recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rūmų vaizdas
**Bialoviežos rūmai** (lenk. *Pałac w Białowieży*) – rūmai pastatyti 1894 m. Belovežo girioje, Bialoviežos kaime, Rusijos imperijos caro Aleksandro III įsakymu.

Istorija
--------

Apie 1426 m. netoli kaimo, šalia *Lutovnios* upelio buvo pastatyti mediniai rūmai, kuriuose medžioklės metu apsistodavo karaliaus Jogaila, vėliau ir karaliai Žygimantas Augustas ir Steponas Batoras. Rūmai buvo nudažyti balta spalva ir tapo būsimo kaimo ir girios pavadinimo pretekstu, nes išvertus iš lenkų kalbos *Białowieża* reiškia *Baltas bokštas*. Vėliau rūmai priklausė Vazų dinastijai. XVIII a. buvo pastatyti nauji rūmai, kuriuose 1752 m. buvo apsistojęs karalius Augustas III. Apie 1831 m. rūmai buvo nugriauti. 1889 m. Rusijos imperijos caro Aleksandro III įsakymu buvo pradėti statyti nauji rūmai, kurių architektas buvo *Mikalojus de Rochefortas*. Rūmų statyba kainavo 542,000 rublių. Rūmų viduje buvo iškaltos medinės apdailos. Ant sienų kabėjo įvairių medžioklės tematikos paveikslų. Rūmų rūsyje buvo įrengta vyno saugykla. 1895 m. įkurtas rūmų parkas angliškuoju stiliumi, architektas Walerian Kronenberg. Parke iškasti du tvenkiniai su salomis. 1897 m. šalia rūmų nutiesta geležinkelio linija ir pastatyta Białowieża Pałac geležinkelio stotis. Per I pasaulinį karą į Rusijos imperiją buvo išvežtas beveik visas rūmų turtas. 1930 m. rūmuose buvo apsistojęs Lenkijos prezidentas Ignacy Mościcki. II pasaulinio karo metu, medžioklės metu, rūmuose buvo apsistoję Hermann Göring ir Heinrich Himmler. 1958 m. Lenkijos komunistų valdžia nusprendė nugriauti rūmus, kurie 1961 m. buvo nugriauti. Vėliau šioje vietoje buvo įkurtas Belovežo girios nacionalinio parko administracijos pastatas. Pastate veikia muziejus, restoranas ir viešbutis.

* Rūmai 1821 m.Rūmai 1821 m.
* Vietoje rūmų pastatytas pastatasVietoje rūmų pastatytas pastatas
* Išlikę rūmų vartaiIšlikę rūmų vartai

Literatūra
----------

* Tomasz Samojlik, "Ochrona i Łowy. Puszcza Białowieska w czasach królewskich" Zakład Badania Ssaków PAN, Białowieża 2005, ISBN 83-907521-5-8

* Rūmų nuotraukos (lenk.);
* Aprašymas apie rūmų vartus (lenk.);
* Aprašymas apie rūmus (lenk.) Archyvuota kopija 2011-07-15 iš Wayback Machine projekto..
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Talentas (reikšmės).*
**Talentas** (gr. talanton „svoris") – senovinis svorio ir piniginis vienetas, vartotas Šumere, Babilone, Viduržemio jūros baseino šalyse.

Šešiasdešimtainėje babiloniečių ir šumerų svorių sistemoje talentą sudarė 60 minų, o vieną miną – 60 šekelių.

Graikų talentą sudarė 60 minų po 100 drachmų po 6 obolus.

Kartaginos talentą sudarė 60 minų po 60 šekelių.

Romos talentą sudarė šimtas svarų (*libra*).

Kadangi atsiskaitymams buvo naudojamas tiek auksas, tiek ir sidabras, buvo skiriami aukso ir sidabro talentai.

Aukso talentas savo svoriu prilygęs žmogaus svoriui, taigi apie 50 kg, bet įvairūs šaltiniai nurodo nuo 20 iki 40 kg, vidutiniškai 33 kg. Jeigu įvertinsime, kad šiuo metu (2006 m.) Trojos uncija aukso kainuoja apie 465 dolerių, tai vidutinis aukso talentas dabartinėmis kainomis būtų vertas apie 510 000 dolerių. Atitinkamai sidabrinis talentas šiomis dienomis kainuotų apie 6 500 dolerių. Taigi jeigu pasikliausime istorikų liudijimu, kad Ptolemėjas XII sumokėjo Gajui Juliui Cezariui „už Romos draugystę" 6 500 aukso talentus, tai perskaičiuota šios „dovanos" vertė šiais laikais būtų apie 3,3 mlrd. dolerių.

Talentas visais laikais buvo labai stambus mokėjimo vienetas. Peloponeso karo metu sidabro talento pakakdavo išmokėti mėnesinę triremos įgulos algą. Talentą sudarė 6 000 drachmų, o viena drachma buvo geras helenų pėstininko dienos atlygis.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Talaveros mūšis |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1809 m. liepos 28-29 d. |
| Vieta | į pietvakarius nuo Madrido, centrinė Ispanija. |
| Rezultatas | Strateginė Prancūzijos pergalė, taktinė britų ir ispanų pergalė. |

 |

**Talaveros mūšis** - susirėmimas tarp Prancūzijos ir Didžiosios Britanijos bei ispanų pajėgų 1809 m. Pirėnų karo metu. Po mūšio britų kariuomenės vadui Artūrui Velsliui buvo suteiktas Talaveros vikonto Velingtono titulas.

Padėtis prieš mūšį
------------------

1809 m. pradžioje Napoleonas su pagrindine kariuomenės dalimi paliko Ispanija, nes grėsė karas su Austrija. Balandį į Portugalija su maždaug 28 000 britų ir hanoveriečių bei remiamas 16 000 portugalų karių grįžo Artūras Velslis. Prancūzai jiems kėlė grėsmę iš dviejų pusių: N. Sultui buvo pavaldi kariuomenė šiaurinėje Portugalijoje, o Napoleono brolis Žozefas Bonapartas perkėlė pajėgas į rytus nuo Lisabonos. Gegužę Velslis išstūmė Sultą iš Porto. Po dviejų mėnesių prisidėjus 30 000 ispanų karių, jis nužygiavo į rytus nuo Lisabonos persekiodamas Ž. Bonaparto kariuomenę.

Mūšio eiga
----------

Prancūzai sustojo prie Talaveros ir pradėjo puolimą prieš A. Velslio kariuomene. Per puolimą prancūzai beveik pralaužė britų linijas, bet Velsis greit užpildė šia, pasak jo, „bjaurią skylę". Po mūšio abi pusės atsitraukė. Prancūzai nužygiavo į Madridą, o Velslio kariuomenė grįžo į Lisaboną.


  


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Talaveros mūšis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Bialovieža Tovarovos geležinkelio stotis |
| Bialovieža Tovarovos geležinkelio stotis 
Bialovieža Tovarovos geležinkelio stotis |
| Šalis | Lenkija |
| Gyvenvietė | Bialovieža |
| Linijų skaičius | 2 |
| Atidaryta | 1903 m. |

**Bialovieža Tovarovos geležinkelio stotis** (lenk. *Białowieża Towarowa dworzec kolejowy*) – geležinkelio stotis Bialoviežos kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos apskrityje, Bialoviežos valsčiuje. Stotis priklauso Levkai–Bialovieža Tovarova geležinkelio linijai ir Bialovieža Tovarova-Bialovieža Palacas geležinkelio linijai.

Levkai–Bialovieža Tovarova geležinkelio linija
----------------------------------------------

Iki Grudkų geležinkelio stotelės yra 3,4 km.

**Geležinkelio ruožas**| 

Grudkai
**Bialovieža Tovarova**

 |

Bialovieža Tovarova-Bialovieža Palacas geležinkelio linija
----------------------------------------------------------

Iki Bialovieža Palaco geležinkelio stoties yra 3,4 km.

**Geležinkelio ruožas**| 

**Bialovieža Tovarova**
Bialovieža Palacas

 |

* 
* 
*

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie stotį (lenk.);
* Stoties restorano ir viešbučio tinklalapis (lenk.).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bialovieža Tovarovos geležinkelio stotis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Koordinatės: 52°41′15″ š. pl. 23°52′48″ r. ilg.﻿ / ﻿52.68750°š. pl. 23.88000°r. ilg.﻿ / 52.68750; 23.88000
Nemetalai periodinėje elementų lentelėje (raudona spalva pažymėti pusmetaliai)
**Nemetalai** – cheminiai elementai, kurie neturi metalams būdingų savybių. Elementų, priskiriamų nemetalams, esama daug mažiau negu metalų, prie jų priskiriami tik azotas, anglis, deguonis, vandenilis, fosforas, selenas, siera, halogenai ir inertinės dujos; iš viso prie nemetalų priskiriami 22 elementai. Nemetalų būna visų agregatinių būsenų: kietosios, skystosios ir dujinės. 

Nemetalams būdingos savybės: 

* Nemetalai trapūs, gali lengvai sudūžti net nuo labai lengvo smūgio;
* Daugumos kietų nemetalų paviršius neblizga;
* Nemetalai blogai praleidžia elektrą ir šilumą;
* Daugumos nemetalų lydymosi ir virimo temperatūros yra žemos.

Kai kurie nemetalai yra vieni iš labiausiai paplitusių cheminių elementų pasaulyje, pvz. vandenilis, helis, deguonis ar siera.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Nemetalai(parengė Danutė Ona Kimtienė). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-07-19).
2. ↑  „Non-Metals :Physical and Chemical properties". *Jagranjosh.com*. 2016-02-18. Nuoroda tikrinta 2022-07-19.
3. ↑  Theodore L. Brown, H. Eugene LeMay, Bruce E. Bursten:. Pearson Studium, 2007, ISBN 978-3-8273-7191-1
Koordinatės: 83°45′ p. pl. 171°0′ r. ilg.﻿ / ﻿83.750°š. pl. 171.000°r. ilg.﻿ / 83.750; 171.000

Birdmoro ledynas 1956 m.
**Birdmoro ledynas** (angl. *Beardmore Glacier*) – vienas didžiausių slėninių ledynų pasaulyje. Slūgso Vakarų Antarktidoje, leidžiasi 2200 m nuo Antarkties plokščiakalnio link Roso šelfinio ledyno; ribojamas iš rytų Karalienės Modos kalnagūbrio, iš vakarų – Karalienės Aleksandros kalnagūbrio. Ledyno ilgis – 201 km, plotis – 40 km. Šis ledynas yra vienas svarbiausių perėjimų per Transantarktinius kalnus, juo keliavo pirmosios ekspedicijos, bandžiusios pasiekti Pietų ašigalį.

Birdmoro ledynas atrastas 1908 m. anglų ekspedicijos, vadovautos Ernesto Šekltono. Keliautojas pavadino ledyną ekspedicijos rėmėjo, pramonininko lordo William Beardmore garbei.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 62
Bioskaidūs stalo įrankiai
**Bioskaidus plastikas** (angl. *Biodegradable plastic*) – plastikas, gaunamas iš gamtinės kilmės polimerų, skaidomas veikiant gyviems organizmams, dažniausiai bakterijoms. Bioplastiką sudarančių junginių molekulės žiede yra daug heteroatomų – ne tik anglis, bet ir deguonis, azotas, dėl to mikroorganizmai tokias grandines skaido. Yra ir sintetiniu būdu, chemiškai gauto bioskaidaus plastiko, kurio sudėtyje yra biologinį skilimą skatinančių priedų.[1]

Taikymas
--------

Bioskaidus plastikas paplitęs trumpalaikio vartojimo pakuočių gamyboje. Jį naudoja maisto pramonė, nes šios pakuotės tinka atliekų su maisto likučiais tvarkymui. Pristatomos bioskaidžios valgomos pakuotės iš baltymų.[2]

Pavyzdžiai
----------

Nors aromatiniai poliesteriai yra beveik visiškai atsparūs mikrobų poveikiui, dauguma alifatinių poliesterių yra biologiškai skaidūs dėl jų potencialiai hidrolizuojamų esterių ryšių:

* Natūraliai pagaminti: polihidrooksialkanoatai (PHA), tokie kaip poli-3-hidroksibutiratas (PHB), polihhidroksivaleratas (PHV) ir polihidroksiheksanoatas (PHH),
	+ Atsinaujinantys ištekliai: polilaktidas (PLA),
	+ Sintetiniai: polibutileno sukcinatas (PBS), polikaprolaktonas (PCL),
* Polianhidridai,
* Polivinilo alkoholis,
* Dauguma krakmolo darinių,
* Celiuliozės esteriai, tokie kaip acetilceliuliozė ir nitroceliuliozė bei jų dariniai (celiuloidas).
* Polietileno tereftalatas,
* Pagerintas priedais biologiškai skaidomas plastikas.[3]

Šaltiniai
---------

1. ↑  William Harris. „How long does it take for plastics to biodegrade?". How Stuff Works. Nuoroda tikrinta 2013-05-09.
2. ↑  Edible food packaging made from milk proteins
3. ↑  „Biodegradable plastic and additives.". Biosphere Biodegradable Plastic. Nuoroda tikrinta 2011-06-30.
| „Žvaigždėta naktis virš Ronos" |
| --- |
|  |
| Menininkas | Vincentas van Gogas |
| Metai | 1888 m. |
| Meno kryptis | postimpresionizmas |
| Medžiagos, technika | drobė, aliejus |
| Matmenys | 72,5 × 92 cm |
| Miestas (vieta) | Paryžius, Prancūzija Prancūzija |
| Muziejus | Orsė muziejus |

**Žvaigždėta naktis virš Ronos** – olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslas.

Apie paveikslą
--------------

Paveikslą „Žvaigždėta naktis virš Ronos" V. van Gogas nutapė 1888 m. Arlyje Provanse. Tai buvo antrasis Van Gogo paveikslas, vaizduojantis žvaigždėtą dangų po paveikslo „Kavinės terasa naktį". Paveikslą Vincentas labai mažai minėjo. 1889 m. birželio pradžios laiške broliui Teo jis rašė, kad paveikslas nutapytas 1888 m. rugsėjį ir siūlė jį eksponuoti artėjančioje Nepriklausomųjų dailininkų draugijos parodoje Paryžiuje. Paveikslas tapytas naktį, vietoje po dujiniu žibintu, ir Van Gogas norėjo pabrėžti, kad naktiniam vaizdui perteikti galima pasitelkti kitas spalvas, ne vien juodus ir mėlynus tonus. Šiuo savo vaizdavimu Van Gogas tikriausiai vedė netiesiogine polemiką su Dž. Vistlerio naktinių vaizdų tapyba. Paveiksle atsispindi Arlio miestas Ronos upėje. Pirmajame plane pavaizduota praeivių pora. Vincentas citavo amerikiečių poetą Voltą Vitmeną, kad žvaigždėtas naktinis dangus − tai „amžinybės išraiška". 1975 m. paveikslas padovanotas Luvro muziejui, 1995 m. perkeltas į naują Orsė muziejų Paryžiuje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ronald Pickvance. *Van Gogh in Saint-Rémy and Auvers*. Metropolitan Museum of Art, 1986, p. 103
2. ↑  Wessels, Anton. *Van Gogh and the Art of Living*. Wipf and Stock Publishers, 2013, p. 112

Nuorodos
--------

* Orsė muziejus
Norvegų miškinė katė
**Norvegų miškinė katė** (angl. *Norwegian Forest cat*, norv. *Norsk skogkatt*) – natūrali pusiau ilgaplaukių kačių veislė. Labai panaši į Meino meškėno veislės kates, dėl to dažnai painiojamos. Norvegų miškinės katės galva trikampė, tiesi, o Meino meškėno katės snukutis ilgesnis, kampuotesnis.

Istorija
--------

Sutariama, jog ilgaplaukės katės atsirado pietinėje Rusijoje, Turkijoje ir Irane. Visur kitur auginamos katės buvo trumpaplaukės. Manoma, jog vikingai į Skandinaviją ilgaplaukes kates parsigabeno maždaug XI a. kaip graužikų naikintojas.

Yra spėjimų, kad norvegų miškinių kačių protėviai Norvegijos miškuose gyveno daug amžių. Žiemą jos traukdavo pas žmones ieškoti maisto. Žmonės jas vertino kaip pelių ir žiurkių gaudytojas.

1912 m. norvegų miškinė katė pirmą kartą sudalyvavo kačių parodoje. 1977 m. tarptautinės kačių draugijos oficialiai pripažino šią veislę. Norvegijos miškuose ir kaimuose iki šiol laksto gausybė norvegų miškinių kačių.

Charakteris
-----------

Šios katės, skirtingai nei gali pasirodyti iš veislės pavadinimo, nėra laukinės. Tai gero būdo, draugiški, atlaidūs gyvūnėliai. Daug amžių jų protėviai buvo mylimi Norvegijos ūkininkų naminiai gyvūnai.

Nuo gimimo laikomos kambaryje visai netrokšta bastytis. Visgi šios veislės katės nėra tingios: joms būtina kur nors išlieti susikaupusią energiją. Puikiai laipioja, mėgsta demonstruoti miklumą. Gerai sutaria su vaikais. Mėgsta glostymą ir glamones, tačiau ne tokios pakančios kaip kitos ilgaplaukės: jei joms kas nors nepatinka, būtinai tai parodo. Patekusios į naują aplinką, viską kruopščiai patikrina.

Linkusios prisirišti prie vieno žmogaus. Nesipeša ir su šunimis, priešingai, puikiai su jais bičiuliaujasi.

Norvegų miškinės katės labai aršiai gina savo valdas, todėl nekastruoti katinai nuolatos pjaunasi. Kastruoti patinai gyvena kartu nesidraskydami. Patelės puikiai sugyvena su kitomis katėmis.

Fizinės savybės
---------------

Ši katė didelė, kresna, stambių kaulų, ilgo kūno. Užpakalinės kojos ilgesnės už priekines. Letenėlės didelės, tvirtos, su plaukų kuokštais tarp pirštų. Uodega ilga ir tanki, pūkuota. Snukutis lygiakraščio trikampio formos. Smakras ryškus, bet ne toks storas kaip Meino meškėno veislės kačių. Migdolo formos akys išraiškingos, įkypos. Ausų galiukai su šepetėliais.

Plaukas pusilgis, poplaukis tankus, pūkuotas. Lygūs, blizgantys dengiamieji plaukai nelaidūs vandeniui ir saugo katę atšiauriu oru. Dažniausios spalvos – juodo marmuro piešinio, juodo tigro kailio. Akys gali būti įvairių spalvų: žalios, geltonos, vario arba mėlynos. Pasitaiko kačių skirtingų spalvų akimis.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Norvegų miškinė katė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Esther J.J. Verhoef-Verhallen. *Kačių enciklopedija*, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.
| Arakažu*Aracaju* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

ArakažuArakažu

10°55′0″ p. pl. 37°03′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.91667°š. pl. 37.05000°r. ilg.﻿ / 10.91667; 37.05000﻿ (Arakažu)Koordinatės: 10°55′0″ p. pl. 37°03′0″ v. ilg.﻿ / ﻿10.91667°š. pl. 37.05000°r. ilg.﻿ / 10.91667; 37.05000﻿ (Arakažu) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3)------ vasaros: (UTC-2) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės rytų regionas |
| **Valstija** | Seržipė Seržipė |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 570 937  |
| **Altitudė** | 4 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Arakažu |

**Arakažu** (port. *Aracaju*) – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, 350 km į šiaurės rytus nuo Salvadoro. Seržipės valstijos sostinė.

Yra svarbus jūrų uostas (išvežamas cukrus, odos žaliava, ryžiai, kava, medvilnė, mediena, vaisiai), veikia Santa Marijos tarptautinis oro uostas, magistralės į Novo Progresą, Salvadorą, Resifę. Chemijos, tekstilės (medvilnės), siuvimo, odos apdirbimo, maisto (cukraus, aliejaus) pramonė. Veikia Seržipės federalinis universitetas (įkurtas 1967 m.). Vandenyno šelfe ties Arakažu išgaunama nafta ir gamtinės dujos.

Istorija
--------

Miesto pavadinimas kilo nuo tupių-gvaranių žodžių *ará acaiú*, reiškiančių „papūgų anakardžiai". Gyvenvietė pradėjo kurtis 1855 m. Arakažu tapo vyskupijos centru 1910 m.

Miestų partnerystė
------------------

* Graikija Salonikai, Graikija
* Graikija Mikėnai, Graikija
* Čilė Konsepsjonas, Čilė
* Brazilija Salvadoras, Brazilija
* Brazilija Masejas, Brazilija
* Brazilija Žoan Pesoa, Brazilija

Galerija
--------

* Arcos aikštėArcos aikštė
* Arakažu tiltasArakažu tiltas
* Arakažu oro tramvajusArakažu oro tramvajus

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Arakažu*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Rubus chamaemorus** |
| --- |
| Paprastoji tekšė (Rubus chamaemorus)Paprastoji tekšė (*Rubus chamaemorus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Erškėtiniai  *( Rosaceae)* |
| Gentis: | Gervuogė (gentis)  *( Rubus)* |
| Pogentė: | Tekšė  *( Chamaemorus)* |
| Rūšis: | Paprastoji tekšė  *( Rubus chamaemorus)* |

 |

**Paprastoji tekšė** (*Rubus chamaemorus*) – erškėtinių šeimos daugiametis, 8–30 cm aukščio, dvinamis, žolinis, šakniastiebis augalas. Jo lapai trilypiai ar penkialypiai, žiedai balti. Vaisiai – stambūs oranžiniai sultingi kaulavaisiai. Auga pelkėse, šlapiuose miškuose. Lietuvoje dažniau šiauriniuose rajonuose. Bendras paplitimas: Skandinavija, Šiaurės Amerika, šiaurinė Azija.

Žydi gegužės–birželio mėn. Uogos – iki 1,5 cm skersmens, oranžiškai geltonos, sultingos, saldžiarūgštės, aromatingos; prinoksta liepos–rugpjūčio mėn.

Lietuvoje, išskyrus pietrytinę jos dalį, dažnoka. Auga aukštapelkėse, kai kur sudarydama nemažus sąžalynus. Tai labai atsparus šalčiui šviesamėgis augalas. Dauginasi sėklomis ir šakniastiebinėmis atžalomis. Uogose daug (iki 200 mg%) askorbino rūgšties (neveltui ji vadinama šiaurės apelsinu). Be to, jose yra cukrų (3,8–4,9), organinių rūgščių (0,9–1,4 %), pektinų (0,21–0,34 %), rauginių ir dažinių (0,2–0,3 %), mineralinių medžiagų.

Vaisiai vartojami švieži, tinka perdirbti, bet Lietuvoje menkai dera, todėl didesnės ūkinės reikšmės neturi.

vyriškas žiedas
moteriškas žiedas

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji tekšė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Aram Mp3 |
|  
Aramas 2014 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Aramas Sarkisianas |
| Gimė | 1984 m. balandžio 5 d. (39 metai)  Jerevanas, Armėnijos vėliava Armėnija |
| Veikla | dainininkas, dainų autorius, komikas, aktorius |
| Aktyvumo metai | 2006–dabar |

**Aramas Sarkisianas** (arm. Արամ Սարգսյան; g. 1984 m. balandžio 5 d. Jerevane, Armėnijoje), geriau žinomas sceniniu vardu **Aram Mp3** (arm. Արամ Mp3, stilizuotai – **Aram MP3**) – armėnų dainininkas, dainų autorius, komikas ir aktorius. Jis atstovavo Armėnijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje su daina „Not Alone".

Biografija
----------

Aramas 2013 m.
Aramas 2014 m. Eurovizijoje
Aramas Sarkisianas gimė Armėnijos sostinėje Jerevane. 2006 metais baigė studijas medicinos universitete Jerevane.

2006-aisiais prisijungė prie populiarių komikų formavimo grupės *32 Atam*. 2007 metais jis tapo Armenia 1 TV televizijos laidos *2 Astgher (2 žvaigždutės)* nugalėtoju.

2010 m. Aramas ir jo draugai įkūrė televizijos laidą *Vitamin club*. Nuo tada Aramas Armėnijoje vedė daugybę televizijos laidų, tokių kaip *X-Factor*, *Armenian Idol* ir pan.

2013 m. gruodžio 31 d. Armėnijos transliuotojas *Armenia 1* pasirinko Aram Mp3 atstovauti Armėnijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse Danijoje. 2014 m. kovo 14 d. buvo paskelbta, kad atlikėjas konkurse atliks dainą „Not Alone".

Diskografija
------------

### Singlai

* 2013 – Shine
* 2013 – If I Tried
* 2014 – Not Alone

Išnašos
-------

1. 1 2  „Aram Mp3 to represent Armenia in Copenhagen" (anglų). Europos transliuotojų sąjunga. 2013-12-31.
2. ↑  „Aram MP3 to sing "Not Alone" for Armenia" (anglų). eurovision.tv. 2014-03-14.

Nuorodos
--------

* Facebook tinklalapis

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aram Mp3** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Dorians  *„Lonely Planet"*** |  **Armėnijos atstovas Eurovizijoje**2014 | Po to:**Genealogy  *„Face the Shadow"*** |
| **Scardinius erythrophthalmus** |
| --- |
| Paprastoji raudė (*Scardinius erythrophthalmus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Raudės  *( Scardinius)* |
| Rūšis: | Paprastoji raudė  *( Scardinius erythrophthalmus)* |

 |
| Binomas |
| ***Scardinius erythrophthalmus***Linnaeus, 1758 |
|  FishBase |

**Paprastoji raudė** arba ***raudė, žiežulė*** (*Scardinius erythrophthalmus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai.

Kūnas plokščias, aukštas. Nugara rudai žalsva, šonai gelsvos ar auksinės spalvos, blizgantys. Akys oranžinės su raudona dėme viršutinėje dalyje. Žvynai stambūs. Pelekai raudoni, tik nugarinis ties pamatu tamsiai pilkas.

Šių žuvų mailius blizga sidabriškai, dydis: 1-2 cm. Raudės užauga iki 51,0 cm ilgio ir iki 2,1 kg svorio, bet dažniausiai aptinkamos 20–30 cm ilgio ir 250–300 g svorio. Išgyvena iki 19 metų. Raudės neršia gegužės–birželio mėnesiais, ant vandens augalų.

Gėlavandenė žuvis paplitusi ežeruose ir lėtos tėkmės upėse, Kuršių mariose. Mėgsta seklias, užžėlusias vietas. Lietuvos vandenyse labai dažna.

Raudžių mailius minta planktonu, suaugusios žuvys – dumbliais, vandens augalais, vabzdžiais, bestuburiais.

Taip pat skaityti
-----------------

* Lietuvos žuvys

Nuorodos
--------

* fishbase.org / *Scardinius erythrophthalmus* (Linnaeus, 1758), *anglų k.*

* 
* 
* 


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji raudė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Paprastoji raudė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 513
| **Nerija Putinaitė** |
| --- |
| Gimė | 1971 m. gegužės 19 d. (51 metai)Tauragė |
|  |
| Veikla | filosofė, vertėja, politinė veikėja |
|  |
| Alma mater | 1996 m. Vilniaus universitetas |

**Nerija Putinaitė** (g. 1971 m. gegužės 19 d. Tauragėje) – Lietuvos filosofė, vertėja, politinė veikėja.

Biografija
----------

1978-1989 m. mokėsi Tauragės 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1989-1996 m. studijavo Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete, baigė filosofijos studijas, filosofijos bakalaurė ir magistrė. 1996-2000 m. studijavo Lietuvos filosofijos ir sociologijos instituto (dabar – KFMI) doktorantūroje, apgynė disertaciją „Teisingumo problema Immanuelio Kanto filosofijoje". Stažavosi Marburgo, Greifsvaldo, Tiubingeno (Vokietija) ir Puatjė (Prancūzija) universitetuose.

1997-2004 m. Vilniaus pedagoginio universiteto Pedagogikos ir psichologijos fakulteto Etikos katedros lektorė, nuo 2004 m. docentė. Dirbo Kultūros, filosofijos ir meno institute (dab. Lietuvos kultūros tyrimų institutas). 2004-2006 m. LR prezidento patarėjos pavaduotoja, 2006-2008 m. LR prezidento Valdo Adamkaus patarėja studijų ir mokslo klausimais. 2008-2012 m. LR švietimo ir mokslo viceministrė, atsakinga už studijas ir mokslą. Nuo 2013 m. VU TSPMI Politinės filosofijos ir idėjų istorijos katedros dėstytoja.

Iki 2020 m. Seimo nario Gintaro Steponavičiaus padėjėja.

Profesinių interesų kryptys – Kanto praktinė filosofija, šiuolaikinė praktinė filosofija, Lietuvos filosofijos ir kultūros istorija. Paskelbė straipsnių etikos, filosofijos istorijos, socialiniais klausimais.

Bibliografija
-------------

### Knygos

* Šiaurės Atėnų tremtiniai, arba Lietuviškosios tapatybės paieškos ir Europos vizijos XX a, V. 2004.
* Paskutinioji proto revoliucija: Kanto praktinės filosofijos studija, V. 2004.
* Nenutrūkusi styga: prisitaikymas ir pasipriešinimas sovietų Lietuvoje, V. 2007.
* Trys lietuviškosios Europos: tauta, Europa, ES dabartinėje tapatybėje, V. 2015.
* Nugenėta pušis: ateizmas kaip asmeninis apsisprendimas tarybų Lietuvoje, V. 2015.
* Skambantis molis: Dainų šventės ir Justino Marcinkevičiaus trilogija kaip sovietinio lietuviškumo ramsčiai, V. 2019.

### Straipsniai

* Teisingumas I. Kanto praktinės filosofijos teologijoje, Problemos, Nr. 53
* Dieviškasis teisingumas I. Kanto filosofijoje, Problemos, Nr. 56
* Pareiga, patologija ir intersubjektyvumo galimybė I. Kanto vėlyvojoje filosofijoje, Problemos, Nr. 60

### Sudarytoja

* Tikėjimo prieigos (2003)
* (Po)etikos: kaip galima šiuolaikinė etika (2002)
* Tradicija ir pokyčiai: filosofinė ir sociologinė perspektyva (1999)

### Vertimai

* Filosofinės hermeneutikos įvadas (2003)

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-02-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Šiandien pradėjo eiti pareigas švietimo ir mokslo viceministrė Nerija Putinaitė, 2008-12-17 Archyvuota kopija 2018-12-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  VU FilF informacija
6. ↑  Apie knygą „Šiaurės atėnų tremtiniai"
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Digitalis purpurea** |
| --- |
| Paprastoji rusmenė (*Digitalis purpurea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Gyslotiniai  *( Plantaginaceae)* |
| Gentis: | Rusmenė  *( Digitalis)* |
| Rūšis: | Paprastoji rusmenė  *( Digitalis purpurea)* |

 |

**Paprastoji rusmenė** (*Digitalis purpurea*) – dvimetis arba daugiametis gyslotinių (*Plantaginaceae*) šeimos žolinis augalas.

Stiebas stačias; užauga iki 1,5 m aukščio. Lapai dideli, pailgi, plaukuoti; žiedai dideli, rusvai geltoni arba geltoni, susitelkę į trumpą retą vienašalę kekę; vaisius – dėžutė su daug sėklų. Žydi birželio-liepos mėnesiais.

Vaistažolė turi širdį veikiančių glikozidų, todėl vartojama širdies-kraujagyslių sistemos ligoms gydyti. Vaistinė žaliava – lapai, skinami sausą saulėtą dieną, nes po lietingų dienų yra mažiau gydomųjų medžiagų. Rusmenėje yra yra flavonoido apigenino, pasižyminčio antivėžiniu veikimu.
**Alvydas Pumputis** (g. 1950 m. liepos 3 d. Molėtų rajonas) – švietimo vadybininkas, ilgametis aukštosios teisės mokyklos vadovas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) rektorius - emeritas, teisininkas, teisėtyrininkas konstitucionalistas, profesorius.

Biografija
----------

1961–1969 m. mokėsi Videniškių vidurinėje mokykloje. 1974 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1979 m. birželio 22 d. Ukrainos SSR Mokslų akademijos Valstybės ir teisės institute apgynė disertaciją tema „Vietinių tarybų vykdomųjų komitetų komisijų organizavimo ir veiklos teisiniai pagrindai", teisės mokslų kandidatas (socialinių mokslų teisės krypties daktaras).

Iki 1982 m. VU Teisės fakulteto laborantas, Valstybinės teisės katedros dėstytojas, vyr. dėstytojas, nuo 1984 m. docentas, nuo 1982 m. SSRS VRM Minsko aukštosios mokyklos Vilniaus fakulteto viršininko pavaduotojas mokymo ir mokslo darbui, nuo 1990 m. Lietuvos policijos akademijos viršininkas, 1991–1997 m. rektorius, nuo 1993 m. LPA profesorius, nuo 1997 m. LTU, vėliau – MRU rektorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Alvydas Pumputis[neveikianti nuoroda] (Videniškių vidurinė mokykla)
2. ↑  Lietuvos mokslo potencialas Archyvuota kopija 2016-03-28 iš Wayback Machine projekto. (Alvydas Pumputis)
3. ↑  Alvydas Pumputis Archyvuota kopija 2010-02-18 iš Wayback Machine projekto. (MRU inf.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

  

**Alvydas Klimas** (g. 1956 m. balandžio 15 d. Klaipėdoje) – lietuvių dizaineris, Vilniaus dailės akademijos profesorius ir Klaipėdos fakulteto dekanas.

Biografija
----------

A. Klimas 1979 m. baigė LTSR Valstybinį dailės institutą (dabar – Vilniaus dailės akademija). Vedęs, žmona Virginija, turi sūnus Augustą (g. 1980 m.) ir Julių (g. 1991 m.). Brolis – dvynys Audrius Klimas dirba grafinio dizaino srityje.

Profesionali veikla
-------------------

1992 m. su partneriais įkūrė KŪB "Klaipėdos dizaino centrą", kurioje dirba dizaineriu ir vienu iš vadovų.

Reikšmingesni darbai – Klaipėdos muzikinio teatro ženklo ir firminio stilius (1988 m.), Klaipėdos restorano "Pempininkai" logotipas ir interjeras (kartu su K. Mickevičiumi, 1994 m.), poilsio namų "Nidos rūta" sveikatingumo komplekso interjerai (1995 m.), "Lukoil" degalinių tinklo Lietuvoje firminio stilius (1996 m.), viešbučio "Klaipėda" kambarių interjerai (1996–1998 m.), vilos "Ramybė" reklaminės iškabos (1997 m.; Lietuvos grafinio dizaino asociacijos pripažinta geriausia 1998 m. iškaba), UAB "Limarko" biuro interjerai (kartu su dizainere R. Kunickaite, 2002 m.), privačių gyvenamųjų namų interjero projektai, Klaipėdos ligoninės vizualinės informacijos sistema (1998 m.), Laisvosios ekonominės zonos vystymo centro firminis stilius (1999 m.), PC „Akropolis" Vilniuje vizualinės informacijos sistema (2003 m.), UAB „Baltijos grupės" Klaipėdoje fasado iškaba (2003 m.), PC „NIC" Kaune logotipas ir fasado iškabos (2005 m.), PC "NIC" Klaipėdoje interjerai, Klaipėdos miesto vizualinės informacijos ir išorinės reklamos specialiojo plano (2005 m.) bendraautoris.

Lietuvos dizainerių sąjungos, Lietuvos grafinio dizaino asociacijos narys, Nacionalinės išorinės reklamos gamintojų asociacijos valdybos narys, Reklamos komisijos prie Klaipėdos savivaldybės narys.

Pedagoginė veikla
-----------------

1979–1981 m. A. Klimas dirbo Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikumo dėstytoju, 1981–1986 m. – VDA Klaipėdos fakulteto Vizualinio dizaino katedros dėstytoju, 1986–1996 m. – ten pat užėmė vyr. dėstytojo pareigas, 1996 m. A. Klimui suteiktas docento laipsnis, o nuo 2007 m. jis eina profesoriaus pareigas, nuo 2010 m. - katedros vedėjas.

Nuorodos
--------

[neveikianti nuoroda] A. Klimo portfolio Lietuvos dizainerių sąjungos internetinėje svetainėje.
**Alvydas Lukys** (g. 1958 m. lapkričio 4 d. Šiauliuose) – Lietuvos fotografas.

Biografija
----------

1984 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. Nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytojas, nuo 1997 m. Fotografijos ir medijos meno katedros (iki 2000 m. Fotografijos ir videomeno katedra) vedėjas. Nuo 2007 m. profesorius.

Kūryba
------

Surengė individualių fotografijos parodų Lietuvoje ir užsienyje (Turku 1996 m. Berlynas 1999 m. 2005 m. Miunchenas 2005 m.). Konceptualiose fotografijose atskleidžiama laiko ir daikto potekstė; būdinga subtilus grafiškumas, raiški faktūra, fragmentiška ir minimalistinė kompozicija. Pastaruoju metu fotografuoja telefonu su foto funkcija.

**Fotografijų ciklai:**

* Fragmentai, 1983-1984 m.
* Etnografiniai akmenys, 1984 m.
* Metaforos, 1987 m.
* Krikštai iš Nidos, 1987–1990 m.
* Daiktai iš jūros, 1988-1992 m.
* Daiktai studijoje, 1991-1996 m.
* Fotodrobės, 1996–1997 m.
* Pabaigos, 2002 m.
* Šaligatvis, 2003 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stanislovas Žvirgždas. *Alvydas Lukys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 674 psl.
2. ↑  Alvydas Lukys: Tikėti kitokia fotografija. Bernardinai.lt 2005 m.
| **Ilyocoris cimicoides** |
| --- |
| Paprastoji vandenblakė (*Ilyocoris cimicoides*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Potipis: | Šešiakojai  *( Hexapoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Straubliuočiai  *( Hemiptera)* |
| Pobūris: | Blakės  *( Heteroptera)* |
| Šeima: | Plačiosios vandenblakės  *( Naucoridae)* |
| Pošeimis: | Naucorinae  *( Naucorinae)* |
| Gentis: | Ilyocoris  *( Ilyocoris)* |
| Rūšis: | Paprastoji vandenblakė  *( Ilyocoris cimicoides)* |

 |
| Binomas |
| ***Ilyocoris cimicoides***Linnaeus, 1758 |

**Paprastoji vandenblakė** (*Ilyocoris cimicoides*) – plačiųjų vandenblakių šeimos vabzdys.

Vandenblakės ilgis 12–15 mm. Kūnas ovalo formos, plokščias, tamsiai žaliai-rudos spalvos. Galva šviesiai žalia, išmarginta (kaip ir visas kūnas) rudais taškeliais. Pilvelio kraštai apaugę ilgais plaukeliais. Priekinės kojos pritaikytos grobiui sučiupti ir yra panašios į ragus. Jos taip pat padeda ropoti ar stovėti ant vandens telkinio dugno. Užpakalinių kojų pora apaugusi ilgais plaukeliais ir daugiausia skirta plaukti – kojomis iriasi lyg irklais. Vandenblakė ne tik puikiai plaukioja, bet ir greitai ropoja dugnu ar vandens augalais. Blakės pilvelis apaugęs trumpais plaukeliais. Būtent šiuose plaukeliuose „įstringa" daug oro burbuliukų, kurie praverčia blakei būnant po vandeniu. Kai kurie tyrėjai mano, kad šis oro sluoksnis tarnauja ne vien kvėpavimui, bet ir pusiausvyrai palaikyti (kaip žuvies oro pūslė). Sparnus turi, bet neskraido, nes sparnų raumenys yra silpnai išsivystę. Ertmė tarp antsparnių ir pilvelio tarnauja kaip oro saugykla.

Pavasarį, po poravimosi, patelės kiaušinėlius deda į vandens augalų stiebus. Ši procedūra kiaušinėlius padaro praktiškai nematomus ir neprieinamus kitiems grobuonims. Kiaušinėliai pailgi ir šiek tiek išlenkti.

Grobuonis. Jos aukomis dažniausiai tampa vabzdžių lervos, moliuskai, žuvų mailius. Dažniausiai sutinkama stovinčiuose ar silpnai tekančiuose vandens telkiniuose.

Kaip ir visų blakių, vystymosi ciklas nėra pilnas – nėra lėliukės stadijos – nimfos iškart panašios į suaugusius vabzdžius. Nimfų akys raudonos, kūnas šviesiai žalios spalvos, pusiau permatomas. Plėšri, kaip ir suaugusi blakė.

Žiemoja sausumoje.

Paprastoji vandenblakė plačiai paplitusi visoje Europoje bei Kaukaze, Artimuosiuose Rytuose, Šiaurės Afrikoje, Rytų Palearktyje. Gyvena ir Lietuvoje.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji vandenblakė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  The Saucer bug Microcosmos.nl [interaktyvus]. Žiūrėta 2014-04-02
2. ↑  Saucer bug – Ilyocoris cimicoides UK Wildlife [interaktyvus]. Žiūrėta 2014-04-02
3. ↑   Stonis J. R. Remeikis A. Baužys D. „Pažinkime pasaulio vabzdžius. Blakės. Įvairovė ir pavadinimai" Vilnius: Lietuvos edukologijos universiteto leidykla, 2013, 128 p. ISBN 978-9955-20-880-8
4. ↑  Плавт клоповидный Ilyocoris cimicoides (Linnaeus, 1758) Энциклопедия насекомых, персональный саит Ильи Забалуева [interaktyvus]. Žiūrėta 2014.04.02
**Bankininkystės sektorius Kinijos Liaudies Respublikoje** žymiai pasikeitė per pastaruosius du dešimtečius. Šiuo metu bankininkystės sektorius yra daug labiau išvystytas nei anksčiau. Nepaisant to Kinijos bankininkystės pramonė išliko vyriausybės gniaužtuose. Keturi didžiausi Kinijos komerciniai bankai – Bank of China, China Construction Bank, Industrial and Commercial Bank of China ir Agricultural Bank of China – priklauso vyriausybiai.

Didžiausi bankai
----------------

Didžiausi bankai Kinijos Liaudies Respublikoje, pagal prestižinio bankersalmanac puslapio ir tarptautinio bankinkystės informacijos biuro duomenis:

| Vieta | Pavadinimas | Balansinė vertė 2011 m. trln. USD | Rinkos kapitalizacija 2010 m. mlrd. USD |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Industrial and Commercial Bank of China | $1,726 | $233,69 (€174,59) |
| 2. | China Construction Bank | $1,409 | $225,89 (€168,76) |
| 3. | Agricultural Bank of China | $1,301 | $135,26 (€101,05) |
| 4. | Bank of China | $1,281 | $142,64 (€106,57) |

Kinijos Liaudies bankas
-----------------------

*Pagrindinis straipsnis – Kinijos Liaudies bankas*.
Kinijos Liaudies bankas - Kinijos Liaudies Respublikos centrinis bankas, kuris atsakiningas už monetarinės politikos vykdymą, finansinio stabilumo palaikymą ir finansinių įstaigų priežiūrą Žemynėje Kinijoje. Kinijos Liaudies bankas turi sukaupęs daugiausiai finansinio turto per visą istoriją iš visų viešų įstaigų pasaulyje.

Išnašos
-------

1. ↑  Top Banks in the World by Bankersalmanac.com
2. ↑  Top Banks in Europe, ranked by total assets. Archyvuota kopija 2011-07-07 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RBankininkystė pagal šalis |
| --- |
|  |
| 
JAV · JK · Kinija · Lietuva · Prancūzija · Vokietija · Šveicarija
 |

 |
| **Alvydas Ramanauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1955 m. kovo 31 d. (68 metai)Midučiuose, Zarasų raj. |
|  |
| Veikla | inžinierius mechanikas, Lietuvos politinis veikėjas |
| Partija | 2000 m. Naujoji sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1978 m. Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Alvydas Ramanauskas** (g. 1955 m. kovo 31 d. Midučiuose, Zarasų raj.) – inžinierius mechanikas, Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija
----------

Iki 1969 m. mokėsi Zarasų rajono Dusetų Kazio Būgos vidurinėje mokykloje, 1973 m. baigė Utenos miesto 2–ąją vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo statybos ir kelių mašinų bei įrengimų inžinieriaus – mechaniko specialybę.

1978–1983 m. Ukmergės gelžbetoninių konstrukcijų gamyklos mechanikas, vyriausiasis mechanikas, vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas. 1983–1993 m. akcinės bendrovės „Ukmergės pieninė" vyriausiasis inžinierius. 1993–2000 m. Lietuvos pienininkų asociacijos „Pieno centras" prezidentas.

2000–2004 m. ir 2007–2008 m. Seimo narys, 2001–2004 m. Seimo Naujosios sąjungos (socialliberalų) frakcijos seniūnas. 2005–2007 m. Nacionalinės mokėjimo agentūros departamento direktoriaus pavaduotojas.

Nuo 2000 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys. Žmona Rima, dukterys Ieva, Jovita ir Jūratė.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Naujoji sąjunga (socialliberalai) – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-12-16 iš Wayback Machine projekto.
| **Alvydas Vasaitis** |
| --- |
| Gimė | 1945 m. sausio 13 d.Gracas, Austrija |
| Mirė | 2019 m. liepos 15 d. (74 metai)Lemontas, JAV |
| Sutuoktinis (-ė) | Vitalija |
| Vaikai | Valdas, Siga |
|  |
| Veikla | pianistas, dirigentas |
|  |
| Alma mater | 1973 m. Lojolos universitetas |

**Alvydas Jonas Vasaitis** (1945 m. sausio 13 d. Grace, Austrija - 2019 m. liepos 15 d. Lemonte, JAV) - Lietuvos pianistas, dirigentas.

Biografija
----------

Vaikystė ir jaunystė prabėgo prie pamilto fortepijono. 1952–1955 m. muzikos mokėsi pas dirigentą Aleksandrą Kučiūną, 1956–1962 m. pas kompozitorių Vladą Jakubėną. 1960–1963 m. studijavo Ruzvelto universitete, 1963–1966 m. Ilinojaus universitete, 1966–1968 m. Čikagos konservatorijoje. 1973 m. baigė Lojolos universitetą, įgydamas bakalauro laipsnį.

Kaip pianistas 1956 m. Morris B. Sachs televizijos ir 1958 m. Imigrantų apsaugos lygos konkursuose laimėjo pirmąsias vietas. Už Liudviko van Bethoveno kūrinių interpretaciją Vidurio Vakarų Amerikos festivalyje taip pat laimėjo premiją. Su smuikininku Alfonsu Paukščiu surengė keletą koncertų. 1961–1977 m. su mažomis pertraukomis buvo Čikagos lietuvių operos akompaniatorius, 1968–1977 m. dirigento asistentas, nuo 1973 m. ir dirigentas. Kurį laiką vadovavo „Dainavos" chorui, su soliste Prudencija Bičkiene, Liudu Stuku ir aktoriumi V. Žukausku 1963 m. lietuviams koncertavo Vokietijoje ir Anglijoje. Kaip pianistas koncertavo su Berwyno, Elmhursto, Carbondalo ir kitais simfoniniais orkestrais. 1968 m. 3-ajai Lietuvių tautinių šokių šventei Čikagoje parengė chorą, o 1972 m. 4-ojoje analogiškoje šventėje debiutavo kaip dirigentas. 1973 m. suorganizavo kompozitoriaus Vlado Jakubėno kūrinių koncertą ir buvo jo dirigentas. 1974 m. debiutavo Čikagos Lietuvių operoje, diriguodamas Džiuzepės Verdi operą „Kaukių balius". 1977–1983 m. būdamas operos dirigentas ir meno vadovas, pastatė ir dirigavo daugelį operų: Gaetano Donicečio „Meilės eliksyras", Džiuzepės Verdi „Nabucco", Rudžero Leonkavalio „Pajacai", Amilkarės Ponkjelio „Lietuviai", Karlo Orfo kantatą „Carmina Burana" ir kt. 1989–1995 m. vėl Čikagos Lietuvių operos dirigentas. Iš viso dirigavo 13 operų, 25 jų spektakliams.

1985 ir 1990 m. Vilniuje dirigavo Džiuzepės Verdi operą „Traviata", o 1988 m. to paties kompozitoriaus operą „Ottelo". Su Lietuvos operos ir baleto teatro trupe 1991 m. Čikagos lietuvių operos 35-mečiui pažymėti Čikagoje ir Vilniuje pastatė A. Ponkjelio operą „Lietuviai". 1994 m. Čikagos lietuvių opera bendromis jėgomis su Lietuvos operos ir baleto trupe pastatė Vytauto Klovos operą „Pilėnai" – dirigavo A. Vasaitis. Koncertuose dažnai akompanavo solistams, vokalistams ir instrumentalistams. 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei parengė Čikagos lietuvių operos chorą.

Įvertinimas
-----------

* 1991 m. JAV lietuvių bendruomenės kultūros premija
* 2003 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. - Vilnius, 1999.
2. ↑  Netektis: liepos 15 mirė dirigentas Alvydas Vasaitis, 2019-07-16
3. ↑
| Helsinkio olimpinis stadionas |
| --- |
|  |
| Vieta | Helsinkis, Suomija |
| Atidarytas | 1938 m. birželio 12 d. |
| Savininkas | Stadion-säätiö |
| Paviršius | Žolė |
| Architektas | Yrjö Lindegren ir Toivo Jäntti |
| Talpa | 39 784 sėdimos vietos |
| Nuomininkai | Suomijos vyrų futbolo rinktinė |

**Helsinkio olimpinis stadionas** (suom. *Helsingin Olympiastadion*; šved. *Helsingfors Olympiastadion*) – didžiausias Suomijos stadionas, esantis maždaug 2 km į vakarus nuo Helsinkio miestro centro. Naudojamas sporto ir muzikos renginiams. 40 600 sėdimų vietų. Koncertų metu talpina 45 000–50 000 žiūrovų. Stadione vyko 1952 m. vasaros olimpinės žaidynės. Surengti 1983 m. bei 2005 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatai. 1971, 1994 ir 2012 m. vyko Europos lengvosios atletikos čempionatai.

Stadione namų rungtynes žaidžia Suomijos vyrų futbolo rinktinė.

Istorija
--------

Sukonstruotas Yrjö Lindegren ir Toivo Jäntti architektų. Statybos darbai prasidėjo 1934 m. vasario 12 d. Baigtas statyti 1938 m. Oficialiai atidarytas tų pačių metų birželio 12 d. Stadionas statytas 1940 m. vasaros olimpinėms žaidynėms, kurias prieš atšaukiant, dėl Antrojo pasaulinio karo buvo perkeltos iš Tokijo į Helsinkį. Po daugiau nei dešimtmečio surengtos 1952 m. vasaros olimpinės žaidynės. 1957 m. vyko bandžio pasaulio čempionatas.

Pilnai atnaujintas 1990–1994 m. Renovuotas prieš pat 2005 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatą.

Muzikos renginiai
-----------------

Stadione vyksta ne tik sporto, bet ir muzikos renginiai. Savo pasirodymus jame surengė tokie atlikėjai kaip:

* Michael Jackson (1997 m. rugpjūčio 24 ir 26 d.)
* U2 (2010 m. rugpjūčio 20 ir 21 d.)
* Madonna (2012 m. rugpjūčio 12 d.)
* Muse (2013 m. liepos 27 d.)
* Bruce Springsteen (2003 birželio 16 ir 17 d. 2008 m. liepos 11 d. bei 2012 m. liepos 31 d.)
* Bon Jovi (1996, 2008 ir 2010 m.)
* Iron Maiden (2008 m. liepos 18 d. 2011 m. liepos 8 d. ir 2013 m. liepos 20 d.)

* Stadiono bokštasStadiono bokštas

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Helsinkio olimpinis stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali stadiono svetainė
* Stadiono istorija Archyvuota kopija 2018-09-19 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPasaulio lengvosios atletikos čempionato stadionai |
| --- |
|  |
| 
Helsinkis 1983 · Roma 1987 · Tokijas 1991 · Štutgartas 1993 · Geteborgas 1995 · Atėnai 1997 · Sevilija 1999 · Edmontonas 2001 · Sen Deni 2003 · Helsinkis 2005 · Osaka 2007 · Berlynas 2009 · Tegu 2011 · Maskva 2013 · Pekinas 2015 · Londonas 2017 · Doha 2019 · Judžinas 2021 · Budapeštas 2023 · Tokijas 2025 |

 |
| Heluanasحلوان |
| --- |
| *Heluano cemento gamykla* |
|  |
| 

HeluanasHeluanas

29°51′0″ š. pl. 31°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.85000°š. pl. 31.33333°r. ilg.﻿ / 29.85000; 31.33333﻿ (Heluanas)Koordinatės: 29°51′0″ š. pl. 31°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.85000°š. pl. 31.33333°r. ilg.﻿ / 29.85000; 31.33333﻿ (Heluanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Egipto vėliava Egiptas |
| **Muhafaza** | Kairo muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 643 327  |

**Heluanas** (arab. حلوان = *Ḥilwān*) – miestas šiauriniame Egipte, Nilo dešiniajame krante, Kairo muchafazoje, šiaurės rytinis Kairo priemiestis. Yra metropoliteno linija, jungianti su Kairo metro sistema. Metalurgijos, mašinų ir įrengimų (metalo apdirbimo staklių, ginklų), statybinių medžiagų (cemento), kokso chemijos, poligrafijos, tekstilės, maisto pramonė. Heluanas yra klimatinis ir balneologijos kurortas, trykšta sieringos karštosios versmės.

Heluane veikia 1975 m. įkurtas universitetas, 1904 m. įkurta astronomijos observatorija, keletas mokslinių tyrimų institutų, seniausia šalyje (1904 m.) meteorologinė stotis.

Istorija
--------

Heluanas nuo seno garsėjo mineraliniais šaltiniais. Mameliukų valdymo metais miestas sunyko, bet Valdant Abasui I įkurtas pirčių kompleksas. XX a. pr. buvo britų karinė oro bazė. 1952 m. nuvertus monarchiją, pradėjo plėtotis kaip pramonės centras. 2008–2011 m. buvo Heluano muchafazos centru.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Heluanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
*Kitos reikšmės – Juodžiai (reikšmės).*

| Juodžiaivok.  *Jodszen, Jodschen, Kleinhildesheim* |
| --- |
| 

JuodžiaiJuodžiai

54°48′10″š. pl. 22°36′56″r. ilg.﻿ / ﻿54.8028°š. pl. 22.6156°r. ilg.﻿ / 54.8028; 22.6156﻿ (Juodžiai (Viliūnų parapija))Koordinatės: 54°48′10″š. pl. 22°36′56″r. ilg.﻿ / ﻿54.8028°š. pl. 22.6156°r. ilg.﻿ / 54.8028; 22.6156﻿ (Juodžiai (Viliūnų parapija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Kaliningrado sritis Kaliningrado sritis |
| **Rajonas** | Krasnoznamensko rajonas |

**Juodžiai**, **Ežerninkai** (vok. *Jodszen*, nuo 1936 m. *Jodschen*, nuo 1938 m. *Kleinhildesheim*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, 8 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 18 km į pietryčius nuo Lazdynų.

Istorija
--------

Juodžių kaimo bendruomenė 1938 m.
Ankstesnis pavadinimas – Ežerninkai (*Eschernick*, 1556 m.). 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 13 ugniakurų, 1818 m. – valstiečių kaimas su 14 ugniakurų ir 67 gyventojais, 1839 m. – valstiečių kaimas su 14 ugniakurų ir 118 gyventojų. 1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Viliūnų valsčiui. Priklausė Viliūnų evangelikų liuteronų parapijai. Katalikai iki 1930 m. priklausė Bildviečių parapijai, vėliau – naujai įkurtai Šilėnų parapijai. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.

Gyventojai
----------

|  |
| --- |
|  **Demografinė raida tarp 1905 m. ir 1939 m.** |
| **1905 m.** | **1910 m.** | **1933 m.** | **1939 m.** |
| 91 | 89 | 91 | 73 |
| 

| Demografinės raidos histograma |
| --- |
| 
 |

 |

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Juodžiai: 4. Mažosios Lietuvos enciklopedija, T.1 (A-Kar). Vilnius, Mažosios Lietuvos fondas, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2000
2. 1 2  Juodžiai (Viliūnų parapija), GenWiki vok.
3. ↑  Pilkalnio apskrities kaimų sąrašas (1910 m.) vok.
4. ↑  www.verwaltungsgeschichte.de Pilkalnio apskritis vok.