recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Purisପୁରୀ |
| --- |
| *Gatvė Puryje* |
|  |
| 

PurisPuris

19°19′0″ š. pl. 84°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿19.31667°š. pl. 84.76667°r. ilg.﻿ / 19.31667; 84.76667﻿ (Puris)Koordinatės: 19°19′0″ š. pl. 84°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿19.31667°š. pl. 84.76667°r. ilg.﻿ / 19.31667; 84.76667﻿ (Puris) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Orisa Orisa |
| **Rajonas** | Purio rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 201 026  |
| **Plotas** | 16,3268 km² |
| **Tankumas** (2011) | 12 313 žm./km² |
| **Altitudė** | 0 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ordistricts.nic.in |

**Puris** (or. ପୁରୀ = *Purī*) – miestas rytų Indijoje, Orisos valstijoje, Bengalijos įlankos pakrantėje, 60 km į pietus nuo valstijos sostinės Bhubanešvaro. Populiarus jūrų kurortas, hinduistų piligrimų traukos centras.

Prie pagrindinių vartų į Džaganath šventyklą
Tiltas Puryje
Administracinis Purio rajono centras, 201 tūkst. gyventojų (2011, su priemiesčiais). Oficiali orijų kalba.

Puris garsėja dievo Džaganatho kultu. XII a. čia pastatyta vaišnavų Džaganatho šventykla, įsikūrę vienuolynai. Čar Dham piligrimų maršrute ji yra viena iš keturių pagrindinių šventviečių, kurias būtina hinduistams aplankyti per savo gyvenimą.

Džaganatho šventykla
--------------------

Miesto ekonomika apie 80 proc. priklauso nuo šios šventyklos religinės reikšmės. Prie to prisideda kasmet surengiami 24 festivaliai (iš jų 8 pagrindiniai) šventyklos komplekse. Istorinių vežimų festivalis *Ratha Yatra* ir kiti panašūs kasmet sutraukia milijonus žmonių. Vieni svarbiausių Puryje užsiėmimų – smėlio skulptūrų ir siuvinėtų aplikacijų menai. Žemės ūkio produktų – ryžių, ghi, daržovių ir kt. gamyba aplinkinėse vietovėse sutelkta patenkinti šventyklos poreikiams. Jos administracija religiniams ritualams atlikti įdarbina apie 6 tūkst. žmonių. Su šventyklos išlaikymu ekonomiškai susiję apie 20 tūkst. miesto gyventojų. Šventyklos virtuvėje dirbantys 400 virėjų maistą paruošia ir aptarnauja 100 tūkst. žmonių. Ši virtuvė garsėja kaip didžiausia pasaulyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Jagannath Temple". Suarchyvuotas originalas 2008-10-25. Nuoroda tikrinta 2017-03-26. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Bindloss et al. 2007, p. 253.
3. ↑  Mohapatra 2013, p. 61.

Literatūra
----------

* Bindloss, Joe; Brown, Lindsay; Elliott, Mark; Harding, Paul (2007). *Northeast India*. Lonely Planet. ISBN 978-1-74179-095-5.
* Mohapatra, J (24 December 2013). *Wellness In Indian Festivals & Rituals: Since the Supreme Divine is manifested in all the Gods, worship of any God is quite legitimate*. Partridge Publishing. ISBN 978-1-4828-1689-1.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Puris** – kelionių gidai, susiję su straipsniu |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2017-05-19 iš Wayback Machine projekto.
Aruba Dushi Tera| Aruba brangioji šalis |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Aruba |
| Žodžių autorius | Juan Chabaya Lampe |
| Kompozitorius | Rufo Wever |
| Himnas nuo | 1976 |
|  

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| JAV jūrų laivyno atliekamas himnas |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |
| *Problemos klausantis šio failo? Pabandykite MediaWiki.* |

 |

**Aruba Dushi Tera** („Aruba brangioji šalis") – Arubos valstybinis himnas. Jį parašė Juan Chabaya Lampe (žodžiai) ir Rufo Wever (muzika). Kaip himnas buvo patvirtintas 1976 m. kovo 18 d. Himnas parašytas papiamento kalba.

Eilės
-----

Aruba patria aprecia   

nos cuna venera  

Chikito y simpel bo por ta  

pero si respeta.

*Priedainis:*  

O, Aruba, dushi tera  

nos baranca tan stima  

Nos amor p’abo t’asina grandi  

cu n’tin nada pa kibr'e,
cu'n tin nada pa kibr'e.

Bo playanan tan admira  

cu palma tur dorna  

Bo escudo y bandera ta  

orguyo di nos tur!

*Priedainis*

Grandeza di bo pueblo ta  

su gran cordialidad  

Cu Dios por guia y conserva  

su amor pa libertad!

*Priedainis*

Nuorodos
--------

* Arubos himnas Archyvuota kopija 2006-11-25 iš Wayback Machine projekto. (mp3)
Amar Shonar Bangla| Mano auksine Bengalija |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Bangladešas |
| Žodžių autorius | Rabindranath Tagore, 1906 |
| Kompozitorius | Rabindranath Tagore, 1906 |
| Himnas nuo | 1972 |
|  

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Instrumentinė versija |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |
| *Problemos klausantis šio failo? Pabandykite MediaWiki.* |

 |

**Bangladešo himnas** yra giesmė „Mano auksine Bengalija" (Amar šonar Bangla/আমার সোনার বাংলা).

Mano auksine Bengalija (nuo 1972 iki dabar)
-------------------------------------------

* Žodžiai – Rabindranatas Tagorė
* Muzika – Rabindranatas Tagorė
* Kalba – bengalų kalba
* Sukurtas – ?

Bangladešui siekiant nepriklausomybės nuo Pakistano, himną 1971 m. priėmė laikinoji vyriausybė, o galutinai įtvirtino nepriklausomybę paskelbus (1972 m. sausio 13 d.). Pagal konstituciją, pirmos dešimt eilučių yra oficialios (tos, kurių giedoti neprivalu, apačioje parašytos *pasvirai*). Himno autorius Rabindranatas Tagorė yra savo regione garsus poetas, jis taip pat parašė ir Indijos himno žodžius ir muziką, gavo Nobelio taikos premiją.

### Eilės (transliteracija į lotynų raštą)

Āmār shonār Bānglā  

Āmi tomāy bhālobāshi.  

Chirodin tomār ākāsh, tomār bātāsh, āmār prāne.  

O mā, āmār prāne, bājāy bāshi.  

Shonār Bānglā, āmi tomāy bhālobāshi.  

O mā, phāgune tor āmer bone ghrāne pāgol kore, mori hāy, hāy re  

O mā, phāgune tor āmer bone ghrāne pāgol kare,  

O mā, aghrāne tor bhorā khete ki dekhechhi, āmi ki dekhechhi modhur hāshi  

Shonār Bānglā āmi tomay bhālobāshi.  

Ki shobhā, ki chhāya go
Ki sneho,  
 ki māyā go
Ki āchol bichhāyechho  

BoTer mule, nodir kule kule!  

Mā, tor mukher bāni āmār kāne lāge shudhār moto.  

Mori hāy, hāy re, mā tor mukher bāni āmār kāne lāge sudhār moto.  

Mā tor bodonkhāni molin hole āmi noyon, o mā, āmi noyonjole bhāshi.  

Shonār Bānglā, āmi tomāy bhālobāshi.

Nuorodos
--------

* Himno tekstas, lietuviškas vertimas ir vokalinis įrašas - tinklalapis Himnai.lt
* Laisvas lietuviškas vertimas
* Instrumentinė versija

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAzijos valstybių himnai |
| --- |
|  |
| 
Afganistanas · Armėnija · Azerbaidžanas · Bahreinas · Bangladešas · Brunėjus · Butanas · Filipinai · Gruzija · Indija · Indonezija · Irakas · Iranas · Izraelis · Japonija · Jemenas · Jordanija · JAE · Kambodža · Kataras · Kazachija · Kinija · Kipras · Kirgizija · Kuveitas · Laosas · Libanas · Malaizija · Maldyvai · Mianmaras · Mongolija · Nepalas · Omanas · Pakistanas · Pietų Korėja · Rusija · Rytų Timoras · Saudo Arabija · Singapūras · Sirija · Šiaurės Korėja · Šri Lanka · Tadžikija · Tailandas · Taivanas · Turkija · Turkmėnija · Uzbekija · Vietnamas |  |
|  |
| Kitos teritorijos | 
Abchazija · Palestina · Honkongas · Makao |
|  |
| Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai · Herbai |

 |
Dynas Martinas ir Frenkas Sinatra
**Rat Pack** (liet. *Žiurkių gauja* arba *šutvė*) – aktorių grupė, kurios dėmesio centre iš pradžių buvo Hamfris Bogartas. XX a. 7-ojo dešimtmečio viduryje šis pavadinimas imtas naudoti spaudos ir visuomenės apibūdinti vėlesnę aktorių kartą po Bogarto mirties. Grupę sudarė Frenkas Sinatra, Dynas Martinas, Semis Deivisas jaunesnysis, Piteris Lofordas ir Džojus Bišopas. Grupės nariai save vadino klanu (*the clan, the summit*) ar pan. vardu. Jie kartu atlikdavo pasirodymus tiek scenoje tiek ir kino filmuose, kaip kad „Oušeno vienuoliktukas" (1960 m.). Pagrindiniais grupės nariais laikyti Sinatra, Martinas ir Deivisas. Paprastai, kai vienas iš narių numatydavo surengti pasirodymą, improvizuotam šou pasirodydavo ir kiti grupės nariai.

Kilmė
-----

Pavadinimas „The Rat Pack" pirmą kartą panaudotas XX a. 6-ajame dešimtmetyje apibūdinti būrį draugų iš Niujorko. Yra kelios pavadinimo kilmės versijos. Viena iš jų, kad pavadinimą sugalvojo Bogarto žmona Lauren Bacall po to, kai pamatė iš Las Vegaso grįžtančius nusitašiusius jos vyrą su draugais. Kita, manoma, kilo nuo „Holmbi Hilso žiurkių irštvos", Bogarto ir Bacall gyvenamosios vietos Los Andželo Holmbi Hilso rajone, kuri atstojo pagrindinę vakarėlių vietą. Tuomet pradiniais nariais laikyti: Sinatra, Judy Garland, Bacall, Sid Luft, Bogart, Swifty Lazar, Nathaniel Benchley, David Niven, Katharine Hepburn, Spencer Tracy, George Cukor, Cary Grant, Rex Harrison ir Jimmy Van Heusen.

XX a. 7-ajame dešimtmetyje be jau minėtų grupės nariu trumpam buvo ir Norman Fell. Šutvės „talismanais" laikytos Marilyn Monroe, Angie Dickinson, Juliet Prowse ir Shirley MacLaine.

Filmai
------

* *It Happened in Brooklyn* (1947 m.) (Sinatra, Lawford)
* *Some Came Running* (1958 m.) (Sinatra, Martin ir MacLaine)
* *Never So Few* (1959 m.) (Sinatra, Lawford, išpradžių ir Davis, kurį vėliau pakeitė Steve McQueen)
* *Ocean’s 11* (1960 m.) (Sinatra, Martin, Davis, Lawford ir Bishop; MacLaine kamėja)
* *Sergeants 3* (1962 m.) (Sinatra, Martin, Davis, Lawford ir Bishop)
* *4 for Texas* (1963 m.) (Sinatra ir Martin)
* *Robin and the 7 Hoods* (1964 m.) (Sinatra, Martin, Davis, išpradžių ir Lawford, kurį vėliau pakeitė Bing Crosby)
* *Marriage on the Rocks* (1965 m.) (Sinatra ir Martin)
* *Texas Across the River* (1966 m.) (Martin ir Bishop)
* *Salt and Pepper* (1968 m.) (Davis ir Lawford)
* *One More Time* (1970 m.) (Davis ir Lawford)
* *The Cannonball Run* (1981 m.) (Martin ir Davis)
* *Cannonball Run II* (1984 m.) (Sinatra, Martin, Davis ir MacLaine)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Michel, Peter. „UNLV Libraries, The Rat Pack, retrieved May 2, 2007". Library.unlv.edu. Suarchyvuotas originalas 2008-09-08. Nuoroda tikrinta 2012-01-10.
2. 1 2 3 4  Shawn Levy, „Rat Pack confidential", Doubleday, 1998
3. 1 2 3  Lawrence J. Quirk and William Schoel, "The Rat Pack, Taylor Publishing Company 1998
**Ratilinis kontaktinis lęšis** (angl. *circle contact lens*), *rainelės didinimo kontaktinis lęšis* (angl. *big eye contact lens* ) – kosmetinis kontaktinis lęšis, kurio pagrindinė paskirtis sudaryti vaizdą, kad akies rainelė yra didesnė. Tokie kontaktiniai lęšiai madingi Pietų Korėjoje, Japonijoje, Taivane, Kinijoje. Rinkoje jie pasirodė apie 2004 m.

Sandara
-------

Ratiliniai lęšiai vizualiai padidina akių rainelių skersmenį, suteikia norimą spalvą ir faktūrą.

JAV pardavinėjamų įprastinių kontaktinių lęšių vidutinis skersmuo yra 14–16 mm. Ratilinių kontaktinių lęšių skersmuo panašus, nebūna didesnis kaip 15 mm, kadangi nuolat dėvimi didesnio skersmens lęšiai kenktų akims. Kartais aprašant tokių lęšių skersmenį nurodomas 16 ar 18 mm, tačiau tai tik ratilinio lęšio vizualinio efekto įvertinimas.

Ratiliniai lęšiai nuo paprastų rainelių spalvą keičiančių kontaktinių lęšių skiriasi tuo, kad spalvota yra ne tik rainelę dengianti dalis, bet gerokai platesnis žiedas. Taip sudaromas vaizdas, kad rainelė yra didesnė, o kartu atrodo, kad didesnė visa akis.
  
Centrinė ratilinio lęšio dalis yra permatoma ir bespalvė, kad lęšius dėvinčiojo rega liktų aiški.

Pirmieji ratiliniai lęšiai, kuriais buvo pradėta prekiauti, buvo metiniai. Jų madai paplitus dabar gaminami viendieniai, dvisavaitiniai, mėnesiniai ratiliniai lęšiai.

Populiarumas
------------

Ratiliniai lęšiai yra populiarūs paauglių ir jaunimo tarpe. Šiuos lęšius naudoja kaip madingus aksesuarus, o ne kaip medicinos įtaisus. Pvz. Honkonge tokius lęšius dėvi daug jaunų moterų modelių kaip madingumo žymę.
Azijoje ratilinius lęšius pardavinėja net kai kuriose parduotuvėse. Juos galima pirkti be receptų (0,00 dioptrijų, kitaip *plano*) arba su receptais (karti koreguoja regos aštrumą). Vakarų pasaulyje prekybos ratiliniais lęšiais legalumas priklauso nuo vietos įstatymų. Pvz. JAV šie lęšiai oficialiai laikomi medicinos įtaisais, juos pardavinėti be receptų nelegalu.

Pavojai
-------

JAV ne kartą buvo iškilęs šių lęšių saugos klausimas. Kai kurios kompanijos prekiauja ratiliniais lęšiais, kurių saugumo nepatvirtino sveikatos priežiūros institucijos.

Daug ratilinių lęšių gaminami Korėjoje, kur jų kokybę prižiūri Korėjos Maisto ir vaistų administracija (angl. *Korean Food and Drug Administration; KFDA*).

Manoma, kad vienas svarbesnių ratilinių lęšių keliamų pavojų yra ragenos neovaskuliarizacija.

Nuorodos
--------

1. ↑  „The Official Circle Lens Thread". Gaia Online. `{{cite news}}`: Cite has empty unknown parameter: `|1=` (pagalba)
2. 1 2  „Blinded by an Urge for Beauty". Xinhua News. 2010-07-14. Nuoroda tikrinta 2010-07-17.
3. ↑  Why Choose Big Eye Contact Lenses Over Regular Colored Contacts? Archyvuota kopija 2013-12-13 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  „What Big Eyes You Have, Dear, but Are Those Contacts Risky?". The New York Times. 2010-07-03. Nuoroda tikrinta 2011-07-21.
5. ↑  „Lady Gaga's Dangerous Trend". CBS News. 2010-07-06. Suarchyvuotas originalas 2010-07-08. Nuoroda tikrinta 2010-07-06.
La Dessalinienne| Dessalineso daina |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Haitis |
| Žodžių autorius | Justin Lhérisson |
| Kompozitorius | Nicolas Geffrard |
| Himnas nuo | 1904 |

**Dessalineso daina** (pranc. *La Dessalinienne*) – oficialus Haičio himnas. Himnas pavadintas pagerbiant Haičio revoliucijos (1791–1804) lyderį Jean-Jacques Dessalines. Pirmą kartą sugrotas Port o Prense 1903 m. lapkričio 23 d. minint jubiliejų kai prieš šimtmetį 1803 m. revoliucionieriai užėmė šiaurės Haičio miestą Gonaivės. Oficialiu šalies himnu patvirtintas 1904 m.

Eilės
-----

Pour le Pays, Pour les ancêtres,  

Marchons unis, Marchons unis.  

Dans nos rangs point de traîtres!  

Du sol soyons seuls maîtres.  

Marchons unis, Marchons unis  

Pour le Pays, Pour les ancêtres,  

Marchons, marchons, marchons unis,  

Pour le Pays, Pour les ancêtres.  

Pour les Aïeux, pour la Patrie  

Bêchons joyeux, bêchons joyeux  

Quand le champ fructifie  

L'âme se fortifie  

Bêchons joyeux, bêchons joyeux  

Pour les Aïeux, pour la Patrie  

Bêchons, bêchons, bêchons joyeux  

Pour les Aïeux, pour la Patrie.  

Pour le Pays et pour nos Pères  

Formons des Fils, formons des Fils  

Libres, forts et prospères  

Toujours nous serons frères  

Formons des Fils, formons des Fils  

Pour le Pays et pour nos Pères  

Formons, formons, formons des Fils  

Pour le Pays et pour nos Pères.  

Pour les Aïeux, pour la Patrie  

O Dieu des Preux, O Dieu des Preux!  

Sous ta garde infinie  

Prends nos droits, notre vie  

O Dieu des Preux, O Dieu des Preux!  

Pour les Aïeux, pour la Patrie  

O Dieu, O Dieu, O Dieu des Preux  

Pour les Aïeux, pour la Patrie.  

Pour le Drapeau, pour la Patrie  

Mourir est beau, mourir est beau!  

Notre passé nous crie:  

Ayez l'âme aguerrie!  

Mourir est beau, mourir est beau  

Pour le Drapeau, pour la Patrie  

Mourir, mourir, mourir est beau  

Pour le Drapeau, pour la Patrie.

Nuorodos
--------

* Instrumentinė himno versija MP3 formatu

**Šiaurės ir Centrinės Amerikos valstybių himnai**

|  |
| --- |
| Antigva ir Barbuda · Bahamos · Barbadosas · Belizas · Dominika · Dominikos Respublika · Grenada · Gvatemala · Haitis · Hondūras · JAV · Jamaika · Kanada · Kosta Rika · Kuba · Meksika · Nikaragva · Panama · Salvadoras · Sent Kitsas ir Nevis · Sent Lusija · Sent Vinsentas ir Grenadinai · Trinidadas ir Tobagas
Angilija · Aruba · Bermudų salos · Britanijos Virdžinijos salos · Gvadalupė · Grenlandija · JAV Virdžinijos salos · Kaimanų salos · Martinika · Montseratas · Nyderlandų Antilai · Puerto Rikas · Sen Pjeras ir Mikelonas · Terkso ir Kaikoso salos |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
| Rogovojė, Brečkiemių ežeras |
| --- |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Kaliningrado sr. Oziorsko raj.) |
| Plotas | 0,24 km² |
| Kilmė | ledyninis (luistinis) |
| Didžiausias gylis | 5 m |
| Įteka | upokšniai |
| Išteka | Rogovica |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Rogovojė, Brečkiemių ežeras

  |
| **Koordinatės** |  54°25′46″ š. pl. 21°55′19″ r. ilg.﻿ / ﻿54.42944°š. pl. 21.92194°r. ilg.﻿ / 54.42944; 21.92194Koordinatės: 54°25′46″ š. pl. 21°55′19″ r. ilg.﻿ / ﻿54.42944°š. pl. 21.92194°r. ilg.﻿ / 54.42944; 21.92194 |

**Rogovojė** arba **Brečkiemių ežeras**, rus. *ozero Rogovojė*, vok. *Grosse Bretschkehmer See*, vėliau vok. *Brettkener See* – ežeras Rusijos Kaliningrado srities Oziorsko rajono Krasnojarskojės kaimo gyvenvietėje.

Vandens telkinys yra ledyninės kilmės (luistinis), priklauso Priegliaus baseinui. Subėga keli upokšniai, rytinėje dalyje išteka Šaltinės (Šalevkos) intakas Rogovica. XX a. pr. buvo apsuptas kaimų: šiaurės rytuose stovėjo Ragaviškiai (Rogačevka), pietryčiuose – Brečkiemiai (Voronovas), vakaruose – Ežergaliai (dabar sunykę). Šiaurės vakaruose iškilęs moreninis Kalno kalvagūbris (*Lysije Gory*, vok. *Kallner Berge*, vėliau vok. *Kueklins Berge*).

Trikampio formos ežero krantai lėkšti ir apaugę meldais, o vakarinė dalis užpelkėjusi. Vandens paviršiaus altitudė – 112 m virš jūros lygio. Plotas 0,24 km². Ilgis – apie 1 km, gylis – iki 5 m.

Vandenvardis, kaip ir vietovardis Brečkiemiai, buvo lietuviškos kilmės: pirmas dėmuo gali būti perdirbinys iš asmenvardžio *Breskis*, *Breškis* + žodis *kiemas*.

Šaltiniai
---------

* Озеро Роговое // Государственный водный реестр
* Роговое озеро
* Лысые горы
* Vilius Pėteraitis. *Mažosios Lietuvos ir Tvankstos vietovardžiai = Die Ortsnamen von Kleinlitauen und Twanksta: jų kilmė ir reikšmė.* Vilius Pėteraitis; Mažosios Lietuvos fondas. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1997 psl. 84 ISBN 5420013762
Koordinatės: 55°34′10″ š. pl. 24°56′50″ r. ilg.﻿ / ﻿55.56944°š. pl. 24.94722°r. ilg.﻿ / 55.56944; 24.94722

| Juostinas |
| --- |
| Vieta | Anykščių rajonas, Lietuva |
| Plotas | 0,345 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,15 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 8,0 m |
| Didžiausias gylis | 25,3 m |
| Įteka | J-1, 4 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Juosta |

**Juostinas** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 4 km į pietryčius nuo Troškūnų, netoli Panevėžio – Utenos geležinkelio. Ištįsęs šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,87 km, plotis iki 0,26 km. Altitudė 88 m. Gylis siekia 25,1 m. Ežeras telkšo rininės kilmės duburyje. Krantai lėkšti. Pietrytinis galas pelkėtas, iš pietų prieina Troškūnų miškas. Vakaruose išteka Nevėžio intakas Juosta.

Prie Juostino įsikūrę Pajuostinio, Gurskų ir Vagilkos kaimai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos.

Vandenvardis kildinamas nuo žodžių *juosta* (dėl „juostiškos" upės vagos) bei *juosti* („supti, rišti aplinkui").

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  *Juostinas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 149-150
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| **Bronius Urbanavičius** |
| --- |
| Gimė | 1918 m. kovo 27 d.Sena Pašaminė, Švenčionių rajonas |
| Mirė | 1993 m. rugsėjo 8 d. (75 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Antakalnio kapinėse |
|  |
| Veikla | sovietinis partizanas |
| Partija | 1943 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1957 m. Aukštoji partinė mokykla prie SSKP CK |

**Bronislovas** (**Bronius**) **Urbanavičius** (1918 m. kovo 27 d. Senoje Pašaminėje, Švenčionių rajonas – 1993 m. rugsėjo 8 d. Vilniuje) – sovietinių partizanų būrio vadas.

Biografija
----------

1940–1941 m. administracinis darbuotojas Vilniuje. Raudonojoje armijoje nuo 1941 m. vasaros. Tų pačių metų gruodžio mėn. perkeltas į formuojamą 16-ąją lietuviškąją diviziją. Mokėsi partizanų sprogdintojų mokykloje, nuo 1942 m. vasario pats joje ruošė grupes diversiniam darbui.

1943 m. balandžio mėn. permestas į Lietuvos teritoriją, vadovavo sovietinių partizanų būriams „Vilnius" ir „Kostas Kalinauskas" (nuo 1944 m.). Ataskaitose nurodoma, kad jam vadovaujant nuo bėgių nuleisti 37 vokiečių ešelonai. 1944 m. artėjant Raudonajai armijai, su partizanų brigada išstūmė vokiečius iš Ignalinos. 1945 m. liepos 2 d. už kovinių užduočių atlikimą partizanų būriuose Lietuvoje ir Baltarusijoje suteiktas Sovietų Sąjungos didvyrio vardas.

1944–1957 m. partinių, sovietinių, valstybinių, sporto įstaigų darbuotojas Vilniuje. 1957 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 1947–1955 m. LSSR AT deputatas. Parašė atsiminimų knygą. Palaidotas Antakalnio karių kapinėse.

Bibliografija
-------------

* Liaudies keršytojai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1954. – 392 p.
* Liaudies keršytojai. – Vilnius: Vaga, 1975. – 372 p.
* Liaudies keršytojai. – Vilnius: Mintis, 1981. – 373 p.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Урбанавичус Бронислав Викентьевич". *warheroes.ru* (rusų). Suarchyvuotas originalas 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2016-06-01. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Zenonas Vasiliauskas. *Bronius Urbanavičius*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. - 383
Teirake Kaini Kiribati| Pakilk, Kiribati |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Kiribatis |
| Žodžių autorius | Uriam Tamuera Ioteba |
| Kompozitorius | Uriam Tamuera Ioteba |
| Himnas nuo | 1979 |

**Teirake Kaini Kiribati** („Pakilk, Kiribati") – **Kiribačio himnas**. Jam muziką ir žodžius sukūrė Tamuera Ioteba Uriam, o daina himnu tapo 1979 m.

Žodžiai
-------

**Gilbertietiškai:**

Teirake kaini Kiribati

Teirake kaini Kiribati, Anene ma te kakatonga,  

Tauraoi nakon te nwioko, Ma ni buokia aomata.   

Tauaninne n te raoiroi, Tangiria aoma ta nako.   

Tauaninne n te raoiroi, Tangiria aomata.  

Reken te kabaia ma te rau Ibuakoia kaain abara Bon reken abara Bon reken te nano ae banin Ma te i – tangitangiri naba.   

Ma ni wakina te kab’aia, Ma n neboa abara.  

Ma ni wakina te kab’aia, Ma n neboa abara.  

Ti butiko ngkoe Atuara Kawakinira ao kairika Nakon taai aika i maira.  

Buokira ni baim ae akoi.   

Kakabaia ara Tautaeka Ma ake a makuri iai.  

Kakabaia ara Tautaeka Ma aomata ni bane.

Nuorodos
--------

* Vertimas lietuviškai
* Instrumentinė *Teirake Kaini Kiribati* versija  (mp3)

**Okeanijos valstybių himnai**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
Banmian makaronų patiekalas (Malaizija)
**Banmian** (板麵) – populiarus kiniškų makaronų patiekalas, kurį sudaro rankų darbo makaronai, patiekiami sriubos pavidalu. Kiti rankomis gaminami makaronai yra *youmian* (panašios tešlos tekstūros ir skonio, bet plonesni apvalūs makaronai), arba *mee hoon kueh* (plokšti ir ploni stačiakampiai gabalėliai).

Pavadinimas „banmian" (pažodžiui – lentos makaronai) kilo iš hakų makaronų pjaustymo būdo, naudojamo suraižyti minkytos tešlos žaliavą su medine pjaustykle į tiesias juosteles. Hakų kalboje juos vadina *Man-Foon-Char-Guo* (麵粉茶粿) ar *Dao-Ma-Chet* (刀嬤切), hokkien kalboje – *Mee-Hoon-Kueh* (麵粉粿, 'kviečių užkandis'), bet tai, ką galima rasti ant prekystalių, dažniausiai vadinama „banmian". Šiuolaikiniai banmian - tai abiejų tradicinių metodų derinys. Iš pradžių hakai makaronus darė atriekdami juosteles nuo gabalo tešlos, paprastai pagamintos iš miltų (kartais dėl skonio su pridėtu kiaušiniu), o *hokkien* iškočiotos tešlos blyną plėšė į plokščius vieno kąsnio gabalėlius. Tradiciškai tešla išminkoma rankomis ir suplėšoma į mažesnius tešlos gabalėlius. Tešla taip pat gali būti mašininiu būdu paruošiama ir supjaustoma įvairių formų, dažniausiai plokščių makaronų juostelėmis.

Banmian yra populiarus patiekalas Kinijoje, Malaizijoje, Singapūre ir Taivane. Jį sudaro kiaušinių makaronai, patiekiami prieskonių turtingoje sriuboje, dažnai su mėsa ar žuvimi, daržovėmis. Galimos sudedamosios dalys taip pat yra džiovinti ančiuviai, smulkinta kiauliena, grybai ir lapinės daržovės, pavyzdžiui, saldžiosios bulvės, žvaigždiniai ropleniai (*Sauropus androgynus*).

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Banmian** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Quek, Eunice (May 27, 2018). „Cheap & Good: Dry ban mian packs a punch". *The Straits Times*. Nuoroda tikrinta 2018-08-26.
2. ↑  Beh, Amy (2003 m. birželio 20 d). „Pan Mein (Flat Flour Noodle Soup)". *The Star Online - Kuali*. Kuala Lumpur. Suarchyvuotas originalas 2010-02-01. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba) .
Koordinatės: 43°5′0″ š. pl. 25°39′10″ r. ilg.﻿ / ﻿43.08333°š. pl. 25.65278°r. ilg.﻿ / 43.08333; 25.65278

**Carevec** (bulg. *Царевец*) – viduramžių tvirtovė, esanti ant to paties pavadinimo kalvos, Veliko Tarnove, šiaurės Bulgarijoje. Careveco tvirtovė yra pakilusi 206 m virš jūros lygio. Tvirtovė naudota 1185–1393 m. Antrosios Bulgarijos imperijos laikais. Šiandien tai yra populiarus turistų traukos objektas.

Istorija
--------

Carevecas
Rūmų griuvėsiai
Seniausi įrodymai apie žmonių buvimą ant Careveco kalvos datuojami 2-ojo tūkstantmečio pr. m. e. Vietovėje įsikurta buvo IV a. o netoli esantis Bizantijos miestas buvo pastatytas V a. pabaigoje. Statyti Bulgarijos tvirtovę pradėta XII a. 1393 m. tvirtovę užpuolė Osmanų imperija ir po trijų mėnesių ją sudegino, tuo pažymėdama Bulgarų imperijos pabaigą.

Tvirtovė turi tris įėjimus. Pagrindinis įėjimas yra ryčiausioje kalvos pusėje. Centre – pilių kompleksas, apsuptas vidinės akmeninės sienos ir turintis du mūšio bokštus bei dar du įėjimus iš šiaurės ir pietų. Kompleksą sudaro sosto salė, pilies bažnyčia ir karaliaus apartamentai.
1930 m. pradėta restauruoti tvirtovę, darbai užbaigti 1981 m. Bulgarijos valstybės 1300-osioms metinėms paminėti. Tvirtovėje gyveno karaliai Petaras, Asenas, Kalojanas ir Ivanas Asenas Antrasis.

Galerija
--------

* Baldvino bokštasBaldvino bokštas
* 
* VartaiVartai
* Vaizdas žiemąVaizdas žiemą

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tsarevets Altitude and Location Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Tsarevets Archaeological Reserve Bulgaria". *picturesofbulgaria.com*. Suarchyvuota iš originalo 2016-09-16. Nuoroda tikrinta 2017-04-20.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Carevecas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialus Veliko Tarnovo tinklalapis Archyvuota kopija 2017-12-10 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Samanis.*

| Samanis |
| --- |
| Samanis nuo Sokiškių piliakalnioSamanis nuo Sokiškių piliakalnioSamanis nuo Sokiškių piliakalnio |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,224 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,01 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Didžiausias gylis | 5,3 m |
| Įteka | 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | bevardis upelis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Samanis

  |
| **Koordinatės** |  55°32′59″ š. pl. 26°18′22″ r. ilg.﻿ / ﻿55.54972°š. pl. 26.30611°r. ilg.﻿ / 55.54972; 26.30611Koordinatės: 55°32′59″ š. pl. 26°18′22″ r. ilg.﻿ / ﻿55.54972°š. pl. 26.30611°r. ilg.﻿ / 55.54972; 26.30611 |

**Samanis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 3 km į šiaurę nuo Dūkšto. Ilgis pietryčių–šiaurės vakarų kryptimi – 0,74 km, plotis – iki 0,45 km. Altitudė 155,9 m. Gylis siekia 5,3 m. Krantai daugiausia žemi pelkėti, pietuose apaugę karklais ir alksniais, o vakarinis krantas – aukštas, status, ardomas. Aplink ežerą plyti pievos, dirbami laukai.

Šiaurėje išteka upelis į Dūkšto ežerą (pro Pažemenio ežerą), priklausantis Šventosios baseinui.

Samanis patenka į Gražutės regioninį parką. Prie ežero šiaurvakarinio kranto stūkso Sokiškių piliakalnis, prie vakarinio – Pasamanės piliakalnis, prie rytinio – Dūkštelių piliakalnis. Šalia ežero įsikūrę Sokiškių, Pasamanės, Pažemiškio kaimai. Šiaurrytine pakrante eina kelias  **179**  Dusetos–Degučiai–Dūkštas .

Ežerėvardis *Samãnis* kildinamas nuo augalo pavadinimo „samana".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Samanis (Ignalinos r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 618
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 289

Samanis nuo Sokiškių piliakalnio
| Rubikonas |
| --- |
| Rubikono žiotys Čezenoje Rubikono žiotys Čezenoje |
| **Ilgis** | 80 km |
| **Žiotys** | Adrijos jūra |
| **Šalys** | Italija |
|  |
|  **Vikiteka** | Rubikonas |

**Rubikonas** (lot. *Rubicō*, it. *Rubicone*) – 80 km ilgio upė šiaurės Italijoje. Įteka į Adrijos jūrą tarp Riminio ir Čezenos. 

Iki 1933 m. upė buvo vadinama Fiumicino. Po ilgų diskusijų mokslininkai patvirtino, kad ši upė yra istorinis Rubikonas. Ypač daug įrodymų buvo pateikta 1991 m. tyrimuose.

„Peržengti Rubikoną" yra populiari idioma, reiškianti pereiti punktą, nuo kurio nebegrįžtama. Rubikonas senovėje buvo riba tarp Romos miesto teritorijos ir Romos provincijos Cizalpinės Galijos. Romėnų teisė draudė karo vadams įžengti į Romos miesto teritoriją su kariuomene. Julijus Cezaris su savo legionais perėjo upę 49 m. pr. m. e. taip paskelbdamas karą, atvedusį jį į valdžią. Prie kranto jis, tariamai, pasakė „Burtas mestas".

Vėliau Romos miesto teritorija buvo išplėsta, upė prarado svarbą. Laikui bėgant upės vaga ne kartą keitėsi, buvo tiesinama, keitėsi pavadinimai, be to šalia lygiagrečiai teka ir daugiau upių, todėl dabar negalima tiksliai pasakyti kur ir kokią upę peržengė Cezaris.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Dizionario d'ortografia e di pronunzia". *www.dizionario.rai.it*. Suarchyvuotas originalas 2017-11-07. Nuoroda tikrinta 2022-12-30. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Gianluca Bottazzi (Università di Parma), *Le centuriazioni di Ariminum: prospettive di ricerca.*
3. ↑  Pignotti R. Ravagli P. Donati G. "Rubico quondam finis Italiae", *Città del Rubicone*, p. 1991 m. spalio 3 d.
| Kurilų ežeras |
| --- |
| Kurilų ežerasKurilų ežerasKurilų ežeras |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Kamčiatka) |
| Plotas | 77 km² |
| Kilmė | vulkaninė |
| Vidutinis gylis | 176 m |
| Didžiausias gylis | 306 m |
| Įteka | Etimynkas, Chakycinas |
| Išteka | Oziornaja |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Kurilų ežeras

  |
| **Koordinatės** |  51°27′26″ š. pl. 157°05′55″ r. ilg.﻿ / ﻿51.45722°š. pl. 157.09861°r. ilg.﻿ / 51.45722; 157.09861Koordinatės: 51°27′26″ š. pl. 157°05′55″ r. ilg.﻿ / ﻿51.45722°š. pl. 157.09861°r. ilg.﻿ / 51.45722; 157.09861 |

**Kurilų ežeras** (rus. *Курильское озеро*) – didelis kalderinis ežeras Rusijoje, Kamčiatkos krašte, Kamčiatkos pusiasalio pietuose. Telkšo tarp Ičios ir Kambalos ugnikalnių, 81 m aukštyje virš jūros lygio. Plotas 77 km² (trečias pagal dydį Kamčiatkos ežeras ir antras gėlavandenis po Kronokų ežero). Ilgis 11 km, plotis 9 km. Gylis iki 306 m. Vandens lygio svyravimų amplitudė 1,3 m (aukščiausias lygis gegužę-birželį, žemiausias – balandį). Spalį vandens temperatūra vidutiniškai įšyla pakrantėje iki +7,6°С.

Kurilų ežeras pietinėje Kamčiatkos dalyje
Ežere yra keletas salų, didžiausia – Samangas (0,66 km²). Tioplajos įlankos pakrantėje yra karštosios mineralinės versmės. Į Kurilų ežerą įteka keletas upių ir upelių – Etimynkas, Chakycinas, Vyčenkija, Kirušutkas. Vakaruose išteka Oziornaja, įtekanti į Ochotsko jūrą.

Ežere neršia lašišos nerkos. Kurilų ežeras drauge su kitais Kamčiatkos ugnikalniais įeina į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 241
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Carla Romanelli |
| --- |
|  |
| Kadras iš filmo „ Donne... botte e bersaglieri" (1968) |
|  |
| Tikras vardas |  |
|  |
| Gimė | 1949 m. rugpjūčio 23 d. (74 metai)  Arecas |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| Sutuoktinis | John Crowther |
|  |  |
|  |
| Aktyvumo metai | 1968– |
| Užsiėmimas | aktorė |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Karla Romaneli** (it. *Carla Romanelli*; g. 1949 m. rugpjūčio 23 d. Arece) – italų aktorė.

Biografija
----------

Romaneli aktorės karjera pasidėjo 1967 m. televizijoje, o netrukus – ir teatre bei kine. Labiau ji tapo žinoma 8 dešimtmečio pradžioje, kuomet atliko antraplanius vaidmenis filmuose su tokiais aktoriais kaip Max von Sydow, Lou Castel, Jean-Paul Belmondo ir Ursula Andress. Šio dešimtmečio viduryje Romaneli sukūrė eilę vaidmenų Vengrijoje, tarp kurių juosta „Egy erkölcsös éjszaka" (1977), nominuota Auksinei palmės šakelei. 

Aktorė kūrė įvairaus amplua vaidmenis: nuo vesternų bei detektyvų iki erotinių komedijų, taip pat pasirodė TV serialuose bei filmuose. 9 dešimtmetyje ji daugiausia dėmesio skyrė teatrui,

Asmeninis gyvenimas
-------------------

1970 m. Romaneli ištekėjo už amerikiečio režisieriaus bei rašytojo Džono Krouterio (*John Crowther*), su kuriuo susipažino juostos „Martlest‘s Tale" filmavimo aikštelėje. Kurį laiką ji dėstė italų teatro istoriją vyro įkurtoje meno mokykloje Los Andžele, vėliau – rusų teatro istoriją Agoros dramos mokykloje Romoje.

Su vyro Džonu Krouteriu

Filmografija
------------

* Quarta parete (1967)
* Fenomenal e il tesoro di Tutankamen (1968)
* Donne... botte e bersaglieri (1968)
* Vedove inconsolabili in cerca di... distrazioni (1968)
* Bocche cucite (1968)
* Lesbo (1969)
* The Martlet's Tale (1970)
* Erotas dihos synora (1970)
* Le inibizioni del dottor Gaudenzi, vedovo, col complesso della buonanima (1971)
* Le leonesse (1971)
* Nuoga kumelė (1972)
* Milano rovente (1973)
* Šanchajaus Džo (1973)
* Il figlioccio del padrino (1973)
* Steppenwolf (1974)
* Napraforgó (1974)
* Seselė (1975)
* A Strange Role (1976)
* Casanova & Company (1977)
* Egy erkölcsös éjszaka (1977)
* Sono stato un agente C.I.A. (1978)
* Le Guignolo (1980)
* Copkiller (L'assassino dei poliziotti) (1982)
* The Lonely Lady (1983)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Carla Romanelli** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis

Šaltiniai
---------
„Keturi komunarai" Grūto parke
**Grūto parkas** – Grūto kaime netoli Druskininkų esantis parkas, kuriame įrengta socialistinio realizmo dvasia sukurtų tarybinio laikotarpio veikėjų skulptūrų ekspozicija. Atidarytas 2001 m. balandžio 1 d. Steigėjas – Viliumas Malinauskas.

Lietuvai 1990 m. atgavus nepriklausomybę, čia buvo perkelta dauguma iki tol reikšmingose vietose stovėjusių skulptūrų. Parkas įkurtas Dzūkijos nacionalinio parko pelkėse. Parke – daugiau kaip 100 sovietmečio politinių lyderių statulų. Taip pat jame veikia zoologijos sodas, įkurtas 2001 m. restoranas, paveikslų galerija. 

Grūto parke kasmet rengiama „sovietinė" šventė.

20 ha parko teritorija dėl išsidėsčiusių sargybos bokštelių, lagerių fragmentų ir sovietmečio elementų, primena Sibirą.

Audiogidas Grūto parke
2006 m. Grūto parkas, bendradarbiaudamas su ekspertais iš Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro bei UAB „Audiogidas", pirmasis iš visų Lietuvos muziejų įsigijo profesionalią audiogidų įrangą audioekskursijoms lietuvių, anglų, vokiečių, prancūzų, rusų ir lenkų kalbomis.

Pabūklas Grūto parke

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Grūto parkas". *lithuania.travel*. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-04. Nuoroda tikrinta 2016-12-12.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Grūto parkas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parko tinklalapis
* Grūto parko audiogidų garso įrašo pavyzdys -  Archyvuota kopija 2014-02-04 iš Wayback Machine projekto.

Koordinatės: 54°01′28″ š. pl. 24°04′42″ r. ilg.﻿ / ﻿54.02444°š. pl. 24.07833°r. ilg.﻿ / 54.02444; 24.07833
|  |
| --- |
| *Saturday Review* |
|  |
| Kalba | Anglų k. |
| Tipas | Savaitinis žurnalas |
| Leidėjas | Įvairūs |
| Redaktorius | Norman Cousins, 1942–1971, 1973–1977 |
| Įsteigta | 1920 m. |
| Leidyba nutraukta | 1986 m. birželį |
| Tiražas | 660 000 (daugaiusia) |
| ISSN | 0036-4983 |

**Saturday Review** ('sekmadieninė apžvalga'), pradžioje **The Saturday Review of Literature** ('sekmadieninė literatūros apžvalga') – 1924 m. įkurtas savaitinis JAV žurnalas, 1920–1924 m. „Literary Review" pavadinimu leistas kaip sekmadieninis laikraščio „New York Evening Post" priedas. 1940–1971 m. redaktoriumi dirbo Normanas Kazinsas. Kazinso vadovavimo laikotarpiu žurnalas buvo apibrėžiamas kaip „reportažų, esė ir kritikos apie dabartinius įvykius, švietimą, mokslą, keliones, meną ir kitas temas rinkinys".

Geriausiais žurnalo „Saturday Review" metais jį, kaip pagrindinį leidinį savo straipsniams, buvo pasirinkę keletas įtakingų, plačiai skaitomų kritikų (pavyzdžiui, Vailderis Hobsonas, muzikos kritikas Irvingas Kolodinas, teatro kritikai Džonas Meisonas Braunas ir Henris Hjusas) ir žurnalas dažnai buvo vadinamas inicialais SR. Žurnalas niekada nebuvo labai pelningas ir 8-ajame – 9-ajame dešimtmečiuose po restruktūrizacijos bei keleto bandymų persiformuoti galiausiai pasidavė bendrosios tematikos žurnalų nuosmukiui.

Išnašos
-------

1. 1 2  Eric Pace (1990-12-01). „Norman Cousins, 75, Dies; Edited The Saturday Review". *The New York Times*. Nuoroda tikrinta 2023-05-21.
2. ↑  Eric Pace (1990-12-02). „Norman Cousins Is Dead at 75;Led Saturday Review for Decades – Obituary". *The New York Times*. Nuoroda tikrinta 2023-05-21.
3. ↑  Wood, James Playsted (1956). *Magazines in the United States* (2nd leid.). New York: The Ronald Press Company. OCLC 333074.
4. ↑  Greg Lindsay (2003-02-01). „A great one remembered... *Saturday Review*". *Folio: The Magazine for Magazine Management*. Suarchyvuotas originalas 2015-09-24. Nuoroda tikrinta 2023-05-21. `{{cite journal}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
Jeigu vidinių kampų α (*alfa*) ir β (beta) suma yra mažesnė nei 180°, abi tiesės galiausiai susikirs, kai šios bus pratęstos iki begalybės.
**Lygiagretumo postulatas** – viena iš Euklido geometrijos aksiomų. Taip pat dar vadinama **penktuoju Euklido postulatu** arba **Euklido lygiagrečių aksioma**. Be šio postulato nebūtų galima įrodyti, kad trikampio visų kampų suma lygi 180 laipsnių. XIX a. buvo nustatyta, kad šios aksiomos įrodyti neįmanoma.

Postulatas teigia, kad:

*Jei tiesė kertanti dvi tieses, sudaro toje pačioje pusėje vidinius kampus mažesnius nei du statūs kampai (arba 180°), tiesės (pratęsus jas iki begalybės) susikirs toje pusėje, kurioje kampai mažesni nei du statūs kampai.*

Istorija
--------

Kai kurie matematikai manė, kad penktasis Euklido postulatas yra daug sudėtingesnis nei kiti ir kad jį galima išvesti iš pirmųjų keturių Euklido aksiomų. Tai padaryti bandė Omaras Chajamas, vėliau Giovanni Gerolamo Saccheri, John Wallis, Lambertas ir Legendre. Keletas jų paskelbė, kad jiems pavyko tai padaryti, tačiau visi įrodymai pasirodė esą klaidingi. Tai buvo problema, kuri daugelį amžių nubrėžė geometrijos raidos kryptis.

1826 m. Nikolajus Lobačevskis pristatė alternatyvią – hiperbolinę geometriją, kuri atitiko pirmąsias keturias aksiomas, tačiau ne penktąją. Tuo jis įrodė, kad lygiagretumo postulatas yra nepriklausomas nuo kitų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Autorių kolektyvas. Matematika 11. II dalis. – Vilnius: TEV, 2002. – 145 p. ISBN 9955-491-28-0
2. ↑  Graikų matematikai: Euklidas Archyvuota kopija 2023-02-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Tsuga dumosa** |
| --- |
| Himalajinė cūga (*Tsuga dumosa*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Pušūnai  *( Pinophyta)* |
| Klasė: | Pušainiai  *( Pinopsida)* |
| Šeima: | Pušiniai  *( Pinaceae)* |
| Gentis: | Cūga  *( Tsuga)* |
| Rūšis: | Himalajinė cūga  *( Tsuga dumosa)* |

 |

**Himalajinė cūga** (*Tsuga dumosa*) – pušinių (*Pinaceae*) šeimos visžalių spygliuočių medžių rūšis. Auga rytiniuose Himalajų šlaituose (Indijoje, Kinijoje, Tibete, Butane, Vietname, Mianmare.

Aukštis 20-25 m, nors gali užaugti ir iki 40 m. Kamieno skersmuo paprastai 40-50 cm, bet pasitaiko iki 1 m. Laja asimetriška, reta. Šakos įstrižos arba horizontalios. Žievė rausvai pilkšva, nelygi, atplaišėjusi. Spygliai palyginus su kitų cūgų išsidėstę toliau vienas nuo kito, 1-2,5 cm ilgio, 0,2-0,25 cm pločio, tamsiai žali. Žydi balandžio-gegužės laikotarpiu.

Žievėje gausu tanino. Mediena naudojama baldų gamybai, statyboms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Tsuga dumosa (D. Don) Eichler 1887". *conifers.org*. 2007-11-18. Suarchyvuota iš originalo 2010-06-13. Nuoroda tikrinta 2009-12-19.

Laja

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Himalajinė cūga** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
*Kitos reikšmės – Ilgė (reikšmės).*
Koordinatės: 55°58′18″š. pl. 22°10′20″r. ilg.﻿ / ﻿55.9718°š. pl. 22.1723°r. ilg.﻿ / 55.9718; 22.1723

| Ilgis |
| --- |
|  |
| Vieta | Telšių raj. Lietuva |
| Plotas | 0,032 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,98 km |
| Išteka | bevardis upelis |

**Ilgis** arba **Ilgė** – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, Gadūnavo seniūnijoje, apie 2,5 km į pietvakarius nuo Telšių, į šiaurę nuo kelio į Lieplaukę. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,46 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 166,2 m. Ežeras apsuptas Džiuginėnų miško, prie pietinio kranto įsikūręs Užgirių kaimas (kolektyviniai sodai). Vakarinis krantas pelkėtas. Pakrantės kalvotos. Šiaurėje išteka upelis link Durbinio upės (Ventos upės baseinas).

Prie ežero yra įrengta poilsiavietė, kuri užima 2,3 ha ploto, pritaikyta neįgaliesiems: yra 150 m ilgio lentinis takas, įrengta automobilių stovėjimo aikštelė, tualetas, pavėsinė ir apžvalgos aikštelė ant polių ežere.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  „Ilgio ežero poilsiavietė - VĮ Telšių miškų urėdija". *telsiuuredija.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-29. Nuoroda tikrinta 2016-04-29.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Татарстан Җөмһүрияте Дәүләт гимны  
Государственный гимн Республики Татарстан| Tatarstano valstybinis himnas |
|  |
| Nacionalinis šios šalies himnas | Tatarstanas |
| Žodžių autorius | Ramazanas Beitimerovas |
| Kompozitorius | Rustemas Jachinas |
| Himnas nuo | 1993 m. liepos 14 d. |

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Tatarstano himnas (totorių ir rusų kalba) |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Tatarstano himnas (instrumentinė versija) |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |

***Татарстан Җөмһүрияте Дәүләт гимны*** – Tatarstano valstybinis himnas. Oficialiai patvirtintas 1993 m. Žodžius parašė totorių poetas Ramazanas Beitimerovas. Muziką sukūrė totorių kompozitorius Rustemas Jachinas.

Totoriškos eilės
----------------

Мәңге яшә, газиз Ватаныбыз,
Халкым тели изге теләкләр!
Гомерлеккә якын туган булып
Яши бездә төрле милләтләр.
Күп гасырлар кичкән чал тарихлы
Данлы илем, үзең бер дастан!
Синдә генә безнең язмышыбыз,
Республикам минем, Татарстан!

Rusiškos eilės
--------------

Цвети, священная земля моя,
Да будет мирным твой небосвод!
Единый дом у нас, одна семья,
Живет в согласии наш народ.
Богатый мудростью седых веков,
Надеждой, верою ты нам стал,
И пусть хранит тебя моя любовь,
Моя Республика, мой Татарстан!
Koordinatės: 54°24′42″ š. pl. 22°49′52″ r. ilg.﻿ / ﻿54.41167°š. pl. 22.83111°r. ilg.﻿ / 54.41167; 22.83111
**Janaukos kalnas** – kalva pietvakarių Lietuvoje, Vištyčio-Gražiškių aukštumoje (Sūduvos aukštuma), prie pat sienos su Lenkija, Vištyčio regioniniame parke. Tai viena aukščiausių kalvų Lietuvoje (absoliutusis aukštis 284,81 m). Anksčiau manyta, kad kalvos aukštis siekia 282,9 m, tačiau 2007 m. atlikti tyrinėjimai parodė, jog kalva aukštesnė (dar nurodoma, kad jos aukštis 285,25 m). Janaukos kalną dengia miškas (Pavištyčio).

Kalva susiformavo iš moreninio priemolio ir priesmėlio. Apie 1 km į šiaurę nuo Janaukos kalno įsikūręs Janaukos kaimas. Į pietryčius nuo kalvos stūkso Dunojaus kalnas, o į pietvakarius – Pavištyčio kalnas.

Pasakojama, kad kalvos papėdėje gyvenęs ūkininkas Jonas, pagal kurį kalva ir buvusi pavadinta.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Janaukos kalnas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Papildymų tomas. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
2. 1 2  Benjaminas Mašalaitis (2019-01-31). „Aukščiausios Sūduvos viršukalnės". *Suduvosgidas.lt*. Nuoroda tikrinta 2021-02-05.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: url-status (link)
Kun. Jonas Katelė
**Jonas Katelė** (1831 m. sausio 13 d. Suvainiai, Kupiškio valsčius – 1908 m. gegužės 21 d. Panemunėlis) – Lietuvos kunigas, švietėjas, daraktorius, draudžiamosios lietuviškos spaudos platinimo ir slaptųjų lietuviškųjų vakarų ir lietuvių mokyklų organizatorius. Buvo pirmojo slapto vaidinimo Panemunėlio apylinkėje rengėjas ir režisierius.

Biografija
----------

1855 m. baigęs Varnių kunigų seminariją dirbo vikaru Naujamiestyje, Jūžintuose, Dusetose ir Zarasuose. Nuo 1872 m. iki mirties Panemunėlio Šv. Juozapo Globos bažnyčios parapijos klebonas, nuo 1906 m. garbės kanauninkas.

Nuo 1873 m. parapijos kaimuose steigė slaptas lietuviškas mokyklas, jas kontroliavo, iš gabesnių mokinių ruošė daraktorius. Pats mokė vaikus klebonijoje. Rūpinosi mergaičių švietimu. Organizavo knygnešių tinklą draudžiamajai lietuviškai religinei spaudai platinti. Rėmė lietuviškų vadovėlių leidimą, tuo tikslu susitikinėjo su to meto lietuvių visuomenės veikėjais. Rėmė slaptos lietuvių švietimo draugijos „Žvaigždė" rengiamus vaidinimus. 1876 m. rugpjūčio 31 d. Vilniaus generalgubernatorius Petras Albedinskis už slaptų mokyklų laikymą atidavė policijos priežiūrai.

Bendradarbiavo laikraščiuose ir žurnaluose „Przegląd Katolicki", „Slowo" ir „Tygodnik Powszechny". Parašė A. Strazdo biografiją (*Tygodnik Powszechny*, 1877, Nr. 30, perspausdinta „Aušroje" 1883 m. Nr. 8/10).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Rokiškio rajono savivaldybė - Seniūnijos » Panemunėlio seniūnija » Apie Panemunėlio seniūniją". *naujas.rokiskis.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2020-06-18. Nuoroda tikrinta 2020-06-18.
2. ↑  Benjaminas Kaluškevičius. *Jonas Katelė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 568 psl.