**Papildinys** – sintaksės mokslo, kalbos dalių kategorija. Jis yra antrininkė sakinio dalis, kuri atsako į klausimus ko? kam? ką? kuo? Šiuos klausimus keliame iš tarinio. Pavyzdžiai:

1.Negirk pradžios, girk pabaigą.
*Ko negirk? – pradžios.*
Ką girk? – pabaigą.

2.Lepinamam vaikui ragai dygsta.
*Kam ragai dygsta? – vaikui.*

3.Tėvo žodžiai mus džiugina.
*Ką džiugina? – mus.*

4.Paskui šalia išgirdau bekalbant.
*Ką išgirdau? – bekalbant.*

5.Šaukštu proto neįkrėsi.
*Kuo neįkrėsi? – šaukštu.*
Ko neįkrėsi? – proto.

6. Dėstytojas užsiminė apie bausmę.
*Apie ką dėstytojas užsiminė?- bausmę*

Papildinys reiškiamas tomis pačiomis kalbos dalimis kaip ir veiksnys – dažniausiai daiktavardžiu ir įvardžiu, taip pat daiktavardiškai vartojamu būdvardžiu ir dalyviu, veiksmažodžio bendratimi ir padalyviu.

Papildinio reiškimas
--------------------

1. Daiktavardžio, įvardžio ir kitų kalbos dalių:
a) kilmininku. *Krūtinė prisipildė gervių klyksmo. Šiluma kaulų nelaužo. Čia kiškio tupėta. Tu negąsdink manęs. Žmonės gedėjo žuvusiųjų. Baltas balto nesuteps. Septyni vieno nelaukia.‘‘*
b) naudininku. *Dideliam laivui plačių vandenų reikia. Drąsumas drąsumui nelygus. Aš tau parodysiu kelią. Saulė visiems šviečia. Turtingam ir aitvaras neša. Penktajam liepė palaukti.‘‘*
c) galininku. *Petras suprato pavojų. Dekite laužą! Aukštą visi pamato. Leisk mane arčiau prie ugnies.‘‘*
d) įnagininku. *Pažadais sotus nebūsi. Pirštu duonos neatrieksi. Juo galima pasitikėti.*
e) linksniais su prielinksniais. *Norėčiau pasikalbėti su tavimi. Papasakok apie Suomiją. Teisybė už saulę šviesesnė. Su pilvu nepasiginčysi.* 

2. Veiksmažodžio bendratimi. *Mergaitei atnešė valgyti.*

3. Padalyviu. *Niekas negirdėjo šaudant.*

Papildinys gali būti reiškiamas ir ne vienu žodžiu:
*Mus visus įkurdino mokyklos bendrabutyje.*
Ar tu matei kada žydint kaštoną? 

Kai kalbama apie objekto dalį, vartojamas ne galininkas, o kilmininkas:
*Martynai, duok cukraus (ne cukrų).*
Jonas daro klaidų (ne klaidas).
Įpilk pieno (ne pieną).

Įsidėmėtina, kad teigiamojo sakinio vardininkas neigiamajame sakinyje virsta papildinio kilmininku.
Plg.: ‘‘Yra vežimas šienui vežti. Nėra vežimo šienui vežti.
Buvo čia ir auklėtoja. Nebuvo čia ir auklėtojos.
Buvo matyti dūmai. Nebuvo matyti dūmų.‘‘

Galininkiniai veiksmažodžiai, gavę neiginį, valdo kilmininką.
Plg.: ‘‘Mindaugas skaito žurnalą. Mindaugas neskaito žurnalo.
Mes piešiame saulę. Mes nepiešiame saulės.‘‘

Po žodžių ‘‘kreiptis, skolintis, prašyti, klausti‘‘ nevartojami papildiniai su prielinksniu pas. Todėl reikia sakyti ir rašyti: ‘‘Aš kreipiausi į mokytoją (o ne Aš kreipiausi pas mokytoją); Rašalo pasiskolink iš draugo (o ne pas draugą); Vaikai prašė trenerio surengti varžybas arba …prašė trenerį… (o ne pas trenerį); Jei nesupranti, klausk mokytojo arba …klausk mokytoją (o ne pas mokytoją).‘‘

Pastaba. Jei bendratis reiškia kito veikėjo veiksmą, ji eis papildiniu: ‘‘Pirmininkas įsakė pasilikti,‘‘ o jei bendratis reiškia to paties veikėjo kitą veiksmą, tai bendratis eis tikslo aplinkybe: ‘‘Išėjo sutikti svečių,‘‘ tačiau jei du veiksmažodžiai reiškia vieną to paties veikėjo veiksmą, jie abu sudaro suvestinį tarinį: ‘‘Jis nieko nemokėjo atsakyti savo draugui.‘‘

Papildinio žymėjimas
--------------------

Nagrinėjant žodžius sintaksiškai papildinys braukiamas punktyrine linija. (-------)

Šaltiniai
---------

* Archyvuota kopija 2009-04-13 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuvių kalbos vadovėlis IX–XI klasei. Kaunas, 1976