recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Magnetopauzė** – riba tarp magnetinio lauko ir supančios plazmos. Magnetopauzė yra nestacionari, pulsuoja ir juda susitraukdama arba išsiplėsdama, priklausomai nuo kintančio Saulės vėjo būsenos.

Planetologijoje magnetopauzė yra labiausiai nutolusi riba, lemiama planetos magnetinio lauko. Tai yra vieta, kur planetos magnetinis lauko slėgis yra kompensuojama Saulės vėjo plazmos.

Daugelis Saulės vėjo dalelių apteka magnetopauzę, panašiai kaip vanduo apteka laivo priekį (žr. kilio banga). Link Žemės ir kitų planetų, kurios turi magnetinius laukus, atlėkusios įelektrintos dalelės įkliūva magnetosferoje. Žemėje šitos dalelės suformuoja Van Aleno radiacijos žiedus.

Atstumo iki magnetopauzės apskaičiavimas
----------------------------------------

Jei nepaisome dalelių slėgio magnetosferos viduje, tada galima apskaičiuoti atstumą iki magnetosferos ribos, atsuktos į Saulę. Jos padėtis apskaičiuojama susidūrimo zonoje sulyginant Saulės vėjo slėgį ir Žemės magnetinio lauko magnetinį slėgį:

{\displaystyle (\rho v^{2})\_{sw}\approx ({\frac {4B(r)^{2}}{2\mu \_{0}}})\_{m}};

kur {\displaystyle \rho } ir {\displaystyle v} yra Saulės vėjo tankis ir greitis, o *B(r)* planetos magnetinė indukcija SI vienetais. Kadangi dipolio magnetinis laukas priklauso nuo atstumo pagal *1 / r3* dėsnį, tada magnetinio lauko indukciją galima užrašyti kaip *B(r) = B0 / r3*. Tuomet

{\displaystyle \rho v^{2}\approx {\frac {2B\_{0}^{2}}{r^{6}\mu \_{0}}}}.

Iš čia išsireiškę *r* ir gausime atstumą:

{\displaystyle r\approx {\sqrt[{6}]{\frac {2B\_{0}^{2}}{\mu \_{0}\rho v^{2}}}}}.

Atstumas nuo Žemės iki magnetopauzės kinta visa laiką priklausomai nuo Saulės vėjo aktyvumo, bet vidutinis atstumas siekia 6–15 Žemės spindulių.
| **Algirdas Vileikis** |
| --- |
| Gimė | 1933 m. sausio 29 d.Kaunas |
| Mirė | 2020 m. liepos 23 d. (87 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Antakalnio kapinėse |
| Sutuoktinis (-ė) | Marijona Gražina Tulevičiūtė-Vileikienė |
| Vaikai | Tomas AlgirdasAlgirdas |
|  |
| Veikla | inžinierius, partinis veikėjas |
| Partija | 1962 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1957 m. Kauno politechnikos institutas, 1981 m. Visuomeninių mokslų akademija prie SSKP CK |

**Algirdas Anatolijus Vileikis** (1933 m. sausio 29 d. Kaune – 2020 m. liepos 23 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius, sovietinis partinis veikėjas.

Biografija
----------

1950–1951 m. treniravo Biržų gimnazijos merginų krepšinio komandą. 1957 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1957–1959 m. Ukmergės kelių statybos organizacijos darbuotojas. 1959–1965 m. LSSR automobilių transporto ir plentų ministerijos skyriaus vyr. inžinierius, viršininkas, valdybos viršininkas. 1965–1971 m. Vilniaus miesto Spalio rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas. 1968 m. treniravo Vilniaus „Žalgirio" (Vilniaus statybos tresto) merginų krepšinio komandą. 1971–1974 m. Vilniaus miesto Vykdomomo komiteto pirmininko pavaduotojas, I pavaduotojas, 1974–1990 m. pirmininkas. 1981 m. baigė Visuomeninių mokslų akademiją prie SSKP CK. 1990–2002 m. LR Susisiekimo ministerijos skyriaus vedėjas ir Tarptautinių santykių departamento direktorius.

Nuo 1976 m. LKP CK narys. Nuo 1974 m. LSSR AT deputatas. Nuo 1975 m. LSSR AT Prezidiumo narys.

Bibliografija
-------------

* Vilnius Tarybų Lietuvos sostinė. – Vilnius: Mintis, 1986. – 101 p.
* Déjà vu. Vilnius, 1974–1990: knyga apie vilniečių gyvenimą, miesto paslaptis pagal paskutinio sovietmečio Vilniaus mero Algirdo Vileikio pasakojimą / Inga Liutkevičienė. – Vilnius: I. Liutkevičienė, 2012. – 256 p.: iliustr. – ISBN 978-609-408-332-7

Įvertinimas
-----------

* 1983 m. LTSR nusipelnęs inžinierius
* 2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės medalis „Už nuopelnus Vilniaus sportui"

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Julius Jonušys. *Algirdas Vileikis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 517
Koordinatės: 55°32′40″ š. pl. 23°59′55″ r. ilg.﻿ / ﻿55.54444°š. pl. 23.99861°r. ilg.﻿ / 55.54444; 23.99861

Skilvionių miškai nuo Skripijos kaimo apylinkių
**Skilvionių miškai** – miškų masyvas Panevėžio rajono pietvakariuose, Krekenavos seniūnijoje, 3 km į vakarus nuo Krekenavos. Priklauso Panevėžio miškų urėdijos Krekenavos girininkijai. Apima 14,5 km² teritoriją, iš jos mišku apaugę 13,2 km². Skilvionių miškų masyvą sudaro Skilvionių ir Bulbinavos miškai.

Paviršius lygus. Dirvožemiai velėniniai glėjiški ir velėniniai karbonatiniai sujaurėję priemoliai. Mišku teka Nevėžio intakas Lokaušėlė.

Miškus sudaro šie medynai:

* beržynai – 62 %
* uosynai – 12 %
* drebulynai – 11 %
* eglynai – 6 %
* juodalksnynai – 4 %
* baltalksnynai – 3 %
* ąžuolynai – 2 %

Medynų vidutinis amžius – 48 metai. Pusamžiai medynai sudaro 61 %, pribręstantys – 16 %, brandūs – 13 %, jaunuolynai – 10 %.

Skilvionių miškuose gausu stambiųjų kanopinių gyvūnų (šernų, stirnų ir kt.). Šalia miško įsikūrę Skilvionių, Vilkijos, Žemantiškių kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Skilvionių miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 24
**Vladas Daukša** (1882 m. rugsėjo 21 d. Judrėnuose, Klaipėdos raj. – 1975 m. gruodžio 18 d. Čikagoje, JAV) – vargonininkas, chorvedys, dainininkas (tenoras), kompozitorius.

Biografija
----------

Tėvas Antanas Daukša buvo vargonininkas, vargonininkavo Lietuvoje ir daug metų – JAV. Iš tėvo gavo pirmąsias muzikos žinias, paskui mokėsi pas vargonininką Vitarą Žemaičių Naumiestyje. Kurį laiką vargonininkavo Batakiuose (Tauragės raj.) ir apie aštuonerius metus – Pajūryje (Šilalės raj.).

1902 m. su tėvais atvykęs į JAV, apsigyveno Čikagoje. Daugiau kaip metus dirbo fizinį darbą, o 1903 m. gavo vargonininko vietą Šv. Juozapo lietuvių parapijoje. 1904 m. perėjo į Šv. Kryžiaus parapiją, kur vargonininkavo iki 1950 m. Dirbo ir mokėsi muzikos teorijos, harmonijos, skambinti fortepijonu ir vargonuoti Busho konservatorijoje, jo balsą lavino A. Karczewskis. Kol parapija neturėjo savo bažnyčios, iki 1905 m. lietuvių pamaldos vykdavo airių bažnyčioje. Prieš bažnyčios atidarymą subūrė chorą, kurį 1910 m. perorganizavo į Šv. Cecilijos draugiją ir buvo jos pirmininkas.

Nuo 1908 m. choras pradėjo dažniau koncertuoti, statyti operetes ir kitus muzikinius veikalus. Buvo subūręs 20 muzikantų orkestrą (1914–1920 m.), kuris akompanuodavo chorui ir solistams. 1910 m. pastatė Th. Dubois oratoriją „Septyni Kristaus žodžiai" (pats atliko tenoro partiją), o 1914 m. – Česlovo Sasnausko kantatą „Broliai" (taip pat atliko solo partiją). Šiame pastatyme talkino keturi kitų parapijų chorai, dirigavo A. Pocius. 1933 m. su choru dalyvavo Pasaulinėje progreso parodoje Lietuvių dienos programoje ir tautiniuose renginiuose Čikagoje, dainavo per radiją, koncertavo Juozo Naujalio ir J. Basanavičiaus viešnagės Čikagoje proga.

Dainavo Č. Sasnausko vyrų chore, kuris daug koncertavo įvairiuose JAV miestuose. Šv. Kryžiaus parapijoje išugdė darnų mišrųjį chorą (70 giesmininkų), kurio repertuare buvo daug sudėtingų kūrinių: mišių, mišparų, giesmių, kantatų ir dainų. Chorą parengė 1936 m. 2-ajai lietuviškų parapijų chorų šventei Čikagoje. Taip pat vadovavo mergaičių chorui ir berniukų akordeonų ansambliui. Dirbo ir zakristijonu, vaikus mokė tarnauti mišioms. 1938 m. vasario 20 d. šventėje, surengtoje Lietuvos Nepriklausomybės 20-mečiui pažymėti dalyvavo apie 100 Čikagos provincijos chorų giesmininkų, kuriems dirigavo ir V. Daukša.

Dirbo įvairiose lietuvių organizacijose ir sąjungose. Nuo 1906 m. buvo Lenkų – lietuvių vargonininkų draugijos narys, nuo 1914 m. ALRK Vargonininkų sąjungos narys ir Čikagos provincijos narys bei pirmininkas. Kelis kartus buvo renkamas Centro valdybos vicepirmininku ir pirmininku, nuo 1960 m. garbės narys.

Sukūrė mišių, giesmių ir dainų. Populiarios tapo dvibalsės mišios vaikams, giesmė „Sveika Marija" ir „Aušros žvaigždė". Įdainavo plokštelių. Nemaža jo kūrinių išspausdinta žurnale „Muzikos žinios".

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Algirdas Juozas Vilkelis** (lenk. *Olgierd Józef Wilkialis*, g. 1972 m. kovo 20 d. Seinuose) – Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Punsko licėjuje, buvo išrinktas Lenkijos lietuvių jaunimo sąjungos valdybos nariu. Studijavo Kauno Vytauto Didžiojo univeritete, kurį 1996 m. baigė verslo ir vadybos magistro laipsniu. Nuo 2002 m. perėmė Vyskupo A. Baranausko fondo valdybos pirmininko ir direktoriaus pareigas. Fondas rūpinosi lietuviškos „Žiburio" gimnazijos statyba Seinuose, „Lietuvių namų" veikla ir išlaikymu, globoja skaitlingus lietuviškus saviveiklininkų kolektyvus šiame mieste, jam pavaldus *Seinų Kultūros, švietimo ir informacijos centras*. Aktyviai dalyvavo saviveikloje: dainavo chore „Seinijos aidai", grojo kaimo kapeloje „Sainai".

Įvertinimas
-----------

Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" medalis
| Skijusit. *Comune di Schio* |
| --- |
| *Skijaus katedra* |
|  |
| 

SkijusSkijus

45°43′00″ š. pl. 11°22′00″ r. ilg.﻿ / ﻿45.71667°š. pl. 11.36667°r. ilg.﻿ / 45.71667; 11.36667﻿ (Skijus)Koordinatės: 45°43′00″ š. pl. 11°22′00″ r. ilg.﻿ / ﻿45.71667°š. pl. 11.36667°r. ilg.﻿ / 45.71667; 11.36667﻿ (Skijus) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Venetas Venetas |
| **Provincija** | Vičencos provincija |
|  |
| **Meras** | Luigi Dalla Via |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 39 591  |
| **Plotas** | 67 km² |
| **Tankumas** (2011) | 591 žm./km² |
|  |
| **Tel. kodas** | 0445 |
| **Tinklalapis** | www.comune.schio.vi.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Apaštalas Petras |

**Skijus** (it. *Schio*) – miestas Italijoje, Veneto regione, Vičencos provincijoje. Miestas yra į rytus nuo Gardos ežero, apsuptas Mažųjų Dolomitų ir Pasubijaus kalno.

Istorija
--------

Miesto pavadinimas kilo nuo ąžuolų girios (lot. *escletum*) ir pirmąkart buvo paminėtas Vičencos benediktinų dokumentuose. Pirmoji gyvenvietė buvo aplink dvi senas kalvas, kur dabar yra pilies griuvėsiai ir didelė neoklasikinė katedra.

XII Skijus tapo svarbiu vilnos apdirbimo centru. Miestą valdė venecijiečių Maltraversi šeima iki 1311 m.

Skijus dabar pramoninis miestas, nes Alessandro Rossi įkūrė didžiausią itališką vilnos firmą (Lanerossi) XIX a. Rosis savo darbininkams statė namus, vaikų darželius, mokyklas, teatrus ir sodus. Svarbiausi tekstilės fabrikai mieste buvo Lanerossi, Conte ir Cazzola. Skijus buvo vadinamas „Italijos Mančesteriu", nes vilnos prekybai turėjo tokią pat didelę įtaką savo šalyje kaip anglų miestas Didžiojoje Britanijoje.

Galerija
--------

* Šv. Marijos mažoji bažnyčiaŠv. Marijos mažoji bažnyčia
* "Pilis", matoma nuo Tajara"*Pilis*", matoma nuo *Tajara*
* L'OmoL'Omo
* TeatrasTeatras
* Šv. Pranciškaus bažnyčiaŠv. Pranciškaus bažnyčia
* Šv. Antonijaus bažnyčiaŠv. Antonijaus bažnyčia
* Alessandro Rossi paminklasAlessandro Rossi paminklas

Miestai partneriai
------------------

* Vokietija Landshutas, Vokietija, nuo 1981 m.
* Vengrija Kapošvaras, Vengrija, nuo 1990 m.
* Liuksemburgas Petanžas, Liuksemburgas, nuo 1992 m.
| ***Skinas*** |
| --- |
|  |
| Pavadinimas | Skin |
| Kilmės šalis |  Nyderlandai |
| Režisierius | Hanro Smitsman |
| Scenaristas (-ai) | Germen BoelensPhilip DelmaarHanro Smitsman |
| Metai | 2008 |
| Žanras | drama |
| Kalba | olandų |
| **IMDb įrašas** |

**Skinas** (ol.  *Skin*) – 2008 m. Olandijoje sukurta veiksmo drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Robert de Hoog – Frenkis
* John Buijsman – Simonas
* Guus Dam – Amosa
* Paul Geusebroek – Hubas
* Juda Goslinga – Henkas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1979-ieji metai, Olandija. Frenkis – maištaujantis paauglys, nesutariantis su tėvu žydu, nuolatos prisimenančiu savo išgyvenimus karo metais. Kuomet jo motina atsiduria ligoninėje, likęs be priežiūros Frenkis suartėja su neonaciais, kovojančiais su pankais ir juodaodžiais, nors pats turi iš Surinamo kilusį draugą. Po to, kai motina miršta, Frenkis galutinai atitolsta nuo tėvo, tačiau ir bičiulystė su naujaisiais draugais gali atnešti tik nelaimę...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Eurazijos aborigenas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Eurazijos aborigenas |
| Kilmės šalis | Lietuva, Prancūzija, Rusija |
| Režisierius | Šarūnas Bartas |
| Scenaristas (-ai) | Šarūnas Bartas |
| Vaidina | Klavdia KoršunovaŠarūnas BartasEliza SednaouiErwan Ribard |
| Metai | 2010 |
| Žanras | Trileris, drama, kriminalinis |
| Trukmė | 111 min. |
| Kalba | lietuvių, prancūzų, rusų, lenkų |

**Eurazijos aborigenas** (angl. *Eastern Drift*) – 2010 m. lietuvių, prancūzų ir rusų kino juosta, apdovanota kaip geriausia metų kino juosta Lietuvos kino ir televizijos apdovanojimuose „Sidabrinė gervė". Asmeninių prizų sulaukė režisierius ir aktorė Klavdija Koršunova. Tais pačiais metais Talino kino festivalyje „Juodosios naktys" filmas pripažintas geriausiu Baltijos šalių filmu.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Gena, pusamžis vyras, svajoja išeiti iš nelegalaus verslo ir pradėti naują gyvenimą Vakaruose su gražuole drauge Gabriele. Palikęs Gabrielę Vilniuje, Gena išvyksta į Maskvą atsiimti savo pinigų dalies. Deja, jis ne tik neatgauna savo pinigų, bet per susišaudymą nužudo mafijos bosą, milicininką, įpainioja savo maskvietę meilužę Sašą ir jam nieko kito nelieka tik bėgti. Gelbėdamas Sašą jis pasiima ją kartu į pražūtingą kelionę, kuri baigiasi Vakarų pakrantėje.

Vaidina
-------

* Klavdia Koršunova,
* Šarūnas Bartas,
* Eliza Sednaoui,
* Erwan Ribard
* Arūnas Storpirštis.

Kūrybinė grupė
--------------

* Režisierius – Šarūnas Bartas,
* Scenaristas – Šarūnas Bartas,
* Operatoriai – Audrius Kemežys, Dmitri Ermakov.
**Piotras Jakuševas** (rus. *Петр Герасимович Якушев*, 1919 m. Jaroslavkos kaime dabartiniame Jefremovo rajone, Tulos sritis – 1973 m.) – tarybinis ginklų konstruktorius, sukonstravęs 23 mm zenitines automatines patrankas 2A-7 ir 2A-14, 73 mm tanko patranką 2A-25 Molnija, aviacinį 12,7 mm kulkosvaidį JakB-12,7.

Biografija
----------

Piotras Jakuševas gimė 1919 m. Jaroslavkos kaime dabartiniame Jefremovo rajone (Tulos sritis), valstiečio šeimoje. 1937 m. baigė vidurinę mokyklą ir įstojo į Tulos Mechanikos institutą.

1941 m. dėl karo veiksmų buvo evakuotas į Uralą, kur dirbo karinėje gamykloje technologu ir dalyvavo organizuojant 12,7 mm aviacinio kulkosvaidžio UB ir 23 mm aviacinės patrankos VJa gamybą. 1945 m. balandį grįžo į Tulą tęsti mokymosi. 1947 m. baigė Tulos Mechanikos institutą.

Nuo 1947 m. iki 1961 m. dirbo 14-ame Centriniame konstravimo biure (*ЦКБ-14*) Tuloje, kur buvo inžinierius konstruktorius, vyriausias projekto konstruktorius, konstruktorių skyriaus viršininkas. Nuo 1961 m. P. Jakuševas buvo skyriaus viršininkas ir vyriausias projekto konstruktorius Centriniame sportinių ir medžioklinių ginklų kontravimo ir tyrimų biure Tuloje.

1969 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją.

Apdovanojimai:

* TSRS Valstybine premija (1968)
* S. Mosino premija (dukart)
* Garbės ženklo ordinas, medaliai

Nuorodos
--------

* ЯКУШЕВ Петр Герасимович Archyvuota kopija 2007-12-15 iš Wayback Machine projekto.
* Люди, Конструкторы оружия, ЯКУШЕВ Пётр Герасимович

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSovietų ir Rusijos šaunamųjų ginklų konstruktoriai |
| --- |
|  |
| 
Afanasjevas • Berezinas • Degtiariovas • Dragunovas • Fiodorovas • Glagolevas • Goriunovas • Griazevas • Jakuševas • Jaryginas • V. Kalašnikovas • M. Kalašnikovas • Komarickis • Korobovas • Korovinas • Makarovas • Margolinas • Mosinas • Nikitinas • Nikonovas • Silinas • V. Simonovas • S. Simonovas • Smirnskis • Stečkinas • Sudajevas • Šipunovas • Špaginas • Špitalnas • Telešas • Tokarevas • Vladimirovas • Volkovas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Adeno įlanka
**Adeno įlanka** (angl. *Gulf of Aden*) – vakarinė Arabų jūros įlanka, esanti tarp Jemeno Arabijos pusiasalyje ir Somalio Rytų Afrikoje. Įlanka jungiasi su Raudonąja jūra Bab el Mandebo sąsiauriu. Įlankos ilgis 885 km. Adeno įlanka yra svarbioje strateginėje vietoje, kadangi pro ją plaukia dauguma laivų, keliaujančių iš Indijos vandenyno ir Persijos įlankos į Viduržemio jūrą ir Europą. Įlankoje gausu žuvies, vėžlių, omarų, yra koralų. Vanduo gana švarus ir mažai užterštas. Pagrindiniai uostai: Adenas Jemene (pagal kurį ir pavadinta įlanka) bei Berbera Somalyje.

Istorija
--------

Nuo XVI a. pagrindiniai pretendentai į viešpatavimą Adeno įlankoje buvo Anglija , Portugalija ir Turkija. XIX a. anglai išstūmė kitus varžovus ir ėmė valdyti vieni. XX a. 7-ojo dešimtmečio pabaigoje, anglams pasitraukus iš Artimųjų Rytų, įlankoje vis didesnę įtaką įgijo TSRS karinės jūrų pajėgos. Dėl arabų - Izraelio karo, 1967 m.– 1975 m. Sueco kanalas buvo uždarytas ir Adeno įlankos svarba buvo sumažėjusi.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Prancūzijos imperatorius** (pranc. *Empereur des Français*) – Prancūzijos vadovo titulas, naudotas Bonapartų. Pirmuoju imperatoriumi 1804 m. gegužės 18 d. Prancūzijos Senate buvo išrinktas Napoleonas Bonapartas. 1804 m. gruodžio 2 d. Paryžiaus Dievo Motinos katedroje jis karūnuotas Napoleonu I. Titulas pabrėžė, kad imperatorių „valdo" Prancūzijos žmonės. Titulas buvo sukurtas išsaugoti Prancūzijos Respublikos įvaizdį ir parodyti, kad po Prancūzijos revoliucijos panaikinta feodalinė sistema, ir kad Prancūzijos imperatorius turi tokias pat teises kaip ir Prancūzijos žmonės. 1809 m. sausio 1 d. valstybė oficialiai pradėta vadinti Prancūzijos imperija.

Prancūzijos imperatoriai
------------------------

* Napoleonas I Bonapartas (valdė 1804–1814 ir 1815 m.)
* Napoleonas II (valdė 1815 m.)
* Napoleonas III (valdė 1852–1870 m.)

* Napoleonas I BonapartasNapoleonas I Bonapartas
* Napoleonas IINapoleonas II
* Napoleonas IIINapoleonas III
Koordinatės: 55°10′07″ š. pl. 24°12′01″ r. ilg.﻿ / ﻿55.16861°š. pl. 24.20028°r. ilg.﻿ / 55.16861; 24.20028


| Palankesių dvaras |
| --- |
|   |
| Vieta | Palankesiai, Žeimių seniūnija, Jonavos rajonas |
| Įkurtas | XIX a. viduryje |

**Palankesių dvaras** – buvęs dvaras Vidurio Lietuvoje (Palankesiai, Žeimių seniūnija, Jonavos rajonas).

Svirnas
Netoli Palankesių dvarvietės teka Lankesa. Į šiaurę yra miestelis Žeimiai. Išlikusi dvarvietė saugoma valstybės, nustatytas individualus apsaugos ir naudojimo reglamentas. Išlikusi Palankesių buvusio dvaro sodyba. Jos pagrindinį kiemą formuoja alėjos ašyje stovintis ponų namas ir abipus jo, kiemo šonuose, suręstas kumetynas (šeimyninė) bei fachverko konstrukcijos svirnas. Sprendžiant iš formų, struktūros ir konstrukcijų dvaras statytas XIX a. viduryje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Buvusių dvarų ir palivarkų paminklinės sodybos, kurioms nustatomas individualus apsaugos ir naudojimo reglamentas, sąrašas
2. ↑  „Objekto Nr. 127 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
3. ↑  Nuotraukos
Adenos kultūra – žalia spalva ir jos kaimynės
Krielio pilkapis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Adenos kultūra** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Adenos kultūra** – archeologinė kultūra, plitusi 500 m. pr. m. e. – 100 m. e. m. Šiaurės Amerikos rytinėje dalyje. Pavadinta fermos Ohajo valstijoje, greta kurios gausu piliakalnių ir pilkapių, vardu.

Arealas
-------

Paminklų grupių aptinkama Indianoje, Kentukyje, Vakarų Virdžinijoje ir Pensilvanijoje.

Kultūra
-------

Piliakalniai – nupjautos piramidės formos, iki 20 m aukščio, ant jų būta medinių šventovių ir įtvirtinimų. Žmonės daugiausia gyveno apskrituose su kūgio formos stogu būstuose. Vertėsi žvejyba, iš dalies žemdirbyste – pradėti auginti kukurūzai, rinko augalinį maistą. Naudojo akmeninius kaplius ir kirvius, molinius indus; rasta ornamentuotų vario dirbinių, akmens plokštelių su geometriniais ženklais. Mirusiuosius, apibertus ochra, laidojo medinėse dėžėse, įvairių gyvūnų formų pilkapiuose. Adenos kultūra turėjo įtakos kitoms kultūroms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Adenos kultūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 84 psl.

Literatūra
----------

* W. Mills. North American Adena Culture and Period (*Šiaurės Amerikos Adenos kultūra ir periodas*), 1901 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Dagestano vėliava
**Dagestano vėliava** – Rusijai pavaldžios Dagestano Respublikos vėliava. Priimta 1994 m. Tai horizontali trispalvė, sudaryta iš žalios, žydros ir raudonos juostų. Žalia spalva simbolizuoja islamą, žydra – Kaspijos jūrą, raudona – drąsą ir ištikimybę. 2003 m. vėliavos proporcijos pakeistos iš 1:2 į 2:3.

Panašią vėliavą 1921–1924 m. turėjo Šiaurės Kaukazo kalnų respublika – jos spalvų išdėstymas buvo juoda, žalia, raudona. Tarybiniais laikais Dagestaną simbolizavo raudona vėliava su krašto pavadinimo santrumpa. 1954 m. pridėta žydra vertikali juosta vėliavos kairėje pusėje bei geltoni pjautuvas ir kūjis ir penkiakampės žvaigždės kontūras.

* XIX a. Kaukazo imamato vėliavaXIX a. Kaukazo imamato vėliava
* Šiaurės Kaukazo kalnų respublikos vėliava, 1921–1924Šiaurės Kaukazo kalnų respublikos vėliava, 1921–1924
* Dagestano ATSR vėliava, 1925–1927Dagestano ATSR vėliava, 1925–1927
* Dagestano ATSR vėliava, 1927–1954Dagestano ATSR vėliava, 1927–1954
* Dagestano ATSR vėliava, 1954–1991Dagestano ATSR vėliava, 1954–1991
* Dagestano vėliava, 1994–2003Dagestano vėliava, 1994–2003
Koordinatės: 55°23′01″š. pl. 23°15′23″r. ilg.﻿ / ﻿55.38360°š. pl. 23.25628°r. ilg.﻿ / 55.38360; 23.25628

Kengių liepa|  
Liepa 2018 m. vasarą |
| Vieta | Kengiai,Raseinių rajonas |
| Rūšis | liepa |
| Aukštis | 22,0 m |
| Apimtis (1,3 m aukštyje) | 4,07 m |

**Kengių liepa** – gamtos paveldo objektas, išskirtinis medis (kamieno apimtis daugiau negu 4 m), augantis Kengių kaime, Raseinių rajone. Liepa pasiekiama iš kelio  **3507**  Raseiniai–Laužai–Tarosai , pavažiavus 1,6 km žvyrkeliu nuo Lenkelių į šiaurę. Ji auga nedidelėje medžių grupėje, kurią supa lygus kraštovaizdis, dirbami laukai. Kaimynystėje yra kelios atskirai stovinčios trobos. 2018 m. duomenimis, objektas kelio nuorodomis nebuvo pažymėtas, nepritaikytas lankymui (stelbiamas greta augančių medžių ir krūmų).

Liepos kamienas
Dalis Kengių kaimo (buvusios dvarvietės pusėje) patenka į Dubysos regioninio parko teritoriją. Paėjus link Dubysos galima rasti kelio Raseiniai – Navininkai – Bernotai (Šlapkelio) brastos liekanas.

Kengių liepa valstybės saugoma paskelbta LR aplinkos ministro 2016 m. vasario 8 d. įsakymu Nr. D1-88.

Istorija
--------

Spėjama, kad Kengių liepos amžius gali būti 150-200 metų. Liepa ir greta augantys želdynai mena čia buvusį Kengių dvarą, kuris istoriniuose šaltiniuose minimas 1775 m. Net ir dabar čia auga Žemaitijos dvareliams būdingi augalai: paprastosios alyvos, baltauogės meškytės, šermukšnialapės lanksvūnės. Liepos apsauga, istorinių žinių saugojimu ir perdavimu domisi dabartinis sklypo savininkas Viktoras Šarupičius.

Duomenys
--------

* Medžio rūšis – neskelbiama (Saugomų teritorijų valstybės kadastre nurodoma gentis – liepos (*Tilia*))
* Kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – 4,07 m
* Aukštis – 22 m
* Amžius – 150-200 metų

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Dubysos regioninis parkas. Kengių liepa

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
* Lenkelių kaimo bendruomenė. Kengių liepa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RRaseinių rajono savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Dubysos regioninis parkas • Tytuvėnų regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Balčios hidrografinis • Dubysos ichtiologinis • Jukainių geomorfologinis • Pašešuvio kraštovaizdžio • Praviršulio tyrelio botaninis-zoologinis |
|  |
| Biosferos poligonai | 
Blinstrubiškio miško |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Akmenės akmuo • Rinkšelių akmuo • Skirtino akmuo |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Dubenuotas akmuo • Gražusis Plauginių miško ąžuolas • Julinų dvaro liepų alėja • Kengių liepa • Lelyko atodanga • Mikalojaus Daukšos ąžuolas • Molavėnų ąžuolas • Pakalniškių akmuo • Pašešuvio tufų atodanga • Pšemislo Neveravičiaus uosis • ~~Vienišoji Zvėgių miško pušis~~ |

 |
| Medaliai |
| --- |
|  |
| **Atstovaujant: Lenkijos vėliava Lenkija**  |
| Šuoliai su slidėmis |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2021 Oberstdorfas | Individualiai NH |
| **Auksas** | 2023 Planica | Individualiai NH |
| **Auksas** | 2017 Latis | Komanda LH |
| **Bronza** | 2013 Val di Fiemė | Komanda LH |
| **Bronza** | 2015 Falunas | Komanda LH |
| **Bronza** | 2017 Latis | Individualiai LH |
| **Bronza** | 2021 Oberstdorfas | Komanda NH |

**Piotr Żyła** (g. 1987 m. sausio 16 d. Cešyne) – Lenkijos šuolininkas su slidėmis, olimpietis, pasaulio čempionas.

Biografija
----------

2013 m. pasaulio taurės etape Osle pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos užėmęs pirmąją vietą. Tais pačiais metais pelnė pirmąjį pasaulio čempionatų medalį – bronzą komandinėje rungtyje.

Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse individualioje rungtyje užėmė 34-ą vietą, o komandinėje įskaitoje su Lenkijos nacionaline rinktine liko 4-as.

2017 m. kartu su Lenkijos rinktine tapo pasaulio čempionais.

2021 m. pasaulio čempionate pirmą kartą tapo pasaulio individualios rungties čempionu. 2023 m. pasaulio čempionate antrą kartą tapo pasaulio individualios rungties čempionu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biographical information". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 28 d..

Nuorodos
--------

* FIS svetainėje
Adenoidai (pažymėta žaliai)
**Adenoidai** – ryklės tonzilių, esančių nosiaryklėje, išvašos. Dažniausiai pasitaiko vaikams, ypač 3–5 metų, paskui mažėja. Lytinės brandos metu išnyksta, tačiau kai kada būna ir suaugusiems, dažniau 25-30 m. vyrams.

Kaip etiologiniai faktoriai išskiriama dažna sloga, prienosinių ančių uždegimas (sinusitas), vaikų infekcinės ir alerginės ligos, mažakraujystė, tuberkuliozė.

Adenoidai užkemša nosies užpakalinės ertmės angas ir apsunkina kvėpavimą pro nosį, dėl to nosies gleivinėje susitvenkia kraujo ir limfos, susidaro sąlygos kilti slogai ir prienosinių ančių uždegimui. Kvėpuojant pro burną, oras nesušildomas, nesudrėkinamas ir neapvalomas nuo dulkių, todėl greičiau susergama laringitu, tracheitu, bronchitu ir plaučių uždegimu. Taip pat gali užkimšti ausies trimito angą, dėl to sutrinka ausies funkcija.

Gali būti daroma operacija, per kurią spec. instrumentu adenotomu adenoidai pašalinami.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Eugenijus Lesinskas. *Adenoidai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-04-05.
2. 1 2 3 4 5  Medicinos enciklopedija, T. I (A–M). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1993, 13 psl.
Čo Oju, Lotsė, Makalu ir Everestas matomi iš Tarptautinės kosminės stoties
**Aukštesni nei 8000 m virš jūros lygio kalnai** (angl. *eight-thousanders*) – keturiolika aukščiausių pasaulio kalnų, kurių aukštis virš jūros lygio yra daugiau kaip 8000 m. Visi šie kalnai yra Himalajų ir Karakumų kalnų grandinėse, Azijoje.

Pirmą kartą bandyta įlipti į aukštesnį nei 8000 m virš jūros lygio kalną (Nanga Parbatas) 1895 metų ekspedicijoje, vadovaujamoje Alberto Mumerio (tarp jos dalyvių buvo ir Normanas Kolis). Ekspedicija baigėsi nesėkme, kuomet Mumeris bei du gorkai dingo be žinios (manoma, žuvo po sniego lavina).

Pirmąkart į aukštesnį nei 8000 m virš jūros lygio kalną (Anapurna) pavyko įkopti 1950 m.

Pirmasis žmogus, įkopęs į visus aukštesnius nei 8000 m kalnus, buvo Reinholdas Messneris.

**Aukštesni nei 8000 m virš jūros lygio kalnai**| Everestas | 8849 m |
| K2 | 8614 m |
| Kančendžanga | 8586 m |
| Lotsė | 8516 m |
| Makalu | 8485 m |
| Čo Oju | 8188 m |
| Daulagyris | 8167 m |
| Manaslu | 8163 m |
| Nanga Parbatas | 8125 m |
| Anapurna | 8091 m |
| Gašerbrumas I | 8080 m |
| Brod Pikas | 8051 m |
| Gašerbrumas II | 8035 m |
| Šišapangma | 8027 m |

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  *The Eight-Thousanders*. The Earth Observatory. Nuoroda tikrinta 2023-04-07.
2. ↑  Jonathan Neale. Tigers of the Snow: How One Fateful Climb Made The Sherpas Mountaineering Legends. St. Martin’s Publishing Group, 2002, p. xiv. .
3. ↑  Frederic V. Hartemann, Robert Hauptman. The Mountain Encyclopedia: An A-Z Compendium of More Than 2,300 Terms, Concepts, Ideas, and People. Scarecrow Press, p. 152.
4. ↑  *World 8000-meter Peaks*. Peakbagger. Nuoroda tikrinta 2023-04-07.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Phacelia tanacetifolia** |
| --- |
| Bitinė facelija (Phacelia tanacetifolia)Bitinė facelija (*Phacelia tanacetifolia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Hidrofiliniai  *( Hydrophyllaceae)* |
| Gentis: | Facelija  *( Phacelia)* |
| Rūšis: | Bitinė facelija  *( Phacelia tanacetifolia)* |

 |

**Bitinė facelija** (*Phacelia tanacetifolia*) – hidrofilinių (*Hydrophyllaceae*) šeimos augalas,

Augalas 30-70 cm aukščio. Stiebas stačias, šakotas. Lapai plunksniškai suskaldyti, prie stiebo priaugę pražangiai. Žiedai susitelkę į tankius riestukus, kurie gerokai pailgėja žiedui peržydėjus. Vainikėlis mėlynas, kartais baltas. Vaisius – dėžutė. Žydi liepos – rugpjūčio mėn.

Bitinė facelija – labai vertingas medingas augalas. Iš jo bitės renka nektarą. Medus baltas arba šviesiai žalsvas, malonaus kvapo ir skonio. Lietuvoje retokai auginama, bet randama ir sulaukėjusi.
| **Andrena nasuta**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Šeima: | Žeminės bitės  *( Andrenidae)* |
| Gentis: | Smėliabitė  *( Andrena)* |
| Rūšis: | Ilganosė smėliabitė  *( Andrena nasuta)* |

 |
| Binomas |
| ***Andrena nasuta***Giraud, 1863 |

**Ilganosė smėliabitė** (*Andrena nasuta*) – žeminių bičių (*Andrenidae*) šeimos smėliabičių (*Andrena*) genties rūšis. Paplitusi Pietryčių ir Vidurio Europoje, Turkijoje. Lietuvoje praeina šiaurinė arealo riba. 

Ilganosė smėliabitė įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 3 (R) kategoriją (retos rūšys), saugoma nuo 1989 m. Lietuvoje aptikta pietinėje dalyje: Obelijos ežero apylinkėse (1980 m. Alytaus raj.), ties Krikštonimis (1986 m. Lazdijų raj.), Gudakiemiu, Puvočiais (1987 m. Varėnos raj.) ir kt. Keliolikoje radaviečių pagauta vos 30 individų.

Biologija
---------

Ilganosė smėliabitė skraido birželio–liepos mėnesiais. Pasirenka kalvų šlaitus, dykvietes tarp dirbamų laukų, žvyro karjerus. Per metus gyvena viena vabzdžių karta. Lanko vaistinio godo žiedus. Veisiasi pavieniui ant žvyringo priesmėlio ar priemolio su reta žoline danga dirvožemyje išraustais urveliais. Kolonijų nesudaro.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 143 p. ISBN 978-9955-692-71-3
| Puerto Arika*Puerto Arica* |
| --- |
| 

Puerto ArikaPuerto Arika

2°08′53″ p. pl. 71°45′12″ v. ilg.﻿ / ﻿2.14806°š. pl. 71.75333°r. ilg.﻿ / 2.14806; 71.75333﻿ (Puerto Arika)Koordinatės: 2°08′53″ p. pl. 71°45′12″ v. ilg.﻿ / ﻿2.14806°š. pl. 71.75333°r. ilg.﻿ / 2.14806; 71.75333﻿ (Puerto Arika) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Kolumbijos vėliava Kolumbija |
| **Departamentas** | Amazonės departamentas Amazonės departamentas (Kolumbija) |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1930 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 1 042  |
| **Altitudė** | 96 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Puerto Arika |

**Puerto Arika** (isp. *Puerto Arica*) – gyvenvietė pietryčių Kolumbijoje, Amazonės departamente, Peru pasienyje, kairiajame Putumajo krante, netoli Igara Paranos žiočių. Įsikūrusi 300 km į šiaurės vakarus nuo Letisijos, 240 km į šiaurės rytus nuo Ikitoso. Verčiamasi žvejyba, gyvulininkyste, žemės ūkiu (manijokų, bananų, kukurūzų, cukranendrių auginimu), turizmu. Yra karinė bazė.

Puerto Arika sudaro savivaldybėms nepriskirtą teritoriją (13 791 km²), kuri rečiausiai apgyvendinta visoje šalyje (0,075 žm./km²). Kitos didesnės gyvenvietės: Puerto Faraonas, Lago Grandė, Sabalojakas, Puerto Kartachena. Gyvena indėnai vitotai ir borai.

Puerto Arikos savivaldybėms nepriskirta teritorija departamento žemėlapyje

Istorija
--------

Gyvenvietę Ramiojo vandenyno karo metu įkūrė perujiečiai pabėgėliai, atsikraustę iš Arikos apylinkių (dab. Čilė). 1922 m. Kolumbijai ir Peru pasirašius Salomono–Losano sutartį, vietovė atsidūrė Kolumbijos žinioje, tad perujiečiai vėl išsikėlė ir įkūrė kitą Puerto Ariką Peru (Loreto departamentas).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Corregimiento – Puerto Arica, *Gobernación de Amazonas*
2. ↑  COLOMBIA: Administrative Division, *citypopulation.de*
3. ↑  Raúl Porras Barrenechea. *Historia de los límites del Perú*. Librería Francesa Científica y Casa Editorial E. Rosay. pp. 79–80
Koordinatės: 55°52′52″š. pl. 23°12′10″r. ilg.﻿ / ﻿55.8810°š. pl. 23.2029°r. ilg.﻿ / 55.8810; 23.2029

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*

|  Aukštelkės šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Šiaulių |
| **Savivaldybė** | Šiaulių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Aukštelkė |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1932 m. |
| **Stilius** | neobarokas |

**Aukštelkės šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Aukštelkės kaime, kelių  **A12**  Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas  ir Aukštelkė – Sauginiai – Kuršėnai sankryžoje.

Istorija
--------

Aukštelkės bažnyčia naktį
Apie 1764 m. Aukštelkės dvare pastatyta koplyčia. Antano Radavičiaus rūpesčiu 1885 m. pastatyta mūrinė koplyčia. priklausė Šiaulių parapijai, ją aptarnavo Šiaulių kunigai. Audra 1903 m. nuplėšė koplyčios stogą, 1905 m. ji suremontuota, sutvirtinti pamatai. 1915 m. Pirmojo pasaulinio karo mūšiuose sugriauta.

Visuomenės veikėjas kunigas Vincentas Jarulaitis (1859–1939 m. palaidotas Aukštelkėje) 1932 m. koplyčią atstatė. Jai 1935 m. dovanota 19 ha žemės. Po Antrojo pasaulinio karo koplyčią imta vadinti bažnyčia. 1967 m. ji suremontuota.

Architektūra
------------

Bažnyčia neobarokinė, turi neoklasicizmo architektūros bruožų, stačiakampio plano, bebokštė, su trisiene apside, vienanavė.

Šventoriuje palaidotas iš Aukštelkės parapijos kilęs kunigas Vaclovas Tamoševičius (1912–1991 m.), karo ir pokario metais kalintas.

Galerija
--------

* Angelo skulptūra prie pagrindinio įėjimo vakariniame fasadeAngelo skulptūra prie pagrindinio įėjimo vakariniame fasade
* Koplytstulpis prie bažnyčiosKoplytstulpis prie bažnyčios
* Pietinis bažnyčios fasadasPietinis bažnyčios fasadas
* Priekis 2015 m.Priekis 2015 m.
* Bažnyčios apsidėBažnyčios apsidė
* Bažnyčia nuo Sauginių kelioBažnyčia nuo Sauginių kelio

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aukštelkės šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Pudučeris*Pondichéry* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Administracinis centras** | Pudučeris |
| **Rajonai** | 4 |
| **Oficialios kalbos** | tamilų, telugų, malajalių, prancūzų |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 1 413 500 |
| **Plotas** | 490 km² |
| **Tankumas** (2020) | 2 885 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | pon.nic.in |
|  **Vikiteka** | PudučerisVikiteka |

**Pudučeris** (tamil. புதுச்சேரி  = *Putuccēri*) arba **Pondičeris** (pranc. *Pondichéry*, hind. पॉन्डिचेरी, IAST: *Põnḍicerī*) – Indijos sąjunginė teritorija, apimanti 4 eksklavus Indostano pusiasalio pietinėje dalyje. Administracinis centras – Pudučeris.

Geografija
----------

Teritoriją sudaro 4, vienas nuo kito atskirti rajonai. 3 rajonai yra Bengalijos įlankos pakrantėje: Pudučeris, Karaikalas (apsupti Tamilnado) ir Janamas (apsuptas Andhra Pradešo). Ketvirtasis, Mahės rajonas, yra Malabaro krante, Keraloje. Kiekvienas iš šių rajonų savo ruožtu sudaryti iš mažų eksklavų.

Istorija
--------

Prancūzai nuo XVII a. bandė kolonizuoti rytines Indostano pakrantes, tačiau XVIII a. jiems pavyko išlaikyti tik kelis pakrančių miestus, kurie sudarė Prancūzijos Indijos koloniją. 1954 m. Prancūzija šias valdas perdavė Indijai.

Gyventojai
----------

Pudučeryje yra patvirtintos 4 valstybinės kalbos: tamilų (daugiausia naudojama Pudučerio ir Karaikalo miestuose), telugų (daugiausia Janame), malajalių (Mahėje) ir prancūzų (kaip tradicinė kalba). Taip pat plačiai vartojama anglų kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  INDIA: States and Major Agglomerations, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
| Indijos valstijos ir teritorijos | Flag of India |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **Valstijos:** | Andhra Pradešas • Arunačal Pradešas • Asamas • Biharas • Čhatisgarhas • Goa • Gudžaratas • Džharkhandas • Harjana • Himačal Pradešas • Karnataka • Kerala • Madhja Pradešas • Maharaštra • Manipuras • Meghalaja • Mizoramas • Nagalandas • Orisa • Pandžabas • Radžasthanas • Sikimas • Tamil Nadu • Telangana • Tripura • Utarakhandas • Utar Pradešas • Vakarų Bengalija |
| **Teritorijos:** | Andamanų ir Nikobarų salos • Čandigarhas • Dadra ir Nagar Havelis bei Damanas ir Diu • Valstybės sostinės teritorija • Džamu ir Kašmyras • Ladakas • Lakšadvipas • Pudučeris |

 |
| Dagmar Lassander |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Dagmar Regine Hader |
|  |
| Gimė | 1943 m. birželio 16 d. (78 metai)Praha, dabartinė Čekija |
|  |
| Šalis |  Vokietija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Dagmar Lasander** (tikrasis vardas –  *Dagmar Regine Hader* ; g. 1943 m. birželio 16 d. Praha) – vokiečių aktorė.

Biografija
----------

Lasander gimė 1943 m. Prahoje, kuri tuo metu priklausė Vokietijai, prancūzo ir vokietės šeimoje. Pradžioje įsidarbinusi Berlyno operoje kostiumų dailininke, 1966 m. atliko pirmąjį vaidmenį kine, filme „Sperrbezirk". Nuo 1969 m. dešimtmetį Lasander nuolatos filmavosi Italijoje siaubo, erotiniuose bei kriminaliniuose filmuose, vėliau pasirodė ir televizijos serialuose. Paskutinį vaidmenį ji atliko 1994 m.

2015 m. sukurtame siaubo filme „We Are Still Here" vienas iš personažų yra pavadintas aktorės vardu ir pavarde jos garbei.

Dalinė filmografija
-------------------

Lassander ir Gloria Guida
* „Neįtartinos moters uždraustos nuotraukos" (1970)
* „Raudonas beprotybės ženklas" (1970)
* „Visuotinis gėdos jausmas" (1976)
* „Juodoji Emanuelė 2" (1976)
* „Cukrus, medus ir pipirai" (1980)
* „Bloga akis" (1983)
* „Nusikaltimas „Formulėje 1"" (1984)
* „Malonumas" (1985)

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dagmar Lassander** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
| **Rumex hydrolapathum** |
| --- |
| Ilgalapė rūgštynė (*Rumex hydrolapathum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Rūgtiniai  *( Polygonaceae)* |
| Gentis: | Rūgštynė  *( Rumex)* |
| Rūšis: | Ilgalapė rūgštynė  *( Rumex hydrolapathum)* |

 |

**Ilgalapė rūgštynė** (*Rumex hydrolapathum*) – rūgtinių (*Polygonaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Natūraliai paplitusi beveik visoje Europoje (išskyrus Portugaliją, Krymą, Islandiją, Viduržemio jūros salas), Kaukaze, Mažojoje Azijoje, Vakarų Sibire. Patekusi į Kurilų salas.

Tai 1–2 m aukščio žolinis augalas. Apatiniai lapai labai ilgi (50–60 cm), pamatas siaurai pleištiškas, viršūnė nusmailėjusi, standūs. Lapų šoninės gyslos šakojasi nuo vidurinės stačiu kampu. Lapkočio viršutinė pusė su lygi. Vidiniai apyžiedžio lapeliai plačiai trikampiški. Žiedynas platus, tankus. Žydi birželio–liepos mėnesiais.

Ilgalapė rūgštynė Lietuvoje apyretė. Auga upių, ežerų, tvenkinių pakrantėse, pelkėse.

* PožymiaiPožymiai
* Būdingi ilgi lapaiBūdingi ilgi lapai
* ŽiedynaiŽiedynai
* Augavietėje (Vokietija)Augavietėje (Vokietija)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rumex hydrolapathum Huds. *Kew Royal Botanic Gardens*
2. ↑  Algirdas Lekavičius. *Vadovas augalams pažinti*. – Vilnius: Mokslas, 1989. // psl. 64
3. ↑  „Water dock: Rumex hydrolapathum". *NatureGate*


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ilgalapė rūgštynė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Vipera ammodytes** |
| --- |
| Ilganosė angis (Vipera ammodytes)Ilganosė angis (*Vipera ammodytes*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Pobūris: | Gyvatės  *( Serpentes)* |
| Šeima: | Angys  *( Viperidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios angys  *( Viperinae)* |
| Gentis: | Angys  *( Vipera)* |
| Rūšis: | Ilganosė angis  *( Vipera ammodytes)* |

 |
| Binomas |
| ***Vipera ammodytes***Linnaeus, 1758 |

**Ilganosė angis** (*Vipera ammodytes*) – angių (*Viperidae*) šeimos nuodinga gyvatė, priklausanti tikrųjų angių (*Viperinae*) pošeimiui.

Išvaizda
--------

Kūnas 60-70 cm ilgio, kartais iki 90 cm. Galvos viršus su smulkais nelygiais raginiais žvynais. Burnos priekyje į viršų ir truputį į priekį nukreipta minkšta nusmailėjusi 3-5 mm ilgio atauga, padengta žvynais. Kūno viršus pilkas, rudas ar raudonai rudas, su tamsia zigzago formos juosta arba išilgai nugaros su stambiomis rombinėmmis ar skersinėmis juostomis. Galva rudai pilka, tankiais smulkiais taškais ir dėmėmis. Uodegoas galo apačia raudona, geltona ar žalia.

Paplitimas
----------

Arealas apima Italijos rytinė dalį, Slovakijos pietinę dalį, Vengriją, Slovėniją, Kroatiją, Serbiją, Albaniją, Makedoniją, Rumuniją, Bulgariją, Turkiją, Gruziją ir Siriją.

Gyvenimo būdas
--------------

Gyvena akmenuotuose kalnų šlaituose, apaugusiuose krūmais, upių pakrantėse, griuvėsiuose, akmenynuose. Minta graužikais, paukščiais, rečiau driežais. Poruojasi kovo-balandžio mėn. Rugpjūčio-rugsėjo mėn. patelė pagimdo iki 20 jauniklių, kurie 20-23 cm ilgio. 

Ilganosė angis nuodinga, bet žmonių mirties atvejų neužfiksuota. Nuodai naudojami gydomųjų preparatų gamybai. Naudinga, nes sunakina nemažai graužikų.

Skiriamieji požymiai
--------------------

Nuo kitų angių skiriasi burnos priekyje esančia išauga.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ilganosė angis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Marytė Mitkuvienė** |
| --- |
| Gimė | 1949 m. (~74 metai)Naujalaukis (Trakai) |
|  |
| Veikla | teisininkė, buvusi valstybinė arbitrė, LR ūkinio teismo pirmininkė |
| Sritis | teisė |
| Organizacijos | Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyrius |
| Pareigos | teisėja |
|  |
| Alma mater | 1975 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas |

**Marytė Mitkuvienė** (g. 1949 m. Naujalaukyje, Trakų rajonas) – teisininkė, Apeliacinio teismo teisėja, buvusi LR ūkinio teismo pirmininkė.

Biografija
----------

1975 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1975 m. įmonės "Lelija" juriskonsultė, Juridinio skyriaus viršininkė, nuo 1984 m. Valstybinio arbitražo valstybinė arbitrė, vyr. valstybinė arbitrė, nuo 1994 m. iki 1998 m. LR ūkinio teismo teisėja, teismo pirmininkė, nuo 1998 m. iki 2003 m. Vilniaus apygardos teismo, nuo 2004 m. liepos Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėja.

Moka anglų, rusų kalbas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  CV Archyvuota kopija 2010-02-12 iš Wayback Machine projekto. (Teismai.lt)
|  |
| --- |
| The Iron Maidens |
|  
Grupė 2016 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Žanrai | heavy metal |
| Aktyvumo metai | 2001–dabar |
| Įrašų kompanija | DRZ, Powerslave |
| Susijusi veikla | Iron Maiden, Phantom Blue |
| Svetainė | theironmaidens.com |
| Nariai |
| Linda McDonald, Wanda Ortiz, Courtney Cox, Kirsten Rosenberg, Nikki Stringfield |
| Buvę nariai |
| Melanie Sisneros, Jenny Warren, Jojo Draven, Aja Kim, Elizabeth Schall, Sara Marsh, Heather Baker, Nita Strauss |

**The Iron Maidens** – merginų tribute heavy metal grupė iš Los Andželo, Kalifornijos, atliekanti Didžiosios Britanijos grupės Iron Maiden dainas.

Istorija
--------

Grupę 2001 metų birželį įkūrė vokalistė Jenny Warren ir bosine gitara grojusi Melanie Sisneros iš kitos „Iron Maiden" tribute grupės „Wrathchild". Prie jų prisijungė Linda McDonald (būgnai) ir Jojo Draven (gitara) iš grupės „Phantom Blue" bei Sara Marsh (gitara).

2003 metais, grupei pradėjus pirmojo albumo įrašus, dėl asmeninių priežasčių iš jos pasitraukė Jenny Warren. Naująja vokaliste tapo Aja Kim. 2005 m. grupė išleido albumą „World's Only Female Tribute to Iron Maiden". Pasirodžius albumui, grupę paliko Jojo Draven.

2007 metais grupė įrašė antrąjį albumą „Route 666" kartu su „Motörhead" gitaristu Philu Campbellu.

2008 metų vasarą grupę paliko Heather Baker ir Aja Kim, nusprendusios pradėti solo karjeras. Jas pakeitė gitara grojanti Courtney Cox ir vokalistė Kirsten Rosenberg. Tais pačiais metais pasirodė Japonijos rinkai skirtas EP albumas „The Root of All Evil".

2010 metais iš grupės pasitraukė Sara Marsh. Tų pačių metų pabaigoje buvo išleitas DVD „Metal Gathering Tour Live in Japan 2010".

Diskografija
------------

### Studijiniai albumai

* *World's Only Female Tribute to Iron Maiden* (2005 m.)
* *Route 666* (2007 m.)
* *The Root of All Evil* (2008 m.)

### Gyvo garso albumai

* *Metal Gathering Tour Live in Japan 2010* (2010 m.)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė