recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| **Ona Suncovienė Jurgelionytė** |
| --- |
| Gimė | 1957 m. sausio 6 d. (67 metai)Tomsko srities Asino rajono Angos kaime, Rusija |
| Vaikai | Vaidotas, Vladas |
|  |
| Veikla | kultūros darbuotoja, politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | 1993 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1988 m. Lietuvos valstybinė konservatorija |

**Ona Suncovienė Jurgelionytė** (g. 1957 m. sausio 6 d. Tomsko srities Asino rajono Angos kaime, Rusija) – kultūros darbuotoja, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

Mokėsi Alytaus rajono Kurnėnų Lauryno Radziukyno mokykloje, Alytaus vaikų muzikos mokykloje. 1975 m. baigė Miroslavo vidurinę mokyklą. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, vaidino universiteto kiemo teatre. 1988 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, įgijo kultūros ir švietimo vadybininkės specialybę. 2000 m. baigė Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto magistrantūrą.

1981–1989 m. Alytaus rajono kultūros skyriaus vyriausioji specialistė. 1990–1995 m. Alytaus miesto mero pavaduotoja kultūros ir švietimo reikalams. 1995–1996 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narė, mero pavaduotoja. 1996–2000 m. Seimo narė. 2001–2005 m. dirbo Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centre. 2005–2022 m. Žirmūnų seniūnijos seniūnė.

1993–1996 m. vadovavo Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) Alytaus skyriui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimiera Prunskienė (2002), Lietuvos moterys, Lietuvos Europos institutas, p. 64, ISBN 978-9955-9448-1-2.
2. ↑  „Ona Suncovienė - Seimo nariai". *lrs.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-02-26.
3. ↑  Kas yra kas Lietuvoje 1997. Politika, 1997, p. 123.
Eastman Kodak Company|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Fotografija |
| Įkurta | 1888 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | George Eastman |
| Centrinė būstinė | Ročesteris, Niujorkas, JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | Antonio M. Perez(pirmininkas ir CEO)Philip J. Faraci(prezidentas ir COO) |
| Produkcija | Skaitmeninio vaizdavimo ir fotografijos reikmenys, įranga bei paslaugos |
| Pajamos | Mažėjimas 1,798 mlrd. USD (2015 m.) |
| Darbuotojų | 6100 (2017 m.) |
| Tinklalapis | www.kodak.com |

**„Eastman Kodak Company"** arba **„Kodak"** – viena ilgiausiai veikiančių pasaulio kompanijų, didžiausių pasaulyje foto reikmenų (fotoaparatų, juostelių ir spausdintuvų) gamintojų JAV.

„Kodak" prekinis ženklas yra vienas geriausiai atpažįstamų prekės ženklų. Kodak kompanija sukūrė ir standartizavo foto bei kino juostas, įvairias medžiagas fotocheminiams procesams, jos dėka fotografavimas plačiai paplito, tapo prieinamas kiekvienam.

Kompaniją 1881 m. įkūrė George Eastman Ročesteryje (Niujorko valstija). Pirkėjams 1888 m. buvo pristatytas pirmasis pasaulyje fotoaparatas, skirtas mėgėjams. Savo šlovės viršūnę „Eastman Kodak" buvo pasiekusi 1980–1990 m. kai buvo išsikovojusi fotoaparatų ir juostelių gamintojos lyderės titulą. Vėliau ją iš rinkos išstūmė nesugebėjimas keistis, prasidėjus skaitmeninės fototechnikos erai, į rinką vis stipriau žengiant išmaniesiems telefonams.

Kompaktinio juostinio fotoaparato modelis
Kompanija „Eastman Kodak" 2012 m. pareiškė ketinanti nutraukti skaitmeninių fotoaparatų ir vaizdo kamerų gamybą. Nutraukus fotoaparatų gamybą, kompanijos veikla bus sutelkta į spausdintuvų, fotoaparatų priedų ir kroviklių gamybą, taip pat į nuotraukų spausdinimo paslaugas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  „„Kodak" nutrauks fotoaparatų gamybą". *delfi.lt*. Delfi. ELTA. 2012-02-10. Nuoroda tikrinta 2024-03-12.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kodak** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali „Kodak" svetainė
**Valgymo sutrikimai** – psichikos sutrikimai, kuriems būdingas nenormalus valgymas ar svorio kontrolė.

Teigiama, kad svarbiausią vaidmenį valgymo sutrikimų išsivystyme atlieka ydingas požiūris į svorį, kūno formas ir valgymą, o tai lemia žalingų valgymo įpročių išsivystymą ir nepakankamą mitybą. Sutrikimo forma skiriasi priklausomai nuo lyties: pavyzdžiui, vyrų kūno įvaizdžio problemos gali būti sutelktos į raumeningumą, o moterų – į svorio metimą. Jaunos merginos ir paauglės patenką į didžiausią rizikos grupę.

Valgymo sutrikimų riziką didina įvairūs veiksniai: genetika, stresas, generalizuotas nerimo sutrikimas, obsesinis kompulsinis sutrikimas, depresija, socialinės normos (liekno kūno kultas), asmenybės bruožai kaip perfekcionizmas, neurotiškumas, lipidų ir insulino metabolizmo anomalijos, mikrobiomo pokyčiai. Griežta dieta, pavyzdžiui, neprotingai ribojami angliavandeniai ar riebalai, liguistai skaičiuojamos kalorijos, ir nevisavertė sveikuoliška mityba, nesubalansuotas vegetarizmas ar veganizmas gali būti viena iš valgymo sutrikimo priežasčių.

Klasifikacija
-------------

Diagnostikos ir statistikos vadovas (DSV-5) ir tarptautinė ligų klasifikacija (TLK-11) išskiria šešis pagrindinius maitinimo ir valgymo sutrikimus:

* nervinė anoreksija,
* nervinė bulimija,
* persivalgymo sutrikimas.

Anksčiau laikyti vaikystės sutrikimai:

* vengiantys-ribojantys maisto vartojimo sutrikimai,
* *pica* (kuomet asmuo valgo greitą maistą ir kitą menkavertį maistą)
* atrajojimo sutrikimai (maisto regurgitacija po valgio nejaučiant pykinimo).

Nutukimas savaime nėra įvardijamas kaip valgymo sutrikimas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  „Eating disorders". *Mayo Clinic*. Nuoroda tikrinta 2021-11-16.
2. 1 2 3  Aistė, Parengė (2021-03-09). „Valgymo sutrikimai – kas tai, kam jie labiau gresia ir kaip juos atpažinti?". *delfi.lt*. Delfi. Nuoroda tikrinta 2024-03-12.
3. 1 2 3 4 5  Valgymo sutrikimas: nervinė anoreksija. Medical Sciences 2021 Vol. 9 (3), p. 123-130. PDF
Swedbank AB|  |
| Forma | akcinė bendrovė |
| Pramonė | finansinės paslaugos |
| Įkurta | 1820 m. |
| Centrinė būstinė | Stokholmas, Švedija |
| Svarbiausi darbuotojai | Jens Henriksson(generalinis direktorius) |
| Tinklalapis | www.swedbank.com |

**Swedbank AB** (iki 2006 m. „Föreningssparbanken" AB) – Švedijos finansinių paslaugų koncernas. „Swedbank" telkiasi Skandinavijos ir Baltijos šalyse („Swedbank" Lietuvoje ir kt.).

Istorija
--------

„Swedbank" būstinė Stokholme
1820 m. įkurtas taupomasis bankas Švedijoje („Swedbank" pirmtakas). 1992 m. keletas vietinių bankų susijungė ir tapo „Sparbanken Sverige" banko dalimi. 1997 m. susijungė su „Föreningsbanken" banku ir tapo „FöreningsSparbanken". 

1998 m. „Hansabank" grupės, veikusios Baltijos šalyse ir įkurtos Estijoje, strateginiu investuotoju tapo Švedijos „Föreningssparbanken" (tuo metu valdė ~60 % „Hansabank" grupės akcijų). 2005 m. smulkieji „Hansabank" grupės akcininkai perleido savo akcijas strateginiam banko investuotojui „Föreningssparbanken". 2006 m. „Föreningssparbanken" AB pakeitė pavadinimą į „Swedbank" AB.

2007–2008 m. finansų krizės metu smarkiai nukentėjo, patyrė didelius nuostolius būsto paskolų rinkoje Baltijos šalyse. 2020 m. „Swedbank" dėl nepakankamų pinigų plovimo prevencijos priemonių Baltijos šalyse Švedijoje skirta 360 mln. eurų bauda.

Išnašos
-------

1. ↑  *Hansabankas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-01-02.
2. ↑  „"Swedbank" ir SEB turėjo užkirsti kelią krizei Baltijos šalyse". *Valstybės žinios*. 2009-11-05. Nuoroda tikrinta 2022-01-04.
3. ↑  Blekaitis, Lukas (2020-03-20). „„Swedbank" Švedijoje gavo 360 mln. eurų baudą". *delfi.lt*. Delfi. ELTA. Nuoroda tikrinta 2024-03-12.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Arūnas Rimkus** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. kovo 30 d. (63 metai)Jonavoje |
|  |
| Veikla | pedagogas, Lietuvos ir Jonavos rajono politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | Lietuvos valstiečių partijaValstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungaLietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga |

**Arūnas Rimkus** (g. 1960 m. kovo 30 d. Jonavoje) – ilgametis Jonavos Jeronimo Ralio gimnazijos direktorius, Lietuvos ir Jonavos rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Jonavos 3-iąją vidurinę mokyklą ir tais pačiais metais įstojo į Vilniaus pedagoginio instituto Istorijos ir pedagogikos fakulteto neakivaizdinį skyrių. Dirbo Jonavos baldų kombinate. Po metų studijas tęsė dieniniame skyriuje. Studijavo istoriją ir teisę. Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje, dainavo akademiniame chore. 1984 m. baigė aukštąją mokyklą ir įgijo istorijos ir tarybinės teisės mokytojo specialybę.

1984 m. Jonavos 1-osios vidurinės mokyklos ir Jonavos rajono Ilgabradų aštuonmetės mokyklos mokytojas. 1988 m. sausio – liepos mėn. LKP Jonavos rajono komiteto politinio švietimo kabineto konsultantas. Nuo 1988 m. rugpjūčio mėn. Jonavos Jeronimo Ralio vidurinės mokyklos direktorius.

Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.

2000–2003 m. 2003–2004 m. ir 2007 m. (mandatas atimtas dėl užimamų pareigų) Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. Kultūros, švietimo ir sporto komiteto pirmininkas.

Jonavos veteranų futbolo klubo „Klevas" prezidentas, Jonavos futbolo klubo „Lietava" valdybos narys, Jonavos lauko teniso klubo prezidento pavaduotojas. 2001 m. pelnė populiariausio Jonavos rajono žmogaus titulą, 2003 m. tapo rinkimų į Jonavos rajono Seimą 2004 m. laureatu. Sutuoktinė Nijolė, vaikai Evaldas, Inga.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-04 iš Wayback Machine projekto.
Skandinaviska Enskilda Banken AB|  |
| Forma | akcinė bendrovė |
| Pramonė | finansinės paslaugos |
| Pirmtakas (-ai) | Stockholms Enskilda Bank(įkurta 1856 m.)Skandinaviska Banken(įkurta 1864 m.) |
| Įkurta | 1972 m. |
| Centrinė būstinė | Stokholmas, Švedija |
| Svarbiausi darbuotojai | Johan Torgeby(generalinis direktorius) |
| Tinklalapis | www.sebgroup.com |

**SEB Group** (šved. *Skandinaviska Enskilda Banken AB*; liet. *Skandinavijos privatus bankas*) – Švedijos finansinių paslaugų koncernas. Laikomas Valenbergų šeimos „imperijos" dalimi. Vienas pagrindinių SEB savininkų taip pat yra „Investor" AB. SEB telkiasi Skandinavijos ir Baltijos šalyse (SEB bankas Lietuvoje ir kt.).

Istorija
--------

Įkurtas 1856 m. kaip Andrė Valenbergui priklausantis „Stockholms Enskilda Banken" ir aktyviai dalyvavo finansuojant švedų pramonę, ypatingai Valenbergų šeimai priklausančias įmones. 1972 m. susijungė su „Skandinavska Banken" ir tapo „Skandinaviska Enskilda Banken".

1998–2000 m. įsigijo tuo metu didžiausius Lietuvos („Vilniaus banką") ir Latvijos („Latvijas Unibanka") bankus, antrą pagal dydį Estijoje banką („Eesti Ühispank").

2007–2008 m. finansų krizės metu smarkiai nukentėjo, patyrė didelius nuostolius būsto paskolų rinkoje Baltijos šalyse. 2020 m. SEB dėl nepakankamų pinigų plovimo prevencijos priemonių Baltijos šalyse Švedijoje skirta beveik 96 mln. eurų bauda.

Išnašos
-------

1. 1 2  *SEB*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-01-04.
2. ↑  „Skandinaviska Enskilda Banken AB". *International Directory of Company Histories*. Nuoroda tikrinta 2022-01-04.
3. ↑  „"Swedbank" ir SEB turėjo užkirsti kelią krizei Baltijos šalyse". *Valstybės žinios*. 2009-11-05. Nuoroda tikrinta 2022-01-04.
4. ↑  „SEB skirta beveik 96 mln. eurų bauda". *Tiriamosios žurnalistikos centras „Siena"*. Delfi. 2020-06-25. Nuoroda tikrinta 2024-03-12.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| Didžioji Sijų upė |
| --- |
| Didžioji Sijų upė Brendono apylinkėse (Pietų Dakota) Didžioji Sijų upė Brendono apylinkėse (Pietų Dakota) |
| **Ilgis** | 674 km |
| **Ištakos** | Prerijų plynaukštė |
| **Žiotys** | Misūris |
| **Šalys** | JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Didžioji Sijų upė |

**Didžioji Sijų upė** arba ***Didžioji Siu upė*** (angl. *Big Sioux River*) – upė Jungtinių Amerikos Valstijų vidurinėje dalyje, Pietų Dakotos ir Ajovos valstijose; Misūrio kairysis intakas. Prasideda Prerijų plynaukštėje (*Coteau des Prairies*) Robertso apygardoje (Pietų Dakotos šiaurės rytai). Teka pietuosna per Pietų Dakotą, o žemupyje sudaro Pietų Dakotos ir Ajovos valstijų ribą. Įteka į Misūrį ties Su Sičiu.

Upės baseinas
Didžiausias intakas – Uolų upė (kairysis).

Žemupio vaga slenkstėta, ties Su Folsu yra žymi slenksčių juosta, vadinama „Sijų kriokliais". Įrengta potvynių valdymo sistema.

Pagrindiniai miestai prie upės: Votertaunas, Su Folsas (Pietų Dakota), Su Sitis (Ajova). Upė pavadinta jos baseine gyvenančių indėnų sijų (lakotų) vardu. Senasis upės pavadinimas – Tčankasndata (*Tchankasndata*).

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
TSRS laikų diplomo viršelis
**Mokslų kandidatas** (rus. *кандида́т нау́к*) – pirmojo lygmens mokslinis-kvalifikacinis laipsnis, pirmas iš dviejų laipsnių baigus aukštojo mokslo studijas (aspirantūrą). Kitas laipsnis po mokslų kandidato – mokslų daktaras. Mokslų kandidato laipsnis 1934–1991 m. buvo teikiamas TSRS, nuo 1991 m. jis yra Rusijos ir kai kurių NVS valstybių mokslinis laipsnis. Lietuvoje mokslų kandidato laipsniai buvo teikiami 1947–1991 m. (pirmoji mokslų kandidato disertacija Lietuvoje apginta 1948 m.). Pakeistas mokslų daktaro laipsniu.

Rusijoje šis laipsnis yra viena iš pakankamų sąlygų dalyvauti docento pareigybės konkurse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ž. Jonuškienė (2019-02-05, red. 2021-06-21). „Mokslų kandidatas". VLE. Nuoroda tikrinta 2024-02-20. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)

Šaltiniai
---------

* Reglamentavimas Rusijoje Archyvuota kopija 2013-12-29 iš Wayback Machine projekto.
* Santrumpos Archyvuota kopija 2007-10-11 iš Wayback Machine projekto.
* «Наука и Науки» RMA, 2007, том 77, М 12, с. 1139–1143
|  |
| --- |
| **Cessna Comet** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | Bendrosios paskirties, sportinis |
| Gamintojas | Clyde Cessna Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Kūrėjas | Clyde Cessna |
| Pirmas skrydis | 1917 m. liepos 5 d. |
| Pagaminta vnt. | 1 |

**„Cessna Comet"** – dvivietis pramoginis lėktuvas, 1917 m. sukurtas ir pagamintas JAV aviacijos pionieriaus Klaido Cesnos (angl. Clyde Cessna). Konstrukciškai tai buvo medinės konstrukcijos drobe dengtas vidursparnis monoplanas su vielinėmis atatompomis sustiprintais sparnais, fiksuota važiuokle ir pusiau uždara kabina.

Laikoma, kad tai buvo pirmasis konstruktoriaus bandymas lėktuve įrengti uždarą kabiną.

1917 m. liepos 5 d. šiuo lėktuvu jo kūrėjas pasiekė nacionalinį skrydžio greičio rekordą – 124,6 mylios per valandą (200,5 km/val.) bei nacionalinį skrydžio nuotolio rekordą - 76 mylias (122 km) maršrute iš Blackwell (Oklahomos valstija) į Vičitą (Kanzaso valstija).

Techniniai duomenys
-------------------

**Bendrieji duomenys**

* **Įgula:** 1 pilotas
* **Keleivių:** 1
* **Variklis:** vienas 60 AG (45 kW) Anzani 6 cilindrų variklis

**Skrydžio duomenys**

* **Greitis:**

Šaltiniai
---------

* Taylor, Michael J. H. *Jane's Encyclopedia of Aviation*. Studio Editions. ISBN 0-7106-0710-5.
* *World Aircraft Information Files*. Bright Star Publishing. pp. File 891 Sheet 18. ISBN 1-156-94382-5.
* „Cessna". aerofiles.com. 2008-11-19. Nuoroda tikrinta 2009-03-01.

Išorinės nuorodos
-----------------

* „The Cessna Story". 172guide.com. Suarchyvuotas originalas 2008-12-27. Nuoroda tikrinta 2009-03-01.
| **Andrejus Voznesenkisrus. *Андрей Вознесенский*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1933 m. gegužės 12 d.Maskva, Rusijos TSR, TSRS |
| Mirė | 2010 m. birželio 1 d. (77 metai)Peredelkino kaimas, Maskvos sritis, Rusija |
|  |
| Veikla | poetas, tapytojas, architektas |

**Andrejus Voznesenskis** (rus. *Андрей Андреевич Вознесенский* = *Andrej Andrejevič Voznesenskij*, 1933 m. gegužės 12 d. – 2010 m. birželio 1 d.) – TSRS ir Rusijos poetas, prozininkas, publicistas, tapytojas, architektas. Vienas žymiausių XX a. antros pusės bei XXI a. pradžios rusų poetų.

Biografija
----------

A. Voznesenkis gimė 1933 m. gegužės 12 d. Maskvoje. Tėvas – Andrejus Voznesenskis (1903–1974) – inžinierius, motina – Antonina Voznesenskaja (1905–1983). Didžiumą vaikystės praleido Kiržačyje. Antrojo pasaulinio karo metais iš Maskvos pasitraukė į Kurganą. Vėliau A. Voznesenskis skyrė šiam miestui eilėraštį.

1957 baigė Maskvos architektūros institutą. Pirmieji jo eilėraščiai išleisti 1958 metais, o 1960 metais A. Voznesenkis jau parašė savo pirmąjį eilėraščių rinkinį.

A. Voznesenskis palaikė Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą, dalyvavo Sąjūdžio steigiamajame suvažiavime. Mirė nuo sunkios ligos komplikacijų 2010 metais Peredelkino kaime.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  „Andrej Voznesenskij". *www.vle.lt*. Nuoroda tikrinta 2023-06-14.
2. ↑  *Кипнис С. Е.* Новодевичий мемориал. Некрополь монастыря и кладбища. – : Арт-Бизнес-Центр, 1998. – psl. 234. — ISBN 5-7287-0159-0.
3. ↑  „Лица Зауралья: Вознесенский Андрей Андреевич". Suarchyvuotas originalas 2019-03-04. Nuoroda tikrinta 2019-08-25.
4. ↑  „Умер Андрей Вознесенский". Интерфакс. Suarchyvuotas originalas 2010-06-03. Nuoroda tikrinta 2010-06-01.
| M-1 |
| --- |
| M-1 logotipas |
| **Šalis, kurioje transliuojama** | Lietuva |
| **Savininkai** | Rūta Grušnienė, Giedrė Grušnytė, Ramunė Grušnytė |
| **Radijo stočių skaičius ir pavadinimai** |  M-1 |
| **Įkūrimo data ir vieta** | 1989 m. gruodžio 31 d. Vilnius |
| **Interneto svetainė** |  |

M-1 logotipų istorija
**M-1** − pirmoji Lietuvos komercinė ir populiariausia šalies radijo stotis.

Istorija
--------

1989 m. gruodžio 31 dieną, 19.00 val. M-1 pradėjo savo transliaciją grupės „Queen" daina „Radio Ga Ga". M-1 reiškia „Muzika-1". Šios radijo stoties sumanytojas ir įkūrėjai buvo Hubertas Grušnys, Rimantas Pleikys ir Gintautas Babravičius. Kiekvienais metais, jau tradiciškai, gruodžio paskutinę dieną, 19 valandą M-1 eteryje skamba senas šaukinys bei „Queen" daina „Radio Ga Ga".

1992 m. rugsėjo 1 d. M-1 pradėjo 24 valandų transliaciją Vilniuje ir Kaune.

Pirmoji lietuviška daina, nuskambėjusi M-1 eteryje − „Hiperbolė" – „Vasara".

Vėliau pasirodė kitos M-1 grupės radijo stotys: „M-1 Plius" ir „Lietus".

M-1 programa transliuojama internete visame pasaulyje. 2011 m. M-1 pirmasis iš komercinių radijo stočių pasiūlė tiesioginę vaizdo transliaciją.

2014 m. gruodžio 31 d. M-1 šventė savo 25-ąjį gimtadienį. Ta proga buvo išleista televizijos reklama, speciali daina bei gimtadienio vaizdo klipas.

2019 m. gruodžio 31 d. M-1 pasitiko savo 30-ąjį gimtadienį su šūkiu „Mylime iki dangaus!" ir Naujųjų Metų išvakarėse „nudažė" Vilniaus televizijos bokštą mėlynai – radijo stoties spalva. Taip apšviestas TV bokštas kaip meilės simbolis ištikimiausiems radijo stoties klausytojams švietė visus 2020 metus.

2022 m. kovo 25 d. transliacijas pradėjo „M-1 Dance" internetinė radijo stotis.

Generaliniai direktoriai
------------------------

* Hubertas Grušnys – 1990–2001 m. ir 2003–2006 m.
* Saulius Jovaišas – 2001–2003 m.
* Rūta Grušnienė – nuo 2006 m.

Dažniai
-------

|  |  |
| --- | --- |
| Vilnius | 106.8 MHz |
| Kaunas | 106.6 MHz |
| Klaipėda | 106.5 MHz |
| Šiauliai | 106.3 MHz |
| Panevėžys | 106.0 MHz |
| Alytus | 106.0 MHz |
| Marijampolė | 106.3 MHz |
| Raseiniai | 90.7 MHz |
| Tauragė | 106.2 MHz |
| Tryškiai | 106.0 MHz |
| Utena | 106.3 MHz |
| Ignalina | 105.9 MHz |
| Druskininkai | 106.5 MHz |
| Kėdainiai | 92.8 MHz |
| Biržai | 99.8 MHz |

Literatūra
----------

* M-1: 20 metų: radijo stoties istorija, 1989–2009 / sud. Ugnė Barauskaitė. – Vilnius: M-1, 2009. – 95 p.: iliustr. – ISBN 978–609-95128-0-8

Šaltiniai
---------

1. ↑  „25 VALIO" – muzikinis vaizdo klipas
2. ↑  „Radijo stotis M-1 švenčia 30-metį: Televizijos bokštas sušvito mėlyna spalva". *15min.lt*. 2019-12-31. Nuoroda tikrinta 2024-02-19.
3. ↑  „M-1 radijo stočių grupė pristato naują radiją – „M-1 Dance"". *15min.lt*. 2022-03-25. Nuoroda tikrinta 2024-02-19.
4. ↑  „Atsistatydino UAB "M-1" generalinis direktorius". *delfi.lt*. Delfi. ELTA. 2003-09-03. Nuoroda tikrinta 2024-03-12.

Nuorodos
--------

* Oficiali radijo stoties svetainė
* Grotų kūrinių sąrašas
* Tiesioginė vaizdo transliacija Archyvuota kopija 2014-04-24 iš Wayback Machine projekto.
| **Joseph Kabila** |
| --- |
| Kongo Demokratinė RespublikaKongo DR prezidentas |
|  |
| Gimė | 1971 m. birželio 4 d. (52 metai)Kongo DR |
| Kongo Demokratinė RespublikaKongo DR prezidentas |
| Ėjo pareigas | 2001 m. sausio 26 d. – 2019 m. sausio 24 d. |
| Ankstesnis | Laurent-Désiré Kabila |
| Vėlesnis | Félix Tshisekedi |
|  |
|  **Vikiteka** | Joseph Kabila |

**Džozefas Kabila** (angl. *Joseph Kabila Kabange*, 1971 m. birželio 4 d.) – kadenciją baigęs Kongo DR prezidentas, pareigas ėjęs nuo 2001 m. sausio 26 d. iki 2019 m. sausio 24 d. Prezidento postą 2001 m. jis perėmė po to, kai jo tėvas Laurent-Désiré Kabila buvo nužudytas. 2006 m. Dž. Kabila buvo oficialiai išrinktas prezidentu, o 2011 m. perrinktas antrai kadencijai.

Biografija
----------

Džozefas Kabila gimė 1971 m. birželio 4 d. nedideliame Hevaboros kaimelyje, Pietų Kivu provincijoje. Baigęs vidurinę mokyklą, ėmė studijuoti karo mokslus Tanzanijoje, vėliau Ugandoje. 1996 metais Dž. Kabilos tėvas pradėjo vykdyti perversmą prieš iki tol buvusią valdžią. Kabila tapo armijos vadu ir svariai prisidėjo prie sukilėlių pergalės. Tėvui tapus prezidentu, Kabila tęsė mokslus Pekine, Kinijoje.

Grįžęs iš Kinijos 1998 m. Kabila tapo ginkluotųjų Kongo DR pajėgų vadu. 2000 m. tapo sausumos pajėgų vadu. Antrojo Kongo karo metu Kabila buvo vienas iš svarbiausių karinių pajėgų lyderių. 2001 m. jo tėvas buvo nužudytas ir Dž. Kabila perėmė valstybės prezidento postą. 2006 metais, surengus oficialius prezidento rinkimus, Kabila surinko beveik pusę visų balsų ir tapo pirmuoju laisvai išrinktu Kongo Demokratinės Respublikos prezidentu. 2011 m. jis buvo perrinktas antrajai kadencijai.

2021 m. spalį Josephas Kabila Johanesburgo universitete apgynė baigiamąjį darbą. Baigus penkerius metus trukusias studijas, jam suteiktas politikos mokslų ir tarptautinių santykių magistro laipsnis.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Joseph Kabila*. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2021-10-29.
2. ↑  CIA World Leaders, Democratic Republic of the Congo Archyvuota kopija 6 May 2009 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  *RDC : Joseph Kabila, une thèse pour défendre son bilan*, Jeune Afrique, 2021-10-26. Nuoroda tikrinta 2021-10-26.
**Klasikinė filologija** – filologinių mokslų visuma, nagrinėjanti Senovės Graikijos ir Senovės Romos literatūrinį paveldą. Tiesioginis klasikinės filologijos objektas – klasikinės kalbos: senoji graikų kalba ir lotynų kalba, taip pat visa, kas šiedviem kalbom parašyta – senovės poetų, rašytojų, filosofų, istorikų, politikų, teisininkų, mokslininkų ir kitų kūriniai. Klasikinė filologija yra ne šiaip vienas iš filologijos dalykų; ji tęsia antikinių žinių tradicijas, jungdama to meto pasiekimus ir naujausius filologijos metodus.

„Klasikinė filologija, kaip sąveika su antikos paveldu, iškilo italų humanistams kovojant už tai, kad jų dalykai universaliojo švietimo sistemoje užimtų centrinę vietą. Filologinį šios kovos atspalvį lėmė nepaprasta senovės rašytinių paminklų svarba, ir šių paminklų tyrimas, kaip atsvara nusistovėjusiai tvarkai, turėjo tapti svarbiausiu Romos atgimimo varikliu," – sakė profesorius A. Rosiusas..

Žinomas vokiečių filologas F. A. Volfas iškėlė vadinamąjį Homero klausimą („Įvadas į Homerą", lot. *Prolegomena ad Homerum*, 1795), tokiu būdu, taikant naują požiūrį į „Iliadą" ir „Odisėją", šią filologiją pradėta suvokti kaip platesnės imties bei krypčių tyrimus, ji tapo antikinio graikų ir romėnų pasaulio nagrinėjimu, virto „mokslu apie senovę" (vok. *Altertumswissenschaft*), nors iki tol klasikinė filologija apsiribojo graikų ir romėnų šaltinių tyrimu, kuris daugiausia buvo sutelktas į tekstų saugojimą, vertimą ir perteikimą.

Pasak profesoriaus E. Frolovo, „natūralus tradicinis pagrindas svarbiausiems antikos istorijos etapams ir reiškiniams rekonstruoti – senovės žmonių bendroji literatūros tradicija".

Išnašos
-------

1. ↑  B. Stundžia, redaktorė T. Paulauskytė (2004-08-20, red. 2020-09-18). „Filologija". VLE. Nuoroda tikrinta 2022-03-02. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  Брагинская Н. Верность как измена // НЛО. 2001. № 50.
3. ↑  „Селин Тротман-Валлер". Suarchyvuotas originalas 2014-07-25. Nuoroda tikrinta 2014-07-17.
4. ↑  Э. Д. Фролов
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Explorer 3** |
| **Organizacija:** | Armijos balistinių raketų agentūra |
| **Šalis:** | JAV |
| **NSSDC ID:** |  ? |
| **Misijos tikslas:** | Kosminės radiacijos ir mikrometeoritų tyrimas |
| **Misijos tipas:** | apskriejimas |
| **Paleidimo data:** | 1958 m. kovo 26 d. |
| **Masė:** | 14,1 kg |
| **Misijos rezultatas:** | dalinai sėkminga |

**Explorer 3** – sudužusio Explorer 2 pakaitalas. Tyrė kosminę radiaciją ir mikrometeoritų smūgius į aparato korpusą. Tuo metu gan plačiai buvo įsivyravusi versija, kad dėl didžiulės radiacijos ir gausybės mažų meteoritų skraidančių orbitoje kosminiai skrydžiai pasmerkti baigtis tik avarijomis. *Explorer* programa aptiko ir vieną ir kita, įmontuotas *Explorer 3* Geigerio skaitiklis netgi perdegė, bet noro skristi tai nenumalšino. Vėliau dėl to paleistas Explorer 4, kuris detaliau ir su sudėtingesniais instrumentais tyrė kosminę radiaciją.

Misija
------

Savo misija ir konstrukcija Explorer 3 buvo panašus į Explorer 1. Šis kosminis palydovas buvo paleistas iš *Cape Canevaral* oro pajėgų bazės Floridoje (dabar Kenedžio kosminių skrydžių centras) 1956 metų kovo 26 d. Šis įrenginys buvo paleistas Jupiter-C nešančiosios raketos.

Konstrukcija
------------

Explorer 3 buvo paleistas tarptautiniais geofiziniais metais (TGM). JAV armija paleido palydovą ekscentriška orbita, kurios perigėjus – 186 km, o apogėjus – 2799 km. Jo svoris buvo 14,1 kg, kurių 8,4 kg sudarė instrumentai. Aparatas sukosi 750 apsisukimų per minutę aplink savo ašį greičiu. Šio erdvėlaivio tikslai buvo tęsti Explorer 1 misiją. Erdvėlaivyje buvo įtaisytas Geigerio-Miulerio skaitiklis ir mikrometeoritų detektorius.

Explorer 3 buvo stabilizuotas nuo sukimosi ir turėjo juostų įrašymo įrenginį, skirtą kiekvienos orbitos radiacijos matavimo rezultatų registravimui. Duomenys buvo siunčiami 60 mW siųstuvu, kuris dirbo 108,03 MHz dažniu ir 10 mW siųstuvu, kuris dirbo 108,00 MHz dažniu.
Palydovas buvo nudažytas baltais ir tamsiai žaliais dryžiais, kad suteiktų pasyvią temperatūros kontrolę.

Elektros energiją tiekė Ni-Ca cheminės baterijos, kurios sudarė apie 40 % svorio. Galingesniam siųstuvui jų užtektų 31 dienai, o silpnesniam – 105 dienai.
Netrukus po paleidimo buvo aptikta, kad palydovas vartaliojasi 7 sekundžių periodu. 1958 metų gegužės 27 d. palydovas nukrypo nuo orbitos. Tai buvo 93-ia diena nuo paleidimo.

Atradimai
---------

Explorer palydovų atrastas Van Aleno radiacijos žiedas buvo vienas didžiausių TGM atradimų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Matt Bille and Erika Lishock, The First Space Race: Launching the World's First Satellites, Texas A&M University Press, 2004, Chapter 5
2. ↑  „Project Vanguard — Why It Failed to Live Up to Its Name". *Time*. 21 October 1957. Suarchyvuotas originalas 15 May 2008. Nuoroda tikrinta 2008-02-12.
Koordinatės: 17°20′ p. pl. 145°30′ v. ilg.﻿ / ﻿17.333°š. pl. 145.500°r. ilg.﻿ / 17.333; 145.500

Palydovinė salos nuotrauka
Anaa ir aplinkinės salos Tuamotu žemėlapyje
**Anaa** (pranc. *Anaa*), dar žinomas pavadinimais *Nganaa-nui, Ara-ura* – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra šiaurės vakarinėje salyno pusėje, 350 km į rytus nuo Taičio. Plotas – 38 km², su lagūna – 90 km².

Atolas pailgas, nusidriekęs iš vakarų į rytus 29,5 km, plotis iki 6,5 km. Atolo žiedą sudaro 11 salelių, kurių dirva derlingesnė nei kitų Tuamotu atolų. Lagūna uždara (su vandenynu jungiasi per seklumas), sudaryta iš 3 duburių.

2017 m. Anaa atole gyveno 494 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Tukuhora. Veikia oro uostas. Verčiamasi perlų rinkimu ir perlamutro gamyba, kopros paruošimu, žvejyba. Anaa atolas kartu su aplinkinėmis salomis sudaro Anaa komuną.

Istorija
--------

Pirmasis Anaa pasiekęs europietis buvo ispanas Pedras Fernandesas de Kirosas (1606 m.). Jis atolą pavadino Šv. Pauliaus Atsivertimo sala (*Conversión de San Pablo*). 1768 m. ją pasiekė prancūzas Luisas Antuanas de Bugenvilis, 1769 m. – Džeimsas Kukas (pavadino „Grandinės sala"), 1772 m. – baskas Domingas de Bonečea (pavadino „Visų Šventųjų sala").

XIX a. buvo svarbus kopros ir perlamutro tiekimo taškas. Čia vyko kova tarp katalikų ir mormonų misionierių, į kurią 1852 m. įsikišo Prancūzijos kariuomenė. 1878, 1906 ir 1983 m. Anaa salą nuniokojo smarkūs uraganai.

Ekonomika
---------

Netoli Tukuhoros yra aerodromas (IATA kodas: AAA), turintis 1400 metrų ilgio kilimo ir tūpimo taką. Vidutiniškai aptarnauja apie 140 skrydžių ir 3500 keleivių per metus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Recensement de 2017 – Répartition de la population de la Polynésie française par îles, *Institut de la statistique de la Polynésie française* (ISPF)
2. ↑  „Union des Aéroports Français". *www.aeroport.fr*. Nuoroda tikrinta 2021-09-28.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Anaa** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Olga Buzova |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Olga Buzova |
| Gimė | 1986 m. sausio 20 d. (38 metai)Leningradas, Rusija |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė · televizijos laidų vedėja · rašytoja · aktorė · vyriausioji redaktorė |

**Olga Buzova** (rus. *Ольга Игоревна Бузова—Тарасова*; g. 1986 m. sausio 20 d.) – Rusijos televizijos laidų vedėja, dainininkė, aktorė, buvusi dalyvė, vėliau realybės šou „Dom-2" vedėja.

Biografija
----------

Olga Buzova gimė kareivio Igorio Buzovo ir odontologės Irinos Buzovos šeimoje. Olga turi jaunesnę seserį Aną. Olgos močiutė Ala (g. 1938 m.) gyvena Klaipėdoje.

2002 m. Buzova baigė 631-ąją mokyklą Sankt Peterburge ir įstojo į Sankt Peterburgo valstybinio universiteto geografijos fakultetą. Baigė universitetą 2008 m. 2012 m. Olga ištekėjo už futbolininko Dmitrijaus Tarasovo ir pakeitė savo pavardę (Olga Tarasova).

Karjera
-------

Nuo 2011 m. pradėjo muzikinę veiklą. Pirmasis singlas buvo daina „Nepamiršk", kurią atliko duetas su reperiu T-killah. Ji išleido savo pirmąją solinę dainą „To the Kisses", kuri per dvi dienas užėmė pirmą vietą „iTunes" sąraše Rusijoje. 2016 m. gegužės 18 d. daina „If …" buvo išleista kartu su Klava Koka jos vaizdo įraše. 2017 m. spalio 6 d. ji pristatė savo debiutinį studijinį albumą „Bučinių garsai". 2018 m. liepos mėn. Buzova koncertavo „VK FEST" Sankt Peterburge.

Diskografija
------------

* *Под звуки поцелуев* („Bučinių garsai", 2017 m.)
* *Принимай меня* („Priimk mane", 2018 m.)
* *Вот она я (*„Štai ir aš"*. 2021 m.)*

Išnašos
-------

1. ↑  buzovaolga.ru
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2021-05-10 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑
6. ↑   Archyvuota kopija 2021-05-10 iš Wayback Machine projekto.
7. ↑
8. ↑   Archyvuota kopija 2019-08-20 iš Wayback Machine projekto.
9. ↑   Archyvuota kopija 2019-03-28 iš Wayback Machine projekto.
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑   Archyvuota kopija 2021-06-27 iš Wayback Machine projekto.
14. ↑
15. ↑   Archyvuota kopija 2021-06-27 iš Wayback Machine projekto.
16. ↑   Archyvuota kopija 2021-06-26 iš Wayback Machine projekto.
17. ↑  „Альбом от Ольги Бузовой «Вот она я» в Apple Music". Apple Music. Suarchyvuotas originalas 2021-09-09. Nuoroda tikrinta 2021-09-10. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|deadlink=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
Koordinatės: 54°53′12.59″ š. pl. 23°55′29.39″ r. ilg.﻿ / ﻿54.8868306°š. pl. 23.9248306°r. ilg.﻿ / 54.8868306; 23.9248306

„Pergalės koncerno" statiniai Kaunakiemio g.
**Tilmansų pramoninė elektrinė** – 1898–1929 m. Kaune veikusi šiluminė elektrinė.

Istorija
--------

1867 m. D. Šereševskio pastatytoje vinių gamykloje nuo 1893 m. galutinai įsitvirtino vokiečių kapitalistas Ričardas Tilmansas, kuris Kaune įkūrė brolių Tilmansų ir Ko bendrovę ir pradėjo gamyklą rekonstruoti bei plėsti. Tais metais gamykloje buvo perdirbta 160 tūkst. pūdų geležies ir pagaminta varžtų už 600 tūkst. rublių bei vinių už 100 tūkst. rublių. Dirbo 350 darbininkų. 1897 m. pradėti statyti nauji korpusai (vėliau „Pergalės" gamykla).

1898 m. brolių Tilmansų geležies apdirbimo fabrike pradėjo veikti pirmoji Lietuvoje pramoninė elektrinė. Nedidelį generatorių suko vienas iš trijų garo variklių. Tačiau jo pakako didžiulėms fabriko gamybinėms patalpoms ir teritorijai apšviesti. O 1898 m. naktį iš birželio 28 į 29 d. elektra pradėta tiekti ir Kauno miesto sodui, kuriame tuo metu vyko Gailestingųjų seserų draugijai ir jų ambulatorijai išlaikyti skirtas vakaras.

Iki 1910 m. elektrinės garo katilų kaitinamasis paviršius pasiekė 1630 m², o fabriko instaliuota galia 4615 AG (3400 kW). Garas varė dešimtis vielos, vinių, medvaržčių, geležies valcavimo staklių, presų ir kitokių mašinų. Gamykloje jau dirbo per 2000 darbininkų. Tai buvo didžiausias tokio profilio fabrikas Rusijoje ir antras Europoje. 1911 m. pradėta plėsti ir elektrinė, nes garo mašinos pradėtos keisti elektra varomomis. Dvi garo mašinos buvo pakeistos dyzeliniais „Nobelio" varikliais. 1913 m. Kaune jau švietė 344 kaitrinės 25 ir 50 žvakių elektros lemputės.

1914 m. ir kiti garo katilai buvo pakeisti dyzeliniais varikliais. Elektrinės galia išaugo iki 1 475 AG (1 085 kW). 1921 m. rugpjūčio 19 d. čia paleista nauja 12 atm 1300 kW galios turbina. Tuo metu fabrike jau veikė penki 12 atm slėgio garo katilai. Elektrinės galia tuo metu buvo didesnė ir už Kauno dyzelinės elektrinės galią. Rezervas buvo parduodamas miesto gatvių apšvietimui.

Elektrinė veikė iki 1929 m.

Palikimas
---------

Tilmansų bendrovės administracinis pastatas
Iš Tilmansų bendrovės, gyvavusios Karmelitų rajone prie Malaja Gospitalnaja (dab. Kaunakiemio) gatvės, sovietinių metų „Pergalės" gamyklos, dabar vadinamos UAB „Pergalės koncernu", yra išlikę pastatai Kaunakiemio gatvėje, o buvęs Tilmansų bendrovės administracinis pastatas yra atsidūręs po PC „Akropolis" stogu.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Kaunas: datos ir faktai

Nuorodos
--------

* Tilmansų fabriko darbininkų klubas[neveikianti nuoroda]
* Kauno pramonės paveldas: Tilmansų fabrikas (*miestai.net*)
| Mia Sara |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Mia Sarapochiello |
|  |
| Gimė | 1967 m. birželio 19 d. (56 metai)  Bruklinas |
|  |
| Šalis |  JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| Sutuoktinis | Jason Connery (1996–2002) Brian Henson (2010–) |
| Vaikai | 2 |
|  |
| Aktyvumo metai | 1985–2013 |
| Užsiėmimas | aktorė |
|  |
|  |
| Apdovanojimai |
| Saturno apdovanojimas (1995 m.) |

**Mija Sara** (angl. *Mia Sara*; g. 1967 m. birželio 19 d. Brukline) – buvusi amerikiečių aktorė.

Biografija
----------

Mija gimė fotografės bei stilistės Dianos ir fotografo aktoriaus Jerome Sarapocciello šeimoje, kilusioje iš Italijos.

Savo žymiausius vaidmenis ji atliko karjeros pradžioje, praėjusio amžiaus 9 dežimtmečio antroje pusėje. Jos debiutas buvo 1985 m. fantastinis nuotykių filmas „Legend", kurį režisavo Ridley Scott, o pagrindinius vaidmenis atliko Sara bei Tom Cruise. 1986 m. pasirodžiusi komedija „Ferris Bueller‘s Day Off" taip pat buvo populiari ir aktorė sulaukė didelio režisierių susidomėjimo.

1987 m. Mija atliko pagrindinį vaidmenį biografiniame mini seriale „Queenie", 1992 m. kartu su Melanie Griffith nusifilmavo kriminalinėje dramoje „A Stranger Among Us". Už vaidmenį fantastiniame veiksmo filme „Timecop", kuriame taip pat vaidino Jean-Claude Van Damme, Mija buvo apdovanota Saturno prizu.

2002–03 m. ji vaidino seriale „Birds of Prey", o 2013 m. baigė aktorės karjerą.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Mija buvo ištekėjusi su Jasono Connery, Sean Connery sūnaus, su kuriuo vėliau išsiskyrė. Judviejų sūnus Dashiell Connery taip pat aktorius.

Nuo 2010 m. ji ištekėjusi už prodiuserio ir aktoriaus Brian Henson, turi dukterį Amelia Jane.

Nuo 1994 m. Mija turi privataus piloto licenciją.

Filmografija
------------

### Kinas

* Legend (1985)
* Ferris Bueller's Day Off (1986)
* Apprentice to Murder (1988)
* Shadows in the Storm (1988)
* Big Time (1989)
* Any Man's Death (1990)
* A Climate for Killing (1991)
* By the Sword (1991)
* A Stranger Among Us (1992)
* Caroline at Midnight (1994)
* Timecop (1994)
* The Set Up (1995)
* The Pompatus of Love (1995)
* Tamsi diena, šviesi naktis (1995)
* Midnight in Saint Petersburg (1996)
* Dazzle (1999)
* Little Insects (2000)
* The Impossible Elephant (2001)
* Turn of Faith (2002)
* Hoodlum & Son (2003)
* Dorothy and the Witches of Oz (2012)

### Televizija

* Queenie (1987)
* Alfred Hitchcock Presents (1988)
* Daughter of Darkness (1990)
* Chicago Hope (1995–96)
* Birds of Prey (2002–03)
* CSI: NY (2005)

Apdovanojimai
-------------

* Saturno apdovanojimas – geriausia antrojo plano aktorė (1995)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mia Sara** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Mia Sara Biography (1967–)". Filmreference. Nuoroda tikrinta 2009-07-27.
2. ↑  „Past Saturn Awards : Film Awards : Best Supporting Actress". The Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films. Suarchyvuotas originalas 2012-10-03. Nuoroda tikrinta 2011-02-12.
NASA Adatos kyšulio srovės žemėlapis, rodantis pirminės produkcijos lygius 2009 m. arba, kiek maisto buvo prieinama neršiančioms sardinėms
**Sardinių migracija** – natūralus reiškinys, vykstantis nuo gegužės pabaigos iki liepos pabaigos Pietų Afrikos Respublikos pietryčių pakrantėje, kur vėsiuose vandenyse Aguljaso dubumoje prie Adatos kyšulio neršia sardinės (*Sardinops sagax*). Susibūrusios į milžiniškus, vieningai judančius guotus, jos plaukia į šiaurę išilgai Rytų Kyšulio ir Kvazulu-Natalio provincijų krantų ir po Durbano patenka į vandenyną. Šio gamtos reiškinio stebėjimas populiarus tarp nardymo entuziastų.

Milijonai žuvų pradeda migruoti kartu su šalto vandens masių judėjimu į šiaurę nuo Adatos kyšulio link Mozambiko krantų, o paskui į rytus, į Indijos vandenyną. Apskaičiuota, kad migruojančių sardinių biomasė gali būti palyginama su didžiąja antilopių gnu migracija Rytų Afrikoje. Apie reiškinio prigimtį mažai žinoma. Manoma, kad vandens temperatūra turi nukristi žemiau 21 °C, kad prasidėtų migracija. Ir jei taip neatsitinka, tai šaltamėgės sardinės lieka vėsiuose pietiniuose vandenyse, kaip tai nutiko 2003 m.

Žuvų guotų dydis yra daugiau nei 7 km ilgio, 1,5 km pločio ir 30 m gylio, todėl procesą galima stebėti tiek iš lėktuvo, tiek nuo kranto. Dėl daugybės migruojančių sardinių plėšriosios žuvys gali jomis maitintis iki soties. Iškilus pavojui, sardinės susitelkia į būrius. Tai jų instinktyvus elgesys, nes didesnė tikimybė, kad plėšrūnai suės greičiau pavienę žuvį, o ne esančią būryje. Sardinės apie 10 min. laikosi susispietusios 10-20 m skersmens kamuoliuose.

Delfinai (paprastieji ir afalinos), kurių priskaičiuojama 18 tūkst. išnaudoja tokį sardinių elgesį. Iš pagrindinio tunto į kamuolį susibūrusią sardinių grupę jie atskiria ir pakelia arčiau vandens paviršiaus, kur jas suėda. Galimybe sočiai paėsti pasinaudoja ir Pietų Afrikos jūrų lokys, rykliai (baltapelekis pilkasis, mažasis juodapelekis, kūjaryklis, bukasnukis, didysis baltasis) bei kitos plėšriosios žuvys ir net banginiai (Braido ruožuotis). Tarp paukščių – padūkėliai, kormoraniniai, žuvėdriniai ir kiriniai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Migration of Sardines" (anglų). The Sardine Run. Suarchyvuotas originalas 2012-04-14. Nuoroda tikrinta 2010-01-08.
2. 1 2 3  Harding, Ben (2004 m. rugpjūčio 30 d.). „Marine Scientists Scratch Heads Over Sardines" (anglų). Florida Museum of Natural History. Suarchyvuotas originalas 2004-09-25. Nuoroda tikrinta 2010-01-08.
3. ↑  „The Greatest Shoal on Earth" (anglų). sardinerun.co.za. 31 May 2008. Suarchyvuota iš originalo 2012-04-14. Nuoroda tikrinta 2010-01-08.
4. ↑  „The largest sardine run predator makes an appearance". earth-touch.com. 30 Jun, 2009. Suarchyvuotas originalas 2012-04-14. Nuoroda tikrinta 2010-01-08. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)

Nuorodos
--------

* *Sardinės*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
* „The great sardine run: dolphins, sharks, whales and birds competing underwater for fish". telegraph.co.uk. Suarchyvuota iš originalo 2012-04-14. Nuoroda tikrinta 2010-01-08.
| Taihu |
| --- |
| Taihu pakrantėTaihu pakrantėTaihu pakrantė |
| Vieta | Kinijos vėliava Kinija |
| Plotas | 2250 km² |
| Kilmė | meteorinė |
| Vidutinis gylis | 2 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Taihu

  |
| **Koordinatės** |  31°10′0″ š. pl. 120°09′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.16667°š. pl. 120.15000°r. ilg.﻿ / 31.16667; 120.15000Koordinatės: 31°10′0″ š. pl. 120°09′0″ r. ilg.﻿ / ﻿31.16667°š. pl. 120.15000°r. ilg.﻿ / 31.16667; 120.15000 |

**Taihu** (kin. 太湖, pinyin: *Tài Hú*) – ežeras rytų Kinijoje, Dziangsu ir Džedziango provincijose, Jangdzės deltos lygumoje, dešiniojoje Jangzdės slėnio pusėje. Tai trečias pagal dydį gėlavandenis Kinijos ežeras (po Pojanhu ir Duntinhu). Ežeras labai seklus, vidutinis jo gylis 2 m. Krantai daug kur statūs, skardingi. Taihu yra ~90 salų, dalyje jų įrengtos šventyklos.

Taihu susidarė meteorito krateryje, tačiau Jangzdės vandeniu užsipildė tik holoceno laikotarpiu. Ežeras sujungtas su Didžiuoju Kinijos kanalu. Išvystyta žvejyba. Dėl sparčios Taihu pakrančių urbanizacijos ir industrializacijos ežero vanduo užsiteršė, vyksta dumblių žydėjimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद
| Medaliai |
| --- |
| Matt WestonMatt Weston |
| **Atstovaujant: Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė**  |
| Skeletonas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2023 Sankt Moricas | Vyrai |
| **Auksas** | 2024 Vinterbergas | Vyrai |
| **Sidabras** | 2023 Sankt Moricas | Komanda |
| Europos čempionatas |
| **Auksas** | 2023 Altenbergas | Vyrai |
| **Sidabras** | 2024 Sigulda | Vyrai |

**Matt Weston** (g. 1997 m. balandžio 2 d. Redhilis, Sario grafystė) – Jungtinės Karalystės skeletonininkas, pasaulio čempionas.

Biografija
----------

2020 m. debiutavo 2020 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionate, kuriame užėmė 15-ą vietą. 2021 m. Weston pirmą kartą laimėjo pasaulio taurės etapą Insbruke.

Savo debiutinėse 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pekine britas vyrų varžybose užėmė 15-ą vietą.

2023 m. pirmą kartą tapo Europos čempionu. 2023 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionate britas laimėjo visus keturis etapus ir pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biographical information". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2023 m. vasario 27 d..

Nuorodos
--------

* IBSF svetainėje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Garsija Chofre de Loaisa** (*García Jofre de Loaísa*; g. 1490 m. – m. 1526 m. liepos 30 d.) – Ispanijos keliautojas, jūrininkas, nesėkmingai bandęs pakartoti Fernando Magelano kelionę į Molukus.

Gimė Siudad Realyje, kilmingoje šeimoje. 1525 m. Ispanijos karaliaus Karolio I išsiųstas į Molukus („Prieskonių salas"), su tikslu juos paskelbti Ispanijos Karūnos valda. Ekspediciją sudarė 7 laivai, joje taip pat dalyvavo Fernando Magalano ekspedicijos narys ir ją užbaigęs kapitonas Chuanas Sebastianas Elkanas. Liepos 24 d. iš La Korunjos išvykęs Loaisa kitų metų sausį pasiekė Patagonijos pakrantes. Čia ekspedicija susidūrė su stipriomis audromis, negalėjo rasti kelio į Magelano sąsiaurį. Du laivai sudužo, vienas pasuko atgal. Likę 4 laivai tik gegužę sugebėjo pasiekti Ramųjį vandenyną. Tačiau čia jie vėl pateko į audrą ir buvo išblaškyti: laivas *San Lesmes* dingo, *Santiago* buvo nublokštas į šiaurę ir 1526 m. liepą pasiekė Meksikos krantus (tapo pirmaisiais keliautojais, pasiekusiais Šiaurės Ameriką iš vakarų), *La Santa María del Parral* išplaukė į Ramųjį vandenyną ir pasiekė Sulavesio salą, tačiau ten dauguma ekspedicijos narių žuvo nuo vietinių gyventojų.

Loais ekspedicija
Likęs apgadintas *Santa María de la Victoria* laivas su Loaisa ir Elkanu tęsė kelionę vandenynu. Ekspedicijos nariai kentėjo nuo bado, troškulio, skorbuto ir netrukus prasidėjo mirtys. 1526 m. liepos 30 d. kapitonas Garsija Chofre de Loaisa mirė, palikęs vadovauti laivui Elkaną. Tačiau jis taip pat sunkiai sirgo ir po 5 dienų mirė. Vėliau taip pat mirė kapitono brolis Alvaras de Loaisa. Rugsėjo 4 d. likę gyvi keliautojai pasiekė Guamo salą, kur tarp vietinių atrado vieną ispaną iš senesnės ekspedicijos, ir pagaliau galėjo pavalgyti ir pasigydyti. Molukus pasiekė Andresas de Urdaneta su 24 jūreiviais. Ten jie buvo pagauti portugalų tačiau 1536 m. sugebėjo grįžti atgal į Ispaniją.
| Lobnoras |
| --- |
| Ežero vietoje likusi dykumaEžero vietoje likusi dykumaEžero vietoje likusi dykuma |
| Vieta | Kinijos vėliava Kinija (Sindziangas) |
| Plotas | <3000 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Įteka | (Tarimas, Končedarja) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Lobnoras

  |
| **Koordinatės** |  40°10′0″ š. pl. 90°35′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.16667°š. pl. 90.58333°r. ilg.﻿ / 40.16667; 90.58333Koordinatės: 40°10′0″ š. pl. 90°35′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.16667°š. pl. 90.58333°r. ilg.﻿ / 40.16667; 90.58333 |

**Lobnoras, Lopnuras** (kin. 罗布泊, pinyin: *Luóbù Pō*, uig. لوپنۇر) – buvęs nenuotakus ežeras arba jų grupė vakarų Kinijoje, Sindziange, rytinėje Tarimo lygumos dalyje. Padėtis, dydis, vandeningumas, vandens druskingumas labai skiriasi skirtingais metų laikais bei sezonais, kadangi ežerą maitinančių Tarimo ir Končedarjos upių vagos nuolat migruoja. Kuometai šios upės įtekėdavo į Lobnorą, jo plotas siekdavo 3000 km² (IX–X a. siekė 14 000 km²), kai jos neįtekėdavo, o ežeras gaudavo vandens tik iš Karaburankiolio ežero, jis susiskaidydavo į keletą seklių telkinių arba visai išdžiūstadavo.

Per paskutiniuosius 40 m. ežeras pasistūmėjo 30-40 km į vakarus, didelė dalis jo virto dykuma, nes buvo iškirsti vėją stabdę gluosniai ir drebulės. 1972 m. pastačius užtvanką ant Tarimo, vanduo ežerą pasiekia tik retsykiais ir palieka tik nedidelius druskingus ežerėlius.

Nuo 1964 m. prie Lobnoro yra Kinijos branduolinių bandymų bazė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 256