recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mars 3 |
| --- |
|  |
|  |
| **Šalis:** |  TSRS |
|  |
| **Organizacija:** |
|  |
| **Misijos tikslas:** | Marsas |
|  |
| **Programa:** | Mars programa |
|  |
| **Misijos tipas:** | Dirbtinis palydovas ir nusileidimo aparatas |
|  |
| **Paleidimo data:** | 1971 m. gegužės 28 d. |
|  |
| **Paleidimo įrenginys:** | Tyazheliy Sputnik |
|  |
| **Masė:** | 4 650 kg |
|  |
| **Misijos rezultatas:** | Dalinai sėkminga |

**Mars 3** – SSRS bepilotis erdvėlaivis, skirtas Marso tyrimams. „Mars 3" priklausė programai „Mars". „Mars 3" buvo identiškas kitam šios programos erdvėlaiviui „Mars 2". Šie du erdvėlaiviai buvo sudaryti iš dviejų dalių – dirbtinio palydovo ir nusileidimo aparato.

Dirbtinio palydovo pagrindinė misija buvo Marso paviršiaus ir debesų fotografavimas, temperatūrų matavimas, atmosferos stebėjimas ir pan. Dirbtinis palydovas savo misiją baigė 1972 m. rugpjūčio 22 d. apskriejęs Marso planetą 20 kartų.

Nusileidimo aparatas turėjo daryti 360 laipsnių Marso nuotraukas, jis taip pat turėjo spektrometrą, turėjo matuoti temperatūrą, slėgį, vėjo greitį. Ant šio aparato buvo SSRS vėliava ir herbas. Aparatas nuo pagrindinio modulio atsiskyrė 1971 m. gruodžio 2 d. Praėjus 14,5 sekundės nuo įskriejimo į Marso atmosferą, su aparatu buvo prarastas ryšys. Iki šiol taip ir neišsiaiškintos tikslios šio praradimo priežastys.

| • Mars programa •  • TSRS • |
| --- |
| • Mars 1 • Mars 2 • Mars 3 • Mars 4 • Mars 5 • Mars 6 • Mars 7 • |
| **Testudo hermanni** |
| --- |
| Balkanų vėžlys (Testudo hermanni)Balkanų vėžlys (*Testudo hermanni*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Vėžliai  *( Testudines)* |
| Pobūris: | Slaptakakliai vėžliai  *( Cryptodira)* |
| Šeima: | Sausumos vėžliai  *( Testudinidae)* |
| Gentis: | *Testudo*  *( Testudo)* |
| Rūšis: | Balkanų vėžlys  *( Testudo hermanni)* |

 |
| Binomas |
| ***Testudo hermanni***Gmelin, 1789 |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Balkanų vėžlys** (*Testudo hermanni*) – sausumos vėžlių (*Testudinidae*) šeimos roplys. Kūno ilgis apie 15-20 cm. Šarvas su nevienodo dydžio juodomis dėmėmis, rudos, geltonos ar alyvų spalvos. Kojos stiprios, priekinės žvynuotos.

Ši rūšis labai panaši į graikinį vėžlį. Balkanų vėžlys buvo masiškai naikinamas, tačiau dabar labai griežtai saugomas. Maitinasi vaisiais, lapais, žiedais, tačiau ėda ir sraiges, šliužus. 

Paplitęs Europos pietrytinėje dalyje, Viduržemio jūros salose. Mėgsta sausas vietas su tankia augaline danga. Karštomis dienomis yra neaktyvus, vėsesnio klimato zonose žiemą keliems mėnesiams užmiega (žr. žiemos miegas).

Po apvaisinimo patelė išsikasa nedidelę kolbos formos duobutę, į kurią sudeda iki 12 kiaušinių. 

* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Balkanų vėžlys** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Plantago ovata*** |
| --- |
| Balkšvasis gyslotis (*Plantago ovata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Gyslotiniai  *( Plantaginaceae)* |
| Gentis: | Gyslotis  *( Plantago)* |
| Rūšis: | Balkšvasis gyslotis  *( Plantago ovata)* |

 |

**Balkšvasis gyslotis** (*Plantago ovata*) – gyslotinių šeimos augalų rūšis. Savaime paplitęs Viduržemio jūros regione, rytuose arealas siekia Indiją, Pakistaną, Afganistaną, Vidurinę Aziją (šiame regione žinomas kaip isfagula, ispaghola, isafgolas). Auginamas pietvakarinėse JAV valstijose, Kinijoje.

Augalas vienmetis, žolinis. Šaknis ilga, tvirta. Stiebas trumpas, pažemėje išsišakojęs. Lapai priešiniai, 2–5 cm ilgio. Žiedynas – 0,5–2 cm ilgio varpa su tankiais žiedeliais baltais vainiklapiais. Sėklos gelsvai rudos, 2,5–3 mm dydžio. Augalas žydi gegužę–birželį, vaisius veda birželį–liepą.

Šviesiamėgis. Auga įvairaus drėgnumo molingoje dirvoje.

Balkšvojo gysločio sėklos ir lapai valgomi. Iš sėklų luobelių gauti glitėsiai naudojami kaip maistinis stablizatorius. Augalo sėklos, ypač, jų luobelės, kuriose gausu skaidulų, labai išbrinksta, ir nuo seno naudojamos kaip laisvinamoji priemonė. Balkšvųjų gysločių luobelės geriamos siekiant pagerinti žarnyno veiklą, užkietėjus viduriams. Be to, balkšvojo gysločio luobelės padeda iš organizmo pašalinti toksinus. Gysločio aliejus naudojamas aterosklerozės profilaktikai, cholesterolio kiekiui kraujyje mažinti.

* Žiedynas
* Sėklos
* Augavietėje (JAV)
* Augavietėje (JAV, Nevada)
* Luobelės

Šaltiniai
---------

1. ↑  Plantago ovata, *Flora of Pakistan*
2. ↑  Plantago ovata, *Flora of China*
3. ↑  Plantago ovata – Forssk. *Plants for a Future*



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Balkšvasis gyslotis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  Mochai |
| --- |
| Mochų šokėjaiMochų šokėjai |
| Gyventojų skaičius | 20–21 000 |
| Populiacija šalyse | Bolivijos vėliava Bolivija(Beni departamentas) |
| Kalba (-os) | mochų, ispanų |
| Religijos | krikščionybė (katalikybė) |
| Giminingos etninės grupės | bauriai, itonamai, kajuvavai, čaniai, kiti pietų aravakai |

**Mochai** (isp. *mojeños, moxeños, moxos, mojos*) – indėnų tauta, gyvenanti Bolivijoje, Beni departamento pietiniuose rajonuose (Mochoso prov.), prie Mamorės upės. Populiacija – apie 21 tūkst. žmonių. Mochų kalba priklauso aravakų kalbų XVII–XVIII a. buvo Mocho savanos „lingva franka". Dabar didesnioji dalis šneka ispaniškai. Pagal tikybą – Romos katalikai.

Iki XVI a. įvykusio ispanų užkariavimo mochai buvo vyraujanti Mocho savanos tauta. Sudarė gyvenvietes, kuriose gyvendavo iki 5000 žmonių. Buvo visuomeniniai luomai, vadų hierarchija, šventikų luomas, šventyklos, liturginė sistema. Mochai buvo išvystę drėkinamąją žemdirbystę, kelių statybą, amatus (keramiką, tekstilę ir kt.), galbūt kasdavo brangiuosius metalus. Nuo XVI a. pab. užmezgė ryšius su ispanais. XVII–XVIII a. pab. buv smarkiai paveikti jėzuitų misijų. XIX–XX a. pr. mochai surengė keletą sukilimų, buvo paplitęs mesianizmas. Dabartiniai mochai kultūriškai artimi kreolams (boliviečiams).

Mochų šokėjai. Isiboro Sekurės nacionalinis parkas ir indėnų teritorija

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Мохо*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šviežias mocarelos sūris
**Mocarela** (it. *mozzarella*) – šviežių sūrių rūšis, gaminama pietų Italijoje. Šio sūrio gamybai naudojamas sukimo ir pjaustymo metodas.

Išskiriamos šios mocarelos rūšys:

* *mozzarella di Bufala* – pagamintas iš nepasterizuoto naminių azijinių buivolių pieno;
* *mozzarella fior di latte* – pagamintas iš šviežio pasterizuoto arba nepasterizuoto karvės pieno;
* *mozzarella affumicata* – rūkytas sūris;
* sausa mocarela – gaminamas iš lieso pieno, naudojamas maisto pramonei.

Šviežias mocarelos sūris dažniausiai būna baltos spalvos, kartais šiek tiek geltonas, priklausomai nuo gyvūno pašaro. Dėl sūrio gamybos technologijos, jis neišsilaiko daugiau nei 12–24 valandas. Tinkamai įpakuotas mocarelos sūris gali laikytis ir iki savaitės. Dažniausiai šis sūris naudojamas įvairioms picoms, makaronų patiekalams, taip pat patiekiamas kartu su pomidorais ir bazilikais Kaprio salotose.

Mocarelos sūris patiekiamas šviežias arba sausas. Šviežias sūris dažniausiai būna susuktas į 80–100 gramų kamuoliukus įmerktus sūdytame vandenyje. Sauso mocarelos sūrio gaminiai būna labiau kompaktiški, jų formos dažniausiai būna skirtos picoms ar lazanijoms ruošti.
**MobyGames**|  |
| **Pavadinimas** | MobyGames |
| **Savininkas** | Atari SA |
| **Kūrėjas** | Jim LeonardBrian HirtDavid Berk |
| **Komercinė?** | Taip |
| **Paskirtis** | Kompiuterinių žaidimų duomenų bazė |
| **Registracija** | Nebūtina |

**MobyGames** – komercinės paskirties tinklalapis, saugantis informaciją apie kompiuterinius žaidimus, prie jų dirbusius žmones bei kompanijas veikdamas sutelktinių išteklių panaudojimo (angl. *crowdsourcing*) būdu. Jame pateikta duomenų apie beveik 300,000 žaidimų, skirtų šimtai platformų. Tinklalapis gyvuoja jame integruotų reklaminių skydelių pagalba, taip pat gaudamas dalį paramos iš savanoriškų rėmėjų.

Veiklos pradžia – 1999 m. 2022 m. svetainę įsigijo „Atari SA" įmonė.

Turinys
-------

Tinklalapyje publikuojama detali informacija apie atitinkamus žaidimus, suskirstyta į sekcijas: pagrindinė informacija, kūrėjų sąrašas, apžvalgos, kadrai, viršeliai ir kt. Kol yra patvirtinama naujai vartotojo paskelbta informacija, tinklalapio savanoriai prižiūrėtojai ją neskubėdami peržvelgia. Pateikinėjantiems informaciją taip pat yra sukurta instrukcija, kaip tą taisyklingai daryti. Dažniausias skelbiamai informacijai naudojamas šaltinis yra kompiuterinio žaidimo pakuotė, taip pat žaidime randamas kūrėjų sąrašas.

Užsiregistravę vartotojai gali vertinti bei rašyti apžvalgas įvairiems kompiuteriniams žaidimams. Be to, vartotojai gali priskirti pasirinktus žaidimus prie "turimų" arba "norimų" sąrašo, kuris padeda sugeneruoti galimus žaidimus mainams su kitais. Tinklalapis turi forumą, kuriame kiekvienas žaidimas turi po savo subforumą.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

Išnašos
-------

1. ↑  "MobyGames Stats Archyvuota kopija 2021-05-05 iš Wayback Machine projekto.". MobyGames.
2. ↑  "MobyGames Patrons". MobyGames.
3. ↑  Atari buys videogame database MobyGames for $1.5 million. PC Gamer. Nuoroda tikrinta 2022-06-04.
4. ↑  „Atari buys MobyGames database for $1.5 million". Gamedeveloper.com. Nuoroda tikrinta 2022-06-04.
5. ↑  "The MobyGames Standards and Practices". MobyGames.com. Blue Flame Labs.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Piri Reis biustas
**Piri Reisas**, pilnas vardas **Hadžis Ahmedas Muhidinas Piris** (*Hacı Ahmed Muhiddin Piri*; g. 1465–1470 m. – m. 1554–1555 m.) – Osmanų imperijos laivyno admirolas, geografas ir kartografas. Jis visų pirma žinomas dėl savo tikslių, Senąjį ir Naująjį Pasaulį vaizduojančių žemėlapių.

Apie keliautoją žinoma mažai. Jo asmenvardis Piri Reisas reiškia „kapitonas Piris". Vėliau Osmanų archyvuose rastas tikrasis jo vardas. Gimimo data ir vieta nežinoma, manoma, kad jis galėjęs gimti Gelibolu mieste (Turkijos Trakija) arba Karamanidų sostinėje Karamane. Piri Reisas turėjo garbingą hadžio titulą (t. y. buvo atlikęs arba finansavęs kažkieno hadžą). Jo dėdė Kemalis Reisas buvo kaperis bei Osmanų laivyno admirolas, taigi Piri Reisas irgi tapo jūrininku. Jis dalyvavo jūrų mūšiuose prieš Ispaniją, Genują, Venecijos Respubliką.

Kuomet 1511 m. Kemalis Reisas žuvo sudužus laivui, Piri Reisas grįžo į Gelibolu ir ėmėsi kartografo darbo. 1516 m. jis tapo laivyno kapitonu, dalyvavo Egipto užkariavime, Rodo apgultyje. 1524 m. gabeno didįjį vizirį Pargali Ibrahimą Pašą į Egiptą. 1547 m. Piriui suteiktas laivyno admirolo rangas, jis paskirtas vadovauti Osmanų laivynui Indijos vandenyne. 1548 m. dalyvavo Adeno atkariavime iš portugalų, 1552 m. užėmė Maskatą, Kišą ir Hormūzo salą. Kuomet portugalai bandė įsitvirtinti Persijos įlankoje, Piri Reiso flotilė užėmė Katarą ir Bahreiną.

Grįžęs į Egiptą Piri Reisas jau buvo sulaukęs ~90 metų. Jis atsisakė paremti Basros gubernatoriaus Kubado Pašos naują kampaniją į Persijos įlanką ir buvo nukirsdintas.

Piri Reiso žemėlapis

Žemėlapis
---------

1521–1525 m. Piri Reisas sudarė *Kitab-ı Bahriye* – „Navigacijos knygą". Nors pats Piri Reisas tolimose kelionėse nedalyvavo, tačiau jis panaudojo europiečių, arabų, kinų, indų, senovės graikų žemėlapius, pagal kuriuos sudarė žinomo pasaulio žemėlapį. Jame buvo pavaizduota neseniai atrasta Amerika, o pastaboje parašyta, kad Reisas pasinaudojęs Kolumbo žemėlapiais. Taip pat rašoma, kad naudotasi Aleksandro Makedoniečio žemėlapiais. Piri Reiso žemėlapiai pasižymi tą laikotarpį pranokstančiu tikslumu.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Piri Reis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Pirmãdienis** – savaitės diena tarp sekmadienio ir antradienio.

Pirmadienis būna pirmoji arba antroji savaitės diena. Antruoju jį laikė senovės žydai, šiuo metu toks savaitės skaičiavimas yra priimtas JAV, Filipinuose, Kanadoje. Dėl šios priežasties arabų, graikų, hebrajų ir portugalų kalbose žodžio „pirmadienis" reikšmė yra „antroji diena". Pirmąja savaitės diena pirmadienis yra laikomas šiuolaikinėje Europoje, tai yra standartizuota ISO 8601 standartu.

Vakarų ir daugumoje kitų kultūrų pirmadienį prasideda darbo savaitė. Kadangi tai pirmoji darbo ar mokslo diena po atsipalaidavimo savaitgalį, kartais ši diena yra siejama su prasta savijauta („sunkus pirmadienis"). Aiškinant galimas blogos savijautos priežastis, kai kurie žmonės teigia, jog žmogaus natūralus ritmas nėra suderinamas su įprastine 40 valandų darbo savaite.

Etimologija
-----------

Terminą „pirmadienis" sukūrė kalbininkas Jonas Jablonskis, pakeisdamas anksčiau vartotąjį „panedėlį".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilniuje bus atidaromas J. Jablonskio skveras. Alkas.lt (tikrinta 2022-01-24).

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **pirmadienis**

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pirmadienis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

  

v • a • r **Savaitės dienos** 

Pirmadienis · Antradienis · Trečiadienis · Ketvirtadienis · Penktadienis · Šeštadienis · Sekmadienis
*Kitos reikšmės – Tomė (reikšmės).*

| Tomė |
| --- |
| Tomė Tomske Tomė Tomske |
| **Ilgis** | 827 km |
| **Baseino plotas** | 62 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1 100 m³/s |
| **Ištakos** | Abakano kalnagūbris |
| **Žiotys** | Obė |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Tomė |

**Tomė** (rus. *Томь*) – upė Rusijoje, vakarų Sibire; Obės intakas. Upės ištakos Abakano kalnagūbrio šlaite. Upės ilgis 827 km, slėnio plotis iki 3 km, baseino plotas 62 tūkst. km². Vidutinis daugiametis debitas: 1100 m³/s. Įteka į Obę žemiau Tomsko.

Svarbiausi intakai: Aba, Belė-Su, Kondoma, Mras-Su, Tutujas, Usa.

Užšalusi lapkričio–balandžio mėnesiais. Laivuojama nuo Tomsko; vandeningu sezonu – nuo Novokuznecko (643 km).

Miestai prie Tomės upės: Meždurečenskas, Novokuzneckas, Kemerovas, Jurga, Tomskas, Severskas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Tomė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIV (Tolj–Veni). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
| **Gyromitra** |
| --- |
| Valgomasis bobausis (Gyromitra esculenta)Valgomasis bobausis (*Gyromitra esculenta*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Aukšliagrybūnai  *( Ascomycota)* |
| Klasė: | Aukšliagrybiai  *( Ascomycetes)* |
| Eilė: | Ausūniečiai  *( Pezizales)* |
| Šeima: | Bobausiniai  *( Helvellaceae)* |
| Gentis: | Bobausis  *( Gyromitra)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Bobausis** (*Gyromitra*) – alvytinių (*Helvellaceae*) šeimos ausūniečių (*Pezizales*) eilės grybų gentis.

Auga ant dirvožemio, miško paklotėje. Šios genties grybai nuodingi, nes turi giromitrino, kuris sukelia virškinimo ir nervų sistemos sutrikimus. Virinant, šis toksinas ỹra, bet grybai vis tiek išlieka toksiški.

Giromitrinas
------------

Bobausiuose yra cheminės medžiagos giromitrino, kuris jautriems asmenims metabolizuoja į monometilhidraziną (MMH), stipriai nuodingą medžiagą. Šalia tiesioginių toksinių savybių MMH taip pat laikomas kancerogenine medžiaga.

Bobausiai, augantys trąšioje, puveningoje dirvoje ir lietingu oru, yra nuodingesni negu augantys smėlėtose dirvose ir sausu oru. Skirtingų formų bobausiai irgi yra nevienodai nuodingi.

Vartojimas
----------

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šiuos grybus dauguma žmonių gali valgyti.

Anksčiau galvota, kad tai susiję su skirtingu toksinų kiekiu grybuose, tačiau vėliau nustatyta, kad nuodingumas susijęs su metaboliniu jautrumu, kuris būdingas kai kuriems žmonėms. Dėl to kai kurie ekspertai teigia, jog šių grybų neturėtų valgyti niekas.

Valgant bobausius pirmą kartą, mikologai rekomenduoja suvartoti tik labai nedidelį kiekį, pvz. pusę kepurėlės, tam, kad būtų galima pasitikrinti savo jautrumą šiems grybams.
Nors toks jautrumas būdingas tik labai nedidelei daliai žmonių, tačiau jei šių grybų paragauja jautrus žmogus, jam greičiausiai prisireiks medicininės pagalbos. Tokio pat atsargumo reiktų laikytis ir duodant šių grybų ragauti vaikams, nes metabolinis jautrumas jiems nėra paveldimas.

Nuo 1964 m. buvo užregistruota 160 mirčių apsinuodijus valgomaisiais bobausiais.

Dėl šios priežasties kai kurios tautos – vokiečiai, čekai, lenkai ir kai kurie kiti juos laiko nuodingais ir nerenka, o skandinavai, italai, kanadiečiai, estai, baltarusiai, priešingai, valgo ir džiaugiasi jų geru skoniu.

Siekiant išvengti neigiamo bobausių poveikio juos rekomenduojama prieš vartojimą ne mažiau kaip du kartus po 10-15 minučių pavirti, o vandenį, kuriame virė, išpilti. Džiovinant giromitrinas suyra ir išgaruoja, tad po 2 mėnesių džiovintus bobausius galima vartoti maistui.

Rūšys
-----

Lietuvoje auga 4 rūšys:

* Valgomasis bobausis (*Gyromitra esculenta*)
* Didysis bobausis (*Gyromitra gigas*)
* Rudeninis bobausis (*Gyromitra infula*)
* Plėtrusis bobausis (*Gyromitra perlata*)
| Constant Vanden Stock stadionas |
| --- |
|  |
| Vieta | Briuselis, Belgija |
| Atidarytas | 1917 m. |
| Renovuotas | 1983 m. |
| Operatorius | RSC Anderlecht |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | Lygos varžyboms: 28 063Europinėms varžyboms:21 845 |
| Lauko matmenys | 105 x 68 metrai |
| Nuomininkai | RSC Anderlecht |

**Constant Vanden Stock stadionas** (pranc. *Stade Constant Vanden Stock*, ol. *Constant Vanden Stockstadion*) yra futbolo stadionas Briuselyje, Belgijoje. Namų rungtynes žaidžia RSC Anderlecht. Stadione vyko UEFA Euro 1972 čempionato pusfinalis tarp Vengrijos ir Tarybų Sąjungos rinktinių. Taip pat kelios Belgijos vyrų futbolo rinktinės varžybos.

Stadionas pastatytas 1917 m. šalia *Meir* parko (vėliau pervadinto į *Astrid* parką) su viena medine tribūna. Pavadintas *Émile Versé*. Laikui bėgant buvo pastatytos kitos tribūnos. 1983 m. buvo visiškai perstatytas ir pervadintas klubo, o vėliau ir savininko *Constant Vanden Stock* vardu. Vietų skaičius buvo sumažintas iki 28 063; 6900 stovimų vietų už abiejų vartų ir 21 163 sėdimos vietos, iš kurių 1583 yra biznio klasės ir 406 – VIP. 2010 m. klubo vadovybė nusprendė vietų skaičių padidinti iki 30 000. Darbai turėtų būti baigti 2013 m.

Galerija
--------

* 
* 
* 
*

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Constant Vanden Stock stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Apie stadioną
| Žyrarduvaslenk. *Żyrardów* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

ŽyrarduvasŽyrarduvas

52°3′00″ š. pl. 20°26′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.05000°š. pl. 20.43333°r. ilg.﻿ / 52.05000; 20.43333﻿ (Žyrarduvas)Koordinatės: 52°3′00″ š. pl. 20°26′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.05000°š. pl. 20.43333°r. ilg.﻿ / 52.05000; 20.43333﻿ (Žyrarduvas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Mazovijos vaivadija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1830 |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 41 161  |
| **Plotas** | 14,35 km² |
| **Tankumas** (2006) | 2 868 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 96-300 |
| **Tinklalapis** | www.zyrardow.pl |
|  **Vikiteka** | Žyrarduvas |

**Žyrarduvas** (lenk. *Żyrardów*) – miestas Lenkijos centre, Mazovijos vaivadijoje, 45 km į vakarus nuo Lenkijos sostinės Varšuvos, administracinis Žyrarduvo apskrities (*Powiat żyrardowski*) centras. Turi apie 41,2 tūkst. gyventojų.

Istorija
--------

Gotikinė bažnyčia
Miestas susikūrė 1830 m. Broliai Lubenskiai 1833 m. čia įsteigė tekstilės fabriką. Vienu iš jo direktorių buvo linų verpimo staklių išradėjas, inžinierius iš Prancūzijos Philippe de Girard. XIX a. miestas tapo stambiu tekstilės pramonės centru. Vėliau prancūzo vardu, panaudojant sulenkintą formą, buvo pavadintas pats miestas. 1916 m. suteiktos miesto teisės.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė (lenkų k.)
* Miesto žydų istorija (anglų k.)
*Šis straipsnis apie upę. Apie miestą skaitykite straipsnyje Terekas (miestas).*

| Terekas |
| --- |
| Terekas Čečėnijoje Terekas Čečėnijoje |
| **Ilgis** | 623 km |
| **Baseino plotas** | 43 200 km² |
| **Vidutinis debitas** | 305 m³/s |
| **Ištakos** | Kazbekas, Didysis Kaukazas |
| **Žiotys** | Kaspijos jūra |
| **Šalys** | Gruzija, Rusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Terekas |

**Terekas** (rus. *Терек*, gruz. თერგი, Tergi) – svarbi šiaurės Kaukazo upė. Prasideda Gruzijoje, pietvakarinėje Kazbeko kalno pusėje. Žemiau Kizliaro miesto suformuoja apie 4000 km² ploto pelkėtą deltą. Pagrindiniai intakai: Ardonas, Fiagdonas, Malka ir Sunža. Įrengta hidroelektrinių.

Pagrindiniai miestai: Vladikaukazas, Beslanas, Mozdokas ir Kizliaras.

Upės mityba pagrįsta daugiausia ledynų ir sniego tirpsmo vandeniu. Vandeningiausia upė būna pavasarį ir vasarą.

Manoma, kad Chazarijos sostinė Samandaras buvo įsikūrusi prie Tereko.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Terek*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-04-23.
2. ↑  *Samandar*. Encyclopedia.com. Nuoroda tikrinta 2023-04-23.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Teresa Daugėlaitė** |
| --- |
|  |
| Su sūnumi Tomu ir dukra Helena |
| Gimė | 1884 m. lapkričio 20 d.Griškiškė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1945 m. vasario 19 d. (60 metų)Ravensbriukas, Trečiasis Reichas |
| Tėvas | Kazimieras Daugėla |
| Motina | Antonina Bieganska |
| Sutuoktinis (-ė) | Tomas Zanas (1876-1950) |
|  |
| Veikla | Karininkė, visuomenės veikėja. |

**Teresa Daugėlaitė-Zanienė** (**Teresa Helena Maria Dowgiałło**, 1884 m. lapkričio 20 d. Griškiškėje, Rusijos imperija – 1945 m. vasario 19 d. Ravensbriuke, Trečiasis Reichas) – visuomenės veikėja, Armijos Krajovos karininkė.

Biografija
----------

Gimė 1884 m. lapkričio 20 d. Griškiškėje, tėvas Dūkšto dvaro dvarininkas Kazimieras Daugėla ir motina Antonina Bieganska. Jaunystėje gavo gerą išsilavinimą, mokėjo kelias kalbas, grojo fortepijonu. 1901 m. ištekėjo už žymaus poeto Tomo Zano vaikaičio taip pat Tomo Zano. 1902 m. susilaukė sūnaus Tomasz Zan, o 1904 m. dukros Helena Stankiewicz. 1917 m. dirbo sanitare lenkų korpuso Rusijos imperijos kariuomenėje. Po I pasaulinio karo įstojo į Lenkų karinę organizaciją, kur turėjo slapyvardį *Mszaryna*. 1922 m. ir 1933 m. apdovanota valstybiniais apdovanojimais. Prasidėjus II pasauliniam karui įstojo į Armiją Krajovą, kur turėjo slapyvardį *Anna*. 1941 m. lapkritį buvo suimta nacių ir išsiųsta į Paviako kalėjimą Varšuvoje. 1942 m. gegužį perkelta į Ravensbriuko koncentracijos stovyklą, kur ir mirė 1945 m. vasario 19 dieną. 

* Su vyru Tomu ZanuSu vyru Tomu Zanu

Literatūra
----------

* Stanisław Ignacy Witkiewicz Listy do żony (1936-1939); opracował Janusz Degler; Państwowy Instytut Wydawniczy, Warszawa 2012, str. 417 , ISBN 978-83-0603330-4
Koordinatės: 54°55′02″š. pl. 25°23′14″r. ilg.﻿ / ﻿54.917275°š. pl. 25.387124°r. ilg.﻿ / 54.917275; 25.387124


|  |
| --- |
| **Vilniaus rajono  Eitminiškių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Vilniaus rajono  Eitminiškių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Vilniaus rajono  Eitminiškių pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Misionierių g. 10, Eitminiškės |
| **Direktorius(-ė)** | Regina Kutyš |
| **Mokinių skaičius** | 66 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 16 |

**Vilniaus rajono Eitminiškių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj. Eitminiškėse, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 291314870. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba.

Kryžius prie mokyklos

Istorija
--------

Pirmosios mokyklos šaknys aptinkamos Sobolių kaime. Pradinė mokykla buvo įkurta pas ūkininką Ilevič, vėliau perkelta į **Puodžiūnų** kaimą pas kitą ūkininką Krasodomskį. Mokymas buvo mokamas, tad keturias klases, kurios buvo mokykloje, galėjo baigti tik turtingų valstiečių vaikai. Jau tuomet mokykloje buvo dėstoma lenkų kalba.

1937 m. mokykla vėl buvo perkelta į Jotainiškių kaimą, kuris dabar pakeitęs pavadinimą į Eitminiškės. Deja, fašistų okupacijos metu mokykla buvo uždaryta, tačiau po karo vėl pradėjo veikti tame pačiame pastate.

1953 m. mokyklai buvo suteiktas septynmetės mokyklos statusas. Direktoriumi buvo paskirtas A. Radzevič. Tuomet mokyklą lankė jau 130 mokinių.

Dar po 4 metų Jotainiškių septynmetė mokykla tapo vidurine, o mokyklą lankė didžiausias mokinių skaičius per visą mokyklos istoriją – 370. 

1992 m. Eitminiškių vidurinė mokykla buvo reorganizuota į pagrindinę, nes stipriai sumažėjo mokinių skaičius. 1999 m. mokykla atidarė dešimtą klasę ir 2000 m. jau išleista pirmoji dešimtokų laida.

Direktoriai
-----------

* Regina Kutyš

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
| Jaurykla |
| --- |
| Jauryklos žemupys Jauryklos žemupys |
| **Ilgis** | 12,2 km |
| **Baseino plotas** | 17,0 km² |
| **Ištakos** | Raguviškių apylinkės |
| **Žiotys** | Akmena |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Jaurykla |

**Jaurykla** – upelis Lietuvoje, Kretingos rajone; Akmenos kairysis intakas. Prasideda į šiaurės vakarus nuo Raguviškių. Teka į vakarus dirbamais laukais, Žalgirio miško šiauriniu pakraščiu (vaga sureguliuota). Žemupyje teka per Kretingos pietinius pakraščius. Įteka į Akmeną 30,4 km nuo jos žiočių, prie Mėguvos gatvės.

Prie Jauryklos yra Laumalės, Dupulčiai, Kluonaliai, Kretinga. Kretingoje įrengtas 10 ha Jauryklos upės parkas, kuriame įrengta 3 km sveikatingumo ir edukacinių takų su mediniais tilteliais ir lieptais, 5 kraštovaizdžio apžvalgos aikštelės, kelios vaikų žaidimo aikštelės, sportavimo įranga.

Etimologija
-----------

Upėvardis kildinamas iš žodžio *jaura* („šlapia, sunki, nederlinga dirva, šaltažemis, klampynė").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 618
2. ↑  Aurelija Jašinskienė. Jauryklos parkas Kretingoje pamirštą upelį pavertė mylima erdve. 2020-06-29, 15min.lt (tikrinta 2022-09-14).
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
*Kitos reikšmės – Žygis.*

| Žygis |
| --- |
|  Žygis ties magistrale A1 |
| **Ilgis** | 5,3 km |
| **Baseino plotas** | 4,6 km² |
| **Ištakos** | Lelėnų apylinkės |
| **Žiotys** | Letausas |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Žygis |

**Žygis** – nedidelė upė, tekanti Klaipėdos rajone ir Rietavo savivaldybėje. Priklauso Jūros upės baseinui, Letauso dešinysis intakas, 3,2 km nuo žiočių. Žygio baseino plotas – 4,6 kv.km, ilgis – 5,3 km, hidrologinis nr. – 16010085.

Žygis prasideda Dauskių miške, netoli Lelėnų kaimo kerta kelią  **2224**  Endriejavas–Stančaičiai–Judrėnai , teka šiaurės rytų kryptimi. Aukštupyje upelio vaga išnyra į atvirą vietovę (ganyklos, dirbami laukai), ištiesinta. Vidurupyje ir žemiau prateka miškingą vietovę, kur jo vaga raizgyta. Toliau vandens pralaidos vamzdyje kerta magistralę  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda . Netrukus už jos, Spraudžio kaime, įteka į Letausą jo dešiniajame krante.

Prie upelio įsikūrusios gyvenvietės: Lelėnai, Spraudis.

Upėvardis, jei nėra asmenvardinės kilmės, tada kildintinas iš žodžio *žygis* („kelionė, ėjimas"), toliau – iš *žygiuoti, žengti*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR upių klasifikatorius
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.

Nuorodos
--------

* Apie Žygį *Gamtos kataloge*
**Atsakomybė** – būtinybė, pareiga atsakyti už elgesį, veiklą, pasirinkimus, priimtus sprendimus. Apibrėžia reikalingus veiksmus, pasekmes ar prievoles, kurias individas iš anksto numanomai žino ar privalo žinoti arba išsiaiškinti, kylančiomis dėl elgesio, veiksmų ar neveikimo, pasirinkimų, priimtų sprendimų ar prisiimtų įsipareigojimų.

Atsakomybės rūšys gali būti įvairios: socialinė, moralinė, religinė, ekonominė, finansinė, teisinė.

Išskiriamos dvi atsakomybės rūšys:

* Teigiama atsakomybė – sukelia pozityviąją sankciją
* Neigiama atsakomybė – užtraukia negatyvią sankciją, baudą ar laisvės apribojimą. Tokios atsakomybės sąlygos – kaltė, žala, prieštaraujantys galiojantiems įstatymams ar visuotinai priimtoms socialinėms normoms veiksmai, elgesys ar priimti sprendimai, priežastinis ryšys tarp asmens veikos ir žalos.

Atsakomybė gali būti panaikinta arba nuo jos visuotinai atleidžiama esant išskirtiniams atvejams ar ypatingoms aplinkybėms, pvz. pakeitus įstatymus, pasikeitus visuomenės normoms ar santvarkai, joms netekus socialinio reikšmingumo (pvz. spekuliavimas posovietinėse valstybėse kaip nusikaltimas kurį laiką formaliai nebuvo panaikintas, tačiau už jį nebuvo baudžiama).  

Kadangi tai pakankamai aukšto psichinio bei psichologinio išsivystymo reikalaujantis suvokimas, formaliai atsakomybė už vaikus bei nepilnamečius iki paauglystės pabaigos paprastai perkeliama tėvams ar kitiems suaugusiems asmenims.  

Suaugusieji laikomi nepakaltinamais ir atleidžiami nuo atsakomybės esant diagnozuotoms tam tikroms psichinėms ligoms ar sutrikimams, pvz. afekto būsenai, vidutiniam ar sunkiam protiniam atsilikimui.

Nuorodos
--------

* Moralinė atsakomybė **(**angl.**)**

Vikižodynas
| Pravalo botaninis draustinis |
| --- |
| botaninis-zoologinis draustinis |
| **Vieta:** | Vilniaus rajonas, Lietuvos vėliava Lietuva |
| 

Žemėlapis rodantis Pravalo botaninis draustinis vietą.Pravalo botaninis draustinis

  |
| **Koordinatės:** | 54°57′28″ š. pl. 25°40′26″ r. ilg.﻿ / ﻿54.95778°š. pl. 25.67389°r. ilg.﻿ / 54.95778; 25.67389Koordinatės: 54°57′28″ š. pl. 25°40′26″ r. ilg.﻿ / ﻿54.95778°š. pl. 25.67389°r. ilg.﻿ / 54.95778; 25.67389 |
| **Plotas:** | 0,979 km² |
| **Įkurtas:** | 1974 m. |
| **Valdymas:** | Asvejos RP |

**Pravalo botaninis draustinis** – saugoma gamtos teritorija Lietuvoje, Vilniaus rajono šiaurėje, Kregžlės miške, Asvejos regioninio parko rytuose. Apima Pravalo ežerą ir apyežerę. Rytiniu pakraščiu eina plentas  **102**  Vilnius–Švenčionys–Zarasai . Skirtas išsaugoti botaniniu požiūriu itin vertingas Pravalo ežero pakrančių ir pelkėtų vietų augalų bendrijas, retų rūšių augalų augavietes. Draustinis įsteigtas 1974 m.

66,3 % draustinio ploto užima miškas: 57,4 % jo sudaro pušynai (skaistšiliai, žaliasamaniai, kerpšiliai, šilabaliai), 23,8 % beržynai, 9,5 % juodalksnynai, 9,3 % eglynai. 25,5 % draustinio užima atviras vanduo, 8,2 % – pelkės. Botaniniame draustinyje auga 378 augalų rūšys (iš jų 34 – samanų). Yra daug retų, saugomų augalų (mažalapė saulašarė, pelkinė laksva, šakotoji ratainytė, plačialapė klumpaitė ir kt.).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Pravalo botaninis draustinis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 435
| **Vidmantas Zarėka** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. lapkričio 9 d. (60 metų)Bernatoniai, Panevėžio rajonas |
|  |
| Veikla | Lietuvos dailininkas tapytojas, pedagogas |
| Organizacijos | Šiaulių universitetas |
| Pareigos | docentas |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |

**Vidmantas Zarėka** (g. 1962 m. lapkričio 9 d. Bernatoniuose, Panevėžio rajonas) – Lietuvos dailininkas tapytojas, pedagogas.

Biografija
----------

1981–1986 m. studijavo Šiaulių pedagoginiame institute. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, Menų fakulteto docentas.

Nuo 1995 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. „Aqua 12" grupės narys.

Kūryba
------

Nuo 1986 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Surengė 22 personalines parodas. Dailės kolekcijos pristatytos Latvijoje, Baltarusijoje, Ukrainoje, Turkijoje, Vokietijoje, Švedijoje. Tapo ir kuria akvareles. Svarbesni darbai: akvarelių ciklai „Palikimas" (1989–1991 m.), „Atodangos" (2001–2003 m.), „Senoji lenta" (2004–2006 m.), „FM bangų ruožas" (2006 m.), „Spektrogramos" (2006–2007 m.) ir kt. Nuo 1992 m. darbai įvertinti diplomais akvarelės trienalėse bei tarptautinėse akvarelės parodose.

Bibliografija
-------------

* Akvarelė. Technika ir technologija, Šiaulių universiteto leidykla, 2002 m.
* Nuo kopijos iki interpretacijos. Metodinės rekomendacijos savarankiškoms akvarelės studijoms, Šiaulių universiteto leidykla, 2008 m.

Įvertinimas
-----------

* 2005 m. 45-os šiauliečių dailininkų parodos meno ir kultūros premija.
* 2008 m. Grand prix premija (Tarptautinė akvarelės bienalė „Baltijos tiltai". Kauno paveikslų galerija).

Šaltiniai
---------

1. ↑   Vidmantas Zarėka. Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka
**Vidmantas Egidijus Kurapka** – teisininkas, teisėtyrininkas kriminalistas (trasologas), Mykolo Romerio universiteto (MRU) prorektorius, profesorius.

Biografija
----------

1975 m. su pagyrimu baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1988 m. balandžio 19 d. TSRS Sąjunginiame teismo ekspertizių mokslo tyrimų institute apgynė disertaciją tema „Trasologinis apsaugos įtaisų tyrimas", teisės mokslų kandidatas (1993 m. nostrifikuotas socialinių mokslų teisės krypties daktaro laipsniu).

Nuo 1975 m. Lietuvos TSR teisingumo ministerijos Teismo ekspertizės mokslinio tyrimo instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis (pagal paskyrimą), 1979 m. išrinktas į vyresniojo mokslinio bendradarbio pareigas, nuo 1980 m. iki 1990 m. Instituto Trasologinių ir balistinių ekspertizių laboratorijos vedėjas, 1990 m. rugpjūčio 18 d. perkėlimo tvarka paskirtas Lietuvos policijos akademijos (LPA) Baudžiamojo proceso ir kriminalistikos katedros viršininku, nuo 1991 m. Kriminalistikos katedros vedėjas, nuo 1994 m. LPA (dabar– MRU) mokslo prorektorius. Nuo 1991 m. docentas, nuo 2001 m. MRU profesorius.

Nuo 1990/1991 m. m. dėsto kriminalistiką ir ekspertologijos problemas bakalauro ir magistro studentams, yra daugelio doktorantūros komitetų narys. Parengė per 100 mokslinių ir metodinių darbų (2 vadovėlius, 6 mokymo programas, per 40 publikacijų išspausdinta užsienyje etc.). Parengė daug daiktinių įrodymų, trasologinio tyrimo metodikų, įdiegtų į teisėsaugos įstaigų praktiką. Skaito pranešimus tarptautinėse mokslinėse konferencijose, buvo jų programų komiteto nariu. Nuo 2002 m. Lietuvos aukštųjų mokyklų bendrųjų vadovėlių leidybos komisijos prie Lietuvos mokslo tarybos pirmininkas, nuo 2006 m. valstybinių mokslo premijų komisijos narys.

1997–2001 m. Valstybinio mokslo ir studijų fondo remiamos Mokslo programos „Nusikalstamumas ir kriminalinė justicija" Tarybos pirmininkas, 2001–2004 m. – Mokslo programos „Nusikalstamumo Lietuvoje dinamika, prognozė, kontrolės kryptys ir šiuolaikinė kriminalistikos koncepcija" Tarybos pirmininkas; 1998–2001 m. TEMPUS PHARE projekto „Valstybės pareigūnų rengimas teisinės sistemos reformai" (JEP-IB-13053-98) kontraktorius ir koordinatorius.

Nuo 1998 m. iki 2004 m. Lietuvos teisininkų draugijos (LTD) valdybos pirmininkas, nuo 2004 m. LTD vicepirmininkas, nuo 1998 m. Lietuvos gyventojų patarėjų sąjungos prezidentas, nuo 1999 m. Lietuvos žemaičių kultūros ir akademinio jaunimo rėmimo fondo valdybos narys. Tarptautinės identifikacijos asociacijos (JAV) tikrasis narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos mokslo potencialas Archyvuota kopija 2015-02-15 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Egidijus Vidmantas Kurapka Archyvuota kopija 2010-06-09 iš Wayback Machine projekto. (VDU inf.)
3. ↑  Egidijus Vidmantas Kurapka Archyvuota kopija 2011-05-05 iš Wayback Machine projekto. (MRU inf.)
**Ņikita Juhņevičs**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Ņikita Juhņevičs |
| Gimimo data | 1997 m. gegužės 28 d. (25 metai) |
| Gimimo vieta | Latvija |
| Ūgis | 180 cm |
| Svoris | 70 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 201320142015201620182019201920202020– | FK Daugava Rīga IISFK UnitedFS METTA/Latvijas UniversitāteRiga FCGrobiņas SCFK Atlantas Klaipėda→ Atlantas BFC BrandenburgFK Dinamo Riga | 10 0(0)23 0(2)16 0(1)03 0(0)0? 0(0)15 0(0)01 0(0)0? 0(?)0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
|  | Latvijos U-19 rinktinė |  |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. sausio 22 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Nikita Juchnevičius** (*Ņikita Juhņevičs*; g. 1997 m. gegužės 28 d.) – Latvijos futbolininkas, saugas. Kitados atstovavo Latvijos jaunimo rinktinėms.

Karjera
-------

Karjeros pradžioje žaidė žemesniųjų divizionų ekipose.

### FS Metta/LU

2015 m. debiutavo aukščiausioje lygoje, kai atstovavo FS Metta/LU.

### Riga FC

2016 m. perėjo į Riga FC klubą, tačiau pagrindinėje sudėtyje įsitvirtinti nepavyko. Žaidė dublerių ekipoje, o Virsliga čempionate sužaidė vos tris susitikimus.

### Grobiņas SC

2018 m. perėjo į Grobiņas SC, kurie kovojo Latvijos Pirmoje lygoje.

### FK Atlantas

2019 m. atstovavo Klaipėdos „Atlantui". Nuo sezono pradžios pagrindinei ekipai vadovavo vyr. treneris Viktors Dobrecovs iš Latvijos. Atlantą papildė trys žaidėjai iš Latvijos: Devids Dobrecovs, Krišjānis Zviedris ir Ņikita Juhņevičs.

2019 m. kovo 2 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Kauno Žalgirį. žaidėjas pasirodė po keitimo pačioje rungtynių pabaigoje ir oficialiai sužaidė vos vieną minutę. „Atlantas" nugalįjo varžovus rezultatu 2:0.

2019 m. spalio 30 d. rungtynėse prieš FK Sūduva žaidė visas rungtynes, o klaipdėdiečiai pralaimėjo triuškinamu rezultatu 1:9.

Po šių rungtynių atsistatydino vyr. treneris Viktors Dobrecovs. Po sezono klubui buvo pateikti įtarimai dėl sutartų rungtynių bei rezultatų įtakojimo.

### FC Brandenburg

2020 m. trumpam persikėlė į Vokietiją.

### FK Dinamo Riga

2020 m. grįžo į Latviją. Atstovavo FK Dinamo Riga, kuris žaidė 2020 m. Pirmoje lygoje. Pirmenybės vyko pandemijos sąlygomis.

2021 m. ir toliau atstovavo „Dinamo" klubui. Dėl pandemijos Pirmos lygos kovos buvo ne kartą atidėtos, o pirmenybės liko neužbaigtomis.

Latvijos rinktinės
------------------

2015 m. sausio 5 d. atstovavo Latvijos U-19 rinktinei. Žaidė prieš estus. Latviai nugalėjo varžovus rezultatu 5:0.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Nuorodos
--------

* lietuvosfutbolas.lt
* Soccerway
* Transfermarkt
* worldfootball.net
| **Gianni Infantino** |
| --- |
|  |
| Gianni Infantino 2011 m. |
| Gimė | 1970 m. kovo 23 d. (53 metai)Brigas, Valė,Šveicarija Šveicarija |
| Sutuoktinis (-ė) | Lina Al Achkar Infantino |
| Vaikai | Alessia,Sabrina,Shanïa Serena,Dhalia Nora |
|  |
| Veikla | sporto administratorius |
| Sritis | futbolas |
| Organizacijos | FIFA |
| Pareigos | prezidentas |
|  |
| Alma mater | Fribūro universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Gianni Infantino |

**Gianni Infantino, Giovanni Vincenzo Infantino** (g. 1970 m. kovo 23 d. Brige, Valė kantone, Šveicarijoje) – šveicarų sporto administratorius, devintasis FIFA prezidentas, 2016 m. pakeitęs susikompromitavusį Sepp Blatter.

Biografija
----------

G. Infantino gimė Šveicarijoje, yra italų kilmės. Pagal išsilavinimą teisininkas, baigęs Fribūro universitetą, turi advokato diplomą. Gimtosios kalbos – italų, prancūzų, Šveicarijos vokiečių, taip pat moka anglų, ispanų, portugalų, arabų kalbas. Vedęs, turi 4 vaikus. Buvęs UEFA generalinis sekretorius, plačiai žinomas dėl savo dalyvavimo UEFA burtų traukimo ceremonijose.

2016 m. kovo 26 d. Ciuriche vykusio neeilinio FIFA Kongreso metu naujuoju prezidentu tapo po dviejų balsavimo ratų, laimėdamas prieš Bahreino šeichą Salmaną bin Ebrahimą al-Khalifa. G. Infantino žada įvykdyti reformas korupcijos ir skandalų purtomoje FIFA, ragina padidinti pasaulio čempionate dalyvaujančių komandų skaičių nuo 32 iki 40, ženkliai padidinti nacionalinių futbolo asociacijų finansavimą. Lietuvos atstovas taip pat atidavė balsą G. Infantino naudai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Naujasis FIFA prezidentas – Gianni Infantino

Nuorodos
--------

* G. Infantino svetainė *Twitter*
* FIFA oficiali svetainė: G. Infantino biografija Archyvuota kopija 2016-02-26 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RFIFA prezidentai |
| --- |
|  |
| 
Robert Guérin (1904–1906) · Daniel Burley Woolfall (1906–1918) · Jules Rimet (1921–1954) · Rodolphe Seeldrayers (1954–1955) · Arthur Drewry (1955–1961) · Sir Stanley Rous (1961–1974) · João Havelange (1974–1998) · Joseph S. Blatter (1998–2015) · Gianni Infantino (2016– ) |

 |
Koordinatės: 54°58′26.58″ š. pl. 24°00′16.31″ r. ilg.﻿ / ﻿54.9740500°š. pl. 24.0045306°r. ilg.﻿ / 54.9740500; 24.0045306


|  |
| --- |
| **Lapių pagrindinė mokykla** |
| Lapių pagrindinė mokykla herbas |
|  |
| **Adresas** | A. Merkio g. 3, Lapės |
| **Direktorius(-ė)** | Danguolė Rinkūnienė |
| **Mokinių skaičius** | 297 |
| **Įkūrimo data** | 1927 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 30 |

**Kauno rajono Lapių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kauno raj. Lapėse, A. Merkio g. 3, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 291091410. Steigėjas Kauno rajono savivaldybės taryba.

1927 m. įsteigta pradžios mokykla, 1945–1950 m. progimnazija, 1950–1993 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1993 m. pagrindinė mokykla. 2004 m. rugsėjo 1 d. atidaryta nauja Lapių pagrindinė mokykla, viena moderniausių Lietuvoje. Čia vienu metu gali mokytis 320 vaikų. Nauja pagrindinė mokykla pastatyta pagal originalų, netipinį projektą. Joje įrengtos sporto ir aktų salės, valgykla, biblioteka, interneto skaitykla, kompiuterių klasė, specializuoti įvairių dalykų kabinetai. Mokykla kompiuterizuota, aprūpinta naujausiomis priemonėmis. Ji pritaikyta ir neįgaliesiems: įrengtas liftas, specialūs pandusai, tualetai, lauke - neįgaliesiems skirtos terasos.

Istorija
--------

1927 m. Lapėse atidaryta keturių skyrių pradinė mokykla. Patalpos mokyklai parinktos didžiuliuose mediniuose namuose, priklausiusiuose parapijai. Pirmieji mokyklos mokytojai Butrimaitė ir Tumasionis. Irstant minėtiems pastatams, mokykla perkelta į kitus, naujus medinius namus, tebestovinčius dar ir dabar. 1935 m. kunigas J. Juodeika įsteigė biblioteką-skaityklą.
1938 m. pastatytas naujas medinis dviaukštis mokyklos pastatas. Mokiniai mokėsi 6 skyriuose. Klasės buvo pirmame aukšte, mokytojai gyveno antrame. Mokyklos aplinka greitai sutvarkyta: apsodinta įvairiais medžiais bei dekoratyviniais krūmais. 1945 m. mokykla išplėsta ir pavadinta progimnazija, 1950 m. septynmetė, 1961 m. reorganizuota į aštuonmetę, 1988 m. - devynmetė, nuo 1993 m. pagrindinė mokykla.

Galerija
--------

* Lapių mokykla 2018 m.
* Mokyklos vestibiulis
* Lietuvos 100-mečio ženklas
* Sienos dekoracija

Direktoriai
-----------

* J. Kvedaras, V. Dragūnas, J. Bartkienė, A. Povilaitis, J. Navakauskienė, S. Janulienė, A. Gurskas;
* 1975 m. L. Sudikienė;
* 2002 m. Vaida Trofimišinienė.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
* Naujos mokyklos atidarymas
| **Vilija Vertelienė** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. gegužės 1 d. (61 metai)Kaune |
| Sutuoktinis (-ė) | Arūnas Vertelis |
| Vaikai | Linas |
|  |
| Veikla | gydytoja, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | 
* 2004 m. Darbo partija;
* 2006 m. Lietuvos socialdemokratų partija.

 |
|  |
| Alma mater | 
* 1986 m. Kauno medicinos universitetas;
* 2004 m. Mykolo Romerio universitetas.

 |

**Vilija Vertelienė** (g. 1962 m. gegužės 1 d. Kaune) – gydytoja, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1980 m. baigė Kauno 31-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. baigė Kauno medicinos instituto Medicinos fakultetą, įgijo gydytojo specialybę. 1999–2001 m. mokėsi Kauno medicinos universiteto Visuomenės sveikatos fakultete, suteiktas visuomenės sveikatos vadybos magistro kvalifikacinis laipsnis. 2001–2004 m. mokėsi Lietuvos teisės universiteto Teisės fakulteto teisės ir valdymo programos magistrantūroje, suteiktas teisės magistro kvalifikacinis laipsnis.

1986–1987 m. atliko rezidentūrą Kauno Raudonojo Kryžiaus ligoninėje, 1987–1999 m. Kauno klinikinės infekcinės ligoninės gydytoja infektologė, 1999–2002 m. vyr. specialistė infektologė. 2003–2004 m. VšĮ Kauno 2-osios klinikinės ligoninės direktoriaus (vyr. gydytojo) pavaduotoja infektologijai.

2004–2008 m. Seimo narė, 2004 m. Darbo partijos frakcijos, nuo 2006 m. rugsėjo 14 d. Lietuvos socialdemokratų partijos frakcijos narė.

Sutuoktinis Arūnas Vertelis, sūnus Linas.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos socialdemokratų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-03 iš Wayback Machine projekto.
Mogolų laikų miniatiūra, kur vaizduojamas Ugrašravasas, Naimišos miške pasakojantis „Mahabharatą"
**Naimiša** (skr. नैमिषारण्य = IAST: *Naimiṣāraṇya-* 'Naimišos miškas') – mitinis miškas, kuris minimas „Mahabharatoje". Pasak epo, čia Šaunaka atlikęs 12 metų trukusį vedinį aukojimą, per kurį Ugrašravasas papasakojęs visą „Mahabharatą", tokią, kokią išgirdęs iš Vjasos mokinio Vaišampajanos per Džanamedžajos aukojimą.

Naimišos miškas dažnai minimas kaip vieta, kur būdavo atliekamos puranos. Čia taip pat esą buvo atlikta „Ramajana", kai Lakšmana Ramos garbei atliko ašvamedhos aukojimą.

Naimišos miškas siejamas su Mišrikh Nimšaro vietove prie Gomati upės (Utar Pradešas).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Naimiṣa*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 144–145
2. ↑  Mani, Vettam (1975). *Puranic encyclopaedia: a comprehensive dictionary with special reference to the epic and Puranic literature*. Robarts – University of Toronto. Delhi : Motilal Banarsidass. pp. 517.
Džuangologijos gimtinė – Guangsi pedagoginio universiteto
**Džuangologija** (džuangų kalba: Hagcueŋь/Hagcuengh; kin. 壯學; supapr. 壮学, pinyin: *Zhuàngxué*) – etninė akademinė disciplina, užsiimanti džuangų istorijos, kalbų ir kultūrų tyrimais. Dabar dar vadinama Džuangai studijomis. Džuangologiją iš esmės galima laikyti skėtine sąvoka, kuri daugelį kitų mokslų (kultūrinė ir socialinė antropologija, kalbotyra, filologija, istorija, religijotyra ir t. t.) metodų taiko šiam regionui tirti.

Džuangais save vadinantys mokslininkai paprastai didelį dėmesį skiria džuangų kalbų mokėjimui, ypač klasikinių. Šių kalbų bei filologijos metodų mokėjimas dažnai laikomas būtina sąlyga iš džuangologijos tyrimams. Kaip akademinė disciplina ėmė formuotis XX ir amžiaus sandūroje, žymus kinų istorikas Huang Sianfan(1899-1982) buvo laikomas džuangologijas tėvas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  The Zhuang Study Centre of Guang Xi University For Nationalities Archyvuota kopija 2012-03-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Li Fuqiang. Kinų džuangologija. Pekinas, 2008. ISBN 978-7-1050-7583-8.