recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hantilis I** – Senosios hetitų karalystės karalius, valdęs 1590–1560 m. pr. m. e. Pirmtakas – Muršilis I (jį Hantilis I nužudė per rūmų sąmokslą).

Hantilio žmona – Muršilio I sesuo Harapšili. Karaliaujant Muršiliui, Hantilis buvo taurininkas. Paskatintas savo žento Zidantos, užgrobė sostą, nužudydamas Muršilį; tai įvyko praėjus keletui metų nuo tada, kai Muršilis sugrįžo iš karinės ekspedicijos į Babiloną.

Kaip pasakojama Telepinu edikte, Hantilio I valdymo laikai pasižymėjo neramumais: būta sukilimų, huritų įsiveržimų. Valdymo pradžioje Hantilis I Sirijoje tęsė karines kampanijas (jas sėkmingai vykdė jo pirmtakai Hatušilis I ir Muršilis I), tačiau netrukus į šalį ėmė veržtis huritai, kurie nuniokojo didelę dalį Hetitų karalystės.

Hantilis I sulaukė senyvo amžiaus. Paskutiniais gyvenimo metais buvo nužudytas jo sūnus ir įpėdinis Pisenis bei anūkai; tai padarė Zidanta (Hantilio žentas, dalyvavęs sąmoksle prieš Muršilį).

Išnašos
-------

1. 1 2 3  Leick, Gwendolyn (2002). Who’s Who in the Ancient Near East. Routledge, p. 67. ISBN 9781134787951.
2. ↑  Bryce 2001, p. 131.
3. ↑  „Early Empire" (anglų). Suarchyvuotas originalas 2013-12-12.
4. ↑  Bryce 2001, p. 131-132.
5. ↑  Bryce 2001, p. 132.
6. ↑  Bryce 2001 , p. 133.

Šaltiniai
---------

* Bryce, T. (2001). El reino de los hititas (José Luis Rozas López, trad.). Ediciones Cátedra. ISBN 8437619181.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Jonathan Togo |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Jonathan Togo |
|  |
| Gimė | 1977 m. rugpjūčio 25 d. (45 metai) Roklandas, Masačusetsas, JAV |
|  |
| Šalis | Jungtinės Amerikos Valstijos |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Pete(Mystic River, 2003 m.)Ryan Wolfe(CSI: Majamis, 2004 m.) |
|  |
|  |

**Džonatanas Togas** (angl. *Jonathan Togo*; g. 1977 m. rugpjūčio 25 d. Roklande, Masačusetse, JAV) – JAV aktorius labiausiai žinomas iš serialo CSI: Majamis, kuriame vaidino Ryan’ą Wolfą.

Biografija
----------

Džonatanas Frederikas Togas gimė 1977 m. rugpjūčio 25 ir augo Roklande, Masačiusetso valstijoje ir lankė žydišką mokyklą. 1995 m. baigęs Roklando vidurinę mokyklą įstojo į Vassaro koledžą Niujorko valstijoje, kuriame studijavo vaidybą. Laisvu nuo studijų laiku jis grojo grupėje "The Conquistadors". 1999 m. baigęs koledžą išvyko į Niujorką ir vaidino teatre. Niujorke jis vaidino epizodinius vaidmenis tokiuose serialuose kaip Specialusis dalinys 2, Įstatymas ir tvarka, filmuose "Mystic River". 2004 m. jis prisijungė prie CSI:Majamio serialo aktorių trečiajame serialo sezone ir vaidino naujoką kriminalistą.
Koordinatės: 54°34′44″š. pl. 25°15′33″r. ilg.﻿ / ﻿54.578912°š. pl. 25.259173°r. ilg.﻿ / 54.578912; 25.259173

|  |
| --- |
| **Juodšilių Šv. Uršulės Leduchovskos gimnazija** |
| [[Vaizdas:|Juodšilių Šv. Uršulės Leduchovskos gimnazija herbas|center|100px]] |
| Juodšilių Šv. Uršulės Leduchovskos gimnazija |
| **Adresas** | Mokyklos g. 20, Juodšiliai |
| **Direktorius(-ė)** | Ligija Koženevska |
| **Mokinių skaičius** | 183 |
| **Įkūrimo data** | 1919 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 35 |

**Vilniaus rajono Juodšilių Šv. Uršulės Leduchovskos gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj. Juodšiliuose, Mokyklos g. 20, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191315067.

Filialai:

* Vilniaus r. Juodšilių šv. Uršulės Leduchovskos gimnazijos Parudaminio pagrindinio ugdymo skyrius;
* Vilniaus r. Juodšilių šv. Uršulės Leduchovskos gimnazijos Valčiūnų pradinio ugdymo skyrius.

Gimnazijos pastatai

Istorija
--------

Juodšiliuose mokykla įkurta 1919 m. Nuo 1927 m. mokyklą globojo šv. Uršulė Leduchovska. 1933 m. akcijos „100 mokyklų Vilniaus kraštui" metu pastatytas ir mokyklai atiduotas naujas, medinis pastatas. Po Antrojo pasaulinio karo atsirado rusų, vėliau lietuvių klasės. Mokykla tapo trikalbė. 1965 m. pastatytas 3 aukštų mūrinis mokyklos pastatas. 1991 m. lietuviškos klasės perkeltos į buvusios specialiosios internatinės mokyklos pastatą, įkurta savarankiška lietuviška mokykla. 

1992 m. liepos 21 d. Vilniaus rajono Juodšilių vidurinė mokykla reorganizuota į rusų (Juodšilių 1–oji vidurinė) ir į lenkų (Juodšilių 2-oji vidurinė) mokyklas. Įkurta savarankiška lenkų mokykla. 1994 m. išėjo pirmoji savarankiškos lenkų Juodšilių 2-osios vidurinės mokyklos abiturientų laida. 1995 m. suremontuotas medinio mokyklos pastato pirmasis aukštas. 2000 m. 11-12 klasėse įvestas profilinis mokymas. 2000 m. gruodžio 21 d. po kapitalinio remonto pašventintas antrasis mokyklos aukštas. 2002 m. spalio 30 d. Vilniaus rajono savivaldybės taryba sprendimu mokyklai suteikė Uršulės Leduchovskos vardą. Palaimintosios Uršulės Leduchovskos vardo suteikimo mokyklai šventė įvyko 2003 m. vasario 28 d.

Direktoriai
-----------

* 1992 m. Janina Lebrikienė;
* 1996 m. Mečislav Jasiulevič;
* 2021 m. Ligija Koženevska.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Liudvikas Abromavičius** |
| --- |
| Gimė | 1888 m. gegužės 8 d.Radviliškyje |
| Mirė | 1966 m. balandžio 5 d. (77 metai)Varšuvoje |
|  |
| Veikla | pedagogas, Lietuvos, Telšių ir Kauno politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | 1912 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1914 m. Kijevo universitetas |

**Liudvikas Abromavičius** (1888 m. gegužės 8 d. Radviliškyje – 1966 m. balandžio 5 d. Varšuvoje) – pedagogas, Lietuvos, Telšių ir Kauno politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1908 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją, 1914 m. Kijevo universiteto Gamtos fakultetą. Už politinę veiklą 6 mėn. kalintas Kijevo kalėjime.

1915 m. įsteigė Ubiškės pradžios mokyklą, 1918 m. – Telšių Žemaitės gimnaziją ir lenkų vidurinę mokyklą. 1919–1920 m. Telšių miesto burmistras, organizavo Telšių apskrities komitetą, dalyvavo kovose su bermontininkais. Telšių, Varnių ir kitų kooperatyvų steigėjas.

1920 m. Telšių progimnazijos suaugusiems steigėjas, vienas iš Telšių mokytojų seminarijos steigėjų. 1925 m. Kauno 3-sios gimnazijos direktorius, vėliau – Kauno Adomo Mickevičiaus gimnazijos referentas, direktorius.

Nuo 1912 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys, 1931 m. LSDP XIII suvažiavime išrinktas revizijos komisijos nariu. Socialistų Darbininkų Internacionalo IV kongrese dirbo ekonominės krizės komisijoje. Bendradarbiavo laikraščiuose „Žemaitis", „Socialdemokratas", mokyklinių vadovėlių autorius.

Bibliografija
-------------

* Praktiniai chemijos darbai (1929 m.).
| **Lepus capensis** |
| --- |
| *Lepus capensis* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Kiškiažvėriai  *( Lagomorpha)* |
| Šeima: | Kiškiniai  *( Leporidae)* |
| Gentis: | Kiškiai  *( Lepus)* |
| Rūšis: | Kapinis kiškis  *( Lepus capensis)* |

 |
| *Lepus capensis paplitimas* |
| Binomas |
| ***Lepus capensis***Linnaeus, 1758 |

**Kapinis kiškis** (*Lepus capensis*) – kiškinių šeimos žinduolis, paplitęs nemiškingose Afrikos teritorijose, kai kuriose Arabijos pusiasalio bei Pakistano srityse, Irane.

Fizinės savybės
---------------

Kūnas grakštus, uodega pūkuota. Galva ovalo formos, ausys gali užaugti net iki 14 centimetrų ilgio. Užpakalinės kojos labai tvirtos ir stiprios. Kapinio kiškio kailis rudai imbierinės spalvos, viršutinėje kūno dalyje pasitaiko juodų dėmių. Kojų ir pilvo vidinės dalys neretai baltos, kaklas - ryškiai imbierinio atspalvio.

Buveinė
-------

Kapinis kiškis paprastai gyvena atvirose vietovėse: pievose, ganyklose, dirbamuose laukuose, smėlėtose dykvietėse, tačiau stengiasi išlikti arti gyvatvorių, miškų bei kitų tankmių. Šie gyvūnai prisitaikę prie karšto klimato, todėl juos galima aptikti ir ypač sausringose vietovėse, dykumose.

Dauginimasis
------------

Poravimosi sezonas prasideda sausį ir trunka iki birželio mėn. Kiškiukai gimsta kovo–spalio mėnesiais. Nėštumas paprastai trunka apie 40 dienų. Per sezoną patelė išveda vidutiniškai tris vadas po 1–6 kiškiukus.

Mityba
------

Kapinis kiškis yra žoliaėdis. Minta sodinukais, grūdais, sėklomis, medžių žieve, uogomis, daržovėmis ir grybais.

Nuorodos
--------

* Kapinis kiškis (informacija anglų k.)
Koordinatės: 41°53′54″ š. pl. 12°28′28″ r. ilg.﻿ / ﻿41.89833°š. pl. 12.47444°r. ilg.﻿ / 41.89833; 12.47444

 Šv. Ivo Sapiensos bažnyčios fasadas Sapiensos rūmų kiemo pabaigoje
**Šv. Ivo Sapiensos bažnyčia** (it. *Sant'Ivo alla Sapienza*) – Romos universiteto (La Sapienza) bažnyčia, kuri pastatyta 1642−1650 m. laikotarpyje pagal Frančesko Borominio projektą. Tai vienas iš garsiausių Borominio ir Europos baroko architektūros kūrinių.

Istorija
--------

Ten, kur stovi dabartinė Šv. Ivo bažnyčia, nuo XIV a. buvo Romos universiteto koplytėlė. XVI a. antroje pusėje Romos universiteto įstaiga buvo pradėta koncentruoti vienoje vietoje. Popiežiaus Grigaliaus XIII nurodymu architektas Džakomas dela Porta apjuosė universiteto rūmų sparnus dviaukšte kolonada. Kiemas tarp sparnų užsibaigė ties universiteto koplyčia. Visi projektai nebuvo baigti, nes 1602 m. Džakomas dela Porta mirė. 1641 m. popiežius Urbonas VIII užsakė architektui Frančeskui Borominiui vietoj koplytėlės sukurti pilnavertę bažnyčią. Ji buvo dedikuota teisininkų globėjui Šv. Ivui. Statybos vyko 1642−1650 m. laikotarpiu. Dėl to, kad bažnyčia turėjo įsilieti į jau esamą architektūrinį ansamblį, jos fasadas yra išlenktas į vidų, o dviejų aukštų langai harmonizuoja su universiteto rūmų sparnų arkadomis. 

Bažnyčios kupolo spiralinis papuošimas galbūt turi analogijų su popiežiaus tiara pažymint, kad bažnyčios statybos yra popiežiaus užsakymas. Bažnyčios viduje yra 18 pilorių. Kompoziciškai Frančeskas Borominis sukūrė architektūrinę konstrukciją taip, tarsi bažnyčios sienos kiltų iš grindų plano ir pereitų į kupolą (arba tai galima vertintis atvirkščiai − kaip judėjimą nuo kupolo žemyn). Šv. Ivo Sapiensos bažnyčia laikoma vienu iš baroko architektūros šedevrų. Po darbų bažnyčios viduje, ji pašventinta 1660 m. Altorinį bažnyčios paveikslą, kuriame vaizduojamas Šv. Ivas, sukūrė Pietras da Kortona. Šiuo metu Sapiensos rūmuose yra Italijos valstybinis archyvas.

Bažnyčios vaizdai
-----------------

* Bažnyčios planas
* Interjeras
* Kupolo vidinė pusė
* Kupolas, matomas iš Šv. Eustachijo pjacos

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sant'Ivo alla Sapienza** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* www.greatbuildings.com
* sacred-destinations.com
* www.italian-architecture.info Archyvuota kopija 2015-02-19 iš Wayback Machine projekto.
| Santa Ana (ugnikalnis) |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Salvadoras Salvadoras |
|  |
| Aukštis | 2381 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | aktyvus |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 2005 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 13°51′10″ š. pl. 89°37′48″ v. ilg.﻿ / ﻿13.85278°š. pl. 89.63000°r. ilg.﻿ / 13.85278; 89.63000Koordinatės: 13°51′10″ š. pl. 89°37′48″ v. ilg.﻿ / ﻿13.85278°š. pl. 89.63000°r. ilg.﻿ / 13.85278; 89.63000 |

**Santa Ana** **(Ilamatepekas)** (isp. *Ilamatepec, volcán Santa Ana*) – didžiausias Salvadoro ugnikalnis (stratovulkanas), 2381 m virš jūros lygio, į vakarus nuo Koatepeko kalderos.

Ilamatepekas yra Apanekos kalnyno dalis ir yra tarp drėgnųjų tropikų miškų bei kavamedžių plantacijų. Ugnikalnio apylinkėse gyvena apie 10 000 gyventojų. Šiame regione svarbiausios ūkio šakos yra žemdirbystė ir turizmas.

Ugnikalnio viršūnėje esančiame pagrindiniame krateryje yra dar trys krateriai bei kalderos, pačiame vidiniame nedidelis kraterinis ežeras. Pleistoceno laikotarpiu įgriuvus viršūnei, susidarė masyvi purvo lavina, pasiekusi Ramųjį Vandenyną; per vėlesnius išsiveržimus ugnikalnis atsistatė. Nuo 1500 m. užregistruota daug Santa Anos išsiveržimų tiek viršūnėje, tiek pakraščiuose. Išsiveržimai vyko 1520, 1521, 1524, 1570, 1576, 1621, 1722, 1734, 1874, 1878, 1879, 1880, 1882, 1884, 1904 ir 1920 m.

Po ilgo ramybės laikotarpio 2005 m. spalio 1 d. įvyko dar vienas išsiveržimas, per kurį žuvo bent du žmonės ir gretimų apylinkių gyventojai buvo priversti evakuotis. Dūmų debesis virš ugnikalnio iškilo iki 10 km aukščio. Iš kraterio tekėjo lava, iki 1,5 km spinduliu buvo išmetami dideli uolienų luitai ir pelenai. Dėl seisminio aktyvumo išsiveržimo pavojus buvo paskelbtas ir 2005 m. rugsėjo viduryje.

Išsiveržimo pasekmės susikomplikavo keliomis dienomis vėliau, kai spalio 4 d. Meksikoje praūžė uraganas Stanas, sukeldamas purvo nuošliaužas, dėl ko žuvo bent 69 žmonių vien Salvadore.

Nuorodos
--------

* NASA straipsnis apie 2005 išsiveržimą, su nuotraukomis Archyvuota kopija 2005-10-21 iš Wayback Machine projekto.

1. 1 2  BBC News: *El Salvador volcano causes chaos*, 2.10.2005
2. ↑  SNET: *Erupción del volcán Ilamatepec en Santa Ana*, 1.10.2005
| Kapinas |
| --- |
| Kapino žemupio pakrantė Kapino žemupio pakrantė |
| **Ilgis** | 820 km |
| **Ištakos** | Ararandeua ir Surubižu |
| **Žiotys** | Gvama |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Kapinas |

**Kapinas** (port. *Rio Capim*) – upė šiaurės rytų Brazilijoje, Paros valstijoje; Gvamos kairysis intakas (Paros baseinas). Prasideda aukštumose valstijos pietryčiuose, į šiaurės rytus nuo Gojanezija do Paros, susiliejus Ararandeua ir Surubižu upėms. Vinguriuoja kalvomis į šiaurės rytus, toliau – lyguma šiaurėn. Įteka į Gvamą ties San Domingo do Kapinu. Kitur nurodoma, kad Kapinas įteka į Parą, o Gvama tėra jo intakas.

Didžiausias intakas: Kandiru Asu (dešinysis).

Didesnių gyvenviečių prie Kapino nėra. Prie upės sudarytos Bareirinijos ir Saraua indėnų teritorijos (gyvena indėnai amanajai).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome. [greičiausiai įskaičius ir Gvamos žemupį]
2. ↑  Mapa físico del Estado del Pará, DNIT, 2009.
Stanley Rous
**Sir Stanley Ford Rous** (g. 1895 m. balandžio 25 d. Matforde, Safolko grafystėje, Anglijoje – m. 1986 m. liepos 18 d.) – buvo 6-asis FIFA prezidentas; pareigas ėjo 1961–1974 m. Nuo 1934 iki 1962 m. dirbo anglų Futbolo Asociacijos sekretoriumi bei taip pat buvo tarptautinis futbolo teisėjas.

Karjera
-------

Rous buvo Votfordo berniukų pradinės mokyklos sporto mokytojas, taip pat žaidė megėjišką futbolą, buvo vartininkas. Vėliau tapo FIFA teisėju. Tarptautinėse varžybose teisėjavo 36 kartus.

1927 m. pradėjo teisėjo karjerą Anglijos futbolo lygoje. Daugiausiai teisėjavo Antrajame divizione, taip pat Trečios Šiaurės ir Pietų diviziose.

1927 m. kovo 13 d. Antverpene pirmąkart karjeroje teisėjavo tarptautinėse varžybose tarp Belgijos ir Olandijos. Belgai laimėjo draugiškas rungtines 2-0.

1934 m. balandžio 28 d. teisėjavo senajame Wembley stadione FA Taurės finale, kuriame Manchester City FC 2-1 nugalėjo Portsmouth FC. Kitą dieną, Belgijoje teisėjavo tarptautinėse varžybose po kurių Stanley Rous baigė savo kaip teisėjo karjerą.

Nuo 1934 m. iki 1962 m. dirbo sekretorium Futbolo Asociacijoje. Tarp 1961 m. ir 1974 m. buvo FIFA prezidentas.

Būdamas 91 m. mirė 1986 m. Gildforde.

Nuorodos
--------

* FIFA prezidentai Archyvuota kopija 2012-05-14 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RFIFA prezidentai |
| --- |
|  |
| 
Robert Guérin (1904–1906) · Daniel Burley Woolfall (1906–1918) · Jules Rimet (1921–1954) · Rodolphe Seeldrayers (1954–1955) · Arthur Drewry (1955–1961) · Sir Stanley Rous (1961–1974) · João Havelange (1974–1998) · Joseph S. Blatter (1998–2015) · Gianni Infantino (2016– ) |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Santa Elena de Uairenas*Santa Elena de Uairén* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

Santa Elena de UairenasSanta Elena de Uairenas

4°36′0″ š. pl. 61°06′0″ v. ilg.﻿ / ﻿4.60000°š. pl. 61.10000°r. ilg.﻿ / 4.60000; 61.10000﻿ (Santa Elena de Uairenas)Koordinatės: 4°36′0″ š. pl. 61°06′0″ v. ilg.﻿ / ﻿4.60000°š. pl. 61.10000°r. ilg.﻿ / 4.60000; 61.10000﻿ (Santa Elena de Uairenas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Venesuelos vėliava Venesuela |
| **Valstija** | Bolivaras (valstija) Bolivaras (valstija) |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1923 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 29 795  |
| **Altitudė** | 900 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Santa Elena de Uairenas |

**Santa Elena de Uairenas** (isp. *Santa Elena de Uairén*) – miestelis pietryčių Venesueloje, Bolivaro valstijoje, Gran Sabanos gamtinėje srityje, šalia Brazilijos sienos, prie Uaireno upės. Eina kelias iš pagrindinės Venesuelos dalies per El Doradą bei kelias į Boa Vištą, yra oro uostas (skrydžiai iš Puerto Ordaso ir Porlamaro). Svarbus turistinis centras (iš čia rengiamos kelionės po Kanaimos nacionalinį parką). Yra viešbutis, Šv. Elenos bažnyčia, keletas parduotuvių, dvi degalinės. Didelė dalis miesto ir apylinkių gyventojų yra indėnai pemonai.

Istorija
--------

Santa Elena de Uairenas įkurtas 1923 m. Lukaso Fernadeso Penjos, siekiant įtvirtinti Venesuelos kontrolę šiame atokiame regione. Po 8 metų pradėjo veikti pirmosios kapucinų misijos. 1945 m. gavo savivaldybės statusą.

* Šv. Elenos misijos bažnyčiaŠv. Elenos misijos bažnyčia
* Miesto gatvėMiesto gatvė
* KlimatogramaKlimatograma
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Liudvikas Gediminas Beržanskis** |
| --- |
| Gimė | 1864 m. sausio 10 d.Pluoguose, prie Viekšnių |
| Mirė | 1888 m. gegužės 23 d. (24 metai)ten pat, palaidotas Viekšnių kapinėse |
|  |
| Veikla | aušrininkas, lietuvybės platintojas. |

**Liudvikas Gediminas Beržanskis** (1864 m. sausio 10 d. Pluoguose, prie Viekšnių – 1888 m. gegužės 23 d. ten pat, palaidotas Viekšnių kapinėse) – aušrininkas, lietuvybės platintojas.

Biografija
----------

Gediminaičių kunigaikščio Jono Beržanskio jauniausias sūnus. 1882 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją. Įstojo į Petrapilio universiteto Matematikos – fizikos fakultetą. Čia išklausė keletą kursų, tačiau dėl studentiškų riaušių iš universiteto buvo pašalintas. Po to grįžo į Pluogų vienkiemį, kur susirgęs džiova, mirė.

1884–1885 m. bendradarbiavo laikraščiuose „Aušra", 1888 m. – „Lietuviškas balsas". Jo slapyvardžiai: *J. K. Dagys*, *J. Kadagys*, *J. K-gis*.

Broliai kunigas Antanas Beržanskis ir aušrininkas Jonas Beržanskis.
| Santa Fė*Santa Fe de la Vera Cruz* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

Santa FėSanta Fė

31°38′0″ p. pl. 60°42′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.63333°š. pl. 60.70000°r. ilg.﻿ / 31.63333; 60.70000﻿ (Santa Fė (Argentina))Koordinatės: 31°38′0″ p. pl. 60°42′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.63333°š. pl. 60.70000°r. ilg.﻿ / 31.63333; 60.70000﻿ (Santa Fė (Argentina)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Santa Fė provincija Santa Fė provincija |
| **Departamentas** | Kapitalio departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1573 m. lapkričio 15 d. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 369 589  |
| **Altitudė** | 19 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.santafeciudad.gov.ar |
|  **Vikiteka** | Santa Fė |

**Santa Fė** (isp. *Santa Fe*) – miestas šiaurės rytų Argentinoje, šalia Paranos ir Salado upių santakos, priešais Paranos miestą (sujungtas *Hernandarias Subfluvial* tuneliu ir *Colastiné* kanalu). Santa Fė provincijos administracinis centras. Miesto vardas verčiamas kaip „šventas tikėjimas". 369 tūkst. gyventojų (2001 m.). Metropolinėje teritorijoje gyvena 468,6 tūkst. gyventojų (2007), tai yra devintas pagal dydį miestas Argentinoje.

Ekonomika
---------

Santa Fė yra komercinis ir transporto centras. Tai turtingas agrokultūrinis rajonas, kurio produkcija yra grūdai, augalinis aliejus ir mėsa. Miestas yra Katalikiškojo Santa Fė Universiteto (atidarytas 1959 m.), Pakrantės Nacionalinio Universiteto (anksčiau 1889 vadintas Provincijos Universitetas, ir pervadintas į dabartinį vardą 1919 m.), keletas muziejų, ir daugybės pastatų, pastatytų kolonijiniais laikais buveinė.

Istorija
--------

Santa Fė įkurtas netoli *Cayastá* (Kur yra istorinis parkas, kuriame yra Hernandariaso laidojimo vietą, pirmo amerikiečio gubernatoriaus Pietų Amerikoje) 1573 m. Ji stūmėsi į savo vietą iki 1653 m. dėl pastovių *Cayastá* upės užtvindymų. Miestas tapo provincijos sostine 1814 m. Kai Santa Fė provincijos teritorija buvo atskirta nuo Buenos Airių provincijos tam pritarus ir nusprendus Nacionalinei Rinkėjų Asamblėjai.

Stichinės nelaimės
------------------

Miestas ir dabartinėje savo teritorijoje nėra apsaugotas nuo potvynių ir užtvindymų. 2003 m. balandžio 29 d. Salado upė, kuri įsilieja netoli į Paranos upę netoli Santa Fė, pakilo beveik 2 m. per kelias valandas dėl didelės liūties, ir sukėlė katastrofišką užtvindymą. Ne mažiau kaip 100 tūkst. gyventojų buvo evakuoti, ir didelė dalis miesto pasiliko po vandeniu maždaug savaitei.

Nuorodos
--------

* Santa Fė nuotraukos
**Jonavos Europa** – Jonavos rajono dalis, apimanti vietos gyvenvietes su Europos sostinių ir valstybių pavadinimais (Paryžius, Londonas, Šveicarija ir Venecija). Taip pat Jonavos krašto muziejaus Turizmo informacijos centro maršrutas. Ekskursija suaugusiems ir vyresnių klasių moksleiviams (pvz. autobusu, trukmė – 3 valandos). Gegužės 1 d. (Lietuvos įstojimo į Europos Sąjungą dieną) jonaviečiai pažymėjo europietiškus pavadinimus turinčiuose Jonavos rajono kaimuose. Įvairias akcijas ir ekskursijas čia organizavo Jonavos kūno kultūros ir sporto centras, sveikatos stiprinimo klubas „Šaltinėlis" bei Jonavos krašto muziejus. Žygiuose po Jonavos „Europą" dalyvauja dviratininkai, pėstieji ir orientacinio sporto mėgėjai. Viena iš didžiausių rengiamų akcijų – dviračių žygis Jonava-Paryžius-Londonas-Šveicarija (kiekviename šių kaimų dalyviai pasodino po ąžuoliuką, o į Jonavą iš minėtų kaimų parvežė žemės Europos medžio sodinimui)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Paulikaitė G. Jonavos Europa: (Interviu su Jonavos krašto muziejaus direktore Regina Karaliūniene apie rajono turizmo plėtrą) // Kontrastai.- 2008 m/ vasario 26.
2. ↑  Jonavos r. sav. informacija[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Jonaviečiai įstojimą į ES pažymės Paryžiuje, Londone ir Šveicarijoje[neveikianti nuoroda] (Europos informacijos centro žinios)

v • a • r **Jonavos Europa** 

Šveicarija · Paryžius · Londonas · Venecija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

multiplikatorinė ritė
spiningo ritė
**Žvejybinė ritė** - žūklės įrankis, skirtas užmesti ir suvynioti valui su žuvims skirtu masalu. Tvirtinama prie meškerės koto.

Techninės savybės
-----------------

Korpusas gaminamas iš grafito arba metalų lydinio. Paprastai pagrindinės žvejybinės ritės dalys yra valo būgnelis, centrinė ašis, dantračiai, priekinė arba galinė momentinė stabdžių sistema, rankenėlė bei valo lankelis. Labai svarbūs ritės komponentai yra guoliai. Jų kiekis svyruoja nuo 1 iki 12 ar daugiau. Ritės patvarumas priklauso nuo dantračių sistemos ilgaamžiškumo, kokybiškų guolių skaičiaus, vartojimo būdo bei gamintojo kokybės.

Žvejybines rites gamina šios firmos: *Shimano, Ryobi, Abu Garcia, Daiwa, Cormoran* ir kt.

Tipai
-----

* Inercinės - vykstant metimo procesui sukasi ir ritės būgnelis.
* Neinercinės - būgnelis nesisuka, valas išsivynioja laisva eiga.
* Multiplikatorinės - valo būgnelis sudaro ritės pagrindą.

Lietuvoje labiausiai paplitusios neinercinės ritės.

Rūšys
-----

* Spininginės - skirtos žvejoti spiningu, taip pat dugnine meškere.
* Tolimo užmetimo - naudojamos tolimiems užmetimams, lengviems masalams.
* Jūrinės - dideliu gabaritų itin galingos.
* Muselinės - skirtos tik muselinei meškerei.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Prosopis africana*** |
| --- |
| Afrikinio algarobo sėklos |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Gentis: | Algarobas  *( Prosopis)* |
| Rūšis: | Afrikinis algarobas  *( Prosopis africana)* |

 |
| Mokslinis pavadinimas |
| ***Prosopis africana***(Guill. Perr. & Rich.) Taubert, 1893 |

**Afrikinis algarobas** (*Prosopis africana*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimai priklausantis augalas. Vienintelė algarobų rūšis auganti atogrąžų Afrikoje. Auga nuo Senegalo iki Etiopijos tarp Sahelio ir savanos.

Užauga iki 20 m aukščio, laja sferiška, žievė labai tamsi, žvynuota, su baltais brūkšneliais. Žiedai žalsvai balti, gelsvi, aromatingi, tankiomis 6–10 cm ilgio kekėmis. Turi 10 laisvų kuokelių. Vaisiai – ankštys tamsiai rudos spalvos, cilindriškos, blizgios, iki 15×3 cm, su sumedėjusiomis sienelėmis. Ankštyjė būna apie 10 sėklų. Žydi prieš drėgnąjį sezoną. Sėklas brandina vasario, kovo mėnesiais.

Fermentuotos sėklos naudojamos kaip maisto pagardas. Lapus ir jaunus ūglius ėda gyvūnai (ypač sausojo laikotarpio pabaigoje). Ankštys yra galvijų pašaras. Mediena naudojama kurui, šilumingumas apie 1720 J/kg.

Sinonimai
* *Prosopis lanceolata* Bentham
* *Prosopis oblonga* Bentham

Vietiniai pavadinimai: arab. *abu suruj, abu surung*, angl. *iron wood*, port. *pau-carvão*, bam. *gele, gouele*, haus. *kiryia*, ful. *kohi, rimajogaahi*, vol. *her, jaxan-jaxan, ir*.
| Aframas |
| --- |
| **Ilgis** | 100 km |
| **Baseino plotas** | 1000 km² |
| **Ištakos** | Netoli *Abofoo* kaimo, Ašančio regionas |
| **Žiotys** | Volta, Voltos tvenkinys |
| **Šalys** | Gana |

**Aframas** (angl. *Afram River*) – upė pietinėje Ganoje. Ilgis apie 100 km. Upė prasideda Ašančio regione, ~300 m aukštyje, į šiaurę nuo Kumasio miesto, netoli *Abofoo* kaimo, įsikūrusio Mpesajaus kalvų papėdėje. Pradžioje vingiuoja šiaurės–šiaurės rytų kryptimis. Pasiekusi 150 m aukštį, apie 15 km nuo jos ištakų, upė pasuka į pietryčius ir galiausiai įteka į Voltos tvenkinį.

Upės vagos slėnis lygus, dėl potvynių dažnai klampus. Upė surenka visą Kvahu plynaukštės vandenį.

Iki kol XX a. 7-ąjį dešimtmetį buvo pastatyta Akosombo užtvanka, Aframas buvo pagrindinis Voltos upės intakas. Dabar upė yra vienodai svarbus Voltos tvenkinio intakas kaip ir pati Voltos upė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Afram Kwawu Archyvuota kopija 2016-08-22 iš Wayback Machine projekto.. Nuoroda tikrinta 2014-01-01.
**Kroatijos karalystė** (kroat. *Kraljevina Hrvatska*, lot. *Regnum Croatiae*) – viduramžių karalystė Pietų Europoje, apėmusi didžiąją dalį dabartinės Kroatijos (be vakarų Istrijos ir kai kurių Dalmatijos pakrantės miestų), taip pat didžiąją dalį dabartinės Bosnijos ir Hercegovinos.

Dalį Kroatijos karalystės gyvavimo laikotarpio ją valdė etninės dinastijos, o karalystė kaip suvereni valstybė gyvavo beveik du šimtmečius. Jos gyvavimui buvo būdingi įvairūs konfliktai ir taikos ar sąjungos su bulgarais, bizantiečiais, vengrais, taip pat varžybos su Venecija dėl rytinės Adrijos pakrantės kontrolės. Tikslą propaguoti kroatų kalbą religinėse apeigose iš pradžių iškėlė X a. vyskupas Grigalius iš Nino, dėl to kilo konfliktas su popiežiumi, kurį jis vėliau numalšino. XI a. antroje pusėje Kroatijai pavyko užsitikrinti daugumą Dalmatijos pakrantės miestų, žlugus jų Bizantijos kontrolei. Tuo metu karalystė pasiekė savo viršūnę valdant karaliams Petrui Krešimirui IV (1058–1074) ir Demetrijui Zvonimirui (1075–1089).

Išnašos
-------

1. ↑  „Who were Bogomils". Suarchyvuotas originalas 2009-07-30. Nuoroda tikrinta 13 October 2009.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
Koordinatės: 53°00′30″ š. pl. 5°11′25″ r. ilg.﻿ / ﻿53.00833°š. pl. 5.19028°r. ilg.﻿ / 53.00833; 5.19028

Afleitdeiko damba (kairėje – jūra)
**Afleitdeikas** (ol. *Afsluitdijk*) – Nyderlanduose esanti 32 km ilgio damba, atitverianti Šiaurės jūros įlanką Zeiderzę, sauganti nuo potvynių. Apsauginis pylimas buvusią seklią jūros įlanką pavertė gėlavandeniu Eiselio ežeru, sujungė Šiaurės Olandijos ir Fryzijos provincijas. Dambos galuose įrengtos šliuzų sistemos praleisti laivams, nuleisti Eiselio ežero vandeniui į jūrą (ežerą maitina kelios upės), drenuoti polderiams. Viršuje nutiestas greitkelis A7, dviračių takas.

Duomenys
--------

Damba įrengta 1927–1933 m. Jos plotis – 90 m, pradinis aukštis virš jūros lygio – 7,25 m. Į pylimą buvo supilta 23 mln. m³ grunto ir 13,5 mln. m³ riedulių. Statybose dalyvavo 4-5 tūkst. darbininkų.

* Dešinėje – paminklas projekto inžinieriui Cornelis LelyDešinėje – paminklas projekto inžinieriui Cornelis Lely
* Apžvalgos bokštasApžvalgos bokštas
* Vaizdas iš aukštaiVaizdas iš aukštai
* ŠliuzaiŠliuzai
* Gynybiniai statiniaiGynybiniai statiniai

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Afleitdeikas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Afleitdeikas Archyvuota kopija 2017-05-31 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hyacinthus** |
| --- |
| Rytinis hiacintas (Hyacinthus orientalis)Rytinis hiacintas (*Hyacinthus orientalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Smidriniai  *( Asparagaceae)* |
| Gentis: | Hiacintas  *( Hyacinthus)* |

 |

**Hiacintas** (arba **jacintas**; *Hyacinthus*) – smidrinių (*Asparagaceae*) augalų gentis. Lietuvoje darželiuose auginama viena rūšis - rytinis hiacintas (*Hyacinthus orientalis*).

Pavadinimo kilmė
----------------

Graikijoje hiacintas laikytas liūdesio gėle. Sakmė byloja, kad ši gėlė išaugo iš jaunuolio Hiakinto kraujo. Vėjų dievas Zefyras pamilo Hiakintą, kuris buvo Apolono numylėtinis, tačiau iš pavydo (kai Apolonas jaunuolį mokė mėtyti diską) Apolono mestą Hiakintui diską nukreipė į jaunuolio galvą, kurią ir praskėlė. Liūdėdamas Apolonas iš jos išaugino gėlę hiacintą. Kadangi mirdamas Hiacintas sušuko „varge, varge" (graikiškai „oi, oi") - pasak sakmės - šiuos žodžius dar ir dabar galima įskaityti laukinio hiacinto žiedlapiuose.

Nuotraukos
----------

* HiacintaiHiacintai
* 
* 
* 
* 
*
| Žvelesys |
| --- |
| **Ilgis** | 17,9 km |
| **Baseino plotas** | 27 km² |
| **Ištakos** | Volmerinės miškas |
| **Žiotys** | Ašva |
| **Šalys** | Lietuva |

**Žvelesys** – vakarų Lietuvos upė, Šilutės rajone, Švėkšnos ir Gardamo seniūnijose, Ašvos kairysis intakas, Minijos baseinas.

Prasideda Volmerinės miške, 15 km į pietryčius nuo Švėkšnos, teka į vakarus per Pjaulokių kaimą (Švėkšnos sen.), Būdviečių mišką, Būdviečių, Bliūdsukių kaimus (abu Gardamo sen.), ir vėl grįžta į Švėkšnos seniūniją ir teka Žiogų kaimo riba, atskirdama jį nuo Meiželių, Razmų, Stankiškių kaimų ir įteka į Ašvą 17 km nuo jos žiočių, 5 km į pietus nuo Švėkšnos. Žvelesys yra įtrauktas į ekologiniu ir kultūriniu požiūriu vertingų Lietuvos respublikos upių sąrašą (2004). Žvelesio visoje upėje (17,9 km) saugomi upėtakiai ir nėgės.

Intakai:

* kairieji – Surkupis (iki žiočių 1,1 km), Ž-1 (5,8 km), Ž-3 (9,8 km), Ž-5 (13,6 km)
* dešinieji – Ž-2 (3,4 km), Ž-4 (13,6 km).

Upėvardis siejamas su žodžiais *žvilti* („blizgėti"), *žvilus* („žvilgantis"), nors galima sieti ir su *žvalus* („gyvas, vikrus"; plg. latv. *zvelt* „varyti, versti, volioti").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Afektas** (lot. *affectus* 'susijaudinimas, aistra') – stipri ir palyginti trumpa emocinė reakcija, dažniausiai kylanti, kai staiga pakinta subjektui svarbios gyvenimo aplinkybės. Daugelio žmonių nuotaika svyruoja tam tikrose ribose. Tačiau kartais gali kilti labai stiprios emocinės reakcijos, emocijų protrūkiai – afektai. Tai atsakomoji reakcija į jau įvykusį įvykį ir paprastai ištinka įvykio pabaigoje. Afektą sukelia žmogaus patiriamas vidinis konfliktas, atsiradęs iš prieštaravimo tarp jo potraukių, poreikių, siekių, norų arba reikalavimų, kuriuos jam kelia kiti arba jis pats, ir jų patenkinimo galimybių. Afektas plėtojasi sunkiomis kritinėmis aplinkybėmis, kai žmogus nesugeba rasti tinkamos išeities iš pavojingos, dažniausiai netikėtai susidariusios situacijos.

Afektas pasireiškia išgąsčio, įtūžio, pykčio, pasibjaurėjimo, džiūgavimo, pavydo ir kitomis emocijomis. Atsiranda staigūs judesiai ir vidaus organų funkcijų sutrikimai. Afekto būsenai būdingas suvokimo susiaurėjimas: žmogus dėmesį sutelkia vien į afektą sukėlusias aplinkybes ir jo paskatintus veiksmus.

Afektų rūšys
------------

**Fiziologinis afektas** yra labai stipri emocinė reakcija į kokį nors dirgiklį, dažniau neigiamą (nemaloni žinia, įžeidimas). Tokio afekto būsenos žmogus būna labai susijaudinęs, dažnai garsiai kalba, verkia, grasina ir t. t. Nepaisant smarkaus susijaudinimo, jis supranta ir gali teisingai vertinti situaciją, sugeba save valdyti.

**Patologinio afekto** metu sutrinka sąmoningas situacijos vertinimas, visą ligonio veiklą lemia emocijos. Toks ligonis nesugeba įvertinti situacijos ir savo elgesio padarinių. Esant patologinio afekto būsenai pasireiškia pyktis, įniršis, baimė, todėl tokie ligoniai dažnai būna agresyvūs, net pavojingi. Ši būsena dažniausiai baigiasi visišku bejėgiškumu, ligonis nusilpsta arba užmiega. Sugrįžus sąmonei būna visiška amnezija. Patologinį afektą dažnai sukelia sunki netikėta psichikos trauma. Jis gali atsirasti po galvos smegenų traumos ar uždegimo, nervinio išsekimo, ilgos nemigos, nuovargio. Tam tikrais atvejais (dažniausiai kvotos, tardymo organų arba teismo pavedimu) patologinį afektą nustato teismo psichiatrijos ekspertizė; tokio afekto apimtas žmogus pripažįstamas nepakaltinamu, už savo veiksmus jis neatsako.

Šaltiniai
---------

* Psichologijos žodynas,- Mokslo ir enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1993 m.
* Pedagogikos žodynas, Vilnius, 1993 m.
Koordinatės: 55°27′48″ š. pl. 25°31′30″ r. ilg.﻿ / ﻿55.46333°š. pl. 25.52500°r. ilg.﻿ / 55.46333; 25.52500



Vosgėlių akmuo
**Vosgėlių akmuo** – masyvus riedulys, geologinis gamtos paminklas, aštuntas pagal dydį Lietuvoje. Paskelbtas saugomu 1968 m. Riedulys guli Utenos rajone, Leliūnų seniūnijoje, Vosgėlių kaime, sodų bendrijos teritorijoje.

Apie akmenį
-----------

Riedulys turi netaisyklingą apzulintą formą su iškilia suapvalinta ketera. Išilgai per riedulio viršutinę dalį tęsiasi iškapotų duobučių virtinė (tai riedulio ruošimo suskaldymui pėdsakai). Riedulio matmenys (virš žemės paviršiaus esančios dalies): aukštis – 3,23, ilgis – 7,61, plotis – 5,21; didžiausia horizontali apimtis – 18,55 m. Riedulį sudaranti uoliena – plagiogranitogneisas su biotitu, rusvai pilkas su juosvais intarpais (margas). Tiriant šlifą, nustatyti šie mineralai: plagioklazas, kvarcas, mikroklinas, biotitas, apatitas, cirkonas, ortitas. Kristalinių grūdelių dydžiai: plagioklazo – 1-3 mm, kvarco – <2 mm, mikroklino ir biotito – <1 mm.

Riedulio paviršiuje matosi žmonių, norėjusių jį suskaldyti, palikti pėdsakai. Tai – kirtikliais iškapotos 48 stačiakampės duobutės.

Istorija
--------

Riedulys kadaise lindėjo alksnynu apaugusioje žemėje. Atkasus jį, norėta suskaldyti ir panaudoti tarybinio veikėjo J. Uborevičiaus paminklo laiptams bei atraminėms sienelėms įrengti.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Didžiausi Lietuvos rieduliai

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras Archyvuota kopija 2011-08-28 iš Wayback Machine projekto.
* Geologijos informacinė sistema (GEOLIS). Geotopai Archyvuota kopija 2007-09-28 iš Wayback Machine projekto.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RUtenos rajono savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Nacionaliniai parkai | 
Aukštaitijos nacionalinis parkas |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Labanoro regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Alių telmologinis • Balčių telmologinis • Indubakių geologinis • Pakalnių geomorfologinis • Stabulankių geologinis • Vaiskūnų geomorfologinis • Vajelių geologinis • Žiezdrių kraštovaizdžio |
|  |
| Savivaldybės draustiniai | 
Ąžuolijos botaninis-zoologinis • Vyžuonų botaninis |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Akmenys „Mokas ir Mokiukas" • Vosgėlių akmuo |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Bikūnų daugiakamienė liepa • Kartuvių kalnas • Klykių ąžuolas • Lygamiškio (Krokulės) šaltinis • Pakalnių ąžuolas • Rašės versmės Laumės Akys • Šeimyniškių atodanga ir konglomerato uola • Šuminų pušis • Utenio akmuo • Ūniškių ąžuolas • Varniškių II ąžuolas • Varniškių liepa |
|  |
| Savivaldybės gamtos paveldo objektai | 
Akmuo „Laumės valtis" • Biliakiemio Puntukas • Laumės akmuo • Varniškių šaltinis • Žiezdrių akmuo |

 |
| Žvejai |
| --- |
| Vilniaus Šv. Marijos Teresės bažnyčia, 1830 m. |
|  |
| 

ŽvejaiŽvejai

 |
| **Koordinatės** | 54°41′38″š. pl. 25°17′49″r. ilg.﻿ / ﻿54.694°š. pl. 25.297°r. ilg.﻿ / 54.694; 25.297﻿ (Žvejai)Koordinatės: 54°41′38″š. pl. 25°17′49″r. ilg.﻿ / ﻿54.694°š. pl. 25.297°r. ilg.﻿ / 54.694; 25.297﻿ (Žvejai) |
|  |
| **Apskritis** | Vilniaus apskrities vėliava Vilniaus apskritis |
| **Savivaldybė** | Vilniaus miesto savivaldybės vėliava Vilniaus miesto savivaldybė |
| **Seniūnija** | Žirmūnų seniūnija |

**Žvejai** (arba ***Žvejų priemiestis***) – buvusi gyvenvietė Vilniaus miesto savivaldybėje, esanti į šiaurę nuo miesto centro, dešiniajame Neries krante, Žirmūnų pietuose. Dabar čia stovi Vilniaus sporto rūmai.

Istorija
--------

Dabartinių Žirmūnų pietinėje dalyje nuo XIV a. kūrėsi Žvejų priemiestis, kuriame ties „Žalgirio" stadionu buvo žydų kapinės (XVI–XIX a.), Vilniaus Šv. Marijos Teresės bažnyčia (XVII–XIX a.), o XIX a. buvo įrengta Rusijos imperijos karinė tvirtovė.

Žvejų priemiestis, manoma, formavosi nuo XIV a. pabaigos. Spėjama, kad istoriniuose šaltiniuose kaip Žvejų gyvenvietė minimas priemiestis pradėjo kurtis iš žvejų kaimelio. XVI a. Žvejų priemiestyje buvo vienintelis LDK stiklo fabrikas. 1536 m. pastačius pirmąjį tiltą per Nerį priemiestis tapo miesto dalimi. XVI a. čia vyravo mediniai namai.

XVI a. Žvejų priemiestis atsiskyrė iš Šnipiškių priemiesčio. 1534 m. Vilniaus kanauninkas V. Protasevičius Žvejuose, priešais pilį, pirko sklypus vasaros rezidencijai pasistatyti, čia norėjo įsikurti jėzuitai, buvo įrengti prekių sandėliai. XVII a. pabaigoje karmelitai Žvejų priemiestyje buvo pastatę šv. Marijos Teresės bažnyčią, kuri XIX a. sugriuvo. Dešiniajame Neries krante buvęs Žvejų priemiestis ilgą laiką buvo siaubiamas upės potvynių. 1847 m. patvinusi Neris sugriovė mūrinę Šv. Marijos Teresės bažnyčią, stovėjusią tarp gyvenamųjų namų, priklausiusią Pilies kalno tvirtovės gynybos sistemai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žirmūnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-06-06).
2. ↑  Atkastame istoriniame Vilniaus priemiestyje - unikalūs radiniai. 2005-07-22, Delfi.lt (tikrinta 2022-06-06).
3. ↑  Neries krantinėje atrastos carinės tvirtovės liekanos. Madeinvilnius.lt (tikrinta 2022-06-06).
4. ↑  Vilniaus senojo miesto ir priemiesčių archeologinė vietovė. Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto. Kpd.lt (tikrinta 2022-06-06).
5. ↑  Įminė kapinių mįslę! 15min.lt (tikrinta 2022-06-06).
**Santraukos funkcija** (angl. *hash function, fingerprint function, digest function*) – bendru atveju, vienos (didesnės) aibės atvaizdavimas į kitą (mažesnę) aibę. Santraukos funkcija labai svarbi kriptografijoje, tačiau gali būti naudojama ir kitose srityse.

{\displaystyle h:A\to B,\ |A|>|B|\,}.

Kriptografinei santraukos funkcijai keliami keli svarbūs reikalavimai.

Kriptografinė santraukos funkcija
=================================

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį straipsnį gali būti gana sunku suprasti be papildomų informacijos šaltinių.**Galite perrašyti dėstomus teiginius plačiau ir suteikiant daugiau konteksto. |

Kriptografijoje naudojamos santraukos funkcijos, kurios atvaizduoja kintamo ilgio (baigtinio) žodžius į fiksuoto ilgio žodžius. Pastebėsime, kad tai neišvengiamai sudaro galimybę kolizijoms, t. y. {\displaystyle \exists x,\ y,\ x\neq y:h(x)=h(y)\,}.

**Apibrėžimas**. Santraukos funkcija vadiname funkciją *h*, kuri turi mažiausiai šias savybes:

1. Suspaudimą – funkcija paverčia kintamo ilgio eilutę į fiksuoto ilgio eilutę.
2. Paprastumą – duotajam {\displaystyle x\,}, reikšmę {\displaystyle h(x)\,} lengva apskaičiuoti.

Santraukos funkcijos skirstomos į keletą rūšių:

1. Modifikacijas nustatančios funkcijos (ang. modification detection codes, MDC)
	1. Vienakryptės santraukos funkcijos (ang. one - way hash function, OWHF): turint {\displaystyle y=h(x)\,} surasti {\displaystyle x\,} yra sunku.
	2. Kolizijom atsparios santraukos funkcijos (ang. collision resistant hash function, CRHF): sunku surasti {\displaystyle x,y\,}, kad {\displaystyle h(x)=h(y)\,}
2. Santraukos funkcijos su raktu (ang. message authentication code, MAC): šios funkcijos rezultatas priklauso dar nuo papildomo argumento – rakto.

**Apibrėžimas**. Santraukos funkcija yra *atspari silpnai kolizijai* (ang. weak collision resistant), jeigu turint {\displaystyle x\,} surasti {\displaystyle {\hat {x}},\ x\neq {\hat {x}}\,}, kad būtų {\displaystyle h(x)=h({\hat {x}})\,} yra sunku.

**Apibrėžimas**. Santraukos funkcija yra *atspari stipriai kolizijai* (ang. strong collision resistant), jeigu surasti {\displaystyle x\,} ir {\displaystyle {\hat {x}},\ x\neq {\hat {x}}\,}, kad būtų {\displaystyle h(x)=h({\hat {x}})\,} yra sunku.

Santraukos funkcijų pavyzdžiai
------------------------------

* Message-Digest algorithm 5 (MD5)
* Secure Hash Algorithm (SHA)
| Sanšain Kostasangl. *Sunshine Coast* |
| --- |
| *Paplūdimys Sanšain Koste* |
|  |
| 

Sanšain KostasSanšain Kostas

25°53′0″ p. pl. 152°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.88333°š. pl. 152.55000°r. ilg.﻿ / 25.88333; 152.55000﻿ (Sanšain Kostas)Koordinatės: 25°53′0″ p. pl. 152°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.88333°š. pl. 152.55000°r. ilg.﻿ / 25.88333; 152.55000﻿ (Sanšain Kostas) |
|  |
| **Valstybė** | Australijos vėliava Australija |
| **Valstija** | Kvynslandas Kvynslandas |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 312 908  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Sanšain Kostas |

**Sanšain Kostas** (angl. *Sunshine Coast* – „saulėtas krantas") – iš dalies urbanizuotas regionas Australijos rytinėje pakrantėje, Kvynslando valstijoje, į šiaurę nuo Brisbano. 311,4 tūkst. gyventojų (2007). Apima dvi savivaldybes: Sanšain Kosto regioną (*Sunshine Coast Region*) ir Nusos grafystę (*Noosa Shire*). Svarbesni centrai pakrantėje – Kalandra, Kavana Votersas, Maručidoras ir Nusa Hedsas, žemyne – Nambūras ir Maleinis. Išvystyta žemės ūkio pramonė, auginami atogrąžų vaisiai, riešutai, cukranendrės. Didelis turizmo centras: gausu paplūdimių, yra zoologijos sodas, jūrų ir vandens parkas, teatras, keli nacionaliniai parkai. Universitetas.

Istorija
--------

1770 m. čia apsilankė Džeimsas Kukas. XIX a. pakrantėje kūrėsi išeivių iš Europos gyvenvietės, XX a. augo turizmo reikšmė. 1967 m. Kvynslando vyriausybė Landsboro, Maručio ir Nusos grafysčių teritorijoms, išskyrus Braibio salą, suteikė Sanšain Kosto pavadinimą. 2008 m. Kalandros miestas (buvusi Landsboro grafystė), Maručio ir Nusos grafystės sujungtos į naują Sanšain Kosto regiono savivaldybę. 2014 m. Nusos grafystė vėl atskirta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Sunshine Coast. Timeline* Archyvuota kopija 2019-04-21 iš Wayback Machine projekto. Sunshine Coast Council. Nuoroda tikrinta 2022-05-16.
2. ↑  *About Noosa*, Noosa Council. Nuoroda tikrinta 2022-05-16.
| Sančongas三重 |
| --- |
|  |
|  |
| 

SančongasSančongas

25°4′0″ š. pl. 121°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.06667°š. pl. 121.50000°r. ilg.﻿ / 25.06667; 121.50000﻿ (Sančongas)Koordinatės: 25°4′0″ š. pl. 121°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.06667°š. pl. 121.50000°r. ilg.﻿ / 25.06667; 121.50000﻿ (Sančongas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 389 839  |
| **Plotas** | 16,3170 km² |
| **Tankumas** (2011) | 23 892 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.sanchong.ntpc.gov.tw |

**Sančongas** (kin. 三重, pinyin: *Sānchóng*; pe̍h-ōe-jī: *Sam-tiông*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis Taivano šiaurėje.

Geografija
----------

Šiaurėje nuo Ludžou ir Vugu Sančongą skiria Tamsujaus upė. Vakaruose ir pietuose Sančongas ribojasi su Sindžuangu ir Bančiao, rytuose Tamsujaus upė skiria Sančongą nuo Taipėjaus rajono Datongo.

Istorija
--------

XVIII–XIX a. teritorijoje įsikurdino imigrantai iš žemyninės Kinijos. Pradžioje buvusi kaimiška vietovė greitai išaugo į verslo ir prekybos centrą dėka laivybos Tamsujaus upe ir dėl šalimais buvusio Taipėjaus didmiesčio. 1889 m. buvo nutiestas tiltas per Tamsujaus upę į Taipėjaus pusę, tapęs svarbia transporto arterija.

Valdant japonams šiaurės Taivane inicijuota industrializacija, paspartinusi tolimesnį gyvenvietės augimą. 1947 m. Sančongas tapo Taipėjaus priemiesčiu (镇, *zhen*), o 1962 m. gavo miesto (市, *shì*) statusą. 2010 m. gruodžio 25 d. sukūrus naująjį Sinbėjaus miestą, Sančongas tapo vienu iš jo rajonų (区, *qū*).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSinbėjaus rajonai |
| --- |
|  |
| Administracinis centras: **Bančiao** |
|  |
| Šiauriniai | 
Bali · Danšujus · Dzinšanas · Linkou · Sandži · Šimenas · Vanli | Sinbėjaus padėtis Taivano žemėlapyje |
|  |
| Rytiniai | 
Gongliao · Pinglinas · Pingsi · Šenkengas · Šidingas · Sidži · Šuangsi · Žuifangas |
|  |
| Vakariniai | 
Bančiao · Džonghė · Jingė · Jonghė · Ludžou · Sančongas · Sindžuangas · Šulinas · Taišanas · Tučengas · Vugu |
|  |
| Pietiniai | 
Sansija · Sindianas · Vulajus |

 |
| ***Bluberis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Blueberry |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Meksika Jungtinė Karalystė |
| Režisierius | Jan Kounen |
| Vaidina | Vincent CasselJuliette LewisMichael Madsen |
| Metai | 2004 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 124 min. |
| Premjera Lietuvoje | 2004 m. liepos 9 d. |
| Biudžetas | 36,1 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Bluberis** arba **Maiko Bluberio nuotykiai** (angl.  *Blueberry*) – prancūzų režisieriaus Jano Kouneno 2004 m. sukurtas psichodelinis vesternas pagal Jean Giraud (Moebius) ir Jean-Michel Charlier komiksus.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Vincent Cassel – Maikas Bluberis
* Juliette Lewis – Marija Salivan
* Michael Madsen – Volesas Sebastjanas Blauntas
* Temuera Marrison – Runis
* Ernest Borgnine – Krintanti Žvaigždė
* Hugh O‘Connor – jaunas Maikas Bluberis
* Nicole Hiltz – Lola
* Kateri Walker – Kateri
* Tcheky Karyo – dėdė

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jaunystėje Maikas Bluberis su tėvais atvyko į Palomito miestelį, kur augo auklėjamas savo dėdės. Kartą jis nutarė apsilankyti viešuosiuose namuose ir čia įsimylėjo merginą vardu Kateri. Deja, dėl šios jam teko susigrumti su žinomu banditu Blauntu. Mergina žuvo, o sužeistas Maikas buvo priverstas sprukti. Netrukus jaunuolį surado indėnai, kurie pasiėmė jį pas save, naudodami šamaniškas apeigas išgydė ir vėliau užaugino.

Grįžęs į Palomitą, Maikas tapo jo šerifu, kovojo su nusikaltėliais ir stengėsi žiūrėti, kad niekas nedrumstų netoliese gyvenančių indėnų ramybės. Vis dėlto praeitis netruko sugrįžti, kai miestelio apylinkėse vėl pasirodė Volesas Blauntas ir jo gauja, ieškantys labio pagal seną žemėlapį...