recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| Islamas |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai
* + Alachas · Dievo vienovė · Mahometas · Kiti pranašai · Ahl al-Bayt · Sahaba · Rašidų kalifatas · Kalifas · Imamatas · Imamai

 |
| 
Musulmonų praktikos
* + Šahada · Salatas · Zakiatas · Saumas · Chadžas

 |
| 
Islamiškosios šventės
* + Id al Fitras · Id al Adcha · Maulidas · Miradžas · Didybės naktis

 |
| 
Islamo atšakos
* + Sunizmas · Šiizmas · Sufizmas

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai
* + Koranas · Suna · Hadisai · Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam

 |
| 
Kultūra ir visuomenė
* + Mečetė · Menas · Islamizmas · Džihadizmas · Islamo fundamentalizmas · Islamofobija

 |
| Islamo terminų žodynas |
| Ž • A • R |

**Islamizmas** (arab. إسلاموية = *Islāmawīyah* – ‘politinis islamas’) – religinė-politinė ideologija, kuri šariato teisei teikia pirmenybę prieš pasaulietines valdymo formas. Atsirado XX a. viduryje, reaguojant į Vakarų įtaką, sparčius musulmonų visuomenės pokyčius ir modernizaciją.

Islamizmą galima apibūdinti kaip ideologiją, reikalaujančią skrupulingo šventojo islamo įstatymo laikymosi. Anot šio požiūrio, islamas turėtų būti kertinė ašis žmogaus socialiniame, politiniame ir asmeniniame gyvenime. Islamizmas gali būti apibrėžimas įvairiai.

Salafistų protestas Sidnėjuje prieš antiislamišką filmą „Musulmonų nekaltumas"
Islamizmas, kaip politinis reiškinys, reiškiasi per įvairias islamo politines partijas: nuo palaikančių tam tikrus demokratinius ir nuosaikius elementus, iki radikalių ir ekstremalių salafistinio pobūdžio pasiūlymų, priskiriamų džihadizmui.

Islamo fragmentus, susijusius su politika, ekonomika ir kariniais reikalais, islamizmas paverčia tvaria ir sisteminga programa. Islamistų nuomonėse pabrėžiamas šariato, kuris yra islamo įstatymas, taikymas, visos islamo politinės vienybės būtinybė. Jie siekia selektyvaus nemusulmoniško Vakarų karinio, ekonominio, politinio, socialinio ar kultūrinio poveikio, kuris, jų manymu, nesuderinamas su islamu, panaikinimo, ypač musulmoniškame pasaulyje.

Išnašos
-------

1. ↑  Zeidan, Adam. „Islamism". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 5 May 2021.
2. ↑  Roy, *Failure of Political Islam*, 1994: p. 24
3. ↑  Soage, Ana Belén. "Introduction to Political Islam. "Religion Compass 3.5 (2009): 887–96.
4. ↑  Qutbism: An Ideology of Islamic-Fascism Archyvuota kopija 2016 m. kovo 4 d iš Wayback Machine projekto. by Dale C. Eikmeier From *Parameters*, Spring 2007, pp. 85–98. Accessed 6 February 2012
5. ↑  „Understanding Islamism" (PDF). *International Crisis Group*. p. 5. Suarchyvuotas originalas (PDF) March 7, 2013.
6. ↑  Rashid Ghannouchi (31 October 2013). „How credible is the claim of the failure of political Islam?". *MEMO*. Suarchyvuotas originalas 4 March 2016.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| **Linas Jonauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1979 m. liepos 11 d. (44 metai)Mažeikiai |
| Tėvas | Rimantas |
| Motina | Gražina |
| Sutuoktinis (-ė) | Evita Jonauskė |
|  |
| Veikla | Aplinkosaugininkas |
| Pareigos | aplinkos viceministras |
| Partija | 1997 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 2007 m. Vilniaus pedagoginis universitetas |

**Linas Jonauskas** (g. 1979 m. liepos 11 d. Mažeikiuose) – Lietuvos aplinkosaugininkas, Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungos garbės pirmininkas, Aplinkos viceministras.

Biografija
----------

1997 m. baigė eksperimentinę respublikinę jaunųjų lyderių ir Mažeikių Senamiesčio vidurinę mokyklą. 1998–2000 m. mokytojavo Mažeikiuose. 2000–2004 m. dirbo LR Seimo nario padėjėju-sekretoriumi. 2007 m. Vilniaus pedagoginiame universitete baigė socialinę pedagogiką. 2007 m. paskirtas LR ministro pirmininko Gedimino Kirkilo patarėju. Vėliau dirbo LR Seime, 2012 gruodžio mėn. paskirtas į Aplinkos ministerijos viceministro pareigas.

1996 m. vienas iš Mažeikių jaunimo organizacijų sąjungos įkūrėjų. Nuo 1997 m. Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungos (LSDJS) ir Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys. 1998 m. įkūrė LSDJS Mažeikių skyrių. 1998–2000 m. išrinktas LSDJS Mažeikių skyriaus pirmininku. 2000 m. visuotiniame LSDJS suvažiavime išrinktas organizacijos vicepirmininku. 2001 m. pabaigoje išrinktas LSDJS pirmininku. 2002 m. pagal derybinį LSDJS susijungimo su Lietuvos leiboristų unija susitarimą išrinktas LSDJS pirmuoju vicepirmininku. 2003 m. išrinktas LSDJS pirmininku. 2005 m. perrinktas LSDJS pirmininku. 2007 m. ketvirtą kartą išrinktas LSDJS pirmininku. Nuo 2003 m. LSDP Prezidiumo narys. 2005 m. Lietuvos jaunimo organizacijų tarybos asamblėjoje dvejiems metams išrinktas (Valstybinės jaunimo reikalų tarybos nariu) Jaunimo reikalų tarybos prie JRD nariu. 2012–2016 m. ėjo Aplinkos viceministro pareigas. Kuravo šias sritis: gamtos apsauga, miškai, saugomos teritorijos ir kraštovaizdžio sektoriai.
Nacionalinio miškasodžio pradininkas.

<ref>

2020–2024 m. Seimo narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2008 m. LR Seimo rinkimai – Kėdainių apygarda Nr. 43 Archyvuota kopija 2015-06-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2012 m. spalio 14 d. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

Nuorodos
--------

* Linas Jonauskas. Mažeikių krašto enciklopedija.
**Faouzi Chaouchi**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Faouzi Chaouchi |
| Gimimo data | 1984 m. gruodžio 5 d. (39 metai) |
| Gimimo vieta | Bordž Menajelis, Alžyras |
| Ūgis | 1,94 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2003–20062006–20092009–20112011–20182018–20212022– | JS Bordj MenaielJS KabylieES SétifMC AlgerCA Bordj Bou ArréridjJS Bordj Ménaïel | 087 0(0)108 0(1)036 0(0)159 0(1)026 0(0)00? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2008–2018 | Alžyras Alžyras | 15 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2020 m.. |

**Fauzis Čaučis** (فوزي شاوشي; g. 1984 m. gruodžio 5 d.) – Alžyro futbolininkas, vartininkas.

Karjera
-------

Karjerą pradėjo gimtojo miesto klube JS Bordj Menaiel. 2006 m. perėjo į JS Kabylie.

Alžyro rinktinėje debiutavo 2008 m. kovo 26 d. draugiškose varžybose su Kongo DR rinktine, pakeitęs pagrindinį vartininką Lunesą Gauaui. Dėl to paties vartininko ligos Čaučis buvo pagrindiniu rinktinės vartininku atkrintamosiose varžybose į 2010 m. pasaulio čempionatą tarp Alžyro ir Egipto rinktinių. Jis buvo ir pagrindinis vartininkas 2010 m. Afrikos Tautų taurėje. Pusfinalio varžybose prieš Egiptą Čaučis pasipiktinęs teisėjo iš Benino Coffi Codjia sprendimu stuktelėjo į jo galvą, tačiau gavo tik geltoną kortelę (paprastai tokiose situacijose žaidėjas iškart šalinamas iš aikštės). Nepaisant to, varžybų pabaigoje Čaučis buvo pašalintas už tyčinę pražangą prieš Egipto futbolininką.

Laimėjimai
----------

* Championnat National (2007–2008 m.)

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Pietų Afrika 2010 | I etapas | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Angola 2010 | 4 vieta | 5 | 0 | 0 | 1 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Faouzi Chaouchi profilis svetainėje National-Football-Teams.com
2. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Ibaraisp. *San Miguel de Ibarra* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

IbaraIbara

0°21′0″ š. pl. 78°07′0″ v. ilg.﻿ / ﻿0.35000°š. pl. 78.11667°r. ilg.﻿ / 0.35000; 78.11667﻿ (Ibara (Ekvadoras)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Provincija** | Imbaburos provincija |
| **Kantonas** | Ibaros kantonas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 108 700  |
| **Altitudė** | 2 225 m |

**Ibara** (pilnas pavadinimas ***San Migel de Ibara***) – miestas šiaurės Ekvadore, tarpukalnių slėnyje Imbaburos ugnikalnio papėdėje, prie Tahuando upės. Imbaburos provincijos administracinis centras. Miestas įsikūręs 70 km į šiaurės rytus nuo Kito, prie Panamerikos plento (ruožo Kitas-Pastas).

Ibara yra svarbus prekybinis regiono centras. Taip pat verčiamasi žemės ūkiu, turizmu. Mieste gausu kolonijinio stiliaus architektūros: yra katedra, Malonės, Šv. Augustino, Šv. Antano bažnyčios, Dolorosos bazilika, Vyskupijos koplyčia, obeliskas, kiti istoriniai pastatai. Veikia muziejus, kultūros centras, keli parkai.

Istorija
--------

Ibara ispanų įkurta 1606 m. Tuomet pastatyta daug bažnyčių, visuomeninių pastatų, tačiau 1868 m. žemės drebėjimas Ibarą sulygino su žeme, žuvo 6000 žmonių. Ibara atkurta 1872 m.

Netoli Ibaros yra Karanki gyvenvietė, kurioje gimė inkų imperatorius Atahualpa. Vietiniai gyventojai jau tais laikais iš Imbaburos ugnikalnio sniego ir ledo gamindavo šerbetą.

Sportas
-------

* Imbabura SC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

Išnašos
-------

Nuorodos
--------

*
54°01′22″š. pl. 24°00′51″r. ilg.﻿ / ﻿54.0229°š. pl. 24.0142°r. ilg.﻿ / 54.0229; 24.0142

Posūkis link sanatorijos iš vakarinės pusės
Vienas sanatorijos pastatų
**Eglės sanatorija** – sanatorija, esanti Druskininkų miesto rytinėje dalyje, taip pat turinti padalinį Birštone. Į pietus nuo sanatorijos yra Eglės tvenkinys, už jo yra Druskininkų ligoninė.

Istorija
--------

„Eglės" sanatorija Birštone
Sanatorija įkurta 1972 m. 1986 m. įrengti nauji „Žilvino" ir administracinio pastato korpusai. 1993 m. atlikta mineralinio vandens biuvetės rekonstrukcija. 1995 m. valstybinė sanatorija reorganizuota į AB „Eglės sanatoriją". Nuo 2003 m. ne kartą renovuota ir rekonstruota. 2013 m. atidarytas Birštono filialas (tarybiniais laikais veikusios sanatorijos „Spalis" vietoje). 2017 m. Birštone atidarytas naujas „Eglės" sanatorijos korpusas su reabilitacijos centru.

2023 m. 100 proc. „Eglės sanatorijos" akcijų įsigijo privataus kapitalo investicijų fondas „INVL Baltic Sea Growth Fund".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *„Eglės sanatorija" įsigijo reabilitacijos paslaugų bendrovę Vilniuje*. Lrt.lt (tikrinta 2023-04-15).
2. ↑  Apie mus. Archyvuota kopija 2023-05-30 iš Wayback Machine projekto. Sanatorija.lt (tikrinta 2023-04-15).
3. ↑  *Birštonas meta iššūkį Druskininkams – atidaryta nauja sanatorija*. Lrytas.lt (tikrinta 2023-04-15).
4. ↑  *Birštone atidarytas naujas „Eglės" sanatorijos korpusas su moderniu reabilitacijos centru*. Lrytas.lt (tikrinta 2023-04-15).
5. ↑  *INVL fondas įsigijo gydyklą „Nemunas" ir „Eglės sanatoriją"*. Lrt.lt (tikrinta 2023-04-15).
*Šis straipsnis apie 1968 m. įkurtą futbolo klubą. Apie futbolo klubą panašiu pavadinimu skaitykite straipsnyje Club San José.*

**Club Gualberto Villarroel**|  |
| **Pavadinimas** | GV Club Deportivo San José |
| **Įkurtas** | 1968 m. liepos 16 d. |
| **Stadionas** | Chesuso Beniteso vardo stadionas, Orūras |
| **Talpa** | 33 000 |
| **Vadovas** | Bolivija nežinomas |
| **Vyr. treneris** | Bolivija nežinomas |
| **Lyga** | Primera División |
| **2024** | TBA |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

San José sirgalių protestas prieš GV San José 2022 m. balandis
**Club Aurora**, o trumpai vadinamas **Club Gualberto Villarroel** – Bolivijos futbolo klubas iš Sud Karangos provincijos (Orūro departamentas).

Namų rungtynes žaidžia Chesuso Beniteso vardo stadione (isp. *Estadio Jesús Bermúdez*), Orūro mieste talpinančiame 33 tūkst. žiūrovų.

Istorija
--------

Įkurtas 1968 m. liepos 16 d. ir vadintas **Club Gualberto Villarroel**. Taip pavadintas buvusiojo Bolivijos prezidento garbei.

Nuo 2015 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, buvo iškritę į žemesnį divizioną. 2021 m. dėl finansinių problemų nedalyvavo jokiuose futbolo turnyruose.

2022 m. sausio mėn. iškritus San Chosė klubui, klubas buvo parduotas José Sánchez Aguilar, kuris pradėjo naują projektą **Gualberto Villarroel San José** vardu. 

Nepaisant to, kad buvo įtrauktas tradicinio klubo pavadinimas, tai nebuvo abiejų pusių susijungimas.

Priėmęs spalvas, aprangą ir simbolį, panašų į originalų San Chosė klubo, 2022 m. vasario mėn. klubas paskelbė, kad Paulo Folster tapo prezidentu.

Pirmąsias rungtynes ​​po virsmo žaidė 2022 m. balandį, kai keli rėmėjai iš San Chosė protestavo tribūnose.

Laimėjimai
----------

**Primera División**
 **Čempionai (?):**
**Segunda División**
 **Nugalėtojai (?):**
Copa Simón Bolívar
 **Nugalėtojai (1)**: 2023 m.

Spalvinė gama
-------------

|  |  |
| --- | --- |
| **GV San José** | **GV San José** |

|  |  |
| --- | --- |
| **GV San José** | **GV San José** |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gualberto Villarroel San José es el nuevo club que nace en Oruro
2. ↑  Nace GV San José, el club que hace soñar a Oruro
3. ↑  Folster asume la presidencia del club Gualberto Villarroel
4. ↑  GV San José debuta con triunfo, EM Huanuni y Escara también ganan
5. ↑  Bolivijos čempionatai: sezonai ir nugalėtojai
6. ↑  GV San José es campeón de la Simón Bolívar y logra el ascenso a la División Profesional

Nuorodos
--------

* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Vogerait. *Voghera* |
| --- |
| *Vogeros katedra* |
|  |
| 

VogeraVogera

44°59′0″ š. pl. 09°00′0″ r. ilg.﻿ / ﻿44.98333°š. pl. 9.00000°r. ilg.﻿ / 44.98333; 9.00000﻿ (Vogera) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Lombardija Lombardija |
| **Provincija** | Pavijos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 39 328  |
| **Plotas** | 63 km² |
| **Tankumas** (2007) | 624 žm./km² |

**Vogera** (it. *Voghera*) – miestas Italijos, Lombardijoje, Pavijos provincijoje. Nuo Pavijos Vogera yra nutolusi 30 km į pietus. Pro miestą teka Stafora (Po intakas).

Apylinkėse gaminama daug šilko bei javų ir vyno.

Istorija
--------

Senovėje miestas vadinosi Irija pagal upę, prie kurios stovėjo. Jis buvo ant kelio iš Pjačencos į Dertoną, o Augustas paskelbė ją kolonija (*colonia Forum Iulium Iriensium*).

I a. miestą sugriovė rugiai ir kitąkart jis buvo paminėtas kaip *Viqueria* X a. 1743 m. Vogera atiteko Savojiečiams. Po penkerių metų ji tapo provincijos sostine ir gavo miesto statusą.

1800 m. Vogerą užėmė Napoleono kariai, o Palazzo Dattili buvo jo būstinė per Montebelo mūšį. 1805 m. miestas atiteko Genujos departamentui, 1814 m. nugalėjus prancūzus jį užėmė austrai ir atidavė Pjemontui. Nuo 1860 m. Vogera priklauso Pavijos provincijai.

Per Antrą Pasaulinį karą, dėl to, kad buvo Milanas-Genuja ir Turinas-Bolonija kelių sankirtoje, sąjungininkai jį smarkiai bombardavo.

1962 m. gegužės 31 d. per geležinkelio avariją čia žuvo 62 žmonės.

Žymūs žmonės
------------

* Dizaineris Valentino Garavani, geriau žinomas kaip Valentino.
* Mauro Nespoli, lankininkas iš Italijos Nacionalinės rinktinės.
* Futuristas dailininkas Ambrogio Casati.
* Italijos boksininkas, pasaulio ir olimpinis čempionas Giovanni Parisi
* Kompiuterinio meno pionierius Aldo Giorgini.
* Rašytojai Alberto Arbasino, Carolina Invernizio ir Alessandro Maragliano.
* Laikrodžių gamintojas Giovanni Sordi
* Maserati broliai, automobilių inžinieriai
* Sandro Bolchi, kino režisierius
* Giovanni Plana, astronomas
**MRD-VP-1/1** – fosilizuota kaukolė, priskiriama *Australopithecus anamensis* rūšiai. Ali Bereino, vietinis afarų darbininkas, 2016 m. vasario 10 d. Miro Doroje (Afarų regionas, Etiopija) aptiko pirmąjį šios kaukolės fragmentą – viršutinį žandikaulį.

Šią pirmąją *A. anamensis* kaukolę 2019 m. identifikavo Yohannes Haile-Selassie iš Klivlando gamtos istorijos muziejaus, Stephanie Melillo iš Makso Planko evoliucinės antropologijos instituto ir jų kolegos, dalyvavę *Woranso-Mille* projekte. Iki tol žinios apie *A. anamensis* daugiausia apsiribojo žandikaulių ir dantų fosilijomis.

Sedimentologė Beverly Saylor su kolegomis iš *Case Western Reserve* universiteto (Ohajas) pagal gretimų mineralų vulkaninių uolienų sluoksniuose amžių nustatė, kad kaukolei – apie 3,8 mln. m.

Pasak tyrimo, the MRD-VP-1/1 kaukolė ir kitos Afarų regione rastos fosilijos rodo, kad *A. anamensis* ir *A. afarensis* apie 100 000 metų gyvavo greta.

Išnašos
-------

1. ↑  „'Unprecedented' fossil skull reveals face of human ancestor". *Science* (anglų). 2019-08-28. Suarchyvuotas originalas April 27, 2021. Nuoroda tikrinta 2023-07-27.
2. ↑  Strickland, Ashley (2019-08-28). „Revealing the new face of a 3.8-million-year-old early human ancestor". *CNN* (anglų). Nuoroda tikrinta 2023-07-27.
3. 1 2  „A face for Lucy's ancestor". *www.mpg.de* (anglų). Nuoroda tikrinta 2023-07-26.
4. ↑  „Fossilised skull reveals face of early human ancestor". *BBC Science Focus Magazine* (anglų). Nuoroda tikrinta 2023-07-26.
5. ↑  „Incredible Fossil Discovery Finally Puts a Face on an Elusive Early Hominin". *Gizmodo* (anglų). 2019-08-28. Nuoroda tikrinta 2023-07-27.
*Šis straipsnis apie upelį Panevėžio rajone. Apie kaimą Švenčionių rajone skaitykite straipsnyje Rūdupys.*

| Rūdupys |
| --- |
| **Ilgis** | 6,5 km |
| **Baseino plotas** | 11 km² |
| **Ištakos** | laukuose prie Pamarnakio kaimo |
| **Žiotys** | Lėvuo |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva |

**Rūdupys** – upelis šiaurės Lietuvoje, Panevėžio rajone, Karsakiškio seniūnijoje; Lėvens dešinysis intakas. Prasideda laukuose prie Pamarnakio kaimo, teka šiaurės kryptimi, pasiekęs mišką suka į vakarus, teka miško pakraščiu, ties Žiaunais suka į pietus, teka laukais ir sodybų pakraščiais, žemupyje suka į pietryčius ir įteka į Lėvenį 77 km nuo jo žiočių. Visa vaga, išskyrus patį žemupį prie žiočių, sureguliuota. Žemupyje upelį kerta Panevėžio–Daugpilio kelias.

Gyvenvietės prie Rūdupio: Pamarnakis, Butėnai, Žiaunai, Valiniai, Palaukiai.

Upėvardžio kilmė sietina su žodžiu *rūda* – „neapdirbta gamtos medžiaga, iš kurios gaminami metalai", *rūdė* – „prasta pelkėta žemė su durpių priemaiša", *rūdys* – „geležies oksidavimosi medžiaga", „parudavusios vietos".

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001, 683 psl..
2. ↑  *Rūdupys (upė)*, Gamtos katalogas. Nuoroda tikrinta 2024-04-17.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 282
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Narajangandžasনারায়ণগঞ্জ |
| --- |
| *Narajangandžo reginys* |
|  |
| 

NarajangandžasNarajangandžas

23°37′0″ š. pl. 90°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.61667°š. pl. 90.50000°r. ilg.﻿ / 23.61667; 90.50000﻿ (Narajangandžas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Bangladešo vėliava Bangladešas |
| **Rajonas** | Narajangandžo rajonas |
| **Regionas** | Dakos sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 223 600  |

**Narajangandžas** (beng. নারায়ণগঞ্জ = *Nārāyanganj*) – miestas vidurio rytų Bangladeše, abipus *Lakhya* upės, prie jos žiočių. 223,6 tūkst. gyventojų (2007). Pagrindinis Dakos upių uostas, geras susisiekimas garlaiviais su Daka ir Čitagongu. Pagrindinis šalies prekybos taškas, išvystyta kailių, odos, džiuto, medvilnės pramonė, laivų remontas. Kartu su sostine Daka sudaro didžiausią Bangladešo pramonės mazgą.

Mieste yra kolegija, ligoninė, biblioteka. *Kadam Rasul* šventykla (1801 m.), XVI a. bengalų tvirtovė, XII a. šventykla *Laksmi-Narayana* (pagal kurią ir miestas pavadintas).
| Ivindo nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Kongu krioklys Ivindo upėje nacionaliniame parke Kongu krioklys Ivindo upėje nacionaliniame parke |
| **Vieta:** | Gabono vėliava Gabonas |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Makoku |
| 

Žemėlapis rodantis Ivindo nacionalinis parkas vietą.Ivindo nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 0°05′0″ š. pl. 12°37′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.08333°š. pl. 12.61667°r. ilg.﻿ / 0.08333; 12.61667 |
| **Plotas:** | 3000 km² |
| **Įkurtas:** | 2002 m. |
| **Valdymas:** | Nacionalinė nacionalinių parkų agentūra |
|  **Vikiteka:** | Ivindo nacionalinis parkas |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 1653 |

**Ivindo nacionalinis parkas** (pranc. *Parc national d'Ivindo*) – saugoma gamtos teritorija vidurio rytų Gabone, Ogovės-Ivindo ir Ogovės-Lolo provincijose, tuojau į pietvakarius nuo Makoku miesto. Įsteigtas 2002 m.

Parkas įsikūręs prie Ivindo upės (Ogovės intakas), dalis teritorijos kalnuota, iškyla į 700–900 m aukštį. Ivindo upė, kirsdama plokščiakalnį, sudaro sraunius ir vaizdingus krioklius – Kongu ir Džidži. Didžiąją dalį parko dengia drėgnieji atogrąžų miškai, tačiau yra laukymių (didžiausia – Langue Baji (*Langoué Baï*), kurios yra svarbios gamtos buveinės.

Ivindo nacionalinis parkas pasižymi gana mažai žmogaus paveikta gamta, čia yra retų, saugomų gyvūnų rūšių – vakarinių lygumų gorilų, šimpanzių, miškinių afrikinių buivolų, krūmyninių kiaulių, sitatungų, auksinių kačių, afrikinių miškinių dramblių, siaurasnukių krokodilų, pilkakaklių pilkųjų varnų, pilkųjų papūgų.

2021 m. Ivindo nacionalinis parkas dėl savo mažai paveiktų ekosistemų ir didelės gamtinės įvairovės paskelbtas UNESCO pasaulio paveldo objektu.

* Afrikiniai miškiniai drambliai laukymėjeAfrikiniai miškiniai drambliai laukymėje
* Nedidelis krioklys Ivindo džiunglėseNedidelis krioklys Ivindo džiunglėse
* Lygumų gorila medyjeLygumų gorila medyje
* Sitatunga parkeSitatunga parke

Šaltiniai
---------

1. ↑  LE PARC NATIONAL DE L’IVINDO, *parcsgabon.org*
2. ↑  Vande weghe, Jean Pierre (2009). *Ivindo and Mwanga*. WCS. p. 7.
3. ↑  Hickendorff, Annelies. *Gabon*. Bradt Travel Guides.
4. ↑  „UNESCO awards Gabon’s Ivindo park World Heritage status". *France 24*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| **Vasilijus Šukšinas** |
| --- |
|  |
| V. Šukšinas, pavaizduotas ant tarybinių laikų atvirlaiškio |
| Gimė | 1929 m. liepos 25 d.Srostkai, Rusijos TFSR |
| Mirė | 1974 m. spalio 2 d. (45 metai)Kletskaja, Rusijos TFSR |
|  |
| Veikla | rašytojas |

**Vasilijus Šukšinas** (rus. *Василий Макарович Шукшин*; 1929 m. liepos 25 d. Srostkuose – 1974 m. spalio 2 d. Kletskajoje) – TSRS rusų rašytojas, aktorius, scenaristas ir kino režisierius, rašęs kaimo temomis. Vienas iš žymiausių XX amžiaus Tarybų Sąjungoje atsiradusio kaimo prozos žanro atstovų.

Biografija
----------

Vasilijus Šukšinas gimė 1929 m. liepos 25 d. Srostkų kaime, Altajaus srityje, RSFSR.

Baigęs septynias klases, įstojo į Bijsko automobilių technikumą. Po dvejų metų grįžo atgal ir pradėjo dirbti kolūkyje. Sulaukęs septyniolikos metų iš kolūkio pasitraukė, išėjo uždarbio ir geresnio gyvenimo ieškoti į miestą. Dirbo Kalugoje ir Vladimire – tekintoju, Ščerbinkoje – vagonų remontininku. 1949 m. buvo pašauktas į kariuomenę. Tarnavo laivo radistu Baltijos, o vėliau Juodojoje jūroje. 1953 m. dėl prastos sveikatos buvo demobilizuotas. Grįžęs į gimtinę, pradėjo dirbti kaimo mokyklos direktoriumi, tuo pat metu dėstė rusų kalbą ir literatūrą.

1954 m. įstojo į Rusijos kinematografijos instituto režisūros skyrių, kurį sėkmingai baigė 1960 m. 1958 m. filme „Du Fiodorai" sukūrė pagrindinį vaidmenį bei paskelbė pirmąjį apsakymą „Dviese ratuose". 1963 m. leidykla „Molodaja gvardija" išleido pirmąją rašytojo knygą „Kaimo gyventojai". Tais pačiais metais pradėjo dirbti Gorkio kinostudijos režisieriumi ir išleido filmą „Gyveno toks vaikinas", kuriame vaidino Leonidas Kuravliovas. 1968 m. pasirodė Vasilijaus Šukšino knyga „Ten tolumoje", 1973 m. filmas „Krosnys – parduotuvės". Rašytojas-režisierius dirbo labai intensyviai. Per 1965–1973 m. išleido 3 knygas („Liubavinai", „Atėjau jums duoti laisvę", „Charakteriai",) ir pastatė 3 filmus („Liubavinų galas", „Jūsų sūnus ir brolis", „Keisti žmonės"). 1973 m. parašė apysaką „Putinas raudonasai" ir pastatė to paties pavadinimo filmą, kur suvaidino pagrindinį Jegoro Prokudino vaidmenį. Kaip aktorius V. Šukšinas taip pat vaidino filmuose „Prie ežero", „Prašau žodžio", „Jie kovojo už tėvynę" ir kituose.

1974 m. spalio 2 d. Šukšinas netikėtai mirė nuo širdies smūgio Volgos upe plaukusiame motoriniame laive.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vasilij Šukšin – Visuotinė lietuvių enciklopedija (vle.lt)
2. ↑  „Шукшин, Василий Макарович". *ТАСС*. Nuoroda tikrinta 2023-11-27.
| Lėno miško mūšis |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1945 m. sausio 12 d. |
| Vieta | Lėno miškas, Lietuvos TSR |
| Rezultatas | Sunaikinta Vyčio apygardos stovykla |

 |
| Konflikto šalys |
|  Lietuvos partizanai |  SSRS NKVD |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Juozas Krikštaponis † |  ? |
| Pajėgos |
| 40 | 298-asis šaulių NKVD pulkas[reikalingas šaltinis] |
| Nuostoliai |
| 18 | ~200 |

**Lėno miško mūšis**, arba **Lėno kautynės, Užulėnio miško kautynės** – kautynės, įvykusios 1945 m. sausio 12 d. Lėno miške (Užulėnio–Gružų miškų masyve) tarp Lietuvos partizanų ir NKVD pajėgų. Kautynės įvyko NKVD apsupus Vyčio apygardos partizanų stovyklą. Mūšyje žuvo apygardos vadas Juozas Krikštaponis.

Eiga
----

Apie 60 partizanų telkėsi prie apygardos štabo, įsikūrusio Lėno miško dalyje, vadinamoje Kelmonu.

Mūšio išvakarėse J. Krištaponis sirgo plaučių uždegimu ir gydėsi Lėne, Jasiukonio slėptuvėje. Naktį iš sausio 11 d. į 12 d. į slėptuvę atėjo trys partizanai. Pasikalbėję vyrai patraukė į miške įkurtą partizanų būrio stovyklą. Stovykla apie 3-4 valandą nakties kariuomenės buvo apsupta keliais žiedais, intensyvus mūšis vyko apie 15 minučių, pavieniai šūviai girdėjosi iki vidurdienio. Partizanai turėjo 10-15 kulkosvaidžių, granatų, aplink bunkerį buvo įrengti apkasai. J. Krištaponis žuvo šalia įėjimo į bunkerį. Jo kūną bei sunkiai sužeistą brolį kareiviai išvežė, kitų partizanų kūnus sudegino. 

Kovotojų palaikus kaimo jaunimas naktį palaidojo Lėno kapinėse. Po mūšio sudeginti J. Krištaponio tėvų namai, iškirstas sodas.

Įamžinimas
----------

1990 m. Lėno kapinėse žuvusių partizanų atminimui pastatytas tautodailininko Mykolo Dirsės (1929-2008) suprojektuotas antkapinis paminklas, 1991 m. kautynių vietoje – jo išdrožtas medinis kryžius.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Lėno kautynės*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007
2. 1 2  Astrauskaitė, Audronė (2009-11-25). „Lietuvos kariuomenės dienai". XXI amžius. Nuoroda tikrinta 2015-02-23.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Trečiasis tūkstantmetis prieš mūsų erą** prasidėjo 3000-aisiais pr. m. e. ir baigėsi 2001-aisiais metais pr. m. e.

Apžvalga
--------

Šiuo laikotarpiu po pasaulį plito bronzos amžius. Bronzos atradimas lėmė žemdirbystės, ginkluotės vystymąsi. Toliau vystėsi raštas, kultūrinis, ekonominis žmonių gyvenimas. Valstybių valdovai įgijo daugiau galių, įsigalėjo absoliutizmas, imperializmas, pradėti statyti grandioziniai monumentinės architektūros pastatai (piramidės, zikuratai, akmenų ratai).

Mesopotamijoje vyko miestų-valstybių karai, kol Sargonas sujungė visą regioną į Akado imperiją. Senojoje Egipto karalystėje buvo statomos piramidės, o faraonai laikė įvedę savęs, kaip dievų, kultą. Europoje, kur tuo metu vis daugiausia vyravo neolitinės kultūros, statyti grandioziniai megalitinės architektūros statiniai. Tūkstantmečio pabaigoje Egipte įvyko pirmoji istorijoje žinoma revoliucija. Šumere susidarė stabili valstybė, tačiau ją vėliau nuniokojo amoritų antpuoliai.

Svarbiausi įvykiai
------------------

* Tūkstantmečio pabaigoje –Vidurio Rusijoje, Volgos ir Okos upių baseinuose buvo paplitusi neolito pabaigos ir eneolito archeologinė Fatjanovo kultūra, artima Dniepro vidurupio kultūrai, turi rutulinių amforų kultūros bruožų; priskiriama rytų baltų gentims.

Svarbios asmenybės
------------------

Išradimai
---------

* Amerikoje išvystyta keramika.
* Mesopotamijoje sukurtas puodžiaus ratas.
* Kinijoje aprašytas kometos pasirodymas.
* Pastatytos Gizos piramidės.
* Šumere pastatyti pirmieji zikuratai.
* Pradėti naudoti buriniai laivai.
* Indoeuropiečiai domestikavo arklius, o tūkstantmečio pabaigoje pradėjo naudoti kovos vežimus.
* Prijaukinti kupranugariai.
* Egipte pradėtas naudoti papirusas.

Kiti laikotarpiai
-----------------

Tūkstantmečiai: 4 tūkstantmetis pr. m. e. – **3 tūkstantmetis pr. m. e.** – 2 tūkstantmetis pr. m. e.

Šimtmečiai: XXI amžius pr. m. e. – XXII amžius pr. m. e. – XXIII amžius pr. m. e. – XXIV amžius pr. m. e. – XXV amžius pr. m. e. – XXVI amžius pr. m. e. – XXVII amžius pr. m. e. – XXVIII amžius pr. m. e. – XXIX amžius pr. m. e. – XXX amžius pr. m. e.
50°04′09″š. pl. 18°24′41″r. ilg.﻿ / ﻿50.0692°š. pl. 18.4115°r. ilg.﻿ / 50.0692; 18.4115

|  |
| --- |
| Stadionas 2020 m. |
| Vieta | Lenkija Rydultovai |
| Atidarytas | XX a. |
| Savininkas | Naprzod Rydultowy |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 5500 |
| Lauko matmenys | 105 × 68 m |

**Rydultovų „Naprzod" stadionas** (lenk. *Stadion Naprzodu Rydułtowy*; anksčiau ***Rydultovų GKS stadionas***, lenk. *Stadion GKS Rydułtowy*) – stadionas Rydultovų mieste (pietų Lenkija), į šiaurę nuo miesto centro. Vietos klubo Naprzod Rydultowy namų arena. Yra 5500 vietų žiūrovams, tarp jų 3500 sėdimos. Yra dengtos tribūnos, tačiau dirbtinio apšvietimo nėra.

Istorija
--------

Stadionas atidarytas XX a. 1992 m. čia draugiškas rungtynes sužaidė Lietuvos ir Lenkijos futbolo rinktinės (2-0), kuriose lenkai žaidė antraeile sudėtimi. 10-ajame dešimtmetyje tai buvo vienas pirmųjų Lenkijos stadionų, kuriame yra visos sėdimosios vietos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stadion GKS Naprzód 23 Rydułtowy. Ksnaprzodrydultowy.pl (tikrinta 2024-04-13).
2. ↑  Stadion Sportowy w Rydułtowach (Stadion Naprzodu Rydułtowy). Stadiumdb.com (tikrinta 2024-04-13).
3. ↑  Football venue Stadion Sportowy, Rydultowy. Eu-football.info (tikrinta 2024-04-13).
4. ↑  Stadion miejski "Naprzód". Rydultowy.pl (tikrinta 2024-04-13).
**Andro Švrljuga**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1985 m. spalio 24 d. (38 metai) |
| Gimimo vieta | Rijeka, Kroatija |
| Ūgis | 176 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | HNK Orijent 1919 |
| **Pozicija** | saugas, gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2004–20072007–20102010–20122012–20152016–20202021– | NK PomoracNK Istra 1961HNK Rijeka ŽalgirisSūduvaHNK Orijent 1919 | 082 0(4)075 0(5)046 0(3)103 (15)125 (17)071 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. balandžio 13 d.. |

**Andro Švrljuga** (g. 1985 m. spalio 24 d.) – Kroatijos futbolininkas, žaidžiantis krašto saugo arba gynėjo pozicijose.

Karjera
-------

Karjerą padėjo 2004 m. Kostrenos NK Pomorac. 2007–2010 m. atstovavo Pulos „NK Istra 1961", kuri 2009 m. iškopė į aukščiausią šalies divizioną.

Nuo 2010 m. gynė Rijekos HNK klubo garbę. 

2012 m. vasarą pasirašė kontraktą su Vilniaus „Žalgiriu". A lygoje Andro sužaidė 105 rungtynes ir pelnė 15 įvarčių. Su Vilniaus „Žalgiriu" tris kartus tapo šalies čempionu (2013, 2014 ir 2015 m.)

Nuo 2016 m. sezono atstovavo FK Sūduva. Su Marijampolės klubu tris kartus tapo Lietuvos čempionu (2017, 2018 ir 2019 m.)

2019 m. lapkričio mėn. pranešta, kad sutartis su futbolininku pratęsta iki 2020 m. pabaigos.

Pasiekimai
----------

**VMFD Žalgiris Vilnius**

* LFF taurės laimėtojas: 2012-2013 m. 2013-2014 m.
* LFF Supertaurės laimėtojas: 2013 m.
* A lygos laimėtojas: 2013, 2014, 2015 m.

**FK Sūduva Marijampolė**

* A lygos

laimėtojas: 2017, 2018, 2019 m.
vicečempionas: 2020
* LFF taurės laimėtojas: 2019 m.

* LFF Supertaurės laimėtojas: 2018 m. 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-07-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* futbolinis.lt
* lietuvosfutbolas.lt
**Domagojus Pušičius**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Domagoj Pušić |
| Gimimo data | 1991 m. spalio 21 d. (32 metai) |
| Gimimo vieta | Osijekas, Kroatija |
| Ūgis | 189 cm |
| Svoris | 85 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | HNK Cibalia Vinkovci |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2008–2013  2013–2015  2014–2015  2015–2016  2016–2019 2016–2019  2019–2020  2020–2021  2021–2022  20222023– | NK Osijek  HNK Rijeka  → NK Zadar *(skol.)*  FC Lugano  NK Osijek → Osijek II Sūduva Zrinjski  Cibalia  Bijelo Brdo  Terengganu FC | 75 0(5)03 0(0)27 0(1)17 0(0)65 0(3)05 0(0)27 0(2)07 0(0)27 0(7)15 0(0)13 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. balandžio 13 d.. |

**Domagojus Pušičius** (*Domagoj Pušić*; g. 1991 m. spalio 24 d.) – Kroatijos futbolininkas, žaidžiantis vidurio saugo pozicijoje. 

Žaidė Lietuvoje. Buvęs „Sūduvos" klubo narys.

Karjera
-------

Žaidėjo karjerą pradėjo gimtojo miesto komandoje. Vėliau žaidė įvairiose kroatų komandose.

2019 m. rudenį atvyko į Lietuvą. Atstovavo „Sūduvos" klubui. „Sūduva" su kroatu sudarė sutartį iki 2020 m. sezono pabaigos.

Debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Palanga 2019 m. spalio 12 d. kuriose marijampoliečiai nugalėjo rezultatu 4:0. Jose žaidė nuo rungtynių pradžios ir sužaidė visas rungtynes.

Vėliau žaidė bosnių ir kroatų lygose. Atstovavo Bosnijos Premijer lygos HŠK Zrinjski Mostar, bei 2.HNL (kroatų antrojo diviziono) Cibalia.

2022 m. atstovavo NK BSK Bijelo Brdo (Kroatija). 2023 m. persikėlė į Terengganu FC (Malaizija).

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2019** | **„Sūduva"** | 9 | 2 |
| **2020** | **„Sūduva"** | 18 | 0 |
|

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Rinktinės
---------

Kitados atstovavo Kroatijos jaunimo rinktinėms (U–18, U-19, U–20).

Pasiekimai
----------

#### FK Sūduva

A lygos
Čempionas: 2019 m.
Vicečempionas: 2020 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
Jungtinių Amerikos Valstijų konstitucijos pasirašymo scena, Hovardo Čandlerio Krisčio paveikslas
**Filadelfijos suvažiavimas** (dar gerai žinomas kaip ***Konstitucinis suvažiavimas***, ***Federalinis suvažiavimas*** arba ***Didysis suvažiavimas Filadefijoje***) – suvažiavimas, vykęs nuo 1787 metų gegužės 25 dienos iki rugsėjo 17-osios dienos Filadelfijoje, Pensilvanijos valstijoje, Nepriklausomybės rūmuose.

Suvažiavimo tikslas buvo išspręsti Jungtinių Amerikos Valstijų valdymo problemas, kurios atsirado vadovaujantis po nepriklausomybės nuo Didžiosios Britanijos paskelbimo priimtais Konfederacijos straipsniais. Nors suvažiavimas neva rengėsi tik peržiūrėti Konfederacijos straipsnius, daugelio jos šalininkų, kurių pagrindiniai buvo Džeimsas Medisonas ir Aleksandras Hamiltonas, tikslas nuo pat pradžių buvo sukurti naują valdymo sistemą, bet nesistengti pataisyti egzistuojančios. Delegatai suvažiavimo pirmininku išrinko Džordžą Vašingtoną. Suvažiavimo metu buvo priimta Jungtinių Amerikos Valstijų Konstitucija. Šis suvažiavimas yra vienas iš pagrindinių Jungtinių Amerikos Valstijų istorijos įvykių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Goodlatte says U.S. has the oldest working national constitution, Politifact Virginia website, 2014-09-22.
**Jorge Valdano**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Jorge Alberto Francisco Valdano Castellanos |
| Gimimo data | 1955 m. spalio 4 d. (68 metai) |
| Gimimo vieta | Las Parechasas, Santa Fė prov. Argentina |
| Ūgis | 1,88 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | *baigęs karjerą* |
| **Pozicija** | saugas, puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1973–19751975–19791979–19841984–1987 | Newell's Old BoysDeportivo AlavésReal ZaragozaReal Madrid | 49 (12)63 (21)143 (47)85 (40) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1975–1990 | Argentina Argentina | 23 (7) |
|  Treniruotos komandos |
| 1991–19921992–1994 1994–1996  1996–1997 | Real Madrid *(jaun.)* Tenerife  Real Madrid Valencia |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys {{{ntupdate}}}. |

**Chorchė Albertas Valdanas** (*Jorge Alberto Valdano*; g. 1955 m. spalio 4 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs atakuojančio saugo arba puolėjo pozicijoje, vėliau – futbolo treneris.

Karjerą pradėjo „Newell's Old Boys" klube, bet po 2 metų paliko Argentiną ir visą savo likusią karjerą tęsė Ispanijoje. Daugiausia rungtyniavo „Deportivo Alavés" ir „Real Zaragoza" klubuose, bet karjeros pabaigoje persikėlė į „Real Madrid". 1988 m. susirgo hepatitu ir baigė futbolininko karjerą.

Argentinos rinktinėje Valdanas žaidė nedaug – per 15 metų vos 23 varžybose. Tačiau jis pasižymėjo įvarčiu 1986 m. pasaulio futbolo čempionato finale. Valdanas taip pat dalyvavo 1982 m. pasaulio čempionate, bet gavo traumą ir po grupės varžybų nebežaidė.

Baigęs futbolininko karjerą, Valdanas pradėjo treniruoti „Real Madrid" jaunimo komandą, o vėliau ir pagrindinę komandą. Taip pat treniravo Tenerifės ir Valensijos klubus. 2009 m. Chorchė Valdanas tapo „Real Madrid" klubo prezidentu, bet 2011 m. dėl konfliktų su treneriu Žozė Munriniju buvo atleistas.

Laimėjimai
----------

### Žaidėjo karjera

Newell’s Old Boys
* Primera División Argentina (1): 1974 m.

Real Madrid
* La Liga (2): 1985–86, 1986–87 m.
* Copa de la Liga (1): 1985 m.
* UEFA taurė (2): 1984–85, 1985–86 m.

Argentina Argentina
* Pasaulio futbolo čempionatas: 1986 m.

### Trenerio karjera

Real Madrid
* La Liga (1): 1994–95 m.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Ispanija 1982 | II etapas | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Meksika 1986 | 1 vieta | 7 | 4 | 1 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Pietų Amerika 1975 | I etapas | 1 | 0 |  ? | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jorge Valdano profilis svetainėje National-Football-Teams.com
| **Emilis Mlynarskislenk. *Emil Młynarski*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1870 m. liepos 18 d.Kybartai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1935 m. balandžio 5 d. (64 metai)Varšuva, Antroji Lenkijos Respublika |
| Sutuoktinis (-ė) | Ona Grincevičiūtė |
|  |
| Veikla | Smuikininkas, dirigentas, kompozitorius, Varšuvos filharmonijos direktorius |
|  |
|  **Vikiteka** | Emil Młynarski |

**Emilis Mlynarskis** (lenk. *Emil Szymon Młynarski*) (1870 m. liepos 18 d. Kybartuose, Rusijos imperijoje - 1935 m. balandžio 5 d. Varšuvoje, Antroji Lenkijos Respublika) – smuikininkas, dirigentas, kompozitorius, vienas iš Varšuvos filharmonijos įkurėjų ir direktorius 1901-1905 metais.

Biografija
----------

Gimė 1870 m. liepos 18 d. Kybartuose. Būdamas 10 metų pradėjo mokytis groti smuiku Sankt Peterburgo konservatorijoje. Tolimesnes muzikos studijas tęsė pas garsų to meto vengrų smuikininką Leopoldą Auerį. Kompozicijos mokėsi pas rusų kompozitorių Anatolijų Liadovą, o instrumentuotę pas Nikolajų Rimskį-Korsakovą. 

Mlynarskis studijų metu išsiskyrė talentu ir ypatingu muzikalumu, todėl tik baigusiam studijas iš karto buvo pasiūlyta groti antruoju smuiku Leopoldo Auerio styginių kvartete. Nuo 1890 m. pradėjo smuikininko karjerą, šalia muzikavimo kvartete sekė daugybė koncertinių kelionių Peterburge, Minske, Gardine, Kaune, Vilniuje, Kijeve, Odesoje, Varšuvoje, Berlyne, Leipcige, Magdeburge, Hanoveryje, Manheime, Augsburge ir Londone. 

1893 m. tapo muzikos mokytoju Odesos muzikos mokykloje. 1895 m. vedė *Oną Grincevičiūtę* iš Ilguvos dvaro, kuris kaip žmonos kraitis atiteko Mlynarskiui, kuris dvare dažnai lankydavosi ir kurdavo iki I pasaulinio karo pradžios. Mlynarskis simpatizavo lietuviams, gabius muzikos studentus skatindavo materialiai. Finansiškai parėmė Mikalojų Konstantiną Čiurlionį, Stasį Šimkų bei dukterėčią Beatričę Grincevičiūtę.

1897 m. persikėlė gyventi į Varšuvą. 1900 m. tapo pirmuoju naujai įkurtos Varšuvos filharmonijos dirigentu. 1904-1907 m. Varšuvos muzikos instituto direktorius. 1916 m. išvyko į Maskvą, kur dirbo didžiojo teatro dirigentu. 1918 m. grįžo į Varšuvą, kur toliau dirbo filharmonijoje. 1919 m. paskirtas Varšuvos konservatorijos direktoriumi. Tais pačiais metais tapo Varšuvos operos meno direktoriumi, kuriuo išbuvo iki 1929 metų. 

1929-1931 m. gyveno JAV, Filadelfijos mieste, kur dirbo miesto orkestre ir operoje bei dėstė *Music of Curtis* universitete. 1931 m. grįžo į Varšuvą, 1932-1933 m. buvo Varšuvos operos direktoriumi. 1934 m. išrinktas Lenkijos kompozitorių asociacijos prezidentu. Mirė 1935 m. balandžio 5 d. Varšuvoje. Dukra *Aniela* ištekėjo už žymaus pianisto Arthur Rubinstein.

* Paminklinė lenta Varšuvoje, E. Mlynarskio gatvėjePaminklinė lenta Varšuvoje, E. Mlynarskio gatvėje
* Atminimo lenta IlguvojeAtminimo lenta Ilguvoje

Nuorodos
--------

* Gyvenę ir dirbę Ilguvoje;
* Biografija I (lenk.) Archyvuota kopija 2013-05-20 iš Wayback Machine projekto.;
* Biografija II (lenk.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Emilio Mlynarskio 140-ojo gimimo jubiliejaus minėjimas, B. Grincevičiūtės memorialiniame bute-muziejuje, „Beatričės namai"[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Ilguvos dvaras
**Karlo Bručičius**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Karlo Bručić |
| Gimimo data | 1992 m. balandžio 17 d. (31 metai) |
| Gimimo vieta | Zagrebas, Kroatija |
| Ūgis | 183 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| ?–2010 | Dinamo Zagreb |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2010–20142010–20112012–20142014–20162016–20192019201920202020–20212021–20222022–202320232024– | Dinamo ZagrebNK SesveteNK Lokomotiva ZagrebNK Lokomotiva ZagrebFC AshdodSagan TosuSūduva FK Dinamo Minsk  Apollon Smyrnis FC Koper CFR ClujVaraždinFC Koper | 000 0(0)021 0(1)061 0(5)057 0(1)073 0(0)005 0(0)009 0(2)012 0(2)023 0(0)032 0(0)003 0(0)011 0(0)010 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. balandžio 13 d.. |

**Karlo Bručičius** (g. 1992 m. balandžio 17 d.) – Kroatijos futbolininkas, kairiojo krašto gynėjas.

Karjera
-------

GNK Dinamo Zagreb jaunimo sistemos auklėtinis karjerą pradėjo 2010 m. „Dinamo" skolino jį kitiems klubams. (NK Sesvete ir NK Lokomotiva Zagreb.)

2014–2016 m. atstovavo NK Lokomotiva Zagreb ekipai, o 2016 išvyko į Izraelį ir žaidė FC Ashdod klube.

Aukščiausioje Kroatijos lygoje sužaidė 118 rungtynių, per kurias pelnė 6 įvarčius ir atliko 16 rezultatyvių perdavimų. Izraelyje per 73 rungtynes gynėjas atliko 4 rezultatyvius perdavimus.

### Japonija: Sagan Tosu

2019 m. žaidė Japonijoje Sagan Tosu klube.

### FK Sūduva

2019 m. rudenį pasirašė kontraktą su „Sūduvos" klubu. Debiutavo rungtynėse 2019 m. rugsėjo 13 d. prieš Klaipėdos „Atlantą". 

Iš viso A lygoje sužaidė devynerias rungtynes ir pasižymėjo dviem įvarčiais.

2019 m. A lygoje pasirodė devynis kartus ir pasižymėjo dviem įvarčiais.

### Vėlesnė karjera

2020 m. pirmoje pusėje žaidė Dinamo Minsk klube. 

2020 m. vasarą persikėlė į Kiprą ir karjerą tęsė Apollon Smyrnis klube. 

2021 m. vasarą persikėlė į Slovėniją ir atstovavo FC Koper.

O 2022 m. persikėlė į Rumuniją ir atstovavo CFR Cluj.

Nuo 2023 m. rungtyniavo Varažin (Kroatija).

Rinktinės
---------

Kitados atstovavo Kroatijos U-21 rinktinei.

Pasiekimai
----------

**Sūduva**

* A lygos laimėtojas: 2019 m.
* LFF taurės laimėtojas: 2019 m.

su FC Koper
* Pirma lyga

antroji vieta: 2020/21 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  alyga.lt: Sūduvos naujokas
3. ↑  rtvslo.si: sporto naujienos
4. ↑  Kroatijos U-21 rinktinė

Nuorodos
--------

* Kroatijos Futbolo federacijos svetainė
* Soccerway (žaidėjo statistika)
* worldfootball.net (žaidėjo statistika)
* alyga.lt (žaidėjo statistika)
9°45′ p. pl. 139°00′ v. ilg.﻿ / ﻿9.750°š. pl. 139.000°r. ilg.﻿ / 9.750; 139.000

Salos padėtis Markizuose
**Hiva Oa** (pranc. *Hiva Oa*) – sala Okeanijoje, Prancūzijos Polinezijoje, Markizų salų pietrytinėje dalyje; antra pagal dydį Markizų sala. Plotas – 316 km².

Hiva Oa yra didžiausia ir derlingiausia iš pietų Markizų salų, o visame salyne dydžiu nusileidžia tik Nuku Hivai. Kranto linija vingiuota, skardinga. Koralų rifų juostos nėra. Ilgis 35 km, plotis iki 12 km. Paviršius kalnuotas, uolingas. Aukščiausia salos vieta – užgesęs Temetiu ugnikalnis (1213 m). Vulkano krateris susmegęs, praplautas vandens ir pavirtęs stačiakrante Taa Oa įlanka. Paviršius apaugęs miškais, krūmynais. Temperatūra ištisus metus laikosi ~26 °C, iškrenta vidutiniškai 1344 mm kritulių. Hiva Oa supa kelios nedidelės salos – Tahuata (4 km į pietus) ir Mohotanis (14 km į pietus).

2017 m. saloje gyveno 2243 žmonės. Hiva Oa su aplinkinėmis salomis sudaro Hiva Oa komuną. Jos administracinis centras yra didžiausia salos gyvenvietė – Atuona. Vietos gyventojai kalba pietine markiziečių kalbos (*ʻEo ʻenana*) tarme. Dėl nelygaus salos paviršiaus kelių tinklas retas. Vidurinėje Hiva Oa dalyje įrengtas Atuonos oro uostas. Taha Uku krantinėje įrengtas jūrų uostas.

Iki atvykstant europiečiams saloje gyvavo dvi gentinės karalystės – Nuku ir Pepanė. Pirmasis salą aprašęs europietis buvo ispanas Alvaras de Mendanja, kuris 1595 m. liepos 21 d. ją pavadino Dominika. Saloje yra didžiausi akmeniniai tikiai visoje Prancūzijos Polinezijoje.

Hiva Oa saloje gyveno žymus prancūzų dailininkas Polis Gogenas bei belgų dainininkas, aktorius Žakas Brelis. Jiedu abu palaidoti Atuonos Kalvarijos kapinėse.

* Temetiu kalnasTemetiu kalnas
* Kraštovaizdis ties Puamau kaimuKraštovaizdis ties Puamau kaimu
* TikiaiTikiai
* Džiovinama kopraDžiovinama kopra
* Gogeno nutapytas Hiva Oa peizažasGogeno nutapytas Hiva Oa peizažas

Šaltiniai
---------

1. ↑  FRENCH POLYNESIA, *citypopulation.de*
2. ↑  Sharp, Andrew *The discovery of the Pacific Islands* Clarendon Press, Oxford, 1960, p.51.
3. ↑  „Marquesas Islands". Go Tahiti. Suarchyvuotas originalas 2018-07-14. Nuoroda tikrinta 14 February 2014.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Hiva Oa** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
55°12′22″š. pl. 25°31′29″r. ilg.﻿ / ﻿55.2062°š. pl. 25.5248°r. ilg.﻿ / 55.2062; 25.5248

|  Rudesos šv. Jono Krikštytojo koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Molėtų |
| **Savivaldybė** | Molėtų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Rudesa |
| **Adresas** | Baltųjų Lakajų g. 2 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | XVIII a. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

**Rudesos šv. Jono Krikštytojo koplyčia** – koplyčia Rudesoje, tarp Baltųjų Lakajų ir Rudesėlio ežerų. Arčiausiai stovinti šventovė – Inturkės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, už 6 km.

Istorija
--------

1726 m. paminėta. 1812 m. karo metu koplyčia nukentėjo, o 1820 m. suremontuota, viduje įrengti nauji altoriai. Koplyčia ilgą laiką buvo apleista, sovietų valdžia neleido jos remontuoti – suremontuota buvo Inturkės klebono rūpesčiu. 1989 m. grąžinta tikintiesiems.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rudesos šv. Jono Krikštytojo koplyčia ir varpinė. Pamatyklietuvoje.lt (tikrinta 2023-05-28).
**Kaspars Gorkšs**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1981 m. lapkričio 6 d. (42 metai) |
| Gimimo vieta | Ryga, Latvija |
| Ūgis | 191 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Reading FC |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1998-20022003-2004200520062007-20082008-20112011- | FK AudaÖsters IFAssyriska FFFK VentspilsBlackpoolQPR LondonReading FC | 077 (9)032 (1)023 (0)028 (5)050 (6)121 (6) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2005- | Latvija Latvija | 037 (5) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Kaspars Gorkšs** (*Kasparas Gorkšas*, gimė 1981 m. lapkričio 6 d.) – Latvijos futbolininkas, gynėjas.
Karjerą Gorkšas pradėjo komandoje FK Auda, 2003 m. persikėlė į Švediją, kur žaidė Östers IF ir Assyriska FF komandose. 2006 m. Kasparas Gorkšas grįžo į Latviją, kur FK Ventspils sudėtyje tapo Latvijos čempionu. 2006 m. pabaigoje jis pasirašė sutartį su Anglijos klubu Blackpool FC. 2008 m. liepos 28 d. Gorkšas buvo iškeistas į du QPR London žaidėjus, bei 250 000 tūkst. svarų sumą. 2011 m. rugpjūčio 24 d. pasirašė trejų metų sutartį su Reading FC klubu.

Latvijos rinktinėje Gorkšas debiutavo 2005 m. gruodį prieš Tailando rinktinę, tačiau rinktinėje įsitvirtino 2006 m. rudenį.

Pasiekimai
----------

* Latvijos čempionas – 1 (2006)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kasparas Gorkšas profilis svetainėje National-Football-Teams.com
2. ↑
3. ↑