recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Sfaleritas |
| --- |
|  |
| Savybės |
| Kategorija | mineralas, sulfidų klasė |
| Cheminė formulė | cinko sulfidas, ZnS |
| Identifikacija |
| Spalva | geltona, ruda, pilka, juoda |
| Kristalo sistema | kubinė |
| Lūžimai | puikūs |
| Kietumas pagalMoso skalę | 3,5-4 |
| Refrakcijos indeksas | 2,37 |
| Specifinis tankis | 3,9–4,1 |
| Šaltiniai |  |

**Sfaleritas** – sulfidų klasės mineralas, cinko sulfidas (ZnS). Dar vadinamas „apgaulinguoju cinku".

Tai labiausiai paplitęs cinko mineralas, randamas daugelyje vietų visame pasaulyje. Randamas kartu su piritu, galenitu ir kitais sulfidų mineralais, taip pat su kalcitu, dolomitu ir fluoritu. Dažniausiai randamas hidroterminėse gyslose.

Kietumas pagal Moso skalę – 3,5-4.

Kartais sfalerito kristalai yra skaidrūs, tačiau juvelyrikoje labai retai naudojami, nes yra labai trapūs.

Sfaleritas

Išnašos
-------

1. ↑  Sphalerite. Webmineral. Nuoroda tikrinta 2011-06-20.
2. 1 2  Sphalerite. Mindat.org. Nuoroda tikrinta 2011-06-20.
3. ↑  „Handbook of Mineralogy" (PDF).
|  |
| --- |
| Latvijos kelias |
| Lyderis | Ivaras Godmanis |
| Įkurta | 1993 m. rugsėjo 25 d. |
| Būstinė | Ryga |
| Politinė ideologija | liberalizmas |
| Svetainė |
|  |

**Latvijos kelias** (latv. *Latvijas Ceļš*) buvo Latvijos politinė liberalios krypties partija, įkurta 1993 m.

Partija nustojo egzistavusi 2007 m. rugpjūtį, kai ji susijungė su savo partneriu ankstesniuose rinkimuose Latvijos Pirmąja partija, sudarydama naują partiją LPP/LC.

Istorija
--------

Latvijos kelią 1993 m. rugsėjo 25 d. įkūrė keli buvę Latvijos Tautos fronto lyderiai, taip pat tremtiniai, grįžę į Latviją. 5-tos Saeimos rinkimuose 1993 m. Latvijos kelias gavo 32,4% balsų ir tapo koalicijos vyriausybės vadovaujančiąja partija. Tačiau partijos populiarumas krito, 6-tos Saeimos rinkimuose 1995 m. ji gavo 14,6% balsų, 7-tos Saeimos rinkimuose 1998 m. – 18,0%. Tačiau nepaisant to, Latvijos kelias išsaugojo valdžią ir buvo visose koalicijos vyriausybėse nuo 1993 iki 2002 m. Keturi Latvijos kelio nariai yra buvę Ministrai pirmininkai: Valdis Birkavas (1993–1994), Maris Gailis (1994–1995), Vilis Krištopanas (1998–1999) ir Andris Bėrzinš (2000–2002).

8-tos Saeimos rinkimuose 2002 m. Latvijos kelias patyrė pralaimėjimą, gaudamas 4,9% rinkėjų balsų, kurių neužteko, kad peržengtų 5% barjerą ir patektų į Saeimą. Po šios nesėkmės keli politikai pasitraukė iš Latvijos kelio ir perėjo į kitas partijas. 2004 m. Europos parlamento rinkimuose partija gavo 6,5% balsų ir vieną deputato vietą, kurią užėmė Georgas Andrejevas. 2005 m. į Rygos Tarybą Latvijos kelias nepateko.

Rinkimų statistika
------------------

### Saeimos rinkimai

| Rinkimai | Gauti balsai | Gauti balsai (%) | Deputatai |
| --- | --- | --- | --- |
| 5-tos Saeimos rinkimai (1993) | 362 473 | 32,41% | 36 |
| 6-tos Saeimos rinkimai (1995) | 139 929 | 14,65% | 17 |
| 7-tos Saeimos rinkimai (1998) | 173 420 | 18,05% | 21 |
| 8-tos Saeimos rinkimai (2002) | 48 430 | 4,87% | - |
| 9-tos Saeimos rinkimai (2006) | 77 869 | 8,58% | 5 |

### Europos Parlamento rinkimai

| Rinkimai | Gauti balsai | Gauti balsai (%) | Deputatai |
| --- | --- | --- | --- |
| 6-to Europos Parlamento rinkimai (2004) | 37 724 | 6,55% | 1 |

### Rygos Tarybos rinkimai

| Rinkimai | Gauti balsai | Gauti balsai (%) | Deputatai |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 m. Savivaldybių rinkimai |  |  | 2 |
| 1997 m. Savivaldybių rinkimai |   | 14,15% | 9 |
| 2001 m. Savivaldybių rinkimai | 18 760 | 8,80% | 5 |
| 2005 m. Savivaldybių rinkimai | 6 303 | 3,11% | 0 |

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Policiklinio aromatinio angliavandenilio struktūra
**Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai** (**Daugiacikliai aromatiniai angliavandeniliai** sutr. *DAA, PAH **arba** PAA*) – cheminiai junginiai, sudaryti iš daugelio kondensuotų aromatinių žiedų. Daugelis jų yra (arba spėjama, kad yra) kancerogenai. Paprasčiausias iš jų yra benzociklobutenas (C8H6).

Paplitimas, savybės
-------------------

Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai randami gamtoje, normaliomis sąlygomis, kambario temperatūroje tai – kietos agregatinės būsenos medžiagos. Jų aukšta lydymosi ir virimo temperatūra, žemas garų slėgis. Tam tikri jų kiekiai išsiskiria nepilno organinių medžiagų degimo ar jų pirolizės metu.

### Cheminės savybės

Šie junginiai gana blogai tirpsta vandenyje – hidrofobiški. Jų tirpumas mažėja, didėjant molekulinei masei, t. y. kondensuotų aromatinių žiedų skaičiui. Tačiau šie junginiai labai gerai tirpsta organiniuose tirpikliuose, riebaluose – yra lipofiliški.

Policiklinių aromatinių angliavandenilių junginiai chemiškai yra gana inertiški. Atsižvelgiant į poveikį aplinkai, svarbiausios cheminės reakcijos yra hotodekompozicija bei reakcijos su azoto oksidais, azoto rūgštimi, sieros oksidais, sieros rūgštimi, ozonu ir hidroksilo radikalais.

Pavyzdžiai
----------

Toliau minimi junginiai priskiriami prie policiklinių aromatinių angliavandenilių:

* Acenaftilenas
* Acenaftenas
* Antantrenas
* Antracenas
* Benz[a]antracenas
* Benzo[a]fluorenas
* Benzo[a]fluorenas
* Benzo[b]fluorenas
* Benzo[b]fluorantenas
* Benzo[ghi]fluorantenas
* Benzo[j]fluorantenas
* Benzo[k]fluorantenas
* Benzo[ghi]perilenas
* Benzo[c]fenantrenas
* Benzo[a]pirenas
* Benzo[e]pirenas
* Krizenas
* Koronenas
* Ciklopenta[cd]pirenas
* Dibenz[a, h]anthracene
* Dibenzo[a, e]pirenas
* Dibenzo[a, h]pirenas
* Dibenzo[a, i]pyrene
* Dibenzo[a, l]pirenas
* Fluorantenas
* Fluorenas
* Indeno[1,2,3-cd]pirenas
* 5-Metilkrizenas
* 1-Metilfenantrenas
* Naftalenas
* Perilenas
* Fenantrenas
* Pirenas
* Trifenilenas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pahango sultonatas** (malajų kalba: *Kesultanan Pahang*) – istorinė musulmoniška valstybė, Malakos pusiasalio rytuose, su pertraukomis egzistavusi nuo 1470 m. Oficialiai sultonato egzistencija nėra nutraukta. Jis yra įjungtas į Malaizijos sudėtį kaip Pahango valstija.

Istorija
--------

Kinų šaltiniai mini hinduistinę Pahango valstybę (vadino ją *Phang* ir kitaip), klestėjusią Malakos pusiasalyje dėl Transmalakinės prekybos jau I tūkst. VII–X a. ji buvo užimta Šrividžajos, vėliau laikinai Čolos, o XIII a. čia siekė įsigalėti Tailandas. Galiausiai teritorija atiteko Melakos sultonatui, kurio valdymo laikais čia įsigalėjo islamas.

1470 m. silpstant Melakos galiai, Pahangas tapo nepriklausomas, kaip sultonatas. Nepriklausomybė tęsėsi iki XVII a. pradžios, tačiau Pahangas patyrė daugybę karų, invazijų. Jų metu buvo išžudyti valdovai, daugybė gyventojų paversti vergais. 1615 m. jį nukariavo Ačeho sultonatas. Šiam atsitraukus, regione hegemoniją įgijo Džohoro sultonatas. Tačiau Pahangas turėjo atskirus valdytojus, kurie titulavosi *radža bendahara*.

1858–1863 Pahange vyko įpėdinystės karas, kuriuo pasinaudojo britai, plėsdami čia savo įtaką. Jų dėka Pahango valdytojai 1882 m. pradėti tituluoti sultonais, tačiau jų valdžia buvo nominali ir priklausė nuo britų rezidentų. 1896 m. Pahangas oficialiai įsijungė į Britų Malają kaip Federacinė valstija.

1957 m. Malaizijai iškovojus nepriklausomybę, Pahango sultonatas tapo viena iš Malaizijos valstijų. Jame išlaikyta sultono institucija.

Pahango sultonų sąrašas
-----------------------

### Ankstyvieji sultonai

* 1470-1475:Muhammad Šahas I
* 1475-1475:Abdul Džamil Šahas
* 1475-1497:Ahmad Šahas I
* 1497-1519:Mansur Šahas II
* 1519-1530:Muhamad Šahas
* 1530-1542:Muzafar Šahas
* 1540-1555:Zainal Abidin Šahas
* 1555-1560:Mansur Šahas II
* 1560-1590:Abdul Kadir Alaudin Šahas
* 1590-1592:Ahmad Šahas II
* 1592-1614:Abdul Ghafur Muhiudin Šahas
* 1614-1615:Alauddin Riajat Šahas

### Radža bendahara

* Tun Abbas
* 1777–1802:Abdul Madžidas
* 1802–1803:Muhamadas
* 1803–1806:Koris
* 1806–1847:Ali
* 1847–1863:Mutahiras
* 1863–1882:Ahmadas

### Sultonai

* 1882-1914:Ahmad Muazzam Šahas
* 1914-1917:Mahmud Šahas
* 1917-1932:Abdula
* 1932-1974:Abu Bakaras
* 1974-dabar:Ahmad Šahas

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RMusulmoniškos malajų valstybės |
| --- |
|  |
| Malakos pusiasalis | 
Kedahas · Patanis · Kelantanas · Terenganu · Melaka · Perakas · Džohoras · Pahangas · Linga-Riau |
|  |
| Sumatra | 
Samudera · Langkatas · Deli · Asahanas · Siakas · Pelalavanas · Indragiris · Džambis · Palembangas |
|  |
| Borneo | 
Brunėjus · Pontianakas · Sukadana · Simpangas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Shadowrun |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Group SNE |
| Leidėjas | Compile |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data |  |
|
| Žanras (-ai) | Veiksmo RPG |
| Režimas | Vieno žaidėjo |
|
| Reitingai | 13+ |
| **Platforma** | Sega Mega-CD |
| Versija |  |
| Variklis |  |
| Reikalavimai | 16 megabitų kasetėCD-ROM |
| Platinimas |  |
|
| Licencija |  |
| Pirmtakas | Shadowrun |
| Kitos dalys | ShadowrunShadowrun |
| http://www.mobygames.com/ |

**Shadowrun** – „Shadowrun" serijos žaidimas, sukurtas 1996 m. ir skirtas Sega Mega-CD konsolėms. Ši „Shadowrun" dalis buvo pristatyta ir leidžiama tik Japonijoje, todėl apie ją labai mažai žinoma kitose šalyse.[reikalingas šaltinis]

Apžvalga
--------

Neo Tokijo miestas „Shadowrun" žaidime
Apie šį „Shadowrun" žaidimą žinoma mažai, nes jis buvo išleidžiamas tik Japonijoje, bet žinoma, kad šio žaidimo veiksmas vyksta tolimoje ateityje, 2053 m. Neo Tokijo mieste. Pagrindiniai veikėjai yra samurajus Rikudo, šamanė Mao ir kompiuteristas D-Head. Dar žinoma, kad žaidime yra daug veikėjų ir galimybių, pagrindinis veikėjai gali judėti, kovoti ir naudoti magiją su ginklais. Šiame „Shadowrun" žaidime daugiau išryškinamos aplinkos ir veikėjų detalės, yra didelė dialogų gausa. Išliko galimybė „hakinti" ir dirbti žmonėms už pinigus.

Nuorodos
--------

* http://www.mobygames.com/ Shadowrun žaidimo tinklalapis **(**angl.**)**

  


v • a • r **Shadowrun** 

|  |  |
| --- | --- |
| Žaidimai | Shadowrun (SNES)  • Shadowrun (Sega)  • Shadowrun (Mega CD) • Shadowrun (PC) |
**Vertėjas** – profesija, kuria užsiimantis asmuo perteikia žodinės kalbos arba teksto turinį iš vienos į kitą kalbą. Vertėjams reikalinga kelių ar daugiau kalbų gramatikos, leksikos, sintaksės, frazeologijos, terminijos, tų kalbų atitikmenų išmanymas. Iš teksto vertėjų dar reikalaujama sugebėjimo redaguoti stilistiškai ir tvarkyti vertimą gramatiškai (t. y. darbui atlikti būtini redagavimo ir korektūros įgūdžiai). Be to, reikalingas gebėjimas pažinti grafines ir tipografines gimtosios kalbos ir kitų darbo kalbų konvencijas. Darbo pobūdis skiriasi pagal kalbos funkcinį stilių (grožinės, dalykinės literatūros).

Lietuvoje, kaip ir visoje Europoje, atsiranda vis daugiau vertimo studijų programų, pagal kurias rengiami tiek plataus profilio, tiek labiau specializuotų krypčių vertėjai. Be to, vertimas jau yra įtrauktas į beveik visų filologijos krypčių studijų programas. Vertėjas gali būti laisvai samdomas arba kokios nors organizacijos, paprastai vertimų biurų, privačios įmonės darbuotojas ar valstybės tarnautojas (dirbantis kultūros ar kitoje srityje).

Lietuvos literatūros vertėjų sąjunga kasmet rengia per praėjusius metus pirmą kartą išleistų geriausių verstinių knygų sąrašus. Pastarieji rengiami kviestų ekspertų komisijos. Metų verstinės knygos konkursą ir Lietuvos literatūros vertėjų sąjungos veiklą finansuoja Lietuvos kultūros taryba.

Išnašos
-------

1. 1 2  *Vertėjas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-07-30.
2. 1 2  Maskaliūnienė N. Kaminskienė L. (2012) „Bendrosios kompetencijos ir vertėjų rengimas", Vertimo studijos, 5, pp. 113-129. doi: 10.15388/VertStud.2012.5.10564. PDF
3. ↑  „Geriausios 2021 m. verstinės knygos". *LRT*. 2022-03-16. Nuoroda tikrinta 2022-07-30.
|  Borai |
| --- |
| BoraiBorai |
| Gyventojų skaičius | 2500–3000 |
| Populiacija šalyse | Peru vėliava Peru: ~2330Kolumbijos vėliava Kolumbija: 660Brazilijos vėliava Brazilija: ? |
| Kalba (-os) | borų, ispanų, porugalų |
| Religijos | krikščionybė, prigimtinis tikėjimas |
| Giminingos etninės grupės | vitotai, andokiai |

**Borai** (arba ***miranjai***) – indėnų tauta, gyvenanti šiaurės rytų Peru (Loreto departamentas), taip pat aplinkinėse Kolumbijos ir Brazilijos srityse. Jų gyvenamoji erdvė apima Putumajo ir Napo tarpupį, taip pat gyvena prie Kaketos upės. Populiacija – ~2500 žmonių. Borų kalba neaiškios kilmės (bandoma jungti į borų-vitotų šeimą). Didelė dalis dabar kalba tik ispaniškai arba portugališkai. Išlikę tradicinės tikybos bruožų, nors dauguma formaliai krikščionys.

Verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (augina manijokus, bananus, kukurūzus, pupas, kakavmedžius, kokainmedžius, tabaką, batatus), žvejyba (daugiausia bučiais), medžiokle, rankiojimu. Pardavimui kerta medieną, renka kaučiuką, laukinių žvėrių kailius.

Įprastinę borų gyvenvietę sudaro vienas (rečiau keli) didysis bendruomeninis namas (maloka). Jame gyvena pagal tėvo giminę priklausanti didžioji šeima. Dabar malokose paprastai gyvena vado šeima, o kiti įsikuria aplink namuose ant polių arba kreoliniuose būstuose.

Santuoka patrilokalinė, yra atidirbimo už nuotaką paprotys. Malokose vyksta giminės susirinkimai, šventės, vykdomos apeigos. Tikybai būdingas šamanizmas, tarp dvasių-sergėtojų svarbiausia laikomas jaguaras. Nuo XIX a. pab. kai borus pradėjo veikti europiečių įtaka, visuomeninė sankloda ėmė irti.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Бора*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
| **Mycena inclinata** |
| --- |
| Kupstinė šalmabudė (*Mycena inclinata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Šalmabudiniai  *( Mycenaceae)* |
| Gentis: | Šalmabudė  *( Mycena)* |
| Rūšis: | Kupstinė šalmabudė  *( Mycena inclinata)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Kupstinė šalmabudė** (lot. *Mycena inclinata*) – šalmabudinių (*Mycenaceae*) šeimos, šalmabudžių (*Mycena*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Ąžuolo, retai kitų lapuočių kelmai, išvartos.

* **Augimo laikas**

Vasara, dažniausiai ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kupstais auganti šalmabudė.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 1–3 cm skersmens, kūgiškai varpeliška, sena – paplokščia, su aštriu gūbreliu, persišviečiančiai raukšlėtai vagota, rausvai ruda, pilkai ruda, gelsvai ruda. Lakšteliai reti, stori, balti, priaugtiniai. Kotas 3–10 (12)×0,2–0,4 cm, balsvas, gelsvas, pamato link ryškiai geltonai rudas, oranžiškai rudas. Trama rusva, aštroko miltų, medienos ar net agurkų kvapo, nekarti. Sporos 8–11×5,5–6,5 μm.

**Būdingi požymiai:** kotas oranžiškai, geltonai rudas, dažniausiai aptinkama ant ąžuolo kelmų.

Auga didelėmis grupėmis, kuokštais, kupstais (kartais iki šimto ir daugiau). Labai dažna. Medienos saprotrofas, labai aktyvus. **Nevalgoma**.

Literatūra
----------

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 179 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kanados futbolo diagrama.
Kamuolio ir šalmo pavyzdžiai.
**Kanadietiškasis futbolas** – futbolo rūšis, kuri daugiausia žaidžiama Kanadoje. Dvi komandos po dvylika žaidėjų žaidžia 100,6 metrų ilgio ir 59,4 metrų pločio aikšteje, bandydami sferos pavidalo kamuolį nunešti į varžovų pusės aikštes galą. Kanadoje futbolas sujungia kanadietišką ir amerikietišką futbolus. Šios dvi sporto šakos yra vienos prigimties ir labai susijusios, bet egzistuoja ir daugybė skirtumų.

Regbis Kanadoje išsivystė iš Kanados futbolo 1860-aisiais ir yra žinomas Kanados išsivysčiusio futbolo vardu. Kanados futbolo lyga, pagrindinė profesionali sporto lyga, ir Kanados futbolas, žaidimas mėgėjams, kilusi 1884 metais, kai buvo sukurta regbio sąjunga. Dabartiniu laiku stipriausios komandos yra tokios pat senos kaip ir pati sporto lyga. Šio futbolo pagrindinės varžybos yra "Pilkoji taurė", tai pagrindinis sporto įvykis šalyje, kuris yra stebimas trečdalio visos šalies gyventojų. Kanados futbolas taip pat yra žaidžiamas darželiuose, mokyklose, universitetuose. Pagrindiniai lygiai yra: Kanados Jaunųjų lyga, kurioje žaidžia 18-22 metų žaidėjai. Daugybė kitų silpnesnių komandų konkuruoja žemesnėse lygose. Didžiausių pergalių taurės ir atmininimai yra saugomi Kanados Didžiojoje futbolo aikštėje.

Istorija
--------

1910 metų varžybos tarp Kanados Tigrų ir nežinomos Otavos komandų.
*Touchdown* paminklas Hamiltone.
Pirmasis užregistruotas žaidimas buvo žaidžiamas Toronto universitete 1861 metais lapkričio 9 dieną. Futbolo klubas buvo sukurtas iškart po žaidimo, bet jo žaidimo taisyklės nėra aiškios.

1864 metais Toronto koledže buvo sukurtos taisyklės, kurios buvo taikomos regbiui. Taisyklių autoriais buvo F. Bablou Kamberlend ir Frederik A. Betun. Dabartinis Kanados futbolas labai pasikeitė, nes buvo žaidžiamas su regbiu. Varžybos vyko 1865 metais, o vietoje paprastų gyventojų žaidė Anglijos kareiviai. Žaidimas po truputi plito, o pirmasis neuniversitetinis futbolo klubas buvo užregistruotas 1868 metais. Tai buvo Monrialio futbolo klubas.

Futbolas gretai tapo populiarus Mak Gilo universitete. Šis universitetas metė išūkį Harvardo universitetui, varžybos buvo sužaistos 1874 metais. Šis įvykis iš universiteto aikščių pasklido per visą Ameriką.

Po visų šių įvykių buvo sukurtos Kanados futbolo Didžioji sąjunga (CRFU), ir Kanados regbio sąjunga. CRFU buvo įtvirtinta ir pripažinta 1882 metais.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kanadietiškasis futbolas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Elodea canadensis** |
| --- |
| Kanadinė elodėja (*Elodea canadensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Dumblialaiškiažiedžiai  *( Alismatidae)* |
| Eilė: | Vandenplūkiečiai  *( Hydrocharitales)* |
| Šeima: | Vandenplūkiniai  *( Hydrocharitaceae)* |
| Gentis: | Elodėja  *( Elodea)* |
| Rūšis: | Kanadinė elodėja  *( Elodea canadensis)* |

 |

**Kanadinė elodėja** (*Elodea canadensis*) – vandenplūkinių (*Hydrocharitaceae*) šeimos elodėjos (*Elodea*) genties augalų rūšis. Genties pavadinimas kilo iš graikų kalbos *helodes* – pelkinis.

Tai daugiametis vandens augalas, turintis ilgą stiebą ir menturinius lapus. Vyriškieji žiedai turi 3-9 kuokelius. Moteriškieji žiedai pavieniai, išsidėstę viršutinių lapų pažastyse ant ilgų žiedkočių. Vainikėlis baltas. Žydi birželio – rugpjūčio mėn.

Augalas kilęs iš Šiaurės Amerikos, aklimatizuotas Azijoje, Australijoje, Europoje, taip pat ir Lietuvoje. Lietuvoje dėl savo polinkio plisti paskelbta invazine rūšimi.

Lietuvoje pirmą kartą pastebėta 1899 m. netoli Kauno, o Vilniuje – 1900 m. Lietuvoje sėklų nesubrandina, nes čia nėra vyriškųjų žiedų. Vegetatyviškai dauginasi stiebo atlaužomis, žieminiais pumpurais, šakutėmis. 

Auga vandenyje, kur sudaro sąžalynus, todėl užžėlę vandens baseinai duoda daug žalios masės, kurią galima panaudoti laukams tręšti, taip pat kiaulėms ir kitiems gyvuliams šerti. Tačiau gali turėti ir neigiamą reikšmę – trukdo žuvininkystei, laivininkystei. Kanadinė elodėja taip pat auginama akvariumuose. 

Kanadinės elodėjos sąžalynas

Išnašos
-------

1. ↑  Aplinkos ministro įsakymas dėl invazinių Lietuvoje rūšių sąrašo
Koordinatės: 55°6′35.57″ š. pl. 23°43′53.04″ r. ilg.﻿ / ﻿55.1098806°š. pl. 23.7314000°r. ilg.﻿ / 55.1098806; 23.7314000


| Zacišiaus dvaras |
| --- |
|  Dvaro pastatas 2012 m. |
| Vieta | Zacišius, Kauno rajonas |
| Įkurtas | ~1900 m. |
| Rūmų stilius | Mūrinis |
| Bajorų giminės | Jonušas Koreva, Antanas Dičmanas |
| Parkas | Lapuočių medžių alėja, pavieniai želdynai |
| Pastatų būklė | Apleisti (2012 m.) |

**Zacišiaus dvaras** išlikęs Zacišiuje (Kauno rajonas), 2,5 km nuo magistralės  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda , prie Striūnos upelio tvenkinio. Netoliese yra Zacišiaus miškas. Dvaro rūmas vieno aukšto, raudonų (vadinamųjų trupintų) plytų, dengtas Varšuvos gamybos čerpėmis, pasislėpęs tarp medžių.

Istorija
--------

Pagrindino statinio priekis
Dvaras pastatytas apie 1900 m. priklausė Korevų giminei iš gretimo Panevėžiuko dvaro. Iš Jonušo Korevos dvarelį nupirko Antanas Dičmanas, kuris ir buvo paskutinis šeimininkas, dėl sovietų invazijos pasitraukęs į Vakarus.

Pokariu dvaras priklausė Panevėžiuko tarybiniam ūkiui, „Nevėžio" kolūkiui, iš kurio 1988 m. jį nupirko „Kauno audiniai" savo poilsinei. Pagal Kauno paminklų restauravimo projektavimo instituto projektą (architektas R. Miliūkštis) 1989–1990 m. dvarelis atnaujintas, šalia pastatyti keli dviaukščiai kotedžai. Teritorija aptverta senovę imituojančia raudonų plytų tvora su prašmatniais vartais. Po to kai „Kauno audinius" ištiko finansiniai sunkumai, dvarą perėmė „Kauno energija".

* Namai dvaro teritorijoje
* Tvora
* Pagrindinis statinys

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Zacišiaus dvaras
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Konfederacijos straipsniai |
|  |
| Informacija |
| Valstybė | JAV |
| Priimta | 1777 |
| Galiojo iki | 1777-1788 |
| Ankstesnė | Jungtinių Valstijų nepriklausomybės deklaracija |
| Vėlesnė | Jungtinių Amerikos Valstijų Konstitucija |
| Turinys |
| Valdymo forma | Demokratija |

**Konfederacijos straipniai**, pilnas pavadinimas – ***Konfederacijos ir amžinos sąjungos straipsniai*** (*angl. The Articles of Confederation and Perpetual Union*), buvo pirmoji trylikos Jungtinių Amerikos Valstijų konstitucija. 1776 m. birželį antrasis Kontinentinis kongresas sudarė komitetą, kuris turėjo parengti straipsnių planą. 1777 m. lapkritį straipsniai buvo pateikti svarstymui ir ratifikavimui. Ratifikacijos procesas buvo baigtas 1781 m. kovą, teisiškai sujungdamas suverenias ir nepriklausomas valstijas į vieną naują federaciją – Jungtines Amerikos Valstijas. Pagal Konfederacijos straipsnius valstijos išsaugojo savo suverenitetą visų valdymo funkcijų atžvilgiu, neužleidžiant tų funkcijų centrinei valdžiai.

1776 m. birželio 12 d. praėjus vienai dienai, kai buvo sudarytas Nepriklausomybės deklaracijos sudaromasis komitetas, antrasis Kontinentinis kongresas nusprendė sudaryti trylikos narių komitetą, kad būtų parengta konfederacinio tipo sąjungos konstitucija. Paskutinis šių straipsnių variantas buvo parašytas 1777 m. vasarą. 1777 m. lapkričio 15 d. Niujorke, po metus trukusių debatų, antrasis Kontinentinis kongresas pateikė Konfederacijos straipsnius valstijų ratifikacijai. Praktikoje paskutinis Konfederacijos straipsnių variantas faktiškai buvo naudojamas Kongreso kaip valdžios sistemos modelis iki, kol šie straispniai buvo galutinai teisiškai ratifikuoti 1781 m. kovo 1 d. Konfederacijos straipsniai nustatė Jungtinių Valstijų veikimo taisykles. Konfederacija galėjo paskelbti karą, vesti derybas dėl įvairių diplomatinių susitarimų ir spręsti problemas, susijusias su vakarinėmis teritorijomis. Svarbus šių straipsnių elementas yra XIII straipsnis, nustatantis, kad Konfederacijos straipsnių sąlygų besąlygiškai turi laikytis visos valstijos, o jų sąjunga turi būti amžina.

1788 m. birželio 22 d. Konfederacijos straipsnius pakeitė JAV konstitucija.

Galerija
--------

* Konfederacijos straipsnių 1 puslapisKonfederacijos straipsnių 1 puslapis
* Konfederacijos straipsnių 2 puslapisKonfederacijos straipsnių 2 puslapis
* Konfederacijos straipsnių 3 puslapisKonfederacijos straipsnių 3 puslapis
* Konfederacijos straipsnių 4 puslapisKonfederacijos straipsnių 4 puslapis
* Konfederacijos straipsnių 5 puslapisKonfederacijos straipsnių 5 puslapis
**Kanados albanai** (alb. *shqiptaro-kanadezët*) – Kanadoje gyvenanti etnolingvistinė albanų grupė, daugiausiai įsikūrusi Ontarijo ir Kvebeko provincijose. Išpažįsta įvairias religijas – daugiausia krikščionys, musulmonai, nors yra ir nereligingų.

Kanados albanai rengia socialinius ir kultūrinius renginius, festivalius. Albanų šeimos yra patriarchalinės ir namuose dažnai gyvena kelios kartos. Daugiausiai dirba maisto pramonėje, kiti turi savo verslus.

Istorija
--------

Pirmieji Kanadoje apsigyvenę albanai atvyko XX a. pradžioje dėl jų šalyje kilusių sukilimų. Po Antrojo pasaulinio karo nedaug albanų persikėlė į Kanadą, o dauguma atvyko iš Jugoslavijos dėl komunistinio režimo Albanijoje, kuris uždraudė keliones užsienyje. Dauguma albanų, kurie po karo emigravo į Kanadą, nusprendė įsikurti Monrealyje ar Toronte.

XXI a. pradžioje naujas karas paskatino antrąją albanų imigracijos bangą Kanadoje. Dėl ginkluoto konflikto tarp albanų ir serbų kariuomenės, daugelis albanų buvo priversti palikti Kosovą, daugelis jų emigravo į Kanadą. 1999 m. Kanados vyriausybė sudarė programą, leidžiančią priimti 7000 pabėgėlių iš Kosovo. 2016 m. surašymo duomenimis, Kanadoje gyveno ~36,2 tūkst. albanų tautybės gyventojai, kurių dauguma (17 tūkst.) – Toronte.

Šaltiniai
---------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAlbanų diasporos |
| --- |
|  |
| Afrika | 
Egiptas |
|  |
| Azija | 
Sirija **·** Turkija |
|  |
| Europa | 
Austrija **·** Bulgarija **·** Belgija **·** Bosnija ir Hercegovina **·** Kroatija (Arbanasiai) **·** Danija **·** Suomija **·** Prancūzija **·** Vokietija **·** Graikija (Chamo albanai) **·** Vengrija **·** Italija (Pietų Italija) **·** Kosovas **·** Juodkalnija **·** Nyderlandai **·** Šiaurės Makedonija **·** Norvegija **·** Rumunija **·** Serbija **·** Slovėnija **·** Ispanija **·** Švedija **·** Šveicarija **·** Ukraina **·** Jungtinė Karalystė |
|  |
| Šiaurės Amerika | 
Kanada **·** Jungtinės Valstijos |
|  |
| Australija ir Okeanija | 
Australija **·** Naujoji Zelandija |
|  |
| Pietų Amerika | 
Argentina **·** Čilė |

 |
Koordinatės: 16°26′ p. pl. 151°45′ v. ilg.﻿ / ﻿16.433°š. pl. 151.750°r. ilg.﻿ / 16.433; 151.750

Bora Bora. Otemanu k.
Rifas ir lagūna
Salos pakrantė
**Bora Bora** – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje. Įeina į Draugijos salyno Pavėjines salas. Plotas 38 km². Gyvena 10 605 gyventojai (2017 m.). Gyventojų tankumas – 279 žm./km². Įeina į Bora Bora komuną. Svarbiausia gyvenvietė – Vaitapė.

Gamta
-----

Bora Bora yra 260 km į šiaurės vakarus nuo Taičio. Sudaro pagrindinė sala – dviejų užgesusių ugnikalnių (Pahia k. – 660 m, ir Otemanu k. – 727 m) apirusios viršūnės. Salą supa didelė lagūna, nuo vandenyno atribota koralinių rifų atolų (Tubuati, Motu Mute, Tubuai). Į lagūną galima įplaukti tik per vieną įplauką *Motus*.

Istorija
--------

Polineziečiai salą apgyvendino prieš 1100 metų. Yra išlikusios senovinės šventyklos. 1722 m. Bora Borą aplankė pirmasis europietis – olandas Jacob Roggeveen. 1777 m. saloje išsilaipino Džeimsas Kukas. Jis savo užrašuose salą pavadino *Bola-Bola* (tait. „naujagimis"), tačiau polineziečiai salą greičiausiai vadino *Pora-Pora*. 1792 m. Bora Boroje apsigyveno pirmasis europietis – James Connor – jūreivis, išsigelbėjęs po banginių medžioklės laivo „Matilda" katastrofos. 1895 m. sala tapo Prancūzijos valda. 1929 m. Bora Borą išgarsino filmo „Tabu" filmavimas. Antrojo pasaulinio karo metu saloje buvo JAV karinės aviacijos bazė.

Turizmas
--------

Bora Bora dažnai vadinama „Ramiojo vandenyno perlu". Ramybė, balto smėlio paplūdimiai, krištolo skaidrumo lagūna, palmių giraitės, žaliuojančios kalvos, žydinčios hibiskų gėlės, egzotiški gyventojai salą daro turistų rojumi. Metinė oro temperatūra svyruoja apie 24–28 °C. Gaivina švelnūs rytų pasatai. Saloje yra viešbutis, nameliai ant polių, oro uostas (JAV karinės bazės palikimas) ir kita aukšto lygio turistinė infrastruktūra. Populiari turistų atrakcija – povandeninis nardymas milžiniška faunos įvairove pasižyminčiuose rifuose. Automobilių transportas menkai išvystytas siekiant išsaugoti salos gamtą, tačiau galima keliauti dviračiais, pėsčiomis, valtimis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recensement de 2017 – Répartition de la population de la Polynésie française par îles, *Institut de la statistique de la Polynésie française* (ISPF)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bora Bora** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Nuotraukos Archyvuota kopija 2006-12-13 iš Wayback Machine projekto.
* Žemėlapis, nuotraukos
**Konfigūracijos valdymas** (angl. *Configuration management*) – visuma veiksmų, procesų, procedūrų, techninių priemonių, skirtų CMDB (konfigūracijos valdymo duomenų bazės) palaikymui.


|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

*Configuration management* svarbu turėti tikslią, teisingą ir savalaikę informaciją apie įmonei svarbius dalykus. Informacija saugoma CMDB. *Configuration management* įgyvendinimas užtikrina efektyvų Availability management ir Problem management veikimą. CMDB pakeitimus nustato Change management (*pakeitimų valdymo*) procesas, o *Configuration management* veikia tik kaip duomenis ir jų struktūrą prižiūrinti instancija. Diegiant ITIL, tenka tuo pat metu diegti ir *Configuration management*, ir Change management procesus, nors pastarasis gali būti pradėtas diegti truputėlį anksčiau.

Atsiradimas ir paplitimas
-------------------------

*Configuration management* – bene seniausias iš ITIL procesų, faktiškai, ITIL kūrėjai įtraukė jau nuo ~1960-ųjų kurtas *Configuration management* metodologijas į ITIL, jas keisdami tik tiek, kad būtų galima suderinti su kitais procesais. Tiesa, ITIL *Configuration management* sąvoka yra kažkiek išplėsta, pritaikyta visų firmai svarbių duomenų valdymui. *Configuration management* procesas yra labai svarbus: faktiškai, jei įmonė įstengia efektyviai vykdyti šį procesą, galima tarti, kad ji valdo visą savo IT ūkį.

Procesai ir darbai
------------------

Pagrindiniai *Configuration management* vykdomi darbai:

* Identifikavimas – visų IT ūkio komponentų identifikavimas, aprašymas ir įtraukimas į CMDB.
* Kontrolė – kiekvieno CI valdymas, jį galinčių keisti asmenų nustatymas.
* Statuso nustatymas – kiekvieno CI statuso įrašymas ir valdymas.
* Patikrinimas – priežiūra bei auditai, skirti CMDB korektiškumui užtikrinti.

*Configuration management* itin veiksmingas tokiuose procesuose kaip Incident management (greitesnis incidentų sprendimas, remiantis tikslesniais techniniais duomenimis) bei Problem management (išsami statistika apie gedimus ir pan.).

Nuorodos
--------

* Įvadas į *Configuration management* Archyvuota kopija 2005-02-18 iš Wayback Machine projekto.
* Institute of Configuration Management
*De rerum natura*, 1570
**Apie daiktų prigimtį** – I a. pr. m. e. ateistinė, materialistinė poema, kurią parašė romėnų poetas Titas Lukrecijus Karas. Lukrecijus kėlė tikslą paaiškinti graikų Epikūrizmo filosofiją romėnams. Poema padalinta į šešias knygas, kalba apie atomizmą, kūną ir sielą, minčių ir jausmų kilmę, pasaulį bendrai (kosmologija), aiškina įvairius dangaus, gamtos ir fizikinius reiškinius. Neigia dievų egzistavimą, teigia, kad viską valdo natūralūs dėsniai ir atsitiktinumai, o jei dievai ir egzistuoja, tai jie neturi nieko bendro su pasaulio atsiradimu ir veikimu bei su tokiais dievais, kokie įsivaizduojami religijoje.

Lukrecijus manė, kad žmones galima išvaduoti nuo iracionalios neegzistuojančių dievų baimės, parodant jiems, kad visi reiškiniai gali vykti natūraliai, be jokių dievų įsikišimo. Tačiau jo laikais apie įvairių gamtos reiškinių kilmę buvo žinoma pakankamai mažai, todėl realių pavyzdžių poemoje Lukrecijus pateikdavo taip pat labai nedaug. Kartais tam pačiam reiškiniui paaiškinti pateikdavo kelias skirtingas tuo metu paplitusias teorijas.

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* Project Gutenberg: „Apie daiktų prigimtį" tekstas (angl.)
* Stenfordo filosofijos enciklopedijos įrašas apie Lukrecijų ir šį kūrinį (angl.)
| **Deomys** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai  *( Muridae)* |
| Pošeimis: | *Deomyinae*  *( Deomyinae)* |
| Gentis: | Konginiai žiurkėnukai  *( Deomys)* |

 |

**Konginiai žiurkėnukai** (*Deomys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis, kurioje vienintelė rūšis – **konginis žiurkėnukas** (*Deomys ferrugineus*). Kailis ilgas. Nugara rusva, rusvai ruda su juodos spalvos priemaiša. Pilvas baltas. Aplink akis juodi ratai. Kūnas 12-16 cm, uodega – 15-21,5 cm ilgio. Masė 40-70 g. Snukutis ištįsęs, nusmailėjęs. Ausys stambios Uodega beveik plika. Galūnės ilgos. Pėda siaura, ilga, pagalvėlės su mazoliais. Išoriniai pirštai mažesni.

Paplitę Ugandoje, Kamerūne, Pietų Afrikos respublikoje, Gabone, Konge. Gyvena miškuose. Aktyvūs naktį. Gali laipioti krūmų šakomis, žeme šoliuoja šoliukais. Maitinasi vabzdžiais. Per metus būna 1-3 vados, kurių kiekvienoje 2 jaunikliai.

Nuorodos
--------

* Archyvuota kopija 2005-11-13 iš Wayback Machine projekto. Konginis žiurkėnukas (nuotrauka, tekstas rusų k.).
| **Lycoperdon perlatum** |
| --- |
| Karpotasis pumpotaukšlis (*Lycoperdon perlatum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Pumpotaukšliniai  *( Lycoperdaceae)* |
| Gentis: | Pumpotaukšlis  *( Lycoperdon)* |
| Rūšis: | Karpotasis pumpotaukšlis  *( Lycoperdon perlatum)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Karpotasis pumpotaukšlis** (*Lycoperdon perlatum*) – pumpotaukšlių (*Lycoperdon*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo, 3-5 (8) cm aukščio, viršutinė dalis apvali, apatinė smailėjanti. Jauni balti, elastingi, kompaktiški, apaugę smulkiomis smailėjančiomis karpelėmis, kurios lengvai nusitrina, senų vaisiakūnių paviršius visada beveik lygus, rudos spalvos. Trama iš pradžių balta, elastinga, malonaus kvapo ir skonio, senų minkšta, ruda.

Auga vasarą ir rudenį miškuose, parkuose, didelėmis grupėmis. Jaunas valgomas.

Galerija
--------

*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vincentas Urbonas. *Grybai*. Vilnius: Mokslas, 1986. p. 151.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Karpotasis pumpotaukšlis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Konflikto teorija** – socialinės psichologijos mokslo sritis, kurioje tiriama konfliktai tarp atskirų socialinių grupuočių, taip pat tarp individo ir grupės. Teigiama, kad konfliktą autoritarinėje struktūroje, su būdingais diktato ir autoritarinio mąstymo atributais, paprastai laimi aukštesnes administracines pareigas užimantis arba aukštesnį statusą turintis konfliktuotojas. Konfliktui išėjus iš struktūros vidaus gali lemti juridiniai konflikto aspektai. Konfliktai paprastai yra neišvengiami besiformuojančiose socialinėse grupėse, bendrijose, kol nusistovi tam tikra hierarchija, išsiaiškinamos pozicijos ir vertybės, nusakoma tvarka. Pozityvi konflikto pusė – bendruomenės ar grupės raida, konstruktyviai išsprendžiant esminius prieštaravimus, negatyvi – konflikto dalyvių energijos sąnaudos, patiriamos emocinės traumos, kintantis socialinis statusas. Vengiant konfliktų yra itin svarbūs vertybių bendrumas, vidaus taisyklių, netgi procedūrinių apibrėžtumas ir aiškumas, demokratinės nuostatos bei taikdariai, geranoriškumas.
*Apie Volgos intaką žr. Nerlė (Volga).*

| Nerlė |
| --- |
| Nerlės upė ir Prieglobsčio prie Nerlės cerkvė Nerlės upė ir Prieglobsčio prie Nerlės cerkvė |
| **Ilgis** | 284 km |
| **Baseino plotas** | 6780 km² |
| **Vidutinis debitas** | 25,7 m³/s |
| **Ištakos** | Lyčencų apylinkės |
| **Žiotys** | Kliazma |
| **Šalys** | Rusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Nerlė |

**Nerlė** (rus. *Нерль*) – upė Rusijoje; Kliazmos kairysis intakas. Prasideda Jaroslavlio srityje, Lyčencų apylinkėse. Teka į rytus bei pietryčius kalvotomis vietovėmis, apaugusiomis spygliuočių ir mišriais miškais, prateka Ivanovo ir Vladimiro sričių teritorijomis. Įteka į Kliazmą ties Bogoliubovu.

Didžiausias intakas – Uchtoma (kairysis).

Upės maitinimas mišrus, didesne dalimi sniego tirpsmo kilmės. Užšąla lapkritį–gruodį, atsiveria balandį.

Upėvardis finougriškos kilmės: šaknis *ner-* reiškia vandens telkinį. Prie Nerlės yra Mordyšo viduramžių gyvenvietės liekanos, pasaulio paveldo objektas – Prieglobsčio prie Nerlės cerkvė, senovinis Bogoliubovo miestelis, senovinis kaimas Kidekša su XII a. Boriso ir Glebo cerkve.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *%D0%9D%D0%B5%D1%80%D0%BB%D1%8C%20%28%D1%80%D0%B5%D0%BA%D0%B0,%20%D0%BF%D1%80%D0%B8%D1%82%D0%BE%D0%BA%20%D1%80.%20%D0%9A%D0%BB%D1%8F%D0%B7%D1%8C%D0%BC%D1%8B%29*,Большая советская энциклопедия, T. XVII (Моршин—Никиш). – Москва: Советская энциклопедия, 1974
| ***Konformistas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il conformista |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija Vokietija |
| Režisierius | Bernardo Bertolucci |
| Scenaristas (-ai) | Bernardo Bertolucci |
| Vaidina | Jean-Louis Trintignant  Stefania Sandrelli Dominique Sanda |
| Metai | 1970 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 111 min. |
| Kalba | italų ir prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Konformistas** (it. *Il conformista*) – 1970 m. režisieriaus Bernardo Bertolucci sukurta politinė drama pagal to paties pavadinimo Alberto Moravia kūrinį.

Filmas interneto svetainėje Rotten Tomatoes vertinamas 100% teigiamų atsiliepimų ir laikomas itin novatorišku bei turėjusiu didelę įtaką kitiems režisieriams.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jean-Louis Trintignant – Marcelo Kleriči
* Stefania Sandrelli – Džulija
* Gastone Moschin – Manganelo
* Enzo Tarascio – profesorius Kvadris
* Dominique Sanda – Ana Kvadri
* Fosco Giachetti – pulkininkas
* Jose Quaglio – Italas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1938-ieji metai, Roma. Pagrindinio herojaus, 33-ejų Marčelo Kleričio gyvenimas pradeda tvarkytis: jis gauna tarnybą fašistų organizacijoje ir ketina vesti Džuliją – merginą iš viduriniosios klasės. Visa tai turėtų padėti jam pamiršti komplikuotą praeitį: nuo morfijaus priklausomą motiną, į psichiatrinę ligoninę uždarytą tėvą ir būnant 12-os patirtą seksualinį vairuotojo priekabiavimą, kuris jis, kaip pats mano, vėliau nušovė.

Medaus mėnesio Marčelo su žmona vyksta į Paryžių, kur jis taip pat turi ir fašistų pavedimą – sekti profesorių Kvadrį, emigravusį iš šalies ir kažkada jam dėsčiusį universitete. Jie susitinka, pradeda bendrauti ir netrukus Marčelo gauna užduotį išvilioti profesorių iš miesto ir nužudyti, o kad viskas pavyktų, kontroliuoti turi kitas žudikas, Manganelo. Užduotis Marčelo pasirodo esanti pernelyg sudėtinga, nes jis pradeda jausti simpatiją Kvadrio žmonai Anai, dėl ko sulaukia Manganelo kaltinimų bailumu.

Vieną rytą Kvadris su žmona skubiai išvyksta, ir Manganelo su Marčelo leidžiasi juos vytis. Atokiame miške jie mato, kaip profesoriui užkerta kelią kita mašina, o iš už medžių pasirodę vyrai nuduria profesorių ir nušauna Aną. Marčelo sukrėstas stebi visą sceną, o Manganelo jam priekaištauja dėl pasyvumo.

Praeina 5 metai, žlunga Musolinio režimas. Marčelo su Džulija augina dukterį, tačiau gyvena varganai. Gatvėje prasidėjus neramumams, Marčelo eina pažiūrėti „diktatūros žlugimo" ir prie Koliziejaus sutinka tą patį vairuotoją, kuris vaikystėje jį tvirkino. Marčelo viešai apkaltina jį homoseksualizmu ir profesoriaus Kvadrio nužudymu ir šis išsigandęs pabėga, tuo tarpu Marčelo įsimaišo minioje.

Pagrindiniai apdovanojimai
--------------------------

* Oskaras (nominacija) – geriausias scenarijus pagal kitą kūrinį (B. Bertolucci)
* Auksinis gaublys (nominacija) – geriausias užsienio filmas
* David di Donatello – geriausias filmas
* Globo d'oro – geriausias režisierius (B. Bertolucci)
* Berlyno kino festivalis – specialus žurnalistų apdovanojimas; Auksinio lokio nominacija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Olandų žemėlapis vaizduojantis Karpentarijos įlanką
**Karpentarijos įlanka** (angl. *Gulf of Carpentaria*) – didelė negili įlanka, apsupta Australijos iš trijų pusių, o iš šiaurės besiliečianti su Arafuros jūra. Įlanka, palyginus, jauna, susiformavusi per paskutinį ledynmetį. Plotas 328 tūkst. km². Gylis iki 71 m. Įlankoje yra Velslio salos ir Grut Ailando sala.

Įlankos pakrantės nuolaidžios. Vakaruose ribojasi su Arnhemo Žeme, rytuose su Keip Jorko pusiasaliu. Pietuose yra Kvinslandas, ši jo dalis dar vadinama „Įlankos kraštu" arba „Įlanka" (angl. *the Gulf*)

Klimatas labai karštas ir drėgnas. Yra du sezonai. Sausasis sezonas tęsiasi nuo balandžio iki lapkričio, vyrauja sausi vakarų vėjai. Drėgnasis sezonas – nuo gruodžio iki gegužės. Šiuo laikotarpiu daug lyja, žemumos užsemiamos.

Atradimas ir tyrinėjimai
------------------------

Pirmas žinomas europietis aplankęs šią įlanką buvo 1606 m. tai padaręs Viljamas Jansonas. Jo draugas Janas Karstensonas aplankė įlanką 1623 m. ir pavadino ją dabartiniu vardu, pagerbiant Pieter de Carpentier'į. 1644 m. įlanką tyrinėjo Abelis Tasmanas. Regionas vėliau ištirtas Matthew Flinders’o kelionėje 1802 ir 1803 m.

Pirmas žeme keliavęs buvo prūsas Ludwig Leichhardt’as, keliavęs 1844 ir 1845 m.

Didžiosios įlankos upės
-----------------------

* Roperio upė
* Viltono upė
* Kokso upė
* Kalverto upė
* Leichhardto upė
* MakArturo upė
* Flinderso upė
* Normano upė
* Smitburno upė
* Aliso upė
* Staateno upė
* Venloko upė
* Arčerio upė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 200
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ceratophyllum** |
| --- |
| Paprastoji nertis (Ceratophyllum demersum)Paprastoji nertis (*Ceratophyllum demersum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Magnolijažiedžiai  *( Magnoliidae)* |
| Šeima: | Nertiniai  *( Ceratophyllaceae)* |
| Gentis: | Nertis  *( Ceratophyllum)* |

 |

**Nertis** (*Ceratophyllum*) – vienintelė **nertinių** (*Ceratophyllaceae*, vok. *Hornblattgewächse*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso pasinėrę vandenyje žoliniai augalai su nariuotu stiebu ir dvišakai suskaldytais į siūliškas skiltis lapais. 

Gentyje yra maždaug 30 rūšių. Genties pavadinimas iš graikų k. *keras*, *keratos* – ragas, *phyllon* – lapas; siauri, pakartotiniai dvišakai šakoti standūs lapai primena elnio ragus. Apdulkinami vandens. Vyriškų žiedų daugiau, negu moteriškų. Vaisiai yra su dygliukais, todėl lengvai prisikabina prie vandens gyvūnų arba įsitvirtina dugne. Sėklos sudygsta dugne, bet šaknys neišsivysto, todėl išaugę augalai plūduriuoja laisvai vandenyje. 

Lietuvoje auga dvi rūšys:

* Paprastoji nertis (*Ceratophyllum demersum*)
* Gležnalapė nertis (*Ceratophyllum submersum*)
| **Raimondas Juozas Trušys** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. rugsėjo 9 d. (81 metai)Pušalote, Panevėžio apskritis |
|  |
| Veikla | Lietuvos dailininkas tapytojas |
| Organizacijos | Šiaulių universitetas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus dailės institutas |

**Raimondas Juozas Trušys** (g. 1941 m. rugsėjo 9 d. Pušalote, Panevėžio apskritis) – Lietuvos dailininkas tapytojas.

Biografija
----------

Brolis Algimantas Vitolis Trušys. 1960-1966 m. studijavo Vilniaus dailės institute. Nuo 1966 m. Šiaulių vaikų dailės mokyklos, Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas.

Nuo 1974 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba
------

Parodose dalyvauja nuo 1966 m. Surengė 12 personalinių parodų. Savo darbus eksponavo Latvijoje, Rusijoje, Švedijoje, Olandijoje, JAV. Dirba tapybos, skulptūros, monumentaliosios dailės srityse. Svarbesni darbai: „Švytėjimas", „Šešėlio žaismas", „Riba, kuri mus skiria" (1996 m.), „Vertikalių kompozicija" (1997 m.), „Aktyvus geltonas" (1996 m.), „Karibų baseino žuvis" (1998 m.) ir kt.

Nuorodos
--------

* Galerija

Šaltiniai
---------

1. ↑   Raimondas Juozas Trušys. Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka
**Nervinė reguliacija** – organizmo fiziologinius procesus koordinuojanti nervų sistemos veikla. Su humoraline reguliacija sudaro vientisą neurohumoralinę reguliaciją. 

Informaciją apie organizmo vidaus ir išorės pokyčius nervų sistema gauna iš receptorių, taip pat tiesiogiai reaguodama į vidaus terpės pokyčius. Nervinėmis skaidulomis ši informacija patenka į smegenų centrus. Iš jutimų organų gautą informaciją centrinė nervų sistema analizuoja ir integruoja. Priklausomai nuo organizmo būsenos, poreikių ir aplinkos veiksnių (stimulinės situacijos) formuojamos ir išcentriniais nervais siunčiamos komandos efektoriniams (vykdomiesiems) organams – raumenims, vidaus ir išorės sekrecijos liaukoms, kai kurių gyvūnų švytėjimo aparatams. Atskirą fiziologinę ar psichinę funkciją reguliuoja visa smegenų centrų sistema. Pavyzdžiui, raumenų veiklą reguliuoja nugaros smegenų, galvos smegenų kamieno ir didžiųjų smegenų pusrutulių žievės neuronai. Jie sudaro funkcinę (neuromotorinę) sistemą. Aukštesniosios smegenų dalys išcentriniais nervais taip pat reguliuoja žemesniųjų centrų aktyvumą ir receptorių jautrumą. Susidaro uždari nervinės reguliacijos žiedai, kurių esama ir pačiose smegenyse (pvz. tinklinio darinio ir didžiųjų smegenų pusrutulių žievės sąveika lemia bendrą smegenų tonusą).

Nervinė reguliacija padeda palaikyti organizmo vidaus terpės pastovumą, atstatyti organizmo pusiausvyrą po nukrypimų, kuriuos sukelia aplinkos veiksniai (pvz. infekcija, kiti kenksmingi faktoriai), kompensuoti pažeisto organo arba audinio funckijas (pvz. regą, klausą). Per nervinę medžiagų apykaitos reguliaciją reiškiasi trofinė nervų sistemos funkcija.

Skiriama endogeninė nervinė reguliacija, kurią lemia paveldimumas (pvz. vegetacinių funkcijų reguliacija) ir egzogeninė nervinė reguliacija, susidaranti, nervų sistemai sąveikaujant su aplinka (pvz. sąlyginiai refleksai).

Didžioji dalis nervinės reguliacijos rūšių yra mišrios, susidedančios iš endogeninių ir egzogeninių elementų (pvz. termoreguliacija, budėjimo ir miego kaita).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Nervinė reguliacija*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VIII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1981. T.VIII: Moreasas-Pinturikjas 162–163 psl.
Koordinatės: 55°10′41″ š. pl. 21°51′42″ r. ilg.﻿ / ﻿55.17806°š. pl. 21.86167°r. ilg.﻿ / 55.17806; 21.86167

**Pagėgių miškai** – miškai Lietuvoje, Pagėgių savivaldybėje, tuoj į šiaurės vakarus nuo Pagėgių. Priklauso Šilutės miškų urėdijos Pagėgių girininkijai. Apima 23 km² plotą. Masyvą sudaro Pagėgių, Kadagynės, Šilagalių, Anužių, Stumbragirių, Dinkių, Pavilkių miškai.

Paviršius – banguotas Nemuno deltos pakraštys. Būdingi velėniniai jauriniai silpnai ir velėniniai jauriniai glėjiški priesmėliai, priemoliai bei salpiniai smėliai. Miškais teka Gėgės baseino upės – Vilka (su Duburiu) ir Eisra.

Medynai:

* pušynai: 55 %
* eglynai: 24 %
* beržynai: 10 %
* juodalksnynai: 4 %
* ąžuolynai: 3 %
* uosynai: 2 %
* drebulynai: 1 %
* baltalksnynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 19 % medynų, pusamžiai medžiai 47 %, pribręstantys 21 %, brandūs 13 %.

Pagėgių miškuose gyvena šernai, briedžiai, stirnos, elniai, lapės, vilkai, kiškiai, usūriniai šunys, opšrūs, voverės, kiaunės, jerubės, slankos. Įveista maumedžių, pocūgių, kedrinių pušų. 75-ajame kvartale auga saugomas Dinkių ąžuolas.

Pietine miškų dalimi eina plentas  **141**  Kaunas–Jurbarkas–Šilutė–Klaipėda  bei Klaipėdos–Tilžės geležinkelis. Prie miškų ir aplink esančios gyvenvietės: Pagėgiai, Pavilkiai, Anužiai, Šilgaliai, Stumbragiriai, Dinkiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pagėgių miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 264