| Marakešasمراكش |
| --- |
| *Marakešo senamiesčio reginys (Džema al-Fna aikštė)* |
|  |
| 

MarakešasMarakešas

31°38′0″ š. pl. 8°0′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.63333°š. pl. 8.00000°r. ilg.﻿ / 31.63333; 8.00000﻿ (Marakešas)Koordinatės: 31°38′0″ š. pl. 8°0′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.63333°š. pl. 8.00000°r. ilg.﻿ / 31.63333; 8.00000﻿ (Marakešas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Maroko vėliava Marokas |
| **Regionas** | Marakešo-Tensifto-Alhauzo regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 911 990  |
| **Plotas** | 196,3 km² |
| **Tankumas** (2014) | 4 646 žm./km² |
| **Altitudė** | 468 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Marakešas |
|  |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 331 |

**Marakešas** (arab. مراكش = *Marrākuš*, ber. ⵎⵕⵕⴰⴽⵛ = *mṛṛakc*) – ketvirtas pagal dydį Maroko miestas bei vienas iš keturių „Maroko imperatoriškųjų" miestų (kiti – Rabatas, Fesas ir Meknesas), įsikūręs šalies centrinėje dalyje, Aukštojo Atlaso kalnų papėdėje. Miesto senamiestis įtrauktas į UNESCO saugomų objektų sąrašą.

Marakeše gyvena beveik milijonas gyventojų, didžioji dalis jų turi berberiškas šaknis. Taip pat gana didelės yra europiečių bendruomenės: prancūzų, vokiečių, anglų, italų ir šveicarų. Miestas yra Marakešo-Tensifto-Alhauzo regiono sostinė. Pietiniame miesto pakraštyje yra Marakešo–Menara tarptautinis oro uostas. Geležinkeliai ir plentai į Safį, Kasablanką, plentai į Fesą, Agadyrą.

Verčiamasi maisto pramone (vaisių ir daržovių perdirbimo, aliejaus), tradiciniais amatais (kilimų audimas, odų apdirbimas ir kt.), turizmu. Apylinkėse kasamos švino, cinko, vario, molibdeno rūdos.

Veikia 1978 m. įsteigtas universitetas, miesto, meno muziejai.

Architektūra
------------

Centrinę miesto dalį užima spindulinio plano medina (senamiestis), apjuosta 12 km ilgio tvora, pradėta statyti 1127 m. Gausu mečečių, medresių: žymiausia – Kutubijos mečetė (1162 m. laikoma maurų meno šedevru), taip pat XIV–XVI a. Sidi Muchamado ibn Sahilio, Kasbos, Ben Jusufo, Sidi Ben Sulaiman al-Džazuli mečetės. Tarp kitų svarbių architektūrinių objektų paminėtini XVIII a. al Mamunijos rūmai, XVI a. Bab Dukalos, al Muvasino vartai, XII a. Bab Agnau, Bab er-Robo vartai, XVII a. Saadidų mauzoliejus, XVII a. Sidi Bel Abaso nekropolis. Mieste gausu sodų, parkų. Džema el-Fna aikštė – didžiausia visoje Afrikoje.

Naujamiestyje – modernūs gyvenamieji namai, pramoniniai ir prekybiniai pastatai.

Istorija
--------

1062 m. Marakešą įkūrė Almoravidų dinastijos pirmasis valdovas Jusufas ibn Tašminas (*Youssef Ibn Tachfin*). Greitai jis tapo komerciniu, kultūriniu ir religiniu Magrebo, Andalūzijos ir šiaurinės Afrikos centru. Almochadų dinastijos valdymo metais Marakeše pastatyta Kutubijos (*Koutoubia*) mečetė. XI a.–XII a. ir XVI a.–XVII a. vidurio Marakešas buvo Maroko sostinė.

2023 m. rugsėjo 9 d. miestas smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimo.

* Bab Agnau vartaiBab Agnau vartai
* Kutubijos mečetėKutubijos mečetė
* Marakešo įtvirtintoji dalis (kasba)Marakešo įtvirtintoji dalis (kasba)
* Menaros sodaiMenaros sodai

Šaltiniai
---------

1. MARRAKECH in Marrakech (Marrakech - Safi)
2. ↑  MARRAKECH in Marrakech (Marrakech - Safi)
3. MARRAKECH in Marrakech (Marrakech - Safi)
4. ↑  MARRAKECH in Marrakech (Marrakech - Safi)
5. ↑  *Marrakeš*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008

Nuorodos
--------

* Marakešo miesto gidas

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Maroke |
| --- |
|  |
| Materialusis | 
Feso medina (1981) · Marakešo medina (1985) · Ait Benhadu ksaras (1987) · Istorinis Mekneso miestas (1996) · Volubilio archeologinė vietovė (1997) · Tetuano medina (1997) · Saviros medina (2001) · Portugalų miestas Mazganas (2004) · Rabatas: šiuolaikinė sostinė ir istorinis miestas (2012) | Maroko vėliavaMaroko vėliava |
|  |
|  Nematerialusis | 
Kultūrinė Džamaa el-Fna aikštės erdvė (2008) · Tan-Tan musemas (2008) · Viduržemio jūros virtuvė (2010, kartu su 6 kitomis valstybėmis) · Medžioklė su sakalais, gyvasis žmonijos paveldas (2010, kartu su 10 kitų valstybių) · Vyšnių festivalis Sefrou (2012) · Arganas, praktikos ir žinios susijusios su argano medžiu (2014) · Taskivinas, karo šokis vakarų Atlase (2017) · Datulinė palmė, žinios, įgūdžiai, tradicijos ir praktikos (2019, kartu su 13 kitų valstybių) · Gnava (2019) · Kuskusas, Magrebo virtuvė (2020, kartu su Alžyru, Tunisu ir Mauritanija) · Arabų kaligrafija: žinios, įgūdžiai ir praktika (2021, kartu su 15 kitų valstybių) · Tburida (2021) |

 |