recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Kerbelaarab. كربلاء |
| --- |
| *Kerbela 1975 m.* |
|  |
| 

KerbelaKerbela

32°37′0″ š. pl. 44°02′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.61667°š. pl. 44.03333°r. ilg.﻿ / 32.61667; 44.03333﻿ (Kerbela)Koordinatės: 32°37′0″ š. pl. 44°02′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.61667°š. pl. 44.03333°r. ilg.﻿ / 32.61667; 44.03333﻿ (Kerbela) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3)------ vasaros: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Irako vėliava Irakas |
| **Muchafaza** | Kerbelos muchafaza |
|  |
| **Įkūrimo data** | VIII a. |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 711 530  |
|  |
|  **Vikiteka** | Kerbela |

**Kerbela** (arab. كربلاء = *Karbalā’*) – miestas centriniame Irake, ~100 km į pietvakarius nuo Bagdado, Eufrato slėnyje, netoli Milho ežero; muchafazos centras. Miestas greitkeliu ir geležinkeliu sujungtas su Bagdadu. Vaisių (ypač datulių) ir daržovių perdirbimo, cemento, tekstilės pramonė.

Kerbela žymi kaip vienas švenčiausių (po Mekos, Medinos ir Jeruzalės) musulmonų šiitų religinių centrų. Yra ~100 mečečių, iš kurių svarbiausia – Imamo Huseino šventykla (įkurta VIII a. atstatyta X a. perstatyta XI ir XVI a.). Taip pat veikia 23 religinės mokyklos (medresės). Į Kerbelą suplaukia daug šiitų piligrimų, ypač Ašūro dienos metu.

Istorija
--------

680 m. spalio 3 d. dabartinio miesto vietoje įvyko Kerbelos mūšis tarp kalifo Jazido ibn Muavijos kariuomenės ir imamo Huseino ibn Ali. Mūšyje imamas Huseinas ir 72 jo bendražygiai žuvo – nuo 963 m. minima jo žūties diena – musulmonų šiitų pagrindinė šventė Ašūra. VIII a. pab. Kerbeloje pastatytas mauzoliejus, kuriame palaidotas imamas Huseinas (paskelbtas šiitų šventuoju ir kankiniu). Nuo tada Kerbela tapo šiitų religiniu ir piligrimystės centru. Mieste yra daug musulmonų kapinių: pasak šiitų, palaidotas Kerbeloje patenka į rojų. 1801 m. iš Saudo Arabijos įsiveržę vahabitai suniokotojo miestą ir šventyklą, žudė gyventojus.

Nuo 1921 m. Kerbela priklauso Irakui.

Sportas
-------

* Karbalaa FC (futbolo klubas);
* Kerbelos sporto miestelio stadionas; talpa 30 tūkst. žiūrovų;

Galerija
--------

* Imamo Huseino mauzoliejusImamo Huseino mauzoliejus
* Al Abaso mečetėAl Abaso mečetė
* Kerbela Ašūros dienos metu (2008 m.)Kerbela Ašūros dienos metu (2008 m.)

Šaltiniai
---------

1. IRAQ, *citypopulation.de*
2. ↑  IRAQ, *citypopulation.de*
3. ↑  *Kerbela*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| **Vytautas Vincentas Makarevičius** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. kovo 3 d.Gyliškiai, Padovinio valsčius |
| Mirė | 2016 m. gegužės 24 d. (86 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | inžinierius mechanikas, šilumininkas |
| Partija | 1958 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1955 m. Kauno politechnikos institutas |

**Vytautas Vincentas Makarevičius** (1930 m. kovo 3 d. Gyviškiuose, Padovinio valsčiuje – 2016 m. gegužės 24 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, šilumininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1944–1948 m. mokėsi Sasnavos progimnazijoje, 1948–1950 m. Kauno universiteto parengiamajame skyriuje. 1950–1955 m. Kauno politechnikos instituto (KPI) Mechanikos fakultete studijavo pramonės šiluminę energetiką. 1964 m. KPI apgynė disertaciją „Koridorinių pluoštų aptekėjimo ir šilumos mainų įvairių skysčių srautuose procesų tyrimas", technikos mokslų kandidatas. 1982 m. Maskvos energetikos institute apgynė disertaciją „Konvektyvinių šilumos mainų, esant bet kokiam fizinių ir pernešimo parametrų kitimui, dėsningumai", 1983 m. technikos mokslų daktaras.

1955–1957 m. ir 1985–1990 m. KPI dėstytojas; nuo 1990 m. profesorius. 1957–1994 m. dirbo Lietuvos energetikos institute (1956–1967 m. Energetikos ir elektrotechnikos institutas, 1967–1992 m. Fizikinių ir techninių energetikos problemų institutas); 1957–1994 m. Šiluminės technikos, Dujofikacijos, Fizikinių-cheminių šilumos mainų ir kitų laboratorijų vadovas. 1965–1988 m. instituto direktoriaus pavaduotojas. 1991–1999 m. Lietuvos mokslų akademijos narys ekspertas. Buvo žurnalo „Energetika" redakcinės kolegijos narys.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų kryptis – konvekciniai šilumos mainai skysčių srautuose, šilumos mainų aukštos temperatūros dujų srautuose dėsningumai ir jų panaudojimas. Paskelbė daugiau kaip 140 mokslinių straipsnių. 10 išradimų autorius.

Bibliografija
-------------

* Vamzdžių pluoštų šilumos atidavimas skersiniame skysčių sraute, su kitais, 1968 m. rusų k.
* Šilumos mainai esant fiziniams cheminiams pakitimams, 1978 m. rusų k.
* Energijos pernešimo procesai šilumos siurbliuose, su E. Bubeliu, 1990 m. rusų k.

Įvertinimas
-----------

* 1975 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)
* 1980 m. LTSR nusipelnęs inžinierius
* 1984 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Juozas Vytautas Žiugžda. Vytautas Vincentas Makarevičius. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-09-12. Nuoroda tikrinta 2023-04-08.
2. ↑  *Vytautas Vincentas Makarevičius*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 680
3. ↑   Archyvuota kopija 2016-04-04 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Juozas Vytautas Žiugžda. *Vytautas Vincentas Makarevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 78 psl.
| **Peteris Barisonaslatv. *Pēteris Barisons*** |
| --- |
| Gimė | 1904 m. balandžio 18 d.Sėlpilis |
| Mirė | 1947 m. liepos 13 d. (43 metai)Sėlpilis |
|  |
| Veikla | latvių kompozitorius |

**Peteris Barisonas** (latv. *Pēteris Barisons*, 1904 m. balandžio 18 m. Sėlpilis, dab. Jekabpilio savivaldybė – 1947 m. liepos 13 m. ten pat) – latvių kompozitorius, pedagogas.

Biografija
----------

1934 m. Rygos konservatorijoje baigė J. Vytuolio kompozicijos ir J. Mednio dirigavimo klases. Rygos konservatorijos dėstytojas, nuo 1945 m. profesorius.

Kūryba
------

Sukūrė dvi simfonijas (1935 m. 1939 m.), simfonines poemas „Lyguo" (*Līgo* 1936 m.) ir „Legenda" (*Teika* 1937 m.), siuitą *Gėlių girlianda* (*Žiedu vija* 1937 m.), „Latvišką rapsodiją" fortepijonui ir orkestrui (*Latvju rapsodija* 1945 m.), kantatų, chorų, romansų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Peteris Barisonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 653 psl.

Nuorodos
--------

* Pēteris Barisons, Jānis Akuraters „Brīnumzeme"
Stevinas (Nr. 12) piečiau Derlingumo jūros (Nr. 2)
**Stevinas** (lot. *Stevinus*, 32°30′p. pl. 54°12′r. ilg.﻿ / ﻿32.5°p. pl. 54.2°r. ilg.﻿ / -32.5; 54.2) – smūginis Mėnulio krateris, esantis į pietus nuo Derlingumo jūros. Pavadintas XVII a. matematiko iš dab. Belgijos Simono Stevino (1548−1620) garbei.

Stevinas su palydoviniais krateriais
Stevino krateris (12, žr. schemą) yra piečiau Derlingumo jūros (2) esančioje kraterių grupėje, į porą Snelijaus (11) krateriui. Jo skersmuo 74 km ir dugnas yra 3 km žemiau keteros. Matomos keletą vidinių terasų ir stambi ne centre esanti vidurio kalva. Dugnas nuklotas išmuštos medžiagos, tačiau jos nematyti už kraterio ribų, tad tikėtina, kad kraterį išmušęs meteoritas rėžėsi į Mėnulį beveik stačiu kampu. Stevino pietryčiuose esantys maži krateriai turi ryškias spindulių sistemas, tad patį Steviną nesunku identifikuoti Mėnulio matomosios pusės pietrytiniame pakraštyje. Į pietus nuo Stevino 1993 m. balandžio 10 d. sudužo japonų „Muses A" (*Hiten*) zondas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Moore, Patrick; Rees, Robin. *Patrick Moore's Data Book of Astronomy*. Cambridge University Press, 2014, p. 76
2. ↑  Shirao, Motomaro; Wood, Charles A. *The Kaguya Lunar Atlas: The Moon in High Resolution*. Springer Science & Business Media, 2011, p. 70
3. ↑  Wilkinson, John. *The Moon in Close-up– A Next Generation Astronomer's Guide*. Springer Science & Business Media, 2010, p. 183
**Anatolijus Korobočka**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Anatolijus Vasilevič Korobočka |
| Gimimo data | 1955 m. sausio 5 d. (67 metai) |
| Gimimo vieta | Simferopolis, Ukraina |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | *baigęs karjerą* |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1973–19771978–19801981–19831983–19841984–19871987–19891989–19901990–1991 | SK Tavrìâ SìmferopolʹFK CSKA MoskvaSK OdesaSovietų Sąjungos komanda VDRBSG Stahl ThaleEinheit WernigerodeSG Falkensee-FinkenkrugEintracht Loewenberg | 176 (38)64 (4) 133 (9) |
|  Treniruotos komandos |
| 19911998–200020002003–20062007–20082010-2011 | FK CSKA Moskva (dubleriai)SK Tavrìâ SìmferopolʹMaskvos Spartak-ČiukotkaReutov FCHeart of Midlothian FCGorniak FC |
|  |

**Anatolijus Korobočka** (rus. *Анатолий Васильевич Коробочка*; g. 1955 m. sausio 5 d. Simferopolyje, Ukraina) – buvęs futbolininkas, treneris.

Korobočka yra žaidęs SK Tavrìâ Sìmferopolʹ, FK CSKA Moskva, SK Odesa, taip pat VDR klubuose. Futbolininko karjerą baigė 1991 m. Eintracht Loewenberg futbolo klube. Tais pačiais metais tapo CSKA Maskvos dublerių komandos treneriu. 1998 m. tapo vyriausiu Simferopolio klubo treneriu. Yra treniravęs Maskvos Spartako-Čiukotkos ir Reutov FC klubus. 2006 m. atvyko į Edinburgo Hearts FC, kuriame kartu su Aleksu Koslovskiu ir Eduardu Malofejevu *(sporto direktorius)* dirbo futbolo direktoriumi.

2007 m. liepos 30 d. buvo pakelbta, kad Korobočka taps klubo vyr. treneriu 2007–2008 m. sezonui kartu su Stephen Frail. Treneriu pora buvo atleista 2008 m. sausio 1 d. kai klubas penkis kartus iš eilės pralaimėjo lygoje. Frailas tapo laikinuoju treneriu, o Korobočka toliau dirbo futbolo direktoriumi. 2009 m. liepos 22 d. Hearts vadovybė paskelbė, kad jis paliko savo postą.

Nuorodos
--------

* Trenerio karjera
| **Vytautas Zabiela** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. lapkričio 26 d.Berčiūnai |
| Mirė | 2019 m. lapkričio 1 d. (88 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Jorūnė |
| Vaikai | Jūratė Zabielaitė, Darius Zabiela |
|  |
| Veikla | teisininkas |
| Sritis | teisė |
| Organizacijos | Advokatų kontora "Zabiela, Zabielaitė ir partneriai" |
| Pareigos | advokatas seniūnas |
|  |
| Alma mater | 1957 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas |

**Vytautas Zabiela** (1930 m. lapkričio 26 d. Berčiūnuose, Zarasų rajone – 2019 m. lapkričio 1 d. Vilniuje) – teisininkas, advokatas, Lietuvos politikas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1938–1942 m. mokėsi Antalieptės pradinėje mokykloje, 1942–1944 m. – Dusetų progimnazijoje, 1944–1950 m. – Antalieptės vidurinėje mokykloje. 1957 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikacinį laipsnį.

1950–1951 m. Grybėnų septynmetės mokyklos, 1952–1953 m. – Dusetų vidurinės mokyklos mokytojas. 1958–1959 m. Utenos juridinės konsultacijos vedėjas, 1959–1962 m. Šiaulių juridinės konsultacijos advokatas. 1960–1974 m. Šiaulių juridinės konsultacijos, 1974–1994 m. Vilniaus 2-osios juridinės konsultacijos vedėjas. 1994–2003 m. vienas advokatų kontoros „Zabiela, Zabielaitė ir partneriai" steigėjų, advokatas.

1997–2000 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2003–2004 m. Seimo narys.

1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1989–1991 m. LSDP Garbės teismo narys, 1993 m. Tėvynės sąjungos narys.

Lietuvos teisininkų draugijos tarybos narys (1989–1995 m. LTD vicepirmininkas), Tarptautinio Vilniaus visuomeninio tribunolo komunistinių režimų nusikalstamiems veiksmams įvertinti pirmininkas. LTU tarybos narys. Lietuvos advokatų tarybos narys.

Žmona Jorūnė (g. 1935 m.), gydytoja. Dukra Jūratė (g. 1959 m.), advokatė. Sūnus Darius (g. 1969 m.), advokatas.

Bibliografija
-------------

* Advokatų kalbos teisme. 4 knygos (sudarytojas ir bendraautoris).

Šaltiniai
---------

1. ↑  CV[neveikianti nuoroda] („Tūkstantmečio žmonės")
2. ↑  Advokato kontoros tinklalapis (biografiniai duomenys skiltyje „Advokatai")
| **Peteris Martinsonaslatv. *Pēteris Martinsons*** |
| --- |
| Gimė | 1931 m. sausio 28 d. (92 metai)Daugpilis |
| Mirė | 2013 m. rugpjūčio 2 d. |
|  |
| Veikla | latvių keramikas |
| Organizacijos | Latvijos dailės akademija |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Latvijos universitetas |

**Peteris Martinsonas** (latv. *Pēteris Martinsons*; 1931 m. sausio 28 d. Daugpilis – 2013 m. rugpjūčio 2 d. Rygoje) – latvių keramikas.

Biografija
----------

1957 m. baigė architektūrą Latvijos universitete. 1968–2000 m. Latvijos dailės akademijos dėstytojas, profesorius.

Kūryba
------

Sukūrė dekoratyvinių teminių ir skulptūrinių kompozicijų („Tėkmė" 970 m. „Prisilietimai prie Poltavos" 1976 m. „Antis" 1995 m. „Kalno burės" 1997 m. serija „Bokštai" 1998 m.). Naudoja molį, akmens masę, porcelianą, šamotą, raku. Kūriniai lakoniškų, subtiliai modeliuotų formų, architektoniški, stilizuoti. Nuo 1969 m. dalyvauja parodose, tarptautiniuose keramikos ir porceliano simpoziumuose (Estija, Japonija, Italija, Lietuva, Lenkija ir kt.).

* 1972 m. 1975–1976 m. – Faencos tarptautinio simpoziumo aukso medaliai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Peteris Martinsonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 361 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Spodek |
| --- |
|  |
| Vieta | Katovicai, Lenkija |
| Pradėtas statyti | 1964 |
| Atidarytas | 1971 gegužės 9 |
| Savininkas | Katovicų miestas |
| Architektas | Maciej Gintowt, Maciej Krasiński, Jerzy Hryniewiecki |
| Talpa | 11 500 |

Spodek arena naktį, Katovicai, Lenkija 
**Spodek** yra universali arena Katovicuose, Lenkijoje, atidaryta 1971 metais **Wojewódzka Hala Widowiskowo-Sportowa w Katowicach** vardu.

Šiame komplekse yra sporto salė, ledo čiuožykla, viešbutis ir trys automobilių stovėjimo aikštelės. Spodek talpina 11 500 žmonių.

Šioje arenoje pasirodymus atliko tokios žvaigždės kaip - Boney M. The Cure, Delirious?, Deep Purple, Depeche Mode, Elton John, Genesis, Eric Clapton, Gary Moore, Green Day, Iron Maiden, Jean-Michel Jarre, Mike Oldfield, Megadeth, Napalm Death, Jethro Tull, Black Sabbath, Metallica, Pearl Jam, Rammstein, Robbie Williams, Slipknot, Sting, The Prodigy, Overkill, Tina Turner, Avril Lavigne.

2009 metais čia vyko Europos krepšinio čempionato finalinis etapas.

Kiekvienas metais čia vyksta CS:GO varžybos kurios sutraukia labai daug žmonių.
| **Steve Jackson** |
| --- |
|  |
| Steve Jackson dalina autografus Lukos komiksų ir žaidimų konvente 2006 m. Lukoje, Italijoje. |
| Gimė | 1953 m. |
| Tautybė | Amerikietis |
|  |
| Veikla | Žaidimų kūrėjas |
| Sritis | „Steve Jackson Games" įkūrėjas |

**Steve Jackson** (Styvas Džeksonas) (g. 1953 m.) – Amerikos žaidimų kūrėjas. Kelerius metus dirbo stalo žaidimų kūrimo įmonėje „Metagaming Concepts", prisidėjo kuriant tokius žaidimus kaip „Ogre" ir „The Fantasy Trip". Ankstyvais 1980-aisiais įkūrė savo bendrovę „Steve Jackson Games" (SJ games). Jis sukūrė daugelį šios firmos žaidimų, tarp jų „Car Wars", „GURPS", „Munchkin" ir daugelį kitų.

1990 m. bendrovė laimėjo bylą prieš JAV saugumo tarnybą dėl įvykdyto reido jos biure. Tuo metu įsikūrė „Elektorininių sienų fondas" teikęs paramą panašiose bylose.

1974 m. baigė studijas Raiso universitetą (Hiustonas).

Dažnai maišomas su kitu Styvu Džeksonu – Britanijos knygų-žaidimų, video žaidimų siužetų kūrėjų ir vienų iš „Games Workshop" savininkų. Tai įvyko dėl to, kad britas Styvas buvo vienas iš knygų-žaidimų „Fighting Fantasy serijos kūrėjų, o amerikietis Styvas taip pat yra parašęs tris šios serijos knygas (*Scorpion Swamp*, *Demons of the Deep* ir *Robot Commando*). Knygose nėra akcentuota, kad tai skirtingi Styvai Džeksonai.

Yra aistringas Lego kaladėlių piratų tematika kolekcionierius. Yra parašęs net miniatiūrų žaidimų scenarijų, kuriame naudojamos tokios kaladėlės ir vedęs pagal juos žaidimus keliuose žaidimų konventuose.

Išnašos
-------

1. ↑  Steve Jackson – Biography and Public Warning iš asmeninio Styvo Džeksono puslapio

Nuorodos
--------

* Styvo Džeksono oficialus puslapis
* "SJ Games" puslapis
| **Vytautas Ylevičius** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. birželio 22 d.Kaunas |
| Mirė | 2020 m. lapkričio 5 d. (90 metų)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Rokantiškių kapinėse |
| Sutuoktinis (-ė) | Irena |
| Vaikai | Rima, Simona |
|  |
| Veikla | fotomenininkas |
| Organizacijos | Vilniaus pedagoginis institutas |
| Pareigos | dėstytojas |
|  |
| Alma mater | 1956 m. Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 2008 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžius |

**Vytautas Ylevičius** (1930 m. birželio 22 d. Kaune – 2020 m. lapkričio 5 d. Vilniuje) – lietuvių fotomenininkas.

Biografija
----------

Gimė darbininkų šeimoje. Šeimai persikėlus į išvaduotą Vilnių, apsigyveno Savičiaus gatvėje ir mokėsi Vytauto Didžiojo valstybinėje gimnazijoje (1940 m. tapusia Vilniaus I vidurine mokykla). Tame pačiame su jo šeima gyvenę Vilniaus universiteto profesoriai, matydami, kaip sunkiai jis gyvena, įdarbino jį sekretoriumi Gamtos fakultete. Tuo pat metu mokėsi vakarinėje mokykloje ir ją baigė. Baigęs mokyklą, įstojo į tą patį Gamtos fakultetą, kuriame studijavo hidrologiją. Po studijų baigimo 1956 m. tyrinėjo visus Nemuno intakus.

1956–1972 m. dirbo įvairiose Vilniaus hidrologijos, hidrogeologijos, vandens resursų naudojimo valdybose vyr. inžinieriaus, skyriaus viršininko pareigose, 1972–1974 m. buvo Respublikinės komunalinio ūkio ir buitinio aptarnavimo valdybos pirmininko pavaduotojas. Nuo 1974 m. pradėjo dirbti Vilniaus pedagoginio instituto Estetinio lavinimo katedros dėstytoju. Šiame institute (vėliau universitete) jis išdirbo 31-erius metus, kur įkūrė Foto laboratoriją-studiją, kaupė medžiagą universiteto metraščiui, dėstė fotomeno pagrindus, surengė labai daug parodų, talkino fotoreportažais „Šviesos" laikraščiui.

2005 m. vasario mėn. išėjo į pensiją, tačiau ir toliau tęsė fotomeninę veiklą. Kartu su ilgamečiu Lietuvių švietimo draugijos „Rytas" pirmininku Algimantu Masaičiu surengė kilnojamąsias fotografijų parodas „Tėvynės spalvos" Pabradės, Švenčionių, Nemenčinės, Kalvelių, Dieveniškių mokyklose. Buvo Lietuvai pagražinti draugijos, Vilniaus miesto Vytautų klubo ir Lietuvos fotomenininkų sąjungos garbės narys.

Bibliografija
-------------

### Fotoalbumai

* *Tėviškė*. – Vilnius: Mintis, 1971. – 267 p. (su Č. Kudaba)
* *Gimtinės kloniais*. – Kaunas: Spindulys, 1996. (su Č. Kudaba)
* *Manoji Lietuva*. – Vilnius, 2007. – 219 p.
* *Dainų ir artojų tėvynė: nepriklausomybės keliu*. – Vilnius: Balto print, 2013. – 228 p.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
| Tevergaisp. *Teverga / Teberga* |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

TevergaTeverga

43°09′00″ š. pl. 6°06′00″ v. ilg.﻿ / ﻿43.15000°š. pl. 6.10000°r. ilg.﻿ / 43.15000; 6.10000﻿ (Teverga)Koordinatės: 43°09′00″ š. pl. 6°06′00″ v. ilg.﻿ / ﻿43.15000°š. pl. 6.10000°r. ilg.﻿ / 43.15000; 6.10000﻿ (Teverga) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Astūrija Astūrijos regionas |
| **Provincija** | Astūrijos provincija |
|  |
| **Gyventojų** () | 1 973  |

**Teverga** (isp. *Teverga*, astūr. *Teberga*) – gyvenvietė ir savivaldybė šiaurės Ispanijoje, Astūrijoje, nutolusi į pietvakarius nuo Ovjedo. Seniau tai buvęs kalnakasybos regionas, tačiau dabar verčiamasi žemės ūkiu ir turizmu.

Tevergos apylinkėse yra nemažai lankytinų objektų: pietuose, prie siauro Tevergos tarpeklio, yra La Plasos kaimelis, kuriame stovi romaninės architektūros pavyzdys – XII a. Šv. Petro bažnyčia. Rytuose esančiame Kiroso slėnyje įkurtas Somjedo gamtos parkas, kuriame yra ledyninės kilmės ežerų.

Šaltiniai
---------

* Kelionių vadovai, Ispanija. Alma littera, Vilnius, 2001 m.
**Vytautas Stasys Vardys** (anksčiau Žvirzdys) (g. 1924 m. rugsėjo 2 d. Beržoro k. Platelių vls. Kretingos aps. m. 1993 m. spalio 19 d.) – politinių mokslų daktaras, Viskonsino universiteto profesorius, Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikas nuo 1970 m. ateitininkas.

Biografija
----------

Baigęs Palangos progimnaziją, įstojo į Telšių kunigų seminariją, paskui mokėsi Vilniaus ir Eichštato (Vokietija) seminarijose. 1945–1949 m. studijavo filosofiją ir literatūrą Tiubingeno universitete. 1949 m. atvyko į JAV. 1951 m. Carrollo kolegijoje (Helena, Montana) įgijo bakalauro laipsnį. 1953 m. Viskonsino universitete įgijo magistro, o 1958 m. politinių mokslų daktaro laipsnį ir pradėjo dėstyti.

Narystė organizacijose
----------------------

Nuo mokyklos dalyvavo ateitininkų organizacijos veikloje. 1946–1948 m. Vokietijoje atgaivintos moksleivių ateitininkų organizacijos pirmininkas ir *Ateities* žurnalo redaktorius. 1953 m. JAV Ateitininkų sąjungos pirmininkas, vėliau Ateitininkų Federacijos tarybos narys. Vienas iš Lietuvos studentų draugijos steigėjų ir ir pirmasis jos pirmininkas (1952 m.). Įsteigė Studentų šalpos fondą. Aktyviai dalyvavo Lietuvių fronto bičiulių sąjūdyje, 1958–1960 m. *Į laisvę* fondo redaktorius.

Publicistika
------------

Suredagavo ir pats anglų k. parašė straipsnių *Lithuania under Soviets: Portrait of a Nation 1940–1965*. Literatūrinėmis, politinėmis bei ideologinėmis temomis bendradarbiavo šiuose lietuvių leidiniuose: Ateities spinduliai, Ateitis, Žemaičių prietelius, XX amžius, Žemaičių žemė, Naujoji Lietuva, Studentų dienos, Tėviškės žiburiai, Draugas, Darbininkas, Lietuvių dienos, Aidai, Į laisvę, Lituanus, Lietuvių enciklopedija. Aktyviai rašė straipsnius ir anglų kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Lietuvių enciklopedija, t. 33 (Valeikienė–Vienne), redagavo P. Čepėnas, Bostonas, 1965, p. 119–120.
| **Hemachatus haemachatus** |
| --- |
| Spjaudančioji kobra (*Hemachatus haemachatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Pobūris: | Gyvatės  *( Serpentes)* |
| Šeima: | Aspidai  *( Elapidae)* |
| Gentis: | Spjaudančiosios kobros  *( Hemachatus)* |
| Rūšis: | Spjaudančioji kobra  *( Hemachatus haemachatus)* |

 |

**Spjaudančioji kobra** (*Hemachatus haemachatus*) – aspidų (*Elapidae*) šeimos gyvačių rūšis, priklausanti monotipinei *Hemachatus* genčiai. Paplitusi pietinėje Afrikoje (PAR, Lesote, Svazilande, izoliuota populiacija prie Zimbabvės-Mozambiko sienos).

Būdingos tamsios spalvos su 1–2 šviesių spalvų žiedais. Vidutinis ilgis – 90–110 cm. Maitinasi daugiausia rupūžėmis, rečiau smulkiais žinduoliais, varliagyviais, ropliais. Gyvena pievų plotuose.

Nuodai neutrotoksiški, iš dalies citotoksiški, bet mažiau klampūs nei kitų Afrikos aspidų. Susidūrusi su žmogumi, išpučia kapišoną, taikosi nuodus spjauti į akis. Patekimas sukelia labai stiprų skausmą. Spjūvis gali siekti 2,5 m distanciją. Įgėlimo simptomai – galvos svaigimas, pykinimas, silpnumas, pilvo skausmai.

Jauniklių vedimo būdas – kiaušgyvavedystė. Išveda vidutiniškai 20-35 jauniklius.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Medaliai |
| --- |
| Steve Wijler |
| Vyrų šaudymas iš lanko |
| **Atstovaujant:  Nyderlandai**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2020 Tokijas | Mišriai |
| Pasaulio čempionatas |
| **Bronza** | 2017 Meksikas | Vyrai |
| Europos čempionatas |
| **Auksas** | 2018 Legnica | Vyrai |

**Stivas Vijleris** (*Steve Wijler*, g. 1996 m. rugsėjo 18 d.) – Nyderlandų šaulys iš lanko, olimpinis prizininkas.

Biografija
----------

2017 m. olandas iškovojo savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį – bronzą olimpinių lankų klasėje. 2018 m. Wijler tapo Europos čempionu. 2019 m. Europos žaidynėse pelnė du sidabro medalius – individualiose vyrų varžybose ir komandinėje įskaitoje.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Nyderlandų atstovė pelnė 675 taškus ir liko 6-as. Mišrių porų varžybose kartu su Gabriela Schloesser finale nusileido tik Pietų Korėjos atstovams ir pelnė sidabro medalius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olympedia svetainėje
2. ↑  Olympic results Archyvuota kopija 2021-07-25 iš Wayback Machine projekto.
| Keredigionasval. *Sir Ceredigion*angl. *Ceredigion* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Velsas Velsas |
| **Administracinis centras** | Aberaironas |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 75 900 |
| **Plotas** | 1 783 km² |
| **Tankumas** (2011 m.) | 43 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | GB-CGN |
|  |
|  **Vikiteka** | KeredigionasVikiteka |

**Keredigionas** (val. *Sir Ceredigion*; angl. *Ceredigion*) – sritis bei buvusi karalystė vidurio vakarų Velse. Teritorija, kuri prieš tai vadinta *Kardiganšyru* (val. *Sir Aberteifi*), buvo įkurta 1282 m. Kaip sritis sudaryta 1996 m. bei pervadinta į dabartinį pavadinimą. Dabartinės grafystės sienos daugmaž atitinka istorinės grafystės ribas.

Istorija
--------

1282 m. Eduardas I užėmė Velsą ir padalino jo teritoriją į sritis. Kardigano pavadinimas buvo suanglintas.

Geografija
----------

Keredigionas vakaruose ribojasi su Kardigano įlanka, šiaurėje su Gvinedu, rytuose su Poviu, pietuose su Karmartenšyru ir pietvakariuose su Pembrukšyru. Srities plotas – 1795 km². 2011 m. duomenimis, srityje gyveno 75 900 gyventojų. Antra pagal retumą apgyvendintų Velso sričių.

Aberistvitas ir Kardiganas yra didžiausi srities miestai.

Kambrijos kalnai apima rytinę srities dalį. Šis didžiulis plotas formuoja dalį Velso dykumos. Pietuose ir vakaruose paviršius labiau plokščias. Aukščiausias taškas – *Plynlimono* kalnas, iškilęs 752 m. Nuo šio kalno šlaitų prasideda tokios upės kaip Severnas, Vajus, Dulas, Lifnantas ir Reidolas.

Turizmas, žemės ūkis, ūkininkavimas kalvotose vietovėse yra svarbiausia pramonė. Srityje yra du universitetai. Velso nacionalinė biblioteka įkurta 1907 m.

Sritis neturi didelių komercinių sričių. Artimiausi didesni miestai nutolę nuo Aberistvito: Svonsis (121 km į pietus), Šrousberis (122 km į rytus), esantis Šropšyro grafystėje, Anglijoje ir Reksamas (132 km į šiaurės rytus). Sostinė Kardifas yra daugiau kaip 160 km nuo daugelio srities taškų.

Kalba
-----

Keredigionas yra ketvirtas pagal gyventojų, kalbančių valų kalba, skaičių. 2001 m. duomenimis, 61 % srities gyventojų kalbėjo velsietiškai. Tik Gvinede, Anglesio saloje ir Karmartenšyre buvo daugiau kalbančių valų kalba.

Galerija
--------

* Keredigiono herbasKeredigiono herbas
* Įplauka į Aberistvito uostąĮplauka į Aberistvito uostą
* Aberistvito pakrantėAberistvito pakrantė

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-09 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑

Nuorodos
--------

* Keredigionas Archyvuota kopija 2013-10-23 iš Wayback Machine projekto. Atviro katalogo projekte
* Keredigiono savivaldybės svetainė
* Turizmo svetainė

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVelso sritys |
| --- |
|  |
| 
Anglesis · Blainai Gventas · Bridžendas · Denbigšyras · Flintšyras · Glamorgano slėnis · Gvinedas · Kardifas · Karfilis · Karmartenšyras · Keredigionas · Konvis · Merter Tidvilis · Monmutšyras · Nit Port Talbotas · Niuportas · Pembrukšyras · Povisas · Reksamas · Ronda-Kinonas-Tafas · Svonsis · Torfainas | Velsas |

 |
Kergeleno kalnagūbrisKergeleno kalnagūbris
Kalnagūbris vandenyno žemėlapyje

**Kergeleno kalnagūbris** arba ***Kergeleno plynaukštė*** – povandeninis kalnagūbris Indijos vandenyno pietuose, į šiaurę nuo Rytų Antarktidos žemyninio šlaito. Skiria Australijos–Antarktidos ir Afrikos–Antarktidos dubumas. Ilgis apie 2600 km, didžiausias plotis 950 km. Vandenyno dažniausias gylis ties Kergeleno kalnagūbriu 600–1200 m, mažiausias – 73 m. Kai kurios Kergeleno kalnagūbrio viršūnės sudaro salas: Kergeleno salos, Herdo (saloje veikiančio ugnikalnio aukštis 2745 m), Makdonaldo. Vulkanizmas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 206
2. ↑  *Kergueleno kalnagūbris (angl. Kerguelen Plateau; Kergelèno kalnãgūbris)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Atradimas
Cruithne ir Žemės (angl. *Earth*) sukimosi aplink Saulę greičiai yra labai artimi.Stebint iš Žemės atrodo, jog asteroidas apsisuka aplink Žemę (angl. *Earth*) maždaug per metus.
**Cruithne** – asteroidas, dėl savo neįprastos orbitos kai kada (nelabai tiksliai) minimas kaip antrasis Žemės mėnulis.

Asteroidas buvo atrastas 1986 m. Cruithne yra vado ir didvyrio vardas, minimas mituose genčių, kurios gyveno nuo 800 m. pr. m. e. iki 1000 m. e. m. dabartinėje Škotijos teritorijoje.

Cruithne yra maždaug 5 km skersmens, arčiausiai priartėja prie Žemės atstumu, maždaug 30 kartų viršijančiu atstumą tarp Žemės ir Mėnulio. Susidūrimo grėsmės nėra.

Cruithne sukasi aplink Saulę, o ne Žemę, tačiau jo ir Žemės sukimosi aplink Saulę greičiai yra labai artimi, todėl Žemė ir šis asteroidas „laikosi greta". Stebint iš Žemės atrodo, jog asteroidas apsisuka aplink Žemę maždaug per metus, judėdamas sudėtinga, neeliptine orbita (angl. *horseshoe orbit*).

Yra ir daugiau panašiai aplink Žemę skriejančių asteroidų, pavyzdžiui, 2002 AA29. Tačiau 2002 AA29 yra tik 60 metrų skersmens. Marsas irgi turi tokį palydovą (Eureka 5261), kurio skersmuo yra maždaug 3 km.
|  |
| --- |
| Mariza Koch  Μαρίζα Κωχ |
|  
Mariza Koch 1976 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1944 m. kovo 14 d. (79 metai)  Atėnai, Graikijos vėliava Graikija |
| Žanrai | folk, jazz fusion |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1971–dabar |
| Svetainė | marizakoch.gr |

**Mariza Koch** (gr. Μαρίζα Κωχ; g. 1944 m. kovo 14 d. Atėnuose) – graikų liaudies muzikos dainininkė.

Biografija
----------

Mariza Koch gimė 1944 m. kovo 14 d. Atėnuose, graikės ir vokiečio šeimoje. Nuo mažens Mariza domėjosi Bizantijos ir Santorino regiono muzika, kur ji praleido didžiąją savo vaikystės dalį.

Muzikinę karjerą pradėjo 1971 m. išleidusi debiutinį albumą „Arabas (Αραμπάς)". Albume susipina tradicinės graikų liaudies dainos su su neįprastais tradicinių ir šiuolaikinių elektroninių instrumentų ritmais.

1976 m. atlikėja „Eurovizijos" dainų konkurse atliko kūrinį „Panagia Mou, Panagia Mou", turintį politinę žinutę apie Kipro okupavimą. Daina, kuriai muziką sukūrė pati dainininkė, su 20 taškų užėmė 13 vietą.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mariza Koch** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* marizakoch.gr Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-09-19 iš Wayback Machine projekto. (graikų k.)

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Marinella  *„Krasi, Thalassa Kai T' Agori Mou"*** |  **Graikijos atstovė Eurovizijoje**1976 | Po to:**Pascalis, Marianna, Robert ir Bessy  *„Mathima Solfege"*** |
|  Kerdalenai |
| --- |
| Kerdalenų šeima prie tipio (~1907 m.)Kerdalenų šeima prie tipio (~1907 m.) |
| Gyventojų skaičius | ~1970 |
| Populiacija šalyse | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos (Aidaho vėliava Aidahas) |
| Kalba (-os) | anglų, kerdalenų |
| Religijos | tradicinė religija, krikščionybė |
| Giminingos etninės grupės | kiti sališai (ypač flathedai, kalispelai, spokanai, liloetai) |
|  |
|  **Vikiteka:** | Kerdalenai |

**Kerdalenai** (iš pranc. *Cœur d'Alène* – „ylų širdis") arba ***skicvišai*** (sav. *Schitsu’umsh* – 'čionykščiai žmonės') – indėnų sališų (vidinių) tauta, gyvenanti JAV, Aidaho valstijoje. Populiacija – apie 2000 žmonių. Gimtoji kerdalenų kalba praktiškai išnykusi, vartoja anglų kalbą.

Kerdalenai gyveno tarp Klark Forko, Klirvoterio ir Spokano upių (Kolumbijos baseinas) bei Pond Orėjaus ežero. Jų gyvenamos vietos telkėsi apie Ker d’Aleno ežerą šiaurės Aidahe. Skirstėsi į 3 grupes. 1842 m. jų žemėse pradėjo veikti jėzuitų misija. 1858 m. dalyvavo kare prieš amerikiečius. 1873 m. kerdalenai buvo priversti palikti daugumą savo žemių ir iškelti į Ker d’Aleno rezervaciją šiaurės Aidahe (šalia tokio pat vardo miesto).

Dabar verčiasi miško ir žemės ūkiu, statyba, žemės nuoma.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Салиши*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
Koordinatės: 55°16′2″ š. pl. 12°25′24″ r. ilg.﻿ / ﻿55.26722°š. pl. 12.42333°r. ilg.﻿ / 55.26722; 12.42333

| Stevnso glintas |
| --- |
| Pasaulio paveldo sąrašas |
| 

---

 |
| **Vieta** |  Danija |
| **Tipas** | Gamtinis |
| **Kriterijus** | viii |
| Pasaulio paveldo emblema **Nuoroda** | (angl.) (pranc.): 1416 |
| **Regionas**\*\* | Europa |
| **Įrašymo istorija** |
| **Įrašas** | 2014  (38 sesija) |
| 

Stevnso glintas šalies/regiono žemėlapyje

 |
|  **Vikiteka:** | Stevnso glintas |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše.\*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą. |

**Stevnso glintas** (dan. *Stevns Klint*) – balto kalkakmenio skardis (glintas) Danijoje, Baltijos jūros pakrantėje, Zelandijos salos pietryčiuose, netoli Store Hedingės miestelio (Stevnso savivaldybė). Glinto ilgis 17 km, aukštis iki 40 m.

Glinto atodangos atskleidžia žemės geologinę istoriją: viršutiniai sluoksniai yra iš kreidos periodo Mastrichto laikmečio (prieš 72–66 mln. metų), žemutiniai – iš paleogeno periodo Danijos laikmečio (66–62 mln. metų). Keleto centimetrų storio ryškesnis, iridžio prisodrintas sluoksnis aiškiai žymi kreidos ir paleogeno laikmečių ribą.

1953 m. glinto viduje įrengtas šaltojo karo požeminis bunkeris, kuriame buvo galima slėptis branduolinio karo atveju. 2000 m. uždarytas, o 2008 m. paverstas Šaltojo karo muziejumi. Ant Stevnso glinto skardžio atbrailos stovi ~1200 m. pastatyta Hėjerupo bažnyčia. Dėl skardžio erozijos 1928 m. dalis bažnyčios presbiterijos nugriuvo. 1913 m. toliau nuo atbrailos pastatyta nauja bažnyčia.

2014 m. Stevnso glintas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

* Glinto geologiniai sluoksniaiGlinto geologiniai sluoksniai
* Glinto geologiniai sluoksniaiGlinto geologiniai sluoksniai
* Stevnso švyturys virš skardžioStevnso švyturys virš skardžio
* Senoji Hėjerupo bažnyčiaSenoji Hėjerupo bažnyčia

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Danijoje |
| --- |
|  |
| Materialusis | 
Jelingės runų akmenys, pilkapiai ir bažnyčia (1994) · Roskildės katedra (1995) · Kronborgo pilis (2000) · Vatų jūra (2009, kartu su Nyderlandais ir Vokietija) · Stevnso glintas (2014) · Kristiansfeldas, Moravitų bažnyčios gyvenvietė (2015) · Par Force medžioklės kraštovaizdis šiaurinėje Zelandijoje (2015) · Kujataa Greenland: norvegų ir inuitų žemdirbystė prie amžinojo įšalo ribos (2017) | Danijos vėliavaDanijos vėliava |

 |
**Liuksemburgo administracinis suskirstymas**: panaikintos apygardos pažymėtos tryjų spalvų atspalviais: Dykircho (melsvais), Grėvenmacherio (oranžiniais), Liuksemburgo (žalsvais). Raudonomis sienelėmis pažymėta 12 kantonų, o juodais skaičiais 116 komunų
Iki 2015 m. spalio 3 d. Liuksemburgas buvo suskirstytas į 3 apygardas, pastarosios – į 12 kantonų, o šie – į 116 komunų. Nuo 2015 m. spalio 3 d. buvo panaikintos apygardos, bet išliko tie patys kantonai ir komunos (skliausteliuose nurodomi buvusių apygardų ir esamų kantonų administraciniai centrai):

* Dykircho apygarda (*Diekirch*; Dykirchas)
	+ Dykircho kantonas (*Diekirch*; Dykirchas)
	+ Klervo kantonas (*Clervaux*; Klervo)
	+ Redanžo kantonas (*Redange*; Redanžas)
	+ Viandeno kantonas (*Vianden*; Viandenas)
	+ Vilco kantonas (*Wiltz*; Vilcas)
* Grėvenmacherio apygarda (*Grevenmacher*; Grėvenmacheris)
	+ Grėvenmacherio kantonas (*Grevenmacher*; Grėvenmacheris)
	+ Echternacho kantonas (*Echternach*; Echternachas)
	+ Rėmicho kantonas (*Remich*; Remichas)
* Liuksemburgo apygarda (*Luxembourg*; Liuksemburgas)
	+ Liuksemburgo kantonas (*Luxembourg*; Liuksemburgas)
	+ Kapeleno kantonas (*Capellen*; Kapelenas)
	+ Ešo kantonas (*Esch-sur-Alzette*; Ešas prie Alzeto)
	+ Meršo kantonas (*Mersch*; Meršas)

Kantonai yra suskirstyti į 116 komunų:

Bascharage, Beaufort, Bech, Beckerich, Berdorf, Bertrange, Bettembourg, Bettendorf, Betzdorf, Bissen, Biwer, Boevange - sur-Attert, Boulaide, Bourscheid, Bous, Burmerange, Clemency, Clervaux, Colmar-Berg, Consdorf, Consthum, Contern, Dalheim, Diekirch, Differdange, Dippach, Dudelange, Echternach, Ell, Ermsdorf, Erpeldange, Esch - sur-Alzette, Esch - sur-Sûre, Eschweiler, Ettelbruck, Feulen, Fischbach, Flaxweiler, Frisange, Garnich, Goesdorf, Grevenmacher, Grosbous, Heffingen, Heiderscheid, Heinerscheid, Hesperange, Hobscheid, Hoscheid, Hosingen, Junglinster, Kayl, Kehlen, Kiischpelt, Koerich, Kopstal, Lac de la Haute-Sûre, Larochette, Lenningen, Leudelange, Lintgen, Lorentzweiler, Luxembourg, Mamer, Manternach, Medernach, Mersch, Mertert, Mertzig, Mompach, Mondercange, Mondorf - les-Bains, Munshausen, Neunhausen, Niederanven, Nommern, Pétange, Préizerdaul, Putscheid, Rambrouch, Reckange - sur-Mess, Redange - sur-Attert, Reisdorf, Remerschen, Remich, Roeser, Rosport, Rumelange, Saeul, Sandweiler, Sanem, Schieren, Schifflange, Schuttrange, Septfontaines, Stadtbredimus, Steinfort, Steinsel, Strassen, Tandel, Troisvierges, Tuntange, Useldange, Vianden, Vichten, Wahl, Waldbillig, Waldbredimus, Walferdange, Weiler - la-Tour, Weiswampach, Wellenstein, Wiltz, Wincrange, Winseler, Wormeldange.

Nuorodos
--------

* Liuksemburgo žemėlapis

|  |  |
| --- | --- |
| **Liuksemburgo administracinis suskirstymas** |  |
| **Dykircho apygarda** : Dykircho kantonas | Klervo kantonas | Redanžo kantonas | Viandeno kantonas | Vilco kantonas
**Grėvenmacherio apygarda** : Grėvenmacherio kantonas | Echternacho kantonas | Rėmicho kantonas
**Liuksemburgo apygarda** : Liuksemburgo kantonas | Kapeleno kantonas | Ešo kantonas | Meršo kantonas |
**Anilingas** (lot. *anus* – išangė + *lingo* – laižau) – tai seksualinė praktika, kuomet liežuviu ar lūpomis yra stimuliuojama partnerio išangė, siekiant lytinio susijaudinimo. Tai gali būti priskiriama tiek oraliniam, tiek ir analiniam seksui. Vienoms poroms tai yra labiau priimtina praktika, kitoms – ne. Anilingo metu orgazmas pasitaiko labai retai.

Naudojant anilingą, itin svarbu laikytis atitinkamos lytinės higienos (prausti lytinius organus, tarpvietę, išangę), kadangi partneris, laižantis ar bučiuojantis išangę, gali užsikrėsti lytiniu keliu plintančiomis ligomis, taip pat gali turėti kenksmingų kontaktų su žarnyno parazitais ir išmatomis. Dažniausiai pasitaikančios infekcijos – giardiazė ir hepatitas A, kartais galima nesunki diarėja.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jordan Tate (2007). *The Contemporary Dictionary of Sexual Euphemisms*. DSt. Martin's Press. pp. 8–9, 106. ISBN 978-0-312-36298-0.
2. ↑  Jack Morin (2000). *Anal Pleasure & Health: A Guide for Men and Women*. Down There Press. p. 147. ISBN 0-940208-20-2.
**Marišas** (*Mariś*) – dievas etruskų mitologijoje.[1] Šios dievybės funkcijos nėra aiškios; kai kada Marišas laikomas romėnų karo dievo Marso atitikmeniu, tačiau pastarąją dievybę etruskų mitologijoje atitinka Laranas.[1] Pasak amerikiečių istorikės Nancy de Grummond, Marišas yra romėnų genijaus atitikmuo.[1]

Ant Pjačencos kepenų (bronzinio avies kepenų modelio) Marišo vardas įrašytas dukart, kartą paminėtas Maljane aptiktoje švininėje lentelėje.[2] Sutinkami įvairūs šios dievybės vardai arba epitetai – *mariś menitla*, *mariś turans*, *mariś halna*, *mariś husrnana*, *mariś isminthians*.[2] Jais pavadinti ant etruskų veidrodžių vaizduojami kūdikiai (galbūt Larano ir Turan vaikai, auklėjami Menrvos).[1] Ant vieno iš tokių veidrodžių pavaizduoti du kūdikiai, vieną iš jų (*mariš halna*) laiko Leinth.[2] Marišas vaizduotas ne tik keleto kūdikių pavidalu, bet ir kaip barzdotas vyras, jaunuolis.[2]

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 58.
2. 1 2 3 4  Giuliano Bonfante, Larissa Bonfante. The Etruscan Language: An Introduction, Revised Editon, Manchester University Press, 2002, p. 201.
|  *Steven Gardiner*  |
| --- |
|  |
| Pilnas vardas | Steven Gardiner |
| Gimė | 1995 m. rugsėjo 12 d. (27 metai) |
| Atstovauja (-vo) | Bahamų vėliava Bahamos |
| Aktyvumo metai | 2013 - dabar |
|  |
| Rungtys | Sprintas |
| Asmeniniai rekordai | 200 m: 20.63  400 m: 43.89 |
|  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas**1 | **Sidabras**0 | **Bronza**1 | **Suma**2 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**0 | **Sidabras**1 | **Bronza**0 | **Suma**1 |
|  |
| World Athletics profilis: |  |

**Stivenas Gardineris** (g. 1995 m. rugsėjo 12 d.) – Bahamų lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto bėgime. Pasaulio ir olimpinis medalininkas.

Biografija
----------

2013 m. S. Gardineris pirmą kartą dalyvavo Bahamų nacionaliniame čempionate. 2014 m. atstovavo nacionalinę rinktinę CARIFTA žaidynėse, kuriose užėmė 4-ą vietą 200 m bėgimo individualioje rungtyje bei pelnė bronzą ir sidabrą estafetiniuose bėgimuose kartu su Bahamų komanda. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio jaunimo čempionate lengvaatletis užėmė 12-ą vietą 200 m bėgime. 2015 m. sportininkas dalyvavo savo pirmajame pasaulio čempionate. 400 m individualaus bėgimo rungties atrankoje Gardineris savo bėgime užėmė antrą vietą (45.26 s) ir su 27-u geriausiu rezultatu pateko į pusfinalį. Nors pusfinalyje sportininkas bėgo greičiau (44.98 s) bet bendroje įskaitoje užimta 16-a vieta ir į finalą nepateko.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse 400 m atrankos bėgime Gardineris liko antras (45.24 s) ir su 7-u geriausiu rezultatu pateko į pusfinalį. Trečiajame pusfinalio bėgime pasirodęs Bahamų atstovas liko 5-as (44.72 s) ir galutinėje įskaitoje pelnė 11-ą vietą. Sportininkas taip pat pateko į nacionalinę 4x400 m estafetės bėgimo komandą kartu su Alonzo Russell, Michael Mathieu, Christopher Brown, Stephen Newbold. Atrankos bėgime nusileidę Belgijos rinktinei sportininkai pateko į finalą. Trečiuoju Bahamų numeriu finale bėgęs Gardineris kartu su šalies rinktine pelnė bronzos medalius (2:58.49).

2017 m. pasaulio čempionate Gardineris laimėjo savo atrankos bėgimą (44.75 s). Pusfinalyje lengvaatletis pagerino Bahamų nacionalinį rekordą (43.89 s) ir su geriausiu dienos rezultatu pateko į finalą, kuriame bėgo lėčiau ir nusileidęs tik Pietų Afrikos Respublikos bėgikui Veidui van Nikerkui pelnė sidabro medalį.

Nuorodos
--------

* Gardiner IAAF svetainėje
| **Tragopogon heterospermus** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Pūtelis  *( Tragopogon)* |
| Rūšis: | Baltijinis pūtelis  *( Tragopogon heterospermus)* |

 |
| Binomas |
| ***Tragopogon heterospermus***Schweigg. 1812 |
| **Sinonimai** |
| 

|  |
| --- |
| *Tragopogon floccosus* subsp. *heterospermus* |

 |

**Baltijinis pūtelis**, sin. **gauruotasis pūtelis** (*Tragopogon heterospermus*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos pūtelių (*Tragopogon*) genties augalas.

Biologija
---------

Tai dvimetis ar daugiametis, 20–60 cm aukščio žolinis augalas, turintis pieniškų sulčių. Šaknis vertikali, ilga, cilindriška, šaknies kaklelis padengtas senų lapų skaidulomis. Stiebas apšepęs veltiniškais plaukeliais, paprastai šakotas nuo pat pamato, lapuotas, su pilksvu tankiu veltiniu, retai plinkantis, tada veltinis lieka tik po graižu ir ties lapų prisegimu. Pamatiniai lapai siauri, linijiški, maždaug 1–2 mm pločio, 5–25 cm ilgio, kartais ilgesni už stiebą su graižu, dažnai išilgai susiklostę, ties pagrindu platesni. Stiebo lapai paplatėjusiu pagrindu pusiau apima stiebą, žemutinėje dalyje iki 8 mm pločio, viršūnė yliškai nusmailėjusi.

Graižkotis po graižu nesustorėjęs. Graižai po vieną išaugę stiebo ir šakų viršūnėje, 3–4 cm ilgio. Skraistlapių 8–12; jie trumpesni už žiedus. Visi graižo žiedai šviesiai geltoni.

Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – lukštavaisis. Vaisiaus snapelis 2–3 mm ilgio, skristukas skėtiškas, apie 15 mm ilgio. Lukštavaisis apie 1 mm pločio, su skristuku 2,5–3,5 cm ilgio, be skristuko 1,3–1,6 cm ilgio. Kraštinių vaisių paviršius apaugęs smulkaiis dygliais, vidinių beveik lygus.

Paplitimas ir augavietės
------------------------

Rytų Baltijos pajūrio smėlynų endemas. Auga Kaliningrado srityje, Lietuvoje ir Latvijoje.

Auga visame Lietuvos pajūryje; dažnas judraus smėlio baltosiose ir pilkosiose kopose, retesnis pušaitėmis sutvirtintose kopose. Retas žemyniniuose smėlynuose (Nemuno žemupio smėlynai).

Taikomoji reikšmė
-----------------

Baltijinis pūtelis kopose gerai sutvirtina smėlį.

Nuorodos
--------

* Tragopogon heterospermus – Latvijas Daba (latvių k.)
* Tragopogon heterospermus – Global biodiversity information facility (anglų k.)

Literatūra
----------

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 128 p.
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1980, VI tomas, 189–190 p.
Sierra Entertainment, Inc.|  |
| Forma | Activision dukterinė įmonė |
| Pramonė | Video ir kompiuteriniai žaidimai |
| Įkurta | 1979 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Ken WilliamsRoberta Williams |
| Centrinė būstinė | Fresnas, Kalifornija, JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | Martin Tremblay |
| Produkcija | *Crash Bandicoot* serija*Spyro the Dragon* serija*King's Quest**Space Quest**Quest for Glory**Half-Life**Counter-Strike* |
| Savininkas (-ai) | Vivendi Games (iki 2008 m.)Activision Blizzard |
| Holdingas | Activision |
| Tinklalapis | Sierra Entertainment (nebeveikia, nukreipia į Activision |

„**Sierra Entertainment Inc.**" (anksčiau – „**Sierra On-Line**") – amerikiečių įmonė, kūrusi bei platinusi video žaidimus. Įkurta kaip „**On-Line Systems**" 1979 m. Keno ir Robertos Viljamsų.

„Sierra" labiausiai žinoma grafiniais nuotykių žaidimais, kurie buvo populiarūs XX a. 9-ajame dešimtmetyje, dauguma iš jų turėjo įtakos video žaidimų istorijoje. 

Įmonė buvo uždaryta 2008 m. Jos platintas frančizes dabar platina „Activision", „Activision Blizzard" dukterinė įmonė. 2014 m. rugpjūčio 7 d. įmonės tinklalapis buvo atnaujintas, buvo pakeistas logotipas ir pridėta žinutė, teigianti, kad „daugiau bus atskleista renginio Gamescom 2014 metu".

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sierra Entertainment set to return with new game at Gamescom 2014". Shacknews. 2014-08-07. Nuoroda tikrinta 2014-08-07.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Liudvinavo herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2001-04-27* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas 1791-11-10* |
|  |
| Ž • A • R |

**Liudvinavo herbas** – vienas iš Liudvinavo miestelio (Marijampolės savivaldybė) heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Perskelto skydo priekiniame raudoname lauke sidabrinis šarvuotas raitelis ant šokančio žirgo, dešinėje rankoje laikantis pakeltą kardą su auksiniu efesu. Prie kairiojo raitelio peties ovalus mėlynas skydas su sidabriniu kraštu ir dvigubu auksiniu kryžiumi viduryje. Žirgo balnas, gūnia, kamanos ir kiti diržai mėlyni, jų metaliniai sutvirtinimai ir raitelio pentinas auksiniai. Užpakaliniame mėlyname lauke teisingumą simbolizuojanti Justicija. Dešinėje rankoje ji laiko auksines svarstykles, kairėje – sidabrinį kalaviją su auksiniu efesu. Justicija dėvi sidabrinį drabužį, o akių raištis, liemenį juosiantis kaspinas ir sandalai auksiniai.

Istorija
--------

2001 m. balandžio 27 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1298. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Liudvinavo vėliava