recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Huun-Huur-Tu |
|  |
| Biografija |
| Kilmė |  Tuva, Rusija |
| Žanrai | folk, ethno, world |
| Kūrinių kalbos | tuviečių |
| Aktyvumo metai | 1992- |
| Įrašų kompanija | Shanachie, Paras Recordings |
| Svetainė | www.huunhuurtu.com |
| Nariai |
| Kaigalulas ChovalygasAleksandras BapaSajanas BapaAndrejus Mongušas |
| Buvę nariai |
| Albertas KuvezinasAnatolijus Kularas |

**Huun-Huur-Tu** (tuv. *Хүн Хүртү*) – etninės muzikos grupė iš Rusijos, Tuvos respublikos. Atlieka tradicinę tuviečių liaudies muziką. Vienas išskirtinių muzikos bruožų – gerklinis dainavimas – vienodo tono garsas, primenantis fleitos garsą, tačiau atliekamas balsu. Huun-Huur-Tu taip pat groja ir tradiciniais muzikos instrumentais – igilu, došpuluru, šamano būgnu, chomusu ir kt.

Grupė susikūrė 1992 m. pavadinimu „Kungurtuk". Ją sudarė Kaigalulas Chovalygas, broliai Aleksandras Bapa ir Sajanas Bapa bei Albertas Kuvezinas. Netrukus ji pavadinimą pakeitė į „Huun-Huur-Tu", reiškiantį 'saulės spinduliai'. 1993 m. Londone ir Kalifornijoje jie įrašė savo pirmąjį albumą *60 Horses In My Herd*. Kuveizinas paliko grupę ir sukūrė folkroko grupę Yat-Kha, o jį pakeitė Anatolijus Kularas.

1999 m. išleistame ketvirtajame albume *Where Young Grass Grows* būdinga daugiau pasaulio etninės muzikos sintezė, naudojami įvairių šalių etniniai instrumentai.

Huun-Huur-Tu dalyvauja įvairiuose etninės muzikos festivaliuose visame pasaulyje. Taip pat įrašė du albumus su Bulgarijos valstybinės televizijos moterų choru.

Diskografija
------------

**Studijiniai albumai**

* *60 Horses In My Herd* (1993 m.)
* *The Orphan’s Lament* (1994 m.)
* *If I’d Been Born An Eagle* (1997 m.)
* *Where Young Grass Grows* (1999 m.)
* *Spirits from Tuva* (2003 m.)
* *Altai Sayan Tandy-Uula* (2004 m.)
* *Mother-Earth! Father-Sky!* (2008 m.) (su dainininku Saincho Namtčylaku)

**Koncertiniai albumai**

* *Live 1* (2001 m.)
* *Live 2* (2001 m.)
* *Best \* Live* (2001 m.)
* *More Live* (2003 m.)

**Bendri albumai**

Su Bulgarijos valstybinės televizijos moterų choru Angelite:

* *Fly, Fly My Sadness* (1996 m.)
* *Mountain Tale* (1998 m.)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Huun-Huur-Tu svetainėje Last.fm
| **Irina Pegova** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Ири́на Серге́евна Пе́гова |
| Visas vardas | Ири́на Серге́евна Пе́гова |
| Gimė | 1978 m. birželio 18 d. (44 metai)Vyksa, Rusija |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Irina Pegova** (rus. *Ири́на Серге́евна Пе́гова*, g. 1978 m. birželio 18 d. Vyksoje) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

1995 m. įstojo į Gorkio teatro mokyklos vaidybos skyrių (kūrybos vadovas - Vasilijus Bogomazovas).

1997 m. išvyko į Maskvą ir įstojo į GITIS Piotro Naumovičiaus Fomenkos vaidybos ir režisūros kursą.

Nuo 2001 m. vaidino spektakliuose „Baltosios naktys", „Vilkai ir avys", „Vienas visiškai laimingas kaimas", „Karas ir taika. Romano pradžia", „Pamišėlė iš Šakot" ir kt.

2003 m. ji suvaidino pirmąjį svarbų vaidmenį Aleksejaus Uchitelio filme „Pasivaikščiojimas".

2022 m. sausį pasirodė romantinė komedija „Svingeriai" su Dmitrijumi Nagijevu, kurioje Irina Pegova atliko vieną pagrindinių vaidmenų.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  biography-life.ru Irina Pegova

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
| Huzumasvok. *Husum* |
| --- |
|              |
| *Huzumo panorama* |
|  |
| 

HuzumasHuzumas

54°29′0″ š. pl. 9°0′3″ r. ilg.﻿ / ﻿54.48333°š. pl. 9.00083°r. ilg.﻿ / 54.48333; 9.00083﻿ (Huzumas)Koordinatės: 54°29′0″ š. pl. 9°0′3″ r. ilg.﻿ / ﻿54.48333°š. pl. 9.00083°r. ilg.﻿ / 54.48333; 9.00083﻿ (Huzumas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Šlėzvigas-Holšteinas Šlėzvigas-Holšteinas |
| **Regionas** | Šiaurės Fryzijos apskritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1252 |
| **Meras** | Uwe Schmitz |
|  |
| **Gyventojų** (2019.12.31.) | 23 189  |
| **Plotas** | 25,81 km² |
| **Tankumas** (2019.12.31.) | 898 žm./km² |
| **Altitudė** | 14 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 25801–25813 |
| **Tel. kodas** | 04841 |
| **Tinklalapis** | husum.de |
|  **Vikiteka** | Huzumas |

**Huzumas** (š. fryzų k. *Hüsem*, vok. *Husum*) – miestas Vokietijos šiaurėje, Šlezvigo-Holšteino žemės vakaruose, Šiaurės Fryzijos apskrities administracinis centras. Čia gimęs vokiečių rašytojas Teodoras Štormas davė miestui epitetą – *„pilkas miestas prie jūros"*.

Miestas įsikūręs Šiaurės jūros pietryčiuose prie Huzumo įlankos, 82 km į vakarus nuo Kylio, 139 km į šiaurės vakarus nuo Hamburgo ir 43 km į pietvakarius nuo Flensburgo.

Šalia miesto plėtojamas vėjo jėgainių ūkis. Miesto svarbiausi turistiniai objiektai – Huzumo pilis, Šiaurės Fryzijos muziejus, Šiaurės Fryzijos jūrų muziejus, Teodoro Štormo namas muziejus. Veikia Huzumo danų mokykla.

Absoliuti tikinčiųjų dauguma yra liuteronai, bet mieste yra ir kitų krikščioniškų tikėjimų bažnyčių. Mieste daugiausia kalbama standartine vokiečių kalba bei vietine vokiečių žemaičių kalbos tarme.

Huzumo uostas

Istorija
--------

Šiaurės Fryzijos istorinio regiono miestas. Anksčiau miestas buvo apgyvendintas fryzų, ir mieste buvo vartota šiaurės fryzų kalba.

Kaip *Husembro* miestas pirmą kartą paminėtas istoriniuose šaltiniuose 1252 m. kuomet buvo nužudytas Danijos karalius Abelis. Kaip ir dalis kitų miestų esančių jūrų pakrantėse, Huzumas yra patyręs potvynių ir audrų kataklizmus. Po katastrofiškos audros 1362 m. sausio 16 d. „Grote Mandrenke" potvynis užtvindė miestą ir buvo atskyręs vidinį uostą. Tarp 1372 ir 1398 m. miestas sparčiai augo. 1409 m. miestas pirmą kartą paminėtas dabartiniu pavadinimu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  mygermancity.com / Husum

Nuorodos
--------

Portal

**Vikisritis: *Vokietija***

* youtube.com / Husum
| **Nida Vasiliauskaitė** |
| --- |
| Tautybė | lietuvė |
|  |
| Veikla | filosofė, publicistė |
| Organizacijos | VGTU |
| Pareigos | dėstytoja |
|  |
| Išsilavinimas | mokslų daktarė |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Nida Vasiliauskaitė** – Lietuvos publicistė, filosofė.

Biografija
----------

Baigė filosofijos bakalauro bei magistro (2000 m.) studijas Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete, 2005 m. apgynė daktarės disertaciją „Racionalumo problema šiuolaikinėje politinėje filosofijoje". 2012–2013 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto lektorė. Dėsto komunikacijos teoriją. VGTU Humanitarinio instituto Filosofijos ir komunikacijos katedroje. 2005–2021 m. naujienų portalo „Delfi" apžvalgininkė, visuomenės gyvenimo reiškinių komentatorė.

Nuo 2003 m. Lietuvos socialinių mokslų forumo narė, nuo 2003 m. Lietuvos jaunųjų mokslininkų sąjungos narė. Buvo Tolerantiško jaunimo asociacijos, Naujosios Kairės judėjimo nare. Išreiškė ketinimą steigti savo partiją.

Mokslinė veikla
---------------

Nida Vasiliauskaitė paskelbė mokslinių publikacijų, straipsių kultūros ir meno leidiniuose, akademinių tekstų recenzijų, filosofų Ž. F. Liotaro, Slavojaus Žižeko ir Žako Ransjero tekstų vertimus ir apie 400 publicistinių-analitinių tekstų politikos ir komunikacijos temomis.

### Bibliografija

* *Racionalumas ar teisingumas? (Post)moderni utopija XX a. pabaigos politinėje filosofijoje* (2020 m.)

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *VASILIAUSKAITĖ NIDA* Archyvuota kopija 2022-08-08 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 20/21. Nuoroda tikrinta 2022-06-21.
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑

Nuorodos
--------

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Nida Vasiliauskaitė***

* delfi.lt Biografiniai duomenys
Koordinatės: 18°23′0″ p. pl. 26°28′12″ r. ilg.﻿ / ﻿18.38333°š. pl. 26.47000°r. ilg.﻿ / 18.38333; 26.47000

| Hvangės šiluminė elektrinė |
| --- |
| Vieta | Zimbabvė Hvangė, Zimbabvė |
| Koordinatės | 18°23′0.155″S 26°28′12.03″E |
| Eksploatuojantikompanija | ZESA Holdings (Pvt) LTD |
| Statybospradžia | 1984 |
| Pradėtaeksploatuoti | 1987 |
| Galingumas | 920 MW |

**Hvangės šiluminė elektrinė** – didžiausia elektrinė Zimbabvėje. Elektrinė pastatyta Hvangės mieste 1987 m. o vieta parinkta dėl netoliese esančių anglių klodų. Elektrinę prižiūri nacionalinė bendrovė „ZESA Holdings (Pvt) LTD".

Techninės problemos dėl aplaidaus elektrinės naudojimo, dalių keitimas ir kitos problemos privertė elektrinę sustabdyti savo veiklą. 2009 m. Namibijos elektros kompanija „NamPower" pasiūlė savo pagalbą pratęsiant elektrinės veiklą mainais į elektros gavimą savo reikmėms. Tolimesnės elektrinės problemos 2010 m. iškėlė klausimus dėl visiško jos uždarymo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Zimbabwe mulls decommissioning Hwange power plant Archyvuota kopija 2013-06-30 iš Archive.is projekto
|  |
| --- |
| Nicole & Hugo |
|  
Nicole & Hugo 2009 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Belgijos vėliava Belgija |
| Žanrai | pop |
| Aktyvumo metai | 1970–2017 |
| Svetainė | nicole-en-hugo.com |
| Nariai |
| Nicole Josy  Hugo Sigal |

**Nicole & Hugo** – popmuzikos duetas iš Belgijos.

Dueto nariai – Nicole Josy (tikrasis vardas – *Nicole Van Palm*, 1946 m. spalio 21 d. Vėmelyje – 2022 m. lapkričio 4 d.) ir Hugo Sigal (tikrasis vardas – *Hugo Verbraeken*, g. 1947 m. lapkričio 10 d. Leopoldvilyje (dabar – Kinšasa)).

1971 m. su daina „Goeiemorgen, morgen" laimėjo Belgijos nacionalinį finalą į „Eurovizijos" dainų konkursą. Tačiau prieš dalyvavimą konkurse Nicole susirgo gelta ir duetas negalėjo dalyvauti. Jie buvo pakeisti kitu atlikėjų duetu Jacques Raymond ir Lily Castel. „Eurovizijoje" Jacques ir Lily tarp 18 dalyvių užėmė 14 vietą.

1971 m. gruodžio 1 d. Nicole & Hugo susituokė Vėmelyje (Belgija).

Po dvejų metų duetas sėkmingai dalyvavo „Eurovizijos" dainų konkurse su kūriniu „Baby, Baby", laimėję Belgijos nacionalinę atranką. Daina Flandrijos regione tapo hitu, tačiau likusioje Europoje nebuvo sėkminga. 1973 m. balandžio 7 d. Liuksemburge vykusioje „Eurovizijoje" jie užėmė paskutinę vietą.

1974 m. Pasaulio dainų šventėje Tokijuje, Japonijoje, su daina „With the summer" užėmė antrą vietą.

2005 m. pasirodė jubiliejiniame koncerte „Congratulations", skirtame „Eurovizijos" dainų konkurso 50-mečiui paminėti.

2008 m. pora išleido naujausią albumą „Eeuwig Geluk", su hitais tapusiomis dainomis „Pastorale", „Olé Ola" ir kt. Dauguma dainų buvo parašytos dainininko ir dainų autoriaus Hans Lambrechts.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Torfs, Michaël (2022-11-04). „Singer Nicole Josy of the duo Nicole & Hugo has died - the purple "Las Vegas-style suits" in 1973 are part of Flemish music history". *WRT NWS*. Nuoroda tikrinta 2022-11-05.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2014-06-29 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Serge & Christine Ghisoland  *„À la folie ou pas du tout"*** |  **Belgijos atstovai Eurovizijoje**1973 | Po to:**Jacques Hustin  *„Fleur de liberté"*** |
| **Hygrophorus nemoreus** |
| --- |
| Miškinė guotė (*Hygrophorus nemoreus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Guoteniniai  *( Hygrophoraceae)* |
| Gentis: | Guotė  *( Hygrophorus)* |
| Rūšis: | Miškinė guotė  *( Hygrophorus nemoreus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Miškinė guotė** (lot. *Hygrophorus nemoreus*) – guoteninių (*Hygrophoraceae*) šeimos, guočių (*Hygrophorus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Lapuočių miškai, parkai, kalkingi ąžuolynai su liepos, skroblo priemaiša.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kepurėlė geltonai oranžinė, kotas pilkšvas.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–8 cm skersmens, kūgiška, vėliau - paplokščia, su gūbreliu, matinė, palyginti mėsinga, gelsvai oranžinė, rudai geltona. Lakšteliai balsvi, vėliau - gelsvi, nežymiai nuaugtiniai, priaugtiniai. Kotas iki 8 cm ilgio ir 1–1,5 cm storio, pilkšvas. Trama balta, stangri, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 5–8×3,5–5 μm. 

**Būdingi požymiai:** ąžuolynų grybas, kepurėlė mėsinga, gana panaši į voveraitę.

Auga pavieniui arba po 2–3 vaisiakūnius, nemėgsta pavėsingų vietų. Valgoma. Nedažna.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 94 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinė guotė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Kamarninkas** (lenk. *komornik*) – XVI a. – XVIII a. pab. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Lenkijos pareigūnas, dažniausiai bajoras, atsakingas už žemėvaldos ribų nustatymą arba XIX a. – XX a. pr. Lenkijos ir Lietuvos palivarkinio dvaro matininkas.

Pareigybė
---------

Po 1564-1566 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės administracinių ir teismų reformų kamarninkai tapo apskrities (pavieto) pakamario padėjėjais. Pagal 1588 m. III Lietuvos Statutą pakamaris galėjo turėti vieną arba du bajorų kilmės kamarninkus, kurių užduotis buvo padėti pakamario teismo bylose dėl žemės ribų. Kartais mažiau svarbias bajorų žemės bylas kamarninkai sprendė patys. Nustatyti žemių ribas kamarninkams padėdavo ir kiti pakamario teismo valdininkai, matininkai, ežiaženklių kasėjai. Po Abiejų Tautų Respublikos panaikinimo XIX a. – XX a. pr. kamarninkais vadinti Lenkijos ir Lietuvos palivarkinio dvaro matininkai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimvydas Petrauskas. *Kamarninkas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 251 psl.
| Huskvarnašved. *Huskvarna* |
| --- |
|        |
| *Miesto vaizdas* |
|  |
| 

HuskvarnaHuskvarna

57°47′31″ š. pl. 14°16′14″ r. ilg.﻿ / ﻿57.79194°š. pl. 14.27056°r. ilg.﻿ / 57.79194; 14.27056﻿ (Huskvarna)Koordinatės: 57°47′31″ š. pl. 14°16′14″ r. ilg.﻿ / ﻿57.79194°š. pl. 14.27056°r. ilg.﻿ / 57.79194; 14.27056﻿ (Huskvarna) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Švedijos vėliava Švedija |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 24 000  |

**Huskvarna** – buvęs miestas Švedijoje, Smolando provincijoje, nuo 1971 m. Jončiopingo rytinė dalis. Gyvena apie 24 tūkst. žmonių. Huskvarnoje yra įsikūrusi garsioji „Husqvarna" (*Husqvarna Group*) – švedų firma, gaminanti pjūklus, žoliapjoves ir kt. įrankius, skirtus miškų, parkų ir sodų priežiūrai.

Istorija
--------

1680 m. mieste įkurta karališkoji ginklų manufaktūra, gaminusi muškietas švedų kariuomenei. 1757 m. gamykla parduota privatiems pramonininkams, kurie tęsė ginkluotės ir amunicijos gamybą Švedijos ir Norvegijos kariuomenėms. Vėliau pradėjo gaminti siuvimo mašinas ir dviračius. Dabar bendrovė žinoma „Husqvarna" pavadinimu – pasauliniu mastu garsi ginklų, mototechnikos, sodo reikmenų ir benzopjūklų gamintoja.

1911–1970 m. turėjo miesto statusą ir buvo atskira savivaldybė.

1971 m. Huskvarnos miestas prijungtas prie Jonšiopingo.

Sportas
-------

* Husqvarna FF – futbolo klubas.
* Husqvarna IF – buvęs futbolo klubas.
* Huskvarna Södra IS – buvęs sporto klubas.
* Vapenvallen stadionas. Talpa – 4 tūkst. žiūrovų.

Susiję straipsniai
------------------

* Husqvarna (Husqvarna Group) – švedų firma.
* Jonšiopingas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* Huskvarna
Kamasūtros rankraščio fragmentas
Piešinys iš Kamasūtros
**Kamasūtra** (skr. कामसूत्र = IAST: *Kāmasūtra-*) – senovės indų eiliuotas tekstų, rinkinys skirtas kamos (meilės) temai. Tai vienas iš meilės mokslų kamašastrų traktatų. Laikoma esminiu tekstu apie meilę sankskrito literatūroje. Autorius – Vatsjajana, gyvenęs III–IV a. greičiausiai Guptų epochoje.

Kūrinio pavadinimas sanskrito kalboje (*kāmasūtra-*) reiškia „meilės aforizmai" arba „traktatas apie meilę". Senovės indų mitologijoje Kama buvo meilės dievas, dievo Višnaus ir deivės Lakšmės sūnus. Jis buvo vaizduojamas kaip nuostabus jaunuolis su lanku ir penkiomis strėlėmis, kuriomis žeidė žmones, sukeldamas meilės jausmą. Jis yra senovės graikų Eroto ir romėnų Amūro atitikmuo. Sūtros – senovės indų filosofiniai, politiniai, moraliniai traktatai, pamokančių posakių rinkiniai.

Tradiciškai Kamasūtros autorius Vatsjajana laikomas asketu, kuris visą gyvenimą laikėsi celibato, kitaip nei kiti Indijos erotologai, rašė nesiremdamas asmeniniu patyrimu. Įžanginėje dalyje pabrėžiama, kad Kamasūtros adresatas yra išsimokslinęs miestietis (nagaraka) ir kad kamos negalima atsieti nuo dharmos ir arthos priedermių.

Klasikiniu Kamasūtros komentaru laikomas Jašodharos Indrapados veikalas „Džajamangala" (XIII a.).

Bendras turinys
---------------

Kamasūtra parašyta proza, išskyrus skyrių pabaigas, kuriose išdėstyta medžiaga apibendrinama šlokomis (dvieiliais po 16 skiemenų).

Kamasūtrą sudaro 35 skirsniai, sudėti į 7 dalis, kurių kiekviena skirta tam tikrai sričiai. Dalys vadinasi taip:

* įvadas (4 dalys) – apie meilę bendrai, jos vietą žmogaus gyvenime ir apie moterų klasifikaciją;
* apie sueitį (10 dalių) – gili bučinių, glamonių, orgazmo analizė, seksualinių pozų sąrašas, oralinis seksas, parafilijos, taip pat meilės trikampių situacijų aptarimas;
* apie tai kaip susirasti žmoną – 5 dalys;
* apie žmoną – 2 dalys;
* apie svetimas moteris – 6 dalys;
* apie heteras – 6 dalys;
* apie gundymo ir viliojimo būdus 2 dalys.

Knygoje stengiamasi klasifikuoti visą lytinio gyvenimo įvairovę (tai buvo savotiškas to meto seksologijos vadovėlis), pavyzdžiui:

* vyrai ir moterys pagal lytinių organų dydį suskirstyti į 3 grupes;
* sueitis skirstoma į 10 tipų pagal trukmę ir aistringumą;
* yra 10 būdų varpai įstumti į makštį;
* yra 4 lytinio pasitenkinimo būdai;
* yra 8 sueities užbaigimo pakopos;
* yra 12 būdų, kaip apsikabinti prieš sueitį ir po jos;
* yra 16 pabučiavimo būdų;
* yra 9 erotinio draskymosi būdai;
* yra 8 meilės įkandimų būdai.

Išsamiai aprašytos 24 sekso pozos, pavaizduota dar 40 pozų, aprašyta daugybė erotinių smūgių ir paplekšnojimų, 7 erotiniai moters garsai sueities metu. Kai kuriuose dalyse aprašyti oralinio sekso būdai, sueities technika ir meilės žaidimai. Kamasūtroje taip pat aprašyti ir surogatiniai sueities būdai (narvasadata, vikharita, virghata ir kt.).

Nuorodos
--------

* Kamasūtros tekstas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *Kamasutra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kamasūtra** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Nikolasas Aveljaneda** |
| --- |
|  |
| Nikolasas Aveljaneda |
| Visas vardas | Nicolás Remigio Aurelio Avellaneda |
| Gimė | 1837 m. spalio 3 d.Tukumanas, Argentina |
| Mirė | 1885 m. gruodžio 26 d. (48 metai)jūroje |
| Sutuoktinis (-ė) | Carmen Nórbrega Miguens |
| Religija | katalikybė |
| Argentinos prezidentas |
| Kelintas | 8 |
| Ėjo pareigas | 1874 – 1880 |
| Ankstesnis | Domingo Faustino Sarmiento |
| Vėlesnis | Julio Argentino Roca |
|  |
| Išsilavinimas | teisininkas |
| Alma mater | Buenos Airių universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Nicolás Avellaneda |

**Nikolasas Aveljaneda** (*Nicolás Avellaneda*; 1837 m. spalio 3 d. – 1885 m. lapkričio 24 d.) – Argentinos politikas, žurnalistas, ėjęs šalies prezidento pareigas tarp 1847 ir 1880 m. Jo valdymo metais įvykdytos svarbios švietimo ir finansų reformos, prisidėjusios prie šalies ekonominio augimo, vyko Dykumos užkariavimas, Buenos Airių miestas atskirtas nuo provincijos.

Gimė Tukumano mieste, studijavo teisę Kordoboje, bet nebaigė. Pradėjo žurnalisto karjerą, 1857 m. išvyko į Buenos Aires, kur dirbo laikraščio „El Nacional" redaktoriumi. Pabaigė studijas Buenos Airėse ir Domingo Faustino Sarmiento padedamas tapo ekonomikos dėstytoju Buenos Airių universitete. 1859 m. tapo atstovų rūmų nariu, o 1866 m. ministru. Valdant Sarmientui, Aveljaneda tapo teisingumo ir švietimo ministru ir vykdė švietimo reformą.

Pasibaigus Sarmiento kadencijai prezidentu paskirtas Aveljaneda. Tiesa, tokį paskyrimą užginčijo Bartolomė Mitrė ir surengė sukilimą. Jį atėmė tuometis generolas Chulijas Archentinas Roka. Nors Mitrė buvo suimtas, tačiau Aveljaneda jį ir dar kelis buvusius oponentus priėmė į savo ministrų kabinetą.

Aveljaneda savo valdymo metais skatino imigraciją iš Europos, taikė lengvatas naujakuriams, todėl šalies gyventojų skaičius sparčiai augo. Jis įpareigojo karo ministrą Archentiną Roką vykdyti Dykumos užkariavimo planą, kad indėnų antpuoliai nekeltų grėsmės naujakuriams. Be to, valdant Aveljanedai šalis išvengė nuosmukio ekonominės krizės metu.

1880 m. perleido prezidento pareigas Archentinui Rokai, o pats tapo Senato nariu. Mirė laive, keliaudamas iš Prancūzijos.
| Kobylkalenk. *Kobyłka* |
| --- |
|        |
| *Kobylkos Švč. Trejybės bažnyčia* |
|  |
| 

KobylkaKobylka

52°20′0″ š. pl. 21°11′0″ r. ilg.﻿ / ﻿52.33333°š. pl. 21.18333°r. ilg.﻿ / 52.33333; 21.18333﻿ (Kobylka)Koordinatės: 52°20′0″ š. pl. 21°11′0″ r. ilg.﻿ / ﻿52.33333°š. pl. 21.18333°r. ilg.﻿ / 52.33333; 21.18333﻿ (Kobylka) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Mazovijos vaivadija |
| **Apskritis** | Volomino apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 17 897  |
| **Plotas** | 20 km² |
| **Tankumas** (2006) | 895 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Kobylka |

**Kobylka** (lenk. *Kobyłka*) – miestas vidurio Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Volomino apskrityje, Varšuvos aglomeracijoje, prie šiaurės rytinio Varšuvos pakraščio. Pro miestą eina Varšuvos-Balstogės geležinkelis. Elektronikos, metalo apdirbimo (automobilių detalių), statybinių medžiagų (statybinių klijų, parketo) pramonė. Veikia profesinis elektronikos mokslų ir gamybinis centras ZANTEN, statybinių mašinų pramonės institutas. Kobylkos pietrytinėje pusėje yra Grabičo rezervatas, kuriame saugoma vandens paukščių perėjimo vieta. Kobylkoje yra 1741–1753 m. statyta vėlyvojo baroko Švč. Trejybės bažnyčia (architektas G. A. Longhi). Bažnyčios šoninės navos įrengtos 1855 m. (architektas L. Bethier), rytinis bokštas 1949 m. (architektas B. Zborowski).

Istorija
--------

Kobylkos kaimas minimas nuo XV a. I pusės. XVIII a. II pusėje čia įkurta manufaktūra gamino dekoratyvinius audinius, šilko juostas (buvo pagrindinis kontušo juostų gamintojas), kojines. 1794 m. spalio 26 d. prie Kobylkos įvyko mūšis tarp Rusijos armijos ir Lenkijos sukilėlių. 1862 m. miestą pasiekė geležinkelis. Antrojo pasaulinio karo metais veikė getas. Miesto teisės Kobylkai suteiktos 1969 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kobylka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |
| --- |
| Nico |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Nicoleta Matei |
| Dar žinoma | Nico |
| Gimė | 1970 m. vasario 1 d. (53 metai) |
| Kilmė | Rumunijos vėliava Rumunija |
| Žanrai | pop, R&B |
| Veikla | dainininkė |
| Svetainė | nicomusic.ro |

**Nicoleta Matei** (dar žinoma sceniniu vardu **Nico**; g. 1970 m. vasario 1 d.) – Rumunijos dainininkė. Su Vlad Miriță atstovavo Rumunijai 2008 m. Eurovizijos dainų konkurse.

Nicoletta pradėjo dainuoti nuo ankstyvos vaikystės. 1990 metais baigė „The Popular Art School" mokyklą, nuo 1996 m. dalyvavo keliuose Rumunijos dainavimo konkursuose, laimėjo daugybę apdovanojimų. Daugiausiai žinoma dėl bendradarbiavimo su Rumunijos populiariausiomis hiphop grupėmis, tokiomis kaip Morometzii, Cabron, Puya, Blat Jerga ir Codu Penal.

Diskografija
------------

* 2003 – Gand pentru ei
* 2005 – Asa cum vrei
* 2007 – Cast Away
* 2010 – Love Mail

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nicoleta Matei** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2016-12-30 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Todomondo  *„Liubi, Liubi, I Love You"*** |  **Rumunijos atstovė Eurovizijoje  (su Vlad Miriță)**2008 | Po to:**Elena Gheorghe  *„The Balkan Girls"*** |
| **Aix sponsa** |
| --- |
| Miškinė antis (*Aix sponsa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žąsiniai paukščiai  *( Anseriformes)* |
| Šeima: | Antiniai  *( Anatidae)* |
| Gentis: | *Aix*  *( Aix)* |
| Rūšis: | Miškinė antis  *( Aix sponsa)* |

 |
| Binomas |
| ***Aix sponsa***Linnaeus, 1758 |
| Miškinės anties paplitimas |

**Miškinė antis** (*Aix sponsa*) - žąsinių (*Anseriformes*) būrio paukštis. Maža, bet sąlygiškai ilga antis, kiek didesnė už mandarininę antį, tik ant galvos turi ilgą kuodą, o ne karčius.

Gyvena ežeruose ir pelkėse, lėtai tekančiose upės tankiuose lapuočių ar mišriuose miškuose. Žiemą laikosi atviresnėse vietose prie gėlavandenių telkinių. Maitinasi mažomis grupėmis, dažniausiai paviršiniais vandens augalais arba ant žemės - renka sėklas, riešutus, giles. Lizdus su uoksuose, inkiluose ar senuose genių lizduose 2-13 m virš žemės.

Lietuvoje neperi, stebima migracijos metu ir žiemą.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinė antis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žiedavimas.com - Miškinė antis
| Paplūdimio rankinis |
| --- |
| **Tipas** | Komandos 4x4Kontaktinis sportas |
| **Valdymo organas** | IHF |
| **Sukurtas** | XX a. 9-asis dešimtmetis |
| **Įranga** | Rankinio kamuolys |
| **Olimpiadose** | taip |

**Paplūdimio rankinis** – komandinė sporto šaka, rankinio atmaina. Žaidžiama komandose 4 prieš 4. Paplūdimio rankinio veiklą valdo Tarptautinė rankinio federacija.

Istorija
--------

1990 m. Italijoje buvo sukurtas paplūdimio rankinio konceptas ir pirmosios taisyklės. Pirmasis Europos paplūdimio rankinio čempionatas vyko 2000 m. Italijoje.

2023 m. paplūdimio rankinis įtrauktas į Europos žaidynių programą. 

Paplūdimio rankinis žaidžiamas paplūdimio smėlio aikštelėje, žaidžia dvi komandos po 4 žaidėjus (įskaitant vartininką). Kamuolio dydžiai yra tokie patys kaip ir rankinio, tačiau paplūdimio rankinio kamuolys yra guminis ir mažiau šoklus. Žaidimą sudaro 2 kėliniai po 10 minučių. Kadangi kamuolys prastai atšoka nuo smėlio, driblingo praktiškai nėra, žaidėjai dažnai daro perdavimus, žingsniavimo taisyklės yra tokios pačios kaip ir rankinio.

Tarptautinės rinktinių varžybos
-------------------------------

* Pasaulio paplūdimio rankinio čempionatas
* Paplūdimio rankinio varžybos pasaulio olimpinėse žaidynėse
* Paplūdimio rankinio varžybos Europos olimpinėse žaidynėse
* Paplūdimio rankinio varžybos pasaulio paplūdimio sportų žaidynėse
* Pasaulio jaunimo paplūdimio rankinio čempionatas

### Pasaulio čempionai

| Metai | Moterys | Vyrai |
| --- | --- | --- |
| 2004 m. | Rusija | Egiptas |
| 2006 m. | Brazilija | Brazilija |
| 2008 m. | Kroatija | Kroatija |
| 2010 m. | Norvegija | Brazilija |
| 2012 m. | Brazilija | Brazilija |
| 2014 m. | Brazilija | Brazilija |
| 2016 m. | Ispanija | Kroatija |
| 2018 m. | Graikija | Brazilija |
| 2020 m. | Atšaukta dėl COVID-19 pandemijos |
| 2022 m. | Vokietija | Kroatija |

Paplūdimio rankinis Lietuvoje
-----------------------------

Paplūdimio rankinio varžybas Lietuvoje organizuoja *Lietuvos paplūdimio rankinio asociacija* (LPRA), įkurta 2018 m. gruodžio mėn. Asociacijai vadovauja Klaidas Janeika. LPRA organizuoja turnyrus įvairiuose Lietuvos miestuose, rengia šalies rinktines. Lietuvos rinktinė dalyvaus 2023 m. Europos žaidynėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* LPRA oficiali svetainė
* LPRA Facebook paskyra
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Geranium sylvaticum** |
| --- |
| Miškinis snaputis (Geranium sylvaticum)Miškinis snaputis (*Geranium sylvaticum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Snaputiniai  *( Geraniaceae)* |
| Gentis: | Snaputis  *( Geranium)* |
| Rūšis: | Miškinis snaputis  *( Geranium sylvaticum)* |

 |

**Miškinis snaputis** (*Geranium sylvaticum*) – snaputinių (*Geraniaceae*) šeimos snapučių (*Geranium*) genties augalų rūšis.

Augalas žolinis, daugiametis 20-60 cm aukščio. Stiebas status, briaunotas, plaukuotas, viršuje šakotas. Apatiniai lapai 5-7 kartus plunksniškai skaldyti, pūkuoti, auga ant 30 cm ilgio lapkočių, viduriniai - 5 kartus plunksniškai skaldyti, ant trumpesnių kotelių, viršutiniai - bekočiai, 3-5 kartus skaldyti. Žiedai stambūs, purpuriniai arba violetiniai, penkialapiai, išsidėstę ant žiedkočių poromis, nemalonaus kvapo. Žydi birželio-rugpjūčio mėnesiais. Vaisiai subręsta rugpjūčio-rugsėjo mėnesiais. Augalas dauginasi sėklomis. 

Auga miškuose, pievose, krūmynuose, kartais auginamas gėlynuose. Medingas. Liaudies medicinoje nuovirai vartojami gydant virškinamojo trakto, nervų sistemos, odos, uždegimines ligas.

Miškinio snapučio skiriamasis požymis – kuokelio kotelis laipsniškai į viršūnę nusmailėja

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis snaputis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Osteoartritas** (Osteoarthritis) – dažniausia pasaulyje sąnarių liga. Tai imuninė liga. Jos metu susidaro būklė, kai senstant sąnarių kremzlės dyla, plonėja, todėl sąnario judesiai tampa skausmingi, sudėtingesni, sąnarys gali patinti. Dažniausiai liga pažeidžia kelio, klubo, stuburo (kaklo ir juosmens), čiurnos sąnarius. Tyrimai rodo, kad osteoartritu serga apie trečdalis vyresnių nei 65 metų amžiaus žmonių, tarp kurių daugiau – moterų.

Simptomai
---------

Pažeistas sąnarys padidėja ir pastorėja. Taip yra dėl osteofitų – kaulinių išaugų, kurių susidaro ties sąnario kraštais. Sumažėja sąnario judesių amplitudė, kartais, uždėjus plaštaką ant sąnario juntama ar net girdima šiurkšti krepitacija.

Priežastys
----------

Ilgą laiką buvo manoma, kad osteoartritas yra degeneracinė liga. Šiuo metu žinoma, kad jos atsiradimui svarbūs kai kurie citokinai ir kiti imuninės sistemos komponentai.

Osteoartritas yra su amžiumi susijusi liga. Vienas svarbių rizikos veiksnių yra antsvoris, nes dėl jo sąnariams tenka nenatūraliai didelis krūvis ir kremzlės greičiau dyla. Antsvorio turintys žmonės paprastai mažai mankštinasi, todėl sąnarių kremzlės nepakankamai aprūpinamos deguonimi. Ligos vystymąsi gali skatinti ir pakitusi, netaisyklinga sąnario struktūra, atsiradusi dėl tokių anatominių pokyčių kaip kelio sąnarių deformacija į vidų ar į išorę, po lūžio netaisyklingai suaugę kaulai ir t. t. Dėl sąnario struktūros pakitimų atsiranda vietinis spaudimas, kuris pažeidžia sąnario kremzlę didžiausio mechaninio apkrovimo vietoje.

Osteoartritu dažniau serga tie žmonės, kurie dirbdami nuolat lanksto kelio ar klubo sąnarius, pvz: ūkininkai, darbininkai, kadangi jų sąnariams tenka didesnis krūvis. Sąnariams kenkia ir per didelis sąnarių apkrovimas sportuojant.

Įtakos turi net avalynė. Avint aukštakulnius batelius, keičiasi pėdos kampas bei stovėsena. Dubuo ir klubas labiau apkraunami, o stuburas išsilenkia. Dėl to vystosi stuburo iškrypimas, dažnai sukeliantis nugaros skausmus. Avinčios aukštakulnius batelius moterys lengviau gali niksėti čiurną, dėl to taip vystosi sąnario pažeidimas.

Osteoartrito stadijos
---------------------

Liga progresuoja lėtai. Skiriamos 3 stadijos:

* **1 stadija**. Jaučiamas skausmas, kai sąnarys labai apkrautas.
* **2 stadija**. Sąnarį skauda net ir įprastai judant, o aktyvių judesių metu skauda raumenis. Jei prasideda aplink sąnarinę kremzlę esančių audinių uždegimas, gali atsirasti skausmingas patinimas.
* **3 stadija**. Skauda net ramybėje. Pastebimai sutrinka sąnario judesiai, ji vis labiau deformuojasi ir raumenys trumpėja. Negydant minimos ligos, ši po kiek laiko gali sukelti sąnarių sukaulėjimą.

Osteoartrito gydymas
--------------------

Svarbiausia gydant ligą – koreguoti savo gyvenimo būdą: mažinti svorį (jei yra antsvorio), tinkamai mankštintis, avėti tinkamą avalynę, vengti per didelio pažeistojo sąnario apkrovimo. Labai tinka važiavimas dviračiu, plaukimas, gimnastika ir trumpi pasivaikščiojimai lygiu paviršiumi.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Theridiidae** |
| --- |
| Naminis brėžius (Steatoda grossa), patinėlisNaminis brėžius (*Steatoda grossa*), patinėlis |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Voragyviai  *( Arachnida)* |
| Būrys: | Vorai  *( Araneae)* |
| Šeima: | Kilpininkai  *( Theridiidae)* |

 |

**Kilpininkai** (*Theridiidae*) – didelė (virš 2000 rūšių ir 80 genčių) tinklus mezgančių Vorų (*Araneae*) šeima.

Lietuvoje 13 genčių, apie 35 rūšys. Daugiau rūšių yra pietinėse platumose, ypač tropikuose. Vorai įvairaus dydžio. Pilvelis kūgio pavidalo, įvairaus margumo, kojos paprastai ilgos ir plonos. Pagrindinės spalvos – juoda ir balta. Bendras šeimos požymis – cheliceros be dantelių, IV kojų poros letenėlės apatinėje pusėje turi 6-10 šerelių eilę. Beveik visos rūšys rezga tinklus.

### Voratinkliai

Rezga dviejų rūšių voratinklius: skraidantiems ir žeme bei medžių kamienais ropojantiems vabzdžiams. Skraidantiems vabzdžiams gaudomasis tinklas netaisyklingas, nuregztas iš netvarkingai persikryžiuojančių ir įvairiomis kryptimis nusidriekiančių siūlų. Ropojantiems vabzdžiamas stato taisyklingą tinklą, kuriame lipnūs gaudomieji siūlai nukreipti į dirvos paviršių, o pats patiesalas sudarytas iš voratinklinių siūlų. Prabėgdami dirvos paviršiumi vabzdžiai prilimpa prie gaudomųjų tinklų, kurie nuo žemės atitrūksta ir auka lieka kabaroti kol susipina siūluose. Daugeliui šios šeimos vorų rūšių gaudomasis tinklas tuo pačiu yra ir guolis, todėl veisimosi periodu jame galima aptikti patelę su kiaušinių kokonu. Tačiau kartais vorai tinkluose įsitaiso specialius guolius, užmaskuotus spygliais, dirvožemio dalelėmis.

### Kiaušinėliai

Kiaušinėlių kokonas rutulio, rečiau kriaušės formos, nupintas iš purių siūlų raizginio, pro kurį matomi kiaušinėliai. Kartais kokonų verpalas yra labai tankus, kaip popierius. Patelė pakabina kiaušiniėlių kokoną slėptuvėje ar prisitvirtina prie verpimo spenelių ir nešiojasi su savimi (*Neottiura bimaculata*). 

Vorai rūpinasi išsiritusiais jaunikliais. Patelė juos maitina kūno sekretu iš burnos į burną. Daugelio rūšių jaunikliai lieka vorų tinkle ir slėptuvėje. Patinėliai leidžia čirpiančius garsus patelei prisivilioti. 

Šiai šeimai taip pat priklauso nuodingi Latrodectus genties vorai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kilpininkai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |



|  |  |
| --- | --- |
|  | Šis straipsnis yra tapęs savaitės straipsniu. |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Apatura iris** |
| --- |
| Kilnioji vaiva (Apatura iris)Kilnioji vaiva (*Apatura iris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Drugiai  *( Lepidoptera)* |
| Šeima: | Pleštekės  *( Nymphalidae)* |
| Gentis: | *Apatura*  *( Apatura)* |
| Rūšis: | Kilnioji vaiva  *( Apatura iris)* |

 |
| Binomas |
| ***Apatura iris***Linnaeus, 1758 |

**Kilnioji vaiva** (*Apatura iris*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Labai gražus ir retas Lietuvos drugys. Gyvena senuose lapuočių ir mišriuose miškuose. Karštomis dienomis tūpia ant miško keliukų ir siurbia vandenį. Vikšrai žali su smulkiais geltonais gumburėliais, o galva su dviem žydrais ragiukais. Mitybinis augalas – blindė.

Kilnioji vaiva paplitusi Vidurio Europoje, randama ir Azijoje. Lietuvoje gyvena ir kita rūšis – puošnioji vaiva (*Apatura ilia*). Šios rūšys morfologiškai labai panašios, atskirti galima pagal dantuką, esantį užpakalinių sparnų skersinės baltos juostos išorėje. Šį dantuką kilnioji vaiva turi, o puošnioji – ne.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kilnioji vaiva** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 55°23′28″ š. pl. 21°29′51″ r. ilg.﻿ / ﻿55.39111°š. pl. 21.49750°r. ilg.﻿ / 55.39111; 21.49750

**Rudynų miškai** – miškų masyvas vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, 2 km į šiaurę nuo Šilutės. Priklauso Šilutės miškų urėdijai (Šilutės girininkijai). Apima 15,4 km² plotą.

Masyvą sudaro Rudynų, Lapynų, Ožkarčių miškai. Vakaruose būdingas banguotas, o rytuose lygus paviršius. Dirvožemiai jauriniai mažai sujaurėję smėliai, kai kur – vėlėniniai jauriniai priesmėliai. Prateka Šyšos intakas Grabupė.

Medynai:

* pušynai: 78 %
* beržynai: 14 %
* eglynai: 6 %
* juodalksnynai: 1 %
* drebulynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 26 % medynų, pusamžiai medžiai 52 %, pribręstantys 14 %, brandūs 8 %.

Miškuose gyvena stirnos, šernai, briedžiai, kiškiai, lapės, kiaunės, voverės, usūriniai šunys.

Rudynų miškų pakraščiais eina kelias  **141**  Kaunas–Jurbarkas–Šilutė–Klaipėda . Šalia miško įsikūrę Rudynai, Lapynai, Kalininkai, Traksėdžiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rudynų miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 578
| **Laslas Kovačas*László Kovács*** |
| --- |
|  |
| László Kovács |
| Gimė | 1939 m. liepos 3 d. (83 metai) |
|  |
| Veikla | diplomatas, Vengrijos ir ES politikas |
| Partija | 1998 m. Vengrijos socialistų partija |
|  |
| Alma mater | 1968 m. Budapešto universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | László Kovács |

**Laslas Kovačas** (*László Kovács*, g. 1939 m. liepos 3 d.) – diplomatas, Vengrijos ir Europos Sąjungos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1953–1957 m. mokėsi Budapešto aukštesniojoje chemijos mokykloje, 1963–1968 m. studijavo visuomenės mokslus Budapešto universitete.

1968–1989 m. dirbo *Vengrijos socialistinės darbininkų partijos* aparate, 1990 partijos Centro Komiteto narys. 1998–2004 m. Vengrijos socialistų partijos pirmininkas. Nuo 2003 m. Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas.

1989–1990 Užsienio reikalų ministerijos valstybės sekretorius. 1990–2004 m. parlamento narys, užsienio politikos komiteto narys, 1993–1994 m. pirmininkas. 1994–1998 m. ir 2002–2004 m. Vengrijos užsienio reikalų ministras. Nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2010 m. vasario 9 d. buvo Europos Komisijos komisaras mokesčiams ir muitų sąjungai.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-02-08 iš Wayback Machine projekto.
* Europos Komisijos svetainė Archyvuota kopija 2004-12-08 iš Wayback Machine projekto.
**Kilnumas** (taip pat ***taurumas***) – etinė estetinė savybė, kuria apibūdinami poelgiai, nulemti taurių motyvų. Kilnumas laikomas priešingybe viskam, kas žema ir įprasta. Kilnumas pasireiškia per pasiaukojimą, ištikimybę tauriems idealams, drąsą, didžiadvasiškumą bei grožį, kuris yra estetinio idealo įsikūnijimas.

Platono filosofijoje kilnumas buvo kalokagatijos išraiška, Aristotelis jį laikė aukso viduriu tarp garbės troškimo ir negarbingumo, Tomas Akvinietis – aukščiausia žmogaus individualumo išraiška. Renesanso ir naujųjų amžių filosofijoje kilnumas suprastas kaip dangiškųjų ir žemiškųjų savybių vienovė. Kilnumo kategorija buvo svarbi Frydricho Nyčės filosofijoje – jis kilnumą laikė antžmogio savybe, išskiriančia jį iš minios, bei būtina kultūros, gėrio, grožio, galios sklaidos sąlyga.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kilnumas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006

Vikicitatos 

Wikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Kilnumas***
Boeing 747 reaktyvinis lėktuvas
**Reaktyviniai lėktuvai** – lėktuvai (dažniausiai standaus sparnų tvirtinimo), varomi reaktyviniu varikliu. Kitaip nei propeleriais varomi lėktuvai, reaktyviniai lėktuvai savo didžiausią galingumą pasiekia beveik pasiekę ar net viršydami garso greitį. Įprastai reaktyvinių lėktuvų kruizinis greitis siekia 0,8 M (609 mph, 981 km/val ar 273 m/s) 10 000–15 000 m aukštyje.

1928 m. reaktyvinio lėktuvo koncepciją sukūrė JK Royal Air Force pareigūnas Frank Whittle. 1939 m. vokiečių fizikas Hans von Ohain sukūrė pirmąjį veikiantį reaktyvinį lėktuvą Heinkel He 178.

1952 m. buvo pradėtas naudoti pirmasis komercinis reaktyvinis lėktuvas De Havilland Comet. Nors jis ir nebuvo pirmasis reaktyvinis keleivinis lėktuvas, tačiau, visai pagrįstai, jį galima laikyti pirmuoju tikru oro laineriu. Jis taip pat buvo pirmasis pradėjęs komercinius skrydžius, aplenkdamas savo artimiausius konkurentus daugiau nei ketveriais metais

1958 m. rinkoje pasirodė Boeing 707 lėktuvas ir greitai pradėjo dominuoti komercinių skrydžių maršrutuose.

Greičiausias reaktyvinis komercinis lėktuvas buvo 1975 m. pradėtas naudoti Tupolev Tu-144. Jis pasiekdavo 2,35 M greitį (2 503 km/val). Greičiausias karinis reaktyvinis orlaivis buvo JAV naudotas Lockheed SR-71 Blackbird, pasiekdavęs 3,35 M greitį (3 661 km/val).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sir Frank Whittle
2. ↑  Hans Joachim Pabst von Ohain
Koordinatės: 59°17′20″š. pl. 23°24′05″r. ilg.﻿ / ﻿59.2888°š. pl. 23.4013°r. ilg.﻿ / 59.2888; 23.4013

Koplyčia su kapinėmis 2015 m.
**Osmusaro Jėzaus koplyčia** (est. *Jeesuse kabel*, šved. *Jesu Kapell*) – koplyčia, stovinti Estijos Osmusaro saloje, Baltijos jūroje. 

2014 m. kartu su kapinėmis paskelbta nacionaliniu kultūros paminklu. Koplyčia pastatyta iš vietinio klinties akmens, 12x7 m dydžio, su 10 m aukščio bokštu. Išlikę užkonservuoti statinio fragmentai.

Istorija
--------

Pirmoji medinė koplyčia pastatyta Osmusaro uoste XVI a. Dėl Osmusaro salos kasmetinio kilimo po 3 mm koplyčia šiuo metu stovi už 1,5 km į šiaurę nuo uosto.

1766 m. užbaigta mūrinė koplyčia.

1852 m. ant šventoriaus vartų stogelio buvo įtaisyta Martyno Liuterio, skaitančio Bibliją, skulptūra. Čia ji pateko iš britų sudužusio laivo.

1940 m. raudonarmiečiai išvarė iš salos septynias vietos šeimas. Ant koplyčios sienos įrengta atminimo lenta su šių šeimų narių vardais. Iki Antrojo pasaulinio karo saloje daugiausiai gyveno švedų.

Per karą koplyčia buvo smarkiai apgriauta, iki šių dienų išliko tik priekinis fasadas su bokštu. 1994 m. pašventinta buvusių gyventojų pastatyta nauja varpinė. 2011 m. koplyčios liekanos buvo užkonservuotos.

Galerija
--------

* Tarpukaryje
* Liekanos 2003 m.
* Iki konservavimo darbų
* Atstatymo darbai 2011 m.
* Nuo *Kappelkärre* ežero pusės
* Saloje gyvenusių žmonių atminimo vieta

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  30230 Osmussaare kalmistu ja kabel Nacionalinis kultūros paminklų registras
2. ↑  Osmussaare kabel

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Osmusaro koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Objektai Osmusare
| Izmitasturk. *İzmit* |
| --- |
| *Naktinė miesto panorama* |
|  |
| 

IzmitasIzmitas

40°46′0″ š. pl. 29°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.76667°š. pl. 29.91667°r. ilg.﻿ / 40.76667; 29.91667﻿ (Izmitas)Koordinatės: 40°46′0″ š. pl. 29°55′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.76667°š. pl. 29.91667°r. ilg.﻿ / 40.76667; 29.91667﻿ (Izmitas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Turkijos vėliava Turkija |
| **Provincija** | Kodžaelio provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 293 339  |
| **Altitudė** | 100 m |
|  |
| **Kirčiavimas** | Izmìtas |

**Izmitas** – miestas šiaurės vakarų Turkijoje, 100 km į rytus nuo Stambulo, prie Marmuro jūros (Izmito įlankos); Kodžaelio provincijos centras. Jūrų uostas (naftos terminalas), praeina Stambulo–Ankaros greitkelis. Išvystyta popieriaus ir celiuliozės, naftos, automobilių, chemijos, cemento, maisto (tabako, alaus) pramonė. Apylinkėse yra Gioldžiuko karinio jūrų laivyno bazė. Veikia Kodžaelio universitetas, Izmito muziejus.

Istorija
--------

VIII a. pr. m. e. dabartinio miesto vietoje Megaros graikai įkūrė Astakos (sen. gr. Ἀστακός) koloniją. Vėliau ją sugriovė priešai (greičiausiai persai). 264 m. pr. m. e. Bitinijos valdovas Nikomedas I miestą atstatė kaip sostinę ir pavadino **Nikomedija** (sen. gr. Νικομήδεια). 74 m. pr. m. e. miestą užėmė Roma. Valdant imperatoriui Diokletianui, Nikomedija kurį laiką buvo Romos imperijos rytinės dalies sostinė. Nuo IV a. priklausė Bizantijai. 1326 m. miestą užėmė ir jį Izmitu pavadino turkai osmanai.

XX a. išaugo kaip pramonės centras. 1999 m. rugpjūtį Izmitą nuniokojo žemės drebėjimas: sugriauta dalis uosto, 5 naftos saugyklos, žuvo apie 2000 gyventojų.

Sportas
-------

* Kocaelispor (futbolas)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 162
2. ↑  *İzmit*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Austrijos istorija** |
| Keltai (Norikas) |
| *Romos imperija* (Norikas, Retija) |
| Avarų marka, Karantanija |
| *Frankų imperija* |
| *Šventoji Romos imperija* |
| Ostarrîchi (Babenbergai) |
| Habsburgų monarchija: |
| Austrijos kunigaikštystė > Austrijos erchercogystė > Austrijos imperija > Austrija-Vengrija |
| Vokiečių Austrija |
| Pirmoji Respublika |
| *Trečiasis Reichas* (Anšliusas) |
| Antroji Respublika |
| **Istoriniai regionai:** |
| Štirija, Karintija, Zalcburgas, Austrija, Tirolis, Burgenlandas, Forarlbergas |

Dokumentas, kuriame 996 m. pirmą kartą paminėta „ostarrichi" (apibraukta raudonai)
**Ostarrîchi** – vokiečių aukštaičių pavadinimas 996 m. dokumente, reiškiantis Babenbergų markgrafystę, valdomą kunigaikščio Henriko I ir buvusią maždaug dabartinės Žemutinės Austrijos vietoje.

Turinys
-------

Dokumentu, išleistu imperatoriaus Otono III 996 m. lapkričio 1 d. imperatorius suteikia žemę aplink *Neuhofen an der Ybbs* Freizingo abatijai kaip feodą.

Istorinė reikšmė
----------------

Istorinė dokumento svarba yra tame, kad jame pirmą kartą paminėtas pavadinimas *Ostarrîchi*, akivaizdus kalbinis *Österreich* (Austrijos pavadinimas vokiškai) pirmtakas, nors šiuo terminu vadinama gana nedidelė teritorija. Dokumente paminėta, kad terminas vartojamas pagal vietinę kalbą, o tai reikštų, kad jis buvo žinomas dar prieš išleidžiant dokumentą. Iš šio dokumento taip pat galima spręsti, kad sąvoka Ostmark, tikslus XIX a. lotyniško *marchia orientalis* vertimas, vėliau plačiai vartotas nacių yra neistoriškas. Lotyniško pavadinimo vertimas į vokiečių kalbą dokumento išleidimo metu buvo Ostarrîchi, t. y. Rytų karalystė.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Greistonsasair. *Na Clocha Liatha*; angl. *Greystones* |
| --- |
| *Greistonsas iš šiaurinės pusės* |
|  |
| 

GreistonsasGreistonsas

53°8′38.4″ š. pl. 6°4′19.2″ v. ilg.﻿ / ﻿53.144000°š. pl. 6.072000°r. ilg.﻿ / 53.144000; 6.072000﻿ (Greistonsas)Koordinatės: 53°8′38.4″ š. pl. 6°4′19.2″ v. ilg.﻿ / ﻿53.144000°š. pl. 6.072000°r. ilg.﻿ / 53.144000; 6.072000﻿ (Greistonsas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Airijos vėliava Airija |
| **Grafystė** | Viklou grafystė |
| **Provincija** | Lensteris |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 18 140  |
| **Altitudė** | 50 m |

**Greistonsas** (air. *Na Clocha Liatha*; angl. *Greystones*) – miestas Viklou grafystėje, Airijoje. Įsikūręs šalies rytinėje pakrantėje ir yra nutolęs 8 km į pietus nuo Brėjaus bei 27 km į pietus nuo Dublino. 17 080 gyventojų (2011 m. duomenys). Greistonsą rytuose skalauja Airijos jūra, šiaurėje ribojasi su „Brėjaus galva" (air. *Ceann Bré*; 241 metro aukščio iškyšuliu) bei vakaruose su Viklou kalnais.

Miestas pavadintas pagal vieno kilometro pilkų akmenų ruožą, esantį tarp dviejų paplūdimių. Uostas yra miesto šiaurinėje dalyje, o traukinių stotis pietinėje. Šiaurinis paplūdimys, kuris prasideda nuo uosto pusės, yra akmenuotas. Pietinis paplūdimys smėlėtas ir yra kilometro ilgio bei mėlynosios vėliavos programos dalis. Pastarąjį aplanko tūkstančiai turistų. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Greistonsas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |