971–1988 m. Lietuvos vidaus reikalų ministerijos vyrų choro „Sakalas" chormeisteris bei koncertmeisteris. Daug prisidėjo rengdamas programas choro koncertams Lietuvoje ir užsienyje, darant fondo įrašus Lietuvos radijui ir televizijai; jo dėka choras pelnė laureatų vardus ir prizus Stasio Šimkaus chorų konkursuose Klaipėdoje ir Liaudies dainų festivaliuose Panevėžyje, respublikinėse dainų šventėse ir chorų sąskrydžiuose. 1974–1977 m. Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų mišriojo choro chormeisteris ir koncertmeisteris, 1977–1981 m. rūmų moterų vokalinio ansamblio „Lyra" koncertmeisteris.

1978–1983 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos Choro dirigavimo katedros koncertmeisteris, 1983–1984 m. Vilniaus valstybinio universiteto vyrų choro chormeisteris, koncertmeisteris, 1984–1993 m. universiteto studentų dainų ir šokių ansamblio choro vadovas. Per tuos metus ansamblis koncertavo Lietuvoje, Vokietijoje, Lenkijoje, Bulgarijoje, JAV, Kanadoje, Brazilijoje, Argentinoje, Urugvajuje, Prancūzijoje bei Italijoje.

1991 m. balandžio 7 d. Vilniaus Arkikatedroje Bazilikoje universiteto choras ir solistai bei vargonininkas B. Vasiliauskas pirmą kartą Lietuvoje atliko A. Stankevičiaus kantatą „Kryžių ir Rūpintojėlių Lietuva". Nuo 1993 m. Vilniaus 2-osios vaikų muzikos mokyklos vyresnysis mokytojas, jaunučių ir jaunių chorų akompaniatorius, nuo 1996 m. Lietuvos karo akademijos vyrų choro chormeisteris ir koncertmeisteris.

V. Abaris 1988 m. Baltijos respublikų studentų dainų šventės „Gaudeamus-X" Vilniuje, 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės Ansamblių vakaro ir 1991 m. Pasaulio lietuvių sporto žaidynių uždarymo koncerto Vilniaus Kalnų parke dirigentas, respublikinių dainų švenčių konsultantas bei dirigentų asistentas o taip pat daugelio chorų, vokalinių ansamblių ir solistų koncertmeisteris.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Bakkavör|  |
| Forma | privati kompanija |
| Pramonė | Maisto industrija |
| Įkurta | 1986 m. |
| Centrinė būstinė | Reikjavikas, Islandija |
| Aptarnaujama teritorija | Europa, PAR, JAV, Kinija |
| Pajamos | 1,618 milijardų £ |
| Darbuotojų | 19 930 (2008)  |
| Tinklalapis |  |

**Bakkavör** – Islandijos tarptautinė maisto industrijos bendrovė, veikianti Europoje, Kinijoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Pietų Afrikos Respublikoje. Bendrovei priklauso 66 gamyklos, kuriose dirba apie 20 000 žmonių,

Bendrovė įkurta 1986 m. Šiuo metu ji veikia dešimtyje šalių, keturiuose kontinentuose.

Produkcija
----------

Bakkavör specializuojasi jau paruošto šviežio maisto tiekime. Pagrindiniai bendrovės gaminami produktai: sriubos, padažai, vaisiai, daržovės ir salotos, duona, sumuštiniai, desertai.

Tarptautinis tinklas
--------------------

**Bakkavör tinklas veikia šiose šalyse:**

* Belgijos vėliava Belgija
* Čekijos vėliava Čekija
* Ispanijos vėliava Ispanija
* Islandijos vėliava Islandija
* Italijos vėliava Italija
* Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos
* Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė
* Pietų Afrikos Respublikos vėliava Pietų Afrikos Respublika
* Prancūzijos vėliava Prancūzija
* Kinijos vėliava Kinija

Išnašos
-------

1. 1 2  bakkavor
2. ↑  www.bakkavor.com Archyvuota kopija 2010-12-28 iš Wayback Machine projekto. Šalys

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Koordinatės: 56°06′47″ š. pl. 22°13′01″ r. ilg.﻿ / ﻿56.11306°š. pl. 22.21694°r. ilg.﻿ / 56.11306; 22.21694

Miškas netoli Plinkšių ežero
**Žalgirio–Pamarkijos miškai** – miškų masyvas Lietuvoje, šiaurės Žemaitijoje, Mažeikių ir Telšių rajonuose, 7 km į pietryčius nuo Sedos, šalia Gadūnavo ir Nevarėnų. Priklauso Mažeikių miškų urėdijai (Sedos ir Balėnų girininkijoms) bei Telšių miškų urėdijai (Nevarėnų ir Telšių girininkijoms). Apima 60,4 km² plotą.

Masyvą sudaro Balėnų, Žalgirio, Pamarkijos, Gadūnavo, Uikių, Gedrimų, Girkalių, Juodinkių, Vidgirio, Medausgirės miškai. Paviršius banguotas. Dirvožemiai – velėniniai jauriniai ir jauriniai vietomis glėjiški priesmėliai, taip pat aukštapelkių ir žemapelkių durpžemiai. Miškais teka Ventos baseino upeliai – Pievys, Balėnupis, Viešetė, Markija (su Smelte, Kiaulupiu, Tarpijų upeliu), Šilupis. Vagos ištiesintos. Miškuose telkšo Plinkšių ir Šiliškės ežerai, pietuose siekia Tausalą. Nemaža pelkių (Juodė, Užmarkija, Plinkšių pelkė).

Medynai:

* pušynai: 39 %
* eglynai: 28 %
* beržynai: 24 %
* juodalksnynai: 4 %
* baltalksnynai: 3 %
* drebulynai: 2 %

Jaunuolynai sudaro 38 % medynų, pusamžiai medžiai 45 %, pribręstantys 12 %, brandūs 5 %.

Miškuose gyvena stambieji kanopiniai žvėrys (briedžiai, stirnos, šernai, elniai), taip pat lapės, vilkai, kiškiai, usūriniai šunys, voverės, kiaunės, opšrūs, ūdros, bebrai, ondatros, jerubės, slankos, juodieji gandrai, įvairūs vandens, pelkių ir plėšrieji paukščiai. Yra retųjų augalų augaviečių, uogynų. Aplink Plinkšių ežerą įsteigtas Plinkšių kraštovaizdžio draustinis.

Vakariniu pakraščiu eina plentas  **161**  Telšiai–Seda , rytiniu –  **4604**  Anulynas–Tirkšliai . Miškuose ir aplink įsikūrę kaimai: Plinkšės, Balėnėliai, Uikiai, Užpelkiai, Paplinkšė, Užmarkija, Pamarkija, Taučiai, Jonauskiai, Šiliškės, Balėnos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Brukas. *Žalgirio–Pamarkijos miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 633
**Matheus Bissi**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Matheus Bissi da Silva |
| Gimimo data | 1991 m. kovo 19 d. (32 metai) |
| Gimimo vieta | Pirasikaba, Brazilija |
| Ūgis | 188 cm |
| Svoris | 80 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Atyrau |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2011–2012  2011–2012  2013  2013–2015  2015–2016  2016  2017 2018–20192019–2020–20212022– | Flamengo  → Clube Náutico Marcílio Dias  FK Banga Gargždai  Birkirkara FC  Rakow  Tourizense  Slavia Sofia  Kauno „Stumbras"Al-Muharraq SCFK Panevėžys FC Atyrau | 00 0(0)02 0(0)09 0(0)40 0(6)13 0(0)24 0(1)02 0(0)24 0(0)00 0(0)48 0(2)29 0(2) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 10 d.. |

**Mateušas Bisis da Silva** (*Matheus Bissi da Silva*; g. 1991 m. kovo 19 d.) – Brazilijos futbolininkas, gynėjas. 

Lietuvoje atstovavo Gargždų „Bangos", Kauno „Stumbro", „Panevėžio" klubams.

Karjera
-------

Žaidėjas kilęs iš Brazilijos. Futbolą žaidė gimtinėje, Maltoje, Lietuvoje, Bulgarijoje ir kitose šalyse.

### FK Banga

Į Lietuvą atvyko 2013 m. vasarą ir tapo „Bangos" nariu.

### FC Stumbras

2018 m. vasarą vėl grįžo į Lietuvą. Šį kartą tapo Kauno „Stumbro" žaidėju. A lygos pirmenybėse sužaidė 14 rungtynių ir pasižymėjo rezultatyviu perdavimu. 
Dar vienerias rungtynes sužaidė Pirmoje lygoje atstovaudamas Stumbras B.

### FK Panevėžys

2020 m. vasario mėn. pranešta, kad žaidėjas atstovaus „Panevėžio" klubui. Debiutavo 2020 m. kovo 6 d. pirmojo turo rungtynėse prieš FK Žalgiris, kurias panevėžiečiai pralaimėjo rezultatu 0-4.
Žaidžia ir Pirmoje lygoje už Panevėžys B ekipą. 2021 m. balandžio 17 d. rungtynėse prieš Nevėžį pelnė pirmą savo įvartį A lygoje. 2021 m. rugpjūčio 21 d. rungtynėse prieš „Džiugo" klubą pelnė įvartį. Galutinis rezultatas 2:2.

2021 m. gruodžio mėn. tapo aišku, kad žaidėjas palieka klubą.

Statistika
----------

A lygos ir Pirmos lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2013** | **Gargždų „Banga"** | 9 | 0 |
|  |  |
| **2018** | **„Stumbras"** | 14 | 0 |
| **2018** | **Stumbras B** | 1 | 0 |
| **2019** | **„Stumbras"** | 10 | 0 |
|  |  |
| **2020** | **„Panevėžys"** | 17 | 0 |
| **2021** | **„Panevėžys"** | 31 | 2 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Pirmos lygos ekipa;

Laimėjimai
----------

**su FK Panevėžys**
* LFF taurės laimėtojas: 2020 m.
* LFF taurės finalininkas: 2021 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Soccerway
* Transfermarkt
| Vysla |
| --- |
|  Vysla prie Modlino |
| **Ilgis** | 1047 km |
| **Baseino plotas** | 192 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1090 m³/s |
| **Ištakos** | Beskidai |
| **Žiotys** | Baltijos jūra |
| **Šalys** | Lenkija |
|  |
|  **Vikiteka** | Vysla |

**Vysla** (lenk. *Wisła*, prūs. \**Wīksla* < \**Weiksla*, vok. *Weichsel*, lot. *Vistula*) – ilgiausia upė Lenkijoje. Vyslos baseinas dengia beveik du trečdalius Lenkijos teritorijos.

Vysla prasideda Silezijos Beskiduose (Vakarų Karpatų kalnynas), 1065 m aukštyje ir įteka į Gdansko įlanką, Baltijos jūroje sudarydama plačią deltą – Žulavus (*Żuławy*).

Žemiau Krokuvos upė teka plačiu slėniu, lygumomis. Vaga vingiuota, vietomis susiskaidžiusi į šakas ir pratakus, daug seklumų. Deltoje Vysla suskyla į dvi šakas – *Lenivką* (*Leniwka*) ir Nogatę (*Nogat*).

Vysla patvinsta pavasarį, kai kada ir vasarą (po liūčių). Žiemą ledo danga būna nepastovi. Upė laivuojama nuo Pšemšos (*Przemsza*) žiočių (941 km). 

Vyslos baseinas kanalais sujungtas su Dniepro (Dniepro-Bugo kanalas), Oderio (Bydgoščiaus kanalas) ir Nemuno (Augustavo kanalas) baseinais. 

Didžiausi Vyslos intakai: Dunajecas (*Dunajec*), Sanas (*San*), Vepšas (*Wieprz*), Narevas (*Narew*), Pilica (*Pilica*), Brda (*Brda*).

Didžiausi miestai prie Vyslos: Krokuva (*Kraków*), Sandomežas (*Sandomierz*), Varšuva (*Warsaw*), Plockas (*Płock*), Vloclavekas (*Włocławek*), Torūnė (*Toruń*), Tčevas (*Tczew*) ir Gdanskas (*Gdańsk*).

Nuorodos
--------

* Vyslos žiotys Archyvuota kopija 2006-07-16 iš Wayback Machine projekto. **(**lenk.**)**
| Žalgirio viršūnė |
| --- |
| **Aukštis** | 4850 m |
| **Žemynas** | Azija |
| **Šalys** | Kirgizijos vėliava Kirgizija |
| **Kalnynas** | Tian Šanis |
| **Pirmasis įkopimas** | 1969 m. |

**Žalgirio viršūnė** – 4850 m aukščio viršukalnė Tian Šanyje, Terskėjaus Alatau kalnagūbryje, Kirgizijos šiaurės rytuose. Į šiaurę nuo jos telkšo Isyk Kulio ežeras. Viršūnę dengia ledynai.

Pirmąsyk į šią viršūnę įkopė Lietuvos alpinistai 1969 m. rugpjūčio 17 d. Ekspedicijoje dalyvavo V. Stepulis, R. Zdanavičius, R. Augūnas, A. Briedis, A. Gučas (vadovas), A. Jurgelionis, J. Pečkaitienė, D. Stankutė, A. Šteinas, A. Varanka, V. Viršilas, J. Zamulaitis.

2010 m. minint Žalgirio mūšio 600 metų sukaktį, į Žalgirio viršukalnę įkopė dvi Vilniaus universiteto žygeivių klubo Kirgizijoje organizuotos ekspedicijos „Žalgiris 600" grupės.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Žalgirio viršūnė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-01-19.
2. ↑  „Lietuviškos viršūnės". Kalnai.lt. Nuoroda tikrinta 2022-02-20.
3. ↑  „Žalgirio viršūnėje Kirgizijoje alpinistai rado prieš 40 metų paliktą lietuvių raštelį". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2022-02-20.
| **Sergejus Kozlovas** |
| --- |
| Visas vardas | Sergejus Grigorjevičius Kozlovas |
| Gimė | 1939 m. rugpjūčio 22 d.Maskva, TSRS |
| Mirė | 2010 m. sausio 9 d. (70 metų)Maskva, Rusija |
| Palaidotas (-a) | Trojekurovo kapinės |
| Tautybė | rusas |
|  |
| Veikla | rašytojas, poetas |
| Sritis | vaikų literatūra |
|  |
| Alma mater | M. Gorkio literatūros institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| K. Čiukovskio premija (2009 m.) |

**Sergejus Kozlovas** (rus. *Сергей Григорьевич Козлов*, g. 1939 m. rugpjūčio 22 d. – 2010 m. sausio 9 d.) – Rusijos vaikų rašytojas, poetas. Žymus kaip scenarijaus garsiam tarybiniam trumpametražiam animaciniam filmui „Ežiukas rūke" kūrėjas.

Gimė Maskvoje. Nuo pat vaikystės rašė eiles, domėjosi literatūra. Baigė M. Gorkio literatūros institutą, poezijos kursą. Per gyvenimą dirbo įvairius darbus: buvo šaltkalviu, pečkuriu, tipografu, dainavimo mokytoju, keliavo į geologines ekspedicijas, buvo Puškino draustinio gidu. Apie 1960 m. pradėjo rašyti pasakas vaikams.

Svarbiausias Sergejaus Kozlovo kūrinys – pasakų rinkinys „Ežiukas rūke" (lietuviškas vertimas pasirodė 2010 m.), kuriame pasakojama apie du draugus – Ežiuką ir Meškiuką bei jų nuotykius. Šių pasakų pagrindu sukurta keletas animacinių filmų, kurių scenarijaus autoriumi buvo Kozlovas: „Ežiukas rūke" (1975 m.), „Kaip Ežiukas ir Meškiukas sutiko Naujuosius" (1975 m.), „Jei krenta žvaigždės" (1978 m.), "Triam! Sveiki! "(1980 m.), „Žiemos pasaka" (1981 m.), „Rudeniniai laivai" (1982 m.), „Nuostabioji statinė" (1983 m.), „Kaip Ežiukas ir Meškiukas keitė dangų" (1985 m.).

Palaidotas Trojekurovo kapinėse, Maskvoje.

Nuorodos
--------

* Apie knygą „Ežiukas rūke"
*Apie gyvenvietę šiaurės vakarų Ukrainoje žr. Vysockas (Sarnai)*.

| Vysockas*Высоцк* |
| --- |
|              |
| *Trongzundo tvirtovės liekanos* |
|  |
| 

VysockasVysockas

60°37′0″ š. pl. 28°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.61667°š. pl. 28.56667°r. ilg.﻿ / 60.61667; 28.56667﻿ (Vysockas)Koordinatės: 60°37′0″ š. pl. 28°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.61667°š. pl. 28.56667°r. ilg.﻿ / 60.61667; 28.56667﻿ (Vysockas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Leningrado sritis Leningrado sritis |
| **Rajonas** | Vyborgo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 1 120  |
| **Plotas** | 39,8 km² |
| **Tankumas** (2017) | 28 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Vysockas |

**Vysockas** (rus. *Высоцк*) – miestas Rusijoje, Leningrado srityje, Vyborgo rajone, Suomijos įlankoje (Vyborgo įlankoje) esančioje Vysocko saloje, 30 km nuo Vyborgo. Yra svarbus jūrinis uostas, karinio jūrų laivyno bazė, į miestą ateina geležinkelio atšaka. Tai vienas mažiausių Rusijos miestų. Yra XIX a. Trongzundo tvirtovės liekanos.

Istorija
--------

Vietovė švedišku ***Trongzundo*** (šved. *Trångsund*) pavadinimu žinoma nuo XVI a. Saloje 1710 m. rusai pastatė Trongzundo tvirtovę. 1721 m. sala prijungta prie Rusijos imperijos. 1864–1867 m. pastatyti nauji Trongzundo įtvirtinimai. Suomijos kunigaikštystei 1917 m. tapus nepriklausoma, Trongzundas pervadintas ***Ūrasu*** (suom. *Uuras*). Suomiai pastatė giliavandenį uostą, nutiesė geležinkelio atšaką. Po Žiemos karo, 1940 m. Ūrasas atiteko Rusijai. 1948 m. miestas pervadintas Vysocku (TSRS didvyrio Kuzmos Vysockio garbei).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 102
Koordinatės: 53°29′09″ š. pl. 20°07′30,17″ r. ilg.﻿ / ﻿53.48583°š. pl. 20.11667°r. ilg.﻿ / 53.48583; 20.11667

Kariuomenių išdėstymo prieš mūšį schema ant muziejaus stogo
Ekspozicija
**Žalgirio mūšio muziejus** (lenk. *Muzeum Bitwy pod Grunwaldem*) – su Žalgirio mūšio istorija lankytojus supažindinantis muziejus šiaurės vakarų Lenkijoje: Varmijos Mozūrų vaivadijos Ostrudos apskrities Stembarko (lenk. *Stębark*, vok. *Tannenberg*) kaime. 275 m² ploto muziejus veikia šiltuoju laikotarpiu (balandžio 10 d. – spalio 30 d.), kitu laiku priima grupes pagal išankstinį susitarimą.

Istorija
--------

Įkurtas 1960 m. švenčiant Žalgirio mūšio 550–ties metų jubiliejų. Keliolika metų buvo įvairių šalies muziejų filialu, kol 2011 m. tapo savarankiška kultūros institucija.

Žalgirio mūšio muziejus yra įsikūręs po amfiteatro ovaline arena, kurioje pavaizduotas kariaujančių pusių išsidėstymas prieš prasidedant mūšiui. Ekspozicijų salėje rodoma karo tarp LDK ir Lenkijos iš vienos pusės ir Vokiečių ordino iš kitos istorija. Pakabinti šeši projekciniai ekranai, kuriuose žiūrovai gali susipažinti su demonstruojamomis ginkluotėmis, kariuomenių judėjimo schemomis ir kt. Kino salėje rodomas 23 minučių filmas „Kryžiuočiai", taip pat 40 min. „Kunigaikštis Vytautas–dviejų tautų didvyris" (pastarasis ir lietuvių kalba). 

Mūšio laukas plyti tarp trijų kaimų: Liudviksdorfo (lenk. *Łodwigowo*, vok. *Ludwigsdorf*), Ulnovo (lenk. *Ulnowo*, vok. *Faulen*) ir Stembarko, pastarajame įsikūrusi muziejaus administracija. Nuo 2014 m. vykdomi archeologiniai kasinėjimai: rastos iečių, kardų, šarvų ir kt. amunicijos liekanos rodomos lankytojams. Lietuvos karališkosios bajorų sąjungos iniciatyva atsirado Lietuvos didžiojo kunigaikščio Vytauto biustas. Muziejus pats, o taip pat su kitais organizuoja įvairius edukacinius–pažintinius renginius: riterių turnyrus, „Žalgirio dienas", mūšio inscenizacijas ir kt.

Šiuo metu (2019 m. duomenys) Žalgirio mūšio muziejus plečiamas. Turėtų iškilti 3,5 tūkst. m² ploto naujas pastatas, jame įsikurs ekspozicijų patalpos, konferencijų auditorija šimtui asmenų, taip pat riterių salė, kurioje bus organizuojami turnyrai ir kautynių inscenizacijos. Atidarymas numatytas 2020 m. pabaigoje.

Šaltiniai
---------

* Muzeum Bitwy pod Grunwaldem w Stębarku // www.cyfrowewm.pl
* Muzeum Bitwy pod Grunwaldem w Stębarku // leksykonkultury.ceik.eu
* Muzeum Bitwy pod Grunwaldem // www.funinpoland.pl Archyvuota kopija 2019-11-02 iš Wayback Machine projekto.
* Muzeum Bitwy pod Grunwaldem czeka rozbudowa // www.propertydesign.pl
* Valdas Mintaučkis. *Žalgirio mūšio lauke bus pastatytas pergalės paminklas* // alkas.lt

Nuorodos
--------

* Muziejaus internetinė svetainė (pl)
|  |
| --- |
| Mesapių kalba |
| Kalbama | Apulija |
| Kalbančiųjų skaičius | 0 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | mirusi |
| Kilmė | indoeuropiečių0(?)00**mesapių** |
| Rašto sistemos | mesapių raštas |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | cms |

**Mesapių kalba** – išnykusi indoeuropiečių kalba, maždaug tarp VI ir I a. pr. m. e. vartota Apeninų pusiasalio pietryčiuose, Apulijoje. Ja šnekėjo japygų gentys – mesapiai, dauniai, peucetijai. Nėra sutariama dėl mesapių kalbos priskyrimo kuriai nors atšakai, bet linkstama ją gretinti su ilyrų kalbomis, įtraukiant į paleobalkanų kalbų grupę. Nors kalbines sąsajas galima atrasti visiškai menkas, šį ryšį sustiprina archeologiniai duomenys.

Žinoma ~600 įrašų mesapių kalba. Žymiausias yra Vasto įrašas, kurio vertimas gana skirtingas, nes tekstas neturi tarpų. Kalba buvo užrašoma mesapių raštu, kilusiu iš graikų rašto.

Pavyzdys
--------

Vasto įrašo ištrauka:
*klohi(\_)zis(\_)thotoria(\_)marta(\_)pido(\_)vastei(\_)basta(\_)veinan(\_)aran(\_)in(\_)daranthoa(\_)vasti*

Vienas vertimų: "Klausyk, Dzeuse: Totorija Marta davė Bastos miestui savo laukus Darantojos vietovėje. "

Mesapių raštas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Woodard, Roger D. (2008). *The Ancient Languages of Europe*. Cambridge University Press.
2. ↑  De Simone, Carlo (2017). „Messapic". Iš: Klein, Jared; Joseph, Brian; Fritz, Matthias (eds.). *Handbook of Comparative and Historical Indo-European Linguistics*. t. III. Walter de Gruyter.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| „Eazy-Er Said Than Dunn" |
| Eazy-E singlas |
| iš albumo *Eazy-Duz-It* |
| Išleistas | 1988 m. |
| Žanras | Gangsta-rap, West Coast Hip Hop, Golden Age Hip Hop |
| Trukmė | 3:41 |
| Įrašų kompanija | Ruthless Records |
| Autorius | Ice Cube  MC Ren |
| Prodiuseris | Dr. Dre, DJ Yella |
| Eazy-E singlų chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „Boyz-n-the-Hood"  (1987 m.) | „**Eazy-Er Said Than Dunn**"  (1988 m.) | „Eazy-Duz-It"  (1989 m.) |

 |

„**Eazy-Er Said Than Dunn**" buvo vienas iš Eazy-E pirmų ir labiausiai mėgiamų singlų atskirai nuo grupės N.W.A. Dainoje nebuvo jokių necenzūrinių tekstų ir ji atitiko radijo reikalavimus. Muzikinis klipas parodo N.W.A grupę klube miniai grojančią singlą bei taip pat jos keliavimą po Komptoną, Kaliforniją. Kad skatinti radiją groti šią dainą, daina buvo atidžiai rašoma be jokių nešvankybių tekstuose, bet visgi dainoje buvo eilutė, kurioje užsimina apie kokainą. Taip pat dainoje girdisi ir šūvių garsai iš ginklo.

Daina buvo įtraukta į žaidimo „Grand Theft Auto: San Andreas" radijo stotį „Radio Los Santos".

Nors ir visą dainą repuoja Eazy-E, bet muzikinis klipas parodo visą N.W.A grupės komandą ir pamini Dr. Dre, MC Ren. Pirma šios dainos eilutė sudainuota Dr. Dre.
| Darvaza*Derweze* |
| --- |
| 

DarvazaDarvaza

40°11′0″ š. pl. 58°24′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.18333°š. pl. 58.40000°r. ilg.﻿ / 40.18333; 58.40000﻿ (Darvaza)Koordinatės: 40°11′0″ š. pl. 58°24′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.18333°š. pl. 58.40000°r. ilg.﻿ / 40.18333; 58.40000﻿ (Darvaza) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Turkmėnijos vėliava Turkmėnija |
| **Velajatas** | Ahalo velajatas |
|  |
| **Gyventojų** (1989) | 1 683  |
| **Altitudė** | 105 m |

**Darvaza** (turkm. *Derweze*) – kaimas Turkmėnistane, Ahalo velajate, viduryje Karakumų dykumos, 260 km į šiaurę nuo Ašchabado. 1989 m. čia gyveno virš 1500 žmonių, dabar – keli šimtai. Dauguma gyventojų priklauso pusiau klajokliškai turkmėnų genčiai – teke. Per Darvazą eina Karakumų plentas Ašchabadas-Nukusas.

Pragaro vartai
--------------

Ties Darvaza plyti labai dideli gamtinių dujų telkiniai. 1971 m. geologai, gręždami paviršių, atrado didelę požeminę ertmę, pripildytą dujų. Ertmė įgriuvo ir susidarė ~70 m skersmens duobė. Kad būtų išvengta nuodingų dujų nuotėkio, ertmė uždegta, tikintis, kad dujos sudegs per kelias dienas. Tačiau Darvazos dujų duobė tebedega iki šiol. Vietiniai ją praminė „pragaro vartais". Degdamos dujos išskiria daug anglies dvideginio ir prisideda prie klimato atšilimo. 2010 m. prezidentas Gurbangulis Berdimuhamedovas nurodė ertmę užpilti. Ateityje planuojama pradėti gretimų dujų telkinių eksploataciją.

Nuorodos
--------

* Darvazos krateris
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Mesijas (reikšmės).*
Pirmiausia Toroje buvo aprašytas Mesijas
**Mesijas** (hebr. ‏מָשִׁיחַ ‏‎ tar. Mašiah – „pateptasis") – judaizme ir krikščionybėje Dievo pašventintas ir Dievo misijai įgaliotas asmuo.

Judaizmas skelbė, kad, prieš ateinant mesijui, pasirodys specialus pranašas. Judaizmo ir islamo išpažinėjai vis dar tebelaukia savo mesijo, aprašyto Tanache ir Korane. Krikščionims mesijas yra Jėzus Kristus, kuris Naujajame Testamente minimas kaip Dievo pateptasis, o jo pirmtaku laikomas Jonas Krikštytojas.

Mitinis gelbėtojas, kurio paveikslas susiformavo judėjų religijoje apie VIII amžiuje pr. m. e. tais laikais, kai Judėjoje ir Izraelyje žemę užgrobė diduomenė, o turtai ėmė koncentruotis valdančiosios klasės rankose. Skirtingos klasės nevienodai suprato šio paveikslo turinį, ir šis supratimas kito, keičiantis istorinėms epochoms. Išnaudojamieji – vergai ir valstiečiai – tikėjosi, kad pasirodęs iš dangaus gelbėtojas įkurs teisingumo karalystę ir išvaduos juos iš priespaudos. Valdančiosios klasės atstovai – vergvaldžiai, žemvaldžiai, pirkliai – svajojo apie karalių iš „Dovydo namų", neva, iš senos dinastijos, kuris padarys jų valstybę galingą ir gins jų interesus. Stiprėjant romėnų priespaudai, mesiją ėmė vaizduoti kaip išvaduotoją iš svetimųjų jungo.

Mesijas Tanache
---------------

Tanachas pranašauja, kad ateityje karaliaus Dovydo palikuonis. Jis būsiąs naujasis žydų lyderis (mošiach). Hebrajų Biblijoje esama nemažai pranašysčių apie mesiją, tačiau žydų supratimas apie mesiją-Kristų (INRI) skiriasi nuo krikščioniškojo supratimo. Žydų bendruomenė Lubavitč tiki, kad Menachem Mendelis Schneersonas sugrįš kaip Mesijas (Mosiach).

### Mesijo atėjimo ir buvimo požymiai

Žemiau pateiktos Tanacho pranašystės, pagal kurias žydai galėtų nuspėti Mesijo atėjimą arba Mesijo esantį egzistavimą:

* Turi būti atstatytas Sanhedrinas (Iz 1:26)
* Tapus Mesijui karaliumi, visos tautos žiūrės į jį klausydami jo patarimų (Iz 2:4)
* Visas pasaulis garbins vieną Izraelio Dievą, paminėtą Toroje (Iz 2:17)
* Mesijas kils iš karaliaus Dovydo giminės (Iz 11:1) per jo sūnaus karaliaus Saliamono liniją (1 Kron. 22:8-10)
* Blogis ir tironija nesustabdys jo vadovavimo (Iz 11:4)
* Dievo mokslas pasklis po pasaulį (Iz 11:9)
* Jis pritrauks visokiausių kultūrų, tautų, rasių žmones (Iz 11:10)
* Žydai iš tremties sugrįš į Izraelį (Iz 11:12)
* Mesijo mokymas panaikins mirtį (Iz 25:8)
* Visi numirėliai prisikels iš numirusiųjų, o ne vien tik išrinktoji tauta (Iz 26:19)
* Mesijas taikos pasiuntinys (Iz 52:7)
* Mano namai – maldos namai visoms tautoms (Iz 56:3-7)
* Ginklai sunaikinami (Ez 39:9)
* Atstatoma sugriauta Šventoji Šventykla (Ez 40:)
* Jis duos naujas širdies aistras (Ps 37:4)
* Mesijas paims apleistą žemę ir iš ją padarys vaisinga (Iz 51:3, Am 9:13-15, Ez 36:29-30, Iz 11:6-9).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Ebras |
| --- |
| Ebras Saragosoje Ebras Saragosoje |
| **Ilgis** | 910 km |
| **Baseino plotas** | 85 362 km² |
| **Vidutinis debitas** | 426 m³/s |
| **Ištakos** | Kantabrijos kalnai |
| **Žiotys** | Viduržemio jūra |
| **Šalys** | Ispanija |
|  |
|  **Vikiteka** | Ebras |

**Ebras** (isp. *Río Ebro*) – upė Pirėnų pusiasalio šiaurėje. Ilgiausia tik Ispanijoje tekanti upė ir antra pagal ilgį Pirėnų pusiasalio upė.

Prasideda Fontibre, Kantabrijoje. Teka per Lagronjo, Saragosos, Ampostos miestus. Taragonos provincijoje įteka į Viduržemio jūrą.

Didžiausi intakai: Ega, Aragonas, Galjegas, Segrė (kairieji), Tironas, Nacherilija, Sidakosas, Chalonas, Guadalopė, Mataranija (dešinieji).

Istorija
--------

Po Pirmojo Pūnų karo upe ėjo siena tarp Kartaginos ir Romos imperijos.
Antrojo Pūnų karo metu prie upės žiočių vyko jūrų mūšis. Ispanijos pilietinio karo metu prie upės vyko Ebro mūšis.

Prie upės įsikūręs vienas iš pirmųjų Cistersų vienuolynų Ispanijoje (isp. *Real Monasterio de Nuestra Senora de Rueda* – *Karališkasis rato mergelės vienuolynas*). Vienuoliai pastatė užtvanką ir įrengė didžiulį vandens ratą, tiekusį vandenį į vienuolyną.

Delta
-----

Ebras suformuoja deltą. Plotas – 320 km², viena didžiausių šlapynių vakarinėje Viduržemio jūros dalyje. Apie 20 % deltos paskirta Ebro deltos gamtos parkui, likusi dalis intensyviai naudojama žemdirbystei. Daugelyje vietų užtvenkus upę mažiau nešmenų pasiekia deltą, todėl ji grimzta.
Darvino apdovanojimas|  |
| URL |  |
| Komercinis? | taip |
| Tipas | Humoristinis |
| Kalba(-os) | anglų |
| Savininkas | Wendy Northcutt |
| Startavo | 1993 m. |
| Alexa reitingas | 93,209 |
| Dabartinė būklė | aktyvus |

**Darvino apdovanojimas** – evoliucijos teoretiko Charles Darwin garbei pavadinta premija, dedikuojama tiems pasaulio žmonėms, kurie prarado savo reprodukcinius sugebėjimus arba žuvo, atsitiktinai nusižudė ir išėjo iš gyvenimo (taip negalėdami pratęsti savo giminės) vien tik dėl savo kvailumo ir išsiblaškymo.

Istorija
--------

Darvino apdovanojimų interneto svetainėje nuo 1993 m. yra kaupiamas absurdiškų mirčių archyvas. Šios svetainės lankytojai balsuoja ištisus metus, o metų pabaigoje paaiškėja nugalėtojas, kuris dažniausiai jau nebegali atsiimti premijos. Visas istorijas stengiamasi patvirtinti, naudojantis patikimais žiniasklaidos šaltiniais, siekiant užtikrinti, kad apdovanojimai atitektų autentiškiems žmonėms ir įvykiams.

Įtaka
-----

2006 m. "Sundance" kino festivalyje debiutavo filmas, kurio scenaristą Finn Taylor įkvėpė Darvino apdovanojimų interneto svetainėje aprašytos absurdiškų mirčių istorijos.

Nominuoti įvykiai
-----------------

Vienas iš nominuotų ivykių: Los Andžele (JAV) esančios sektos vadovas buvo įsitikinęs, kad gali išmokti vaikščioti vandeniu. Kartą, besitreniruodamas vonioje, paslydo ant muilo gabalėlio ir užsimušė.

Kitas įvykis: Šokęs su guma (bungee jumping) vaikinas teisingai apskaičiavo gumos ilgį, bet užmiršo faktą, jog guma taip pat ir išsitempia.

Nuorodos
--------

* Darvino apdovanojimų svetainė internete
Rajono tarp Belgijos ir Nyderlandų apie Eben-Emaelio fortą žemėlapis.
Eben-Emaelio forto šarvuotasis bokštelis, pramuštas kryptiniu užtaisu.
Ties įėjimu (2007 m. liepa)
**Eben-Emaelis** (pranc. *Fort d'Ében-Émael*; ol. *Fort Eben-Emael*) – Belgijos fortas tarp Lježo ir Mastrichto, netoli Alberto kanalo, gynęs Belgijos-Vokietijos sieną. Fortas pastatytas 1931–1935 m. Jis tuo metu garsėjo kaip neįveikiamas ir didžiausias pasaulyje.

1940 m. gegužės 10 d. 78 vokiečių parašiutininkai (iš dalinio, kuris vėliau tapo 1-ąja parašiutininkų divizija) kariniais sklandytuvais DFS 230 nusileido ant forto viršaus. Parašiutininkai atsigabeno daug sprogmenų fortui ir jo artilerijai naikinti. Fortas neturėjo apsaugos nuo oro atakų ir kulkosvaidžių lizdų forto viduje. Pirmuosius parašiutininkus parėmus vokiečių 151-ajam pėstininkų pulkui gegužės 11 d. 13:30 tvirtovė kapituliavo, pasidavė 1200 belgų kareivių.

Požeminis fortas Eben-Emaelis buvo Belgijos viltis apginti savo rytines sienas. Jo užduotis buvo ginti, o prireikus sunaikinti tris itin svarbius tiltus. Fortas taip pat gynė pietuose buvusį Vise’s praėjimą. Kad šioje vietoje reikalingas Lježo priėjimus ginantis fortas buvo suvokta dar XIX a. pabaigoje, bet jis pasirodė vertas dėmesio tik po to, kai buvo iškastas Alberto kanalas. Tvirtovė buvo pabaigta tik 1935 m. ji gynė juostą tarp upės ir kanalo. Plieno ir gelžbetonio bokštelių ginama tvirtovė atrodė neįveikiama.

Vokiečiai iš anksto suplanavo forto užėmimą. Ruošdamiesi jie treniravosi pulti natūralaus dydžio tvirtovės išorės maketą okupuotoje Čekoslovakijoje. Tam jie panaudojo neseniai pastatytą ir užgrobtą Benešo sienos fortą, kurio planas buvo artimas Eben-Emaeliui. Buvo suplanuota, kad fortas bus paimtas kareivių, kurie į fortą atskris sklandytuvais. Parašiutai tam mažai tiko, kadangi sunku dideliam būriui kareivių sėkmingai nusileisti parašiutais į nedidelį plotą. Parašiutininkai buvo aprūpinti kryptiniais užtaisais (kurie tada buvo naujovė) šarvuotiesiems bokšteliams naikinti.

Vokiečiams gera žvalgyba, atidus pasiruošimas ir belgų nepasiruošimas padėjo 1940 m. gegužės 10 d. sėkmingai įvykdyti operaciją. Eben-Emaelio užgrobime buvo panaudotos dvi naujovės – desantiniai sklandytuvai ir kryptiniai užtaisai. Oberleitenanto Rudolfo Vitzigo (*Rudolf Witzig*) vadovaujami sklandytuvai nusileido ant forto „stogo". Tada parašiutininkai kryptiniais užtaisais sunaikino ir sugadino šarvuotuosius bokštelius. Kulkosvaidžius naikino liepsnosvaidžiais.

Belgai sunaikino vieną iš trijų svarbių tiltų, kad jo nenaudotų vokiečiai, bet tuo tiltų nebegalėjo atvykti papildomos belgų pajėgos.

Po užėmimo fortas buvo numatytas kaip požeminė gamykla V-1 raketoms, tačiau ji taip ir nepradėjo veikti.

Dabar Eben-Emaelio fortas yra atviras turistams.

Išnašos
-------

1. ↑  Laughridge J. L. The Fall of Fort Eben Emael: Harbinger of Blitzkrieg

* Saunders, Tim (2005). *Fort Eben Emael 1940 : Battleground Series*. Pen and Sword. ISBN 1844152553.
* Dunstan, Simon (2005). *Fort Eben Emael – The key to Hitler's victory in the west*. Osprey Publishing (JK). ISBN 1841768219.
| **Leonardas Sandriit. *Leonardo Sandri*** |
| --- |
| kardinolas |
|  |
| Kardinolo herbas |
| Kardinolo herbas |
|  |
| Gimė | 1943 m. lapkričio 18 d. (79 metai)Buenos Airės, Argentina Argentina |
| Tautybė | argentinietis |
| Tėvas | Antonio Enrico Sandri |
| Motina | Nella Righi |
| Kiti titulai | Rytų Bažnyčių kongregacijos prefektas |
|  |
| Veikla | kardinolas |

**Leonardas Sandri** (it. *Leonardo Sandri*, g. 1943 m. lapkričio 18 d. Buenos Airėse, Argentinoje) – Katalikų Bažnyčios Romos kurijos kardinolas iš Argentinos, Rytų Bažnyčių kongregacijos prefektas. Buvo nuncijumi Venesueloje (1997–2000 m.) ir Meksikoje (2000 m.). Valstybės sekretoriaus pavaduotojas bendriesiems reikalams (2000-2007 m.). 2007 m. pakeltas į kardinolus.

Kilęs iš italų emigrantų šeimos. Vienas iš įtakingiausių hierarchų Jono Pauliaus II pontifikato metu. Būtent jis Šv. Petro aikštėje susirinkusiems žmonėms 2005 m. balandžio 2 d. pranešė apie popiežiaus Jono Pauliaus II mirtį.

Prieš 2013 m. konklavą laikytas vienu iš *papabile* kardinolų, realių kandidatų užimti popiežiaus sostą. Kardinolas laikomas gabiu administratoriumi ir patyrusiu diplomatu. L. Sandri kilmė leidžia jam užsitikrinti italų bei Pietų Amerikos kardinolų paramą. Be to, jis gali sutelkti kardinolus, kurie atstovauja vadinamajai „diplomatų" grupei, nepatenkintai Benedikto XVI kadrų politika Vatikane.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Kandidatai į popiežius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Leonardo Sandri** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* L.Sandri biografija Archyvuota kopija 2009-12-14 iš Wayback Machine projekto.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Ignatius I Daoud** | **Rytų Bažnyčių kongregacijos prefektas**2007 m. liepos 1 d.- | Po to:**-** |
**Leonardas Palevičius** (1907 m. gruodžio 5 d. Vilniuje – 1948 m. birželio 25 d. Macikuose, Šilutės raj.) – Vilniaus krašto visuomenės veikėjas ir sportininkas.

Biografija
----------

Gimė pasiturinčioje šeimoje, augo kartu su penkiais broliais ir seserimis. Motina Domicelė Graužinytė–Palevičienė buvo žinoma Giedraičių krašto knygnešė, už neleistinos lietuviškos spaudos platinimą kalėjusi, o vėliau tapusi aktyvia Vilniaus visuomenininke.

Pirmojo pasaulinio karo metais šeima pasitraukė į Rusijos gilumą – Voronežą. Matomai šiame mieste Leonardas ir įgijo pirmuosius skaitymo bei rašymo įgūdžius. Pokaryje Palevičiai grįžo į Vilnių. Leonardas Palevičius mokėsi Vytauto Didžiojo gimnazijoje, buvo aktyvus skautas. Po abitūros egzaminų pasirinko tėvo, garsaus Vilniaus daržininko Julijono Palevičiaus, profesinį kelią ir tapo agronomu. Žemės ūkio mokslus 1827–1934 m. studijavo Straelene ir Berlyne (Vokietija). Grįžęs į gimtąjį miestą, kurį laiką dirbo tėvo įmonėje, vėliau Rudaminos valsčiuje įsigijo savo ūkį ir vertėsi daržininkyste.

Aktyviai dalyvavo miesto sportiniame gyvenime, dar 1927 m. buvo laimėjęs Vilniuje vykusias tarptautines skautų ėjimo varžybas. Kartu su kitais inicijavo Vilniaus lietuvių sporto klubą, kelerius metus buvo šios organizacijos vicepirmininku. 1930 m. nugalėjo motociklininkų lenktynėse maršrutu Vilnius–Gardinas–Vilnius. 1938 m. dalyvavo Pirmojoje Lietuvos tautinėje olimpiadoje kaip motociklų lenktynininkas ir užėmė antrąją vietą, aplenkdamas komandos draugą vilnietį Bernardą Cicėną. (Sportininkams reikėjo apvažiuoti motociklais visą šalį).

Lietuvai atgavus Vilnių, organizavo policijos darbą, buvo paskirtas miesto viceburmistru. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, 1946 m. sovietinių valdžios organų buvo suimtas ir įkalintas Macikų lageryje, kur ir mirė.

Sesuo Elvyra Palevičiūtė–Čibirienė – žinoma muzikė.

Atminimo įamžinimas
-------------------

* Vilniuje viena iš gatvių pavadinta Leonardo Palevičiaus vardu

Šaltiniai
---------

1. ↑  Senųjų vilniečių sąrašas
2. ↑  Nastazija Kairiūkštytė, Alma Gudonytė. *Lietuvybės kovų verpetuose.* – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009, 208–209 psl.
3. ↑  *Leonardas Palevičius* // Lietuvių enciklopedija – T. XXI: Oda–Pareiga 416 p.
4. ↑  *Leonardas Palevičius* // Lietuvių enciklopedija – T. XXI: Oda-Pareiga 416 p.
5. ↑  A.Juškevičius, J.Maceika. *Vilnius ir jo apylinkės.* – Vilnius: Mintis, 1991
6. ↑  *Leonardas Palevičius* // Lietuvių enciklopedija – T. XXI: Oda–Pareiga 416 p.
7. ↑  *Vilniečiai dalyvavo motociklų lenktynėse* // Aidas, 1938 m. liepos 26 d.
8. ↑  Juozas Maceika. *Lazūnai* – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1998, 145 p.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lavatera trimestris** |
| --- |
| Darželinė rožūnė (Lavatera trimestris)Darželinė rožūnė (*Lavatera trimestris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Dedešviniai  *( Malvaceae)* |
| Gentis: | Rožūnė  *( Lavatera)* |
| Rūšis: | Darželinė rožūnė  *( Lavatera trimestris)* |

 |

**Darželinė rožūnė** (*Lavatera trimestris*) – dedešvinių šeimos vienmetis augalas. Kilusi iš viduržemio pajūrio sričių. Žydi nuo rugpjūčio iki pirmųjų šalnų. Tinka skynimui.

Mėgsta saulėtas, šiltas vietas, apydrėgnėje, purioje, laidžioje dirvoje. Nepakenčia pažliugusios žemės.

Augalo morfologija
------------------

Gali užaugti iki 50-80 cm aukščio. Žiedai balti, rausvi arba tamsiai raudoni, dažniausiai su tamsiomis gyslomis, piltuvėlio formos. Lapai širdiški, matiniai, tamsiai žali, šiurkštūs, plaukuoti.
Trys buteliai JAV gamybos gėrimų: *framboise eau-de-vie* (avietinis), *zinfandel grappa* (grapa iš *zinfandel* vynuogių), *kirsch eau – de – vie* (vyšninis)
**Eau de vie** (dgs. *eaux de vie*; 'gyvybės vanduo') – skaidrus, bespalvis vaisių brendis, gaminamas rauginant vaisių žaliavą, o paskui dukart distiliuojant. Vaisių gardis labai silpnas.

*Eau de vie* yra prancūziškas terminas, analogiški gėrimai kituose kraštuose vadinami kitaip – šnapsas (Vokietija), rakija (Balkanai), tuika (Rumunija), palinka (Vengrija), čača (Gruzija) ir kt.

*Eau de vie* žaliava yra prinokę vaisiai. Jie traiškomi, o gauta masė rauginama. Gautas raugalas distiliuojamas. *Eau de vie* paprastai nebrandinamas statinėse, todėl jis būna bespalvis. Iškart po distiliacijos *eau de vie* pilstomas į butelius, kad būtų išlaikytas naudotų vaisių gaivumas ir aromatas. Kai kurie *eau de vie* gamintojai savo gėrimą prieš pilstydami į butelius išlaiko statinėse.

Įprastiniai *eau de vie* yra:

* eau-de-vie de poire – kriaušinis
* eau-de-vie de pomme – obuolinis
* eau-de-vie de mirabelle – geltonųjų slyvų
* and eau-de-vie de pêche – persikinis.

Iš išspaudų daromas *eau de vie* vadinamas *išspaudų brendžiu*.

Dar viena *eau de vie* rūšis – klevų *eau de vie*, kurį Kanadoje daro iš klevo sirupo ir kuris gretinamas su stipriu konjaku.

Nuorodos
--------

1. ↑  „An Orchard in a Bottle, at 80 Proof". New York Times. 2007-08-15. Nuoroda tikrinta 2007-07-21. „Bet jo pirma meilė yra prabangus, nepriekaištingai tyras *eaux de vie*, kurį jis daro iš kriaušių ir slyvų, vyšnių ir aviečių, net, tai aiškus Šiaurvakarių proveržis, iš pavasarinių pocūgės pumpurų."
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Boro teorija** (postulatai), kurią sukūrė N. Boras, paaiškina vandenilio atomo išspinduliuoto ar sugerto fotono dažnio priklausomybę, priklausomai nuo to, iš kokios kvantizuotos būsenos (orbitos) elektronas perėjo į kokią.

Jeigu vandenilio atomas sugeria fotoną, tai elektronas pereiną į tolimesnę orbitą, o jeigu - išspinduliuoja, tai elektronas pereiną iš tolimesnės orbitos į artimesnę. Arčiausioje (nesužadintoje orbitoje) elektronas gali būti labai ilgai ir į dar žemesnę pereiti negali.

Formulės
--------

Formulė, nusakanti išspinduliuotų bangų dažnį vandenilio atomui, atrodo taip:

{\displaystyle \nu =R\left({\frac {1}{n^{2}}}-{\frac {1}{k^{2}}}\right),n=1,2,3,4,5...\;k=2,3,4...}
Čia *n* - orbitą *į* kurią pereiną elektronas, o *k* - orbita iš kurios pereina elektronas, *R* - Rydbergo konstanta. {\displaystyle R=3.29\cdot 10^{15}\;s^{-1}.}

Pavyzdžiui, pereinant iš antros orbitos į pirmą išspinduliuojamas fotonas, kurio dažnis:

{\displaystyle \nu =R\left({\frac {1}{n^{2}}}-{\frac {1}{k^{2}}}\right)=3.29\cdot 10^{15}\;(Hz)\cdot \left({\frac {1}{1^{2}}}-{\frac {1}{2^{2}}}\right)=3.29\cdot 10^{15}(Hz)\cdot {3 \over 4}=2.4675\cdot 10^{15}\;Hz.}
Pereinant elektronui iš trečios orbitos į antrą išspinduliuojamas fotonas, kurio dažnis:

{\displaystyle \nu =3.29\cdot 10^{15}\cdot \left({\frac {1}{2^{2}}}-{\frac {1}{3^{2}}}\right)=3.29\cdot 10^{15}\cdot {9-4 \over 4\cdot 9}=3.29\cdot 10^{15}\cdot {5 \over 36}=4.57\cdot 10^{14}\;Hz.}
Pereinant elektronui iš ketvirtos orbitos į trečią išspinduliuojamas fotonas, kurio dažnis:

{\displaystyle \nu =3.29\cdot 10^{15}\cdot \left({\frac {1}{3^{2}}}-{\frac {1}{4^{2}}}\right)=3.29\cdot 10^{15}\cdot {16-9 \over 9\cdot 16}=3.29\cdot 10^{15}\cdot {7 \over 144}=1.5993\cdot 10^{14}\;Hz.}
**Bašlykas** (rus. *башлык*) – vilnonis (gelumbinis ar pan.) gobtuvas ilgais raiščiais. Bašlykai yra atskiri gobtuvai, jie nėra palto, milinės ar kitokio drabužio dalis.

Bašlykai būdingi Kaukazo tautų (pvz. osetinų) kostiumams.

Iš kaukaziečių juos perėmė kazokai, todėl bašlykai buvo Rusijos imperijos kazokų dalinių uniformos dalis. Vėliau jie tapo ir kariškių nekazokų uniformos elementu. Carinėje Rusijoje juos nešiojo tiek paprasti kareviai, tiek puskarininkiai, kadetai ir karininkai.

Vėliau tapo TSRS kazokų dalinių uniformos dalimi. Oficialiai juos nustojo naudoti uniformoje 1941 m. vasario mėn.

Nešiojami nuleisti ant pečių (tuomet laikomi surištų raiščių arba specialių sagų). Prireikus jie uždedami ant galvos (vienplaukės, su papacha ar kitokia uniformine kepure), o ilgais raiščiais lyg šalikais apsukdavo kaklą. Nešiodavo ant milinės arba po miline.

Žodis kilęs iš tiurk. *bash* 'galva'.

Nuorodos
--------

* Apie Raudonosios Armijos kazokų bašlykus (rusiškai)
* Apie bašlyką carinės Rusijos armijoje (rusiškai)  Archyvuota kopija 2007-03-12 iš Wayback Machine projekto.
**Politeizmas** (sen. gr. πολυ – gausus + sen. gr. θεοῦ – Dievas) – religijos atmaina, kurioje tikima į daug dievų, atliekančių skirtingas funkcijas. Politeizmas savo teologija yra priešingybė monoteizmui. Vienas svarbiausių mėginimų įveikti pernelyg siaurą monoteizmo ir politeizmo skirtį buvo Makso Miulerio henoteizmo sąvokos pritaikymas religijotyroje, kuris ją pritaikęs senovės arijų religijai.

Pati gausiausia šių laikų politeistinė religija yra hinduizmas. Animizmas, kaip politeistinė religija populiari Afrikoje, Pietų Amerikoje ir kitur. Senovės baltų religija buvo politeistinė. Bene žinomiausios politeistinės religijos buvo išpažįstamos senovės Graikijoje, senovės Egipte, senovės Romoje. Politeistinės buvo ir šumerų, babiloniečių, asirų, akadų bei kitos senosios religijos, išskyrus žydų, tačiau ir ankstyvasis judaizmas buvo henoteistinis. Laikui bėgant monoteistinės religijos – judaizmas, krikščionybė, islamas išstūmė politeizmą.

Išnašos
-------

1. ↑  *Politeizmas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Polistė |
| --- |
| Polistė Staraja Rusoje Polistė Staraja Rusoje |
| **Ilgis** | 176 km |
| **Baseino plotas** | 3630 km² |
| **Vidutinis debitas** | 22 m³/s |
| **Ištakos** | Polisto ežeras |
| **Žiotys** | Lovatė |
| **Šalys** | Rusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Polistė |

**Polistė** (rus. *Поли́сть*) – upė Rusijoje, Pskovo ir Novgorodo srityse; kairysis Lovatės intakas.

Išteka iš Polisto ežero Pskovo srities rytuose, teka į šiaurės rytus. Pirmuosius kilometrus vingiuoja pelkėtoje vietovėje. Plotis – 10–20 m. Vidurupyje, ~80 km iki santakos su Belka ir Sneža, tėkmės pobūdis keičiasi. Krantai aukštesni, apaugę mišku. Srovė pagreitėja, atsiranda slenksčių. Žemupyje tėkmė sulėtėja, krantų nebedengia miškai, plotis – 30–40 m. Įteka į Lovatę keletą kilometrų aukščiau žiočių.

Didžiausi intakai – Belka, Sneža (kairieji), Porusia (dešinysis).

Didžiausias miestas – Staraja Rusa (prie santakos su Porusia).
Komisija, įgaliota kodifikuoti Žemutinės Kanados įstatymus, susijusius su civilinės teisės klausimais, Kvebekas, ~ 1865 m. Iš kairės į dešinę: prancūzų kalbos sekretorius Komisijos Joseph Ubald Beaudry, 3 komisarai teisėjai Dervey Charles Day, René Édouard Caron ir Augustin-Norbert Morin ir komisijos anglų kalbos sekretorius Thomas McCord
**Kvebeko civilinis kodeksas** (pranc. *Code civil du Québec*) - Kvebeko provincijos (Kanada) privatinės teisės šaltinis; civilinis kodeksas. Įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d. (išskyrus šeimos teisės nuostatas, įsigaliojus anksčiau). Prieš tai galiojo 1865 m. Žemutinės Kanados civilinis kodeksas (pranc. *Code civil du Bas-Canada*), įsigaliojęs 1866 m. liepos 1 d.

Struktūra
---------

Kodeksą sudaro šios knygos:

1. Asmenys (*Des personnes*)
2. Šeima (*De la famille*)
3. Sukcesija (*Des successions*)
4. Nuosavybė (*Des biens*)
5. Prievolės (*Des obligations*)
6. Petenzijos ir hipoteka (*Des priorités et des hypothèques*)
7. Įrodinėjimas (*De la preuve*)
8. Preskripcija (*De la prescription*)
9. Teisių skelbimas (*De la publicité des droits*)
10. Tarptautinė privatinė teisė (*Du droit international privé*).

Nuorodos
--------

* Kvebeko civilinis kodeksas Archyvuota kopija 2012-07-23 iš Wayback Machine projekto.
* LexUM's Kvebeko CK komentaras Archyvuota kopija 2009-09-25 iš Wayback Machine projekto.
* Kvebeko CK reformos istorija (Kvebeko teisingumo ministerija)