recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Komand Ridžas |
| --- |
| Antrojo pasaulinio karo laikų japonų relikvija Komand Ridže.Antrojo pasaulinio karo laikų japonų relikvija Komand Ridže. |
| **Aukštis** | 65 m |
| **Žemynas** | Okeanija |
| **Šalys** | Nauru vėliava Nauru |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Komand Ridžas

 Nauru |
| **Koordinatės:** | 0°31′52″ p. pl. 166°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.53111°š. pl. 166.91667°r. ilg.﻿ / 0.53111; 166.91667Koordinatės: 0°31′52″ p. pl. 166°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.53111°š. pl. 166.91667°r. ilg.﻿ / 0.53111; 166.91667 |

**Komand Ridžas** (angl. *Command Ridge*) – aukščiausias Nauru taškas, kurio aukštis – 65 metrai.

Netoli jo eina riba tarp Aivo ir Buados apygardų.

Geografija
----------

Komand Ridžas yra Nauru salos pietvakariuose. Iš jo atsiveria vaizdas į vakaruose esančią Nauru aglomeraciją ir pietryčiuose esančią Buados lagūną. Kalva yra pailgo reljefo formos. Viršukalnė ir jos vakarinis flangas yra Aivo rajone, o rytinis flangas – Buados rajone.

Kaip ir likusią centrinės salos plynaukštės dalį, Komand Ridžą sudaro koralinės kilmės klinties viršūnės, tarp kurių yra fosfatų. Kadangi ši rūda nebuvo eksploatuojama, viršūnėje išliko atogrąžų miškas.

Istorija
--------

Antrojo pasaulinio karo metais Nauru buvo okupavę japonai. Komand Ridžas buvo jų komunikacijų bunkeris Nauru saloje. Yra išlikę kai kurių jo liekanų, įskaitant surūdijusius antrojo pasaulinio karo ginklus ir artileriją. Pačiame bunkeryje ant sienų išlikę japoniški užrašai.

Išnašos
-------

1. ↑  „Nauru High Point" on Peakbagger Retrieved 24 September 2011
2. ↑  „Command Ridge | Nauru Attractions".
Koordinatės: 40°28′0″ š. pl. 50°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.46667°š. pl. 50.33333°r. ilg.﻿ / 40.46667; 50.33333

Apšerono pusiasalis ir Piralahi sala
**Piralahi** (azer. *Pirallahı adası*), seniau – **Artiomo sala** (rus. *Артёма остров*) – pusiasalis (buvusi sala) Kaspijos jūroje, damba sujungta su Apšerono pusiasaliu (Azerbaidžanas). Plotas – 10 km². Čia įsikūrusi Piralahi gyvenvietė (seniau – Artiom Ostrovas), vykdoma naftos gavyba. Su Baku pusiasalį jungia elektrifikuotas geležinkelis.

Pavadinimas Piralahi reiškia „Dievo šventykla", senovėje saloje buvusi šventvietė. Tarybiniais metais, pradėjus naftos gavybą, sala su žemynu sujungta damba ir pavadinta revoliucionieriaus Fiodoro Sergejevo-Artiomo garbei.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 38

2. Pasaulio vietovardžiai. Azija (Afganistanas-Jungtiniai Arabų Emyratai). Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2012. - 672 p.
| Veližas*Велиж* |
| --- |
|        |
| *Miesto centras* |
|  |
| 

VeližasVeližas

55°36′00″ š. pl. 31°12′00″ r. ilg.﻿ / ﻿55.60000°š. pl. 31.20000°r. ilg.﻿ / 55.60000; 31.20000﻿ (Veližas)Koordinatės: 55°36′00″ š. pl. 31°12′00″ r. ilg.﻿ / ﻿55.60000°š. pl. 31.20000°r. ilg.﻿ / 55.60000; 31.20000﻿ (Veližas) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Smolensko sritis Smolensko sritis |
| **Rajonas** | Veližo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 7 326  |
| **Plotas** | 32 km² |
| **Tankumas** (2010) | 229 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Veližas |

**Veližas** (rus. *Велиж*) – miestas Rusijos vakaruose, Smolensko srityje, netoli sienos su Baltarusija, prie Dauguvos upės kranto. Miestas yra 130 km į šiaurės vakarus nuo srities centro Smolensko.

Istorija
--------

Veližo katalikų bažnyčia 1932 m.
Miestas pirmą kartą buvo paminėtas rusų metraščiuose XII a. 1355 m. LDK užėmė miestą. XIV a. buvo LDK pasienio tvirtove. 1536 m. ją užkariavo rusai. Livonijos karo metu Veližas atiteko Lietuvai. Vėl grįžo Rusijai po Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalinimo 1772 m. Apskrities miesto teises gavo 1776 m.

Napoleono armijos okupacijos metu Veližas buvo Prancūzijos karių poilsio vieta. XIX a. Veližas buvo Vitebsko srities miestas, Veližo apskrities centras. Didžioji miesto dalis buvo sugriauta per II pasaulinį karą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Wieliż*. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, T. XIII (Warmbrun — Worowo). Warszawa, 1893, 329 psl. **(**lenk.**)**
| Khazar salos |
| --- |
|  |
| 

Khazar salosKhazar salos

40°14′28.82″ š. pl. 49°38′03.27″ r. ilg.﻿ / ﻿40.2413389°š. pl. 49.6342417°r. ilg.﻿ / 40.2413389; 49.6342417﻿ (Khazar salos)Koordinatės: 40°14′28.82″ š. pl. 49°38′03.27″ r. ilg.﻿ / ﻿40.2413389°š. pl. 49.6342417°r. ilg.﻿ / 40.2413389; 49.6342417﻿ (Khazar salos) |
|  |
| Vieta | Baku,Azerbaidžanas Azerbaidžanas |
| Statusas | dirbtinės salos |
| Statybų pradžia | 2011 m. |
| Statybų pabaiga | 2025 m. |
| Rangovas | Avesta koncernas |
| Paskirtis | naujas miestas |
| Plotas | 3000 ha |

**Khazar salos**, dar žinomos kaip *Kaspijos salos* (azer. *Xəzər adaları*, angl. *Khazar Islands*) – statomų dirbtinių salų kompleksas Baku salyne, 25 km į pietus nuo Baku, matomumo zonoje nuo Kaspijos jūros pakrantės Azerbaidžane. Labiausiai nutolusią salą planuojama įrengti už 7 km nuo kranto linijos. Komplekso su 41 sala teritorija apima 3000 ha (30 km²) plotą, į kurį patenka „pagrindinė" sala, dvi paraleliai nutįsusios užstatymų linijos, keletas prie jų išsidėsčiusių salelių su aukštuminiais pastatais ir atskiros salos viloms. Visi objektai bus sujungti tiltais. Projektą planuojama įgyvendinti 2020–2025 m.

Infrastruktūra
--------------

Salose ketinama pastatyti milijoninį miestą (800 tūkst. pastovių gyventojų ir 200 tūkst. turistų) su 150 mokyklų, 50 ligoninių ir dienos centrų, daugybe parkų, prekybos centrų, kultūros įstaigų, universitetų miesteliais, kokybiška Formulės 1 lenktynių trasa, aukščiausiu pasaulyje 1 km aukščio Azerbaidžano bokštu. Visi šie objektai suprojektuoti atlaikyti 9 balų žemės drebėjimą. Mieste bus pastatyta 150 tiltų ir oro uostas susisiekimui su žemynu.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2012-06-03 iš Wayback Machine projekto.
* Avesta koncerno svetainė Archyvuota kopija 2016-12-24 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jaunimo teisėjas** - pirmosios instancijos bendrosios kompetencijos teismo teisėjas, nagrinėjantis vaikų arba jaunų suaugusių baudžiamąsias bylas.

Rūšys
-----

* Prancūzija: vaikų teisėjas (pranc. *le juge des enfants*), *magistrat* teismas
* Vokietija: jaunimo teisėjas (vok. *Jugendrichter*), *Amtsgericht* teismas

Vokietija
---------

Vokietijoje jaunimo teisėjas yra apylinkės teismo forma (*Spruchkörper*), veikiantis kaip atskiras teisėjas (*Einzelrichter*) dėl jaunuolių (nuo 14 iki 17 metų) ir jaunų suaugusių (Heranwachsender), t. y. nuo 18 iki 20 metų) nusižengimų (*Verfehlung*) bylas. Jaunimo teisėjas yra kompetentingas nagrinėti tokią bylą, kuri nepriklauso Jaunimo šefenų teismo (*Jugendschöffengericht*) arba jaunimo kolegijai (*Jugendkammer*), taigi, atvejais, kai galima tikėtis, kas bus paskirta tik auklėjamosios priemonės (Erziehungsmaßregel) arba pataisos priemonė (*Zuchtmittel*), taip pat kitokios fakultatyvinės bausmės kaip teisės vairuoti uždraudimas (*Fahrverbot*).
| Šeduvos žydų II holokausto vieta |
| --- |
| Atminimo paminklas „Spindulys-Žvaigždė" Liaudiškių miške |
| 

Šeduvos žydų II holokausto vietaŠeduvos žydų II holokausto vieta

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°41′45″š. pl. 23°39′15″r. ilg.﻿ / ﻿55.695919°š. pl. 23.654253°r. ilg.﻿ / 55.695919; 23.654253Koordinatės: 55°41′45″š. pl. 23°39′15″r. ilg.﻿ / ﻿55.695919°š. pl. 23.654253°r. ilg.﻿ / 55.695919; 23.654253 |

 |
| Vieta | Radviliškio rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Baisogalos seniūnija |
| Plotas | 144 m² |
| Registro Nr. | u.k. 29614 / I274 |

**Šeduvos žydų II holokausto vieta** – antroji holokausto vieta Liaudiškių miške, esanti Radviliškio rajono savivaldybėje, Baisogalos seniūnijoje, Liaudiškių kaime, apie 10 km į pietvakarius nuo Šeduvos. Pasiekiama iš kelio  **3424**  Liaudiškiai–Mėnaičiai–Pašušvys–Grinkiškis , pasukus į šiaurę ties juodu obelisku – nuoroda su Dovydo žvaigžde (atstumas – 900 m).

Nacionalinės reikšmės kultūros paminklas, nuo 2004 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą.

Istorija
--------

Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, 1941 m. liepos mėn. Šeduvos aerodromo barakuose buvo įkurtas laikinas žydų getas. Kurį laiką jo gyventojai buvo varomi dirbti įvairius darbus. Rugpjūčio 25-26 d. jie buvo atvežti į Liaudiškių mišką. Čia vokiečių įsakymu vietiniai policininkai ir baltaraiščiai nužudė 664 žydus (230 vyrų, 275 moteris ir 159 vaikus). Šioje vietoje užkasta apie 300 nužudytųjų, kita dalis užkasta maždaug už 500 m esančioje pirmojoje kapavietėje (u. k. 11111).

Vieta
-----

Liaudiškių miške, Gimbogalos girininkijoje (146 kv.), 144 m² dydžio teritorijoje palaidoti žydų tautybės žmonių palaikai. Aikštelės reljefas lygus, didesnė dalis, apie 100 m² plotas, išgrįsta akmenimis ir pastatytas Romualdo Kvinto paminklas „Spindulys-Žvaigždė".

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Šeduvos žydų žudynių vieta ir kapas II". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

* Šeduvos žydų holokausto vietos Archyvuota kopija 2020-07-20 iš Wayback Machine projekto.
* Kultūros paveldo svarba ir reikšmė Radviliškio rajone: ką slepia Liaudiškių ir Pakutenių miškai?Archyvuota kopija 2020-07-20 iš Wayback Machine projekto.
**Teisininkas generalistas**, **bendrojo profilio teisininkas**, **pilnateisis teisininkas** (vok. *Volljurist*) – teisininkas Vokietijoje, pripažintas tinkamu eiti teisėjo pareigas. Tokiu tampama išlaikius antrąjį valstybinį teisės egzaminą, laikomą po teisės referendariato – parengiamosios teisės praktikos, kurią pradėti leidžiama išlaikius vad. pirmąjį valstybinį teisės egzaminą. Išlaikęs II valst. egzaminą, teisininkas yra vadinamasis teisės asesorius.

Unifikuotasis teisininkas
-------------------------

Vokietijoje rengiant teisininkus laikomasi vieningųjų teisės studijų bei unifikuotos teisinės kvalifikacijos koncepcijos (kai visoje šalyje yra rengiamas vad. *Einheitsjurist*, „unifikuotasis teisininkas"). Vieningos studijos apima sritis kaip civilinė teisė, baudžiamoji teisė ir viešoji teisė (iš esmės konstitucinė teisė ir administracinė teisė). Tokio rengimo motyvai – siekis užtikrinti lengvą pereinamumą iš vienos teisės srities į kitą, nuo vienos teisinės profesijos prie kitos (advokatūroje, notariate, prokuratūroje, teismuose ir viešajame administravime, valdyme), sukurti prielaidas, kad skirtingų sektorių teisininkai lengvai rastų bendrą kalba (galėtų susikalbėti tame pačiame lygyje).
Pasak Axel C. Filges, toks teisininkų rengimo modelis laikytinas esminiu Vokietijos teisininkų rengimo kokybės ženklu

Teisinė kvalifikacija eiti teisėjo pareigas
-------------------------------------------

Teisinė kvalifikacija eiti teisėjo pareigas yra būtina norint užsiimti tam tikrų teisinių profesijų praktika – tokių kaip advokatas, prokuroras, teisėjas ir notaras. Išimtis – valstybinis (apygardos) notaras Viurtemberge. Pagal Vokietijos teisėjų įstatymo (*Deutsches Richtergesetz*, DRiG) 5 straipsnio 1 dalį tokia kvalifikacija įgyjama baigus universitetines teisės studijas (Vokietijoje – ne mažiau kaip 2 metai) ir išlaikius pirmąjį valstybinį teisės egzaminą bei – atlikus teisės praktiką, o po jos – išlaikius antrąjį valstybinį teisės egzaminą. Pagal DRiG 7 § teisinė kvalifikacija eiti teisėjo pareigas pripažįstama visiems ordinariniams profesoriams.

Atitinkama teisėjo kvalifikacijai lygiaverti kvalifikacija reikalinga ir kitose srityse, pvz. diplomatinėje tarnyboje, tiksliau – konsulinėje (t. y. vykdant konsulines teisines funkcijas, pvz. atliekant notarinius veiksmus).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Interviu su Filgesu, Kammerreport OLG Hamm vom 14. März 2008. Seite 13.
2. ↑  EBTT teismo sprendimas („Laisvas darbuotojų judėjimas – EB 39 straipsnis – Atsisakymas suteikti teisę atlikti parengiamąją teisės praktiką, po kurios galima užsiimti reglamentuojama teisininko profesine veikla – Kandidatas, gavęs teisės mokslų diplomą kitoje valstybėje narėje – Įgytų teorinių žinių ekvivalentiškumo tyrimo kriterijai")
*Kitos reikšmės – Maniežas (reikšmės).*
Uždaras maniežas
Renginys manieže
**Maniežas** (pranc. *manège*, 'jojimo salė') – žirgų sporto statinys, skirtas žirgų treniruotėms, jojimo sporto rungtynėms ir mokymui.

Žirgų maniežai būna uždari (stačiakampis arba apskritas pastatas be pertvarų) arba atviri (lygi aikštelė). Mažesniuose, privačiuose maniežuose yra tik vieta jodinėti, o didesniuose, komerciniuose objektuose maniežas įrengiamas dideliame pastate su jojimo žiedu ir arena, tribūnomis varžybų teisėjams ir žiūrovams, priešmaniežiu, mokymo klase, sportinio inventoriaus laikymo ir kitomis patalpomis. Šalia maniežo dažnai stovi hipodromas, arklidės. Maniežų aikštelė būna gruntinė (dažniausiai smėlis), turi įrengtas drėkinimo ir priežiūros sistemas.

Priešmaniežis skirtas žirgams apšilti prieš treniruotę arba varžybas manieže. Apvalieji maniežai (atviri arba dengti) būna 17–20 m skersmens. Jie skirti darbui su virve ristūnams ir jojamiesiems arkliams varinėti ratu per pratybas. Atvirasis aptvertas žirgų maniežas lauke įrengiamas 20x60 m ar didesnio dydžio. Uždarasis dengtas maniežas būna atskiras arba sujungtas su arklidėmis, nuo 20x40 m dydžio.

Istorija
--------

Lietuvoje maniežus imta statyti XVIII a. dvaruose.

* Maniežo pastatasManiežo pastatas
* Jojimo mokymasJojimo mokymas
* Maniežo aikštelėManiežo aikštelė
* Atviras maniežasAtviras maniežas

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maniežas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. 1 2   *Maniežas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
2. ↑  *Riding Arena Construction* at www.mainlandaggregates.co.uk. Retrieved 15 Jan 2015
| Šilutės geležinkelio tiltas |
| --- |
|  |
| 

Šilutės geležinkelio tiltasŠilutės geležinkelio tiltas

55°20′26.93″ š. pl. 21°29′34.74″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3408139°š. pl. 21.4929833°r. ilg.﻿ / 55.3408139; 21.4929833﻿ (Šilutės geležinkelio tiltas)Koordinatės: 55°20′26.93″ š. pl. 21°29′34.74″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3408139°š. pl. 21.4929833°r. ilg.﻿ / 55.3408139; 21.4929833﻿ (Šilutės geležinkelio tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Šilutė |
| **Kerta** | Šyšą |
| **Ilgis** | 82,5 m |
| **Plotis** | 8,25 m |
| **Pastatytas** | 1875 m. |
| **Konstrukcija** | arkinis tiltas |

**Šilutės geležinkelio tiltas** – akmeninis arkinis geležinkelio tiltas Šilutėje per Šyšos upę, geležinkelio atkarpoje Klaipėda – Pagėgiai. Jungia Šilutės geležinkelio stoties rajoną su miesto pietine dalimi. Geležinkelio tiltas atspindi to meto pramoninę architektūrą, todėl yra valstybės saugomas kultūros objektas, 1995 m. įrašytas į LR nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą (unik. objekto kodas 4838). Penkių arkų tilto ilgis – 82,5 m, plotis – 8,25 m.

Istorija
--------

Tiltas buvo pastatytas 1875 m. Iki Antrojo pasaulinio karo čia buvo nutiesti siaurojo europinio geležinkelio bėgiai, pokario metais jie pakeisti platesniais 1520 mm vėžės standarto bėgiais.

Rekonstrukcija
--------------

Per beveik 140 eksploatavimo metų tiltas gerokai susidėvėjo, nebeatitiko reikalavimų atlaikant padidėjusias apkrovas. Rekonstrukcija vykdyta 2010–2011 m. išsaugant autentišką architektūrinę išvaizdą. Įgyvenant techninį sprendimą, naudotas „tilto tilte" metodas. Kad vizualiai tiltas nepasikeistų, buvo sunumeruotas kiekvienas akmuo. Akmenų padėtys pažymėtos brėžinyje ir nuotraukoje. Buvo išardyta senoji geležinkelio bėgių konstrukcija, iškastas buvęs tilto užpilas. Specialiais inžektoriais pilant betoną, sustiprintos arkinės konstrukcijos, vėliau perdengtos šiuolaikinėmis hidroizoliacinėmis medžiagomis. Tilto viršuje sumontuotos naujos atramos, paties tilto gelžbetoninės sijos, įrengta vandens surinkimo sistema, deformaciniai pjūviai. Nors buvo panaudotos naujos šiuolaikinės konstrukcijos, ant kurių patiesti nauji bėgiai, užpilta skalda, tačiau tilto išorė išliko nepakitusi.

Sustiprintu senuoju tiltu šiuolaikiniai geležinkelio sąstatai saugiai gali riedėti teoriniu 160 km/h greičiu. Autentiškos apvalios angos virš arkų, kurios buvo naudingos apžiūrint tilto atraminius guolius ir hidroizoliaciją, sovietiniais laikais buvo užmūrytos, tačiau dabar rekonstruotos ir naudojamos tilto būklei tikrinti. Po šios rekonstrukcijos atsirado galimybė reikalui esant tiltu nutiesti dar vienas geležinkelio vėžes, arba pertvarkyti bėgius taip, kad jais galėtų riedėti europinės ir rusiškosios vėžės standarto vagonai.

Prieš rekonstrukciją
Po rekonstrukcijos

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Tiltas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2017-07-21.
2. ↑   Šilutės tilto rekonstrukcija

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šilutės geležinkelio tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Vakarų Lietuvoje atgimsta istoriniai geležinkelio tiltai
| **Zenonas Vegelevičius** |
| --- |
|  |
| Z. Vegelevičius 1996 m. |
| Gimė | 1951 m. liepos 9 d.Joniškėlis, Pasvalio rajonas |
| Mirė | 2023 m. spalio 27 d. (72 metai) |
|  |
| Veikla | karinis veikėjas, pulkininkas |
|  |
| Alma mater | Černigovo aukštoji karo aviacijos lakūnų mokykla |
| Žinomas (-a) už | Karinių oro pajėgų vadas |

**Zenonas Vegelevičius** (1951 m. liepos 9 d. Joniškėlyje, Pasvalio rajone – 2023 m. spalio 27 d.) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija
----------

1958–1969 m. mokėsi Kauno 13-oje vidurinėje mokykloje. 1966 m. priimtas į Kauno aviacijos sporto klubą, išmoko skraidyti sklandytuvu. 1970–1974 m. mokėsi sovietinės armijos Černigovo aukštojoje karo aviacijos lakūnų mokykloje (Ukraina). 1994–1995 m. mokėsi Čekijos Respublikos Brno mieste Generalinio štabo akademijoje ir ją baigė su pagyrimu.

1974–1979 m. Černigovo aukštosios karo aviacijos lakūnų mokyklos lakūnas instruktorius, 1979–1980 m. Aviacijos vadų rengimo centro (Bagai-Baranovkaja, Rusija) grandies vadas, 1980–1982 m. Embos bandomojo centro (Kazachija) Aviacijos eskadrilės štabo viršininkas. 1982 m. balandžio 4 d. suteikta pirmos klasės karo lakūno kategorija. 1982-1983 m. šios eskadrilės vado pavaduotojas, 1983–1989 m. – eskadrilės vadas. Papulkininkis, lakūnas bandytojas. Skraidė įvairių modifikacijų reaktyviniais naikintuvais MiG-21.

Nuo 1991 m. sausio 2 d. Lietuvos Respublikos krašto apsaugos departamento Inžinerinio skyriaus aviacijos inžinierius, oro erdvės apsaugos vyresnysis specialistas. 1992 m. sausio 2 d. paskirtas Krašto apsaugos ministerijos Aviacijos tarnybos viršininku. 1993 m. kovo 1 d. – 2000 m. gegužės 15 d. Karinių oro pajėgų vadas ir Kauno įgulos viršininkas. Pulkininko laipsnis suteiktas 1993 m. balandžio 22 d. 1994 m. sausio 6 d. suteikta pirmo rango karo lakūno kvalifikacija.

2000–2001 m. – Civilinės saugos departamento prie Krašto apsaugos ministerijos direktoriaus pavaduotojas. 2001–2006 m. – Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos ekspertas. Skraidymų stažas daugiau kaip 2200 val.

Įvertinimas
-----------

* 4-ojo laipsnio Vyčio Kryžiaus ordinas
* 1993 m. liepos 14 d. – S. Dariaus ir S. Girėno medalis
* 1993 m. rugpjūčio 31 d. – Rusijos kariuomenės išvedimo iš Lietuvos atminimo ženklas
* Šaulių žvaigždės medalis
* 1994 m. sausio 5 d. – Garbės ženklas „Plieno Sparnai"
* 1996 m. sausio 15 d. – Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis
* 2004 m. sausio 13 d. – Sausio 13-osios medalis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Netekome pirmojo Lietuvos kariuomenės Karinių oro pajėgų vado atsargos pulkininko Zenono Vegelevičiaus. kariuomene.lt. 2023-10-27. Nuoroda tikrinta 2023-10-28.
2. ↑  *Zenonas Vegelevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
3. ↑  Lietuvos aviacijos istorija
| Skyrybos ženklai |
| --- |
| apostrofas ( **'** ) ( **’** )
skliausteliai ( **( )** ) ( **[ ]** ) ( **{ }** ) ( **⟨ ⟩** )
dvitaškis ( **:** )
kablelis ( **,** )
brūkšnys ( **‒** ) ( **–** ) ( **—** ) ( **―** )
daugtaškis ( **…** ) ( **...** )
šauktukas ( **!** )
taškas ( **.** )
brūkšnelis ( **-** ) ( **‐** )
klaustukas ( **?** )
kabutės ( **‘ ’** ) ( **" "** ) ( **„ "** ) ( **« »** )
kabliataškis ( **;** )
pasvirasis brūkšnys ( **/** ) 
tarpas (   ) 
skirsnis ( **§** ) |
| Tipografiniai ženklai |
| ampersandas ( **&** ) 
žvaigždutė ( **\*** ) 
eta ( **@** ) 
pasvirasis kairinis brūkšnys ( **\** ) 
laipsnis ( **°** ) 
grotelės ( **#** ) 
tildė ( **~** ) 
vertikalusis brūkšnys ( **|** )
dalybos ženklas ( **÷** ) |

**Kabutės** – šalutinis skyrybos ženklas, kuriuo išskiriami kokiu nors ypatingu santykiu su pagrindiniu tekstu susiję žodžiai ar sakiniai. Kitų ženklų kabutės neatstoja.

Lietuvių kalboje kabutės naudojamos citatoms ir tiesioginei kalbai išskirti. Naudojamos atidaromosios („) ir uždaromosios (") kabutės. Lietuviškų kabučių grafinė raiška (apačioje devynetukai, viršuje – šešetukai) apibrėžta lietuvių kalbos skyrybos taisyklėse. Tokios pat kabutės vartojamos čekų, islandų, slovakų ir vokiečių kalbose. Anglų ir kai kuriose kitose kalbose kabučių pradžios ir pabaigos ženklas (") nesiskiria.

Naudojimas
----------

Kabutėmis skiriama tiesioginė kalba, kai ji po autoriaus žodžių rašoma toje pačioje eilutėje:

1. *Į ją pažiūrėję, žmonės sakydavo: „Kokia graži ir maloni mergytė"*.
2. *Visus vyrus sustatė valsčiaus patalpos kairėje ir sakė: „Kas už Pečiūrą, pasilikite vietoje, o kas prieš jį, pereikite dešinėn pusėn"*.

Kabutėmis skiriamos tiesiogine kalba išreikštos veikėjo mintys ar samprotavimai:

1. *Andrius galvojo: „Ne, aš dabar nieko nebijau"*.
2. *„Negerai, negerai", – sakė jis sau, eidamas į jūrą*.

Kabutėmis išskiriamos citatos, autoriaus kalboje pakartojami užrašai, kieno nors žodžiai, garsų pamėgdžiojimai:

1. *Pirmoji lietuviška knyga prasideda žodžiais: „Broliai seserys, imkit mane ir skaitykit…"*

Kabutėmis išskiriami tikriniai simboliniai įstaigų, organizacijų, knygų, laikraščių, meno kūrinių pavadinimai, mechanizmų ir gaminių markės:

1. *Rungtynes šešių taškų skirtumu laimėjo Kauno „Žalgiris"*.

Su kabutėmis gali būti rašomi netiesiogine ironiška reikšme pavartoti žodžiai arba žodžiai, nuo kurių autorius nori atsiriboti, pateikti kaip svetimus:

1. *Tie dideli puikūs miškai buvo „mūsų" pono…*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valstybinė lietuvių kalbos komisijos nutarimas (2019).
2. ↑  VLKK. Kokia yra lietuviškų kabučių forma? Kaip jas surinkti kompiuteriu?
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Maurice Lenz** |
| --- |
| Gimė | 1890 m. kovo 23 d.Kaunas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1974 m. sausio 4 d. (83 metai)Niujorkas, JAV |
|  |
| Veikla | gydytojas, radiologas |

**Maurice Lenz** (1890 m. kovo 23 d. Kaune – 1974 m. sausio 4 d. Niujorke) – Lietuvos žydų kilmės JAV gydytojas, radiologas.

Biografija
----------

Gimė 1890 m. kovo 23 d. Kaune. Studijavo Niujorko universitete ir *Bellevue* ligoninės centre. Baigęs mokslus specializavosi radiacinėje onkologijoje. Mokėdamas rusų, prancūzų, vokiečių, portugalų ir ispanų kalbas buvo aktyvus tarptautinių radiologijos kongresų dalyvis, JAV radiologų atstovas. I pasaulinio karo metu tarnavo JAV karo medikų būryje. Po karo studijavo Freiburgo universitete ir stažavosi Curie institute Paryžiuje. 1925 m. grįžęs į JAV iki 1930 m. dirbo Niujorko *Montefiore* ligoninės radioterapijos skyriaus direktoriumi. Vėliau iki 1955 m. buvo Niujorko *Francis Delafield* ligoninės radiologijos skyriaus vadovas. Mirė 1974 m. sausio 4 d. Niujorke.

Literatūra
----------

* Stephen Novak (2005). "Maurice Lenz, Personal Papers & Manuscripts". Columbia University, Augustus C. Long Health Sciences Library. Retrieved September 2009.
* Luther W. Brady, MD (Summer 1974). "Maurice Lenz M.D. 1890-1974". American Journal of Radiology.
|  Lietuvos Respublikosįstaiga ar institucija |
| --- |
|  |
| **Pavadinimas** | Šilutės muziejus |
| **Įkurta** | XIX a. |
| **Vadovas** | Indrė Skablauskaitė |
| **Adresas** | Lietuvininkų g. 4, LT – 99185, Šilutė |

**Šilutės Hugo Šojaus muziejus** – įsikūręs Šilutėje, Lietuvininkų g. 4, šalia Geltonojo tilto per Šyšą. Muziejus turi keturias ekspozicijas, kurios yra įsikūrusios Šilutėje, Macikuose ir Švėkšnoje.

Istorija
--------

Įkurtas XIX a. pabaigoje dvarininko Hugo Šojaus. Matydamas, kaip dėl Pramonės revoliucijos Prūsijos karalystėje nyksta lietuvininkų tradicijos ir verslai, savo dvare pradėjo kaupti Klaipėdos krašto etnografinę medžiagą, rinko tautosaką. Dvaro muziejuje buvo sukaupta etnografinių baldų, rūbų, dokumentų, spaudinių, žemėlapių kolekcija. Tai buvo pirmasis muziejus Klaipėdos krašte, prieinamas inteligentijai, mokslininkams. Antrojo pasaulinio karo metais dvaras ir dvaro muziejus labai nukentėjo. Tuo metu čia apsistojusi Raudonoji armija nuniokojo muziejų. 1948 m. rugpjūčio mėn. dvaro pastatai buvo perduoti sodininkystės ir bitininkystės mokyklai, o muziejus perkeltas į buvusį gyvenamąjį namą miesto centre. 1949 m. lapkričio 7 d. atidarytas Šilutės Kraštotyros muziejus. 1990 m. Šilutės kraštotyros muziejus buvo pervadintas į Šilutės muziejų. 2005 m. sausio mėnesį į restauruotą Hugo šojaus dvarą persikėlė Šilutės muziejus.

Ekspozicijos
------------

Švėkšnos „Saulės" gimnazijos rūmai 1928 m.
Muziejus turi išviso keturias ekspozicijas.

* Hugo Šojaus dvaras
* Hermano Zudermano memorialinis muziejus (Macikų k.)
* Macikų lageris
* Švėkšnos muziejus (įsikūręs Švėkšnos Saulės gimnazijoje)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ausstellung der Sammlung Scheu im Ostpreußischen Landesmuseum Lüneburg
2. ↑  www.silutesmuziejus.lt Archyvuota kopija 2013-06-27 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  www.silutesmuziejus.lt Archyvuota kopija 2013-06-29 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Šilutės muziejaus oficialus puslapis (lt, ang, vok, ru kalbomis)

Galerija
--------

* Hugo Šojaus dvarasHugo Šojaus dvaras
* H. Zudermano muziejus MacikuoseH. Zudermano muziejus Macikuose
* Macikų koncentracijos stovyklaMacikų koncentracijos stovykla
* Švėkšnos Saulės gimnazija, kurioje veikia ir Švėkšnos muziejusŠvėkšnos Saulės gimnazija, kurioje veikia ir Švėkšnos muziejus
| **Antanas Čepononis** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. lapkričio 5 d. (64 metai)Mikyčiai, Lazdijų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Nijolė |
| Vaikai | Tomas, Simona, Ieva |
|  |
| Veikla | pedagogas, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos krikščionių demokratų partija, Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | 1982 m. Vilniaus pedagoginis institutas |

**Antanas Čepononis** (g. 1959 m. lapkričio 5 d. Mikyčiuose, Lazdijų rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Šventežerio vidurinę mokyklą. 1982 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, įgijo techninių disciplinų ir darbų mokytojo specialybę. 2001–2003 m. Vilniaus pedagoginiame universitete baigė edukologijos vadybos magistrantūros studijas.

1982–1990 m. Radviliškio raj. Alksniupių vidurinės mokyklos direktorius. 1990–1995 m. Radviliškio miesto meras, 1995–2003 m. Radviliškio rajono savivaldybės Švietimo skyriaus vedėjas. 2003–2011 m. ir 2015-2020 m. Radviliškio rajono savivaldybės meras, Šiaulių regiono plėtros tarybos narys, Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos narys.

Nuo 2020 m. Seimo narys.

Nuo 1992 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, LKDP Radviliškio skyriaus pirmininkas, 2008 m. Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narys, Radviliškio skyriaus pirmininkas.

1995–2011 m. ir 2015-2020 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys. 2011 m. A. Čepononiui pateikti įtarimai dėl piktnaudžiavimo tarnyba, sukčiavimo ir dokumentų klastojimo.

Rotary klubo narys, Vaižganto gimnazijos tarybos pirmininkas. Žmona Nijolė, sūnus Tomas, dukros Simona ir Ieva.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2012-03-12 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Radviliškio rajono meras A.Čepononis šv. Kalėdas sutiks už grotų, 2011-12-21[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Nuo pareigų nušalintas ir suimtas Radviliškio meras skundžiasi teismui
Koordinatės: 54°54′20.3″ š. pl. 23°57′31.17″ r. ilg.﻿ / ﻿54.905639°š. pl. 23.9586583°r. ilg.﻿ / 54.905639; 23.9586583

Parkas nuo Studentų g.
**Gričiupio parkas** – parkas Gričiupio seniūnijoje, Kaune. Parkas pavadinimą gavęs nuo Gričiupio upelio, kuris, spėjama, prasideda ties tokį pat pavadinimą turėjusia parduotuve. Parkas apima mieste kanalizuoto upelio dalį, tačiau šiame slėnyje tekančio paviršiumi. Vienoje jo pusėje – studentų bendrabučiai, o kitoje – KTU fakultetų rūmai. Išskirtinės žemumos krantus jungia apšviesti betoniniai laiptai su tilteliu per Gričiupį. Parkas suprojektuotas 1993 m. kaip gamtinė atsvara besiplėtojančiai urbanizacijai, jo plotas – 2,81 ha. Parko statusas šioje teritorijoje patvirtintas 1996 m. gruodžio 3 d. Kauno miesto valdybos sprendimu Nr. 1196 parko ribos patvirtintos 1999 m. vasario 17 d.

* Takas parkeTakas parke
* Parko teritorijaParko teritorija
* GričiupisGričiupis
* Upelis parkeUpelis parke

Šaltiniai
---------

Nuorodos
--------

* Gričiupio parkas *wikimapia.org* svetainėje
* Pamiršti miesto parkai
* Gričiupio parko išvalymas (2008 m.)
* Apie Gričiupio parką *Kobra TV* reportaže
|  |
| --- |
| **Bombardier CRJ100 / CRJ200** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | oro laineris |
| Gamintojas | Bombardier Aerospace |
| Pirmas skrydis | 1994 m. gegužės 10 d. |
| Pradėtas naudoti | 1992 m. |
| Būsena | nebegaminamas (naudojamas) |
| Pagaminta vnt. | 1021 (2006 m.) |
| Vieneto kaina | 24–39,7 mln. JAV dolerių |
| Variantai | Bombardier CRJ700 |

**Bombardier CRJ100 ir CRJ200** (gamyklinis pavadinimas CL-600-2B19), dėl tarpusavio panašumų dažniausiai įvardijami vienu terminu CRJ100/200 – kompanijos Bombardier Aerospace (Kanada) 1992-2006 m. gaminti siaurafiuzeliažiai, dvimotoriai regioninės ir verslo klasės lėktuvai. 

Lėktuvas sukurtas Canadair Challenger pagrindu. Pirmasis modelis CL-600 buvo pradėtas kurti 1989 m. 

Du šios serijos modeliai skyrėsi tik varikliais - į CRJ 100 montuoti General Electric CF34-3A1, į CRJ 200 ekonomiškesni General Electric CF34-3B1. Taip pat keleto JAV aviakompanijų užsakymu gamintas mažesnės keleivių talpos variantas CRJ 440.

1999 m. CRJ100/200 pagrindu buvo pradėti gaminti prailginto fiuzeliažo modeliai su modernesne avionika, varomi galingesniais 56-60 kN traukos to paties CF34 variklio modifikacijomis (GE CF34-8C5B1, GE CF34-8C5, GE CF34-8C5A1), - CRJ700, CRJ900, CRJ1000, paprastai priskiriami vienai šeimai - CRJ700 arba CRJ700/900/1000.

Standartinė CRJ100/200 talpa - 50 keleivių, keleivių salono komponuotė - 2+2. 

CRJ100 ir CRJ200 gali pasiekti maksimalų 0,74 Macho greitį bei nuskristi iki 3 713 km.

2015 m. liepos mėn. buvo naudojami 563 CRJ100 ir CRJ200. Pagrindiniai operatoriai: SkyWest Airlines (167 vnt.), Expressjet (78), Endeavor Air (43), Air Wisconsin (71), PSA Airlines (35), Jazz Aviation (25), RusLine (17), Air Nostrum (10), SA Express (10), SCAT (6).

Techniniai duomenys
-------------------

| Моdifikacija | CRJ-100 ER/LR | CRJ-200 ER/LR |
| --- | --- | --- |
| Įgula | 3–4 (2 pilotai ir 1–2 skrydžio palydovai) |
| Keleivių talpa | CRJ-100/200 | 50 |
| CRJ-440 | 44 |
| Ilgis, m | 26,77 |
| Sparno mojis, m | 21,21 |
| Aukštis, m | 6,22 |
| Sparno plotas, m2 | 48,35 |
| Fiuzeliažo skersmuo, m | 2,69 |
| Varikliai (2 vnt.) | GE CF34-3A1 | GE CF34-3B1 |
| Trauka, kN | 2 x 41,01 | 2 x 41,01 |
| Svoris, kg | tuščio | 19 958 |
| kilimo | 24 041 |
| Keliamoji galia, kg | 6124 |
| Skrydžio nuotolis, km | ER | 3000 | 3045 |
| LR | 3710 | 3713 |
| Greitis, km/h | kreiserinis | 785 (0,74 Mach) |
| maksimalus | 859 (0,81 Mach) |
| Skrydžio lubos, m | 12 496 |
| Pagaminta, vnt. | 1054 |
| Sertifikuota |  | 1992 m. liepos mėn. |

Šaltiniai
---------



1. ↑  World Airliner Census.
| Žvirgždaičių kapinės |
| --- |
| Pietiniai vartai ir link bažnyčios vedantis pagrindinis takas |
| 

Žvirgždaičių kapinėsŽvirgždaičių kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 23°01′43″š. pl. 54°47′42″r. ilg.﻿ / ﻿23.028724°š. pl. 54.794972°r. ilg.﻿ / 23.028724; 54.794972Koordinatės: 23°01′43″š. pl. 54°47′42″r. ilg.﻿ / ﻿23.028724°š. pl. 54.794972°r. ilg.﻿ / 23.028724; 54.794972 |

 |
| Vieta | Šakių rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Žvirgždaičių seniūnija |
| Plotas | 0,65 ha |
| Naudotas | veikiančios |
| Registro Nr. | u. k. 45393 |

**Žvirgždaičių kapinės** – kapinės Šakių rajono savivaldybėje, Žvirgždaičiuose. Įsikūrusios miestelio vakarinėje dalyje, netoli centro, į pietus nuo naujosios, mūrinės Žvirgždaičių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčios.

Sovietų karių kapai
Kapinių teritorija stačiakampio plano, plyti lygiame kraštovaizdyje palei Taikos gatvę. Kapines visu perimetru riboja tanki gyvatvorė, medžių grupės. Pietiniame pakraštyje įrengti pagrindiniai metaliniai įėjimo varteliai. Nuo jų iki bažnyčios driekiasi pagrindinis takas. Šiauriniame kapinių pakraštyje stūkso senoji, medinė bažnyčia. Ji čia vietą užėmė 1956 m. kai buvo pastatyta vietoje per karą sudegusios bažnyčios. Žvirgždaičių parapija įkurta 1917 m. Kapinės plyti 0,65 ha dydžio sklype.

Palaidojimai
------------

Kapinių kampe priešais senąją bažnyčią, 128 kv. m teritorijoje, yra palaidota Sovietų Sąjungos karių, žuvusių Antrajame pasauliniame kare. Palaikų palaidojimo vieta su atminimo paminklu, ant kurio įrašyta, kad čia atgulę apie 250 karių, žuvusių 1941 m. birželio 22 d. 2006 m. objektas tvarkytas Rusijos Federacijos lėšomis.

* Antanina Liorentaitė (1906–2003) – pirmoji moteris lakūnė ir parašiutininkė Lietuvoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žvirgždaičiai *xxiamzius.lt*
2. ↑  Šakių rajono savivaldybės teritorijoje esančių kapinių sąrašas. Žvirgždaičių mstl. civilinės kapinės Archyvuota kopija 2023-02-18 iš Wayback Machine projekto. *sakiai.lt*
3. ↑  „Sovietų karių palaidojimo vieta". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žvirgždaičių kapinės** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žvirgždaičių kapinės *wikimapia.org*
| **Vytautas Vigelis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1959 m. rugpjūčio 22 d. (64 metai)Lietuva Telšiai |
| Sutuoktinis (-ė) | Danutė |
| Vaikai | Simona, Laurynas |
| Švenčionių rajono savivaldybės meras |
| Ėjo pareigas | 1996 – 2015 |
| Ankstesnis | Kęstutis Trapikas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Švenčionių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1993 m. Lietuvos liberalų sąjunga  1999 m. Naujoji sąjunga  2011 m. Darbo partija |
|  |
| Alma mater | Lietuvos konservatorija |

**Vytautas Vigelis** (g. 1959 m. rugpjūčio 22 d. Telšiuose) – Lietuvos ir Švenčionių rajono kultūros, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Telšių vidurinę mokyklą, 1983 m. Lietuvos Valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetą, įgijo kultūros ir švietimo darbuotojo liaudies instrumentų orkestro vadovo kvalifikaciją. Lietuvos teisės universitete studijuoja teisę ir valdymą.

Baigęs konservatoriją, atvyko į Švenčionių rajoną. 1983 m. kultūros namų meno vadovas, 1983–1986 m. Baliulių aštuonmetės mokyklos mokytojas, 1986 m. Reškutėnų aštuonmetės mokyklos direktoriaus pavaduotojas. 1987–1996 m. Švenčionėlių kultūros namų, Kultūros centro direktorius. 1996–2015 m. Švenčionių rajono savivaldybės meras. 

2015 m. kultūros viceministras. 2015–2016 m. Seimo nario Kęstučio Daukšio padėjėjas-sekretorius. Nuo 2016 m. Pabradės socialinės globos namų direktorius.

1995–2019 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys.

1993–1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 1999–2011 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, tarybos ir prezidiumo narys, Švenčionių skyriaus pirmininkas. Nuo 2011 m. Darbo partijos narys, 2011–2017 m. Švenčionių skyriaus pirmininkas.

Euroregionų „Nemunas" ir „Ežerų kraštas", Vilniaus regiono plėtros tarybos narys. Žmona Danutė, duktė Simona, sūnus Laurynas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-08 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Naujoji sąjunga (socialliberalai) - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-12-16 iš Wayback Machine projekto.
**Arvydas Kazimieras Karaška** (g. 1943 m. kovo 11 d. Kėdainiuose – 2023 m. lapkričio 7 d. Vilniuje ) lietuvių muzikologas, enciklopedininkas.

Biografija
----------

1969 m. baigė Lietuvos konservatorijos V. Venckaus klasę, 1966–1976 m. su pertraukomis studijavo kompoziciją J. Juzeliūno klasėje). 1976–2002 m. vadovavo folkloro ansamblių „Ratilio", „Dijuta" instrumentinėms grupėms, Skriaudžių „Kanklėms" ir kitiems ansambliams. Nuo 1996 m. kūrybinės grupės „Atgimstantys varpai" kampanologas.

Lietuvoje ir užsienyje paskelbė menotyros, muzikinės instrumentologijos studijų (leidinyje Naujasis Grove'o muzikos instrumentų žodynas (angl. *The New Grove Dictionary of Musical Instruments*, 1984 m.), skaitė pranešimus tarptautinėse konferencijose, parengė radijo ir televizijos laidų. Išplėtė lietuvių liaudies muzikos instrumentų sistematiką. Rekonstravo reliktinių muzikos instrumentų Europos muziejams (Paryžiaus Žmogaus muziejus ir kt.), ansambliams. Sudarė ir parengė eilėraščių, novelečių rinkinių (Birutė Vapšienė. Vyšnios snieguotos, Ramutė Astrauskienė. Žydinti obelis, abu 2003 m.). Sukūrė muzikos ir grafikos kūrinių, apipavidalino knygų ir kitų leidinių. Rašė straipsnius Muzikos enciklopedijai, Visuotinei lietuvių enciklopedijai.

Bibliografija
-------------

* Naujosios respublikos. Lietuva (norv. *De nye republikkene: Litauen*), Norvegija, 1995 m.
* Panevėžio krašto asmenvardiniai knygos ženklai 1860-1998, 1998 m.
* Baltijos valstybės (*The Baltic States*), vienas autorių, 1991 m.
* Kazimieras Čiplys-Vijūnas. Vaidinimai tik sodžiui, su Joana Čiplyte, 1997 m.
* Asmeninė biblioteka – tautos istorinės atminties dalis, vienas autorių, 1998 m.
* Panevėžio apskirties institucinės bibliotekos, vienas autorių, 2000 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nijolė Karaškaitė. *Arvydas Karaška*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 401 psl.
**Šifonas** (angl. *chiffon*) – labai minkštas, lengvas, permatomas, paprastai drobinio pynimo audeklas šalikams arba vakarinėms suknelėms iš šilko arba dirbtinio pluošto daugiagijų siūlų. Krepiniai sukrūs šifono verpalai padaro išaustą audeklą šiek tiek raukšlėtą į abi puses, dėl ko šifonas šiek tiek tamprus ir liečiant grubokas.

Šifonas audžiamas iš medvilnės, šilko, sintetinio pluošto. Stebimas didinamuoju stiklu šifonas primena tinklą, dėl ko šifonas yra šiek tiek perregimas. Šifonas dažomas bet kokiomis spalvomis, tačiau poliesterinis šifonas gali prastai dažytis. 

Siūdami šifoną kai kurie siuvėjai tarp dviejų siuvamų šifono sluoksnių deda sluoksnį minkštojo popieriaus (angl. *tissue paper*). Minkštasis popierius padeda šifono audeklo sluoksnius laikyti kartu, nes šiurkštus popieriaus paviršius susikabina su šifono paviršiumi. Baigus siūti minkštasis popierius kruopščiai nuplėšiamas. 
Siuvant šifoną galima prismaigstyti, nes dėl stangrumo smeigtukų žymės pasislepia. Siuvėjams rekomenduojama šifoną siūti lėtai ir tolydžiai, nes per greitai traukiamas per siuvimo mašiną šifonas ima glemžtis ir garankščiuotis.

Šifonas dažniausiai naudojamas vakarinei aprangai, ypač viršutinio sluoksnio drabužiams, kurie suteikia elegantišką, plazdančią išvaizdą. Jis populiarus ir palaidinių, kaspinų, šalių ir apatinių drabužių gamyboje. Šifonas, kaip ir kiti krepiški audeklai, gali būti nepatogus siūti dėl lengvos ir slidokos tekstūros. Dėl gležnos sandaros šifonas skalbiamas labai švelniai.

Šifonas yra lengvas audeklas, kuris labai lengvai spūra, tad nuo spurimo jį apsaugo specialiomis siūlėmis. Šifonas yra lygesnis ir blizgesnis negu panašus audeklas žoržetas.

* Amerikiečių aktorė *Lillian Gish* su rytine suknele iš šifono ir nėrinių (1922 m.)
* Markizė *de Grécourt* su raudono aksomo suknele ir balto šifono šaliu (~1790 m.).
* Pirmosios ledi *Betty Ford* šifono suknia (1975 m.)
* Kostiumas, kurio sijonas iš šifono, o viršutinė dalis iš nėrinių.
* Moteriška šiaudinė skrybėlaitė su šifonu

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Kadolph, Sara J. ed.: *Textiles*, 10th edition, Pearson/Prentice-Hall, 2007, ISBN 0-13-118769-4, p. 230.

Nuorodos
--------

* Difference between Chiffon and Georgette


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šifonas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Robertas Piečia** |
| --- |
| Gimė | 1966 m. sausio 3 d. (57 metai)Lietuva Tauragė |
| Vaikai | Martynas, Meda, Liudvikas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Liberalų ir centro sąjunga |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Robertas Piečia** (g. 1966 m. sausio 3 d. Tauragėje) – miškininkas, Lietuvos ir Tauragės rajono politinis veikėjas.

Biografija
----------

1984 m. baigė Tauragės Žalgirių vidurinę mokyklą, 1989 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją, miškų ūkio inžinierius.

Tauragės miškų urėdijos urėdo pavaduotojas komercijai ir gamybai. 2008 m. UAB „Tauragės kurjeris" plėtros vadovas.

2008–2010 m. Tauragės rajono savivaldybės meras. 2012–2017 m. Tauragės miškų urėdijos urėdas.

Liberalų ir centro sąjungos narys, Tauragės skyriaus pirmininko pavaduotojas, nuo 2006 m. pirmininkas, 2010 m. pirmininko pavaduotojas.

Nuo 2007 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys.

Tauragės veteranų krepšinio komandų „Senjorai", „Suktukas" narys. „Versmės" gimnazijos tarybos pirmininkas. UAB „Egluonos vaistinė" ir UAB „Tauragės kurjeris" akcininkas.

Išsiskyręs. Vaikai Martynas, Meda, Liudvikas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-06-30 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-10 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Liberalų ir centro sąjunga – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-15 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Pranas Petrošius** | **Tauragės rajono meras**2008–2010 | Po to:**Pranas Petrošius** |
| **Juozas Butkevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1948 m. sausio 1 d. (75 metai)Lietuva Dovainiai, Plungės raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Elena Marija |
| Vaikai | Ingrida |
|  |
| Pareigos | Telšių rajono savivaldybės tarybos narys |
| Partija | TS-LKD |
|  |
| Išsilavinimas | KPI |

**Juozas Butkevičius** (g. 1948 m. sausio 1 d. Dovainiai, Plungės raj.) – Lietuvos ir Telšių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1966 m. baigė Platelių vidurinę mokyklą, 1971 m. baigė Kauno politechnikos institutą, gavo inžinieriaus statybininko diplomą.

1971–1986 m. statybos organizacijose ėjo įvairias pareigas, nuo statybų meistro iki organizacijos vadovo. 1986 m. Telšių statybos tresto vyriausiasis inžinierius. 1995–1997 m. statybinės akcinės bendrovės direktorius. 1997–2000 m. Telšių rajono savivaldybės meras. 2000–2004 m. Seimo nario sekretorius-padėjėjas. 2005 m. UAB „Lestema" direktoriaus pavaduotojas.

1995–2011 m. ir nuo 2015 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys.

1979 m. įstojo į TSKP. Jos nariu buvo iki Lietuvos padalinio atsiskyrimo. Bilietą grąžino ir kito neėmė. 1988 m. rudenį įsitraukė į Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdį. Nuo 1994 m. spalio mėn. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys, Telšių skyriaus steigėjas.

1973 m. sukūrė šeimą. Žmona Elena Marija, duktė Ingrida.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
Dailidžių artelė Rusijoje, 1912 m.
**Artelė** (rus. *aртель*) – nedidelė įmonė, kurioje dirbamas bendras darbas, profesinis susivienijimas su būdinga savivalda ir savanoryste bendrai ūkinei veiklai pagal sutartį, nustatančią, kiek kam tenka pajamų.

Istorija
--------

I Pasaulinio karo invalidų artelės plakatas su įrašu: „*Darbas tau vėl suteiks gyvenimą ir laimę*"
Istoriškai artelės formavosi Rusijos imperijoje. Tai buvo pusiau formalūs nedideli susivienijimai žmonių, paprastai užsiimančių įvairia smulkesne veikla, amatais, prekyba, paslaugų teikimu: amatininkai, menininkai, medžiotojai, žvejai, statybininkai, šienpjoviai, aukso ieškotojai, burliokai, medkirčiai, išmaldos prašytojai. Dažnai jos būdavo sukuriamos toli nuo namų, jos nariai gyveno susitelkę savo bendruomenėse. Gautas uždarbis galėjo būti paskirstomas tarp narių vien pagal žodinį susitarimą, dažnai lygiomis dalimis. Buvo priimta nariams dalintis darbo priemonėmis ir įrankiais, net kapitalu, po to atsižvelgiant į įdėtą indelį skirstant atlygį. Dažnai artelės buvo sukuriamos kaip sezoniniai susivienijimai trumpam vykdyti konkrečiai ekonominei veiklai. Ilgainiui artelėse atsirado vidinė jos narių hierarchija, žodinius susitarimus ėmė keisti teisine forma sudaromos sutartys ir pan. 

1912 m. Rusijoje artelių veikla buvo apibrėžta juridiškai. Iki I Pasaulinio karo plėtėsi kooperatinis judėjimas ir Ukrainoje, ypač plito žemdirbių artelės. Statybininkų artelės po 1917 m. atsirado ir Tarybų Sąjungoje. Taip pat savo arteles kūrė batsiuviai, siuvėjai, prekybininkai, atskiros socialinės grupės (pensininkai, neįgalieji). Žemdirbių artelės vėliau peraugo į kolūkius, kurie ekonominės veiklos prasme buvo labiau suvaržyti. Prie Tarybų valdžios buvo išstumtos ir gamyba užsiėmusios artelės, kurios buvo perorganizuotos į valstybines įmones.

Ekonominė įmonė
---------------

Šiuolaikiniame ekonominiame gyvenime artelės sąvoka dažnai pavartojama bendrine prasme, pvz. sukuriant nedidelio profesinio kolektyvo, kūrybinių ar gamybinių dirbtuvių, įmonės pavadinimą. Amatų artelė - tradicinius amatus vystančios dirbtuvės: medžio drožyba, kalvystė, akmens apdirbimas, tekstilė, duonos kepykla, stalių dirbtuvės, keramikos dirbtuvės, veltinių vėlimas, papuošalų gaminimas. Tokiose artelėse dalyvauja nedidelės bendruomenės nariai. Jose įgyja pradinius amato įgūdžius vietinis jaunimas, moksleiviai, ūkininkai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Artelės sąvokos apibrėžimas istorijos terminų žodyne[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Tradicinės amatų artelės projektas
* Artelės Ukrainoje
* Dailininkų artelė Sankt Peterburge
| Ašfordasangl. *Ashford* |
| --- |
| *Senieji Ašfordo namai* |
|  |
| 

AšfordasAšfordas

51°08′0″ š. pl. 0°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.13333°š. pl. 0.86667°r. ilg.﻿ / 51.13333; 0.86667﻿ (Ašfordas)Koordinatės: 51°08′0″ š. pl. 0°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.13333°š. pl. 0.86667°r. ilg.﻿ / 51.13333; 0.86667﻿ (Ašfordas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Anglija Anglija |
| **Grafystė** | Kentas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 74 204  |
|  |
|  **Vikiteka** | Ašfordas |

**Ašfordas** (angl. *Ashford*) – miestas Jungtinėje Karalystėje, pietryčių Anglijoje, Kento grafystėje, 98 km į pietryčius nuo Londono, prie Sturo upės. Pro miestą eina Londono-Doverio plentas, yra geležinkelių mazgas. Lokomotyvų, žemės ūkio padargų, statybinių medžiagų gamyba, maisto (alaus) pramonė. Yra „Ashford Designer Outlet" prekybos centras. Yra XIII a. Šv. Marijos bažnyčia, Šv. Jurgio aikštė (su I pasaulinio karo tanku), parkas.

Istorija
--------

Gyvenvietę 893 m. saksų karaliaus žemėse įkūrė nuo vikingų antpuolių bėgę gyventojai. Miesto pavadinimas anglų kalba reiškia „uosių brasta", nors 1086 m. „Paskutiniojo teismo knygoje" dar minimas saksišku pavadinimu *Essetesford*. 1243 m. Ašfordui leista rengti gyvulių turgus. XIII–XIV a. buvo keramikos amatų centru. 1616 m. čia gimė žymus anglų matematikas Džonas Volisas. Dėl savo transporto mazgo reikšmės, Ašfordas buvo intensyviai bombarduojamas per I pasaulinį karą.

Šv. Marijos bažnyčia

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Ašfordas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002