recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kasitai** (akad. *kaššū*) – senovės Artimųjų Rytų tauta, labiausiai žinoma dėl to, kad po Babilono karalystės žlugimo apie 1531–1155 m. pr. m. e. valdė Babiloniją, kaip Kasitų dinastija. Jų vartota kasitų kalba yra neidentifikuotos kilmės dėl labai mažai išlikusių rašto paminklų.

Istorija
--------

Kasitų kilmės vieta nėra aiški, tačiau greičiausiai buvo Irano Lurestane, Zagroso kalnuose. Yra daroma prielaida, kad Lurestane esanti Kašgano upė susijusi su kasitų etnonimu.

Babliono imperija valdant kasitams
Istorijos šaltiniuose minimi nuo XVIII-XVII a. pr. m. e. Hamurabio sūnaus Šamšu-ilunos 9-aisiais valdymo metais (valdė 1686–1648 m. pr. m. e.) kaip Siparo žemės ūkio darbininkai. Čia jie gyvenę atskiruose miesto kvartaluose. Maždaug po trijų kartų kasitai minimi jau kaip valdininkai, galėjo įsigyti žemės. Tuo pačiu metu dalis kasitų įsitvirtino Terkos mieste netoli Mario, kur perėmė valdžią Hanos karalystėje. Tai – anksčiausia žinoma kasitų valdoma valstybė. 

XVI a. pr. m. e. kasitai paėmė valdžią Babilono karalystėje. Tikslios aplinkybės, kaip kasitai užėmė Babiloniją, nėra aiškios, nes iš tuometinio „Tamsiųjų amžių" laikotarpio neišliko tai aprašančių dokumentų. Ši jų karalystė, vadinama Karduniašu, buvo viena stabiliausių ir ilgiausiai išsilaikiusių valstybių senovės Artimųjų Rytų istorijoje. Čia kasitai perėmė vietos papročius, vartojo akadų kalbą. Apie jų kitonišką kilmę liudija jų visuomenės struktūra (klanų sistemos sureikšminimas) ir kasitiškos kilmės vardai. Atrodo, kasitai garbino savo dievus, kurių vardų sąrašai išliko. Kasitų valdymas baigėsi apie 1155 m. pr. m. e. jų valstybę užkariavus elamitams. 

Po Kasitų Babilono žlugimo, kasitai, matyt, ir toliau liko gyventi Babilonijoje, nes 1025-1004 m. pr. m. e. jiems dar kartą trumpam pavyko paimti valdžią kaip Penktajai Babilono dinastijai. Vėliau juos nuvertė aramėjų kilmės dinastija.

Savo protėvynėje Irano kalnyne kasitai minimi iki pirmųjų mūsų eros amžių. Dantiraščio įrašuose užfiksuota, kad 702 m. pr. m. e. Asirijos karalius Sinacheribas nugalėjo kasitų gentis netoli Hulvano. Nuo VI a. pr. m. e. kasitai buvo minimi pavadinimu *kossaei*. Jų gyvenama vieta įvardijami kalnai į rytus (?) nuo Medijos, kur jie gyveno su kitomis plėšikiškomis kalnų gentimis. IV a. pr. m. e. kasitai dalyvavo Gaugamelos mūšyje Achemenidų persijos pusėje, tačiau pralaimėjo Aleksandro armijai. Vėliau Aleksandras juos sutriuškino dar kartą.

Paskutinis įrašas apie kasitus yra Ptolemėjaus aprašymas, kur jie minimi gyvenantys netoli elimėjų.

Nuorodos
--------

1. ↑  Lorestan – Facts from the Encyclopedia – Yahoo! Education Archyvuota kopija 2013-02-12 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  History of Iran: Iranologie.com Archyvuota kopija 2013-02-12 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Marlies Heinz, Vorderasiatische Altertumskunde. Tübingen, Günter Narr 2009, 180
| Kuktiškių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Kuktiškių piliakalnisKuktiškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°24′1.3″ š. pl. 25°40′2.2″ r. ilg.﻿ / ﻿55.400361°š. pl. 25.667278°r. ilg.﻿ / 55.400361; 25.667278Koordinatės: 55°24′1.3″ š. pl. 25°40′2.2″ r. ilg.﻿ / ﻿55.400361°š. pl. 25.667278°r. ilg.﻿ / 55.400361; 25.667278 |

 |
| Vieta | Utenos rajonas |
| Seniūnija | Kuktiškių seniūnija |
| Aukštis | 18 m |
| Plotas | 83x65 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. – I tūkstantmetis |
| Žvalgytas | 1970 |

**Kuktiškių piliakalnis** – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Kuktiškių Kuktiškių seniūnija. Pasiekiamas nuo Kuktiškių pavažiavus į šiaurę Biliakiemio link 550 m, už melioracijos griovio lauko keliuku pavažiavus į kairę 500 m. šiaurės vakarų kryptimi.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 83x65 m dydžio, 2 m žemesniu šiaurės rytiniu šonu. Joje rastas puodas ir akmeninis kirvelis. Šlaitai statūs, iki 15-18 m aukščio, šiaurinis šlaitas nuolaidesnis.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelė dirvonuoja, šlaitai ir aikštelės kraštai apaugę lapuočiais.

Tyrimai
-------

1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečiu. 

1 km į pietus yra V a. – XII a. Kuktiškių pilkapynas, tyrinėtas 1958 m. 

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Gimžiškių piliakalnis 5 km | Jaurelio piliakalnis 13 km | Kačiūnų piliakalnis 5 km |  |
| Gaižiūnų piliakalnis 4 km |  | Papirčių piliakalnis 9 km |
| Pelenių piliakalnis 3,5 km | Antaraisčių piliakalnis 5 km | Dryžių piliakalnis 9 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 89 (Nr. 345)

* Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 48-49.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kuktiškės
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Boswellia** |
| --- |
| Smilkalinė bosvelija (*Boswellia sacra*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Muileniečiai  *( Sapindales)* |
| Šeima: | Burseriniai  *( Burseraceae)* |
| Gentis: | Bosvelija  *( Boswellia)* |

 |

**Bosvelija** (*Boswellia*) – burserinių (*Burseraceae*) šeimos medžių gentis. Paplitusi Afrikoje, Arabijoje, Indijoje.

Augalas garsus dėl iš jo sakų gaminamų smilkalų (ladano arba olibano). Šie smilkalai naudoti senovės Egipte, Izraelyje. Pagrindinis jų gavybos regionas – pietų Arabija (Omanas, Jemenas). Į Europą atkeliavo kryžiaus žygių metu. Bosvelijos sakai naudojami aromaterapijoje, kvepalų gamyboje, iš jų gaminami eteriniai aliejai. Smilkalai naudoti žydų religiniuose ritualuose. Plačiausiai komerciškai naudojama rūšis – smilkalinė bosvelija. Tuo tarpu pluoštinė bosvelija naudojama ajurvedoje gydant artritą. Kitos rūšys taip pat pasižymi aromatinėmis bei gydomosiomis savybėmis.

Rūšys
-----

* Afrikinė bosvelija (*Boswellia frereana*)
* Kvapioji bosvelija (*Boswellia papyrifera*)
* Smilkalinė bosvelija (*Boswellia sacra*)
* Pluoštinė bosvelija (*Boswellia serrata*)
* ir kt.

Bosvelijos smilkalai
*Šis straipsnis apie miestą. Apie upę skaitykite straipsnyje Pakaža (upė).*

| Pakaža*Pacajá* |
| --- |
|        |
| 

PakažaPakaža

3°50′16″ p. pl. 50°38′16″ v. ilg.﻿ / ﻿3.83778°š. pl. 50.63778°r. ilg.﻿ / 3.83778; 50.63778﻿ (Pakaža)Koordinatės: 3°50′16″ p. pl. 50°38′16″ v. ilg.﻿ / ﻿3.83778°š. pl. 50.63778°r. ilg.﻿ / 3.83778; 50.63778﻿ (Pakaža) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės regionas |
| **Valstija** | Para (valstija) Paros valstija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1977 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 16 890  |
| **Altitudė** | 105 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Pakaža |

**Pakaža** (port. *Pacajá*) – miestas ir savivaldybė Brazilijos šiaurės rytuose, Paros valstijoje, 370 km į pietvakarius nuo Beleno, prie Pakažos upės. Praeina Transamazonijos plentas (ruožas Maraba–Altamira). Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste ir miškų kirtimu.

Savivaldybės plotas – 11 832 km², gyventojų skaičius – 49 110 (2021 m.). Kitos didesnės gyvenvietės: Aratau, Bon Žardinas, Nazarė.

Savivaldybės padėtis Paros valstijoje

Istorija
--------

Pakaža įkurta ~1971 m. pradėjus tiesti Transamazonijos plentą. Savivaldybės centras nuo 1988 m. (atskyrus nuo Portelo savivaldybės).

Šaltiniai
---------

1. PARÁ: State in North Region, *citypopulation.de*
2. ↑  PARÁ: State in North Region, *citypopulation.de*
3. ↑  Pacajá, IBGE
**Leščinovo kalnas** (lenk. *Góra Leszczynowa*), dar vadinamas ir **Kopciovo kalnas** (lenk. *Góra Kopcowa*) – moreninė kalva šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Prieraslio valsčiuje, prie Pšelomkos kaimo ir Ančios ežero. 271,93 m virš jūros lygio esanti kalva priklauso Suvalkijos kraštovaizdžio parkui, yra pasiekiama nužymėtu keliuku iš Pšelomkos kaimo. Ant kalno įrengtas medinių rastų stebėjimo punktas, be kurio vaizdas į apačioje plytintį ežerą būtų neįmanomas. Šalia auga valstybės saiugomi du klevai ir vienas gluosnis. Ant ežero kranto guli 6,75 m x 1,0 m išmatavimų riedulys.

Šaltiniai
---------

* Leščinovo kalnas Archyvuota kopija 2009-09-04 iš Wayback Machine projekto.
* Suvalkijos kraštovaizdžio parko objektai Archyvuota kopija 2008-09-26 iš Wayback Machine projekto.

Koordinatės: 54°09′14″š. pl. 22°28′54″r. ilg.﻿ / ﻿54.15387°š. pl. 22.48165°r. ilg.﻿ / 54.15387; 22.48165

Nuorodos
--------

* Kalno vaizdas iš palydovo
* Leščinovo kalnas Suvalkijos turistiniame žemėlapyje
| ***Pakeleivis 2*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Hitcher 2 |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Louis Morneau |
| Metai | 2003 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Pakeleivis 2** (angl.  *The Hitcher 2:I’ve Been Waiting*) – 2003 m. JAV sukurtas trileris, 1986 m. juostos tęsinys.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* C. Thomas Howell – Džimas Halsis
* Kari Wuhrer – Megė
* Jake Busey – Džekas
* Janne Mortil – seržantė Kibi
* Makenzie Gray – leitenantas
* Shaun Johnson – šerifas Kastiljas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po susidūrimo su kelio maniaku, Džimas taip ir neišsivadavo iš nuolat sugrįžtančių košmarų. Tapęs policininku, po 15 metų jis, gelbėdamas pagrobtą vaiką, viršijo įgaliojimus ir buvo pašalintas iš tarnybos. Sužinojęs apie tai, kapitonas Estridžas, dalyvavęs ankstesniuose įvykiuose, pakviečia jį atvykti paviešėti pas save. Džimas išsirengia į kelionę drauge su Mege. Pakeliui, nors jis ir prieštarauja, draugė paima pakeleivį, kuris pasirodo esąs maniakas. Jiems pavyksta šiuo atsikratyti, tačiau, atvykę pas Estridžą, randa išžudytą šeimą bei patys tampa pagrindiniais įtariamaisiais. Bėgant nuo policijos, Džimas žūna ir Megė, norėdama išlikti gyva, priversta viena persekioti maniaką.
Talino rotušė
**Talino rotušė** (est. *Tallinna raekoda*) yra Estijoje, Talino senamiestyje.

Talino rotušė yra vienintelė išlikusi gotikinio stiliaus rotušė Šiaurės Europoje, garsėjanti 64 metrų aukščio aštuonkampiu bokštu. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Revelio rotušė paminėta 1322 m. Tuo metu tai buvo vienaaukštis pastatas pastatytas iš kalkakmenio. XIV a. pabaigoje, kai pakilo Revelio prekybinė reikšmė Hanzos sąjungoje, rotušę imta perstatinėti. 1402−1404 m. buvo pastatytas antras aukštas, įrengta ceremonijų salė ir pastatas įgavo reprezentatyvią išvaizdą. Tokia savo išvaizda rotušė atitiko turtingo Hanzos miesto reikalavimus.

1530 m. ant rotušės bokšto buvo įrengta vėtrungė, kurią gyventojai ėmė vadinti Senuoju Tomu, miesto sargu. Miesto sargas saugo miestą jau beveik 500 metų.

2004 m. Talino rotušei sukako 600 metų.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Talino rotušė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Talino rotušė Archyvuota kopija 2014-10-04 iš Wayback Machine projekto. (anglų ir kt. kalbomis)
| ***Pakeleivis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Hitcher |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Dave Meyers |
| Metai | 2007 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 84 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Pakeleivis** (angl.  *The Hitcher*) – 2007 m. JAV sukurtas trileris, 1986 m. juostos perdirbinys.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sean Bean – Džonas Raideris
* Zachary Knighton – Džimas Halsis
* Sophia Bush – Greisė
* Neal McDonough – leitenatas Estridžas
* Kyle Davis
* Skip O‘Brien
* Yara Martinez

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Studentų Pora Džimas ir Greisė susiruošia atostogų. Važiuodami Meksikos dykuma, jie paima pakeleivį, prisistačiusį Džonu Raideriu. Pastarasis netrukus pradeda jiems grasinti, tačiau jaunuoliai sugeba išstumti jį iš automobilio. Kai atrodo, kad pavojus praėjo, juos aplenkia kitas automobilis, kuriame su kitais žmonėmis važiuoja ir Raideris. Džimas su Greise bando juos perspėti, tačiau nesuvaldo mašinos ir nuvažiuoja nuo kelio. Eidami keliu, vėliau jie randa automobilį ir išžudytą šeimą. Bandydami pakviesti pagalbą, jiedu patys tampa pagrindiniais įtariamaisiais, tačiau Raideris turi tikslą tęsi žaidimą: išžudęs policinkus, jis padeda Džimui ir Greisei pabėgti.

Apdovanojimai
-------------

* Teen Choice apdovanojimas – geriausia aktorė (S. Bush)
* World Stunt apdovanojimas (nominacija) – geriausias darbas su automobiliais
**Seminaras** (lot. *seminarium* 'daigynas', čia: 'mokykla') – pratybų, kursų rūšis, viena iš papildomo mokymo formų aukštosiose ir kitose mokyklose bei įstaigose. Seminarai taip pat pravedami ir už mokyklų sienų įvairių sričių specialistams: sporto treneriams, pedagogams, įvairių sričių menininkams, verslininkams ir pan.

Seminarai, kaip ir plenerai, simpoziumai ir pan. – neatsiejama įvairių mokymo kursų, kvalifikacijos kėlimo renginių, konferencijų, parodų dalis. Skiriami viešieji ir specializuoti seminarai (pvz. teisės, darbų saugos, buhalterinės apskaitos, sporto trenerių). Jie gali trukti nuo 1 – 2 valandų ir ilgiau, pravedami biuruose, auditorijose, konferencijų salėse, privačiose erdvėse, derinant darbą sesijose su pažintine ir kultūrine programa (pvz. ekskursija, paruošta renginio organizatorių). Taip pat seminarai vedami tiesiogiai internetu, per vaizdo konferencijų programas.

Praplečia arba apibendrina mokomojo dalyko žinias. Dažniausiai būna 3 tipų seminarai: skirti išeitam kursui įtvirtinti ir praplėsti, svarbioms kurso temoms nagrinėti ir tiriamojo pobūdžio, nesusiję su paskaitų tematika. Seminarai aukštosiose mokyklose rengiami, kai norima išsamiau išanalizuoti mokomąją medžiagą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Apie seminarą tarpt. žodžių žodyne
2. ↑  *Seminaras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXI (Sam–Skl). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
„uBlock Origin" naršyklės plėtinys
**Internetinės reklamos blokavimas** – iš dalies ar visiškai pašalinamas reklaminis turinys (reklamjuostės, iškylantieji skelbimai ir pan.) įvairių naršyklių plėtinių pagalba. Įdiegus tokį įskiepį galima pasirinkti puslapius, kuriuose norima blokuoti reklamą, laikinai sustabdyti ar vėl įjungti blokatorių. Pastarieji naršyklių plėtiniai prieinami tiek asmeninių kompiuterių, tiek planšečių, tiek išmaniųjų telefonų vartotojams.

Vartotojams internetinė reklama dažniausiai yra nepageidaujama, todėl vartotojai linkę blokuoti ją dėl įvairių priežasčių (asmeninio privatumo, brangių mobiliojo ryšio duomenų).

2015 m. žiniasklaidos planavimo agentūros „Media House" kartu su „Synopticom Ad Research" atliktas tyrimas rodo, kad 29 % 18–50 metų interneto naudotojų Lietuvoje yra įsidiegę reklamos blokatorius „Adblock" arba „Adblock Plus". Reklamą internete dažniausiai linkę blokuoti vyrai (pasaulyje – 60 % visų blokuojančių reklamą internete sudaro vyrai). Daugiausia reklamą blokuoja 19–29 metų jaunuoliai – atitinkamai 45 %.

15min.lt ir kai kurie kiti užsienio bei Lietuvos puslapiai yra nebeprieinami „AdBlock", „AdBlock Plus", „uBlock" ir kt. blokatorių vartotojams.

Išnašos
-------

1. ↑  Balčiūnienė, Rūta. „Trečdalis internautų blokuoja reklamą". *vz.lt*. Nuoroda tikrinta 2017-06-11.
2. ↑  „Naujas žingsnis: „15min" be reklamos – 1 Eur per mėnesį". *Verslo žinios*. Nuoroda tikrinta 2016-07-21.
3. ↑  „Kaip išjungti reklamos blokavimą". *15min.lt*. Nuoroda tikrinta 2017-06-11.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Interpretatorius** – programa, vykdanti kitas programas. Skirtingai nei kompiliatorius, kuris vieną kartą programinius išeities kodus paverčia kompiuteriui suprantamomis instrukcijomis ir gautą programą galima vykdyti neribotą kiekį kartų be kompiliatoriaus įsikišimo, interpretatorius išeities kodą verčia instrukcijomis kiekvieno vykdymo metu.

Palyginimas su kompiliavimu
---------------------------

Interpretuojamo kodo privalumas – jį galima vykdyti daugelyje platformų, tuo tarpu kompiliatoriaus paruošta programa gali būti vykdoma tik tam tikruose gimininguose kompiuteriuose ir/ar operacinėse sistemose. Tačiau interpretuojamo kodo programos dažniausiai vykdomos lėčiau nei kompiliuotos programos.

Interpretatoriai leidžia nesunkiai panaudoti ir kai kuriuos programavimo metodus, kurie neįmanomi naudojant kompiliatorius, pvz. kurti save modifikuojančias programas. Interpretuojami metodai leidžia žymiai laisviau naudoti duomenų tipų konversiją, kurti universalias procedūras.

Klaidų, ypač loginių, paieška, naudojant interpretatorius, taip pat žymiai lengvesnė, todėl kuriami interpretatoriai, skirti kompiliuojamoms kalboms, pvz. C. Nepaisant to, interpretuojamos programos gali turėti specifinių klaidų, susijusių su sintaksine analize vykdymo metu: tokios klaidos kompiliuojamose programose neįmanomos.

Susiję vykdymo metodai
----------------------

Yra kelios sąlyginai naujos technologijos, daugiau ar mažiau artimos interpretavimui:

* dinaminis kompiliavimas (angl. *Just in Time compilation*), kur programa ar jos moduliai kompiliuojami prieš pat vykdymą trina ribą tarp kompiliavimo ir interpretavimo.
* Kompiliavimas į pseudokodą leidžia interpretavimą pagreitinti nuo kelių iki kelių dešimčių kartų, nes visa sintaksinė kodo analizė, konstantų apskaičiavimas ir pan. gali būti įvykdyti prieš vykdant programą, o pati programa gali būti vykdoma itin našiuose interpretatoriuose.
* Vykdymas, naudojant objektinį dispečerį leidžia kompiliuojamoms kalboms įgyti interpretuojamų savybių: į programą įkompiliuojamas tam tikras modulis, kuris, kaip interpretatorius, sprendžia tipų, parametrų, funkcijų atitikimo ir pan. užduotis.
* Kai kuriais atvejais interpretuojama kalba parašyta programa gali būti sukompiliuota į vieną vykdomąjį dvejetainį failą, kuriame yra minimalus interpretatorius bei pati interpretuojama programa. Taip „kompiliuota" programa eiliniam naudotojui niekuo nesiskiria nuo tikrai kompiliuotos.

Interpretuojamos kalbos
-----------------------

*Pagrindinis straipsnis – Interpretuojamos kalbos*.
Kelios tipinės interpretuojamos kalbos:

* BASIC (dauguma variantų)
* JavaScript
* Logo
* Lisp (senesnieji variantai)

Kai kurios kalbos pirma kompiliuoja kodą į pseudokodą, o vykdymo metu interpretuoja pseudokodą:

* Perl
* Python
* Java (dažniausiai vykdymo metu kompiliuojama)
* .NET šeimos kalbos (kompiliuojama prieš pirmą kartą naudojant)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Programavimo kalbos
Koordinatės: 54°38′54″š. pl. 25°35′48″r. ilg.﻿ / ﻿54.648289°š. pl. 25.596618°r. ilg.﻿ / 54.648289; 25.596618

|  |
| --- |
| **Vilniaus rajono  Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla** |
| Vilniaus rajono  Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla herbasVilniaus rajono  Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla herbas |
| Vilniaus rajono  Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Vilnelės g. 18, Pakenė |
| **Direktorius(-ė)** | Eleonora Kolesnik |
| **Mokinių skaičius** | 122 |
| **Įkūrimo data** | 1919 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 17 |

**Vilniaus rajono Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj. Pakenėje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191318896. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba.

Mokykla 2016 m.

Istorija
--------

Mokykla įkurta 1919 m. Iš pradžių ji buvo pradinė mokykla, kurioje vaikai mokėsi rusų kalba. Nuo 1920 metų pradėta mokyti lenkų kalba. Mokykla savo pastato neturėjo, nuomojo patalpas pas Pakenės, Kenos, Ropėnų kaimų šeimininkus. 1952 m. mokykla išaugo į septynmetę. 1955-1959 m. mokykla persikėlė į Pakenės kaimą. 2000 m. mokykla tapo dešimtmetė. Kadangi trūko patalpų, mokykla dirbo dviem pamainom. 

Mokykloje yra dešimt klasių, priešmokyklinio ugdymo grupė ir prailgintos dienos grupė. Yra dėstomos trys užsienio kalbos: rusų, anglų, vokiečių. Veikia 19 įvairių būrelių. Mokiniai aktyviai dalyvauja užklasinėje veikloje, gražiai pasirodo įvairiuose festivaliuose, šventėse. 2002 m. renovuotas mokyklos pastatas, įrengta jauki valgykla, salė, tualetai.

Direktoriai
-----------

* 1964 m. Eleonora Kolesnik.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Interneto bendrovės sudaro apie pusę NASDAQ indekso svorio.
**Interneto bendrovių burbulas (aukštųjų technologijų bendrovių, dot com burbulas)** buvo spekuliatyvus burbulas, apimantis 1995–2000 m. tarpsnį, pasiekęs aukščiausią tašką kovo 10 dieną NASDAQ akcijų indeksui palietus 5132.52 atžymą. 

Pernelyg didelis optimizmas ir spekuliaciniai motyvai išpūtė interneto bendrovių burbulą. 1995–2000 m. dėl sparčiai brangstančių interneto bendrovių ir su jomis susijusių įmonių akcijų (išaugino „Nasdaq Composite" indeksą 640 proc. iki visų laikų aukščiausio taško. Tačiau nuo 2000 m. gegužės mėnesį buvusių aukštumų indeksas nukrito maždaug 78 proc. ir rinkos kapitalizaciją sumažino 6 trilijonais dolerių). Smarkiai kilo visa akcijų rinka. Nuo 1999-ųjų per metus JAV NASDAQ akcijų indeksas padvigubėjo. Tačiau 2000 m. šis burbulas pradėjo bliūkšti.

Interneto bendrovių manija
--------------------------

Dvidešimtojo amžiaus devintasis dešimtmetis buvo informacinių technologijų (IT) triumfo liudininkas. Kompiuterių plitimas sukėlė programinės įrangos gaminimo bumą, pritraukusį rizikos kapitalistų pinigus. Pateikę pirminį viešąjį akcijų siūlymą vis daugiau ir daugiau IT bendrovių pateko į vertybinių popierių rinką. IT bendrovių akcijos buvo įtrauktos į NASDAQ, elektroninės vertybinių popierių biržos, sąrašus. Telekomunikacijų, interneto ir pažangią programinę įrangą gaminančios bendrovės buvo pavadintos naujosios ekonomikos bendrovėmis, nors dauguma jų net nebuvo pelningos. Buvo manyta, kad inovacinių technologijų lyderių apyvarta greitai padidės, o jų akcijos pradės nešti pelną. Naujosios ekonomikos bendrovės dažniausiai neuždirbdavo pelno, todėl analitikai sugalvojo naujus būdus ir rodiklius bendrovėms įvertinti, kad pateisintų tą kainą, kurią investuotojai buvo pasirengę mokėti už pelno neuždirbančių bendrovių akcijas.

Technologinė manija pasiekė viršūnę 2000 m. Investuotojai pradėjo abejoti savo viltimis gauti pelną ir nusprendė parduoti akcijas. Paaiškėjo, kad daug interneto bendrovių manipuliavo apskaitos duomenimis, o tai dar labiau pablogino finansiškai nesaugių bendrovių padėtį. NASDAQ indeksas krito 80 proc. nuo savo aukščiausios reikšmės 2000-jų pradžioje ir iki šiol nepasiekė prieš griūtį buvusio lygio. Daugelio vartotojų indėliai buvo vienaip ar kitaip susiję su vertybinių popierių rinka, todėl akcijų rinkos griūtis neišvengiamai paveikė visą ekonomiką.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Civilinės teisės sąvadas. 1583 m. leidimas
**Civilinis kodeksas** (lot. *codex* 'sąvadas'), civilinis teisynas – civilinės teisės sąvadas, civilines teisines normas kodifikuojantis (sisteminantis) teisės aktas (įstatymas).

Civiliniu teisynu kodifikuojama galiojanti privatinė (civilinė, komercinė) teisė, normos išdėstomos vieninga forma bei viename akte. Teisės aktui būdinga tam tikra tvarka. Remiamasi modernia atitinkamo laikmečio teisės technika bei civiline teisėtyra, ligtoline praktika.

Pagal civilistikos teorija gali būti išskiriama:

* Dualistinės teisės tradicijos kodeksas – jame kodifikuota privatinė teisė (komercinė ir civilinė teisė)
* Monistinės teisės tradicijos kodeksas – susisteminta tik civilinė teisė; komercinė teisė kodifikuojame atskiru sąvadu (*Komercinis kodeksas*).

Istorija
--------

Vienas seniausių civilinės kodifikacijos Europoje pavyzdžių – *Corpus iuris civilis*. Kiti istoriniai sąvadai:

* Hamurapio teisynas (apie 1780 m. pr. m. e.), Mesopotamija
* Saksonijos civilinis kodeksas
* 1756 m. *Codex Maximilianeus bavaricus civilis*, Bavarija
* 1792 m. *Allgemeines Landrecht*, Prūsija

Galiojantys civiliniai teisynai, įtakoję Europos valstybių privatinę teisę (Kontinentinė teisė):

* 1804 m. *Code civil des Français* (*Code Napoléon*, *Code civil*), Prancūzija
* 1812 m. *Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch*, Austrija
* 1900 m. *Bürgerliches Gesetzbuch*, Vokietija

Lietuvoje
---------

Lietuvoje galiojo įvairūs privatinės teisės (civiliniai) teisynai:

* Lietuvos statutai (privatinės ir viešosios teisės kodifikacija)
* 1964 m. LTSR civilinis kodeksas (su vėlesniais pakeitimais ir papildymais).

Šiuo metu Lietuvoje veikia 2000 m. Lietuvos Respublikos civilinis kodeksas, priimtas Lietuvos Respublikos Seimo 2000 m. liepos 18 d. Įsigaliojo nuo 2001 m. liepos 1 d.
Kosmonautų rengimo centro panorama
**Jurijaus Gagarino kosmonautų rengimo centras** (rus. *Центр подготовки космонавтов имени Ю. А. Гагарина*) − pagrindinis kosmonautų rengimo centras Rusijoje, Pamaskvėje, Žvaigždžių miestelyje (*Звёздный городок*), 25 km į šiaurės rytus nuo Maskvos.

Nuo 1960 m. čia buvo rengiami buvusios TSRS, Rusijos ir kai kurių užsienio valstybių piliečiai skrydžiams į kosmosą.

Istorija
--------

Anksčiau šioje vietoje įkurta slapta oro pajėgų bazė, net ir pagal sovietinius standartus itin stipriai saugoma. Ji nebuvo pažymėta nė viename sovietinių laikų žemėlapyje ir slėpėsi tankiame miške, maždaug 30 km į šiaurės rytus nuo Maskvos.

Plečiantis kosmoso programoms, atsirado poreikis įsteigti kosmonautų mokymo centrą. Pastačius jį, perspektyvūs būsimi kosmonautai ėmė kraustytis čia su šeimomis. Karinis objektas pamažu peraugo į teisėtą, bet uždarą miesto tipo gyvenvietę ir taip gimė Žvaigždžių miestelis. 

Kosmonautų rengimo centro viršininko pavaduotoju iki savo lėktuvo katastrofos buvo J. Gagarinas. Manyta, kad netrukus jis galėjo tapti ir viršininku. Tačiau jo mirtis viską pakeitė.

Nuo 2009 m. Kosmonautų rengimo centrui vadovauja buvęs rusų kosmonautas Sergejus Krikaliovas.

Priėmimo sąlygos
----------------

Dokumentus priima Kosmonautų rengimo centras. Jo tinklalapyje paskelbti oficialūs konkurso dokumentai, nurodomi reikalingi pateikti dokumentai ir kita. Kandidatai turi būti baigę aukštąjį mokslą, pageidautina turėti darbo aviacijos ir raketų bei kosmoso pramonės srityje patirties, taip pat turi atitikti labai konkrečius fizinio pasirengimo, medicinos ir psichologijos reikalavimus. Priimami tik Rusijos piliečiai, ne vyresni kaip 33 metų amžiaus. Kandidatai gali būti netgi teisti, tačiau teistumas turi būti pasibaigęs, išskyrus atvejus, jei teisti už valstybės paslapčių atskleidimą. Kandidatai privalo turėti pakankamai kultūrologijos žinių ir gerai mokėti anglų kalbą.

Nors konkrečiai nepaminima, greičiausiai kandidatuoti gali tiek moterys, tiek vyrai, kadangi leidžiamas pretendentų ūgis yra 150−190 cm, o svoris − 50−90 kg. Kandidatams keliami konkretūs fizinio pasirengimo reikalavimai: 1 km nubėgti greičiau nei per 3 min. 35 sek. o 60 m − per 8,5 sek. bent 14 kartų prisitraukti prie skersinio ir t. t. 

Kiek būsimųjų kosmonautų gali būti atrinkta ar iki kada konkursas vyksta, neskelbiama.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jurijaus Gagarino kosmonautų rengimo centras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kosmonautų rengimo centro tinklalapis (rusų ir anglų k.)
| Manheimasvok. *Mannheim* |
| --- |
|              |
| *Senovinis vandens bokštas* |
|  |
| 

ManheimasManheimas

49°29′20″ š. pl. 8°28′9″ r. ilg.﻿ / ﻿49.48889°š. pl. 8.46917°r. ilg.﻿ / 49.48889; 8.46917﻿ (Manheimas)Koordinatės: 49°29′20″ š. pl. 8°28′9″ r. ilg.﻿ / ﻿49.48889°š. pl. 8.46917°r. ilg.﻿ / 49.48889; 8.46917﻿ (Manheimas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Badenas-Viurtembergas Badenas-Viurtembergas |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 311 142  |
| **Plotas** | 144,96 km² |
| **Tankumas** (2008) | 2 146 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Manheimas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Mánheimas |

**Manheimas** – miestas pietvakarių Vokietijoje, antras po Štutgarto pagal gyventojų skaičių miestas Badeno-Viurtembergo žemėje. Reino upė skiria miestą nuo Liudvigshafeno miesto, Reino krašto-Pfalco žemėje.

Manheimas yra išsidėstęs Reino ir Nekaro upių santakoje. Šiame metropoliniame regione, kuriame gyvena per 2,4 mln. gyventojų, Manheimas yra didžiausias miestas. Miesto centras yra unikalus tuo, kad gatvės išdėstytos kvadratais, sistema yra panaši į Šiaurės Amerikos miestų. Pagrindinė gatvė veda link XVIII a. pilies, kurioje įsikūręs Manheimo universitetas. Manheimo miesto simbolis yra vandens bokštas, esantis rytinėje centro dalyje.

Svarbūs išradimai priskiriami miestui: Karl Drais 1817 m. pagamino dreziną, Karlo Benco 1886 m. pagamintas pirmasis pasaulyje automobilis išriedėjo į gatves ir 1921 m. čia buvo išrastas pirmasis traktorius.

Pirmą kartą miesto vardas (*Heim des Manno*, liet. k. „vyro namai") paminėtas 766 metais.

Sportas
-------

### Futbolas

* SV Waldhof Mannheim
* VfR Mannheim

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bertha Benz Memorial Route*

Nuorodos
--------

* Manheimas
**Civilinės būklės aktas** – oficialiai registruojamas veiksmas ar įvykis, dėl kurio keičiasi fizinio asmens teisinė padėtis; aktas apie fizinio asmens civilinę būklę. Pagal subjektą aktų registracija gali būti bažnytinė arba valstybinė.
Valstybė Lietuvoje privalomai registruoja šiuos civilinės būklės aktus: asmens gimimą; asmens mirtį; santuokos sudarymą; santuokos nutraukimą; įvaikinimą; tėvystės (motinystės) pripažinimą ir nustatymą; vardo ir pavardės pakeitimą; asmens lyties pakeitimą; partnerystę (LR CK 2.18 straipsnis).

Civilinės būklės aktus, išskyrus partnerystę, registruoja civilinės metrikacijos įstaigos, padarydamos atitinkamą įrašą civilinės būklės aktų įrašų knygose ir asmeniui išduodamos atitinkamo akto įrašo liudijimą.

Civilinės būklės aktų registravimo, aktų įrašų keitimo, papildymo ir ištaisymo tvarką nustato LR CK kodekso trečioji knyga.

Kompetencija
------------

Civilinės metrikacijos įstaigos iškaba (Vokietija, Nordrhein-Westfalen)
Miestų ir rajonų civilinės metrikacijos įstaigos Lietuvoje registruoja gimimą, tėvystės pripažinimą, tėvystės nustatymą, santuokos sudarymą, santuokos nutraukimą, įvaikinimą, vardo, pavardės, tautybės pakeitimą ir mirtį.

Miestų, kuriuose nėra civilinės metrikacijos įstaigų, seniūnijų (išskyrus savivaldybių centrų seniūnijas) seniūnai turi teisę registruoti mirtį.

Lietuvos Respublikos konsulinės įstaigos turi teisę registruoti Lietuvos Respublikos piliečių gimimą, santuoką ir mirtį.

Civilinės būklės aktai Lietuvoje registruojami, atkuriami, keičiami, papildomi ir ištaisomi, laikantis Civilinės metrikacijos taisyklių, kurias tvirtina LR teisingumo ministras.

Civilinės būklės aktų įrašų įrašymo civilinės metrikacijos įstaigose ir seniūnijose teisėtumą prižiūri Teisingumo ministerija jos nuostatuose nustatyta tvarka.

Civilinės metrikacijos įstaigose registruojant civilinės būklės aktus, taip pat ištaisant ir keičiant aktų įrašus, valstybės rinkliava imama įstatymų nustatyta tvarka.

Įrašymas
--------

Sovietinis gimimo liudijimas, 1972 m.
Civilinės būklės aktų įrašai Lietuvos įstaigų įrašomi lietuvių kalba. Vardas, pavardė ir vietovardžiai rašomi pagal lietuvių kalbos taisykles.

Draudžiama įrašyti civilinės būklės aktų įrašus sau, savo sutuoktiniui, tėvams, vaikams, broliams ir seserims.

Įrašant civilinės būklės aktų įrašus, turi būti pateikiami dokumentai, patvirtinantys pareiškėjų asmens tapatybę ir aktus, registruotinus civilinės metrikacijos įstaigose.

Kiekvienas įrašomas civilinės būklės akto įrašas turi būti perskaitomas pareiškėjams, jų ir aktą surašančio pareigūno pasirašomas ir patvirtinamas civilinės būklės aktus registruojančios įstaigos antspaudu. Apie gimimo, santuokos sudarymo, santuokos nutraukimo, pavardės, vardo, tautybės pakeitimo ir mirties įrašų įrašymą pareiškėjams išduodami atitinkami liudijimai.

Įrašų nuginčijimo ir anuliavimo tvarka
--------------------------------------

Civilinės būklės aktų įrašai gali būti nuginčyti tik teismo tvarka. Atkurtieji civilinės būklės aktų įrašai, kai surandami pirminiai įrašai, anuliuojami civilinės metrikacijos įstaigos vadovo sprendimu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR CK (Statusas: Aktuali 2011-01-04)
| Kovylkinas*Ковылкино* |
| --- |
|        |
| *Geležinkelio stotis* |
|  |
| 

KovylkinasKovylkinas

54°02′00″ š. pl. 43°55′00″ r. ilg.﻿ / ﻿54.03333°š. pl. 43.91667°r. ilg.﻿ / 54.03333; 43.91667﻿ (Kovylkinas)Koordinatės: 54°02′00″ š. pl. 43°55′00″ r. ilg.﻿ / ﻿54.03333°š. pl. 43.91667°r. ilg.﻿ / 54.03333; 43.91667﻿ (Kovylkinas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Mordovija Mordvija |
| **Rajonas** | Kovylkino rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 19 793  |
| **Altitudė** | 140 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kovylkinas |

**Kovylkinas** (rus. *Ковылкино*, mokš. *Лашма Ош*) – miestas Rusijoje, vakarų Mordovijoje, 84 km į vakarus nuo Saransko, Mokšos kairiajame krante, prie Lašmos žiočių. Rajono centras. Keliai į Saranską, Nižnyj Lomovą, Krasnoslobodską. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Samaros linijos. Maisto (duonos, mėsos, aliejaus), elektrotechnikos pramonė. Veikia krašto muziejus. Yra 2 cerkvės. Netoliese – sanatorijų kompleksas „Mokša".

Istorija
--------

Dabartinio miesto vietoje stovėjo mokšų gyvenvietė Lašma. Vėliau užimta totorių. XVIII a. pastačius cerkvę pervadinta į Voskresenskaja Lašmą. Priklausė dvarininkams Arapovams. 1892 m. nutiesus geležinkelį, ėmė smarkiai augti. 1919 m. tuometė Arapovo geležinkelio stotis pervadinta į Kovylkiną (geležinkelių komisaro Stepano Kovylkino garbei). Nuo 1940 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1960 m. – miestas (prie jo prijungta Voskresenskaja Lašma).

Šaltiniai
---------

1. RUSSIA: Republic of Mordovia, *citypopulation.de*
2. ↑  RUSSIA: Republic of Mordovia, *citypopulation.de*
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 217
Koordinatės: 14°24′ p. pl. 145°52′ v. ilg.﻿ / ﻿14.400°š. pl. 145.867°r. ilg.﻿ / 14.400; 145.867

Vaizdas į Manihio lagūną
Palydovinė nuotrauka
**Manihis** – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Karaliaus Jurgio salų grupėje, 500 km nuo Taičio. Įeina į Manihio komuną. Sausumos plotas – 13 km². 650 gyventojų (2017 m.). Gyventojų tankumas – 50 gyv./km². Svarbiausia gyvenvietė – Paeua.

Manihio atolas gulsčio ovalo formos, 27 km pločio ir 8 km ilgio. Šiaurinė žiedo dalis platesnė, pietinė sudaryta iš mažų salelių, atskirtų protakomis. Vienintelė laivuojama protaka (Tairapa) yra atolo pietvakariuose. Salos aukštis iki 9 m. Lagūnos plotas 160 km². Joje randami perlai. Manihis – viena iš pagrindinių juodųjų perlų radimviečių Tuamotu salyne. Yra nedidelis aerodromas. Turizmas (povandeninis nardymas).

Atolas apgyvendintas apie 600 metus. Yra išlikusios 2 senovės polineziečių ceremonijų platformos, pagamintos iš koralų. Salą 1616 m. atrado olandų jūrininkai Willem Schouten ir Jacob Le Maire. Manihis buvo pirmoji jų atrasta Ramiojo vandenyno vieta, kur buvo galima gauti geriamo vandens, todėl pavadinta *Waterlandt* ('vandens žemė').

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recensement de 2017 – Répartition de la population de la Polynésie française par îles, *Institut de la statistique de la Polynésie française* (ISPF)

Nuorodos
--------

* Žemėlapis Archyvuota kopija 2007-03-05 iš Wayback Machine projekto.
**Interneto portalas** (dar kitaip *interneto vartai*) – interneto svetainė, kuri teikia vartotojui įvairias paslaugas ir informaciją. Interneto portalu taip pat vadinamas tinklalapio puslapis, kuriame vienodu formatu pateikiama informacija iš įvairių šaltinių (tokie interneto portalai vadinami ir navigacinėmis svetainėmis). Interneto portalai skirstomi į horizontalius (universalius, bendruosius) portalus, kurie apima įvairiausias temas ir paslaugas ar yra kelių kompanijų bendra platforma, orientuoti į plačią auditoriją, bei vertikalius (nišinius) portalus – siauros tematikos portalus, orientuotus į tam tikrą interesų grupę. Portale paprastai skelbiamos naujienos, įvairi informacinė medžiaga (orų prognozės, biržų naujienos ir kt.). Teikiamos elektroninio pašto, interneto paieškos, elektroninės komercijos, interneto forumų, interneto pokalbių ir kt. paslaugos. Lietuvoje veikia „Delfi", „Verslo žinių" dienraščio portalas internete, LRT portalas ir kt. Pasauliniu mastu veikia „Microsoft" MSN, „Yahoo!" ir kt. portalai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Enciklopedinis kompiuterijos žodynas". Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos institutas. (Vilnius, 2000)
| **Jurgita Šiugždinienė** |
| --- |
|  |
| 2021 m. |
| Gimė | 1972 m. kovo 1 d. (51 metai)Kaunas |
| Tautybė | Lietuvė |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Sutuoktinis (-ė) | Raimondas Šiugždinis |
| Vaikai | Goda ŠiugždinytėVilius Šiugždinis |
|  |
| Veikla | Politikė |
| Pareigos | ŠMSM ministrė2020–2024 m. Seimo narė |
| Partija | TS-LKD (nuo 2012) |
|  |
| Išsilavinimas | B (1994), M (1996) D (2008) |
| Alma mater | KTU |

**Jurgita Šiugždinienė** (g. 1972 m. kovo 1 d. Kaune) – Lietuvos politikė, vadybos specialistė.

Biografija
----------

### Išsilavinimas

1990 m. baigė Kauno 26-iąją vidurinę mokyklą. 1994 m. įgijo KTU Verslo administravimo bakalaurą, 1996 m. – magistrą. 2008 m. apgynė disertaciją, tapo soc. mokslų daktare.

### Karjera

1998–2003 m. KTU Savivaldos mokymo centro direktorė. 2003–2007 m. Jungtinių Tautų vystymo programos Regioninio centro Europai ir NVS (Bratislava) patarėja vietos savivaldos ir decentralizacijos klausimais. 2008–2009 m. KTU Viešojo administravimo katedros vedėja. 2008–2020 m. KTU Socialinių, humanitarinių mokslų ir menų fakulteto docentė. 2013–2015 m. šio fakulteto dekanė. 2015–2017 m. KTU prorektorė studijoms. 2017–2018 m. KTU laikinoji rektorė.

#### Politika

2009–2012 m. Ministro Pirmininko tarnybos Strateginio valdymo departamento direktorė. 2012 m. Ministro Pirmininko tarnybos vicekanclerė ir laikinoji kanclerė.

2018–2020 m. TS-LKD sekretoriato strateginės grupės vadovė.

2019–2020 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė.

2020–2024 m. Seimo narė, išrinkta Šilainių apygardoje..

2020-2023 m. 18-osios (I. Šimonytės) Vyriausybės švietimo, mokslo ir sporto ministrė.

Įvertinimas
-----------

2017 m. Prancūzijos Akademinių palmių ordinas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4 5  ŠMSM > Vadovybė > Jurgita Šiugždinienė
4. ↑
5. ↑  ŠIUGŽDINIENĖ JURGITA Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.. „Kas yra kas Lietuvoje 2018".
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
II amžiaus romėnų legionieriaus rekonstrukcija. Šis legionierius dėvi neteisingai sukurtą maniką ant jo dešinės rankos, plokštelės turėtų persidengti aukštyn, o ne žemyn, kaip parodyta čia. (Rekonstrukcija)
**Manika** (lot. *manica* 'rankovė') – geležinis ar bronzinis rankos šarvas su išlenktomis užsiklojančiomis metalinėmis plokštėmis, pritvirtintomis prie odinių juostų. Manikas naudojo gladiatoriai krupeliarijai, o vėliau – kareiviai.

Legionierius su plokštelinė manica (lot. *manica laminata*) su gladijumi ir dakų falksmanas

Kilmė ir ankstyvasis naudojimas
-------------------------------

Romėnų kariuomenė 21 m. e. m. Floro ir Sakroviro maište kovėsi su krupeliarijais. Trajano dakų karų metu romėnų kariai vilkėjo trumparankoves lorikas segmentatas, o rankas nuo falksų saugojo manikos. Falksais, turinčiais pjautuviškas geležtes, būdavo įmanoma atakuoti kūno dalis už skydo. Manikos ir antblauzdžių naudojimą paliudija keli bareljefai ant Trajano laikų paminklų (Trajano Trofėjo ir Trajano Kolonos), bet, matyt, tada manikas naudojo legionieriai, bet ne auksiliarijai. Tai rodo, kad manikos buvo naudotos Dakijos kampanijoje, bet nėra aišku, kiek plačiai tada jas naudojo.

Paplitimas ir vėlesnis naudojimas
---------------------------------

Manikų likučiai aptikti Britanijoje, Austrijoje, prie Dunojaus, Ispanijoje, Rumunijoje.. Tai rodo, kad I a. Romos kariuomenė plačiai naudojo manikas. Skulptūra Alboje Julijoje rodo, kad manikas naudojo ir II–III a. Yra atvaizdų su manikomis iš maždaug 400 m. e. m.

Sandara ir naudojimas
---------------------

Plokštelinę maniką sudarydavo:

* antpetinė plokštė
* 35 metalinės (geležinės ar bronzinės) juostos – 25–30 mm pločio ir 0,35–0,5 mm storio. Skirtos žastui ilgesnės. Kiekviena juosta apatinėje dalyje turi skyles, pro kurias prakišamos vario lydinio kniedės, sutvirtinančios juostas su oda. Juostų kraštuose buvo dar po vieną skylę, pro kurias, manoma, būdavo pravertas sutvirtinantis raištelis. Kelios apatinės juostos kartais būdavo sukniedijamos.
* 90–120 kniedžių, metalui tvirtinti prie odos
* 3–4 odos ruošiniai
* paminkštintas pamušalas.

Būdinga romėnų kalavijininkų rankos padėtys būdavo žastas orientuotas vertikaliai, prispaustas prie liemens, o dilbis nukreiptas pirmyn, nykščiu į viršų. Gali būti, kad juostos būdavo per trumpos, kad apimtų visą žasto apimtį, tad užpakalinė rankos dalis likdavo nešarvuota. Juostos užsiklodavo taip, kad kirtis į žastą nuslydavo žemyn, o alkūnės vidinė dalis būdavo pridengta keliais kuostų sluoksniais.

Nuorodos
--------

1. ↑  The Manica. In: Roman Military Research Society.
2. ↑  MANICA--Segmented Armguard
3. 1 2 3  The Manica. In: Roman Military Research Society.
4. ↑  Legion XXIV’s study of the hoard
5. ↑  National Museums Scotland catalogue entry[neveikianti nuoroda]
6. 1 2  Lorica Segmentata – (Vol. I.) – A Handbook of Articulated Roman Plate Armour. Journal of Roman Military Equipment Studies, Monograph 1, 2002. ISBN 0 953 9848 42, ISSN 1477-8645. M. C. Bishop. Chapter 8. Other segmental armour. pages 68-72.
**Interneto robotas** – specializuota programa, imituojanti internete įprastine naršykle dirbantį žmogų. Roboto tikslai gali būti įvairūs. Paprasčiausiu atveju jis kaupia tinklalapyje esančius raktažodžių sąrašus, kurie vėliau panaudojami reikiamo tinklalapio paieškai (Google, Altavista ir daugelis kitų). Mažiau draugiškai nusiteikę robotai renka tinklalapiuose pasitaikančius elektroninio pašto adresus, kuriais paskui siuntinėjamas Elektroninės šiukšlės. Toks robotas atpažįsta tinklalapyje esančias nuorodas ir jomis seka į vis naujus ir naujus puslapius. Specialiems tikslams (tarkim, kai kurioms bioinformatikos sritims) kuriami ir sudėtingesni robotai, gebantys užpildyti žmonėms skirtus tinklalapio formuliarus, perskaityti serverio atsakymą, atrinkti reikiamus jo fragmentus, pateikti juos kitiems formuliarams, patys spręsti apie vieno ar kito puslapio aplankymo būtinybę ir pan. Daugelis interneto svetainių turi ir robotams skirtą puslapį (dažniausiai *robots.txt*), padedantį jiems orientuotis.

Jei serveris robotų nepageidauja, jis paprastai atskiria juos nuo žmonių liepdamas atpažinti paveiksliuke rodomas įvairiai „išvartytas", nevienodo dydžio raides. Pašto adresai neretai apsaugomi juos perrašant taip, jog atpažintų ir suprasti galėtų tik žmogus (user@server.com -> user AT server DOT com) ar maskuojami įvairiomis JavaScript gudrybėmis, nors prieš sudėtingesnes programas tai nepadeda. Radikali priemonė yra tinklalapyje pateikti ne adresą, o tiesiog teksto lauką, kuriame surenkamą žinutę tinklalapio serveris persiunčia pačiame tinklalapyje nenurodytu adresu.

Interneto robotai yra kompiuterinės programos. Jie nėra paprastai žodžiu *robotas* nusakomos mašinos.

Nuorodos
--------

* – Dokumentacija apie robotams skirtą svetainės puslapį
* – Google siūlo pasikviesti robotus į jūsų tinklalapį.
* Dar žr. Botas (programa)
* Stalkerio algoritmas
**"Vilties švyturys"** – lietuviškas paramos fondas.

Pagrindinis reabilitacijos bendruomenės tikslas – padėti žmonėms, priklausomiems nuo narkotikų, alkoholio ir psichoaktyvių medžiagų, ir integruoti juos į socialų gyvenimą.

Veiklos teritorija – Lietuvos Respublika (būstinė – Ąžuolų 2, Kalbnaberžės km, Kėdainių raj.).

Veikla
------

Įgyvendinant bendruomenės tikslus narkomanų sveikimui ir reabilitacijai adaptuota „Daytop" programa (lygtinai nuteistų priklausomų nuo narkotikų jaunų žmonių gydymas). Ši programa sukurta JAV, plačiai taikoma Vokietijoje, Latvijoje ir kitose valstybėse.

Pagrindinis „Daytop" programos principas – terapinė bendruomenė, kuri padeda keisti vartojančio psichoaktyvias medžiagas žmogaus įpročius ir formuoti sveiko ir blaivaus gyvenimo įgūdžius. Svarbus programos tikslas – siekti paciento mąstymo, elgsenos ir gyvenimo būdo pasikeitimo. Ši programa praturtinta Minesotos programa.

Naudojamasi alkoholikų gydyme sukauptais metodais ir filosofija. Reabilitacijos trukmė vieneri metai ir daugiau. Programa skirta visoje Lietuvos Respublikos teritorijoje gyvenantiems asmenims, kurie turi problemų su narkotikų ar alkoholio vartojimu.

Nuorodos
--------

Labdaros ir paramos fondo tinklalapis (lietuvių, anglų, rusų, vokiečių k.)
Knygnešys Vincas Juška
**Vincas Juška** (1860 m. lapkričio 28 d. Rubikai prie Šerkšnėnų – 1939 m. sausio 17 d. Žemaičių Kalvarija) – draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas.

Biografija
----------

Valstietis. Draudžiamąją lietuvišką spaudą pradėjo platinti apie 1880 m. Nuo 1884 m. spaudos atsigabendavo iš Tilžės, jos gaudavo iš J. Zabermano, J. Angrabaičio bei kitų ir pats platindavo. Ne kartą Rusijos imperijos sienos sargybos apšaudytas, persekiotas, sulaikytas policijos. 1895–1896 m. kalintas, vėliau turėjo gyventi Rygoje iki 1903 m. neviešai policijos prižiūrimas. Tada draudžiamąją lietuvišką spaudą pradėjo gabenti iš Žemaičių Kalvarijos ir platinti tarp Rygos lietuvių. 1900 m. dėl to kvostas, vengdamas suėmimo slapta išvyko į JAV. Dirbo anglių kasyklose. 1924 m. grįžo į Lietuvą. Jo pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Benjaminas Kaluškevičius. *Vincas Juška*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006

* VINCENTAS JUŠKA
Koordinatės: 53°40′24″ š. pl. 166°38′54″ v. ilg.﻿ / ﻿53.67333°š. pl. 166.64833°r. ilg.﻿ / 53.67333; 166.64833

Unalaškos palydovinė nuotrauka
**Unalaška** (angl. *Unalaska*, aleut. *Nawan-Alaxsxa*) – sala Aleutų salyne, esančiame tarp Beringo jūros ir Ramiojo vandenyno, Lapių salų spiečiuje. Priklauso JAV, Aliaskai. Plotas – 2720 km². Salos ilgis 128 km, plotis iki 56 km. Kranto linija labai vingiuota, gausu užutėkių, pusiasalių. Paviršius kalnuotas, iškyla iki 2036 m (veikiantis Makušino ugnikalnis). Unalašką dengia ledynai, būdinga tundros augmenija.

Unalaškoje 2000 m. gyveno 1759 žmonės, daugiausia aleutai. Pagrindinė gyvenvietė – Unalaška. Pagrindinis uostas Dač Harboras yra gretimoje Amaknako salelėje.

1714 m. salą pasiekė pirmas europietis – Vitas Beringas. Rusai Unalaškoje 1759 m. įsteigė koloniją, bet ją užpuolė ir sunaikino aleutai. 1788 m. salą pasiekė ispanų (Estebano Chosė Martineso ir Gonsalo Lopeso de Haro) bei Džeimso Kuko ekspedicijos.

* Makušino ugnikalnisMakušino ugnikalnis
* Unalaškos užutėkisUnalaškos užutėkis
* Unalaškos gyvenvietėUnalaškos gyvenvietė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 448


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Unalaška** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Tunchaisp. *Tunja* |
| --- |
|              |
| *Katedra ir Bolivaro aikštė* |
|  |
| 

TunchaTuncha

5°32′0″ š. pl. 73°22′0″ v. ilg.﻿ / ﻿5.53333°š. pl. 73.36667°r. ilg.﻿ / 5.53333; 73.36667﻿ (Tuncha)Koordinatės: 5°32′0″ š. pl. 73°22′0″ v. ilg.﻿ / ﻿5.53333°š. pl. 73.36667°r. ilg.﻿ / 5.53333; 73.36667﻿ (Tuncha) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Kolumbijos vėliava Kolumbija |
| **Departamentas** | Bojakos departamentas Bojaka |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1539 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 168 079  |
| **Altitudė** | 2 810 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Tuncha |

**Tuncha** (isp. *Santiago de Tunja* arba *Tunja*) – miestas centrinėje Kolumbijos dalyje, Rytų Kordiljeros slėnyje, 2800 m aukštyje. Bojaka departamento centras. 120 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1539 m. rugsėjo 6 d. Išlikę daug istorinių paminklų, siekiančių XVI a. – barokinė Santo Domingo katedra Bolivaro aikštėje, miesto įkūrėjo namas, *Juan De Castellanos* namas. Keliskart per metus vyksta spalvingos fiestos.

Siuvimo, maisto pramonė. Netoliese išgaunamos akmens anglys. Yra net 3 universitetai: Bojaka, Santo Tomas, Pedagogikos ir Technologijų.

Nuorodos
--------

* Bojaka universitetas
* Turizmas, istorija