recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°13′57″š. pl. 21°56′42″r. ilg.﻿ / ﻿55.232624°š. pl. 21.945101°r. ilg.﻿ / 55.232624; 21.945101

|  |
| --- |
| **Natkiškių Zosės Petraitienės pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Natkiškių Zosės Petraitienės pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Natkiškių Zosės Petraitienės pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Z. Petraitienės g. 4, Natkiškiai |
| **Direktorius(-ė)** | Genovaitė Švalkūnienė |
| **Mokinių skaičius** | 61 |
| **Įkūrimo data** | 1944 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 18 |

Mokykla 2017 m.
**Pagėgių savivaldybės Natkiškių Zosės Petraitienės pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pagėgių savivaldybėje, Natkiškiuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190694778. Steigėjas Pagėgių savivaldybės taryba. Mokykla pavadinta felčerės, žuvusios per šalčius einant pas gimdyvę, Zosės Petraitienės vardas.

Istorija
--------

Po Antrojo pasaulinio karo Natkiškiuose atidaryta vienkomplektė pradinė mokykla, kurioje vaikai mokėsi lietuviškai. Augant gyventojų skaičiui daugėjo ir mokinių. Todėl 1949 m. Eisraviškių kaime atidaryta septynmetė mokykla. Pirmuoju direktoriumi tapo Kriaučiūnas. 1952 m. ši septynmetė mokykla perkeliama į Natkiškius. Joje dirbo mokytojai Jankauskas, Maziliauskaitė, Juščius, Želvys, Želvienė, Jankauskienė. Mokinių skaičius išaugo iki 120. Mokinių skaičius išaugo dvigubai, todėl įrengtas bendrabutis. 1957 m. prie Natkiškių septynmetės mokyklos prijungti Timsrių ir Sūdėnų pradinių mokyklų komplektai. 1961 m. mokėsi 170 mokinių, dirbo 19 mokytojų. Mokykla tapo aštuonmetė.

1987 m. padėti naujos mokyklos pamatai. 1988 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė nauja devynmetė mokykla. 1991 m. ji tapo pagrindinė. 1994 m. prie mokyklos prijungtas vaikų darželis. 1994 m. birželio 17 d. Kultūros ir švietimo ministerijos Mokyklų vardų teikimo komisijos pritarimu mokyklai suteiktas žuvusios Natkiškių felčerės Zosės Petraitienės vardas. 1997 m. mokiniai, padedami mokytojos E. Šulcienės, sukūrė mokyklos emblemą, sudarė mokyklos istorijos nuotraukų „medį" „Mes viską galim".

Direktoriai
-----------

* 1955 m. Stančaitis;
* 1961 m. A. Čekis;
* 1962 m.;
* 1967 m. A. Žąsytienė;
* 1969 m. P. Raziūnas;
* 1970 m. K. Gubystienė;
* 1982 m. R. Balandis;
* 1985 m. A. Tamašauskas;
* 1987 m. J. Kovalskis;
* 1990 m. T. Girčius;
* 1994 m. Genovaitė Švalkūnienė.

Išnašos
-------

1. ↑  Zosės Petraitienės žūties sukaktis. 2022-01-10, Pamarys.eu (tikrinta 2022-03-24).

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2007-08-24 iš Wayback Machine projekto..
Rokalas – maža izoliuota uola viduryje vandenyno
**Rokalo sala** (angl. *Rockall*) – nedidelė uolėta negyvenama sala Atlanto vandenyne, priklauso Jungtinei Karalystei formaliai nuo 1955 m. Uolos plotis – 25 m, aukštis – 22 m. Sala vulkaninės kilmės, ardoma smarkių vandenyno bangų. Mėgstama jūros paukščių būriavimosi vieta.

Aplink salą, vandenyno dugne yra naftos telkinių. Dėl to Jungtinė Karalystė vienareikšmiškai salą įtraukė į savo sudėtį, kad galėtų savo išskirtine ekonomine zona apimti naftos telkinius. Į Rokalo salą taip pat pretenduoja Danija, Islandija ir Airija. 1997 m. birželio 10 d. *Greenpeace* organizacija, protestuodama prieš naftos gavybą, užėmė salą ir įkūrė netikrą Veivlando (*Waveland*) valstybę. Britai ignoravo tokius veiksmus ir 1999 m. pasibaigus finansavimui akcija baigėsi.

Nuorodos
--------

* *Waveland* svetainė Archyvuota kopija 2009-08-21 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rokalo sala** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Nathan Söderblom** |
| --- |
|  |
| Nathan Söderblom 1923 m. |
| Gimimo vardas | Lars Olof Jonathan Söderblom |
| Gimė | 1886 m. sausio 15 d.Trenė, Švedija |
| Mirė | 1931 m. liepos 21 d. (45 metai)Upsala, Švedija |
| Palaidotas (-a) | Upsalos katedra |
| Tautybė | švedas |
| Tėvai | Jonas Söderblom Nikolina Sophie Blûme |
| Sutuoktinis (-ė) | Anna Söderblom |
| Religija | liuteronybė |
| Šventasis |
| Įšventintas | 1931 m. |
| Upsalos arkivyskupas |
| Ėjo pareigas | 1914 – 1931 |
| Pirmtakas | Johan August Ekman |
| Įpėdinis | Erling Eidem |
|  |
| Veikla | arkivyskupas, teologas, religijotyrininkas |
| Sritis | religijos kilmė, esmė |
|  |
| Išsilavinimas | religijotyros profesorius |
| Alma mater | Upsalos universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Nobelio taikos premija (1930 m.) |
|  |
|  **Vikiteka** | Nathan Söderblom |

**Larsas Olofas Junatanas (Natanas) Sederblomas** (*Lars Olof Jonathan Söderblom*; g. 1886 m. sausio 15 d. – m. 1931 m. liepos 21 d.) – Švedijos liuteronų dvasininkas, Upsalos arkivyskupas, Nobelio taikos premijos laureatas (1930 m.).

Biografija
----------

Gimė vidurio Švedijoje, Jevleborgo lėne, Sederhamno savivaldybėje, Trenės (*Trönö*) kaime. Augo atsidavusių krikščionių šeimoje. 1883 m. įstojo į Upsalos universitetą, studijavo teologiją. Buvo išvykęs į JAV. 1893 m. tapo kunigu. 1912 m. Sederblomas tapo Leipcigo universiteto religijotyros profesoriumi, bet 1914 m. grįžo į Švediją, kur paskirtas Upsalos arkivyskupu (aukščiausiu Švedijos liuteronų bažnyčios hierarchu). Buvo ekumenizmo ne tik tarp krikščionių, bet tarp visų pasaulio religijų šalininkas. Už tarpreliginio dialogo skatinimą 1930 m. apdovanotas Nobelio taikos premija.

1931 m. mirė Upsaloje, palaidotas Upsalos katedroje.

Natanas Sederblomas taip pat laikomas vienu idėjinių religijos fenomenologijos pradininkų. Jis laikomas vienų iš pirmųjų, iškėlusių mintį, kad religijos pagrindas yra ne antgamtiškas dievas, o šventybė. Kritikavo tuomečius antropologinius, sociologinius, istorinius požiūrius į religiją ir teigė, kad religija yra atskiras, dvasinis objektas, kuris neredukuotinas. Atmetė religijotyros ir teologijos priešpriešą, teigdamas, kad religijų tyrinėjimas yra šventybės siekis. Religijos pradmenis teigė esant unikaliame, kiekviename žmoguje glūdinčiame religiniame jausme. Religingą žmogų apibrėžė kaip tą, kuriam kažkas esti šventa.
| **Rokas Bernotas** |
| --- |
| Gimė | 1952 m. rugpjūčio 2 d. (70 metų)Vilniuje |
|  |
| Veikla | lietuvių diplomatas, ambasadorius |
|  |
| Išsilavinimas | daktaras |
| Alma mater | 
* 1975 m. Vilniaus universitetas;
* 1985 m. Kauno technologijos universitetas.

 |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 
* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius;
* Komandoro kryžius „Už nuopelnus Lenkijai".

 |

**Rokas Bernotas** (g. 1952 m. rugpjūčio 2 d. Vilniuje) – lietuvių diplomatas, ambasadorius, chemikas, politinis veikėjas, buvęs LR užsienio reikalų (LR URM) viceministras.

Biografija
----------

1970–1975 m. Vilniaus universiteto (VU) Chemijos fakultete baigė chemijos studijas, diplomuotas chemikas. 1985 m. Kauno Politechnikos institute apgynė organinės chemijos disertaciją, daktaras. 1992–1993 m. mokėsi Oksfordo universiteto Tarptautinių studijų programoje.

1975–1991 m. VU Chemijos fakulteto mokslinis bendradarbis, 1991–1992 m. LR URM Azijos, Afrikos ir Okeanijos skyriaus vedėjas, 1992–1993 m. LR užsienio reikalų viceministras, 1993–1995 m. LR URM Vakarų Europos skyriaus vedėjas, 1995–1997 m. Lietuvos ambasados Romoje (Italija) patarėjas, 1997–1998 m. LR URM sekretorius, 1998–1999 m. LR URM viceministras, 1999–2003 m. nuolatinis Lietuvos atstovas prie ET Strasbūre, Lietuvos atstovas ET Vystymo Banko valdyboje, 2003–2006 m. LR URM Daugiašalių santykių departamento direktorius.

2006–2010 m. – nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Kinijos Liaudies Respublikoje, taip pat Korėjos Respublikai, Vietnamo Socialistinei Respublikai ir Mongolijai. 2010 m. lapkričio mėn. – 2014 m. gegužės mėn. – Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Kazachstano Respublikoje.

Grįžęs buvo URM ambasadorius ypatingiems pavedimams. Nuo 2015 m. lapkričio 2 d. - Lietuvos ambasadorius Afganistanui.

Apdovanojimai
-------------

* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius;
* Komandoro kryžius „Už nuopelnus Lenkijai"..

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ambasadorius įteikė kredencinius raštus Kazachstano Respublikos Prezidentui J. E. Nursultanui Nazarbajevui Archyvuota kopija 2013-12-02 iš Wayback Machine projekto. (LR ambasados Kazachstane inf.)
2. ↑  Rokas Bernotas paskirtas ambasadoriumi Afganistanui (15min.lt inf.)
3. ↑  Rokas Bernotas[neveikianti nuoroda] (LR ambasados Kinijoje inf.)

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Aurimas Taurantas** | **Lietuvos Respublikos ambasadorius prie Europos Tarybos** 1999 - 2003 m. | Po to:**Neris Germanas** |
| Prieš tai:**Artūras Žurauskas** | **Lietuvos Respublikos ambasadorius Kinijos Liaudies Respublikoje** 2006 - 2010 m. | Po to:**Lina Antanavičienė** |
| Prieš tai:**Romualdas Kozyrovičius** | **Lietuvos Respublikos ambasadorius Kazachstano Respublikoje** 2010 - 2014 m. | Po to:**Vytautas Naudužas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Andrés Aguilar Mawdsley** |
| --- |
| Gimė | 1924 m. liepos 10 d.Karakasas, Venesuela |
| Mirė | 1995 m. spalio 24 d. (71 metai)Den Haag, Nyderlandai |
|  |
| Veikla | venesueliečių teisininkas, teisėtyrininkas civilistas, profesorius, tarptautinis teisėjas, diplomatas, ambasadorius, politinis veikėjas, ministras, Tarptautinio Teisingumo Teismo teisėjas |
|  |
| Išsilavinimas | daktaras |
| Alma mater | *Universidad Central de Venezuela* |

**Andrés Aguilar Mawdsley** (1924 m. liepos 10 d. Karakasas, Venesuela – 1995 m. spalio 24 d. Den Haag, Nyderlandai) – venesueliečių teisininkas, teisėtyrininkas civilistas, profesorius, tarptautinis teisėjas, diplomatas, ambasadorius, politinis veikėjas, ministras, nuo 1991 m. iki mirties Tarptautinio Teisingumo Teismo teisėjas.

Biografija
----------

Baigė politikos, socialinių mokslų studijas *Universidad Central de Venezuela*, daktaras. *McGill University* (Kanada, Montreal) baigė podiplomines teisės studijas, teisės magistras.

Nuo 1948 m. *Universidad Central de Venezuela*, nuo 1954 m. – taip pat *Universidad Católica Andrés Bello* dėstė civilinę teisę. Nuo 1958 m. abiejų Universitetų profesorius. Nuo 1958 iki 1962 m. Venesuelos teisingumo ministras, po to nuo 1963 iki 1965 m. ambasadorius (JT biuras, Ženeva, Šveicarija). Nuo 1975 iki 1983 m. Venesuelos valstybinės naftos bendrovės „Petróleos de Venezuela" teisės patarėjas, teisininkas (juriskonsultas).

*Institut de Droit international* narys.

Literatūra
----------

* *Andrés Aguilar-Mawdsley.* In: Arthur Eyffinger, Arthur Witteveen, Mohammed Bedjaoui: *La Cour internationale de Justice 1946–1996.* Martinus Nijhoff Publishers, Den Haag und London 1999, ISBN 9-04-110468-2, S. 259.
| **André Citroën** |
| --- |
|  |
| André Citroën |
| Gimė | 1878 m. vasario 5 d.Paryžius, Prancūzija |
| Mirė | 1935 m. liepos 3 d. (57 metai)Paryžius, Prancūzija |
| Tautybė | žydas |
|  |
| Veikla | prancūzų išradėjas, pramonininkas |
| Sritis | automobilių pramonė |
|  |
|  **Vikiteka** | André Citroën |

**Andrė Giustavas Sitrojenas** (*André Gustave Citroën*; 1878 m. vasario 5 d. – 1935 m. liepos 3 d.) – prancūzų išradėjas, pramonininkas. Jis laikomas vienu iš šiuolaikinio automobilių prekybos verslo pradininku.

Biografija
----------

A. Sitrojenas gimė 1878 m. vasario 5 d. Paryžiuje, žydų šeimoje. 1898 m. baigė Paryžiaus politechnikos mokyklą. Vėliau dirbo inžinieriumi, dizaineriu. 1908 m. dirbdamas „Mors" bendrovėje prisidėjo prie gamybos spartinimo: nuo 125 iki 1200 automobilių per metus. I pasaulinio karo metais perorganizavo gamyklą ginkluotės gamybai, gamino karinius sviedinius. Po karo, „Citroën" iškilo kaip pirmoji konvejerinio tipo gamykla Europoje. 1919 m. pradėti gaminti pirmieji automobiliai. Gamykla sparčiai plėtėsi, steigė padalinius 1929 m. tapo antruoju pagal dydį automobilių gamintoju pasaulyje.

1934 m. „Citroën" įmonė bankrutavo, o 1935 m. buvo perorganizuota.

Andrė Sitrojenas organizavo bei rėmė įvairias mokslines ekspedicijas. 1922 m. gruodžio 19 – 1923 m. sausio 7 dienomis surengė 3200 km. ekspediciją per Sacharos dykumą nuo Tugurto (Touggourt, Alžyras) iki Timbuktu (Tombouctou, Malis). 1931–1932 m. rėmė 13 tūkst. kilomertrų automobilių ralį nuo Beiruto iki Pekino. Jo dėka buvo apšviesta Paryžiaus Triumfo arka ir Santarvės aikštė (Place de la Concorde).

Išradėjas mirė 1935 m. liepos 3 d. nuo skrandžio vėžio. Palaidotas Paryžiaus Monparnaso kapinėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Reynolds, John (1997). *Andre Citroen: The Man and the Motor Cars*. Basingstoke: Palgrave Macmillan.
2. ↑
3. ↑  André-Gustave Citroën, *Encyclopædia Britannica*.
| Kareivonių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Kareivonių piliakalnisKareivonių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°45′11.9″ š. pl. 24°33′36.4″ r. ilg.﻿ / ﻿54.753306°š. pl. 24.560111°r. ilg.﻿ / 54.753306; 24.560111Koordinatės: 54°45′11.9″ š. pl. 24°33′36.4″ r. ilg.﻿ / ﻿54.753306°š. pl. 24.560111°r. ilg.﻿ / 54.753306; 24.560111 |

 |
| Vieta | Elektrėnų savivaldybė |
| Seniūnija | Kietaviškių seniūnija |
| Plotas | 100x21 m. |

**Kareivonių piliakalnis**, *Girelės piliakalnis, Kareivonių kalnas* – piliakalnis Elektrėnų savivaldybėje, į vakarus nuo Kareivonių gyvenvietės, Kietaviškių seniūnijoje. 

Šis piliakalnis dar nėra plačiau tyrinėtas, jo archeologinė vertė nenustatyta.

Tai vietinės reikšmės paminklas. Piliakalnis yra ovalo formos, apie 100 m. ilgio ir 21 m. pločio. Pylimų ir griovių nėra. Jis apaugęs ąžuolais, lazdynais ir kitokiais krūmais. Rytinėje piliakalnio dalyje yra aikštelė, kurios pakraščiai apaugę ąžuolais. Senos gyvenvietės likučių neaptikta.

Šalia piliakalnio buvo aptikti žmonių gyvenimo pėdsakai. Tai epipaleolito – mezolito pradžios (8-7 tūkstantmečiai pr. m. e.) gyvenvietė. Rasti titnaginiai dirbiniai: gremžtukai, rėžtukai, skeltės bei nuoskalos, aptikta akmeninių kirvių. Didelė dirbinių koncentracija vienoje vietoje leidžia teigti, kad piliakalnio teritorijoje gyventa naujajame žalvario amžiuje iki geležies amžiaus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  KAREIVONIŲ KAIMO ISTORIJA Archyvuota kopija 2016-08-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Kareivonių kaimas

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Elektrėnų savivaldybės piliakalniai
|  |
| --- |
| Nathan Trent |
|  
Nathan Trent 2017 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Nathanaele Koll |
| Gimė | 1992 m. balandžio 4 d. (31 metai)Insbrukas, Austrijos vėliava Austrija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 2003–dabar |
| Svetainė | nathantrent.com |

**Nathanaele Koll** (g. 1992 m. balandžio 4 d. Insbruke), geriau žinomas kaip **Nathan Trent** – Austrijos dainininkas.

Biografija
----------

Nathan Trent gimė Insbruko mieste, italės ir austro šeimoje. Dviem kalbom (vokiečių ir italų) nuo mažumės kalbantis Nathan muzika susižavėjo būdamas vos trejų, kai pradėjo lankyti smuiko ir fortepijono pamokas.

2003 metais jis dalyvavo vaikų talentų šou „Kiddy Contest", kur atlikęs dainą apie futbolą užėmė 9 vietą. 2011 metais bandė laimę Vokietijos „X Faktoriaus" laidoje, kur pasirodęs duete „Boys II Hot" sėkmingai prasibrovė iki gyvų pasirodymų, bet nesulaukę žiūrovų palaikymo, realybės šou paliko jau pačią pirmą savaitę. Netrukus po to atlikėjas nusprendė toliau gilintis į muziką ir įstojo į Vienos Muzikos ir menų universitetą, kurį su pagyrimu pabaigė 2016 m. vasarą.

2016 m. birželio 18 d. Trent išleido savo pirmąjį singlą „Like It Is", kuris akimirksniu išpopuliarėjo gimtojoje Austrijoje. 2016 m. gruodžio 19 d. tapo Austrijos atstovu 2017 metų „Eurovizijoje" su daina „Running on Air". Dar tų pačių metų rudenį jis buvo tarp 33 pretendentų dalyvauti Vokietijos „Eurovizijos" nacionalinėje atrankoje „Unser Song 2017", tačiau patvirtinus, jog konkurse dainuos Austrijos vardu, iš tolimesnių atrankinių etapų buvo pašalintas.

Diskografija
------------

### Singlai

* 2016: *Like It Is*
* 2017: *Running on Air*

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Nathan Trent > Bio
2. ↑  „Like It Is - single". iTunes Australia.
3. ↑  „It's Nathan Trent for Austria in Kyiv!". *Eurovision.tv*.
4. ↑  Luukela, Sami (2017-02-26). „AUSTRIA: NATHAN TRENT TO SING "RUNNING ON AIR" AT EUROVISION 2017". *wiwibloggs*. Wiwibloggs.
5. ↑
6. ↑  „"Unser Song"-Kandidat Nathan startet für Österreich" (vokiečių). eurovision.de. 2016-12-19.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nathan Trent** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Zoë  *„Loin d'ici"*** |  **Austrijos atstovas Eurovizijoje**2017 | Po to:**–** |
**Diskretinė ekonominė politika** – vyriausybės vykdomos priemonės šalies nacionalinių pajamų apimčiai, užimtumui paveikti, infliacijai kontroliuoti. Šios politikos priemones teoriškai pagrindė Džonas Meinardas Keinsas. Čikagos mokykla patobulino kiekybinę pinigų teoriją, pagal kurią šalių vyriausybėms būtina kontroliuoti pinigų kiekio padidėjimą ilgu laikotarpiu.

Teorija
-------

Skiriama fiskalinė ir monetarinė diskretinė ekonominė politika. Kai šalyje yra aukštas nedarbo lygis, įgyvendinama skatinamoji fiskalinė diskretinė ekonominė politika – didinamos vyriausybės išlaidos, mažinami mokesčiai ir didinamos transferinės išmokos. Šios priemonės didina visuminę paklausą, sukuria naujų darbo vietų, didina nacionalines pajamas. 

Kai nedarbo lygis yra žemas, bet sparčiai didėja infliacija, taikoma stabdomoji fiskalinė diskretinė ekonominė politika – mažinamos vyriausybės išlaidos, didinami mokesčiai ir mažinamos transferinės išmokos; šios priemonės mažina visuminę paklausą. Dėl skatinamosios fiskalinės diskretinės ekonominės politikos didėja valstybės biudžeto deficitas, dėl stabdomosios – atsiranda biudžeto perteklius. 

Kai nedarbas didėja ir mažėja gamybos apimtys, gali būti taikoma skatinamoji monetarinė diskretinė ekonominė politika – centrinis bankas atvirojoje rinkoje perka obligacijas, mažina privalomųjų atsargų bei diskonto normas ir taip didina pinigų pasiūlą. Dėl to mažėja palūkanų normos, t. y. pinga kreditai ir sudaromos sąlygos gamybai didėti – vadinamoji pigių pinigų politika. 

Jeigu infliacija didelė, vyriausybė gali naudoti stabdomąją monetarinę politiką – centrinis bankas parduoda obligacijas, didina privalomųjų atsargų bei diskonto normas ir taip mažina pinigų pasiūlą. Dėl to didėja palūkanų norma, mažėja paskatos investuoti – brangių pinigų politika. Monetarinė diskretinė ekonominė politika laikoma ilgalaike strategija, kuria papildo fiskalinė diskretinė ekonominė politika.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Venantas Mačiekus. *Diskretinė ekonominė politika*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 12 psl.
| Negras |
| --- |
| Negro žemupys prie Manauso Negro žemupys prie Manauso |
| **Ilgis** | 2250 km |
| **Baseino plotas** | 691 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 30 000 m³/s |
| **Ištakos** | Gvainija |
| **Žiotys** | Amazonė |
| **Šalys** | Kolumbijos vėliava Kolumbija Venesuelos vėliava Venesuela Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Negras |

**Negras** (port. *Rio Negro*, isp. *Río Negro* – 'juodoji upė') – kairysis Amazonės intakas, taip pat priklausantis ir Orinoko baseinui, su kuriuo jungiasi Kasikjarės kanalu (Kasikjarės upės bifurkacija). Rio Negro pradžia laikoma Gvainijos upė (*Río Guainia*) Kolumbijoje, ištekanti Andų pašlaitėse. Į Amazonę įteka ties Manauso miestu. Ilgis 1550 km, su Gvainija 2250 km.

Vidurupis ir žemupys teka plačiu (iki 50 km) slėniu per Amazonės žemumą. Rio Negras teka lyguma, jo vagoje daug salų, seklumų, atšakų, raizgių kanalų bei ežerų, todėl potvynių metu upė išsilieja iki 30 km pločio. Vietomis salų grupės tokios gausios, kad sunku orientuotis, kokia yra pagrindinė upės vagos kryptis. Šiuo požiūriu skiriasi Rio Negro ruožas prieš Vaupeso (*Vaupés*) intaką, kuriame upės teka sparčiai, o vaga kupina slenksčių. Vandens lygis labai svyruoja (didžiausia amplitudė apie 8 m). Vandeningiausias kovą–rugpjūtį.

Didžiausi intakai: Kasikjarė, Isana, Vaupesas, Kujunis, Arasa, Brankas, Žauaperis, Uninis, Žau.

Tamsūs Negro vandenys, susiliejantys su rudais Amazonės vandenimis ties Manausu
Negro žemupio protakos
Pavadinimas Rio Negras („Juodoji upė") suteiktas dėl tamsaus, arbatos rudumo vandens. Šią spalvą suteikia tamsūs nešmenys. Palydovinėse nuotraukose puikiai matoma, kaip tamsus Negro vanduo dar ilgai (apie 40 km) nesusimaišo su šviesesniu Amazonės vandeniu. Vandens rūgštingumas – 4,7–5,4 pH. Upei tokį pavadinimą 1541 m. suteikė Fransiskas de Oreljana.

Upė tinka navigacijai apie 700 km nuo jos santakos su Amazone (laivams, kurių grimzlė neviršija 4 pėdų), bet navigaciją apsunkina seklumos ir kitokios kliūtys.

Prie Negro kairiojo kranto prieina nacionaliniai parkai – La Neblinos aukštumų, Rio Branko, Anaviljanaso ir Žau. Negro baseinas pasižymi didele bioįvairove (spėjama, kad čia gyvena 800–900 žuvų rūšių, iš kurių ~100 endeminės).

Pagrindinės gyvenvietės prie upės: Maroa, San Karlos de Rio Negras (Venesuela), San Gabriel da Kašoeira, Novo Airanas, Manausas (Brazilija). 2011 m. per Negro žemupį ties Manausu pastatytas 3,6 km ilgio Žurnalisto Felipės Dau (*Phelippe Daou*) tiltas.

Negras Amazonės baseino žemėlapyje

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rio Negro*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
2. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
3. ↑  Rio Negro Archyvuota kopija 2020-03-28 iš Wayback Machine projekto.. *Freshwater Ecoregions of the World*
4. ↑  «Governo do Amazonas inaugura ponte Rio Negro, um marco para a integração da Região Metropolitana de Manaus» Archyvuota kopija 2011-12-28 iš Wayback Machine projekto.. *Governo do Estado do Amazonas*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Negentropija** arba **neigiama entropija** yra entropija, kuri eksportuojasi, kad galėtų išlaikyti savo pačios mažą entropiją. Ji yra entropijos ir gyvybės sankirtoje. Neigiamos entropijos koncepciją ir frazę pasiūlė Ervinas Šriodingeris 1943 m. mokslo populiarinimo knygoje *What is Life?* (liet. *Kas yra gyvybė?*). Vėliau Léon Brillouin sutrumpino frazę iki *negentropijos*, kad galėtų pabrėžti ją labiau „teigiamamu" aspektu: gyvoji sistema importuoja negentopiją ir kaupią ją. 1974 m. Albert Szent-Györgyi pateikė terminą *sintropija*. Tas terminas galėjo kilti 1940 m. dėl italų matematiko Luigi Fantappiè, kuris bandė sukurti suvienytą biologijos ir fizikos teoriją. Buckminster Fuller bandė išpopuliarinti tą terminą, bet *negentropija* liko iki šiol labiausiai vartojama sąvoka.

Informacijos teorija
--------------------

Informacijos teorijoje ir statistikoje, negentropija yra naudojama išmatuoti atstumą iki normalumo. Tarkime, jog turime signalą, su tam tikru skirstiniu. Jeigu signalas yra Gausinis, tada sakoma, jog jis turi normalųjį skirstinį. Negentropija yra visada neneigiama, nekinta dėl bet kokių tiesinių koordinačių pertvarkymo ir išnyksta tada ir tik tada, kai signalas yra Gausinis.

Negentropy yra apibrėžiama

{\displaystyle J(p\_{x})=S(\phi \_{x})-S(p\_{x})\,}
kur {\displaystyle S(\phi \_{x})} yra diferencijuojama entropija Gausinio tankumo su tuo pačių vidurkiu ir laisvumo laipsniu, tuo tarpu {\displaystyle p\_{x}} ir {\displaystyle S(p\_{x})} yra diferencijuojama {\displaystyle p\_{x}} entropija:

{\displaystyle S(p\_{x})=-\int p\_{x}(u)\log p\_{x}(u)du}
| **Prunus serotina** |
| --- |
| Vėlyvoji ieva (*Prunus serotina*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Erškėtiečiai  *( Rosales)* |
| Šeima: | Erškėtiniai  *( Rosaceae)* |
| Gentis: | Slyva (gentis)  *( Prunus)* |
| Pogentė: | Ieva  *( Padus)* |
| Rūšis: | Vėlyvoji ieva  *( Prunus serotina)* |

 |

**Vėlyvoji ieva** (*Prunus serotina syn. Padus serotina*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos medis. Kilo iš Šiaurės Amerikos rytų: nuo pietų Kvebeko ir Ontarijo šiaurėje iki Meksikos ir Gvatemalos kalnų pietuose. Išgyvena iki 258 metų.

Aukštis 15–30 m, kamieno skersmuo 70–150 cm. Aukščiausia žinoma 39 m, su 2,3 m skersmens kamienu. Lapai paprastieji, pailgi, 6–14 cm ilgio, žvilgantys. Žiedai balti, smulkūs, susitelkę į žiedynus po 40. Žievė labai atsiplaišiusi, tamsiai pilka. Vaisius – juodas kaulavaisis; valgomas. 

Lietuvoje vėlyvoji ieva kaip dekoratyvinis augalas auginama želdynuose, paskelbta invazine rūšimi.

Taip pat skaityti
-----------------

* Lietuvos svetimžemė dendroflora

Žiedynai

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vėlyvoji ieva** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  *Vėlyvoji ieva*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 40
2. ↑  Aplinkos ministro įsakymas dėl invazinių Lietuvoje rūšių sąrašo
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Disfunkcinis gimdos kraujavimas** – neciklinis kraujavimas iš gimdos dėl sutrikusios lytinių hormonų pusiausvyros. Diagnozuojant svarbu atmesti struktūrinę ar organinę patologiją.

Etiologija
==========

Dažniausia priežastis - *anovuliacija* (90% atvejų). Anovuliacijos epizodai būdingi jaunoms mergaitėms brendimo metu, taip pat moterims senėjimo metu. Dėl neįvykusios ovuliacijos gimdos gleivinė, veikiama estrogenų, veša, jos neveikia progesteronas, kuris stabilizuoja gleivinę ir lemia jos perėjimą į sekrecijos fazę. Tam tikru momentu sumažėjus hormonų koncentracijai prasideda gimdos atkrintančiojo gleivinės sluoksnio atsiskyrimas ir pasišalinimas iš gimdos - pasireiškia kraujavimas.

Ovuliaciniai kraujavimai pasitaiko rečiau (10% atvejų).

Ovuliacijos sutrikimų rizikos veiksniai:

* jauname amžiuje: neseniai prasidėjusio mėnesinės (keleri metai), pagumburio - hipofizės funkcijos sutrikimai dėl streso, intensyvaus fizinio krūvio, griežtos dietos, svorio metimo, nutukimo.
* vyresniame amžiuje: amžius virš 40 m, antsvoris, negimdžiusi.

Klinika
=======

Neciklinis kraujavimas iš gimdos, pasireiškia po amenorėjos laikotarpio. Kraujavimo intensyvumas gali būti labai įvairus.

Diagnostika
===========

Parindinis diagnostikos tikslas atmesti kitas, t. y. organines ar struktūrines ar funkcines kraujavimo priežastis: 

* gimdos submukozinės miomos, gimdos kaklelio, gimdos, makšties piktybinius navikai, polipai,
* vidinė endometriozė,
* infekcija;
* negimdinis nėštumas,
* savaiminis persileidimas,
* skydliaukės, antinksčių ligos,
* kepenų, kraujo ligos sukeliančias krešėjimo sutrikimus, antikoaguliantų vartojimas,
* sudėtinių kontracepcinių tablečių, progesterono depo preparatų, intrauterinų spiralių su progesteronu naudojimas,
* neuroleptikų naudojimas,
* policistinis kiaušidžių sindromas.

Vertinant šias ligas svarbi anamnezė, rizikos veiksnių įvertinimas, bendra apžiūra, ginekologinis ištyrimas, ultragarsinis lyt. organų tyrimas, kraujo tyrimas (vertinant hemoglobino kiekį, trombocitus, krešumo faktorius), gimdos gleivinės biopsija ir histologinis tyrimas.
|  |
| --- |
| Safri Duo |
|  |
| Biografija |
| Kilmė | Kopenhaga, Danija |
| Žanrai | Elektronika, šokių muzika |
| Aktyvumo metai | nuo 1977 iki dabar |
| Svetainė | safriduo.com |
| Nariai |
| Uffe Savery, Morten Friis |

**Safri Duo** – perkusininkų duetas iš Danijos, kurį sudaro Uffe Savery (g. 1966 m. balandžio 5 d.) ir Morten Friisas (g. 1968 m. rugpjūčio 21 d.).

Istorija
--------

Grupės nariai susitiko 1977 m. Karališkoje Danijos muzikos konservatorijoje. Tuomet jie sugalvojo suburti grupę, kurią pavadino Safri Duo. Pavadinimas sudarytas iš jų pavardžių pirmųjų skiemenų. Nuo tada jie pradėjo savo perkusinius pasirodymus įvairiuose šalies festivaliuose.

2000 m. jie susipažino su prodiuseriumi Michael Parsbergu ir su jo pagalba Safri Duo išleido naują singlą "The Bongo Song". Šis singlas labai išpopuliarėjo pasaulio klubuose ir Safri Duo tapo žinoma grupė muzikos pasaulyje. Netrukus singlas pasirodė MTV kanale, o metų pabaigoje jis buvo geriausiai parduodamas singlas Europoje. Taip pat ši daina pasižųmėjo tuo, kad buvo atlikta per 2000 m. Olimpines žaidynes Sidnėjuje. 

2002 m. Safri Duo išleido naują albumą "Episode II". Iš šio albumo net trys dainos buvo išleistos singlo pavidalu: "Played-A-Live", "Samb Adagiob" ir "Baya Baya". 

2003 m. grupė išleido "3.0" albumą. Šiame albume kelias vokalo partijas atliko vokalistas Clark Andersonas. Šis albumas taip pat susilaukė didelės sėkmės, tad kitais metais išėjo naujas albumas "Safri Duo 3.5 - International Version", kuriame buvo kelios naujos dainos bei ankstesnio albumo dainų perdarytos versijos. 

Planuojama, kad 11-tas grupės albumas "Origins" bus išleistas 2008 m. lapkričio 17 d.

Diskografija
------------

Naujausio Safri Duo albumo "Origins" viršelis

| Metai | Albumas |
| --- | --- |
| 1990 | *Turn Up Volume* |
| 1995 | *Works For Percussion* |
| 1995 | *Lutoslawski, Bartók, Helweg* |
| 1995 | *Percussion Transcription* |
| 1996 | *Goldrush* |
| 1998 | *Bach To The Future* |
| 2002 | *Episode II* |
| 2002 | *Episode II - The Remix Edition* |
| 2003 | *Safri Duo 3.0* |
| 2004 | *Safri Duo 3.5 - International Version* |
| 2008 | *Origins* |

Nuorodos
--------

* Oficiali grupės svetainė Archyvuota kopija 2008-02-03 iš Wayback Machine projekto.
| Negarbos kapinynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Negarbos kapinynasNegarbos kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°56′59″š. pl. 21°12′31″r. ilg.﻿ / ﻿55.949743°š. pl. 21.20873°r. ilg.﻿ / 55.949743; 21.20873Koordinatės: 55°56′59″š. pl. 21°12′31″r. ilg.﻿ / ﻿55.949743°š. pl. 21.20873°r. ilg.﻿ / 55.949743; 21.20873 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Kretingos seniūnija |
| Plotas | 2,45 ha |
| Naudotas | II – XIV a. |
| Žvalgytas | 2008, 2009, 2012 m. |
| Registro Nr. | u. k. 36670 |

**Negarbos kapinynas** (regioninio reikšmingumo lygmens registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas - 36670) – kapinynas vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Rūdaičių kaime (Kretingos seniūnija), dešiniajame Tenžės krante.

Kapinynas
---------

Įrengtas į pietus nuo Negarbos piliakalnio esančios aukštumos šiauriniame pakraštyje, pakilumoje, nežymiu įdubimu iš pietų ir vakarų pusės atsiskiriančioje nuo pagrindinio aukštumos masyvo. Palei šiaurinį pakraštį teka bevardis upelis (dešinysis Tenžės intakas). Teritorija ariama.

Teritorijos plotas – 2,45 ha.

0,1 km į šiaurę yra Negarbos piliakalnis su papėdės gyvenviete, 0,78 km į šiaurės rytus – Senkų kapinynas, 0,72 km į pietryčius – Senkų senovės žemdirbystės vieta, 1,17 km į pietryčius-pietus – Ankštakių-Senkų kapinynas.

Tyrimai
-------

2008 m. kapinyną išaiškino, 2009 m. žvalgė Gytis Grižas (Lietuvos nacionalinis muziejus), 2012 m. – Arūnas Strazdas (Kultūros paveldo centras).

Rasta 73 pavieniai radiniai – 9 geležinių kirvių ir 5 įmovinių ietigalių dalių, 17 Romos imperijos monetų, 8 žalvarinių antkaklių fragmentai, 8 apyrankės, 7 segės, 3 smeigtukų dalys, lydinio fragmentas, patekę iš suardytų kapų. Dauguma radinių datuojama II – IV a. kiti – X – XI a. ir XIV a.

Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

2013 m. įrašytas į kultūros vertybių registrą kaip regioninio reikšmingumo lygmens registrinis kultūros paveldo objektas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mažai informatyūs archeologiniai tyrinėjimai (sud. Eglė Marcinkevičiūtė). – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2009 metais. – Vilnius, 2010. – P. 501, eil. Nr. 60
2. ↑  Kultūros vertybių registras, u. k. 36670[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2009 metais
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vėmimas XIV a. piešinyje
Aviakompanijų dalinami maišeliai vėmimui
**Vėmimas** (lot. *vomitus*) – apsauginio virškinimo sistemos reflekso veikimas (kartais - skrandžio motorikos sutrikimas), kai pro burną pasišalina skrandžio, o kartais ir žarnų turinys. Tai sudėtingas refleksas, kurio metu dirginami vėmimo zonų receptoriai. Kartais vemti pradedama nuo stipraus susijaudinimo, pamačius, užuodus organizmui nepriimtino maisto, išvydus vėmalus, kraują. Vemiant giliai įkvepiama, nusileidžia antgerklis ir pakyla gerklos – tai apsaugo kvėpavimo takus nuo vėmalų patekimo. 

Vėmimas dažnai turi apsauginę reikšmę, nes šitaip pašalinamas sugedęs maistas, toksinės medžiagos ir kt. Tačiau ilgai trunkantis ir gausus vėmimas šalina vandenį, chloridus ir vandenilio jonus iš organizmo. Atsiranda dehidratacija, todėl gali ištikti koma ir traukuliai. Dažnas vėmimas sekina organizmą, trikdo kraujotaką.

Dirbtinai sukeltą vėmimą naudoja kaip priemonę skrandžiui valyti. Tam paprastai geria daug šilto vandens, o po to pirštu ar plunksna kutena burnos gilumoje sritį apie ryklės žiotis, liežuvio šaknį. Nepageidaujamą vėmimą ar bent žiaukčiojimą dažnai sukelia gydytojai, kai apžiūrėdami mažų vaikų ryklę mentele prispaudžia liežuvį prie burnos dugno. 

Vėmimą sukelia ir pykinimas, kuris gali atsirasti supantis supuoklėmis, skrendant lėktuvu, plaukiant laivu ar važiuojant duobėtu keliu. Kadangi vėmimas estetiškai nemalonus, vėmalai teršia aplinką, aviakompanijos lėktuvuose dalina nemokamus maišelius, kuriais gali pasinaudoti keleiviai, jei juos su supykins ir jiems teks vemti.

Vėmimas kartais tampa mirties priežastimi. Gana dažnai taip miršta labai girti asmenys, kurie nuo girtumo praranda sąmonę ir, būdami be sąmonės, ima vemti. Jei tuo metu jis guli aukštielninkas, didelė rizika užspringti vėmalais. Todėl rekomenduojama girtus guldyti ant pilvo ar ant šono, tuomet tikimybė, kad vėmalai sukels užspringimą, mažesnė.
| **Juozapas Algis Leišis** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. sausio 10 d.Verbiškės, Aluntos valsčius |
| Mirė | 2019 m. kovo 7 d. (76 metai) |
|  |
| Veikla | karinis veikėjas, dimisijos jūrų kapitonas |
|  |
| Alma mater | 1968 m. Leningrado aukštojoji jūrų karinė inžinerinė mokykla |

**Juozapas Algis Leišis** (1943 m. sausio 10 d. Verbiškėse, Aluntos valsčius, Utenos apskritis - 2019 m. kovo 7 d.) – Lietuvos karinis veikėjas, dimisijos jūrų kapitonas.

Biografija
----------

1962–1968 m. mokėsi Leningrado aukštojoje jūrų karinėje inžinerinėje mokykloje. 1968–1989 m. SSRS Baltijos karinio laivyno laivo inžinierius mechanikas, brigados, divizijos, laivyno vyriausiasis laivų inžinierius. 1974–1976 m. studijavo Leningrado jūrų karinėje akademijoje. 1983 m. SSRS karinio jūrų laivyno pirmo rango kapitonas.

1989–1991 m. Klaipėdos civilinės gynybos štabo viršininkas. 1990 m. talkino kuriant savanorių formuotes. Jo iniciatyva įkurta Lietuvos Respublikos karinio laivyno atkūrimo ekspertų taryba, 1991–1992 m. jos pirmininko pavaduotojas – veiklos koordinatorius, Pakrančių apsaugos rinktinės – atkuriamo karo laivyno vadas. 1992 m. liepos 4 d. priėmė atkurtų Lietuvos karinių jūrų pajėgų (KJP) vėliavą, vedė sėkmingas derybas su Rusija dėl karo laivų įsigijimo. 1992 m. rudenį išėjo į atsargą. 1994 m. jūrų kapitonas. 1994–2005 m. KJP ekspertas.

Kelių išradimų autorius, paskelbė mokslo darbų apie laivų ant oro pagalvės konstravimą ir eksploatavimą. Parengė Lietuvos karinių jūrų pajėgų programinius ir metodinius dokumentus: „Karo laivo statutas" (2001 m.), „Karinių jūrų pajėgų koncepcija" (1991, 2002 m.), „Lietuvos karinių jūrų pajėgų kovinio rengimo vadovas" (2003 m.) ir kitus.

Palaidotas Joniškės kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* 1998 m. DLK Gedimino ordino 1 laipsnio medalis
* 2003 m. Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juozapas Algis Leišis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 699 psl.
2. ↑  Mirė jūrų kapitonas Juozapas Algis Leišis, 2019-03-08
3. ↑
4. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tulžies pūslės uždegimas**, **cholecistitas** (lot. *cholecystitis*<gr. chole – tulžis+*kystis* – pūslė) - tai ūminis arba lėtinis bakterijų sukeltas uždegimas. Tulžies pūslės uždegimas prasideda, kai sutrinka tulžies nutekėjimas iš tulžies pūslės arba kai į tulžies pūslę patenka bakterijų iš kraujo, limfos ar dvylikapirštės žarnos. Tulžies pūslės sienelėje atsiranda uždegiminių pokyčių, kuriems progresuojant tulžies pūslėje susikaupia pūlių, ji gangrenuoja ar prakiūra.

Priežastys
----------

Tulžies nutekėjimą gali sutrikdyti nereguliarus maitinimasis, persivalgymas, nutukimas, nejudrumas, nėštumas. Labai dažnai tulžies pūslės uždegimas išsivysto tulžies pūslės akmenlige sergantiems žmonėms. Akmenukai iš dalies ar visiškai sutrikdo normalų tulžies nutekėjimą iš pūslės, įstrigęs akmuo trikdo tulžies pūslės kraujotaką ir sukelia nekrozinius pokyčių, ir taip sudaromos palankios sąlygos prasidėti bakteriniam uždegimui. Kartais tulžies pūslės uždegimas gali išsivystyti po operacijų, nudegimų, pilvo traumų, dėl sepsio, sergant vidurių šiltine, brucelioze, leptospiroze. Cholecistitu dažniau serga vidutinio ir vyresnio amžiaus moterys.

Skirstymas
----------

Cholecistitas gali būti **ūminis** ir **lėtinis**.
**Ūminis** tulžies pūslės uždegimas dar skirstomas į:

* **Katarinis** – pati lengviausia forma, kai pažeidžiama tik tulžies pūslės gleivinė;
* **Pūlinis** – pažeidžiami gilesni pūslės sluoksniai;
* **Gangreninis** – tulžies pūslės sienelė apmiršta, gali prakiurti.

Simptomai
---------

**Ūmininis tulžies pūslės uždegimas** pasireiškia aštriu, spaudžiančiu ir veriančiu pilvo skausmu, kartais jis užeina priepuoliais. Dažniausiai skauda dešinėje pašonėje, kartais skausmas išplinta po visą pilvą, pereina į nugarą, dešinį petį, mentę, kaklą ar net širdį. Skausmo stiprumas priklauso nuo uždegimo stiprumo. Pakyla temperatūra, ypač aukšta ji būna sergant pūliniu cholecistitu. Atsiranda pykinimas, vėmimas, kartumas burnoje, po poros dienų gali pagelsti akys, oda, patamsėti šlapimas.

**Lėtinis cholecistitas** prasideda, kartojantis ūminiam tulžies pūslės uždegimui, ypač kai tulžies pūslėje yra akmenų. Jis dažniausiai būna katarinio pobūdžio. Ligoniui maudžia, tempia dešinėje pašonėje, pykina, būna kartu burnoje. Šie simptomai ypač išryškėja gausiai ir riebiai pavalgius.

Gydymas
-------

Įtarus ūminį cholecistitą būtina kreiptis į gydytoją. Tokiems ligoniams skiriami antibiotikai, lašinių skysčių infuzijos, atitinkama dieta, vaistai nuo skausmo, pykinimo. Jei uždegimas progresuoja ir gresia komplikacijos gali tekti pašalinti tulžies pūslę.
*Kitos reikšmės – Vėtrungė (reikšmės).*
Nidos vėtrungė
**Vėtrungė** arba **vėjarodis** – meteorologinis, tačiau dažnai ir puošybinis įrengimas, skirtas nustatyti vėjo krypčiai.

Sudaro ašis, ant kurios sukasi vėjo pasipriešinimą sukeliantis įrengimas. Vėtrungės paprastai iškeliamos kuo aukščiau, pvz. ant namo stogo, laivo stiebo ir pan.

Puošybinės vėtrungės naudojamos nuo senovės, nes žmonės siekė sužinoti vėjo kryptį, darančią didelę įtaką orams ir, tuo pačiu, derliui. Vėtrungės dažnai buvo įrengiamos ant namų stogų ir papuoštos įvairiais puošybiniais elementais – gaideliais, kryžiais ir kitais simboliais. Šiais laikais naudojami vėjarodžiai su propeleriu, kad būtų galima vizualiai nustatyti vėjo stiprumą. Tikslūs vėjarodžiai naudojami meteorologų ir įrengiami meteorologinėse stotyse.

Galerija
--------

* VėtrungėVėtrungė
* 
* 
* 11 metrų aukščio vėtrungė Lazdynuose11 metrų aukščio vėtrungė Lazdynuose

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kuršių vėtrungė

Literatūra
----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vėtrungė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kuršių nerijos žvejų burvalčių vėtrungės: fotoalbumas (sud. Antanas Varanka). – Vilnius: Anvara, 2008. – 64 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-9437-4-7
| **Juozapas Baka** |
| --- |
|  |
|  |
| Gimė | 1707 m. kovo 18 d.Naugarduke, dab. Baltarusija |
| Mirė | 1780 m. gegužės 2 d.Varšuvoje |
|  |
| Veikla | Lietuvos poetas. |

Iliustracija iš knygos "Baka atgimsta" (Vilnius 1855), 
**Juozapas Baka** (1707 m. kovo 18 d. Naugarduke, dab. Baltarusija – 1780 m. gegužės 2 d. Varšuvoje) – Lietuvos poetas.

Biografija
----------

Vilniaus akademijoje iki 1736 m. studijavo retoriką, filosofiją, teologiją. 1773 m. teologijos daktaras.

Vilniaus krašte dirbo sielovados darbą. Dėstė jėzuitų kolegijose, buvo misionieriumi Minske, kunigavo Vilniuje. 1738–1739 m. Vilniaus universiteto retorikos profesorius. 1768–1780 m. „Gerosios mirties brolijos" pamokslininkas, Miestiečių kongregacijos prefektas.

Kūryba
------

Rašė lotynų ir lenkų kalbomis. Parašė panegiriką J. L. Plateriui „Garbingųjų luomų susirinkimas" (lot. *Comitia honorum*, 1736 m.), religinių apmąstymų knygeles „Didysis gynėjas" (lenk. *Wielki obrońca* 1755 m.) ir „Kasdienės krikščioniškos maldos" (*Nabożeństwo codzienne chreścijanskie*, 1 leidimas nežinomas, 2 leid. 1808 m.).

1766 m. išleido religinės filosofijos eilėraščių rinkinį „Pastabos apie galutinius dalykus ir nuodėmingą pyktį" (*Uwagi rzeczy ostatecznych i złości grzechowej*) ir „Pastabos apie visiems neišvengiamą mirtį" (*Uwagi śmierci niechybnej wszystkim pospolitej*), kuriame atsispindi vėlyvojo baroko literatūros meniniai ieškojimai. Vyraujanti eilėraščių tema – žaismingi mirties apmąstymai. Parodijuodamas retorinį stilių, naudodamas ironiją, jungdamas kasdienės šnekamosios kalbos leksiką ir intonacijas, pamokslo, pokalbio formas, ironiją kūrė komiškas, groteskines situacijas, griovė įprastas poetikos ir estetikos normas.

Literatūra
----------

* Trys Baroko saulėlydžio literatai: Pranciška Uršulė Radvilienė, Konstancija Benislavska, Juozapas Baka. Vilnius, VU leidykla, 2003.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Eugenija Ulčinaitė. *Juozapas Baka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 462 psl.
2. ↑  Lietuvių literatūros enciklopedija Archyvuota kopija 2007-01-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Eugenija Ulčinaitė. ten pat, 463 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Konsoliduota atskaitomybė** (angl. *consolidated reporting*) - pagrindinės įmonės ir jos kontroliuojamų (antrinių) įmonių finansinė atskaitomybė, kai sujungiamos visų grupės įmonių ataskaitos, kuriose atsisakyta grupės tarpusavio atsiskaitymų pelno ir išvengta dvigubo to paties turto apskaitymo.

Rengiant konsoliduotą finansinę atskaitomybę, pagrindinės įmonės ir jos kontroliuojamų įmonių finansinė atskaitomybė sujungiama „eilutė prie eilutės" principu, sudedant kartu tokius straipsnius, kaip turtas, įsipareigojimai, nuosavybė, pajamos ir sąnaudos.

Tačiau siekiant, kad ataskaita atskleistų tikrąją grupės finansinę padėtį, reikia eliminuoti pagrindinės įmonės investicijų į kontroliuojamos įmonės vertę bei grupės vidaus likučių ir tarpusavio sandorių nerealizuotą pelną (nuostolį).

Konsoliduotą finansinę atskaitomybę sudaro konsoliduotas balansas, konsoliduota pelno (nuostolių) ataskaita, konsoliduota pinigų srautų ataskaita, konsoliduota nuosavo kapitalo pokyčių ataskaita ir aiškinamasis raštas.

Konsoliduota atskaitomybė dar vadinama jungtine atskaitomybe.

Nuorodos
--------

* Apskaita
* Finansai
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Juozapas Judickis** |
| --- |
| Judickiai |
| Judickių herbas |
| Judickių herbas |
|  |
| Gimė | 1719 m. |
| Mirė | 1797 m. (~78 metai) |
| Tėvas | Mykolas Judickis |
| Motina | Eleonora Rudamina-Dusiacka |
| Sutuoktinis (-ė) | Marija Oginskaitė, Aloiza Radvilaitė |
| Vaikai | Jonas Judickis,Stanislovas Judickis,Juozapas Judickis |

  

**Juozapas Judickis** (1719–1797) – LDK karinis ir valstybinis veikėjas, Rečicko maršalka nuo 1767 metų, Rečico seniūnas (nuo 1773 metų), Lietuvos didysis stovyklininkas (1774–1776), Lietuvos didysis sargybinis (1776–1789), Stšalkovsko ir Boginsko seniūnas.

Biografija
----------

Lietuvos bajorų Judickių giminės atstovas, herbio „Radwan" savininkas. Minsko komendanto Mykolo Judickio (apie 1700–1758) ir Eleonoros Rudaminos-Dusiackos antrasis sūnus.

1758 metų gruodį, po savo tėvo mirties Juozapas Judickis paveldėjo Lojevo miestą su aplinkiniais miesteliais.

Išsilavuinimą gavo Vilniaus jezuitų kolegiume, po to Varšuvos pijorų kolegiume. 

1767 metais Boginsko ir Stšalkovskio seniūnas Juozapas Judickis prisijungė prie Radomo konfederacijos, jį išrinko konfederacijos maršalka nuo Lydos pavieto. 1771 metų rugsėjį tapo Mozyriaus pavieto piarigorcų pulkininku. 1773 metais gavo valdyti nuo savo uošvio Alberto Radvilos Rečico seniūniją. 1774 metais – Lietuvos didysis stovyklininkas. 1776 metais gavo Lietuvos didžiojo sargybinio pareigybę. 1777 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi. Tais pačiais metais buvo išrinktas Lietuvos Tribunolo maršalka. Ne kartą buvo renkamas pasiuntiniu į seimus. 

1783 metais Juozapas Judickis nusipirko generolo-leitenanto titulą. 1785 metais divizija, vadovaujama Juozapo Judickio, saugodama Lietuvos sienas, turėjo susidurimą su rusų būriais. 1786 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą nuo Minsko vaivadijos. 1789 metais Keturmečio seimo deputatų spaudžiant buvo priverstas atsisakyti Lietuvos didžiojo sargybinio pareigybės. 1792 metų gegužės 2 d. tapo Lietuvos lauko buožės 4-to pulko vadu. Tų pačių metų rudenį vadovavo Lietuvos karių kariniams manevrams netoli Minsko.

Šeima
-----

Juozapas Judickis buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Marija Oginskaitė, Vitebsko vaivados Martyno Mykolo Oginskio (1672–1750) ir Terezės Tyzenhauzaitės jaunesnioji duktė. Antrą kartą 1767 metais vedė Aloizą Radvilaitę, Rečico seniūno Alberto Radvilos (1717–1790) ir Anos Kunegundos Chaleckytės dukterį. Vaikai:

* Jonas Judickis (m. 1831), Bevaikis
* Stanislovas Judickis (m. 1828), paliko dukterį Juliją
* Juozapas Judickis (m. 1841), paliko dvi dukteris: Idaliją ir Sofiją.

Literatūra
----------

* М. Красноў, Юдзіцкія // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З. Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. −792 с.: іл. С. 770. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lakas ant laiptų
**Lakas** – skysta medžiaga, kuri užtepta ant pagrindo sudaro kietą, skaidrią plėvelę su apsauginėmis, dekoratyvinėmis arba specialiomis techninėmis savybėmis. Plėvelė gali būti blizgi, pusiau blizgi arba matinė. *Lakas* yra skysta medžiaga, o ant pagrindo užteptam lakui sustingus susidaro *lako danga*.

Tradiciniai lakai daromi iš džiūstančiųjų aliejų, dervų ir tirpiklio. Lako danga paprastai būna blizgi, tačiau yra lakų, kurie sudaro pusiau blizgias ar matines dangas. Lakai yra skaidrus, bespalviai ar silpnos spalvos, į jų sudėtį neįeina pigmentai, tuo jie skiriasi su dažų, kurių sudėtyje būna pigmentų ir kurių sudarytos dangos paprastai būna nepermatomos. Medieną dažnai lakuoja po to, kai ją padengia beicu. Beicas įsigeria į medieną ją dažydamas ar suteikdamas kitų reikiamų savybių ir nesudaro plėvelės.

Užtepus laką jo sudėtyje esantis tirpiklis garuoja. Jam išgaravus lako danga susidaro vienu iš kelių būdų:

* dangadarės medžiagos tiesiogiai kietėja ir sudaro dangą. Taip veikia lakai iš dervų.
* išgaravus tirpikliui dangadarės medžiagos oksiduojasi ir sudaro plėvelę. Pvz. aliejinių lakų nesotieji aliejai oksiduojasi ir polimerizuojasi.