| Kalėdų salos mūšis |
| --- |
| Priklauso: Karas Ramiajame vandenyne |
| Kalėdų sala |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1942 m. kovo 31 d. – balandžio 1 d. |
| Vieta | Kalėdų sala |
| Rezultatas | Japonų pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė* Britų Indija

Jungtinės Amerikos Valstijos JAV | Japonijos imperija Japonijos imperija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  | Japonijos imperija Shōji Nishimura |
| Pajėgos |
| **Sausumoje:**32 pėstininkai**Jūroje:**1 povandeninis laivas | **Sausumoje:**850 pėstininkų**Jūroje:**3 lengvieji kreiseriai8 eskadriniai minininkai1 degalų tankeris2 kariuomenės transportai**Ore:**nežinomas orlaivis |
| Nuostoliai |
| 27 sugauti | 1 lengvasis kreiseris apgadintas |

**Kalėdų salos mūšis** – nedidelis Japonijos ir Sąjungininkų pajėgų mūšis, prasidėjęs 1942 m. kovo 31 d. Antrojo pasaulinio karo metu. Padedami Britų Indijos armijos karių maišto prieš britų karininkus, Japonijos imperatoriškosios armijos kariai sugebėjo užimti Kalėdų salą be jokio pasipriešinimo sausumoje. JAV karinio jūrų laivyno povandeninis laivas „Seawolf" išsilaipinimo metu smarkiai apgadino Japonijos imperatoriškojo karinio jūrų laivyno kreiserį „Naka".

Kontekstas
----------

Tuo metu Kalėdų sala, esanti už 298 km į pietus nuo Javos, buvo Didžiosios Britanijos valda, kurią administraciniu požiūriu kontroliavo Sąsiaurio gyvenvietės. Tai buvo geras rytinės Indijos vandenyno dalies kontrolės postas ir svarbus fosfatų, reikalingų Japonijos pramonei, šaltinis. Nuo 1900 m. saloje buvo kasami fosfatai, o mūšio metu čia dirbo didelė darbo jėga, kurią sudarė 1 000 kinų ir malajų, prižiūrimų nedidelės britų prižiūrėtojų grupės. Be to, saloje buvo apie 100 moterų ir 200 vaikų.

Užėmus Javą, 1942 m. kovo 14 d. Japonijos imperijos generalinis štabas išleido įsakymą dėl „operacijos X" (įsiveržimo į Kalėdų salą ir jos užėmimo). Kontradmirolas Shōji Nishimura buvo paskirtas vadovauti Antrojo pietų ekspedicinio laivyno okupacinėms pajėgoms, jo flagmanas – lengvasis kreiseris „Naka".

Grupė Pandžabo karių, matyt, patikėję japonų propaganda apie Indijos išlaisvinimą iš britų valdžios ir veikiausiai tyliai remiami kai kurių ar visų vietos sikhų policijos pareigūnų, sukilo. Kovo 11 d. jie nušovė kapitoną ir keturis britų karininkus, o jų kūnus išmetė į jūrą. Tada jie sulaikė apygardos pareigūną ir kelis kitus europiečius salos gyventojus, kol bus įvykdyta egzekucija, kuriai, matyt, sutrukdė japonų okupacija.

Mūšis
-----

Japonų kariai Kalėdų saloje
1942 m. kovo 31 d. auštant keliolika japonų bombonešių surengė ataką ir sunaikino radijo stotį. Apie ketinimą pasiduoti maištininkai pranešė iškeldami baltą vėliavą, kol į krantą neišlipo 850 žmonių desantas. Japonų kariai be pasipriešinimo išsilaipino Flajing Fiš Kovo įlankoje.

Tą patį rytą 09:49 JAV karinio jūrų laivyno povandeninis laivas „Seawolf" paleido keturias torpedas į laivą „Naka", tačiau nepataikė. Kitą rytą 06.50 val. „Seawolf" vėl atakavo, šį kartą į laivą „Natori", ir paleido tris torpedas, tačiau vėl nepataikė. Tą vakarą „Seawolf" dviem paskutinėmis torpedomis iš 1 000 m atstumo pavyko pataikyti į „Naka". Žala buvo tokia didelė, kad „Natori" turėjo vilkti „Naka" atgal į Singapūrą, o galiausiai laivas buvo priverstas grįžti į Japoniją ir teko jį metus remontuoti. Po smūgio kiti japonų laivai daugiau kaip devynias valandas giluminiu būdu apšaudė JAV povandeninį laivą, tačiau jis išsigelbėjo.

1942 m. balandžio 3 d. „Natori" grįžo į Kalėdų salą ir išvedė visus okupacinių pajėgų karius, išskyrus 20 žmonių įgulos būrį, į Banteno įlanką Indonezijoje. Japonai gavo fosfato uolienų, kurios buvo kraunamos į transportinius laivus.

Pasekmės
--------

Po okupacijos japonų įgula stengėsi įdarbinti kinus ir malajus, nors daugelis jų pabėgo toliau į šalies gilumą ir gyveno iš žemės. Be to, maištininkai tapo darbininkais ir buvo įdarbinti valyti fosfatų sandėlius. Iki 1943 m. gruodžio mėn. į Javą buvo perkelta daugiau kaip 60 proc. salos gyventojų, įskaitant kalinius europiečius. Po karo, 1945 m. spalio viduryje, Kalėdų salą vėl užėmė Jungtinė Karalystė.

Pokario metais Singapūre buvo surasti ir karo lauko teisme nuteisti septyni pandžabų maištininkai. Pirmieji šeši identifikuoti ir teisiami asmenys buvo nuteisti 1947 m. kovo 13 d. Penki buvo nuteisti mirties bausme, o vienas – dvejų metų laisvės atėmimo bausme ir atleidimu iš pareigų. 1947 m. rugpjūčio 13 d. mirties bausmes patvirtino karalius Jurgis VI. Britų valdymas Indijoje baigėsi netrukus po to, kai Indija atgavo nepriklausomybę, o Pakistanas buvo įkurtas anksčiau, nei buvo įvykdytos egzekucijos, todėl reikėjo atsižvelgti į diplomatinius klausimus. 1947 m. spalį buvo identifikuotas septintasis maištininkas. Jis taip pat buvo patrauktas į karo lauko teismą ir nuteistas mirties bausme. Aštuntasis kareivis buvo identifikuotas kaip maišto dalyvis, tačiau taip ir nebuvo sugautas. 1947 m. gruodžio 8 d. Indijos ir Pakistano vyriausybėms pateikus pareiškimus, mirties bausmės buvo pakeistos kalėjimu iki gyvos galvos. Po tolesnių Jungtinės Karalystės ir Pakistano ginčų dėl bausmės atlikimo vietos (britai reikalavo, kad kaliniai atliktų devynerių metų laisvės atėmimo bausmę) 1955 m. birželio mėn. šeši kaliniai buvo perkelti į Pakistaną, o Didžiosios Britanijos vyriausybė nustojo domėtis šia byla.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  L, Klemen (1999–2000). „The Mystery of Christmas Island, March 1942". *Forgotten Campaign: The Dutch East Indies Campaign 1941–1942*. Suarchyvuotas originalas 2016-01-21.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. 1 2 3  Hunt, John (14 March 2012). „Revolt on Christmas Island". *Sydney Morning Herald*. Suarchyvuotas originalas 2022-01-26. Nuoroda tikrinta 2017-10-09.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
3. 1 2  „A Tale of Two Mutinies". *The Soldier's Burden*. Suarchyvuotas originalas 2021-07-19. Nuoroda tikrinta 2017-10-09.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
4. ↑  Woodmore 1996, pp. 28–29 & 111
5. ↑  Gill 1968, p. 16.
6. ↑  Blair 1976, pp. 190–191
7. ↑  Hara 2013, p. 191

Papildomam skaitymui
--------------------

* Bertke, Donald A.; Smith, Gordon; Kindell, Don (2014). *World War II Sea War, Vol 7: The Allies Strike Back*. Dayton, Ohio: Bertke Publications. ISBN 978-1-93747-011-1.
* Blair, Clay (1976). *Silent Victory: The U. S. Submarine War Against Japan*. New York: Bantam. ISBN 978-0-55301-050-3.
* Gill, G. Hermon (1968). *Volume II – Royal Australian Navy, 1942–1945*. Australia in the War of 1939–1945. Canberra: Australian War Memorial. Nuoroda tikrinta 2006-11-20.
* Hara, Tameichi; Roger Pineau (2013). Fred Saito, ed. *Japanese Destroyer Captain*. Naval Institute Press. ISBN 978-1-61251-374-4.
* Woodmore, F.P. (1996). *Christmas Island Explorer's Guide*. Christmas Island: Lone Island Publications. ISBN 0-646-24998-3.