recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Henrikas Veisenhofas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1859 m. liepos 26 d.Pakriaunys, Rusijos imperija |
| Mirė | 1922 m. liepos 23 d. (62 metai)Varšuva, Antroji Lenkijos Respublika |
|  |
| Veikla | Dailininkas, grafikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Henrikas Veisenhofas |

**Henrikas Veisenhofas** (1859 m. liepos 26 d. Pakriaunyje, Rusijos imperija – 1922 m. liepos 23 d. Varšuvoje, Antroji Lenkijos Respublika) – dailininkas, tapytojas, grafikas.

Biografija
----------

Gimė 1859 m. liepos 26 d. Pakriaunyje. Tėvas dalyvavo 1863 m. sukilime, už tai buvo ištremtas į Sibirą, paskui jį išvažiavo ir visa šeima. 1874 m. šeimai buvo leista grįžti namo, bet jie apsigyveno Varšuvoje. Nuo 1874 m. lankė piešimo pamokas pas Wojciech Gerson. 1880 m. įstojo į Sankt Peterburgo dailės akademiją. 1885 m. baigė mokslus sidabro medaliu. 1889 m. išvyko į Miuncheną, kur mokėsi pas dailininką Alfred Kowalski-Wierusz, 1903-1904 m. gyveno Paryžiuje. Vėliau apsigyveno tėvams priklausiusiame dvare šalia Minsko. Tapė gamtos peizažus, kūrė žmonių portretų grafikas. Priklausė Varšuvos dailininkų draugijai *Pro Arte*. Prasidėjus I pasauliniam karui išvyko gyventi į Varšuvą, kur ir mirė 1922 m. liepos 23 dieną.

Darbai
------

* Vandens lelijos (1903-1905)*Vandens lelijos* (1903-1905)
* Perspėjimas (1893)*Perspėjimas* (1893)
* Mirusios spalvos (1919)*Mirusios spalvos* (1919)
* Sniegas (1894)*Sniegas* (1894)
* Pavasaris (1911)*Pavasaris* (1911)
* Aguonų laukas (1903-1905)*Aguonų laukas* (1903-1905)
* Paslaptinga daina (1921)*Paslaptinga daina* (1921)
* Mergina iš rytų (1879)*Mergina iš rytų* (1879)
* Lietuvos vienkiemis (1908)*Lietuvos vienkiemis* (1908)
* Briedis balose*Briedis balose*

Nuorodos
--------

* Biografija (lenk.) Archyvuota kopija 2015-02-28 iš Wayback Machine projekto.
* Biografija (rus.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rokiškio rajono įžymių datų kalendorius 2014m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Verstoko Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus cerkvė |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Kleščelės stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Dubičės Cerkevnės valsčius |
| **Gyvenvietė** | Verstokas |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1909 m. |

**Verstoko Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus cerkvė** (lenk. *Cerkiew Podwyższenia Krzyża Pańskiego w Werstoku*) – cerkvė, esanti Verstoko kaime. Cerkvė priklauso Verstoko Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus parapijai. Pirmoji cerkvė šioje vietovėje buvo pastatyta XVII a. amžiuje. 1769 m. buvo pastatyta nauja medinė cerkvė, kurios fundatorius buvo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės vėliavos rotmistras *Juozas Vilčevskis*. 1869 m. cerkvė buvo kapitliai rekonstruota. 1909 m. pastatyta varpinė. Dabartinės cerkvės išvaizda susiformavo 1909 metais. Cerkvėje yra ikonostasas.

* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Verstoko Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Henry Domercant**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1980 m. gruodžio 30 d. (41 metai) |
| Gimimo vieta | Čikaga, JAV |
| Ūgis | 1,93 m |
| Svoris | 93 kg |
| Pravardė | H-Bomb |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Kazanės Unics |
| **Pozicija** | atakuojantis gynėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 1999-20032003-20042004-20062006-20072007-20082008-2010nuo 2010 | „Rytų Ilinojus" (NCAA)Izmiro „Karsiyaka"Instanbulo „Efes Pilsen"Pirėjo „Olympiacos"Maskvos „Dinamo"Sienos „Montepaschi"Sankt Peterburgo „Spartak" |   |
| Šalies rinktinė |
| 2005 |  Bosnija ir Hercegovina |  |
|  |

**Henry Domercant** (g. 1980 m. gruodžio 30 d.) – profesionalus krepšininkas, žaidžiantis atakuojančio gynėjo pozicijoje Rusijos Kazanės Unics klube.

Gimęs Čikagoje (JAV), Domerkantas žaidė krepšinį Naperville aukštesniojoje mokykloje. Vėliau žaidė Rytų Ilinojaus universitete. Po sėkmingų sezonų, kuriuose universiteto komandai pelnė daugiau negu 20 taškų, Domerkantas išvažiavo į Turkiją ir pasirašė kontraktą su Karsjakos „Pynar". Po dar vieno sėkmingo sezono, kuriame vidutiniškai pelnė 23 taškus, atkovojo 6 kamuolius ir rezultatyviai perdavė 3 kamuolius, Turkijos stipriausias klubas Efes Pilsen pakvietė jį. Po dviejų sezonų, Domerkantas sužaidė Oympiacos ir Dinamo klubuose. 2008 m. liepos 22 d. perėjo į Montepaschi klubą. 2010 m. rugpjūčio 5 d. persikėlė į Sankt Peterburgo „Spartak" klubą, su kuriuo pasirašė trejų metų sutartį. 2011 m. pasirašė sutartį su Kazanės klubu.

Pasiekimai
----------

* 2004–2005 m. Turkijos čempionatas (Efes Pilsen)
* 2006 m. Turkijos nacionalinė taurė (Efes Pilsen)
* 2007–2008 m. Europos taurės sezono naudingiausias žaidėjas
* 2008, 2009 m. Italijos Supertaurė (Sienos Montepaschi)
* 2009 m. Italijos nacionalinė taurė (Sienos Montepaschi)

Krepšinio rinktinė
------------------

Henris Domerkantas žaidė Bosnijos ir Hercegovinos komandoje per 2005 metų Europos čempionatą. Jis turi Bosnijos ir Hercegovinos pasą. Jo komanda nelaimėjo nei vienose rungtynėse, ir turnyre užėmė penkioliktą vietą. Domerkantas per 32 minutes vidutiniškai pelnė 11 taškų, atkovojo 5 kamuolius ir rezultatyviai perdavė 1 kamuolį.

Henry Domercant į Bosnijos rinktinę grįžo 2011 m. Europos čempionate, kuris vyko Lietuvoje. Jo rinktinė Alytuje iškovojo dvi pergales (prieš Kroatiją ir Juodkalniją) ir liko per plauką nuo antrojo etapo varžybų Vilniuje. Natūralizuotas amerikietis pelnydavo po 13 taškų, atkovodavo 3.5 kamuolio ir vidutiniškai atiduodavo po 2 rezultatyvius perdavimus.
Šiuo metu krepšininkas sėkmingai rungtyniauja Kazanės "Unics" klube. Būtent čia jis pasiekė savo karjeros rekordą (2011-10-19 mače su Sienos "Montepaschi" surinko 35 naudingumo balus). 2012 m. pripažintas naudingiausio Eurolygos sausio mėnesio žaidėju. Aikštelėje vidutiniškai praleisdavo po 35 minutes, rinkdavo 18,5 taško, atkovodavo po 4 kamuolius, atlikdavo 2,5 rezultatyvaus perdavimo ir perimdavo 1,5 kamuolio.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Henry Domercant** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Apie žaidėją (lietuviškai)
* Eurolygos puslapis

1. ↑
2. ↑
Vokietijos Imperijos karinių oro pajėgų inspekcijos (Prūsijos žemės padalinio) ženklas
**Idflieg** (vok. *Inspektion der Fliegertruppen* – „Skraidančių pajėgų inspekcija") – Vokietijos imperijos karinių oro pajėgų inspekcija - karinė žinyba, kuri prižiūrėjo Vokietijos karo aviacijos plėtrą prieš Pirmąjį pasaulinį karą ir jo metu.

Idflieg buvo įkurta 1911 m. kaip Vokietijos imperijos karinės aviacijos pajėgų (vok. *Fliegertruppen des deutschen Kaiserreiches*), 1916 m. pervadintų *Luftstreitkräfte*, dalis. Idfielg funkcijos buvo karinio oro laivyno administravimas, oro laivyno plėtros planavimas, techninių specifikacijų sukurti orlaivius rengimas, užsakymų pramonei koordinavimas, Vokietijoje gamintų orlaivių tipų identifikacinių ir šalyje eksploatuotų orlaivių registracijos numerių sistemos sukūrimas.

Šios sistemos pagalba orlaiviai buvo klasifikuojami atsižvelgiant į jų ginkluotę, sparnų tipą, įgulos skaičių ir paskirtį.

Skraidančių pajėgų inspektoriai
-------------------------------

Pulkininkas, vėliau – generolas, Friedrich Wilhelm Magnus Heinrich Walter von Eberhardt, Idflieg vadovas 1913–1914 m. Vokietijos pajėgų vadovas Lietuvos-Sovietų Rusijos konflikte (1918–1919 m)
* Pulkininkas Walter von Eberhardt (1913–1914)
* Majoras Richard Roethe (1914–1916)
* Majoras, vėliau pulkininkas leitenantas Wilhelm Siegert (1916–1918)
* Kapitonas Wilhelm Haehnelt (1918–1919)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Vokietijos Imperijos orlaivių tipų identifikavimo sistema „Idflieg"

Šaltiniai
---------

* (DE) Inspektion der Fliegertruppen: Ehrentafel der im Flugdienst während des Weltkrieges gefallenen Offiziere der Deutschen Fliegerverbände. Den Toten zur Ehrung!, Berlin, Mittler und Sohn März, 1920
* (DE) Militärluftfahrt bis zum Beginn des Weltkrieges 1914. Herausgegeben vom Militärgeschichtlichen Forschungsamt. Frankfurt 1965, 1966
* (DE) Mückler, Jörg: Deutsche Flugzeuge im Ersten Weltkrieg. Stuttgart 2013.
* (DE) Rosenboom, Sebastian: Im Einsatz über der „vergessenen Front". Der Luftkrieg an der Ostfront im Ersten Weltkrieg. Potsdam 2013.
* (DE) Hans Werner Neulen: Die Adler des Kaisers im Orient 1915–1919, Aachen 2016.
* (DE) Napp, Niklas: Die deutschen Luftstreitkräfte im Ersten Weltkrieg. Paderborn 2017.
Koordinatės: 55°35′23″š. pl. 25°53′43″r. ilg.﻿ / ﻿55.58976°š. pl. 25.89536°r. ilg.﻿ / 55.58976; 25.89536


| Alekniškio ežeras |
| --- |
| Alekniškio pakrantė Polekniškio kaime |
| Vieta | Polekniškis, Utenos raj. |
| Plotas | 0,064 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,08 km |
| Įteka | Šavaša (Šeduikių upelis) |
| Išteka | Šavaša (Šeduikių upelis) |

**Alekniškio ežeras** arba **Alekniškis** – ežeras, telkšantis Utenos rajone, Daugailių seniūnijoje, 4 km į rytus nuo Daugailių, Polekniškio kaime. Iš pietvakarių pusės juosia kelias  **4918**  Daugailiai–Šlepečiai–Salakas .

Vandens telkinio kodas LR ežerų klasifikatoriuje 12240421, plotas 6,4 ha, kranto linijos ilgis 1,1 km. Iš pietų į šiaurės rytus prateka Šventosios intakas Šavaša .

Ežeras telkšo slėnyje, apsuptame medžių ir krūmų juosta. Jis pailgos, kriaušės formos, didžiausias skersmuo (iš pietvakarių į šiaurės rytus) siekia apie 0,41 km, trumpiausias – 0,26 km. Altitudė 159,5 m. Vakarinis ir rytinis krantai aukšti. Šiaurės rytinė pakrantė daugiau pelkėta. Apylinkėms būdingas kalvotas kraštovaizdis. Rytinėje ir vakarinėje pakrantėse auga miškeliai, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos, vietomis dirbami laukai.

Gyvenvietės prie ežero: Žadavainiai, Polekniškis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR ežerų klasifikatorius
2. ↑  Vandens telkiniai. Alekniškio ežeras

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Utenos rajono ežerai
* Alekniškio ežeras žemėlapyje (maps.lt)
**Kostionkų stovyklos** arba **Kostionkų-Borševo stovyklos** – grupė vėlyvojo paleolito stovyklų Dono dešiniajame krante, į pietus nuo Voronežo, Kostionkų ir Borševo (arba Borščevo) kaimų teritorijoje.

Stovyklos
---------

Kostionkų-Borševo stovyklos užima apie 10 km² plotą, kuriame surasta daugiau, kaip 60 stovyklų, datuojamų 38 000-13 000 m. pr. m. e. Tai ankstyviausias Rytų Europoje žinomas vėlyvojo paleolito archeologijos paminklas. Svarbiausio yra Kostionkų 1, 8, 9, 11, 12, 14, 17, 21 stovyklos, kai kurios jų turi po 4-5 kultūrinius sluoksnius, priskiriamus įvairioms archeologinėms kultūroms. 

Kostionkų stovyklas 1879 m. atrado Ivanas Poliakovas. Nuo XIX a. pabaigos jos tiriamos (tyrė A. Spicynas, S. Zamiatninas, P. Jefimenko). Kai kuriose stovyklose rasta medinių antžeminių ir šiek tiek į žemę įleistų medinių būstų su židiniais viduryje liekanų. Kostionkų 4 ir 8 stovyklose nedideli būstai buvo statyti grupėmis. Kostionkų 9 stovykloje aptiktas ir ištirtas didelis apskritas, 9 m skersmens pastatas, statytas iš mamuto kaulų. Stovyklose rasta daug akmeninių ir kaulinių ginklų, meno dirbinių iš mamuto durklų ir akmens (moters, vadinamos Veneros ir žvėrių figūrėlių), kabučių iš pragręžtų žvėrių dantų. XX a. viduryje buvo aptikta mirusiųjų (palaidoti suriesti ar sėdintys) kapų, kurių ankstyviausi datuojami 38 000-33 000 m. pr. m. e. Šio laikotarpio palaidojimų Rytų Europoje daugiau nežinoma.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kostionkų-Borševo stovyklos*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 666 psl.

Literatūra
----------

* Kostionkų 12 stovykla Archyvuota kopija 2006-07-12 iš Wayback Machine projekto. rusų kalba
|  |
| --- |
| **Boeing X-50A Dragonfly** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | bepilotis orlaivis |
| Gamintojas | „Boeing" ir DARPA |
| Pirmas skrydis | 2003 m. lapkričio 24 d. |
| Būsena | vystomas |
| Pagaminta vnt. | 2 |

**Boeing X-50A Dragonfly** – bepilotis orlaivis, skirtas pademonstruoti, jog sustabdžius sraigtasparnio sraigtą, orlaivis gali elgtis kaip įprastas lėktuvas. X-50A kuria „Boeing" ir DARPA. Projekto kaina nuo 1998 m. siekia 24 mln. dolerių.

X-50A turi vieną įprastą turboventiliatorių, kuris naudojamas tiek sraigto sukimui vertikalaus kilimo metu, tiek skridimui horizontalia kryptimi. Variklis gali būti naudojamas abiem būdais iš karto. X-50A kurtas pagal 1980 m. programą „Sikorsky X-Wing".

Prototipas išbandytas 2003 m. lapkričio 24 d. Po trečio skrydžio, 2004 m. kovo 23 d. orlaivis sudužo. Antrasis prototipas sudužo 2006 m. balandžio 12 d. Jumos bandymų poligone.

Šiuo metu abejojama dėl projekto ateities.

Charakteristikos
----------------

Boeing X-50ABoeing X-50A
* Ilgis: 5,39 m
* Aukštis: 1,98 m
* Sparnų plotis/sraigto diametras: 3,66 m
* Variklis: 1 x „Williams Research F-112"
* Tuščio svoris: 574 kg
* Kuro talpa: 66 kg
* Didžiausias krovinys: 91 kg
* Didžiausias pakilimo svoris: 645 kg
* Didžiausias kilimo greitis: 278 km/h
* Didžiausias skridimo greitis: 700 km/h

Nuorodos
--------

* Boeing spaudos pranešimas **(**angl.**)**
* Boeing spaudos pranešimas (2) **(**angl.**)**
* Papildoma techninė informacija Archyvuota kopija 2013-03-22 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Belgijos valstybės saugumo tarnyba** (ol. *Veiligheid van de Staat; Staatsveiligheid; SV*; pranc. *Sûreté de l'État; SE*) – civilinė Belgijos žvalgybos institucija, pavaldi Justicijos ministerijai (o kita Belgijos žvalgyba, Belgijos bendrosios informacijos ir saugumo tarnyba, yra pavaldi Gynybos ministerijai). 

Dabartinis Belgijos VST direktorius yra *Alain Winants*, prieš jį direktoriumi buvo *Koen Dassen*, kuris prarado postą po to, kai VST praganė spėjamą kurdą teroristą *Fehriye Erdal*.

Funkcijos
---------

Pagrindinė VST užduotis yra:

* rinkti, analizuoti ir apdoroti visą žvalgybinę informaciją, kuri gali pasirodyti svarbi užkirsti kelią bet kuriai veiklai, kuri gali būti grėsminga valstybės vidiniam ar išoriniam saugumui, demokratinei ir/ar konstitucinei tvarkai, tarptautiniams santykiams;
* atlikti su saugumu susijusius tyrimus,
* atlikti tam tikrų asmenų apsaugos užduotis. Taip saugomi kai kurie Belgijoje besilaikantys žmonės, pvz. valstybių vadovai.

VST direktoriai
---------------

Nuo Antrojo pasaulinio karo laikų Belgijos VST vadovavo šie direktoriai(pranc. *administrateur général*):

* Robert de Foy (1933–1940 ir 1947–1958 m.)
* Fernand Lepage (1940–1944 m.) (veikė kaip Belgijos vyriausybės tremtyje Londone dalis)
* Ludovicus Caeymaex (1958–1977 m.)
* Albert Raes (1977 – June 1990 m.)
* Stephane Schewebach (1990–1993 m. ad interim)
* Bart van Lijsebeth (1994 – 1999 m. rugsėjis)
* Godelieve Timmermans (2000 m. birželis – 2002 m. rugpjūtis)
* Koen Dassen (2002 m. rugsėjis – 2006 m. vasaris)
* Alain Winants (2006 m. spalio 27 d. – dabar)

Parlamentinė priežiūra
----------------------

XX a. 9-tą dešimtmetį eilė įvykių, pvz. Brabanto žudynės (1982-1985 m.), teroristinių grupių, kaip kad komunistinė *Cellules Communistes Combattantes* ir neonacistinė *Westland New Post*, veikla, sukėlė susidomėjimą šalies policija ir žvalgybos organizacijomis bei nepasitenkinimą jų neefektyvumu. 

1991 m. po dviejų vyriausybės tyrimų buvo įkurtas nuolatinis parlamento komitetas (ol. *Vast Comité van Toezicht op de inlichtingen- en veiligheidsdiensten*), kuris turėjo organizuoti šių institucijų parlamentinę (federalinio Belgijos parlamento) priežiūrą. Iki tol šios organizacijos buvo be jokios išorinės priežiūros. 1998 m. buvo išleisti įstatymai, tvarkantys šių institucijų funkcijas ir metodus.

Teisės
------

2006 m. buvo išplėsto VST teisės, nes iki tol VST beveik neturėjo policinių galių, galėjo tik rinkti informaciją ir ją analizuoti. VST galėdavo tik sekti žmones, bet ne suimti. 2006 m. buvo leista naudoti vadinamuosius „specialiuosius tyrimo metodus". Suteiktos papildomos galios (pvz. klausytis telefonų pokalbių, įeiti į žmonių, įtariamų dalyvaujant teroristų veikloje, butus jiems nežinant, sulaikyti ir apklausti žmones) leido VST efektyviau dirbti. Visa tai prižiūri specialiai paskirti teisėjai. Po šios reformos Belgijos VST pasidarė panaši į analogiškas institucijas kitose šalyse, tačiau jie turi mažiau galių, nei jų kolegos D. Britanijoje ar Prancūzijoje.
| Hornopirenas |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Čilė Čilė |
|  |
| Aukštis | 1572 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |  |
|  |
| Aktyvumas | snaudžiantis |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1835 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 41°52′0″ p. pl. 72°25′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.86667°š. pl. 72.41667°r. ilg.﻿ / 41.86667; 72.41667Koordinatės: 41°52′0″ p. pl. 72°25′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.86667°š. pl. 72.41667°r. ilg.﻿ / 41.86667; 72.41667 |

**Hornopirenas** (isp. *Hornopirén*) – ugnikalnis pietinėje Čilėje, Los Lagoso regione. Stūkso Anduose, į pietus nuo Jatės ugnikalnio, į rytus nuo Apagado ugnikalnio, Likinjės–Ofkio geologiniame lūžyje. Aukštis – 1572 m. Patenka į Hornopireno nacionalinį parką, papėdėje yra Hornopireno gyvenvietė.

Morfologiškai tai jaunas andezitinis–bazaltinis ugnikalnis, daugiausia dengiamas miškų. Sakoma, kad buvo išsiveržęs 1835 m. bet nėra žinoma smulkmenų apie tai.

Kalno pavadinimas reiškia „sniego židinys" (iš isp. *horno* 'židinys' ir mapu. *pirén* 'sniegas'). Seniau mapučių vadintas ***Kečikavi*** (*Quechucaví*; 'penki kraštai').

Nuorodos
--------

* Hornopirenas Archyvuota kopija 2014-11-29 iš Wayback Machine projekto. Global Volcanism Program, Smithsonian Institution.
| Hornasol. *Hoorn* |
| --- |
|              |
| *Horno miesto centras* |
|  |
| 

HornasHornas

52°39′00″ š. pl. 5°4′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.65000°š. pl. 5.06667°r. ilg.﻿ / 52.65000; 5.06667﻿ (Hornas (Nyderlandai))Koordinatės: 52°39′00″ š. pl. 5°4′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.65000°š. pl. 5.06667°r. ilg.﻿ / 52.65000; 5.06667﻿ (Hornas (Nyderlandai)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Nyderlandų vėliava Nyderlandai |
| **Provincija** | Šiaurės Olandija |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 73 619  |
| **Altitudė** | −1 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Hornas |

**Hornas** (ol. *Hoorn*) – miestas ir savivaldybė Nyderlandų šiaurės vakaruose, Šiaurės Olandijos provincijoje. Tai didžiausias Vakarų Fryzijos miestas ir tradicinė regiono sostinė. Nutolęs 20 kilometrų atstumu į rytus nuo Alkmaro ir 35 kilometrų į šiaurę nuo Amsterdamo. Savivaldybėje gyvena daugiau nei 73 000 gyventojų, o jos plotas – 20,38 km², todėl ji yra trečia tankiausiai apgyvendinta Šiaurės Olandijos savivaldybė po Harlemo ir Amsterdamo. Be Horno miesto, savivaldybė apima dar keletą kaimelių.

Istorija
--------

Iki XI a. teritorija priklausė Fryzijai, o 1357 m. Hornas įgijo miesto teises. Suklestėjo Nyderlandų aukso amžiuje. Šiuo laikotarpiu Hornas tapo klestinčiu uostamiesčių, kuriame buvo vieneri iš šešių Olandijos Rytų Indijos bendrovės (VOC) rūmų. Tačiau XVIII amžiaus pabaigoje Hornui tapo vis sunkiau konkuruoti su netoliese esančiu Amsterdamu. Galiausiai jis prarado savo uostamiesčio funkciją ir tapo regioniniu prekybos centru, daugiausia aptarnaujančiu mažesnius Vakarų Fryzijos kaimus.

Horno prieplauka
Šiais laikais Hornas – miestas su moderniais gyvenamaisiais rajonais ir istoriniu miesto centru, kuris dėl savo artumo Amsterdamui kartais laikomas metropolinės zonos dalimi.

Horno kyšulys ir Horno salos buvo pavadinti šio miesto vardu.

Sportas
-------

### Futbolas

* HVV Hollandia – mėgėjiškas futbolo klubas;

Žymūs miestelėnai
-----------------

* Frank de Boer (\* 1970), futbolininkas;
* Ronald de Boer (\* 1970), futbolininkas;
* Inessa Kaagman (\* 1996), futbolininkė;
* Kenzo Goudmijn (\* 2001), futbolininkas;
* Max de Waal (\* 2002), futbolininkas;

Pastatai, kultūra, paminklai
----------------------------

Mieste daug istorinių paminklų, įskaitant rotušę, *Hoofdtoren* (pagrindinį bokštą uoste), svarstykles, miesto vartus *Oosterpoort* (rytinius vartus), kai kurias bažnyčias (pvz. *Oosterkerk*) ir daug namų iš XVIII a.

Žinomiausi muziejai: *Museum van de 20e Eeuw* (XX amžiaus muziejus), *Westfries* muziejus (Vakarų Fryzijos muziejus) ir Garo tramvajų muziejus.

Kiti lankytini objektai: Park Theatre Schouwburg Het Park ir Jan Pieterszoon Coen (1587–1629), Nyderlandų Rytų Indijos kompanijos generalinio gubernatoriaus, statula.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Išnašos
-------

1. ↑  apie HVV Hollandia pagal Globalsportsarchive
2. ↑  apie Frank de Boer
3. ↑  apie Ronald de Boer
4. ↑  apie Inessa Kaagman
5. ↑  apie Kenzo Goudmijn
6. ↑  apie Max de Waal

Nuorodos
--------

* Oficiali miesto svetainė
* Vakarų Fryzijos muziejaus svetainė
* Garo tramvajų muziejaus svetainė
| Belianskio Tatraisvk. *Belianske Tatry* |
| --- |
| Ždiarska Vidla viršukalnė, 2 146 м |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Slovakija |
| **Aukščiausias taškas** | 2 152 m |
| **Koordinatės** | 49°15′0″ š. pl. 20°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.25000°š. pl. 20.20000°r. ilg.﻿ / 49.25000; 20.20000Koordinatės: 49°15′0″ š. pl. 20°12′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.25000°š. pl. 20.20000°r. ilg.﻿ / 49.25000; 20.20000 |
| **Uolienos** | klintys, dolomitas |

**Belianskio Tatrai** (svk. *Belianske Tatry*) – Tatrų rytinėje pusėje Slovakijoje besidriekianti kalnų grandinė, apie 14 km ilgio, prigludusi prie Aukštųjų Tatrų, užimanti 64 km² plotą. Aukščiausia viršukalnė – Havranas, kuris iškilęs 2 152 m virš jūros lygio. 

Belianskos urve
Visa teritorija paskelbta nacionaliniu draustiniu, apimančiu 54,08 km² plotą. Tai Tatrų nacionalinio parko dalis. Čia sutinkamos tokios retos augalų rūšys kaip alpinės liūtpėdės (*Leontopodium alpinum*), o iš gyvūnų čia veisiasi juodųjų ožių endeminė rūšis tatrinės gemzės (*Rupicapra rupicapra tatrica*). Dėl šios priežasties Belianskio Tatruose negalima lankytis turistams, išskyrus stalaktitų Belianskos urvą (*Belianska jaskyna*). 

Kalnagūbris sudarytas iš klinčių ir dolomito, jam būdinga karsto poveikyje susiformavęs reljefas.

Pagrindinės viršukalnės
-----------------------

* Havranas (2152 m)
* Ždiarska vidla (2146 m)
* Hlupy (2061 m)
* Zadne jatky (2019 m)
* Košiare (2011 m)

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Belianskio Tatrai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Belianskio Tatrų aprašymas Archyvuota kopija 2007-07-01 iš Wayback Machine projekto.
* Belianskio Tatrų fotogalerija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Apolodoras** (*Apollodõros*; kartais vadinamas **Apolodoru iš Atėnų**; g. apie 180 m. pr. m. e. – m. po 120 m. pr. m. e.) – II a. pr. m. e. graikų rašytojas ir filologas. Daugiausia žinomas dėl savo poezijos, kuri chronologiškai atpasakoja Graikijos istoriją nuo Trojos žlugimo XII a. pr. m. e. iki 144 m. pr. m. e. Jis buvo mokslininko Aristarcho mokinys. Palikęs Aleksandriją apie 146 m. pr. m. e. nuvyko į Pergamą, galiausiai įsikūrė Atėnuose.

Apolodoro kronikoje datos nurodomos pagal tuo metu valdžiusius archontus. Kadangi archontai dažnai valdydavo tik po vienerius metus, tai leidžia gana tiksliai atsekti Apolodoro pasakojimo datas. Apolodoro darbai: „Apie dievus" (detali graikų religijos istorija) ir Homero „Laivų katalogo" komentaras (dvylikos knygų apimties), kurio šaltinis buvo Strabono „Geografija". Apie kai kuriuos tekstus spėjama, kad autorius galėjęs būti Apolodoras. Tuo tarpu gausybė kritinių ir gramatinių raštų, kuriuos jis taip pat parašė, mūsų laikų nepasiekė. Graikų mitologijos enciklopedija „Biblioteka" priskiriama Apolodorui, nors greičiausiai čia yra tas atvejis, kai vėlesnis autorius iš didelės pagarbos priskiria raštus savo pirmtakui.
| ***Ana, ypatingas malonumas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Anna, quel particolare piacere |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Giuliano Carnimeo |
| Scenaristas (-ai) | Ernesto GastaldiFrancesco Milizia |
| Vaidina | Edwige FenechCorrado Pani |
| Metai | 1973 |
| Žanras | kriminalinė drama |
| Trukmė | 100 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Ana, ypatingas malonumas** (it. *Anna, quel particolare piacere*) – 1973 m. Italijoje sukurta kriminalinė drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Edwige Fenech – Ana
* John Richardson – Lorenco
* Corrado Pani – Gvido
* Ettore Manni – Zuko
* Corrado Gaipa – daktaras

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po susišaudymo Milano gatvėse gangsteris Gvido savo boso išsiunčiamas kuriam laikui iš miesto, kad nekristų į akis policijai. Atvykęs į Bergamą, jis netrunka susipažinti su Ana – kavinėje dirbančia uždaro būdo mergina. Nors Gvido šiurkštus ir valdingas, Ana netrunka jį įsimylėti ir tapti nuo jo priklausoma. Atvykusi kartu su juo į Milaną, Ana padeda jam pervežti narkotikų kontrabandą per sieną, o pati įtraukiama į prostitucijos verslą, kur tampa mergina pagal iškvietimą. Netrukus ji sužino esanti nėščia, o Gvido pareikalauja daryti abortą. Ana sugeba nuo jo pasprukti ir pasislėpti Romoje pas draugę, tuo tarpu Gvido su keliais gangsteriais suimamas ir įkalinamas 6 metams.

Praėjus kuriam laikui, Ana įsikuria Romoje su sūnumi, ima susitikinėti su vienu gydytoju ir, kai atrodo, kad gyvenimas nurimo, vėl pasirodo Gvido. Grasindamas jos sūnaus gyvybei bei kad papasakos jos draugui apie praeitį, jis priverčia Aną grįžti į Milaną, kur vėl nori kad ji dirbtų prostitute. Ši išvažiuoja su juo, eina į klubą, tačiau, išsmukusi anksčiau, nuvažiuoja į Gvido namus, tikėdamasi pasisavinti šio pinigus iš seifo. Jai nespėjus pasišalinti, grįžta Gvido. Abu griebiasi ginklų, įvyksta susišaudymas, jis miršta, o Ana sunkiai sužeidžiama. Sužinojęs apie įvykį, jos draugas daktaras su sūnumi vyksta į Romą, kur susitinka su ja ir pažada pasirūpinti sūnumi, kol ši pasveiks. Po keleto dienų jis gauna pranešimą, kad Ana mirė ir lieka vienas su jos sūnumi…
|  |
| --- |
| Apparat |
| Nuotrauka iš Apparat pasirodymo klube A2, 2009-03-01 
Iš Apparat pasirodymo klube A2, 2009-03-01 |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Sacha Ring |
| Gimė | 1978 m. birželio 27 d. (44 metai)Kvedlinburgas, Vokietija |
| Žanrai | Elektroninė muzika, IDM |
| Veikla | Muzikantas, vokalistas |
| Aktyvumo metai | 1996–dabar |
| Įrašų kompanija | Shitkatapult, BPitch Control, Mute |
| Susijusi veikla | Moderat (su Modeselektor), Ellen Allien |
| Svetainė | apparat.net |

**Apparat** – vokiečių elektroninės muzikos muzikantas, vienas iš įrašų kompanijos „Shitkatapult" bendrasavininkų.

Karjera
-------

Karjeros pradžioje orientavosi į šokiams skirtą muziką, konkrečiau Techno, tačiau vėliau pradėjo kurti labiau melodingą ir atmosferinę muziką. Jo dabartinis muzikos skambesys artimiausias IDM stiliui.

1999 m. tapo leidybinės kompanijos „Shitkatapult" bendrasavininku.

Sacha Ring 2003 m. kartu su Ellen Allien dirbo kuriant albumą „Berlinette" ir 2006 m. – „Orchestra of Bubbles".

Kartu su berlyniečiais Modeselektor įkūrė grupę Moderat ir 2009 m. išleido pirmąjį bendrą albumą kompanijoje „BPitch Control". Tų pačių metų balandį gavo Qwartz elektroninės muzikos apdovanojimą.

2011 m. pasirašė sutartį su britų leidybine kompanija „Mute Records", kurioje išleistas albumas „The Devil’s Walk" pasiekė 54 vietą Vokietijos albumų tope.

2013 m. sukūrė garso takelį Levo Tolstojaus romano „Karas ir taika" teatro adaptacijai. Garso takelis buvo išleistas kaip albumas vokišku romano pavadinimu „Krieg Und Frieden".

Ring muzika naudojama kine ir televizijoje. 2013 m. kartu su Soap&Skin atliktas kūrinys „Goodbye" buvo panaudotas prancūziškame filmo „Rust and Bone" pristatyme, serialo „Breaking Bad" 4 sezono finalinėje serijoje ir serialo „Nikita" serijoje „Broken Home".
Jo kūrinys „Black Water" sugrojo antroje serialo „Skins" serijoje.

Diskografija
------------

### Albumai

* 2001: Multifunktionsebene
* 2002: Tttrial And Eror
* 2003: Duplex
* 2004: Live
* 2007: Walls
* 2011: The Devil’s Walk
* 2013: Krieg Und Frieden (Music for Theatre)

### Singlai ir EP

* 2001: Algorythm
* 2003: Koax
* 2004: Shapemodes EP
* 2004: Can’t Computerize It
* 2004: Duplex (Remixes)
* 2005: Silizium EP
* 2006: Berlin, Montreal, Tel Aviv (Selected Live Recordings)
* 2007: Holdon
* 2008: Arcadia Rmxs
* 2008: Love You All
* 2011: Song Of Los
* 2011: Black Water
* 2011: Ash/Black Veil
* 2012: Candil De La Calle
* 2012: Goodbye
* 2012: Apparat / Will Saul Presents Close

### Rinkiniai

* 2012: Things To Be Frickled

### DJ miksai

* 2010: DJ-Kicks

Šaltiniai
---------

1. ↑  Resident Advisor, žiūrėta 2014-03-19 Archyvuota kopija 2014-03-22 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Facebook
* SoundCloud
* Discogs
* Last.fm
|  |
| --- |
| Chazarų kalba |
| Kalbama | Chazarų kaganatas |
| Kalbančiųjų skaičius | - |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | mirusi |
| Kilmė | Altajaus Tiurkų  Ogūrų   **Chazarų** |
| Rašto sistemos | runų rašmenų atmaina |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | zkz |

Runų įrašas „Kijevo laiške"
**Chazarų kalba** – tiurkų klajoklių tautos chazarų vartota kalba, priklausiusi tiurkų kalboms, manoma, ogūrų kalbų grupei, išnykusi maždaug XIII a.

Rašytinių tekstų šia kalba nerasta. Yra trys chazarų kilmės darbai, parašyti hebrajų kalba, kurią vartojo valdantysis elitas, išpažinęs judaizmą (žr. „Chazarų laiškus", „Kijevo laišką"). Patys chazarai naudojo runų rašmenų atmainą, kuri yra žinoma atskirais epigrafiniais užrašais, tačiau dar nėra iššifruota.

Iš užsienio rašytinių šaltinių (visų pirma arabų ir bizantiečių) žinoma apie 60 chazarų asmenvardžių ir keletas geografinių vardų. Tarp jų išsiskiria pavieniai daiktavardžiai, pavyzdžiui, *bulan* – „elnias", *kel* – „bokštas", *čiček* – „gėlė", būdvardžiai: alp – „šaunus", spalvų žymėjimas: *sār* – „baltas", *sārïg* – „geltonas" ir kt. Dauguma vardų ir pavadinimų yra tiurkų kilmės.

Išvada, kad chazarų kalba priklauso ogūrų grupei, kuri, savo ruožtu, yra archajiškiausia tarp vakarų tiurkų kalbų, grindžiama žodžio *Sarkelis* analize. Jis laikomas etaloniniu (tai yra, tikrai ne pasiskolintu), turinčiu būdingų šios šakos bruožų (rotacizmo). Ir taip pat – remiantis arabų autorių Istakhri ir Ibn Hawqal liudijimais, kurie, viena vertus, pažymėjo ogūrų ir chazarų kalbų panašumą, kita vertus, chazarų kalbos nepanašumą su kitomis tiurkų tarmėmis.

Iš šiuolaikinių kalbų čiuvašų kalba yra arčiausiai chazarų. Chazarų kalbos įtakos pėdsakų tikriausiai esama daugelyje tiurkų kalbų (karaimų, kumukų, azerbaidžaniečių kalbos šiaurinių tarmių).

Literatūra
----------

* Гаджиева Н. З. Хазарский язык // Языки мира. Тюркские языки. М. 1995.

Nuorodos
--------

* Khazaria.com
* *M. Erdal*. The Khazar language

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTiurkų kalbos |
| --- |
|  |
| Ogūrų | 
 *bulgarų*  **·**  čiuvašų  **·**  *hunų*  **·**  *chazarų*  **·**  *avarų*  |
|  |
| Uigūrų | 
*Orchono-Jenisejaus tiurkų* · *čagatajų* · aini · Ilio tiurkų · lopų · uigūrų · uzbekų |
|  |
| Kipčiakų | 
barabų · baškirų · *kumanų* · *Ferganos kipčiakų* · karačajų-balkarų · karaimų · karakalpakų · kazachų · *kipčiakų* · krymčiakų · kumykų · kirgizų · nogajų · *senoji totorių* · totorių · Krymo totorių · urumų |
|  |
| Ogūzų | 
afšarų· azerbaidžaniečių · gagaūzų · Balkanų gagaūzų · Chorasano tiurkų · *senoji turkų* · *osmanų* · turkų · *pečenegų* · kaškajų · salarų · turkmėnų |
|  |
| Chaladžų | 
chaladžų |
|  |
| Sibiro | 
altajiečių · čulymų · chakasų · dolganų · fuju kirgizų · jakutų · šorų · tofų · tuvių · vakarų jugurų |
|  |
| *Pasviruoju šriftu* pažymėtos mirusios kalbos. |

 |
| Lomazailenk. *Łomazy* |
| --- |
|        |
| *Lomazų kaimas* |
|  |
| 

LomazaiLomazai

51°56′15″ š. pl. 23°04′02″ r. ilg.﻿ / ﻿51.93750°š. pl. 23.06722°r. ilg.﻿ / 51.93750; 23.06722﻿ (Lomazai)Koordinatės: 51°56′15″ š. pl. 23°04′02″ r. ilg.﻿ / ﻿51.93750°š. pl. 23.06722°r. ilg.﻿ / 51.93750; 23.06722﻿ (Lomazai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Liublino vaivadija Liublino vaivadija |
| **Apskritis** | Palenkės Bialos apskritis |
| **Valsčius** | Lomazų valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 1 700  |
|  |
| **Pašto kodas** | PL 21-532 |
| **Tinklalapis** | www.lomazy.pl |
|  **Vikiteka** | Lomazai |

**Lomazai** (lenk. *Łomazy*) – kaimas Lenkijos rytuose, Lomazų valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 16 km į pietus nuo Palenkės Bialos ir apie 84 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Kaimas įsikūręs Lomazų įduboje, per kaimą teka Zielavos upė. Kaime įsikūrusi Lomazų Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija.

Istorija
--------

Kaimas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo XV amžiaus. 1447 m. karalius Kazimieras Jogailaitis prijungė šias žemes prie LDK. Apie 1451 m. pastatyta katalikų bažnyčia. 1451 m. ir 1464 m. kaime buvo sušauktas LDK ir Lenkijos karalystės seimas. 1519 m. kaime mirė Lietuvos didysis iždininkas Abraomas Juzefovičius. XVI a. kaimo valdytoju buvo Mikalojus Radvila Juodasis. 1568 m. karalius Žygimantas Augustas suteikė gyvenvietei Magdeburgo teises. 1570 m. įkurta stačiatikių parapija. 

1769 m. rugsėjo 15 d. šalia kaimo įvyko Lomazų mūšis tarp Baro konfederatų ir Rusijos imperijos kareivių. Iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1890-1891 m. pastatyta Lomazų Šv. Kosmio ir Damjano cerkvė, kuri lenkų buvo nugriauta 1937-1938 metais. 1906-1911 m. pastatyta *Šv. Apaštalų Petro ir Povilo* bažnyčia. Iki II pasaulinio karo kaime veikė Lomazų žydų kapinės. 1942 m. rugsėjo 17 d. kaime buvo nužudyta apie 1700 žydų. 2009 m. kaime palaidotas medicinos daktaras, mikrobiologas Stefan Kryński.

* Šv. Apaštalų Petro ir Povilo bažnyčiaŠv. Apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
* Lomazų mūšio vietaLomazų mūšio vieta
* Šv. Kosmio ir Damjano cerkvė 1915 m.Šv. Kosmio ir Damjano cerkvė 1915 m.
* Kapinių koplyčiaKapinių koplyčia

Nuorodos
--------

* Łomazy Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom V (Kutowa Wola – Malczyce) z 1884 r. (lenk.);
* Aprašymas apie Lomazų cerkvę (lenk.).

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLomazų valsčiaus gyvenvietės |
| --- |
|  |
| 
Bielanai • Burvinas • Dubuvas • Hušča Druga • Hušča Piervša • Jusaki Zažeka • Kopitnikas • Korčuvka • Košolai • Krasuvka • Kozlai • Lubenka • Lomazai • Stasiuvka • Studzianka • Šimanovas • Vola Dubovska • Vulka Korčovska  |  |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Manoma, kad šis straipsnis skiria per mažai dėmesio vieniems geografiniams regionams ir per daug – kitiems.**Jei galite, subalansuotai perrašykite straipsnį, neskirdami jokiam regionui perdėto dėmesio. Taip pat galite padėti susitarti dėl sprendimo diskusijų puslapyje. |

**Nutartis** – teisės aktas, kurį priima teismas teismo proceso atskirais klausimais, kuriais byla neišsprendžiama iš esmės (iš esmės išsprendžiama priimant *teismo sprendimą*). Įstatymų numatytais atvejais teismas nutartimi gali išspręsti ir kitus klausimus.

Teismo posėdžio (parengiamojo ar nagrinėjimo teisme) metu teismas turi teisę priimti rašytines arba žodines nutartis. Žodinė nutartis įrašoma į teismo posėdžio protokolą. Rašytinė nutartis priimama sprendimų priėmimo kambaryje ir surašoma kaip atskiras procesinis dokumentas. Teismo nutartis turi būti rašytinė, jeigu pagal LR CPK Kodeksą ji gali būti skundžiama atskiruoju skundu. Pripažinęs, jog tai būtina, teismas turi teisę priimti rašytines nutartis ir kitais atvejais. Teismas turi teisę sprendimų priėmimo kambaryje priimti ir žodinę nutartį.

Rašytinę arba žodinę nutartį, priimtą teismo posėdžio (parengiamojo ar nagrinėjimo teisme) metu teismas paskelbia nedelsdamas po jos priėmimo.

Ne parengiamajame teismo posėdyje ar ne nagrinėjimo teisme metu teismas priima rašytines nutartis.

LR CPK Kodekse numatytais atvejais procesinius klausimus teisėjas gali išspręsti rezoliucija. Išspręsdamas klausimą rezoliucija, teisėjas ant sprendžiamo dokumento užrašo, kaip jis išsprendžia nagrinėjamą klausimą. Kartu teisėjas nurodo savo vardą ir pavardę, rezoliucijos priėmimo datą ir pasirašo. Teisėjo rezoliucija neskundžiama.

Klausimai, kurie LR CPK Kodekse numatytais atvejais sprendžiami teisėjo rezoliucija, taip pat gali būti išspręsti nutartimi.

Turinys
-------

Nutartyje turi būti nurodoma (LR CPK 291 str. 1 d.):

* nutarties priėmimo laikas ir vieta;
* teismo pavadinimas, teismo sudėtis ir teismo posėdžio sekretorius;
* dalyvaujantys byloje asmenys ir ginčo dalykas;
* klausimas, kuriuo priimama nutartis;
* motyvai, kuriais vadovaudamasis teismas padarė išvadas, ir įstatymai bei kiti teisės aktai, kuriais teismas rėmėsi;
* teismo nutarimas;
* nutarties apskundimo tvarka ir terminas.

Žodinėje nutartyje turi būti duomenys, nurodyti LR CPK 291 straipsnio 1 dalies 4, 5 ir 6 punktuose.

Nuorašų išsiuntimas šalims ir tretiesiems asmenims
--------------------------------------------------

LR CPK Kodekso 291 straipsnyje nustatyta tvarka surašytos nutarties nuorašas išduodamas teismo posėdyje dalyvavusiems asmenims jų pareikalavimu. Šalims ir tretiesiems asmenims, neatvykusiems į teismo posėdį, ne vėliau kaip per tris dienas nuo priėmimo išsiunčiami nutarčių, kurios gali būti skundžiamos atskiraisiais skundais, nuorašai (LR CPK 292 straipsnis).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Civilinio proceso kodekso patvirtinimo, įsigaliojimo ir įgyvendinimo įstatymas. Civilinio proceso KODEKSAS (Data: 2010-09-23. Aktuali 2010-10-26)
Lola Cars|  |
| Forma | Korporacija |
| Pramonė | Sportinių automobilių projektavimas ir gamyba |
| Įkurta | 1958 m. |
| Centrinė būstinė | Huntingdonas, Anglija, Jungtinė Karalystė |
| Svarbiausi darbuotojai | Martin Birrane |
| Padaliniai | Lola CompositesLola Special ProjectsLola Aylings (nebeegzistuoja) |
| Tinklalapis |  |

  

**Lola Cars International Ltd.** - lenktyninius automobilius gaminanti kompanija, įkurta 1958 metais Eriko Broadley ir esanti Huntingdone, Anglijoje. Lola Cars pradėjo savo veiklą kaip mažų, turinčių variklį priekyje sportinių automobilių gamintoja, vėliau gamino Formulės Junior bolidus iki kol tapo viena seniausių ir didžiausių sportinių automobilių gamintoja visame pasaulyje. 1998 metais Martin Birrane įsigijo Lola po nesėkmingo Lola MasterCard debiuto Formulėje 1.

Lola Cars yra Lola Group dalis, kuri apima buvusią irklinių laivų gamintoją Lola Aylings ir Lola Composites, kuri yra specializuota į anglies pluošto gamybą.

Galerija
--------

* Pirmasis Lola prototipas, sukurtas 1958 m.Pirmasis Lola prototipas, sukurtas 1958 m.
* Lola sukurtas Nissan R90CK Grupės C sportinis automobiis.Lola sukurtas Nissan R90CK Grupės C sportinis automobiis.
* MG-Lola EX257 Le Mans prototipas.MG-Lola EX257 Le Mans prototipas.
| ***Amžinos akimirkos*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Maria Larssons eviga ögonblick |
| Kilmės šalis |  Švedija Danija Suomija Vokietija Norvegija |
| Režisierius | Janas Troelis |
| Prodiuseris (-iai) | Tomas Stenderupas (Thomas Stenderup) |
| Scenaristas (-ai) | Niklas Radstriomas (Niklas Rådström)Janas TroelisAgneta Ulfsater-Troel (Agneta Ulfsäter-Troell) |
| Kompozitorius | Matis Bajus (Matti Bye) |
| Vaidina | Marija HeiskanenMikaelis PersbrandtasJesperas Kristensenas |
| Metai | 2008 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 131 min. |
| Kalba | Švedų, suomių |
| Platintojas | Sandrew Metronome |
| Biudžetas | 7 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Amžinos akimirkos** (šved. *Maria Larssons eviga ögonblick*, angl. *Everlasting Moments*) – 2008 m. švedų režisieriaus Jano Troelio drama pasakojanti apie laikus, kai atsirado fotografija.

Filmo premjera įvyko 2008 m. rugsėjo 5 d. Kanadoje, Toronto tarptautiniame kino festivalyje (Toronto Film Festival)).

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

*Po savaites, kai tėtis sutiko mamą, ji loterijoje laimėjo foto aparatą. Tėtis nusprendė, kad foto aparatas priklauso jam, nes jis užmokėjo už bilietą. Mama pasakė, jei jis nori to foto aparato, tai jis turės ją vesti. Taip jie susituokė... Maja Larson.*

1907 m. Švedija. Daugiavaikė Marijos ir Zigfrido šeima. Savo nepasitenkinimą gyvenimu ir susierzinimą, grubus ir agresyvus Zigfridas, linkęs išlieti ant žmonos ir vaikų. Sunkus ir monotoniškas Marijos gyvenimas pasikeičia, kai pas ją atsiranda nedidelė paslaptis: kai ji netikėtai suranda seniai labdaringoje loterijoje išloštą foto aparatą.

Susidomėjusi fotografija ir išmokusi fotografuoti, Marija supranta, kad be begalinių namų ruošos darbų ir buities problemų egzistuoja ir kitas pasaulis. Jos nuotraukos ypatingos. Miestiečiai vis dažniau kreipiasi pas ją portretinei ar šeimyninei nuotraukai. Pasirodo, kad Marija Larson turi tikrą fotografo talentą! Bet iš karo sugrįžusiam vyrui toks žmonos pomėgis ne prie širdies...

Aktoriai
--------

* Marija Heiskanen – Marija Larson
* Mikaelis Persbrandtas – Zigfridas Larsonas
* Jesperas Kristensenas – Sebastianas Pedersenas
* Emilis Jensenas (Emil Jensen) – Englundas
* Gita Norby (Ghita Nørby) – Fagerdal

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  Festivalio programa
2. ↑  „Scanoramą 2009" atidarys Jano Troellio filmas

Nuorodos
--------

* Scanorama, Europos šalių kino forumas Archyvuota kopija 2010-10-02 iš Wayback Machine projekto.
* Apdovanojimai ir nominacijos
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Paolo di Canio**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Paolo di Canio |
| Gimimo data | 1968 m. liepos 9 d. (54 metai) |
| Gimimo vieta | Roma, Italija |
| Ūgis | 1,78 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1985-86  1986-87  1987-90  1990-93  1993-94  1994-96  1996-97  1997-99  1999-2003  2003-04  2004-2006 2006-2008 | S.S. LazioTernanaS.S. LazioJuventusNapoliAC MilanCeltic F.C.Sheff. WednesdayWest Ham UnitedCharltonS.S. LazioCisco Roma | 0 (0)  27 (2)  54 (4)  58 (6)  26 (5)  37 (6)  26 (12)  41 (9)  118 (47)  31 (4)  50 (11)46 (14) |
|  |

**Paolo Di Kanijas** (g. 1968 m. liepos 9 d. Romoje) – buvęs Italijos futbolininkas, karjerą baigęs Serijoje C2, Romos „Cisco" klube.

Paolo Di Canio karjera buvo ir yra gana įspūdinga – per ją jis laimėjo daug trofėjų, kartu pasižymėjo ir žaidimo metu užpuldamas teisėją, ir sveikindamas „Lazio" aistruolius fašistiniais gestais po savo įmušto įvarčio į didžiausių priešų AS Roma vartus Romos derbio metu. Paolo Di Canio garsėja kaip aistringas ir atviras, net tiesmukas žmogus. Jis taip pat žymus tuo, kad jaunystėje priklausė Romos „Lazio" ultrų grupuotei *Irriducibili*, kas yra retas atvejis tarp sportininkų profesionalų.

Paolo Di Canio atėjo į „Lazio" 1985 m. kur rungtyniavo iki 1990, kai išvyko į Juventus. Ten praleidęs trejus metus, 1993 P. Di Canio persikėlė į Napoli klubą, vėliau atstovavo AC Milan, o 1996 išvyko į Glazgo Celtic ekipą. Sėkmingas žaidimas šiame klube leido žaidėjui persikelti į Anglijos Premjer lygą, Sheffield Wednesday ekipą.

Jungtinėje Karalystėje Paolo Di Canio išgarsėjo tuo, kad pastūmė arbitrą, kuris jam buvo parodęs raudoną kortelę. 1999 Paolo perėjo į West Ham United ir padėjo iškovoti 5 vietą lygoje. 2000 sezone BBC jo įvartį į Wimbledon vartus išrinko gražiausiu to sezono įvarčiu. Šis įvartis laikomas vienu gražiausių ir per visą Premjer lygos istoriją. Tais pačiais metais „West Ham United" aistruoliai Di Canio išrinko ir geriausiu klubo žaidėju.
| **Melica nutans** |
| --- |
| Nusvirusioji striepsnė (*Melica nutans*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Striepsnė  *( Melica)* |
| Rūšis: | Nusvirusioji striepsnė  *( Melica nutans)* |

 |

**Nusvirusioji striepsnė** (*Melica nutans*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos, striepsnių (*Melica*) genties augalas.

Daugiametis, 30-60 cm aukščio žolinis, retakeris augalas su ilgu šakniastiebiu. Stiebas laibas, violetinio atspalvio, apatinė dalis šiek tiek kylanti, keturbriaunis, viršutinė dalis šiurkšti. Lapai iki 5 mm pločio, linijiškai lancetiški, neprasiskleidę susisukę, pliki arba viršutinė pusė apaugusi retais plaukeliais, žvilgantys. Lapų makštys šiurkščios, aštriais kraštais, uždaros, liežuvėlis labai trumpas. Žiedynas – siaura, vienašalė kekiška šluotelė, sudaryta iš 6-7 mm ilgio nusvirusių varpučių. Varputėje paprastai 2-3 žiedai, iš kurių viršutinis nevaisingas. Varpažvyniai kiaušiniški, rausvai violetiniai, su persišviečiančiu pieviniu kraštu, visiškai apgaubiantys varputę. Grūdai lengvai iš žiedažvynių išsineriantys, rudi, blizgantys.

Žydėti pradeda gegužės mėn. Dažna visoje Lietuvoje. Auga lapuočių bei mišriuose miškuose, krūmuose, kirtimuose, vidutinio drėgnumo ir derlingumo dirvožemiuose. Kai kuriems gyvuliams (galvijams, arkliams, avims) nuodinga, ypač ankstesnėje fazėje, dar nesubrendus grūdams.

Literatūra
----------

Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 128 psl.

*Melica nutans*

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nusvirusioji striepsnė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Panthera tigris altaica** |
| --- |
| Amūrinis tigras (Panthera tigris altaica)Amūrinio tigro (*Panthera tigris altaica*) patinas Leipcigo zoologijos sode |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Katiniai  *( Felidae)* |
| Pošeimis: | Didžiosios katės  *( Pantherinae)* |
| Gentis: | Panteros  *( Panthera)* |
| Rūšis: | Tigras  *( Panthera tigris)* |
| Porūšis: | Amūrinis tigras  *( Panthera tigris altaica)* |

 |
| Binomas |
| ***Panthera tigris altaica***Temminck, 1844 |
| PaplitimasPaplitimas |

**Amūrinis tigras, sibirinis tigras, mandžūrinis tigras** (*Panthera tigris altaica*) – stambiausias katinių (*Felidae*) šeimos plėšrus žinduolis; vienas iš 6 tigrų porūšių.

Amūrinio tigro patelė su jaunikliu Bafalo zoologijos sode
Kūno ilgis (iki uodegos galo) 2,7-3,8 m. Patelės mažesnės už patinus. Uodegos ilgis gali siekti 1 m. Aukštis ties ketera 105–110 cm. Svoris 250–280 kg. Lytinę brandą pasiekia būdamas 4-5 metų. Paprastai atveda 2-4 jauniklius, nors kartais gali atvesti ir 7. Aktyvūs naktį; patinai gyvena pavieniui. Kaip ir visi tigrai, griežtai gina savo valdas nuo kitų tigrų. Minta įvairiais žinduoliais: elniais, briedžiais, lūšimis, meškomis, laukiniais ožiais, kiškiais ir kt. Gali užklysti į naminių gyvulių kaimenes.

Kaip ir bengališkasis tigras, amūrinis tigras taip pat gali tapti žmogėdra (ypač jei yra senas ir sužeistas). XIX a. pab. – XX a. pr. nuo tigrų smarkiai kentėjo Primorės (Rusijos rytinio pajūrio) darbininkai. O ir patys tigrai labai nukentėjo nuo brakonierių.

Išplitęs Tolimuosiuose Rytuose: Rusijos Primorjės ir Chabarovsko kraštuose, šiaurės rytų Kinijoje, Korėjos pusiasalio šiaurėje.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Amūrinis tigras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Jonas Varkulevičius** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. sausio 15 d. (64 metai)Lietuva Radviliškis |
| Sutuoktinis (-ė) | Rasa |
| Vaikai | Sima, Martynas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Vytauto Didžiojo universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Radviliškio garbės pilietis |

**Jonas Varkulevičius** (g. 1959 m. sausio 15 d. Radviliškyje) – Lietuvos ir Radviliškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

2004 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė socialinius mokslus, edukologijos magistras.

1990–2011 m. Radviliškio Lizdeikos gimnazijos direktorius.

Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Radviliškio rajono skyriaus narys.

2003–2004 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys. 2011 m. įtariamas padaręs nusižengimus.

Žmona Rasa, vaikai Sima, Martynas.

Įvertinimas
-----------

* 2010 m. Radviliškio garbės pilietis

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Direktoriui uždrausta lankytis vadovaujamoje gimnazijoje.