recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Nuotolinis objektas** – už kompiuterio fizinės atminties ribų esantis objektas. Paprastai toks objektas lokalizuotas kitame kompiuteryje ir pasiekiamas tik per kompiuterinį tinklą. Nuotoliniai objektai naudojami sistemose, kurių įvairios dalys veikia skirtinguose kompiuteriuose, sąveikaudamos per tinklą.

Programuojant nuotoliniu objektu manipuliuojama panašiai kaip ir paprastu. Lokaliame kompiuteryje objektą pakeičia jo stuburas arba *proxy*, turintis visus tuos pačius metodus kaip ir tikrasis objektas, tačiau šių metodų kodas vietoj objektui specifinių veiksmų atlieka nuotolinio operacijos iššaukimo (prireikus perduodant ir grąžinant parametrus) operacijas. Objektą saugančiame kompiuteryje jis paprastai vienaip ar kitaip sąveikauja su specialiai jam sugeneruota „sąsaja" (angl *tie*). Sąsaja priima nuotolinio iššaukimo komandas ir vykdo objekto metodus. Stuburo ir sąsajos kodas paprastai generuojamas automatiškai: arba pagal jo aprašą specialia kalba (kaip CORBA), arba tiesiog iš pagrindinės nuotolinio objekto klasės, panaudojant refleksiją (kaip RMI ir RMI/IIOP). CORBA sistemoje keleto nuotolinio objekto klasių metodai gali būti deleguoti vienai „tarno" klasei ir atvirkščiai. *Proxy* metodikos įgalina apsieiti ir be generuojamo kodo.

Vienose nuotolinės sąveikos sistemose objekto vieta pastovi (galima perduoti tik jo nuorodą), kitose – objektą prireikus galima „perkraustyti" į kitą tinklu susietą kompiuterį.

Paprastai sunkiausia rasti pirmąjį nuotolinį objektą. Tam dažniausiai naudojama vardų tarnyba (angl. *naming service*) arba nuotolinis adresas. Vėliau nuorodos į naujus objektus (ar patys objektai) perduodami ir grąžinami kaip ir bet kurie kiti metodų parametrai.
| **Carterocephalus silvicola** |
| --- |
| Geltonmargė hesperija (Carterocephalus silvicola)Geltonmargė hesperija (*Carterocephalus silvicola*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Drugiai  *( Lepidoptera)* |
| Šeima: | Hesperijos  *( Hesperiidae)* |
| Gentis: | *Carterocephalus*  *( Carterocephalus)* |
| Rūšis: | Geltonmargė hesperija  *( Carterocephalus silvicola)* |

 |
| Binomas |
| ***Carterocephalus silvicola***Meigen, 1829 |

**Geltonmargė hesperija** (*Carterocephalus silvicola*) – hesperijų (*Hesperiidae*) šeimos drugys. 

Lytinis dimorfizmas ryškus. Patino sparnų viršus geltonas su juodomis dėmėmis. Patelės sparnų viršus su panašiu, bet intensyvesniu juodu raštu, primenančiu rudmargės hesperijos (*Carterocephalus palaemon*).  

Sparno ilgis: 12-15 mm.   

* Carterocephalus silvicola ♂*Carterocephalus silvicola* ♂
* ♂   △ ♂ △
* ♀♀
* ♀ △♀ △

Skraido nuo gegužės vidurio iki birželio mėnesio vidurio drėgnose pievose, pamiškėse, krūmynuose, pagrioviuose.  

Mitybiniai augalai: dirsė (*Bromus* sp.), sorokė (*Milium* sp.), kietavarpė (*Cynosurus* sp.).  

Kiaušinėlius deda po vieną ant mitybinių augalų. Žiemoja tarp susuktų mitybinių augalų lapų.  

Paplitimas: Europa, Sibiras iki Ramiojo vandenyno.

Literatūra
----------

Lietuvos dieniniai drugiai, Povilas Ivinskis, Jonas Augustauskas, Kaunas, LUTUTĖ, 2004, ISBN 9955-575-41-7, p. 72

Nuorodos
--------

Macrogamta: Geltonmargė hesperija - Carterocephalus silvicola[neveikianti nuoroda]

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geltonmargė hesperija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Leccinum melaneum** |
| --- |
| *Leccinum melaneum* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Baravykiečiai  *( Boletales)* |
| Šeima: | Baravykiniai  *( Boletaceae)* |
| Gentis: | Raudonviršis  *( Leccinum)* |
| Rūšis: | Juosvasis raudonviršis  *( Leccinum melaneum)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Juosvasis raudonviršis** (lot. *Leccinum melaneum*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, raudonviršių (*Leccinum*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Drėgni, žolėti beržynai, mišrieji miškai, pušynai su beržo priemaiša.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kepurėlė juosva, paviršius fetriškas, kotas juodai plaušuotas.

Kepurėlė 5–15 cm skersmens, apvali, galiausiai – išgaubtai horizontali, šviesiai aksomiška, fetrinė, juodai ruda, nešvariai pilkai juosva, mėsinga. Vamzdeliai balti, seni – nešvarios pilkos kreminės spalvos. Kotas 7–10 (13)×1–4 cm, šiurkščiai juodai plaušuotas, į pamatą storėjantis. Trama balta, po luobele gelsva, stora, kieta, įpjauta spalvos nekeičia. Sporos verpstiškos, 17–23×4–7 μm.

**Būdingi požymiai:** masyvūs, niūrios išvaizdos, juosvos spalvos vaisiakūniai.

Valgomas. Auga lapuočių, mišriuosiuose miškuose, po beržais, pavieniui, grupelėmis. Retas.

Literatūra
----------

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 67 psl.
**Emyratas** – teritorija, administracinis vienetas, valdomas emyro. Seniau tokie emyrai dažnai būdavo vienos ar kitos arabų dinastijos atstovai. Dabar emyratų yra nedaug, kadangi dalis senųjų emyratų tapo didesnių valstybių dalimi arba ėmė naudoti aukštesnį titulą (maliko, sultono).

Emyratai yra išlikę Jungtiniuose Arabų Emyratuose, federalinėje valstybėje, sudarytoje iš septynių federalinių emyratų, kuriuos valdo sostą paveldintys emyrai. Tie septyni emyrai sudaro rinkimų kolegiją, renkančią federacijos prezidentą bei premjerą. Afganistanas nuo 2021 m. taip pat yra emyratas (emyras Hibatula Achundzada).

*Emyratais* Saudo Arabijoje vadina provincijas, kurias valdo karališkosios šeimos nariai emyrai (kunigaikščio titulo analogas).

Dabartiniai nepriklausomi emyratai
----------------------------------

* Kuveitas
* Kataras
* Jungtiniai Arabų Emyratai

Anksčiau egzistavę emyratai
---------------------------

* Islaminis Afganistano emyratas (1996–2001 m.) – talibų valstybė
* Armėnijos emyratas (VII–IX a.)
* Islaminis Vaziristano emyratas – pusiau oficialus Pakistano administracinis vienetas.
* Az Zubayr’as (dabar Irako miestas, anksčiau buvęs emyratas Osmanų imperijos sudėtyje, valdytas emyro).
* Bachreinas (2002 m. tapo karalyste)
* Trarzos emyratas (buvo šiuolaikinės Mauritanijos pietvakariuose 1640–1910 m.)
*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Gentiana lutea** |
| --- |
| Geltonasis gencijonas (*Gentiana lutea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Gencijoniniai  *( Gentianaceae)* |
| Gentis: | Gencijonas  *( Gentiana)* |
| Rūšis: | Geltonasis gencijonas  *( Gentiana lutea)* |

 |

**Geltonasis gencijonas** (*Gentiana lutea*) – gencijoninių (*Gentianaceae*) šeimos žolinių daugiamečių augalų rūšis. Paplitusi Pietų Europoje, Karpatuose.

Aukštis 40-140 cm. Stiebai statūs, tiesūs, pliki, viršuje vagoti. Šakniastiebis storas, trumpas, rumbuotas. Lapai stambūs, elipsiški, lygiakraščiai, su ryškiomis išilginėmis gyslomis. Žiedai auksiniai geltoni, susitelkę stiebų viršunėlėse. Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – pailga, lancetinė dėžutė, su daugybe smulkių sėklų, prinokstanti rugsėjo mėnesį.

Lietuvoje savaime neauga. Auginamas gėlynuose, botanikos soduose.

Augalo šaknys turi vaistinių savybių, naudojamos apetitui, virškinimui gerinti, mažinti vidurių pūtimą, gydyti mažakraujystę, parazitams valyti.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geltonasis gencijonas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Didieji Lukairus. *Великие Луки* |
| --- |
|              |
| *Memorialas II pasaulinio karo aukoms* |
|  |
| 

Didieji LukaiDidieji Lukai

56°20′00″ š. pl. 30°32′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.33333°š. pl. 30.53333°r. ilg.﻿ / 56.33333; 30.53333﻿ (Didieji Lukai)Koordinatės: 56°20′00″ š. pl. 30°32′00″ r. ilg.﻿ / ﻿56.33333°š. pl. 30.53333°r. ilg.﻿ / 56.33333; 30.53333﻿ (Didieji Lukai) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Pskovo sritis Pskovo sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 103 100  |
|  |
|  **Vikiteka** | Didieji Lukai |

**Didieji Lukai** (arba ***Velikije Lukai***) – miestas Pskovo srityje (vakarų Rusija), prie Lovatės upės, 313 km į pietryčius nuo Pskovo; rajono centras. Geležinkelio mazgas, oro uostas. Išvystyta mašinų, metalo, elektrotechnikos, statybų, medienos, maisto, lengvoji pramonė. Veikia žemės ūkio akademija, kūno kultūros institutas, dramos teatras, kraštotyros muziejus. Miesto istoriniame centre išlikusi 1704–1708 m. tvirtovė.

Istorija
--------

Pirmąkart minimi 1166 m. kaip ***Lukai prie Lovatės*** (rus. *Луки на Ловати*). Nuo XII a. priklausė Naugardui, 1211 m. pastatyta tvirtovė. Nuo 1406 m. žinomi kaip ***Didieji Lukai***, 1478 m. įėjo į Rusijos valstybę. Livonijos karo metu 1558 m. čia buvo apsistojęs Ivanas Rūstusis. 1580 m. rugsėjo 5 d. tvirtovę užėmė Stepono Batoro kariauna, bet 1583 m. pilis vėl atiteko rusams. 1611 m. miestas visiškai nusiaubtas, 1619 m. atstatytas. 1777 m. gavo miesto teises. Tai buvo Pskovo gubernijos miestas, apskrities centras. 1901 m. nutiestas geležinkelis. II pasaulinio karo metu vyko nuožmios kovos.

Sportas
-------

* FK Luki-Energija (futbolo klubas);
* „Ekspreso" stadionas (rus. *«Экспресс»*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Velikije Lukai. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-01-19).
| **Bothriechis aurifer** |
| --- |
| Geltondėmė palminė angis (*Bothriechis aurifer*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Pobūris: | Gyvatės  *( Serpentes)* |
| Šeima: | Angys  *( Viperidae)* |
| Pošeimis: | Duobagalvės angys  *( Crotalinae)* |
| Gentis: | Palminės angys  *( Bothriechis)* |
| Rūšis: | Geltondėmė palminė angis  *( Bothriechis aurifer)* |

 |
|  |

**Geltondėmė palminė angis** (*Bothriechis aurifer*) – angių (*Viperidae*) šeimos nuodingų gyvačių gentis. Paplitusi Meksikos valstijos Čiapaso rytinės dalies kalnuose bei šiaurės Gvatemalos kalnuose.

Ilgis apie 70 cm, kartais – virš 1 m. Kūnas šviesios, ryškiai žalios (laimo) spalvos (dažnai su melsvu atspalviu) su rombinėmis juodai geltonomis dėmėmis. Pilvas blyškesnis, gelsvas. Jaunikliai blyškios laimo spalvos su spalvinga uodega.

Gyvena kalnų rūko miškuose, ąžuolų giraitėse. Kartais aptinkama antriniuose miškuose, kavamedžių plantacijose. Antžeminė. Rūšis saugotina, kadangi nyksta jos gyvenamieji plotai, šios gyvatės nelegaliai renkamos kolekcijoms.

Galerija
--------

* 
*

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geltondėmė palminė angis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑
*Grand Prismatic Spring* šaltinis Jeloustouno nacionaliniame parke, kurio ryškios spalvos dėl jame gyvenančių hipertermofilų
**Hipertermofilai** – organizmai, gyvenantys ypač karštoje aplinkoje, kur temperatūros viršija 60 °C, optimali temperatūra 80 °C. Iš šiuo metu žinomų labiausiai karščiui tolerantiškas neseniai atrastas štamas 121, kurio populiacija laboratorinėmis sąlygomis autoklave pasidaugino 121 °C temperatūroje. Hipertermofilai yra ekstremofilų pogrupis. Dauguma priklauso Archėjų karalystei, nors yra ir bakterijų. Daugelis hipertermofilų taip pat gali ištverti ir kitokias kraštutines sąlygas, kaip aukštas rūgštingumas ar radiacija.

Hipertermofilai pirmą kartą atrasti 1960 m. Jeloustouno nacionalinio parko, Vajominge, karštosiose versmėse. Nuo to laiko atrasta daugiau nei 50 hipertermofilų rūšių. Ištvermingiausi žinomi organizmai gyvena ant hiperkarštų hidroterminių angų sienelių vandenynų gilumoje, jiems išgyvenimui reikalinga bent 90 °C temperatūra.

Natūralioje aplinkoje gyvenančių hipertermofilų, toleruojančių didesnę nei 121 °C temperatūrą, kol kas nėra atrasta, nors manoma, kad tokių gali būti, tačiau mažai tikėtina, kad mikroorganizmai galėtų išgyventi aukštesnėse nei 150 °C temperatūrose, kadangi tokiose temperatūrose DNR ir kitų gyvybei svarbių molekulių jungtys pradeda skilti.

Kai kurie hipertermofilai:

* *Pyrolobus fumarii*, archėjos, gyvenančios 113 °C Atlanto vandenyno hidroterminėse angose.
* *Methanopyrus kandleri*, archėjos, 80 – 100 °C Korteso jūroje.
* *Pyrococcus furiosus*, archėja, 100 °C, pirmą kartą atrasta Italijoje netoli vulkaninės angos.
* *Geothermobacterium ferrireducens*, bakterija, gyvenanti 65 – 100 °C Jeloustouno nacionaliniame parke.
* *Aquifex aeolicus*, bakterija, 85 – 95 °C Jeloustouno nacionaliniame parke.

Nuorodos
--------

* Apie štamą 121, *Guardian*, 2003
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Emsas |
| --- |
| Emsas Harene Emsas Harene |
| **Ilgis** | 371 km |
| **Baseino plotas** | 17 934 km² |
| **Vidutinis debitas** | 80 m³/s |
| **Ištakos** | Teutoburgo Miškas |
| **Žiotys** | Šiaurės jūra |
| **Šalys** | Vokietija, Nyderlandai |
|  |
|  **Vikiteka** | Emsas |

**Emsas** (vok. *Ems*, ol. *Eems*) – upė Vokietijos šiaurės vakaruose ir Nyderlanduose. Prasideda Teutoburgo Miške, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, 134 m aukštyje virš jūros lygio. Teka Vokietijos Šiaurės Reino-Vestfalijos ir Žemutinės Saksonijos žemėmis. Žymi Vokietijos-Nyderlandų sieną. Vadeno jūroje esančią Borkumo salą iš rytų ir vakarų ribojantys sąsiauriai vadinami Rytų ir Vakarų Emsu (*Westere(e)ms* ir *Osterems*). Vakariniu eina siena tarp Vokietijos ir Nyderlandų.

Didžiausi intakai: Leda, Hasė (dešinieji).

Miestai: Lingenas, Papenburgas.
|  |
| --- |
| Emilis Balceris  latv. *Emīls Balceris* |
|  
Emīls Balceris (kair.) ir Marats Ogļezņevs |
| Biografija |
| Gimė | 1992 m. liepos 7 d. (30 metų) |
| Kilmė | Latvijos vėliava Latvija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkas |
| Susijusi veikla | Musiqq, Bermudu Divstūris |

**Emilis Balceris** (latv. *Emīls Balceris*; g. 1992 m. liepos 7 d.) – Latvijos dainininkas, grupių „Musiqq" ir „Bermudu Divstūris" narys.

Atlikėjo karjerą pradėjo studijoje „Aprīļa pilieni". Jis buvo kelių tarptautinių konkursų laureatas. Bendradarbiavo su atlikėja Sabīne Berezina, Latvijos „Eurovizijos" atrankos *Eirodziesma* 2008 ir 2009 m. dalyve. 2007 metais Emīls dalyvavo televizijos šou „Latvijas talants", o kitais metais ir televizijos projekte „Koru kari". 2010 m. vasarą dalyvavo X-oje latvių mokyklos jaunimo dainų ir šokių šventėje.

2009 metais kartu su Maratu Ogleznevu subūrė duetą „Musiqq". Keletas jų dainų „Klimata kontrole", „Abrakadabra" bei „Dzimšanas diena" tapo radijo hitais Latvijoje. 2011 metais „Musiqq" dalyvavo „Eurovizijos" dainų konkurse su daina „Angel in Disguise" ir užėmė 17 vietą pusfinalyje.

Nuorodos
--------

* Daina *Angel in Disguise*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Nycticorax violaceus** |
| --- |
| Geltongalvis naktikovas (Nycticorax violaceus)Geltongalvis naktikovas (*Nycticorax violaceus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gandriniai paukščiai  *( Ciconiiformes)* |
| Šeima: | Garniniai  *( Ardeidae)* |
| Gentis: | Naktikovai  *( Nycticorax)* |
| Rūšis: | Geltongalvis naktikovas  *( Nycticorax violaceus)* |

 |

**Geltongalvis naktikovas** (*Nycticorax violaceus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

Suaugęs paukštis apie 61 cm aukščio ir 625 g svorio. Viršugalvis baltas, likusi kūno dalis pilka, akys raudonos, kojos trumpos, geltonos. Virš akių yra baltas dryžys. Jauniklių yra vyraujanti balta ir pilka spalvos.

Paplitęs nuo JAVrytinės iki Pietų Amerikos šiaurės rytinės dalies. Gyvena liūnuose, pelkėse. Lizdą suka kolonijomis medžiuose prie vandens telkinių. Deda 3-5 melsvai pilkus kiaušinius.
Koordinatės: 54°41′38″ š. pl. 23°53′23″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69389°š. pl. 23.88972°r. ilg.﻿ / 54.69389; 23.88972


| Čiudiškių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Prienų rajonas) |
| Plotas | 0,052 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,22 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 0,7 m |
| Didžiausias gylis | 2,3 m |
| Įteka | Šventupė |
| Išteka | Šventupė, bevardis upelis |

**Čiudiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Prienų rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Prienų. Sudarytas užtvenkus Šventupės upę (Jiesios intakas) 8,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,36 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 66 m. 1966 m. įrengus tvenkinį jo plotas buvo 8,3 ha, tačiau sekli pietinė tvenkinio dalis per dešimtmečius virto apie 3 ha pelke. Krantai žemi, išskyrus šiaurinį, apaugę mišku. Rytinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Rytuose iš tvenkinio išteka upelis į žuvininkystės ūkio tvenkinius. Šalia įsikūręs Čiudiškių kaimas. Tvenkinio užtvanka eina kelias  **3312**  Mačiūnai–Šaltiniškiai .

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| Nemenčinės piliakalnis |
| --- |
|  |
| 

Nemenčinės piliakalnisNemenčinės piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°51′38.3″ š. pl. 25°28′24.5″ r. ilg.﻿ / ﻿54.860639°š. pl. 25.473472°r. ilg.﻿ / 54.860639; 25.473472Koordinatės: 54°51′38.3″ š. pl. 25°28′24.5″ r. ilg.﻿ / ﻿54.860639°š. pl. 25.473472°r. ilg.﻿ / 54.860639; 25.473472 |

 |
| Vieta | Vilniaus rajonas |
| Seniūnija | Nemenčinės seniūnija |
| Aukštis | 9-12 m |
| Plotas | 32x20 |
| Priešpilis | gyvenvietė |
| Naudotas | XIV a. |
| Tirtas | 1952-1954 m. |

**Nemenčinės piliakalnis** – piliakalnis Vilniaus rajono Nemenčinės seniūnijos teritorijoje, Nemenčinės miesto šiaurinėje dalyje. Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Nemenčios dešiniajame krante, santakoje su bevardžiu upeliu. Į šiaurę už piliakalnio griovio yra priešpilis. Piliakalnis dar žinomas ir Piliakalnio vardu.

Piliakalnyje stovėjo 1338 m. minimos Nemenčinės žemės pilis.

Piliakalnis datuojamas I–IV a. ir II tūkst. pradžia – XIV a.

1952–1954 m. archeologas Pranas Kulikauskas tyrinėjo piliakalnio aikštelę, vakarinės pašlaitės dalį, padarė piliakalnio griovio, priešpilio ir pylimo pjūvius bei ištyrė dalį priešpilio aikštelės.

* Vaizdas iš šonoVaizdas iš šono
* AikštelėAikštelė
* Piliakalnis ir Nemenčios upėPiliakalnis ir Nemenčios upė

Šaltiniai
---------


* Lietuvos piliakalniai, Nemenčinė
| ***Didysis reketas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Enzo G. Castellari |
| Metai | 1976 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 104 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Didysis reketas** (it. *Il grande racket*) – 1976 m. Italijoje sukurtas trileris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Fabio Testi – inspektorius Nikas Palmjeris
* Vincent Gardenia – Pepe
* Renzo Palmer – Luidžis
* Orso Maria Guerrini – Džanis
* Glauco Onorato – Pjeras
* Marcella Michelangeli – Marsė
* Romano Pupo – Domingo
* Sal Borgese

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sekdamas mieste siautėjančius reketininkus inspektorius Nikas Palmjeris pats patenka į jų rankas ir nustumiamas su automobiliu nuo skardžio. Išėjęs iš ligoninės, jis su padėjėju toliau mėgina susekti jiems vadovaujančius žmones. Įbauginti parduotuvių savininkai atsisako bendradarbiauti su policija, o vienam sutikus, pagrobiama ir išprievartaujama jo duktė. Inspektorius sulaukia kaltinimų naudojant jėgą prieš liudininkus ir nušalinamas nuo bylos. Žuvus porininkui ir atleistas iš tarnybos, jis randa keletą taip pat nukentėjusių, kartu su kuriais nusprendžia susidoroti su reketininkais...
| ***Nematoma pusė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Blind Side |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | John Lee Hancock |
| Prodiuseris (-iai) | Broderick JohnsonAndrew KosoveGil Netter |
| Scenaristas (-ai) | John Lee HancockMichael Lewis (knyga) |
| Kompozitorius | Carter Burwell |
| Vaidina | Sandra BullockTim McGrawQuinton AaronKathy Bates |
| Metai | 2009 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 128 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Alcon Entertainment |
| Biudžetas | 29 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Nematoma pusė** (angl. *The Blind Side*) – 2009 m. JAV režisieriaus Džono Li Henkoko (*John Lee Hancock*) drama pagal JAV rašytojo Maiklo Leviso (*Michael Lewis*) 2006 m. knygą „The Blind Side: Evolution of a Game". Filmas pasakoja apie Maiklo Oere (*Michael Oher*), NFL „Baltimore Ravens" žaidėją.

Filmo premjera įvyko 2009 m. lapkričio 17 d. Niujorke.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Tikra istorija apie amerikiečių futbolo komandos „Baltimore Ravens" žaidėją Maiklą Oere. Likęs be pastogės, jaunas tamsiaodis jaunuolis, patenka į pasiturinčią amerikiečių šeimą. Gyvenimas naujoje aplinkoje kardinaliai keičia uždaro jaunuolio likimą. Čia atsiranda galimybės realizuoti savo potencialą. Įstojęs į Misisipės universitetą Maiklas pradeda žaisti studentų komandoje. Čia jis sužino futbolo nematomą pusę, mokosi analizuoti žaidimo strategijos ir taktikos. Žinojimas, kad protingas žaidimas nugali raumenų jėgą, padeda Maiklui patekti į profesionalų lygą.

Aktoriai
--------

* Sandra Bullock – Leigh Anne Tuohy
* Tim McGraw – Sean Tuohy
* Jae Head – S.J. Tuohy
* Quinton Aaron –
* Kathy Bates – Maiklas Oere
* Lily Collins – Collins Tuohy
* Ray McKinnon – treneris
* Kim Dickens – Mrs. Boswell

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  The Blind Side: Evolution of a Game, Michael Lewis. W. W. Norton, 2006, ISBN 978-0-393-06123-9
2. ↑  Dave McNary (2009-03-27). „Kathy Bates to star in 'Blind Side'". *Variety*.
3. ↑  Filmo aprašymas Archyvuota kopija 2014-02-21 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Oficialus puslapis
* Apdovanojimai ir nominacijos
* Nematoma pusė svetainėje Internet Movie Database
| Hiobnasisl. *Höfn* |
| --- |
|  |
|  |
| 

HiobnasHiobnas

64°16′1.2″ š. pl. 15°11′54″ v. ilg.﻿ / ﻿64.267000°š. pl. 15.19833°r. ilg.﻿ / 64.267000; 15.19833﻿ (Hiobnas)Koordinatės: 64°16′1.2″ š. pl. 15°11′54″ v. ilg.﻿ / ﻿64.267000°š. pl. 15.19833°r. ilg.﻿ / 64.267000; 15.19833﻿ (Hiobnas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Islandijos vėliava Islandija |
| **Regionas** | Austurlando regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2016 m.) | 1 659  |
|  |
| **Pašto kodas** | 780, 781, 785 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Hiobnas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Hiòbnas |

**Hiobnas** (isl. *Höfn* – 'uostas') – miestas Austurlande, pietryčių Islandijoje. 458 km pietryčių pakrante nuo Reikjaviko. Įsikūręs pusiasalyje, netoli Vatnajokudlio. 1659 žmonės (2016 m. duomenys) – antra didžiausia gyvenvietė šalies pietryčiuose. Iš rytų miestas apsuptas nedidelių salų, didžiausios: *Mikley*, *Krókalátur*, *Hellir*.

Veikia jūrų uostas. Yra oro uostas (aptarnauja „Eagle Airways"), prekybos centras, dvi drabužių parduotuvės, gėlių ir kompiuterių parduotuvės, kelios kirpyklos, sporto salė, golfo klubas, du bankai, viešbučiai, restoranai bei keturios mokyklos.

Pagrindiniai pragyvenimo šaltiniai: žuvininkystė ir turizmas.

* Hiobnas iš paukščio skrydžioHiobnas iš paukščio skrydžio
* UostasUostas
* BažnyčiaBažnyčia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lumbricus terrestris** |
| --- |
| Didysis sliekas (Lumbricus terrestris)Didysis sliekas (*Lumbricus terrestris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Žieduotosios kirmėlės  *( Annelida)* |
| Klasė: | Balnelinės  *( Clitellata)* |
| Poklasis: | Mažašerės žieduotosios kirmėlės  *( Oligochaeta)* |
| Būrys: | *Haplotaxida*  *( Haplotaxida)* |
| Šeima: | Sliekai  *( Lumbricidae)* |
| Gentis: | Žeminiai sliekai  *( Lumbricus)* |
| Rūšis: | Didysis sliekas  *( Lumbricus terrestris)* |

 |
| Binomas |
| ***Lumbricus terrestris***Linnaeus, 1758 |

**Didysis sliekas** (*Lumbricus terrestris*) – žieduotųjų kirmėlių (*Annelida*) bestuburis gyvūnas. Kilęs iš Europos ir dabar vienas labiausiai paplitusių gyvūnų žemėje. 

Kūnas segmentuotas, 10-30 cm ilgio. Gyvena drėgnoje puveningoje dirvoje, minta joje esančiomis organinėmis medžiagomis. Drėgno klimato vietose sliekas po žeme įsitraukia nukritusius lapus ir jais minta.

Sliekas svarbus dirvožemio aeracijai ir derlingumui palaikyti. Jis greitina dirvos mineralizaciją, išrausia urvelius – kanalus, kuriais oras pasiekia augalų šaknis ir vėdina dirvožemį. Aktyviausias sliekas būna šiltomis ir drėgnomis dienomis, kai išlenda į žemės paviršių ir dauginasi. Sliekas turi tiek moteriškuosius, tiek vyriškuosius lytinius organus.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Didysis sliekas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**La Quinta Estación** – Ispanijos pop muzikos grupė iš Madrido. Sudaro: Natalia Jiménez (vokalas ir armonika), Ángel Reyero (gitara), Pablo Domínguez (gitara ir bosai). Nors grupė yra iš Ispanijos, didžiausias karjeros aukštumas pasiekė Meksikoje.

Grupės pavadinimas *La Quinta Estación* iš ispanų k. reiškia „Penktoji stotis" arba „Penktasis metų laikas".

Pirmasis *La Quinta Estación* albumas tapo populiarus Meksikoje kai viena jo dainų *¿Dónde Irán?* buvo panaudota telenovelėje *Clase 406*, rodytoje 2002 m. Po muzikinio turo po šalį, grupė nusprendė laikinai pasilikti. Tais pačiais metais jie atliko dainą *Voy a pasármelo bien* iš albumo *Primera toma*, o kita daina *Si yo fuera mujer* panaudota telenovelėje *Dame tu cuerpo*.

2004 m. vasarį *La Quinta Estación* išleido antrą albumą *Flores de Alquiler*, parduodamą tik Meksikoje. Pagrindiniu singlu buvo *El Sol No Regresa* – roko stiliaus daina su mariači trimitų muzika. Kitas šio disko singlas – *Algo Más*, parašytas pačios Natalijos ir susilaukęs didelio populiarumo ne tik Meksikoje, bet ir visoje Lotynų Amerikoje. Dainos videoklipas įrašytas viename iš Siudad de Mechiko barų senoviniu, juodai – baltu stiliumi. Trečiasis singlas – *Daría* taip pat pasiekė populiarumo aukštumas visame žemyne. Albumas tapo triskart auksiniu ir platininiu Meksikoje, auksiniu – Puerto Rike. Albumo dainos taip pat pateko į populiariausių dainų sąrašus ir Ispanijoje. Grupė laimėjo *Oye!* apdovanojimus kaip geriausia ispaniška muzikos grupė ir MTV Video apdovanojimą kaip geriausia nauja Meksikos grupė.

Diskografija
------------

* *Primera toma*, 2001 m.;
* *Flores de alquiler*, 2004 m.;
* *Acústico, 2005 m;*
* *El mundo se equivoca*, 2006 m.;
* *Caja especial, 2007 m.*

Singlai
-------

* *Algo Más* („Kažkas daugiau") video;
* *El Sol No Regresa* („Saulė nebesugrįš") video;
* *Daría* („Atiduočiau") video;
* *Niña* („Mergaitė");
* *Tu peor error* („Tavo blogiausia klaida");
* *Me muero*.

Nuorodos
--------

* La Quinta Estación oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-07-28 iš Wayback Machine projekto.;
* La 5a Estación svetainėje Last.fm.
Koordinatės: 54°12′04″š. pl. 23°40′58″r. ilg.﻿ / ﻿54.201126°š. pl. 23.682716°r. ilg.﻿ / 54.201126; 23.682716

Prapuntų tuopos liekanos, 2014 m.
**Prapuntų tuopa** – sunykęs botaninis gamtos paveldo objektas, išskirtinio amžiaus ir matmenų tuopa, augusi Lazdijų rajone, Šventežerio seniūnijoje, Prapuntų kaime. Paskelbtas valstybės saugomu 1960 m.

Istorija
--------

Medis – baltoji tuopa (*Populus alba L.*) stūksojo gyvenvietės šalikelėje, šalia buvusios Prapuntų dvaro sodybos. Pasak vietos gyventojų, drevėtas medis nuvirto 2010 m. vasaros metu, palaužtas vėjo, kartu nutraukdamas šalia ėjusios elektros linijos laidus. Medžio vietoje likusi kelmo dalis ir buvusio kamieno kontūras šalia liudija buvus didelės apimties medį (virš 6 m). Supjaustytos didžiulio kamieno dalys traktoriumi nuvilktos atokiau. Kažkas bandė rankiniu motoriniu pjūklu medieną smulkinti (likę daug įpjovimų), tačiau galiausiai paliko ją likimo valiai.

Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2015 m. sausio 9 d. įsakymu Nr. D1-19 (identifikacinis kodas Teisės aktų registre - 2015-00625) iš sąrašo išbrauktas sunykęs botaninis objektas – Prapuntų tuopa.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
* Prapuntų tuopa (*miestai.net*)
* Prapuntų tuopa 2007 m.
* Didžiausią Lietuvos tuopą įveikė laikas (*lrytas.lt*) Archyvuota kopija 2014-10-17 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLazdijų rajono savivaldybės saugomos teritorijos |
| --- |
|  |
| Biosferos rezervatai | 
Žuvinto biosferos rezervatas |
|  |
| Nacionaliniai parkai | 
Dzūkijos nacionalinis parkas |
|  |
| Regioniniai parkai | 
Metelių regioninis parkas • Veisiejų regioninis parkas |
|  |
| Valstybiniai draustiniai | 
Bugiedos botaninis-zoologinis • Krakinio telmologinis • Kučiuliškės herpetologinis • Kuzapiškės telmologinis • Niedaus ornitologinis • Pertako ornitologinis • Vilko botaninis |
|  |
| Biosferos rezervatai | 
Pertako miško |
|  |
| Gamtos paminklai | 
Vilko šaltinis |
|  |
| Valstybiniai gamtos paveldo objektai | 
Didysis Širvinto ąžuolas • Drevėtasis Širvinto ąžuolas • Paveisiejų pušis • Paveisiejų trikamienis ąžuolas • ~~Prapuntų tuopa~~ • Taikūnų pušis • Vainežerio dvaro parkas • Veisiejų dvaro parkas • ~~Veisiejų dvaro parko alksnis~~ • Veisiejų dvaro parko uosis |

 |
| **Audrius Klišonis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1964 m. gegužės 15 d. (59 metai)Rokiškyje |
| Sutuoktinis (-ė) | Inesa |
| Vaikai | Vytautas, Jomantė |
|  |
| Veikla | farmacininkas, Lietuvos politinis veikėjas |
| Partija | 1992 m. Lietuvos liberalų sąjunga2003 m. Liberalų ir centro sąjunga2014 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis |
|  |
| Alma mater | 1987 m. Kauno medicinos universitetas |

**Audrius Klišonis** (g. 1964 m. gegužės 15 d. Rokiškyje) – provizorius, Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1971–1982 m. mokėsi Rokiškio E. Tičkaus vidurinėje mokykloje. 1987 m. baigė Kauno medicinos instituto Farmacijos fakultetą. 1987–1992 m. Plungės rajono Alsėdžių vaistinės vedėjas, 1992 m. įsteigė individualią farmacijos įmonę „Inesa".

1989–1990 m. Plungės rajono Liaudies deputatų tarybos deputatas, 1990–1995 m. Plungės rajono tarybos deputatas, 1997–2000 m. ir 2004–2023 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narys. 2000 m. Plungės rajono savivaldybės valdybos narys. 2010–2014 m. LR sveikatos apsaugos ministro pavaduotojas. Nuo 2014 m. Plungės rajono savivaldybės meras.

2000–2004 m. Seimo narys, 2000–2001 m. Lietuvos Respublikos Seimo delegacijos Baltijos Asamblėjoje vadovas, vėliau pavaduotojas.

1992–2003 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, LLS Plungės skyriaus pirmininkas, Etikos komisijos narys, tarybos narys. 2003–2014 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, sąjungos valdybos ir tarybos narys. Nuo 2014 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, nuo 2017 m. – Plungės skyriaus pirmininkas.

Plungės Rotary klubo, žurnalistų ir buriuotojų klubo „Marinus", Plungės verslininkų klubo narys, Plungės krepšinio sporto klubo „Žemaitukai" prezidentas. 2000–2002 m. Lietuvos dziudo federacijos prezidentas..

Žmona Inesa. Sūnus Vytautas. Dukra Jomantė.

Moka rusų, vokiečių kalbas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Liberalų ir centro sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-15 iš Wayback Machine projekto. (2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai)
3. ↑  Audrius Klišonis Archyvuota kopija 2011-02-04 iš Wayback Machine projekto. (CV, LR SAM inf.)
**Dažas** – bendrinis produktų šeimos pavadinimas, naudojamų objektų spalvinimui ar paviršiaus pigmentuotam padengimui siekiant dekoratyvinio ar apsauginio efekto. Dažymas yra dengimas dažais, o asmuo, kuris dažo - dažytojas.

Dažų sudėtis
------------

Rišiklis
„suriša", sujungia visus kitus dažų komponentus ir sudaro plėvelę. Jis lemia dangos tarnavimo ilgaamžiškumą, skirtingomis eksploatavimo sąlygomis, patvarumą, blizgesį ir džiuvimo greitį, dengiamąsias savybes.

Pigmentas, dažiklis
suteikiantys dažams spalvą, kitaip – *smulkiagrūdžiai dažikliai*, dažniausiai skirstomi į *organinius* ir *neorganinius*.

Užpildas
taupo pigmentą, lemia dangos atsparumą, blizgesį, dengiamumą.

Skiediklis
dažniausiai tirpiklių mišinys, tirpdo rišiklį. Dažnai prieš vartojimą pilamas papildomai, skiedžiant dažus iki tam tikro panaudojimui tinkamo klampumo.

Priedas
priedai gerina dažų technologines ir eksploatacines savybes. Tai medžiagos, įtakojančios paviršiaus įtempimą („drėkinimą") ir dangos išsilyginimą, blizgumą, reguliuoja klampumą ir takumą, apsaugo nuo senėjimo ir išblukimo, padidina dangos elastingumą (plastifikatorius) ir pan.

Dažų klasifikacija
------------------

* pagal panaudojimo sritis:

automobiliniai,
statybiniai,
dailininkų ir pan.

* pagal rišiklio medžiagą:

vandeniniai,
alkidiniai,
aliejiniai,
akriliniai,
epoksidiniai
ir kt.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Dažiklis
* Emalis
* Freska
* Glaistas
* Gruntuotė
* Lakas
* Rašalas
* Užpildas
* Užtepas

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dažas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Plaukų dažų sudėtis ir klasifikacija Archyvuota kopija 2006-05-29 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Limax maximus** |
| --- |
| Didysis šliužas (Limax maximus)Didysis šliužas (*Limax maximus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Moliuskai  *( Mollusca)* |
| Klasė: | Pilvakojai  *( Gastropoda)* |
| Poklasis: | *Orthogastropoda*  *( Orthogastropoda)* |
| Būrys: | Plautiniai  *( Pulmonata)* |
| Pobūris: | Sausumos sraigės  *( Stylommatophora)* |
| Šeima: | Šliužiniai  *( Limacidae)* |
| Gentis: | *Limax*  *( Limax)* |
| Rūšis: | Didysis šliužas  *( Limax maximus)* |

 |
| Binomas |
| ***Limax maximus***Linnaeus, 1758 |

**Didysis šliužas** (*Limax maximus*) – šliužinių (*Liamcidae*) šeimos pilvakojis moliuskas.

Tai stambus šliužas, 150-200 mm ilgio, geltonas ar pilkas kaip pelenai, su dviem ar trim daugiau ar mažiau išilginėmis juostomis šonuose. Užpakalinis kūno galas su buku kyliu, o šonais eina 48 eilutės tvirtų elipsinių odos raukšlių. Nugaros raukšlė viduryje 5-6 mm ilgio, o šonų – 3-4 mm ilgio. Skydas pailgas, priekyje apvalus, o užpakalyje kampuotas. Jo viršus lyg marmurinis ar su juodais taškais. Kojos padas baltas, o kūno gleivės bespalvės ir nelabai lipnios. Kiautas plonas, susiplojęs, ovalus. Radulėje labai daug dantukų.

Gyvena rūsiuose, kiemuose, daržuose, parkuose, ant kelmų, medžių kamienų ir miškuose po akmenimis. Minta įvairiais grybais.

Lietuvoje reta rūšis.
| **Audrius Skimborauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1969 m. vasario 5 d.Kaunas |
| Mirė | 2011 m. kovo 9 d. (42 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1992 m. Jaunoji Lietuva |
|  |
| Alma mater | 1995 m. Vytauto Didžiojo universitetas |

**Audrius Skimborauskas** (1969 m. vasario 5 d. Kaune – 2011 m. kovo 9 d.) – Lietuvos šachmatininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1987 m. baigė Kauno 13-ąją vidurinę mokyklą. Mokydamasis domėjosi tiksliaisiais mokslais. Nuo 1981 m. lankė Visuomeninę šachmatų mokyklą Panemunės šachmatų seklyčią. Daugkartinis jos čempionas. 1986–1988 m. Lietuvos čempionas (Lietuvos komandinės pirmenybės), nuo 1986 m. – kandidatas į meistrus, šachmatų ekspertas.

1987 m. įstojo į Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, studijavo fiziką ir matematiką. 1990–1995 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo katalikų teologiją ir Vakarų Europos filosofiją. 1993 m. dalyvavo Trondheimo universiteto (Norvegija) organizuotose studijose. 1997–1998 m. KTU Administravimo fakultete mokėsi viešosios politikos analizės, lobizmo, 2004–2006 m. – verslo vadybos.

Redagavo laikraščius: „Eisra", „Kolpingo žinios", „Tautos valia", „Jaunoji Lietuva". Knygos „Jaunoji Lietuva. Kelias į laisvę" redaktorius. 1995 m. laimėjo laikraščio „Kauno diena" ir LUMA organizuoto publicistinio Martos Raišukytės konkurso premiją.

1994–1997 m. vadovavo Jaunalietuvių šachmatų klubui. Kauno „Jaunoji Lietuva", vadovaujama komandos kapitono A. Skimborausko, laimėjo tarptautinį Neo-Lithuania turnyrą. 1994 m. Lietuvos šachmatų klubų čempionate Kauno „Jaunoji Lietuva" iškovojo trečiąją vietą. 1995 ir 1996 m. (du kartus iš eilės) Kauno „Jaunoji Lietuva" tapo brigados generolo V. Gustaičio taurės – Lietuvos komandinių šachmatų pirmenybių nugalėtoja.

Nuo 2007 m. Tarptautinės šachmatų mokyklos ICS (*International Chess School*) vadovas. 2008 m. žygio per Lietuvą „Už kitokią Lietuvą!" organizatorius ir dalyvis. E-parduotuvės internetinių pardavimų konsultantas. Palaidotas Panemunės kapinėse.

Politinė karjera
----------------

1995–2007 m. ir 2011 m. buvo išrinktas į Kauno miesto savivaldybės tarybą.

* 1996–1997 m. dirbo Biudžeto ir ekonomikos komitete
* 1996–2002 m. LR Seimo nario Stanislovo Buškevičiaus padėjėjas
* 1997–2003 m. Biudžeto ir finansų komiteto narys
* 2000–2004 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos Kontrolės komiteto pirmininkas
* 2000–2007 m. Kauno m. Vandos Tumėnienės sanatorijos stebėtojų tarybos pirmininkas
* 2001–2004 m. AB „Autrolis" valdybos pirmininkas
* 2003–2007 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos Sveikatos komiteto narys

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-03-04 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2007-02-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Satureja*** |
| --- |
| Daržinis dašis (Satureja hortensis)Daržinis dašis (*Satureja hortensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Eilė: | Notreliečiai  *( Lamiales)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Dašis  *( Satureja)* L. |

 |

**Dašis** (*Satureja*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso vienmetės žolės arba puskrūmiai su stačiu stiebu ir trumpakočiais lapais. Žiedai išauga lapų pažastyse, jie sukrauti po 3-7 į netikrus menturius. Genties pavadinimas iš lot. *saturare* – pasadonti; vartojamas kaip prieskoninis augalas.

Gentyje apie 30 rūšių. Lietuvoje auga:

* Kalninis dašis (*Satureja montana*). Retai auginamas sodybose gėlynuose.
* Daržinis dašis (*Satureja hortensis*)

* Daržinis dašisDaržinis dašis
* Kalninis dašisKalninis dašis

Prieskonis
----------

Naudojama: visos antžeminės augalo dalys. Geriausiai skinti prieš pat pražystant.

### Skonis ir kvapas

Pasižymi stipriu aromatingu kvapu, kuris giminingiausias čiobreliui. Dašio skonis – aštrus, beveik deginantis. Dėl to aštrumo dašiu kartais pakeičiami juodieji pipirai. Daugiametis žieminis dašis aštresnis, nei vienmetis. Aštrumu pasižymi tik termiškai neapdorotas dašis (šviežias ar džiovintas) – kaitinant aštrumas dingsta. Skonio atžvilgiu vasarinis ir daugiametis žieminis dašiai – lygiaverčiai.

### Naudojimas ir tradicijos

Nors ir giminingas čiobreliui, dašis labiau tinka ne mėsos, o daržovių patiekalams. Tradiciškai gardinami ankštinių patiekalai (pupelės ir lęšiai), nes dašis palengvina jų virškinimą. Tinka grybų patiekalams. Derinamas su juozažole tiks kitų daržovių ar bulvių patiekalams.

Dašio neretai dedama į pramoniniu būdu gaminamus prieskonių mišinius paštetams, marinuotoms daržovėms, dešroms. Jo yra ir daugumoje gruziniško *kmeli suneli* mišinio variantų.

Pietų Europoje – nuo Balkanų iki Juodosios jūros – dašis yra svarbus ankštinių, daržovių patiekalų ir troškinių prieskonis. Bulgarijoje tai beveik universalus prieskonis.

Naudojant džiovintą dašį jo reikėtų dėti į patiekalą anksčiau, smulkinto šviežio geriau dėti baigiant virti – liks daugiau aštrumo.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dašis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Audrius Misevičius** |
| --- |
| Gimė | 1959 m. vasario 16 d. (64 metai) |
| Vaikai | Donatas |
|  |
| Veikla | ekonomistas, Lietuvos politinis veikėjas. |

**Audrius Misevičius** (g. 1959 m. vasario 16 d.) – Lietuvos politinis veikėjas, ekonomistas.

Biografija
----------

1982 m. baigė Vilniaus universitetą įgyjęs ekonomisto specialybę. 

1982–1993 m. Vilniaus universiteto Finansų ir kredito katedros asistentas. 1989 m. tapo socialinių mokslų daktaru. Nuo 1993 m. Vilniaus universiteto Finansų ir kredito katedros docentas.

1990–1992 m. socialinės apsaugos ministro pavaduotojas. 1992 m. finansų ministras. 1993 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario padėjėjas-sekretorius.

1993–1995 m. bendros Lietuvos-Vokietijos įmonės „STERN VON LITAUEN AG" finansininkas. 1996 m. TŪB „J. Kabašinskas ir partneriai" Mokesčių departamento vadovas. 1996–2004 m. kovo mėn. Lietuvos banko valdybos pirmininko pavaduotojas. 2004–2013 m. Lietuvos banko valdybos narys.

2017–2018 m. Valstybės kontrolės vyriausiasis konsultantas, nuo 2018 m. valstybės kontrolieriaus pavaduotojas.

Nuorodos
--------

1. ↑   Archyvuota kopija 2007-03-09 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Elvyra Janina Kunevičienė** | **Lietuvos Finansų ministras**1992 m. | Po to:**Eduardas Vilkelis** |
| Dordonė |
| --- |
| Dordonė ties Perigoru Dordonė ties Perigoru |
| **Ilgis** | 490 km |
| **Baseino plotas** | 23 870 km² |
| **Vidutinis debitas** | 380 m³/s |
| **Ištakos** | Centrinis masyvas |
| **Žiotys** | Biskajos įlanka (Žironda) |
| **Šalys** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
|  |
|  **Vikiteka** | Dordonė |

**Dordonė** (pranc. *Dordogne*) – upė pietvakarių Prancūzijoje (Piui de Domo, Korezo, Lo, Dordonės ir Žirondos departamentuose). Prasideda Centriniame Masyve, Pju de Sansi kalno papėdėje, susiliejus Dorės ir Donės upeliams. Teka daugiausia į vakarus, aukštupyje ir vidurupyje kalnuotomis ir kalvotomis vietomis, žemupyje – Akvitanijos žemumomis. Kartu su Garona sudaro Žirondos estuariją, kur įteka į Atlanto vandenyno Biskajos įlanką. Dordonė kartais laikoma Garonos intaku.

Didžiausi intakai: Seras, Veseras, Islas. Žemupyje jaučiami vandenyno potvyniai. Įrengta hidroelektrinių kaskada. Laivyba nuo Liburno miesto.

Dordonė Perigoro apylinkėse

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 140
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Braziliški hamakai
**Hamakas** – nesudėtingas įrenginys, skirtas miegojimui, gulėjimui. Tai tvirto audeklo arba tinklo gabalas, kurio abiejuose galuose pritvirtinti skersiniai (skersinių gali ir nebūti), o prie šių – virvės. Jomis hamakas tvirtinamas tarp dviejų medžių, stulpų ar pan. atramų. Lengvai paruošiamas, patogus gabenti. Hamakai populiarūs tropinio klimato kraštuose, paplūdimiuose, laivuose. Džiunglėse miegojimas hamakuose apsaugo nuo drėgno paviršiaus, skruzdžių, vabzdžių, kitų gyvūnų įkandimų, dėl laisvesnio oro cirkuliavimo mažiau perkaistama.

Nors yra šaltinių, kad hamakus buvo sukonstravę senovės graikai, tačiau plačiausiai paplitę jie buvo tarp Amerikos indėnų (Amazonijoje, Karibuose). Pavadinimas kilo iš Haičio tainų žodžio *hamac*, reiškiančio žuvų tinklą. Gaminti daugiausia iš svietenijos pluošto. Į Europą hamakus atgabeno Kristupas Kolumbas. Palaipsniui jie paplito po Senąjį pasaulį. Jiems gaminti naudotas labiau paplitęs sizalio pluoštas.

* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Hamakas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Papua Naujoji Gvinėja
Koordinatės: 9°0′ p. pl. 145°0′ r. ilg.﻿ / ﻿9.000°š. pl. 145.000°r. ilg.﻿ / 9.000; 145.000
**Papua įlanka** (angl. *Gulf of Papua*) – Ramiojo vandenyno (Koralų jūros) įlanka prie pietrytinių Naujosios Gvinėjos salos krantų. Ilgis 150 km, plotis ties išėjimu 330 km. Gylis iki 969 m. Pagrindinis pakrantės miestas – Kerema.

Pakrantėje įlanka sekli, šalia krantų gausu koralų rifų. Įteka keletas didžiausių Naujosios Gvinėjos upių – Flajus, Kikoris, Puraris, Turama. Vakarinės pakrantės pelkėtos, apaugusios mangrovėmis, rytinė dalis – plokščia ir smėlėta. Centrinėje ir rytinėje dalyje toliau nuo pakrantės prasideda Pietinis kalnynas, kraštovaizdis pelkėtas, apaugęs tankiu tropikų mišku. Sausasis sezonas prasideda spalį ir tęsiasi iki vasario, po kurio prasideda drėgnasis sezonas.

Pietine įlankos riba laikoma linija nuo pietvakarinio Flajaus upės deltos kampo vakaruose iki Saklingo kyšulio už 355 km į rytus, 70 km į pietvakarius nuo Port Morsbio. Įlankos plotas sudaro apie 35 tūkst. kv.km. Papua įlankos gyvenvietės yra dažniausiai pakrantėje ar pakrantės mangrovių miškuose esantys kaimai, tačiau yra ir keletas svarbių regioninių centrų (Kikoris, Baimuru, Ihu, Kerema ir Malalaua). Šiose miesto tipo gyvenvietėse teikiamos sveikatos apsaugos paslaugos, yra mokyklos ir prekybiniai sandėliai. Dėl šiose gyvenvietėse teikiamų paslaugų, jų gyventojų etninė sudėtis yra mišri. Įlankos provincijos, kuri apima didžiąją dalį Papua įlankos pakrantės, administracinis centras yra Kerema.

Nuo XX a. šeštojo dešimtmečio Papua įlankos pakrantės gyventojai, ieškodami darbo, migruoja į Papua Naujosios Gvinėjos sostinę Port Morsbį. Dėl to Port Morsbyje yra didelė Papua įlankos pakrantės gyventojų bendruomenė. Įlankos pakrantės pasiekiamos regioninių avialinijų skrydžių. Gyvenvietes aplink Malaluą su Port Morsbiu jungia kelias. Negrįstas kelias jungia Keremą su Malalua, tačiau dažnai būna išplaunamas. Nepasaint šios infrastruktūros pagrindinės keliavimo priemonės išlieka kanojos su pakabinamais varikliais.

Pakrantės gyventojai daugiausia verčiasi žvejyba ir medžiokle, kai kuriose vietose taip pat ir žemdirbyste ir gyvulininkyste. Bendruomenės rytinėje įlankos dalyje (Toaripi ir Elema), kuriose dirva yra aukščiau, augina didelius daržus.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

1589 m. Genujos dopija. Svoris 6,62 g
**Dopija** (it. *doppia*, iš it. *doppio* 'dvigubas') – Italijos aukso moneta, kurios vertė buvo lygi dviejų standartinių monetų vertei, pvz. dviem dukatams ar dviem skudams.

Pirmas dopijas kaip dvigubus dukatus ėmė kaldinti Milane valdant Galeazui Marijai Sforcai. Šios dopijos buvo kalamos iš gryno aukso, svėrė 609 g. Vienoje pusėje buvo Sforcos portretas, kitoje – Sforcos šalmas.

Dopija kaip 2 skudų moneta buvo leidžiama Genujos, Venecijos, Mantujos, taip pat popiežiaus valdomų Romos ir Bolonės monetų sistemose.

XVIII ir XIX a. dopijos, kaldintos įvairiose Italijos valstybėse, skyrėsi tiek svoriu, tiek aukso grynumu. 1861 m. Savojos dopija buvo prilyginta 28,45, Parmos – 21,92, Romos – 17,07 Italijos liros.

Ispaniška dopija
----------------

Apie 1500 m. Italijoje pasirodė ispaniškas dvigubas eskudas (svoris 6,7 g, turėjo 6,18 g aukso), kuris ėmė išstumti geriausius itališkus dvigubus dukatus. Šis dvigubas eskudas irgi buvo vadinamas *dopija*.

* 1594 m. Milano dopija (dvigubas dukatas). Skersmuo 27 mm, 6,60 g.1594 m. Milano dopija (dvigubas dukatas). Skersmuo 27 mm, 6,60 g.
* 1621 m. Genujos dopija. Svoris 6,63 g.1621 m. Genujos dopija. Svoris 6,63 g.
* 1817 m. Popiežiaus valstybės dopija. Svoris 5,45 g.1817 m. Popiežiaus valstybės dopija. Svoris 5,45 g.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dopija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |