|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pietų Azijos istorija        Indijos istorija |
| --- |
| Akmens amžius | 70,000–3300 m. pr. m. e. |
| · Mehrgarhos kultūra | · 7000–3300 m. pr. m. e. |
| Indo slėnio civilizacija | 3300–1700 m. pr. m. e. |
| Vėlyvoji Harapos kultūra | 1700–1300 m. pr. m. e. |
| Vedų periodas | 1500–500 m. pr. m. e. |
| · Geležies amžiaus karalystės | · 1200–700 m. pr. m. e. |
| Mahadžanapados | 700–300 m. pr. m. e. |
| Magadha | 1700 m. pr. m. e. –550 m. e. |
| · Maurjų imperija | · 321–184 m. pr. m. e. |
| Viduriniosios karalystės | 230 m. pr. m. e. –1279 m. e. |
| · Satavahanos imperija | · 230 –199 m. e. |
| · Kušano imperija | · 60–240 m. e. |
| · Guptų imperija | · 240–550 m. e. |
| · Pala imperija | · 750–1174 |
| · Čola imperija | · 848–1279 |
| Musulmonų sultonatai | 1206–1596 |
| · Delio sultonatas | · 1206–1526 |
| · Dekano sultonatai | · 1490–1596 |
| Hojšala imperija | 1040–1346 |
| Kakatija imperija | 1083–1323 |
| Vidžajanagara imperija | 1336–1565 |
| Mogolų imperija | 1526–1707 |
| Marathų imperija | 1674–1818 |
| Kolonijinė Indija | 1757–1947 |
|
| **Pietų Azijos istorija nuo 1947 m.**Bangladešo istorija · Pakistano istorija · Indijos istorija |
| **Pietų Azijos regionų istorijos**Hindustanas · Šiaurės Vakarų Indija · BengalijaAsamas · Orisa · Maharaštra · KarnatakaAndhra · Tamil Nadu · Kerala · Šri Lanka · Maldyvai |
| **Himalajų priekalnių istorija**Kašmyras · Himačal Pradešas · UtarkhandasBaisi radžja · Čaubisi radžja · Nepalas · LimbuvanasSikimas · Butanas · Arunčial Pradešas |
| **Įvairios istorijos sritys**Indijos dinastijos · Ekonomikos istorija · IndologijaLingvistinė istorija · Meno istorija · Laivybos istorijaKarybos istorija · Mokslo ir technologijų istorija |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Vedų civilizacija** – kultūra, susiformavusi II tūkst. pr. m. e. šiaurinėje Indijos subkontinento dalyje. Jos pagrindą sudarė klajokliai arijai, atkeliavę į regioną iš Vidurinės Azijos po Indo slėnio civilizacijos žlugimo. Svarbiausias kultūros paminklas ir bene vienintelis šaltinis šios kultūros tyrimams yra Vedų korpusas.

Arijų atėjimas į Indiją
-----------------------

Anot šiuolaikinėje indologijoje vyraujančios (nors ir ginčytinos) hipotezės, nuo 2000 ar 1500 m. pr. m. e. iš Vidurio Azijos į Šiaurės Vakarų Indostaną ėmė keltis karingi stepių klajokliai – vad. „arijai", arba indoarijai (indologai „postmodernistai" pabrėžia, kad tariamas sen. indoarijų savivardis *arjas* Vedose vartojamas vien kaip socionimas, o „arjų kalba" pradedama minėti tik paravediniuose tekstuose). Anksčiau istorikai indoarijų atsikėlimą į Indostaną vadino *invazija* ir laikė tai Harapos kultūros miestų žlugimo priežastimi. Tačiau dabar žinoma, kad indoiranėnų kolonizacija prasidėjo senajai civilizacijai jau sužlugus ir nebuvo tokia staigi kaip manyta anksčiau. Dauguma indologų mano, kad indoeuropietišką „indoiranėnų" kalbą ir Vedų kultūrą į Šiaurės Indostaną atnešė būtent „klajokliai arijai". Greičiausiai jie išžudė, išstūmė ir iš dalies asimiliavo hipotetinius protodravidus bei protomundus, o apie I tūkstm. pr. m. e. pabaigą pasiekę Gangos vidurupio sritį, netrukus čia sukūrė naują – indoarišką civilizaciją

Vedų ir epų gimimas
-------------------

Vad. vedinio laikotarpio indoarijų istoriją bei pasaulėžiūrą atspindi Vedų kanonas ir bei, iš dalies, abi epinės poemos – Ramajana bei Mahabharata. Jau nuo XIX a. pab. pradedant Maxo Muelleriu buvo aktyviai diskutuojama dėl Vedų kanono datavimo. Skirtingi specialistai pateikia skirtingą chronologiją, tačiau linkstama Vedų formavimąvimasi datuoti nuo II tūkst. vidurio iki VI a. pr. m. e. Rigveda, kaip seniausioji dalis galutinę savo formą įgijo VIII a. Samaveda, Jadžurveda ir Atharvaveda baigė formuotis iki budizmo gimimo. Komentatoriškoji Vedų kanono dalis: Brahmanos, Aranjakos ir Upanišados formuojasi šiek tiek vėliau.

Indoariškos valstybės
---------------------

Iš II-I tūkstm. pr. m. e. Šiaurės Indostane gyvavusių indoarijų valstybių geriausiai žinomos Kuru, Pančala, Kambodža (senovės Indija), Gandhara, Madra, Videša, Košala, Magadha, Anga, Vidarbha. Tačiau šių laikų tyrinėtojai vien puranose suskaičiuoja apie 135 sen. Indijos valdovus, kurių valdos driekėsi „nuo jūros iki jūros", t. y. nuo Arabijos jūros iki Bengalijos įlankos. Iš brahmanose ir puranose pateiktos istorinio pobūdžio informacijos matyti, kad visos vedinio laikotarpio Indijos (t. y. viso Šiaurės Indostano) valdovas galėjo būti kilęs ir iš Anarthos (dab. Gudžaratas), ir iš Gandharos (dab. Pandžabas ir dalis Harjanos), ir iš \*Videšos (sen. sritis tarp rytinių Himalajų ir Gangos), ir iš Angos (sen. sritis į pietus nuo Gangos žemupio), ir iš Vidarbhos (sen. sritis abipus Narmados aukštupio). Pasak II a. graikų istoriko Flavijaus Ariano, visų 153 iki Čandraguptos Maurjos gyvenusių Indijos imperatorių (Vedose sanskritiškas jų titulas yra *samrat*; M. Muellerio sekėjai šiuos imperatorius linkę laikyti „II tūkstm. pr. m. e. Pandžabą infiltravusių nomadų klanų vadais") valdymo laikotarpiai truko iš viso 6042 metus (Indica. IX). Nurodydamas šiuos skaičius Arianas rėmėsi iki mūsų dienų neišlikusia Megasteno „Indika", o Seleukidų valstybės diplomatui Megastenui tie skaičiai tapo žinomi Maurjų imperijos sostinėje Pataliputroje (dab. Patna), kurioje jis viešėjo apie 302 m. pr. m. e. (įdomu, kad Maurjų imperijos „istorikai" savosios šalies valstybingumo pradžią datavo tuo pačiu tūkstm. pr. m. e. kuriuo dabar archeologai datuoja visą Šiaurės Indostaną aprėpusios Protoharapiškosios kultūros susiformavimą).

Indoarijų religija
------------------

Būdingiausias sen. indoarijų religijos – vad. vedizmo – bruožas buvo dviejų daugeliu skirtingų vardų vadintų dievybių – Varunos ir Indros (vėlesnių Višnu ir Šivos atitikmenų) garbinimas), o svarbiausias sen. indoarijų visuomeninės sanklodos bruožas – vad. varnų arba luomų (nepainioti su kastomis) sistema (*varnašramadharma*), t. y. indoarijų visuomenės pasidalijimas į keturis luomus (dvasininkų, administratorių, verslininkų ir darbininkų,- povediniu laikotarpiu šie luomai suskilo į daugybę smulkių profesinių grupių – vad. kastų arba *džati*).

Alternatyvios religinės-filosofinės sistemos
--------------------------------------------

II-I tūkstm. pr. m. e. daugiausia Gangos vidurupio srityje formavosi naujos, su tradiciniu vediniu hinduizmu konkuravusios religinės filosofinės mokyklos, iš kurių ypač paminėtinos džainizmas ateistinė adživika (lokajata) ir ne ką mažiau ateistinis (ankstyvasis) budizmas.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenovės civilizacijos |
| --- |
|  |
| Derlingasis pusmėnulis | 
 Senovės Egiptas **·**  Senovės Sirija (Kanaanas, Palestina) **·**  Asirija **·**  Mesopotamija **·**  Elamas |
|  |
| Kitos Artimųjų Rytų | 
 Senovės Mažoji Azija **·**  Senovės Armėnija **·**  Senovės Persija **·**  Kušas **·**  Senovės Libija **·**  Senovės Jemenas |
|  |
| Viduržemio jūra | 
 Egėjo civilizacija **·**  Senovės Graikija **·**  Senovės Roma |
|  |
| Senovės Indija | 
 Indo slėnio civilizacija **·**  Vedų civilizacija |
|  |
| Senovės Kinija | 
 Sia dinastija **·**  Šangų dinastija **·**  Džou dinastija **·**  Činų dinastija **·**  Hanų dinastija |

 |