recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje pernelyg plačiai remiamasi su straipsnio objektu artimai susijusiais šaltiniais.**Dėl to straipsnyje pateikiama informacija gali būti nepakankamai objektyvi. Jei galite, straipsnio informaciją pagrįskite nuorodomis į nepriklausomus antrinius šaltinius |


|  |
| --- |
| **Plungės „Ryto" pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Plungės „Ryto" pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Plungės „Ryto" pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | J. Tumo-Vaižganto g. 88, Plungė |
| **Direktorius(-ė)** | Stanislovas Ivanauskas |
| **Mokinių skaičius** | 1207 |
| **Įkūrimo data** | 1980 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 77 |

**Plungės „Ryto" pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Plungėje, J. Tumo-Vaižganto g. 88, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191130645. Steigėjas Plungės rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1979 m. lapkričio 19 d. KMK-114 statybininkai padėjo kertinį akmenį mokyklos statybai, o 1980 rugsėjo 1 d. KMK-114 vadovas E. Miknius įteikė pirmajam mokyklos direktoriui P. Globiui simbolinį mokyklos raktą. Pirmaisiais metais mokykloje buvo 1024 moksleiviai, dirbo 50 pedagogų. 1981 m. išleista pirmoji 83 aštuntokų laida. Pirmoji 22 abiturientų laida baigė 1982 m.

1985–1986 m. įvyko pirmoji mokytojų atestacija. 1993 m. gegužės 3 d. mokykla finansiškai atsiskyrė nuo švietimo skyriaus. 1994 m. daugiausia abiturientų įstojo į aukštąsias mokyklas, net 76 %. 1996 kovo mėnesį mokyklai suteiktas naujas vardas – Plungės „Ryto" vidurinė mokykla, gegužės mėnesį sukurta mokyklos emblema (mokytoja V. Stankuvienė), 1997 m. gruodžio mėnesį pirmąkart mokykloje vyko moksleivių prezidento rinkimai. Iš 3 pretendentų juos laimėjo 10b klasės mokinė Toma Marčinauskytė.

1998 m. birželio mėnesį pradėtas leisti neperiodinis mokyklos laikraštis „Mazgas". 1999 m. rugsėjo mėn. sukurta ir pašventinta mokyklos vėliava, kurios autoriai mokytojos I. Platakienė, V. Stankuvienė, I. Zaborskienė. 2002 m. gegužės 2 d. 17:45 val. pasirodė pirmasis mokyklos internetinis puslapis. Puslapio autorius 12a klasės mokinys Mindaugas Lukauskas. 1980 m. bibliotekos knygų fondą sudarė 8.800 egz. o 2001 m. 17000 egz. Per 20 metų biblioteka aptarnavo 22.000 skaitytojų.

Nuo 2003 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į Plungės „Ryto" pagrindinę mokyklą.

Direktoriai
-----------

* 1980 m. P. Globys
* 1990 m. Stanislovas Ivanauskas

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
**Žydų ateizmas** – etniškai ir (bent tam tikru mastu) kultūriškai žydais laikomų žmonių ateizmas. Priešingai dažnai pasitaikančiai nuomonei, sąvoka „žydų ateizmas" nėra prieštaringa, nes žydų tapatybė apima ne tik religinius, bet ir etninius bei kultūrinius komponentus. Žydų įstatyme akcentuojama kilmė per motiną reiškia, kad net ir religiniu atžvilgiu konservatyvi žydų ortodoksų valdžia ateistą, gimusį iš žydės motinos, priimtų kaip tikrą žydą.

JAV senas tradicijas turi žydų sekuliarizmas (pasaulietiškumas), kuriuo įvardijami žydai, aiškiai neatmetantys Dievo egzistavimo, bet ir nemanantys, jog religija yra svarbi jų žydiškumo dalis. 2013 m. Pju tyrimų centro atliktas tyrimas atskleidė, jog 62 % save žydais laikančių Amerikos žydų teigia, kad buvimas žydu daugiausia priklauso nuo kilmės bei kultūros ir tik 15 % mano, kad tai daugiausia religijos klausimas. Netgi 55 % judaizmą praktikuojančių žydų teigia, kad buvimas žydu daugiausia priklauso nuo kilmės ir kultūros, o 66 % įsitikinę, jog norint būti žydu nebūtina tikėti Dievą.

Išnašos
-------

1. ↑  „What Makes a Jew "Jewish"?". Chabad.org. Nuoroda tikrinta 2023-05-21.
2. ↑  *Not in the Heavens: The Tradition of Jewish Secular Thought*. David Biale. Princeton University Press, 2015, p. xii.
3. ↑  „A Portrait of Jewish Americans". *Pew Research Center*. 2013-10-01. Nuoroda tikrinta 2023-05-21.
**Žygis** – kelionė pėsčiomis, trunkanti nuo maždaug 10 km iki 100 km ir daugiau. Pavyzdžiui, Lietuvoje 10 km atstumus žygių rengėjai dažniausiai pritaiko ir šeimoms su mažais vaikais, iki 25 km žygis taip pat nereikalauja didelio žygeivių pasiruošimo, o 50 km ir ilgesni žygiai siūlomi veržlaus laisvalaikio mėgėjams, turintiems tam skirtą žygiavimo ar bėgimo avalynę, neperšlampamus ar neperpučiamus drabužius ir pan.[1]

Sportinis turizmas
------------------

Turistų burys žygiuoja Argentinos kalnuose.

*Daugiau informacijos galite rasti straipsnyje Sportinis turizmas Lietuvoje.*
Žygiavimas, kaip ekstremalaus turizmo bei ekstremalaus sporto šaka apima kopimą į kalnus (kalnų turiada) ir žygiavimą lygumomis (pėsčiųjų turizmas).

Lietuvoje nuo 1969 m. – buvo rengiamos kalnų turiados, nuo 1972 m. – pėsčiųjų turizmo varžybos Sovietų Sąjungoje. XXI a. pradžioje šių sporto šakų populiarumas neišblėso. Lietuvos žygeivių draugijos ir dabar rengia pėsčiųjų žygius Lietuvoje, įvairias kalnų turijadas buvusiose TSRS respublikose, Himalajuose ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Pažinti Kuršių nerijos gamtą ir legendas kvies „Neringos žygio" metu". *15min*. Nuoroda tikrinta 2017-08-02.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Akcijų rinkos griūtis** – staigus ir dramatiškas akcijų rinkos nuopuolis, pasireiškiantis drastišku akcijų kainų nuvertėjimu. Akcijų rinkos griūtis įžiebia investuotojų panikos kibirkštis, kurios grindžiamos giluminiių ekonominių veiksnių pokyčiais. Tokio pobūdžio griūtis dažniausiai būna spekuliacinio akcijų rinkos burbulo atomazga. Tai retas socialinis reiškinys, atsirandantis tuomet kai išoriniai ekonominiai įvykiai persipina su bandos elgsena ir bandos psichologija. Tokiu atveju svariam rinkos dalyvių skaičiui pardavus savo vertybinius popierius, baimės banga užplūsta ir kitus investuotojus. Pagrindiniai veiksniai iššaukiantys tokį rinkos dalyvių atsaką dažniausiai būna pernelyg užsitęsęs akcijų rinkų vertės kilimas bei perdėtas investuotojų optimizmas. O tai atskleidžia P/E rodiklis, smarkiai viršijantis savo vidurkį. Kitas svarbus veiksnys įplieskiantis akcijų rinkos griūtį – plačiai paplitusi maržinė prekyba ir finansinio sverto naudojimas.

Didžiausi akcijų rinkų nuosmukiai
---------------------------------

* 1929 10 28-29: JAV akcijos -23% per 2 dienas;
* 1987 10 19: JAV akcijos -23% per dieną;
* 2000 04 07-14: JAV technologijų akcijos -25,3% per savaitę;
* 2008 10 01-10: JAV akcijos -22% per 10 dienų.
|  |
| --- |
| Algonkinų |
| Paplitimas | JAV, Kanada |
| Kalbų skaičius | ~30 |
| Kilmė | algų **algonkinų** |
| Geografinis paplitimas |
|  |
| Algonkinų kalbos prieš europiečių atvykimą |
| Klasifikacija | lygumų, vidurio, rytų |

**Algonkinų kalbos** – indėnų kalbų pošeimis (neretai laikoma kaip šeima), kurią sudaro algonkinų tautų vartojamos kalbos. Algonkinų kalbos kartu su dar keliomis smulkiomis kalbomis sudaro algų kalbų šeimą. Algonkinų kalbų arealas užima šiaurinę JAV Didžiųjų lygumų dalį, rytinę JAV pakrantę bei praktiškai visą Kanadą nuo Uolinių kalnų iki Labradoro. Tiesa, dabar didelė dalis kalbų išnykę, išlikusios sparčiai nyksta.

Spėjama, kad algonkinų prokalbė, iš kurios išsirutuliojo dabartinės algonkinų kalbos vartota prieš 2500–3000 m. bet jos protėvynė neaiški.

Iš algonkinų kalbų kilo daug dabar žymių vietovardžių (Čikaga, Masačusetsas, Otava, Konektikutas, Ilinojus, Mičiganas, Viskonsinas, Milvokis ir kt.), taip pat žodžiai mokasinas, skunkas, eskimas, oposumas, totemas, tomahaukas, vigvamas ir kt.

Sistematika
-----------

Yra žinoma ~30 algonkinų kalbų. Jos dalijamos į 3 grupes – rytų, lygumų ir vidurio.

* Lygumų algonkinų kalbos
	+ juodakojų [bla]
	+ arapahų [arp]
	+ Gros Ventro [ats]†
	+ šajenų [chy]
* Vidurio algonkinų kalbos
	+ kri [cre]
	+ menominių [mez]
	+ odžibvių [oji]
	+ potavatomių [pot]
	+ kikapų (foksų, meskvakių) [sac, kic]
	+ šonių [sjw]
	+ majamių-ilinojų [mia]†
* rytų algonkinų kalbos
	+ mikmakų [mic]
	+ abenakių [aaq, abe]
	+ malesitų-pasamakvodžių [pqm]
	+ masačusetų [wam]
	+ naragansetų [xnt]†
	+ moheganų-pekotų [xpq]†
	+ kiripių [qyp]†
	+ mohikanų [mjy]†
	+ munsių [umu]
	+ unamių [unm]†
	+ nantikokų [nnt]†
	+ Karolinos algonkinų [crr, pmk, lmz]†
	+ pouhatanų [pim]†
	+ ečeminų [etc]†
	+ lupų kalba [xlo, xlb]†

Nuorodos
--------

* Ethnologue klasifikacija
**Ali bin Abdula al Tanis** (g. apie 1896 m. – m. 1974 m. rugpjūčio 31 d.) – Šeichas, Seras, Hafisas, Kataro emyru nuo 1948 m. rugpjūčio 20 d. kai jo tėvas, šeichas Abdula bin Jasimas al Tanis, atsistatydino, iki 1960 m. spalio 24 d. kai jis atsižadėjo sosto savo sūnaus, šeicho Ahmado ibn Ali al Tanio, naudai.

Valdymo metais jis prižiūrėjo pirmąjį naftos krovinį iš Mesaido uosto 1949 m. gruodžio 31 d.; skirta daug dėmesio švietimui ir infrastruktūrai. 1950 m. *Ronald Cochrane* buvo paskirtas atsakingu už Kataro policijos pajėgų organizavimą, o *Phillip Plant*, buvęs Karališkųjų oro pajėgų karininkas buvo paskirtas emyro patarėju. Po savo atsistatydinimo jis keletą metų gyveno Katare, buvo labai visuomeniškas padėdamas daugeliui musulmonų mokslininkų ir išspausdindamas daug istorinių islamo knygų, kurios nebuvo iki tol spausdintos; jos buvo atspausdintos *„Al-Maktab Al-Islami"* leidykloje, Libane.

Būdamas amžiuje, susirgo cukriniu diabetu ir savo paskutiniaisiais metais gyveno savo namuose Libane, kur juo rūpinosi dr. Nasib Albarbir.

Jis buvo nepaprastai kilnus ir labai mandagus; turėjo labai gerą atmintį ir būdamas labai jaunas išmoko Koraną mintinai.

Jis mirė Beiruto Barbiro ligoninėje, Libane, 1974 m. rugpjūčio 31 d. Kūnas buvo nuskraidintas atgal į Katarą, kur jis buvo palaidotas Alrajano kapinėse.

Šaltiniai
---------

* Shaikh Ali Bin Abdullah Al-Thani
| Kvistė |
| --- |
|  Kvistė Mažeikių rajone |
| **Ilgis** | 28 km |
| **Baseino plotas** | 102 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,97 m³/s |
| **Ištakos** | Skuodo rajonas |
| **Žiotys** | Varduva |
| **Šalys** | Lietuva |

**Kvistė** – upė šiaurės vakarų Lietuvoje, Skuodo ir Mažeikių rajonuose; Varduvos kairysis intakas. Prasideda ties Skėrių kaimu, 10 km į šiaurės vakarus nuo Sedos. Teka į šiaurės rytus, aukštupyje teka Raudonosios durpyno pakraščiu. Žemupyje pasuka labiau link rytų, teka lygiagrečiai su Varduva, smarkiai meandruoja. Įteka į Varduvą 20 km nuo jos žiočių, ties Kukių kaimu.

Intakai: Poškupis, Gabižius, Gedvydas, Dubupis, Vičupis, Lašišupis, Nurupis (visi kairieji).

Vidutinis nuolydis – 192 cm/km. Gyvenvietės prie Kvistės: Tvaskučiai, Pakvistis, Ukrinai, Bukančiai, Kukiai.

Upėvardis neaiškios kilmės, jam giminiškų vandenvardžių nėra. Galimai upėvardžio pirmykštė lytis *\*Kivistė* tos pat kilmės kaip est. *kivistiku, kivestu* – „akmenuota vieta".

Nuorodos
--------

1. ↑  *Kvistė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 461
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 177

* Kvistė ties Ukrinais
*
| Kampora San Džiovanisit. *Campora San Giovanni* |
| --- |
| *Kamporos San Džiovanio panorama* |
|  |
| 

Kampora San DžiovanisKampora San Džiovanis

39°4′5″ š. pl. 16°5′38″ r. ilg.﻿ / ﻿39.06806°š. pl. 16.09389°r. ilg.﻿ / 39.06806; 16.09389﻿ (Kampora San Džiovanis)Koordinatės: 39°4′5″ š. pl. 16°5′38″ r. ilg.﻿ / ﻿39.06806°š. pl. 16.09389°r. ilg.﻿ / 39.06806; 16.09389﻿ (Kampora San Džiovanis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Kalabrija Kalabrija |
| **Provincija** | Kozencos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 7 340  |
| **Plotas** | 6,2 km² |
| **Tankumas** (2009) | 1 184 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Kampora San Džiovanis |

**Kampora San Džiovanis** (it. *Campora San Giovanni*) – miestelis pietų Italijoje, Kalabrijoje, Kozencos provincijoje, Amantėjos savivaldybėje, Tirėnų jūros pakrantėje. 7,2 tūkst. gyventojų (2007 m.).

Istorija
--------

Kampora San Džiovanis gana jauna gyvenvietė: žmonės čia įsikūrė 1897–1899 m. dauguma atvyko iš Kleto, taip pat Ajelo Kalabro, San Pietro in Amantėjos, San Mango d’Akuino, Belmonte Kalabro, Lago, Longobardio ir Sera d’Ajelo. Antro pasaulinio karo metais miestelyje gyventojų sumažėjo, kadangi daug jų emigravo į kitas Europos šalis ar Ameriką. Po 1989 m. į Kampora San Džiovanį atvyko imigrantų iš Rytų Europos, Senegalo, Magribo šalių, Turkijos. Imigrantai dirba žemės ūkyje, statybose.

Ekonomika
---------

Pagrindiniai verslai miestelyje – turizmas ir žemės ūkis. Svarbus svogūnų auginimo centras. 2003 m. pastatytas uostas, iš kurio vyksta reisai į Liparų salas.

Transportas
-----------

Kampora San Džiovanis yra prie plento SS 18, taip pat pasiekiamas ir traukiniu. Lamezija Termės oro uostas yra 25 km nuo miestelio ir pasiekiamas keliu A3.

Kvartalai
---------

* *Augurato*
* *Carratelli*
* *Cologni*
* *Cozza*
* *Cuccuvaglia*
* *Fravitte*
* *Gallo*
* *Imbelli*
* *Marano*
* *Marinella*
* *Mirabelli*
* *Oliva*
* *Piana Cavallo*
* *Piana Mauri*
* *Principessa*
* *Ribes*
* *Rubano*
* *Villanova*

Nuorodos
--------

* Kamporos bendruomenės puslapis internete Archyvuota kopija 2008-11-12 iš Wayback Machine projekto.
| **Caprolagus hispidus** |
| --- |
| Asaminis triušis (piešinys) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Kiškiažvėriai  *( Lagomorpha)* |
| Šeima: | Kiškiniai  *( Leporidae)* |
| Gentis: | **Asaminiai triušiai**  *( Caprolagus)* |
| Rūšis: | Asaminis triušis  *( Caprolagus hispidus)* |

 |
| Binomas |
| ***Caprolagus hispidus***Pearson, 1839 |

**Asaminis triušis** (*Caprolagus hispidus*) – kiškinių (*Leporidae*) šeimos žinduolis. Tai vienintelė rūšis, priklausanti **asaminių triušių** (*Caprolagus*) genčiai.

Kūnas apie 47, uodega – 2,5 cm ilgio. Ausys apie 55 mm ilgio, plačios. Užpakalinės kojos šiek tiek ilgesnės už priekines. Kailis šiurkštus. Nugara tamsiai ruda su juodų plaukų priemaiša. Pilvas rudai baltas.

Paplitęs Indijoje, Bengalijoje, Nepale, Asame. Laikosi poromis. Rausia nuosvus urvus. Minta medžių žieve ir šaknimis.

Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.

Nuorodos
--------

* ADW: Caprolagus hispidus: Information
Mūrinės Vokės kartono fabrikas|  
Užtvanka |
| Likimas | uždaryta |
| Įkurta | 1887 m. |
| Uždaryta | 1964 m. |
| Centrinė būstinė | Mūrinė Vokė, Vilnius |
| Produkcija | kartonas, popierius |

**Mūrinės Vokės kartono fabrikas** – 1887–1964 m. Mūrinėje Vokėje veikęs kartono fabrikas. Fabriko pastatai 2003 m. įrašyti į Kultūros vertybių registrą (unikalus kodas 27470).

Istorija
--------

1887 m. Mūrinės Vokės savininkas J. Tiškevičius dvaro malūną prie Vokės upės perdarė į popieriaus fabriką. 1912 m. J. Tiškevičius fabrikui modernizuoti pakvietė inžinierių mechaniką, hidrotechniką Grigą Kurecą, dirbusį Kapėnuose. G. Kurecas įrengė šešių metrų aukščio betoninę užtvanką, pastatė mūrinius pastatus, naujus fabriko įrengimus. Gretima gyvenvietė ir pati įmonė imtos vadinti Mūrine Voke. Po rekonstrukcijos G. Kurecas tapo Mūrinės Vokės valdytoju, vėliau – nuomininku. 1923 m. G. Kurecas Grigiškėse (vietovė pavadinimą gavo nuo inžinieriaus vardo) įkūrė didesnį Grigo Kureco kartono fabriką. Mūrinės Vokės fabrikas veikė iki 1964 m.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Mūrinė vokė: kartono fabrikas
2. ↑  Mūrinės Vokės kartono fabrikas
| ***Siaubingas inspektorius*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il terribile ispettore |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Mario Amendola |
| Scenaristas (-ai) | Mario Amendola |
| Vaidina | Paolo VillaggioAgostina Belli |
| Metai | 1969 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Siaubingas inspektorius** (it. *Il terribile ispettore*) – 1969 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – Paolo de Andželis
* Agostina Belli – Džordžina
* Didi Perego – sinjora Skorzareli – Miči
* Francesco Mule – Trigalas
* Umberto D‘Orsi – Skorzarelis – Mičis
* Wilma Casagrande
* Nino Besozzi
* Elio Crovetto

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Paolo de Andželis svajoja tapti chirurgu, siekti karjeros medicinos srityje, tačiau jam nesiseka išlaikyti paprasčiausio egzamino, be to, jis niekaip neranda pastovaus darbo. Ši padėtis labai erzina jo sužadėtinę Džordžiną, kuri jau kelerius metus laukia vestuvių. Galiausiai vieną dieną ji sužino, kad sanitarijos tarnyba ieško inspektoriaus ir pasiūlo Paolo išbandyti savo laimę. Pastarasis melu ir blefu įtikina esąs tinkamas kandidatas, o kaip išsilavinimo įrodymą pateikia iš savo bendravardžio gydytojo pavogtą diplomą. 

Naujoje tarnyboje Paolo greitai užsirekomenduoja kaip nesukalbamas ir savo kolegas skundžiantis darbuotojas. Pasinaudojęs iš Džordžinos gauta informacija apie planuojamą nelegalų sandėrį, Paolo įduoda jos ir savo viršininkus. Norėdama užgniaužti skandalą, ministerija paaukština Paoloir padeda šiam atidaryti nuosavą gydytojo kabinetą, kuriame pradeda lankytis įtakingų politikų žmonos. Viena jų, partijos lyderio Skorzarelio-Mičio sutuoktinė, supažindina Paolo su vyru ir pastarasis pasiūlo jam pradėti politiko karjerą. Kadangi šio sužadėtuvės su Džordžina jau nutrūkusios, jam pasiūloma santuoka iš išskaičiavimo ir Paolo, siekiantis tik savo tikslų bei galimybės būti išrinktam į senatą, sutinka. 

Tuo pat metu paaiškėja, kad diplomuotas gydytojas Paolo de Andželis yra visai kitas asmuo, tačiau artėja rinkimai į senatą ir ministras nusprendžia šios informacijos neviešinti ir negriauti perspektyvaus jauno politiko karjeros...
| Asakauzb. *Asaka, Асака* |
| --- |
| 

AsakaAsaka

40°38′0″ š. pl. 72°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.63333°š. pl. 72.23333°r. ilg.﻿ / 40.63333; 72.23333﻿ (Asaka)Koordinatės: 40°38′0″ š. pl. 72°14′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.63333°š. pl. 72.23333°r. ilg.﻿ / 40.63333; 72.23333﻿ (Asaka) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Uzbekijos vėliava Uzbekija |
| **Vilajetas** | Andižano vilajetas |
| **Rajonas** | rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 56 700  |

**Asaka** − miestas rytų Uzbekistane, Ferganos slėnio pietryčiuose, 20 km į pietvakarius nuo Andižano, prie Aravansajaus upės. Rajono centras. Pro miestą eina Andižano−Ferganos kelias ir geležinkelis į Samarkandą.

Veiki 2001 m. įkurta lengvųjų automobilių „Daewoo" gamykla. Taip pat medžio apdirbimo, tekstilės, statybinių medžiagų, maisto pramonė. Apylinkėse išgaunama nafta, gamtinės dujos.

Istorija
--------

XIX a. miesto vietoje buvo *Ruskoje Selo* kaimas. Miesto teisės sutektos 1938 m. miestas pavadintas ***Leninsku*** (*Ленинск*). Nuo 1991 m. vadinamas Asaka.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Asaka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
Griaustinio dievo Toro kūjis *Mjöllnir*, vienas iš siūlomų *Ásatrú* judėjimo simbolių.
**Ásatrú** – neopagonių (odinistų) judėjimas, pagrįstas senovės skandinavų pagonybės tikėjimo pagrindais. Pirmoji šio judėjimo grupė „Íslenska Ásatrúarfélagið" susikūrė 1972 m. Islandijoje. *Ásatrú* bendruomenės užregistruotos Danijoje, Norvegijoje, JAV, Argentinoje, Ispanijoje, Britanijoje, Vokietijoje, Rusijoje bei kitose šalyse.

Terminologija
-------------

*Ásatrú* - islandiškas žodis, reiškiantis „tikėjimą asais" (senovės skandinavų kalboje *[aːsatruː]*, norvegiškai *Åsatru*, švediškai *Asatro*, daniškai *Asetro*, angliškai *Asatruar*). *Ásatrú* susideda iš dviejų dalių: iš *Ása*, reiškiančios pagrindinių norvegų dievų Æsir panteoną ir iš *tru*, reiškiančios tikėjimą.

Žodžio *Ásatrú* naujadaras *Asetro* pirmą kartą buvo panaudotas 1870 m. Edvardo Hagerupo Grygo operoje „*Olaf Tryggvason*".

*Ásatrúarmaður* (dgs. *Ásatrúarmenn*) daiktavardis reiškia žmogų, kuris dalyvauja *Ásatrú* apeigose.

Istorija
--------

Pirmoji *Ásatrú* išpažinėjų grupė „Íslenska Ásatrúarfélagið" buvo įsteigta Sveinbjörn'o Beinteinsson'o 1972 m. Islandijoje. Taip pat ji buvo oficialiai pripažinta islandų vyriausybės.

1973 m. su „Íslenska Ásatrúarfélagið" organizacijos nariais Stivenas Maknalenas įkūrė kitą *Ásatrú* organizaciją „Ásatrú Folk Assembly" („Ásatrú aljansas") Jungtinėse Amerikos Valstijose. Taip pat jo komanda publikavo laikraštį *The Runestone* ir *Vor Tru*.

1994 m. įkurta nauja *Ásatrú* judėjimo organizacija Švedijoje „Sveriges asatrosamfund", 1996 m. susidarė norvegų „Åsatrufellesskapet Bifrost" organizacija, 1997 m. susikūrė „Forn Siðr" grupė Danijoje, o jau 2007 m. atsirado „Comunidad Odinista de España-Asatru" bendruomenė Ispanijoje.

Veikla
------

*Ásatrú* bendruomenių tikslas atgaivinti savo protėvių religijas, folklorą ir tradicijas, todėl dažnai organizuojamos gamtos jėgų garbinimo apeigos (*blót*, *symbel*), susitikimai (*kindred*), rengiamos senosios šventės (*yule*, *lughnasadh*).

Nuorodos
--------

* http://www.asatru.ru/ Svetainė apie *Ásatrú*. (Rus.)

* Archyvuota kopija 2008-09-20 iš Wayback Machine projekto. Kita svetainė apie *Ásatrú*. (Ang.)
|  |
| --- |
| Gravel |
| Kilmė |  Lietuva |
| Žanrai | Indie Rock, Alternative rock, Rock, Britpop |
| Aktyvumo metai | 2003-2008 |
| Įrašų kompanija | Prior Records |
| Buvę nariai |
| Tomas Sinickis Miroslav Sinickis Vladislavas Gaiževskis Erik Ševčuvianecas |

**Gravel** – lietuvių indie/alternatyviojo roko grupė, išgarsėjusi sėkmingu dalyvavimu 2006 m. lietuviškoje „Eurovizijos" atrankoje. Joje Gravel pateko į finalą, kuriame iškovojo 4 vietą.

Muzikinė biografija
-------------------

Gravel formaliai susikūrė 2003 m. o ją nuo pradžių sudaro 4 muzikantai: du broliai Sinickiai – vokalistas ir gitaristas Tomas, gitaristas Miroslavas, bosistas Vladas ir būgnininkas Erikas, kurie jau bendravo nuo vaikystės.

2005 m. Gravel pirmą kartą bandė sėkmę lietuviškoje „Eurovizijos" atrankoje su daina „Girlfriend", tačiau laurų nenuskynė. Kur kas sėkmingesnis buvo 2006 m. bandymas, kuriame Gravel pasiekė 4 vietą finale.

2006 m. buvo išleistas pirmasis studijinis albumas „Pockets Full of Fun".

2007 m. alternatyviosios muzikos apdovanojimuose A.Lt Gravel buvo pripažinta geriausia roko grupe. „Pravda" apdovanojimai pripažino juos geriausiu metu debiutu. Tokio paties pripažinimo sulaukė ir „Bravo" muzikiniuose apdovanojimuose.

Tais pačiais metais už 20 tūkst. litų Gravel sukūrė pirmąjį vaizdo klipą dainai „Easter Song", kurį režisavo Emilis Vėlyvis. Klipas transliuojamas lietuviškame MTV kanale. Gegužės 31 d. Gravel apšildė roko grupę iš Anglijos – Placebo.

Viename interviu T. Sinickis atskleidė, kad jau pradedamas ruošti ir antrasis albumas, kurio įrašų darbai prasideda gegužės mėn.

Žurnalo „MES" interviu, Sinickis atskleidė, kad ateinantis albumas vadinsis „Dirty Beauty", kurio reikšmė – pusė albumo bus apie purvą, kita dalis – apie grožį. Taip pat Gravel lyderis prasitarė, kad po šio albumo išleidimo, grupė ketina išsiskirstyti. 2008 m. balandžio 1 d. albumas „Dirty Beauty" buvo nemokamai išplatintas internetu. Balandžio 19 d. Kauno klube „Siena" grupė sugrojo savo atsisveikinimo koncertą.

Diskografija
------------

### Albumai

* Pockets Full of Fun 2006 m.**Pockets Full of Fun**  
 2006 m.
* Dirty Beauty 2008 m.**Dirty Beauty**  
 2008 m.

Videografija
------------

* *Easter Song*, 2007 m.
* *So What*, 2007 m.
* *For the First Time*, 2007 m.

Apdovanojimai
-------------

| Metai | Apdovanojimas | Kategorija | Kūrinys | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | A.LT | Metų Rock grupė/atlikėjas |  | Laimėjo |
| „Pravda" naujokų apdovanojimai | Geriausias naujokas lietuviškoje muzikoje |  | Laimėjo |
| Bravo 2006 | Metų debiutas |  | Laimėjo |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Gravel" vaizdo klipe – merginų „Kovos klubas"
2. ↑
3. ↑  L. Rytas: „Gravel" baigia karjerą
4. ↑  „Gravel" paskutinis albumas nemokamai internetu
5. ↑  GRAVEL @ Siena, balandžio 19
Koordinatės: 54°46′38″š. pl. 24°29′44″r. ilg.﻿ / ﻿54.777088°š. pl. 24.495599°r. ilg.﻿ / 54.777088; 24.495599

|  |
| --- |
| **Mūro Strėvininkų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Mūro Strėvininkų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Mūro Strėvininkų pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Mokyklos g. 35, Mūro Strėvininkai |
| **Direktorius(-ė)** | Birutė Mučinskienė |
| **Mokinių skaičius** | 85 |
| **Įkūrimo data** | 1862 m. |
| **Uždarymo data** | 2014 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 13 |

**Kaišiadorių rajono Mūro Strėvininkų pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaišiadorių raj. Mūro Strėvininkuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190595374. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.

1862 m. įsteigta pradinė mokykla, 1950–1986 m. septynmetė, aštuonmetė, vėliau – pagrindinė mokykla.

Istorija
--------

Atminimo akmuo pirmajai mokyklai
1903 m. Žiežmarių valsčiuje mokyklos buvo Žiežmariuose ir Mūro Strėvininkuose. Pastaroji buvo skirta valsčiaus daliai, kurioje gyveno 3242 katalikai, 402 sentikiai (dekumente vadinami raskolininkais), 33 pravoslavai. Netoli Mūro Strėvininkų, Bačkonyse 1910 m. įsikūrė slapta mokykla, kurioje mokėsi 10 vaikų. Daraktorius užsidirbdavo apie 20-50 kapeikų per mokymosi laiką (žiemos sezoną). 

2003 m. prijungta Liutonių pradinė mokykla. Nuo 2014 m. birželio 30 d. Mūro Strėvininkų pagrindinė mokykla baigė savo veiklą kaip juridinis asmuo ir išregistruota iš Juridinių asmenų registro.

Direktoriai
-----------

* Birutė Mučinskienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2007-08-21 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Clubiona** |
| --- |
| Maišavoris (Clubiona sp.)Maišavoris (*Clubiona* sp.) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Voragyviai  *( Arachnida)* |
| Būrys: | Vorai  *( Araneae)* |
| Šeima: | Maišavoriai  *( Clubionidae)* |
| Gentis: | Maišavoriai  *( Clubiona)* |

 |

**Maišavoriai** (*Clubiona*) – maišavorių (*Clubionidae*) šeimos gentis.

Lietuvoje 17 rūšių. Vorai 5-11 mm dydžio.

Gyvena ant žolių, medžių ir krūmų lapų, po medžių žieve. Medžioja naktį. Žaibiškai puola auką kai ši prisiartina arba, prisėlinęs prie jos, nusitempia į saugesnę vietą sudoroti. Rezga maišo formos gyvenamuosius tinklus. Keletas rūšių žemėje kasa urvelius, kuriuos iškloja verpalais. Gyvenamieji maišeliai yra su dviem angomis, kurias žiemojimo ar kiaušinėlių saugojimo metu vorai apraizgo verpalais. Šiuose maišeliuose oro temperatūra ir drėgmė pastovi, jie beveik nepraleidžia vandens. Manoma, kad šios gūžtos perduoda cheminius ir vibratorinius signalus poravimosi metu. Gresiant pavojui vorai greitai bėga lygiu lapų paviršiumi, samanomis ir akmenimis, kadangi kojų letenėlės ir priešletenėlės yra apaugusios kibiais plaukeliais.



|  |  |
| --- | --- |
|  | Šis straipsnis yra tapęs savaitės straipsniu. |
*Kitos reikšmės – Graužupis (reikšmės).*

| Graužupis |
| --- |
|  Graužupis netoli Vyskupiškių piliakalnio |
| **Ilgis** | 7,9 km |
| **Baseino plotas** | 14,2 km² |
| **Ištakos** | Kausteikliai |
| **Žiotys** | Veiviržas |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Graužupis |

**Graužupis** – upelis Vakarų Lietuvoje, pietinėje Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, dešinysis Veiviržo intakas.

Ištakos yra Kausteiklių kaimo šiaurės rytinėje dalyje. Aukštupyje teka pamiške, vakarų kryptimi. Kaimo šiaurinėje dalyje pasuka į pietus, o Trepkalniuose – į pietvakarius, kerta kelią  **2213**  Veiviržėnai–Brožiai–Vėžaičiai  ir puslankiu aplenkia iš vakarų pusės Veiviržėnus. Į Veiviržą įteka Vyskupiškių šiaurės rytiniame pakraštyje, 0,54 km į pietus nuo tilto kelyje  **2202**  Klaipėda–Veiviržėnai–Endriejavas , 32,9 km nuo jos žiočių.

IntakaiJuodupis (dešinysis).
GyvenvietėsKausteikliai, Trepkalniai, Meiskiai, Juodupis, Vyskupiškiai.
Upėvardis kildinamas iš žodžio *graužas* („smulkūs akmenukai, žvirgždas, žvyras").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos Respublikos upių ir tvenkinių klasifikatorius
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Mūrinis prikazas** (rus. *Каменный приказ*), *Mūrų reikalų prikazas* (rus. *Приказ каменных дел*) - viena centrinių Rusijos valdymo įstaigų XVI-XVII a. vadovavusi valdiškai mūrinių (akmeninių ir plytinių) statinių statybai ir atitinkamų statybinių medžiagų gamybai bei tinkamos darbo jėgos komplektavimui, rinkusi mokesčius už statybinio akmens gavybą ir kalkių degimą.

Prikazas pirmą kartą paminėtas apie 1583 m. Žinoma, kad 1615-1700 m. veikė nuolatos. 1700-1728 m. buvo *Didžiųjų rūmų prikazo* (*Приказ Большого дворца*) dalis (vadinamasis *stalas*), tuomet tvarkė didžiųjų kunigaikščių ir caro ūkius.

1775-1782 m. prikazas vėl veikė Maskvoje, užsiimdamas Maskvos tvarkymu pagal 1774-75 m. parengtą generalinį Maskvos planą. Tuo metu prikazui vadovavo Maskvos generalgubernatorius. Prikazas tvarkė visus valdiškas ir privačias plytines ir čerpių dirbtuves, darbininkų mūrininkų reikalus. Prikazas prižiūrėjo, kad Maskvos dalyse Kitaigorode (*Китай-город*) ir Baltajame mieste (*Белый город*) būtų statomi tik mūriniai pastatai.

Prikazui priklausė:

* Architektūros klasė - architektų, jų padėjėjų ir mokinių grupė
* mokykla, rengusi jaunus žmones mokytis architektūros. Tam ji rinkdavo 9-16 m. vaikus ir jaunuolius iš Maskvos įgulos mokyklos ir raznočincų.

1782 m. Mūrinis prikazas buvo likviduotas, jo funkcijos perduotos policijos institucijai, kuri vadinosi *Управa благочиния*. Privačių mūrinių statinių statybos klausimus ėmė tvarkyti *Miesto statinių kontora* (*Конторa городских строений*).

Nuorodos
--------

* Каменный приказ (Энциклопедия «Москва»)[neveikianti nuoroda]
* Каменный приказ (Энциклопедический словарь Ф.А. Брокгауза и И.А. Ефрона)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Pangasianodon hypophthalmus** |
| --- |
| *Pangasius hypophthalmus* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Šamažuvės  *( Siluriformes)* |
| Šeima: | Rykliniai šamai  *( Pangasiidae)* |
| Gentis: | *Pangasianodon*  *( Pangasianodon)* |
| Rūšis: | Siaminė pangasija  *( Pangasianodon hypophthalmus)* |

 |

**Siaminė pangasija** (*Pangasianodon hypophthalmus*) – žuvų rūšis, priskiriama ryklinių šamų (*Siluriformes*) būriui. Natūraliai paplitusi Pietryčių Azijos upėse, ypač Mekongo ir Menam Čao Prajos baseinuose. Dabar dažnai auginama žuvininkystės reikmėms.

Angliškai žuvis vadinama *iridescent shark, Siamese shark*, tačiau rykliams ji negimininga.

Žuvis yra tamsiai pilka arba juoda, gali siekti 130 cm ilgį ir 44 kg svorį. Jaunos žuvytės būna žaižaruojančios spalvos. Gyvena gėlame vandenyje, kurio rūgštingumas 6,5–7,5 pH, temperatūra 22–26 °C. Neršto metu migruoja į nedidelius upelius, išleidžia ikrus ir baigiantis potvyniui grįžta atgal į didžiąsias upes. Mekongo baseine pangasijų migracija aukštyn upėmis vyksta nuo gegužės iki liepos, o atgal grįžta nuo rugsėjo iki gruodžio. Žuvis visaėdė – maitinasi vėžiagyviais, kitomis žuvimis, augalais.

Siaminė pangasija yra svarbi pramoninė žuvis. Pangasijų mėsa šviesi, minkšta, švelnios tekstūros. 2005 m. pangasijų produkcija sudarė 527 tūkst. tonų. Pagrindinis tiekėjas – Vietnamas.

Siaminė pangasija auginama ir kaip akvariuminė žuvis, tačiau jai reikalinga didelė erdvė.

Pangasijų filė
| Maiskis*Майский**Майскэ* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

MaiskisMaiskis

43°37′00″ š. pl. 44°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.61667°š. pl. 44.06667°r. ilg.﻿ / 43.61667; 44.06667﻿ (Maiskis)Koordinatės: 43°37′00″ š. pl. 44°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.61667°š. pl. 44.06667°r. ilg.﻿ / 43.61667; 44.06667﻿ (Maiskis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Kabarda-Balkarija Kabarda-Balkarija |
| **Rajonas** | Maiskio rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1824 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 26 831  |
| **Altitudė** | 217 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Maiskis |

**Maiskis** (rus. *Майский*, kabard. *Майскэ*) – miestas Rusijoje, Kabardoje-Balkarijoje, 45 km į šiaurės rytus nuo Nalčiko, Tereko ir Čereko tarpupyje; rajono centras. Svarbus geležinkelių transporto mazgas: linijos į Prochladną, Nalčiką, Vladikaukazą. Gelžbetoninių konstrukcijų, rentgeno aparatūros, maisto (alaus, žuvies, spirito) gamyba.

Gyventojai
----------

2010 m. 70 % Maiskio gyventojų buvo rusai, 11,4 % – turkai meschetinai, 5,6 % – kabardinai, 3,3 % – korėjiečiai, 2,9 % – čigonai.

Istorija
--------

1824 m. dabartinio miesto vietoje pastatyta tvirtovė, o 1829 m. – stanica Prišibskaja. XIX a. vid. nutiesus geležinkelį, gyvenvietė pradėjo sparčiai augti. 1925 m. sujungus kelias gyvenvietes įkurta Maiskio miesto tipo gyvenvietė. Miesto statusas suteiktas 1965 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 265
| Maisūrasಮೈಸೂರು |
| --- |
| *Maisūro rūmai* |
|  |
| 

MaisūrasMaisūras

12°15′0″ š. pl. 76°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿12.25000°š. pl. 76.60000°r. ilg.﻿ / 12.25000; 76.60000﻿ (Maisūras)Koordinatės: 12°15′0″ š. pl. 76°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿12.25000°š. pl. 76.60000°r. ilg.﻿ / 12.25000; 76.60000﻿ (Maisūras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Karnataka Karnataka |
| **Rajonas** | Maisoras |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 887 446  |
| **Plotas** | 152 km² |
| **Tankumas** (2011) | 5 838 žm./km² |
| **Altitudė** | 763 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Maisūras |
|  |
| **Kirčiavimas** | Maisòras |

**Maisūras** arba ***Maisūru, Maisoras*** (kan. ಮೈಸೂರು  = *Maisūru*, hind. मैसूर, IAST: *Maisūr*, angl. *Mysore, Mysoru*) – miestas pietų Indijoje, Dekano plokščiakalnio pietinėje dalyje, Karnatakos valstijoje (trečias pagal dydį miestas), 146 km į pietvakarius nuo Bangaloro, prie Kaveri upės. Geležinkelių mazgas. Medvilnės, šilko verpimo, maisto, chemijos pramonė, santalo aliejaus gamyba. Tradiciniai amatai (medžio drožyba, metalo, kaulo dirbiniai, audimas). Veikia universitetas (įk. 1916 m.), keletas kitų aukštųjų mokyklų, krašto, geležinkelių muziejai. Yra rotušė (1884 m.), Maisoro rūmai (1912 m.), Lalitos rūmai (XX a. pr.), neogotikinė Šv. Filomenos katedra (1936 m.). Netoli Maisūro yra Čenakesavos šventyklų kompleksas, Durgos Čamudešvarės šventykla, Ranganathasvamio šventykla ir kt.

73 % Maisūro gyventojų yra hinduistai, 22 % – musulmonai, ~3 % – krikščionys. Beveik visi gyventojai – kanadai.

Istorija
--------

XIV a. miestas tapo Maisūro karalystės sostine. XVI a. Mahišūru (dab. Maisūro) mieste pastatyta tvirtovė. XVIII a. vyko karai tarp Maisūro ir anglų, kol galiausiai karalystė tapo britų vasale. 1831–1881 m. kunigaikštystės sostinė buvo Bangalore. 1897 m. Maisūras smarkiai nukentėjo nuo maro protrūkio.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 265
| Maisiejūnų pilkapiai |
| --- |
| Pilkapių vieta |
| 

Maisiejūnų pilkapiaiMaisiejūnų pilkapiai

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°48′10″ š. pl. 24°16′30″ r. ilg.﻿ / ﻿54.80278°š. pl. 24.27500°r. ilg.﻿ / 54.80278; 24.27500Koordinatės: 54°48′10″ š. pl. 24°16′30″ r. ilg.﻿ / ﻿54.80278°š. pl. 24.27500°r. ilg.﻿ / 54.80278; 24.27500 |

 |
| Vieta | Kaišiadorių rajonas |
| Seniūnija | Kruonio seniūnija |
| Naudotas | V a. - XII a. |
| Žvalgytas | 1953 |
| Tirtas | 1971, 1986-1989 m. |

**Maisiejūnų pilkapiai** – pilkapiai Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Maisiejūnų kaimo (Kruonio seniūnija). Pasiekiami iš plento Rumšiškės-Kruonis už kelių Rumšiškės-Žiežmariai ir Kaišiadorys-Kruonis sankryžos pasukus plentu į dešinę pietvakarių kryptimi link Kruonio HAE.

Pilkapynas
----------

Pilkapynas yra 250 m į šiaurės vakarus nuo pirmojo Maisiejūnų piliakalnio. 1953 m. jį žvalgė Lietuvos istorijos institutas, 1971 m. tyrė Lietuvos istorijos ir etnografijos muziejaus archeologai (vadovė Eugenija Butėnienė). Ištirti 5 pilkapiai. Per 1986–1989 m. tyrinėjimus (vadovas Eugenijus Butėnas) ištirti 22 pilkapiai, patikrintos spėjamų pilkapių vietos. Iš viso žinomi 43 pilkapiai, jie gana arti vienas nuo kito.

Rasti 22 kapai, devyniolikoje jų mirusieji palaidoti nedeginti, trijuose – sudeginti. Radiniai: ietigaliai, kirviai, skydas, peiliai, papuošalai, keramika, datuojami V a. – VI a. ir XI a. – XII a. Juos saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Visų pilkapių pagrindas apjuostas akmenų vainiku. Mirusieji laidoti aukštielninki. Akmenys dengė visą kapo duobę. Pilkapiai priskirtini vadinamiesiems akmeniniams pilkapiams, jie skirami jotvingiams. Maisiejūnų piliakalniai ir pilkapiai – vienas geriausiai išlikusių Nemuno vidurupio archeologinių paminklų kompleksų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Eugenijus Butėnas, Gintautas Zabiela. *Maisiejūnų pilkapiai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 52 psl.
**2-oji Rusijos imperijos gyventojų revizija** (rus. *2-я ревизия Российской империи*) vyko 1744–1745 m. Iš viso buvo suskaičiuota 18,2 mln. gyventojų, buvo surašomi tik vyrai.

Revizija pradėta 1743 m. gruodžio 16 d. Rusijos carienės Jelizavetos įsaku. Nuo karo prievolės atleisdavo pasikrikštijusius stačiatikiais svetimšalius. Surašyme buvo ne tik renkama informacija apie karo tarnybai tinkamus vyrus, bet ir jų kilmę, gimusius ir mirusius žmones nuo I revizijos laiko. II revizija buvo baigta apie 1747 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Народонаселение дореволюционной России - Учебное пособие (Пинаевский Д.И.) - Глава: §2. ревизский учет населения (xviii-первая половина xix вв.) онлайн
2. ↑  *Revizija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-08-07.
3. ↑  Пинаевский Д.И. Народонаселение дореволюционной России. // Учебное пособие.
| **Metrioptera roeseli** |
| --- |
| Paprastasis spragtukas (*Metrioptera roeseli*)patinėlis |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Tiesiasparniai  *( Orthoptera)* |
| Antšeimis: | Žioginiai  *( Tettigonioidea)* |
| Šeima: | Žiogai  *( Tettigoniidae)* |
| Gentis: | Spragtukai  *( Metrioptera)* |
| Rūšis: | Paprastasis spragtukas  *( Metrioptera roeseli)* |

 |

**Paprastasis spragtukas** (*Metrioptera roeseli*) – žiogų (*Tettigoniidae*) šeimos vabzdys. Kūnas 14-19 mm, rusvas; viršugalvis su tamsia juosta ar dėme, perskirta šviesia išilgine linija. Patinėlio cerkai su danteliu tarp vidurio ir viršūnės. Antsparniai be žalsvo atspalvio.

Minta daugiausia augalais bei smulkiais vabzdžiais.

Nuorodos
--------

Budrys E. Pakalniskis S. 2007. The Orthoptera (Insecta) of Lithuania. - Lietuvos tiesiasparnių rūšių sąrašas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Leuciscus leuciscus** |
| --- |
| Paprastasis strepetysStrepetys (*Leuciscus leuciscus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Strepečiai  *( Leuciscus)* |
| Rūšis: | Paprastasis strepetys  *( Leuciscus leuciscus)* |

 |
|  FishBase |

**Paprastasis strepetys, strepetys** (*Leuciscus leuciscus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai. Vidutinio dydžio pailga žuvis.

Savybės
-------

Nugara apvali, tamsiai pilka. Šonai pilkšvai mėlyni arba gelsvi, pilvas sidabriškas. Nugarinis ir uodeginis pelekai pilki, o kiti gelsvi arba oranžiniai. Nugarinis prasideda šiek tiek į priekį nuo pilvinių pelekų pamatų vidurio. Analinio viršūnė dažniausiai įlinkusi. Uodeginis pelekas ilgas. Šoninėje linijoje – žvynai. Burna pusiau apatinė, jos viršūnė viename lygyje su akies apatiniu kraštu. Rykliadančiai lygūs, jų dažniausiai būna 2,5-5,2.

Strepečiai baikštūs, vikrūs, plauko būriais, retai pavieniui. Sunkiai sugaunami, nes greit pasitraukia iš įtartinos vietos. Auga lėtai, ypač nuo trečiųjų – ketvirtųjų gyvenimo metų. Dažniausiai esti 20–25 cm ilgio ir 50–150 g svorio, retai – apie 30 cm ilgio ir 300–400 g svorio. Subręsta 3 metų (apie 12 cm ilgio). Neršia balandžio mėn. Vislumas – 1,6-15 tūkst. ikrelių.

Minta vėžiagyviais, vabzdžiais ir jų lervomis, kirmėlėmis, augaliniu maistu, kitų žuvų ikrais ir mailiumi.

Gyvena upėse ir upeliuose, mėgsta švarų, tekantį vandenį, smėlėtą arba molingą dugną. Pasitaiko pratekančiuose ežeruose.

Ūkinė reikšmė nedidelė. Pradedamas meškerioti pavasarį, geriausiai kimba nuo rugpjūčio mėn. Sėkmingiausiai gaudomas palaidyne. Masalas – kaip kuojai. Dažnai užkimba ir ant muselinės, žvejojant kiršlius ir upėtakius.
Koordinatės: 55°40′16″š. pl. 23°24′05″r. ilg.﻿ / ﻿55.671201°š. pl. 23.401476°r. ilg.﻿ / 55.671201; 23.401476

| Šiaulėnų dvaras |
| --- |
| Dvaro oficina 2015 m. Dvaro oficina 2015 m. |
| Vieta | Šiaulėnai, Radviliškio rajonas |
| Įkurtas | XV a. |
| Bajorų giminės | KesgailosJeronimas ValavičiusButrimaičiaiŠemetos |
| Parkas | Želdinių fragmentai |
| Pastatų būklė | Apleisti pastatai |
| Savininkas | Kultūrinių iniciatyvų centras |

**Šiaulėnų dvaro sodyba** išlikusi Šiaulėnuose, Radviliškio rajone, netoli kelio  **3405**  Šiaulėnai–Šaukotas–Pašušvys .

Šiaulėnų dvaras priklauso privatiems asmenims. Griūvančio dvaro kaimynystėje – danų kapitalo kiaulininkystės kompleksas, kiek toliau medienos perdirbimo cechas.

Šiaulėnų dvarui apsauga nėra paskelbta nei valstybiniu, nei regioniniu lygiu, nors į nekilnojamųjų vertybių registrą jis įrašytas. Keliolika pastarųjų metų dvaras priklausė privatiems asmenims. Vienas valdė 90 procentų dvaro, kitas – likusius 10, vėliau atiteko Kultūrinių iniciatyvų centrui.

Istorija
--------

Pastatus jungė lenkta oranžerija
Dvaras pirmą kartą buvo paminėtas 1492 m. kai priklausė Žemaitijos seniūnams Kesgailoms. XV–XVI a. sandūroje dvarą paveldėjo Butrimaičiai, o iš jų valda perėjo Šemetoms.

1619 m. Žemaitijos vėliavininkas Jurgis Šemeta Šiaulėnus perleido tuo metu Upytės seniūnui Jeronimui Valavičiui, vėliau tapusiam Žemaitijos seniūnu. Po J. Valavičiaus mirties 1636 m. dvaras vėl grįžo Šemetoms.

Nėra žinoma, kuris iš Šemetų pastatė originalius dvaro rūmus, arkadine galerija sujungtus su oficina. Manoma, kad toje galerijoje buvo oranžerija. Be rūmų oranžerijos-oficinos junginio, dar yra išlikę svirnas, koplytstulpis, kalvės griuvenos. 

Manoma, kad rūmus galėjo projektuoti iš Prūsijos atvykęs architektas Voleris. Arkadinė galerija savo bruožais primena Raudondvario dvaro (Kauno raj.) oranžeriją, projektuotą minimo architekto.

Tikėtina, kad dvaro rūmai galėjo būti pastatyti XIX a. viduryje. Gali būti, kad Šiaulėnų dvarą statė ir jį valdė Jonas Šemeta apie kurį žmonėse iki šiol sklinda įvairūs pasakojimai. Jis neva turėjo apie 2200 baudžiauninkų. Jeigu kuris prasikalsdavo, ponas tuoj liepdavo nuplakti. Tačiau vos baudžiauninkas po pirmųjų smūgių imdavo rėkti, ponas bausmę tuoj sustabdydavo. Pasakojama, kad baudžiauninkai tuo naudodavosi, o savo poną jie vadindavo geruoju seneliu.

1857 m. J. Šemeta fundavo dabartinės Šiaulėnų bažnyčios statybą.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Lietuvos dvarų duomenų bazė. Šiaulėnų dvaras Archyvuota kopija 2015-04-02 iš Wayback Machine projekto.
* Šiaulių apskrities dvarai (Google Maps)
* Apie Šiaulėnų dvarą Archyvuota kopija 2015-04-02 iš Wayback Machine projekto.
* Šiaulėnų dvaras nyksta
* Griūva visiškai neprižiūrimas Šiaulėnų dvaras (*youtube.com*)
| Kutnohoritas |
| --- |
|  |
| Savybės |
| Kategorija | Karbonatų klasė |
| Cheminė formulė | CaMn2+(CO3)2 |
| Identifikacija |
| Spalva | balta. šviesiai rausva, šviesiai ruda |
| Brėžis | baltas, šviesiai rausvas |
| Skalumas | skalus |
| Lūžimai | subkriaukliški |
| Kietumas pagalMoso skalę | 3,5-4,0 |
| Blizgesys | nuo stikliško iki blausaus |
| Lūžio rodiklis | No = 1,727, Ne = 1,535 |
| Specifinis tankis | 3,12 |

**Kutnohoritas** (angl. *kutnohorite*, iš vietovardžio ček. *Kutná Hora*) – retas kalcio ir mangano karbonatų mineralas su magnio ir geležies priemaišomis. Priklauso dolomitų grupei, sudaro seriją su dolomitu ir ankeritu. Gryno mineralo formulė yra CaMn2+(CO3)2,. Tačiau paprastai Mg ir Fe2+ pakeičia Mn2+ (mangano kiekis svyruoja nuo 38% iki 84%), tad mineralo formulė Ca(Mn2+,Mg,Fe2+)(CO3)2 geriau atspindi dalyvaujančius cheminius atmainius. 

Mineralą 1901 m. pavadino profesorius Bukovskis (*Bukowsky*) pagal vietovė Kutná Hora Bohemijoje. Pradinis pavadinimo variantas buvo *kutnahorite*, bet dabartinis pavadinimas yra *kutnohorite*.

Dolomito grupė
--------------

* Dolomitas, CaMg(CO3)2
* Ankeritas, CaFe2+(CO3)2
* Kutnohoritas, CaMn2+(CO3)2
* Minrekorditas, CaZn(CO3)2

Optinės savybė
--------------

Kutnohoritas būna baltas, blyškiai rausvas ar šviesiai rudas. Mineralas būna rausvesnis, jei turi daugiau mangano, ir rudesnis, jei turi daugiau geležies. Mineralas pusskaidris, brėžiamas sudaro baltą ar rausvoką brūžį. Blizgesys nuo stikliško iki blausaus. Jų spindulių laužimas vienašis, o lūžio rodikliai yra No = 1,710-1,727 ir Ne = 1,519-1,535, panašūs kaip dolomito. Paprastasis lūžio rodiklis (*ordinary refractive index*) No yra didelis, maždaug lygus špinelio indeksui (1,719).

Fizikinės savybės
-----------------

Kutnohoritas aptinkamas agregatais iš sukibusių kristalų, nuo baltų ir rausvų iki šviesiai rudų. Jis yra trapus, su kriauklišku skilimu. Gana minkštas, kietumas pagal Moso skalę nuo 3,5 iki 4,0 (tarp kalcito ir fluorito). Savitasis tankis yra 3,12, didesnis, nei dolomito ar kalcito. Tirpsta rūgštyse kaip ir visi karbonatai.

Radavietės
----------

Kutnohoritas tipiškai aptinkamas manganingose nuosėdose, asocijuojasi su rodochrozitu, aragonitu ir kalcitu. 
Žymios radavietės yra Toskanoje (Italija) ir Kutna Hora (Čekija).
Manoma, aptinkami Trepčos ir *Stari Trg* kasyklose (Kosovas).

Nuorodos
--------

1. ↑
2. ↑  Gaines et al (1997) Dana’s New Mineralogy Eighth Edition. Wiley
3. ↑  Frondel, Clifford and Bauer, L H (1955), Kutnahorite, a manganese dolomite, CaMn(CO3)2. American Mineralogist 40: 748
4. ↑
5. ↑  The Mineralogical Record (2007) 38-4:284
| **Reinhard Mohn** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1921 m. birželio 29 d.Gütersloh |
| Mirė | 2009 m. spalio 3 d. (88 metai)Steinhagen |
| Tėvas | Heinrich Mohn |
| Motina | Friederike Bertelsmann |
| Sutuoktinis (-ė) | Magdalena; Liz Mohn |
| Vaikai | Johannes (sūnus), Susanne ir Christine (dukros) |
|  |
| Veikla | vokiečių verslininkas, leidėjas |
| Sritis | leidyba |
|  |
| Išsilavinimas | vidurinis, profesinis |

**Reinhard Mohn** (1921 m. birželio 29 d, Gütersloh – 2009 m. spalio 3 d. Steinhagene, Vokietija) – vokiečių verslininkas, leidėjas, „Bertelsmann" vadovas.

Biografija
----------

Reinhardo Mono tėvas – Heinrich Mohn, senelis – Johannes Mohn, kuriam 1887 Heinrich Bertelsmann perleido Bertelsmann vadovavimą. Monas buvo penktosios Bertelsmanų dinastijos kartos atstovas. 1947 m. perėmė tuo metu vidutinio dydžio bendrovę Bertelsmann, vėliau jo dėka tapusią tarptautiniu žiniasklaidos koncernu.

R. Monas baigė Gütersloh evangeliškąją gimnaziją, atliko privalomąją darbo bei karinę tarnybą (II pasaulinio karo metu). 1943 metais Tunise pateko į amerikiečių nelaisvę. 1946 m. tėvu pageidavimu įgijo įgijo knygų prekybos profesiją (jo tėvas Heinrich Mohn – kelis profesinius mokymus, įgijo knygų prekybos bei spaudėjo profesijas, taip pat volontariatą įvairiuose knygynuose). Nuo 1947 m. Bertelsmann leidyklos vadovas.

R. Monas buvo vedęs; žmona Magdalena, vaikai – Johannes, Susanne ir Christine.

Literatūra
----------

* Saul Friedländer, Norbert Frei, Trutz Rendtorff, Reinhard Wittmann: *Bertelsmann im Dritten Reich.* C. Bertelsmann, 2002, ISBN 3-570-00713-8
* Thomas Schuler: *Die Mohns. Vom Provinzbuchhändler zum Weltkonzern: Die Familie hinter Bertelsmann.* Campus Verlag, 2004, ISBN 3-593-37307-6
* Frank Böckelmann, Hersch Fischler: *Bertelsmann. Hinter der Fassade des Medienimperiums.* Eichborn Verlag, 2004, ISBN 3-8218-5551-7

Nuorodos
--------

* Asmeninis R. Mono tinklalapis Archyvuota kopija 2006-04-02 iš Wayback Machine projekto.