recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Šis straipsnis apie 1995 m. įkurtą futbolo klubą. Apie nuo 2004 m. iki 2016 m. gyvavusį futbolo klubą skaitykite straipsnyje FC Šiauliai.*

|  |
| --- |
| **FKK „Šiauliai"  1995 — 2003** |
|  |
| **Pavadinimas** | Šiaulių futbolo ir krepšinio klubas „Šiauliai" |
| **Įkurtas** | 1995 m. |
| **Iširo** | 2003 m. |
| **Stadionas** | Purienų stadionas, Šiauliai |
| **Vietų sk.** | 200 |
| **Vadovas**  (paskutinis) | Nežinomas |
| **Vyr. treneris**  (paskutinis) | Nežinomas |
| **Lyga** | Nedalyvauja |
|  |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Šiaulių futbolo ir krepšinio klubas „Šiauliai"** (arba ***FKK Šiauliai***) – buvusi Lietuvos futbolo komanda iš Šiaulių.

Istorija
--------

Futbolo komanda buvo suburta 1995 m. prie Šiaulių krepšinio klubo.

Tuo metu buvo **Šiaulių futbolo ir krepšinio klubas „Šiauliai"**. Krepšinio komanda Šiauliai nuolatos dalyvavo LKL pirmenybėse ir eilę metų buvo viena iš stipriausių krepšinio komandų Lietuvoje. Tuo tarpu FKK „Šiaulių" futbolo komanda žaidė žemesniuosiuose divizionuose (trečioje pakopoje). 

Lemtingais tapo 2003 m. kai po nesėkmingo A lygos sezono apie bankrotą paskelbė FK Sakalas Šiauliai (2001).

Galiausiai, buvo nuspręsta, kad reikia sukurti atskirą futbolo klubą, o nebūti FKK Šiauliai dalimi. 

2004 m. pradžioje buvo įkurta VšĮ „Šiaulių futbolo klubas" (kitaip FK Šiauliai), o **FKK Šiauliai** darinys likviduotas. Liko atskiras krepšinio klubas, o futbolo komanda išformuota.

Emblema
-------

* FKK „Šiauliai" emblema FKK „Šiauliai" emblema

Sezonai
-------

* Žaidė regioninėse pirmenybėse. (Nemaišyti su 2004 m. įkurtu FC Šiauliai.)

<...>

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Abraham Zacuto
**Abrahamas Zakutas** (heb. *אברהם זכות*, port. *Abraão ben Samuel Zacuto*) (1452 m. rugpjūčio 12 d. – apie 1515 m.) Pirėnų žydų astronomas, astrologas, matematikas ir istorikas, kuris XV a. buvo karališkuoju karaliaus Jono II astronomu. Mėnulio krateris Zagut yra pavadintas astronomo garbei.

Biografija
----------

Zakutas gimė 1452 m. Ispanijos Salamankos mieste. Jis studijavo ir dėstė astronomiją miesto universitete. Taip pat astronomiją Zakutas dėstė ir Saragosos bei Kartachenos universitetuose.

Didžiausias Zakuto darbas buvo knyga  *Ha-ḥibbur ha-gadol* (Didžioji knyga), kurioje mokslininkas išdėsto, kaip praktiškai naudotis geografine platuma ir tiksliau nustatyti savo buvimo vietą jūroje. Šią knygą Zakutas rašė nuo 1470 iki 1478 m. Knygoje buvo 65 detalios astronominės lentelės, kurių bazė nustatyta 1473 m. o dangaus dienovidinis Salamankoje, nurodančios Saulės, Mėnulio ir penkių planetų padėtis.
**Jani Urdinov**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Јани Урдинов |
| Gimimo data | 1991 m. kovo 28 d. (32 metai) |
| Gimimo vieta | Mechelenas, Belgija |
| Ūgis | 1,74 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | AÉK Lárnaka |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Jaunimo klubai |
|  | KV MechelenPSV EindhovenRoda JC |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2009–2011201120122012 | Roda JCFK RabotničkiFK EkranasAÉK Lárnaka | 00 (0)08 (0)25 (1)0? 0(?) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2012– | Šiaurės Makedonija Šiaurės Makedonija | 02 0(0) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2012. |

**Janis Urdinovas** (*Јани Урдинов*; g. 1991 m. kovo 28 d.) – Makedonijos futbolininkas, krašto gynėjas.

Karjera
-------

Gimė makedonų šeimoje Belgijoje, treniravosi Belgijos ir Nyderlandų futbolo klubų jaunimo ugdymo sistemose. 

Buvo įtrauktas į „Roda JC" klubo pagrindinę komandą, bet praktiškai nežaidė. 

2011 m. išvyko į Makedoniją, o 2012 m. pradžioje persikėlė į Lietuvą, atstovavo Panevėžio „Ekranui".

Vėliau – Kipro „AÉK Lárnaka" klubo žaidėjas.

Rinktinės
---------

Janis Urdinovas žaidė Makedonijos U-21 rinktinėje. 

2012 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, draugiškose varžybose prieš Portugaliją.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jani Urdinov profilis svetainėje National-Football-Teams.com

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* national-football-teams.com
**Javier Zanetti**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Javier Adelmar Zanetti |
| Gimimo data | 1973 m. rugpjūčio 10 d. (50 metų) |
| Gimimo vieta | Buenos Airės, Argentina |
| Ūgis | 178 cm |
| Pravardė | *Il Capitano**Il Trattore* *Pupi* |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Numeris** | 4 |
| **Pozicija** | saugas, gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1992-19931993-19951995-2014 | Talleres (RE)  Banfield Internazionale | 17 (1) 66 (4)  615 (12) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1994-2011 | Argentina Argentina | 143 (4) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2011.
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Chavjeras Sanetis** (isp. *Javier Adelmar Zanetti*; g. 1973 m. rugpjūčio 10 d.) – garsus Argentinos futbolininkas, ilgametis Italijos *Internazionale* klubo gynėjas, dabar – šio klubo sporto direktorius.

Karjera
-------

Karjerą pradėjo nedideliame Buenos Airių priemiesčio Remedios de Eskalados klube *Club Atlético Talleres de Remedios de Escalada* kartu su broliu Sergio. Netrukus persikėlė į pajėgesnį Banfield klubą. Čia netrukus išgarsėjo savo žaidimu. Nors į J. Zanetti pretendavo Argentinos gigantai *Boca Juniors* ir *River Plate*, jis pasirinko legionieriaus karjerą Italijos *Internazionale*. Žaidėjas greitai įsitvirtino pagrindinėje sudėtyje ir tapo vienu svarbiausių klubo gynėju. 1995–1999 m. buvo klubo kapitonu. Su komanda iškovojo daug titulų. Javier Zanetti turi sutartį su Internazionale iki 2010 m. ir yra vienas iš ilgiausiai žaidžiančių klubo žaidėjų.

Į Argentinos rinktinę J. Zanetti priimtas 1994 m. Greitai tapo svarbiu komandos žaidėju, su ja dalyvavo pasaulio ir žemyno čempionatuose, buvo kapitonu. J. Zanetti su rinktine dalyvavo 1998 m. ir 2002 m. pasaulio čempionatuose, 2005 m. Konfederacijų taurėje, 1996 m. vasaros olimpiadoje. Rinktinės treneriu tapus José Pekerman, Zanetti netikėtai buvo nebekviečiamas dalyvauti 2006 m. pasaulio čempionate. Į rinktinės trenerius grįžus Alfio Basile, Zanetti pakviestas dalyvauti 2007 m. Copa America čempionate.

Laimėjimai
----------

* UEFA Čempionų lyga: 2010
* UEFA taurė: 1998
* Coppa Italia: 2005, 2006, 2010
* Italijos Supertaurė: 2005, 2006, 2008
* Serie A: 2005–2006, 2006–2007, 2008–2009, 2009–2010
* Internazionale geriausias metų žaidėjas 1996

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Prancūzija 1998 | ketvirtfinalis | 5 | 1 | 0 | 0 | 0 |
| Korėja-Japonija 2002 | I etapas | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Urugvajus 1995 | ketvirtfinalis | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Paragvajus 1999 | ketvirtfinalis | 3 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| Peru 2004 | 2 vieta | 6 | 0 | 1 | 0 | 0 |
| Venesuela 2007 | 2 vieta | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Argentina 2011 | ketvirtfinalis | 4 | 0 | 1 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Javier Zanetti profilis svetainėje National-Football-Teams.com
**Gimbutas** – lietuviška pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: **Gimbutienė** (ištekėjusi moteris) ir **Gimbutaitė** (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

Gimbutas
* Jurgis Gimbutas – architektas, spaudos ir visuomenės veikėjas;

Gimbutienė
Elena Gimbutienė – agronomė, genetikė;

* Marija Gimbutienė (Gimbutas) – archeologė, antropologė.

Pavardė, gausiau užrašyta Žemaitijoje (Varniai, Kelmė, Alsėdžiai, Papilė). Žinoma įvairiomis formomis – *Gémbuta, Gémbūta, Gémbutas, Gimbùtis, Gimbū̃tis*. Tai archajiškas dviskiemenis baltiškas asmenvardis – pirmasis sandas *gim- (gem-)* greičiausiai yra iš *gin-* (< *gi̇̀nti* „atremti puolimą, užstoti…"), o antrasis siejamas su liet. *bū́ti, būti̇̀s, bùtas*, prūs. *būton* „būti" ir pan.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvių pavardžių žodynas*, (ats. red. A. Vanagas, autoriai A. Vanagas, V. Maciejauskienė, M. Razmukaitė). Vilnius: Mokslas, 1985, T. 1; 1989, T. 2.



|  |  |
| --- | --- |
|  | *Šis straipsnis yra **nuorodinis**, vardijantis žmones, turinčius pavardę **Gimbutas**. Jei čia patekote per konkretaus žmogaus nuorodą iš straipsnio, labai prašome, jei galite, pakeisti nuorodą, kad rodytų į konkretų puslapį. Jei šiame sąraše nėra atitinkamo konkretaus žmogaus, papildykite šį sąrašą.* |
Greifenbergerio santechnikos dirbinių gamykla| Komercinis pavadinimas | Greifenbergerio santechnikos dirbinių gamykla |
| Įkurta | 1879 m. |
| Centrinė būstinė | Kaunas, Lietuva |
| Paslaugos | santechnika |

**Greifenbergerio santechnikos dirbinių gamykla** – buvusi Lietuvos įmonė, gaminusi santechnikos įrenginius.

Istorija
--------

1879 m. vokiečių pramonininkas V. Šmidtas Kaune, Šančiuose pradėjo statyti vielos, vinių bei geležies dirbinių fabriką „Westfalia", kuris veliau tapo viena stambiausių metalo dirbinių gamykla – visoje Rusijos imperijoje (1913 m. joje dirbo 1300 darbininkų). 1922 m. fabriką nupirko broliai Jonas Vailokaitis ir Juozas Vailokaitis, kurie vėliau įkūrė „Metalo" įmonę. 1938 m. fabrikas-liejykla su 7,5 mln. Lt. kapitalu buvo didžiausia privati įmonė Lietuvoje. Sovietmečiu (nuo 1961 m.) čia veikė J. Greifenbergerio santechnikos įrenginių gamykla, gamintos kriauklės, vonios, radiatoriai ir kt. Gamykla pavadinta komunisto Juozo Greifenbergerio vardu. Sovietmečiu Šančių gyventojai fabriką vadino „Metalu". Pro fabriko kaminus verždavosi tiršti dūmai, nudažantys aplinkinius kvartalus ruda spalva. Valdžia žmonėms skirdavo nemokamą pieną kaip kompensaciją už sveikatos gadinimą. 1976 m. įmonėje dirbo 1000 darbuotojų. 

1991 metais tapo valstybine įmone „Metalas", o 1999 metais bankrutavo. Dabar čia įsikūrusios įvairios privačios įmonės.

Literatūra
----------

* Greifenbergerio santechnikos dirbinių gamykla. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, T. 4. – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. S. 201

Šaltiniai
---------

1. ↑  Istorija
**John Terry**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | John Terry |
| Gimimo data | 1980 m. gruodžio 7 d. (43 metai) |
| Gimimo vieta | Londonas, Anglija |
| Ūgis | 1,89 m |
| Svoris | 75 kg |
| Pravardė | *JT* |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Chelsea |
| **Numeris** | 26 |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Jaunimo klubai |
| iki 1998 | Chelsea |
| Profesionalūs klubai\* |
| nuo 19982000 | Chelsea→Nottingham Forest *(skol.)* | 373 (28)006 0(0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| nuo 2003 | Anglija Anglija | 0770(6) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2012 m.. |

**Džonas Džordžas Teris** (angl. *John George Terry*; g. 1980 m. gruodžio 7 d.) – anglų futbolininkas, Anglijos rinktinės gynėjas, Chelsea klubo komandos kapitonas.
2005 metais išrinktas geriausiu Anglijos žaidėju, 2005 metais – geriausiu UEFA Čempionų lygos gynėju. Chelsea klube 2005 ir 2006 metais tapo Premier lygos čempionu.

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2003 m. birželio 3 d. su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur aštuntfinalyje išrinktas geriausiu rungtynių žaidėju. 2006 tapo Anglijos rinktinės kapitonu, šias pareigas perėmęs iš Davido Beckhamo.

Džonas Teris gimė Barkinge, Rytų Londone, vėliau čia lankė Eastburio mokyklą. Chelsea klubas pastebėjo Džoną, kai jis žaidė sekmadieninės lygos komandoje Senrab F. C. Ši komanda išaugino daug žvaigždžių, kurių tarpe Premier lygoje žaidžiantys Bobby Zamora, Paulas Konchesky, Ledley Kingas ir Jlloydas Samuelas. Terry prisijungė prie Chelsea jaunimo komandos būdamas 14 m. žaisdamas jaunių bei atsarginėje komandose saugo pozicijoje. Netrukus jis pradėjo žaisti vidurio gynėju.

Laimėjimai
----------

Chelsea
* Premier League: 2004–05, 2005–06, 2009–10, 2014–15, 2016-17

* FA taurė: 2000, 2007, 2009, 2010, 2012 m.
* Anglijos futbolo lygos taurė: 2005, 2007 m.
* FA Community Shield: 2005, 2009 m.
* UEFA Čempionų lyga: 2012 m.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Vokietija 2006 | ketvirtfinalis | 3 | 0 | 1 | 0 | 0 |
| Pietų Afrika 2010 | aštuntfinalis | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Portugalija 2004 | ketvirtfinalis | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Lenkija-Ukraina 2012 | ketvirtfinalis | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Nuorodos
--------

1. ↑  John Terry profilis svetainėje National-Football-Teams.com


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: John Terry** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Kėdainių krašto televizija**| **Šalis** |  Lietuva |
| **Rodoma** | Kėdainiai |
| **Transliavimopradžia** | 1994 m. |
| **Transliavimopabaiga** | 2017 m. kovo 1 d. |

**Kėdainių krašto televizija** – 1994 metais įkurtas regioninis televizijos kanalas, transliavęs programą 60 km spinduliu aplink Kėdainių rajoną. 

Kėdainių krašto televizija kūrė informacines, kultūrines, švietėjiškas laidas („Krašto naujienos", „Kalbos rėtis", „Sveikatos injekcija", Žemdirbio metai", „Savaitė Kėdainiuose", „Atviras pokalbis", „Tarp keturių vėjų", „Sveikinimų koncertas"). Perduodamas laidas galėjo matyti Kėdainių ir Jonavos rajonų, Kauno miesto ir dalies Kauno, Raseinių, Ukmergės ir Panevėžio rajonų gyventojai.

Be savo autorinių laidų, „Kėdainių krašto televizija" retransliavo TV1 kanalo programą, kitose regioninėse televizijose sukurtas laidas. 

2017 m. kovo 1 d. televizija baigė savo transliacijas ir persikėlė į internetinį portalą www.rinkosaikste.lt, kur didelis dėmesys skiriamas vaizdo naujienoms.

Transliuotojas – UAB „Kėdainių krašto televizija".

Savininkas – UAB „Vikonda" (99,72 % akcijų).

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė[neveikianti nuoroda]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLietuvoje transliuojamos televizijos programos |
| --- |
|  |
| LRT | 
LRT televizija | LRT Plius | LRT Lituanica |
|  |
| Komercinės nacionalinės programos | 
LNK | TV6 | BTV | TV3 | Info TV | 2TV | TV1 | TV8 | Lietuvos ryto TV | Delfi TV |
|  |
| Regioninės programos | 
Dzūkijos TV | TV Aidas | TV medica | Pūkas-TV | Marijampolės TV | Roventos TV | Šiaulių TV | Ventos regioninė TV | Balticum TV | Balticum Auksinis |
|  |
| Pietryčių Lietuvos programos lenkų k. | 
TVP Info | TVP Historia 2 | TVP Kultura 2 | TVP Polonia | Nuta.TV | Power TV | TVP Wilno |

 |
| Valstybinis turizmo departamentas |
| --- |
|  |
|  |
| **Įkurta** |  |
| **Panaikinta** | {{{Panaikinta}}} |
| **Trumpinys** | VTD |
| **Tipas** | Lietuvos Respublikos valstybės įstaiga |
| **Anksčiau** |  |
| **Jurisdikcija** | Lietuvos Respublikos ūkio ministerija |
| **Buveinė** | Gedimino pr. 38Vilnius, Lietuva |
| **Metinis biudžetas** | {{{Metinis biudžetas}}} |
| **Vadovas** |  |
| **Pavaduotojas** | {{{Pavaduotojas}}} |
| **Darbuotojų** |  |
| **Narių skaičius** | {{{Narių skaičius}}} |
| **Biudžetas** | {{{Biudžetas}}} |
| **Aukštesnioji agentūra** | {{{Aukštesnioji}}} |
| **Svetainė** | tourism.lt/lt/ |
| 
Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Lietuvos Valstybinis turizmo departamentas prie Ūkio ministerijos (VTD prie ŪM)** – valstybės įstaiga, buvusi atsakinga už šalies turizmo plėtrą 1992–2018 m. Nuo 2019 m. jos funkcijas atlieka Keliauk Lietuvoje.

Istorija
--------

1992 m. buvo įkurta **Valstybinė turizmo tarnyba**. 1995 m. ši tarnyba reorganizuota į Valstybinį turizmo departamentą prie Valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministerijos. 2000 m. departamentas priskirtas prie Ūkio ministerijos. 2018 m. įstaiga buvo likviduota, o turizmo skatinimui buvo įkurta viešoji įstaiga „Lithuania Travel" („Keliauk Lietuvoje"). Kelionių organizatorių, kelionių pardavimo agentų, turizmo paslaugų rinkinių pardavėjų, apgyvendinimo paslaugų teikėjų priežiūros bei turistų interesų atstovavimo kelionių organizatoriaus nemokumo ar bankroto atvejais funkcijos perduotas Valstybinei vartotojų teisių apsaugos tarnybai.

2017 m. vasarį kilo skandalas dėl VTD reklaminės Lietuvos turizmo kampanijos „Lithuania. Real is beautiful" (*Lietuva. Tikra yra gražu*). Pagal pradinę kampanijos idėją, internete buvo naudojamos įvairios nuotraukos su kvietimu apsilankyti Lietuvoje. Kaip vėliau išaiškėjo, kai kuriose nuotraukose buvo ne Lietuvos, o kitų šalių vaizdai. Taip pat kai kuriuos nuotraukos buvo įsigyjamos interneto fotobankuose.

Išaiškėjus šiam faktui iš direktorės pareigų pasitraukė nuo 2014 m. gruodžio departamentui vadovavusi Jurgita Kazlauskienė. Taip pat buvo pakeista kampanijos pozicija ir nuo šiol naujoje platformoje žmonės kviečiami dovanoti savo darytas Lietuvos nuotraukas.

Skyriai
-------

VTD skirstytas į šiuos skyrius:

* Turizmo plėtros skyrius
* Vidaus administravimo skyrius
* Turizmo veiklos priežiūros skyrius

Vadovai
-------

* 
* 2014-2017 m. Jurgita Kazlauskienė
* 2017-2018 m. Indrė Trakimaitė-Šeškuvienė (laikinai ėjusi pareigas)

Nuorodos
--------

* VTD "Facebook" paskyra

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Dėl Valstybinio turizmo departamento prie Ūkio ministerijos likvidavimo". *2018 m. rugpjūčio 22 d. nutarimas Nr. 839*. Lietuvos Respublikos Vyriausybė. Nuoroda tikrinta 2024-03-08.
2. ↑
3. ↑  „Real is beautiful": Lietuvos turizmą už 140 tūkst. eurų reklamuoja nuotraukomis iš kitų šalių
4. ↑  „Real is beautiful": dėl skandalu virtusio projekto atsistatydina Turizmo departamento vadovė
5. ↑  Gelbstint „Real is beautiful": pristatyta nemokama Lietuvos nuotraukų bazė
6. ↑  Kontaktai
**Staniūnų miškas**, arba **Kaizerlingo miškas** – miškelis Panevėžio rajono savivaldybėje, Velžio seniūnijoje; Registrų centro duomenimis – Vyčių kaimo teritorijoje. Vakarinis miško pakraštys įsiterpia į Panevėžio miestą. Iš visų pusių apsuptas gyvenviečių: Panevėžio vakaruose, Dembavos šiaurėje, Vyčių rytuose, Staniūnų pietuose. Miškas valstybinis, priklauso Panevėžio miškų urėdijai, Paežerio girininkijai.

Populiari Panevėžiečių lankymosi vieta. Miške nutiesti vaikščiojimo takai, įrengtas memorialas nacių organizuotų žudynių aukoms atminti. Dalį miško užima sanitarinė zona su geriamojo vandens gręžiniais.

Istorija
--------

Iki XX a. trečiojo dešimtmečio pradžios miškas priklausė Staniūnų dvarui ir ją valdžiusiai vokiečių Kaizerlingų giminei. Per 1922 m. žemės reformą dalis dvaro žemės nusavinta, miškas atiteko Miškų ūkio departamentui. Tarpukariu buvo mėgiama panevėžiečių poilsio vieta.

1941 m. liepos 21 d. miške įvykdytos nacių valdžios organizuotos masinės žudynės: vokiečių kareiviai ir Panevėžio baltaraiščių būrys sušaudė ir užkasė 103 vyrus ir moteris – 70 žydų, 23 lietuvius, 9 rusus ir 1 lenką. Manoma, kad dauguma jų buvo sovietiniai aktyvistai ir komunistai. 1979 m. žudynių vietai paženklinti atidengtas memorialas. 1993 m. žudynių vieta, kapas ir skulptūrinis memorialas įtraukti į Kultūros vertybių registrą.

1945 m. gegužės 29 d. miškelyje sovietų represinių struktūrų darbuotojai žiauriai nužudė 13 ūkininkų.

Memorialas
----------

Memorialą sudaro 9 ąžuoliniai 5–8 m aukščio stogastulpiai (buvo 10, vienas neišliko) su skulptūriniais dekorais. Sukurtas keturiolikos liaudies meistrų, vadovaujamų Panevėžio vyriausiojo dailininko Vido Žigo, pagal tautodailininko Kazio Nemanio eskizus, atidengtas 1979 m. rugsėjo 1 d. 1984 m. pagal K. Nemanio projektą papildytas rodykle prie kelio, stogastulpiu prie vartų ir suolais. 2006 m. restauruotas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Staniūnų miškas*, Gamtos katalogas, Vilnius21. Nuoroda tikrinta 2024-02-03.
2. ↑  Ingrida Nagrockienė, *Kaizerlingo miške ūžia pjūklai*, Sekundė, 2020-02-29. Nuoroda tikrinta 2024-02-03.
3. ↑  Algirdas Jonušis, *Ką mena Kaizerlingo miškas ir Staniūnai*. Aviečių medis, p. 56. Nuoroda tikrinta 2024-03-08.
4. ↑  Ingrida Nagrockienė, *Šeimos atsiminimuose – Staniūnų dvaras*, Sekundė, 2021-12-05. Nuoroda tikrinta 2024-02-03.
5. ↑  Bronius Kviklys, *Mūsų Lietuva*, t. 2, p. 572. Bostonas, Lietuvių enciklopedijos leidykla, 1965.
6. 1 2  *Staniūnų (Kaizerlingo) memorialas*, Panevėžio kraštas virtualiai. Nuoroda tikrinta 2024-02-03.
7. 1 2  „Žudynių vieta, kapas ir skulptūrinis memorialas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2024-02-03.. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)
8. ↑  *Panevėžio miestas*, Lietuvos gyventojų genocido irrezistencijos tyrimo centras. Nuoroda tikrinta 2024-02-03.
**Juris Laizāns**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1979 m. sausio 6 d. (45 metai) |
| Gimimo vieta | Ryga, Latvija |
| Ūgis | 186 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Skonto FC |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1997-20002001-2005200520062007200820092009201020102011- | Skonto FCMaskvos CSKAFK Torpedo MoskvaFC RostovFK KubanJaroslavlio "Šinik"JFK Olimps RīgaFK VentspilsSkonto FCFC Salyut BelgorodSkonto FC | 81 (10)79 (5)9 (1)21 (1)24 (4)24 (1)10 (0)6 (1)11 (1)13 (1)9 (2) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 1998- | Latvija Latvija | 108 (14) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Juris Laizāns** (*Juris Laizanas*, g. 1979 m. sausio 6 d. Rygoje) – Latvijos rinktinės ir Skonto FC klubo saugas.

Latvijos rinktinėje Laizanas sužaidė 82 rungtynes ir įmušė 11 įvarčių. 2004 m. su Latvijos rinktine dalyvavo Europos čempionate Portugalijoje, o 2005 m. su Maskvos CSKA iškovojo UEFA taurę. 2002 m. Laizanas buvo pripažintas Geriausiu Latvijos metų futbolininku.

Karjera
-------

Savo futbolininko karjerą Laizanas pradėjo komandose „Beikas", „Daugava-Juniors" ir „FK Tukums", o jo pirmoji profesionali komanda buvo Skonto FC. Karjeros pradžioje Laizanas buvo kraštinis gynėjas, šioje pozicijoje ir debiutavo Latvijos rinktinėje būdamas 19 metų rungtynėse prieš Gruzijos rinktinę. 1999 m. Laizanas jau įsitvirtino Latvijos rinktinės pagrindinėje sudėtyje, taip pat tapo vienu iš Skonto FC lyderių. 2000 m. Skonto FC vyriausiasis treneris Aleksandras Starkovas Laizaną perkvalifikavo į centro saugą. Laizanas sužaidė tokį gerą sezoną, kad 2001 m. pradžioje jį už 2,5 milijonų JAV dolerių iš Skonto FC nupirko vienas iš stipriausių Rusijos klubų Maskvos CSKA. 2002 m. Laizanas CSKA sudėtyje tapo Rusijos vicečempionu ir Rusijos taurės laimėtoju. Latvijos rinktinėje Laizanas taip pat tapo vienu iš lyderių. Po 2003 m. iškovoto Rusijos čempiono titulo, Maskvos CSKA rimtai sustiprino savo sudėtį, dėl to Laizanui tapo vis sunkiau pakliūti į pagrindinę sudėtį. 2005 m. Laizanas tapo pirmuoju Latvijos futbolininku, gavusiu Europos klubų turnyrų taurę. Su CSKA triumfavo UEFA taurėje. 2005 m. viduryje Laizaną išsinuomojo kitas Rusijos Premjerlygos klubas Maskvos Torpedo, o 2006 m. – FC Rostov. 2007 m. sausį Juris Laizanas perėjo į kitą Premjerlygos klubą Krasnodaro FK Kuban.

Pasiekimai
----------

* Latvijos čempionas – 4 (1997–2000 m.)
* Latvijos taurės laimėtojas – 2 (1998, 2000 m.)
* Geriausias Latvijos metų futbolininkas – (2002 m.)
* Rusijos čempionas – (2004 m.)
* Rusijos taurės laimėtojas – (2005 m.)
* UEFA taurės laimėtojas – (2005 m.)

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Žemyno čempionatai** |
| Portugalija 2004 | I etapas | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Juris Laizāns profilis svetainėje National-Football-Teams.com
| **Kęstutis Bartkevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1961 m. kovo 2 d. (63 metai)Mažeikiai |
| Sutuoktinis (-ė) | Gražina |
| Vaikai | Justas, Tadas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Mažeikių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1993 m. Tėvynės sąjunga;
* 1999 m. Lietuvos liberalų sąjunga;
* 2002 m. Liberalų demokratų partija;
* 2006 m. Tvarka ir teisingumas.

 |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Vilniaus universitetas |

**Kęstutis Bartkevičius** (g. 1961 m. kovo 2 d. Mažeikiuose) – Lietuvos ir Mažeikių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1968–1976 m. mokėsi Mažeikių aštuonmetėje mokykloje, 1979 m. baigė Mažeikių 1-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą, ekonomistas.

1984–1986 m. darbininkas, 1986–1989 m. Mažeikių Statybos tresto Gamybinės teritorinės komplektavimo valdybos viršininko pavaduotojas, 1989–1990 m. viršininkas. 1990–1991 m. Mažeikių Statybos tresto valdytojo pavaduotojas, GTKV viršininkas. 1991–1993 m. Valstybinės gamybinės-komercinės įmonės „Varduva" komercijos direktorius, 1993–1999 m. ir 2002–2012 m. AB „Mažeikių Varduva" generalinis direktorius. 1999–2002 m. Klaipėdos Valstybinio jūrų uosto direkcijos direktorius.

1997–2000 m. ir 2003–2012 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys ir mero pavaduotojas. 2002–2007 m. ir 2011–2012 m. Mažeikių rajono savivaldybės mero pavaduotojas visuomeniniais pagrindais.

2012–2020 m. Seimo narys.

1993 m. Tėvynės sąjungos, 1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai), 2020 m. partijos „Laisvė ir teisingumas" narys. Nuo 2020 m. partijos „Laisvė ir teisingumas" pirmininko pavaduotojas.

Mažeikių Rotary klubo narys, Mažeikių verslininkų asociacijos prezidentas, Tarptautinių prekybos rūmų – Lietuva prezidiumo narys, Klaipėdos pramonininkų asociacijos narys. Sutuoktinė Gražina, vaikai Justas, Tadas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-24 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2017-12-30 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
Kai kurios paieškos sistemos pateikia suflerius įvedant tekstą į paieškos laukelį
**Internetinės paieškos sistema** – sistema, leidžianti ieškoti informacijos saityne. Pastaroji sistema veikia kompiuterinių programų (interneto robotai, „tinklalapių voriukai") pagrindu, kurios nuskaito visas internetu pasiekiamas rinkmenas ir įtraukia juos į internetinę rodyklę, atsižvelgdama į tam tikrus raktažodžius rinkmenose. Be to, kiekviena paieškos sistema naudoja savus, viešai neatskiedžiamus algoritmus sudarinėjant internetines rodykles. Kai kurie paieškos sistemų robotai paiso robots.txt (Vikipedijos robots.txt byla) nurodomų apribojimų.

Rinka
-----

2017 m. duomenimis „Google" yra populiariausia paieškos sistema tiek pasaulyje, tiek JAV ir Europoje, atsiriekusi 78 % rinkos dalį. „Bing" ir „Yahoo! Search" tenka atitinkamai 8 % ir 5 % pasaulinės rinkos dalies. Rusijoje itin populiari „Yandex" paieškos sistema, o Kinijoje viešpatauja „Baidu" paieškos sistema (ten JAV bendrovių paieškos sistemomis uždrausta naudotis). „Yahoo! Search" populiariausia Japonijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „What is a Search Engine? Webopedia Definition". *www.webopedia.com* (anglų). Nuoroda tikrinta 2017-06-11.
2. ↑  „Desktop Search Engine Market Share". NetMarketShare. Nuoroda tikrinta 30 December 2016.
| Čysta Būdos mūšis |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1863 m. vasario 2 d. |
| Vieta | Europa, Rusijos imperija, Lenkijos Kongreso karalystė, Marijampolės apskritis, Čysta Būda |
| Rezultatas | Rusijos kariuomenės pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
|  1863 m. sukilėliai |  Rusijos imperija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Karolis Jastržemskis | Dmitrijus Suchodolskis |
| Pajėgos |
| 130-200 | ~300 |
| Nuostoliai |
| ~30 | nežinoma |

**Čysta Būdos mūšis** – mūšis, įvykęs 1863 m. vasario 2 d. pirmosios 1863–1864 m. sukilimo kautynės su Lietuvos teritorijoje.

Priešistorė
-----------

Prasidėjus 1863–1864 m. sukilimui, 1863 m. sausio pradžioje Tautinės vyriausybės Augustavo vaivadijos komisaras Józefas Piotrowskis sukvietė organizatorius į prie Pilviškių esantį Antanavo dvarą, čia išsirinko vaivadijos karinį viršininką ir numatė savanorių susirinkimo vietą Vilkaviškyje.

Pirmas 130 sukilėlių savanorių būrys, vadovaujamas Marijampolės mokytojo Žukovskio, buvo prisaikdintas Čystos Būdos kaimo (Marijampolės apskr.). Netrukus vadovavimą jam perėmė dimisijos karininkas, Kirsnos palivarko savininkas Karolis Jastšembskis.

Mūšio eiga
----------

1863 m. vasario 2 d. nuo 130 iki 200, daugiausiai dalgiais ginkluotų sukilėlių būrys, mėgino užimti Vinčų geležinkelio stotį ir Šilakojo miške prie Čystos Būdos kaimo susikovė su sukilėlius malšinti pasiųstu Rusijos Imperijos Dvyliktojo husarų pulko eskadronu (pulko vadas generolas majoras Dmitrijus Suchodolskis).

Sukilėliams nepavyko užimti stoties, patyrę pralaimėjimą jie atsitraukė į miškus. Apie 30 sukilėlių ir būrio vadas žuvo.

Įamžinimas
----------

2013 m. prie Čysta Būdos kaimo, Sasnavos seniūnijos Šilakojo miške atidengtas paminklinis akmuo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pugačiauskas, Virgilijus, XIX a. Lietuvos karinių dalinių istorija,[neveikianti nuoroda] p.78
2. 1 2  Šauliai pagerbė 1863 metų sukilimo dalyvius Archyvuota kopija 2021-12-02 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
**Vilniaus „Reaktorius"**|  |
| **Pavadinimas** | Kūno kultūros ir sporto klubas „Reaktorius" |
| **Įkurtas** | 2006 m. |
| **Stadionas** | Vilnius |
| **Lyga** | SFL |
| **2013** | 7 vieta (A2 divizionas) |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Vilniaus „Reaktorius"** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus. Futbolo komanda dalyvauja SFL Ergo čempionate, „Carlsberg" taurėje, žiemos „Teamsport" turnyre 7×7, Senjorų turnyre, Dirbančiųjų sporto klubų sąjungos „Žalgiris" mažojo futbolo pirmenybėse. Kiekvieną rudenį klubo komandos atstovai vyksta į tarptautinį salės futbolo turnyrą Olandijoje. Klubas dalyvauja Vilniaus miesto savivaldybės organizuojamame kalėdiniame turnyre, Vilniaus apskrities futbolo federacijos taurės varžybose.

Istorija
--------

„Reaktoriaus" emblema
2006 m. gegužės 5 d. futbolo komanda pirmą kartą savo pavadinimu debiutavo Dirbančiųjų sporto klubų sąjungos „Žalgiris" mažojo futbolo turnyre. 2007 m. sausio 15 d. klubas priimtas į SFL lygą. Keletą kartų išvykoje žaidė draugiškas rungtynes su Utenis Utena, Spartakas Ukmergė komandomis.

### Pavadinimų kaita

* 2006 m. – *FK Reaktorius Vilnius*
* 2009 m. – *Reaktorius-A1 Securitas Vilnius*
* 2010 m. – *KKSC Reaktorius Vilnius*
* 2013 m. – *R-faktorius Vilnius*

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Lietuvos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2008–2009 m. | — | — | 1/128 f. |

### SFL varžybos

| Sezonas | Čempionatas |
| --- | --- |
| Lygmuo | Vieta
 |
| 2007 m. | C | 5
 |
| 2008 m. | C | 2
 |
| 2009 m. | B | 2
 |
| 2010 m. | B | 10
 |
| 2011 m. | B | 12
 |
| 2012 m. | A2 | 9
 |
| 2013 m. | A2 | 7 |

Nuorodos
--------

|  |
| --- |
| * Oficiali svetainė:
 |
| * Futbolinis.lt (statistika):
 |
| * Apskrities federacijos informacija: []
 |
| * KAFF informacija: []
 |
| * ŠAFF informacija: []
 |
| * VAFF informacija: []
 |
| * SFL informacija:
 |
| * UEFA informacija: []
 |
| * Futbolas.lt: []
 |
| * Foot.dk (archyvas): []
 |
| * Weltfussballarchiv.com: []
 |
| * Soccerway.com (naujausi rezultatai): []
 |
| * Neoficiali svetainė: []
 |
| * Gerbėjų svetainė: []
 |
**Kiprijonas Lukauskas** (*Lukauskis*, lenk. *Cyprion Łukawski*, 1757 m. Žemaitija – 1815 m. vasario mėn. Benica, dab. Minsko sritis) – Lietuvos rašytojas, pamokslininkas, misionierius, pranciškonas observantas.

Biografija
----------

Mokslus ėjo vienuolyne, nuo 1791 m. pranciškonas. 1782 m. įšventintas kunigu. 1788-1798 m. Troškūnų parapijos klebonas.

Kaip misionierius lankėsi Rytų kraštuose. Paliko rankraštinį pamokslų rinkinį „Pamokslas iš prisakymų Dievo apie pavinasčias gyvenimo krikščioniško" (1797 m. išl. 1996 m.). Kiti rankraštiniai veikalai (pamokslų ir katekizmo aiškinimų rinkinys „Karšto balso apaštališko atnaujinimo…" 1794 m. katekizmas „Duona dvasiška visiems krikščionims" 1795 m.) neišliko.

Jo pamokslai – unikalus XVIII a. lietuvių raštijos paminklas. Juose atsispindi Šviečiamajam amžiui būdingos idėjos, svarstomos socialinės, visuomenės sutvarkymo, luomų pareigų ir laisvių, žmogaus prigimties pažinimo problemos, yra valstiečių gyvenimo aktualijų. Akcentuojamas žmogaus visuomeniškumas, vadovavimasis prigimties dėsniais, žmogaus meilės principas plėtojamas per visuomeninius santykius. Pamokslai artimi doroviniams, juose aiškinami krikščioniško gyvenimo nurodymai bei doroviniai priesakai. Didelė reikšmė teikiama protui, svarstoma pažinimo problema, aiškinami psichologijos klausimai, žmogaus prigimties kintamumas ir pastovumas. Pamokslai parašyti aukštaičių šnekta, nežymiai paveikta žemaičių šnektos, individualizuotas jų stilius yra savita klasicistinio stiliaus atmaina, kurioje žymu barokinė pasaulėjauta ir jos raiškos būdai. Kiprijonas Lukauskas taip pat pasisakė už Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės, kaip atskiro socialinio ir politinio vieneto, skyrimą nuo Lenkijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kristina Mačiulytė. Kiprijono Lukausko (1757 – po 1798) biografijos mįslės. Senoji Lietuvos literatūra, 19 knyga, 2005 ISSN 1822-3656[neveikianti nuoroda] PDF
2. ↑  Mikas Vaicekauskas. *Kiprijonas Lukauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 674 psl.
3. ↑  Kiprijonas Lukauskas
| Salio jūros mūšis |
| --- |
| Priklauso: ATR-Švedijos karas (1600–1629) |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1609 m. kovo 23–24 d. |
| Vieta | Salacgryva, dab. Latvija |
| Rezultatas | ATR pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| Švedija Švedija |  ATR |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Joachim Friedrich Graf von Mansfeld zu Vorderort | Jonas Karolis Chodkevičius |
| Pajėgos |
| nežinoma | du (arba keturi) branderiai,du prekybiniai laivai,keletas barkų |
| Nuostoliai |
| sudegė ir nuskendo du karo laivai | be nuostolių |

**Salio jūros mūšis** – mūšis, vykęs 1609 m. kovo 23–24 d. Salacgryvos uoste, dab. Latvijos teritorijoje.

Priežastys
----------

Salacgryva buvo vienas iš atraminių Švedijos armijos tiekimo punktų kare dėl Infliantų. 

1609 m. vasario 28–kovo 2 d. Jonas Karolis Chodkevičius dabartinės Estijos pietvakarinėje dalyje sėkmingai atsiėmė Pernu, kur iš švedų perėmė du prekybinius laivus ir keletą mažesnių barkų (tristiebių burlaivių).

Mūšio eiga
----------

Palikęs 200 karių įgulą saugoti Pernu, LDK didysis etmonas iš užgrobtų laivų suformavo flotilę, kurią apginklavo Pernu tvirtovės patrankomis ir laivais pėstininkus išplukdė link Salacgryvos. Uosto prieigose buvo parengti du (kituose šaltiniuose – keturi) branderiai (padegamieji laivai).

Olandų branderiai padega britų flagmaną Solebay mūšyje 1672 m.
Kovo 23 d. naktį branderiai, pasinaudoję palankiu vėju nuo jūros, įplaukė į Salacgryvos įlanką. Juos vairavo etmono pasamdyti vietiniai Livonijos jūreiviai tiesiai į reide susispietusius švedų laivus, saugomus nieko nesitikinčios sargybos.

Tuo metu dreife laukė etmono sudarytos flotilės kariniai laivai ir barkai. Pirmieji turėjo pasitikti priešus ugnimi, o iš barkų etmono pėstininkai turėjo abordažu užgrobti bandančius prasiveržti priešo laivus. 

Du švedų karo laivai buvo sėkmingai padegti ir paskendo čia pat, o likę sugebėjo prasiveržti į jūrą.

Pasekmės
--------

Salacgryvos uosto ir tvirtovės atsargos, įskaitant ginklus, amuniciją ir proviziją, atiteko LDK didžiajam etmonui. Rygos miesto, iki kurio buvo likę dar apie 100 km, blokada buvo sėkmingai nutraukta. Nuostolių didysis etmonas nepatyrė.

Šis mūšis - pirmas dokumentuotas atvejis, kai Baltijos jūroje panaudoti branderiai.

Nuorodos
--------

* „Jūros Salaspilio" mūšis – pamiršta lietuvių laivyno pergalė
* Lietuvos karinio jūrų laivyno istorija ir Salacgryvos mūšis 1609 Archyvuota kopija 2016-03-06 iš Wayback Machine projekto.
* Salacgryvos jūriniam mūšiui – 400 metų Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Marija Žmuidzinavičienė (dail. Antanas Žmuidzinavičius, "Žmonos portretas", 1910 m.)
**Marija Žmuidzinavičienė-Putvinskaitė** (1876 m. rugsėjo 9 d. Šilo Pavėžupyje – 1959 m. gegužės 12 d. Kaune) – gydytoja stomatologė, visuomenės ir Lietuvos šaulių sąjungos veikėja.

1863 m. sukilėlių Rapolo Putvinskio ir grafaitės Idalijos Broel-Platerytės duktė, Vlado Putvinskio sesuo.

Biografija
----------

Mokėsi Mintaujos mergaičių gimnazijoje ir Vilniuje. Varšuvoje ir Paryžiaus Aukštojoje stomatologijos mokykloje studijavo odontologiją. Nuo 1907 m. pradžios turėjo stomatologijos kabinetą Vilniuje, o po Pirmojo pasaulinio karo iki mirties – Kaune. Įsteigus Lietuvos universitetą, kurį laiką dirbo Medicinos fakultete, odontologijos klinikoje. 1909 m. spalio 10 d. ištekėjo už dailininko Antano Žmuidzinavičiaus. Jiems gimė duktė, vėliau tapusi vertėja Giedrė Žmuidzinavičiūtė-Gučienė.

Besimokydama Vilniuje, gynė lietuviškas organizacijas nuo lenkų puolimų, talkininkavo broliui Vladui platinant slaptąją spaudą. 1905–1906 m. Paryžiuje išrinkta lietuvių draugijos „Lithuania" pirmininke. Nuo 1906 m. vasaros kartu su taip pat stomatologe Sofija Gimbutaite Vilniuje kėlė į viešumą lietuvių meno problemas. Nuo 1907 m. sausio 9 d. įvykusios Pirmosios lietuvių dailės parodos Vilniuje aktyviai dalyvavo rengiant visas parodas, globodavo į Vilnių atvykstančius dailininkus.

1907 m. dalyvavo Steigiamajame Lietuvių dailės draugijos susirinkime Vilniuje, buvo daugelio draugijos valdybų narė. Priklausė „Motinos ir vaiko" draugijai. Nuo 1930 m. dirbo Šaulių moterų centro organizacinėje komisijoje, buvo tarybos narė. Nuo 1933 m. Šaulių moterų centro pirmininkė, 1935–1936 m. Šaulių moterų vadė.
**Šiaulių televizorių gamykla** – įmonė Šiauliuose, Pramonės g. 15, veikusi nuo 1963 m. spalio 30 d. iki 1993 m. rugsėjo 8 d. Garsėjo gaminamais „Tauro" televizoriais. Prie gamyklos veikė „Tauro" futbolo komanda.

Istorija
--------

Įsteigta 1961 m. TSRS Ministrų tarybos nutarimu, vėliau priklausė gamybiniam susivienijimui „Banga", 1991–1993 m. Šiaulių valstybinė akcinė televizorių gamykla „Tauras". Prie gamyklos veikė 13-oji profesinė technikos mokykla, rengusi darbininkus ir techninį personalą gamyklai. Įmonėje leistas laikraštis „Žydrasis ekranas", veikė vyrų choras „Tauras", moterų choras, tautinių šokių, meno ir sporto kolektyvai. 1976 m. pastatyta Televizorių gamyklos sporto salė, dab. sporto rūmai „Šiauliai", vėliau – gamyklos poliklinika.

Iš pradžių gamykla surinkinėjo Maskvos televizorių gamyklos Temp-2 mazgus, vėliau joje sukurtus 43 cm įstrižainės OIRT standarto televizorius „Dubysa", kurie, pastačius gamyklos korpusą Girulių g. pervadinti „Temp-6". Nuo 1966 m. gamintas juodai-balto vaizdo 12 kanalų televizorius „Tauras" mediniu korpusu su Panevėžio gamyklos „Ekranas" 59 cm įstrižainės kineskopais (dizaineris Viktoras Kunickas). Nuo 1970 m. gamintas „Tauras 202", nuo 1972 m. – 61 cm įstrižainės „Tauras 204", nuo 1978 m. – 61 cm įstrižainės spalvotas lempinis televizorius „Tauras 714-1", 1982–1986 m. – „Tauras 736D", turėjęs 12 VHF kanalų ir 21-45 UHF kanalus. 1986 m. sukonstruotas ir nuo 1986 m. gamintas 61 cm įstrižainės spalvotas „Tauras C-257D" su puslaidininkinėmis–integralinėmis schemomis, 1987 m. – 42 cm įstrižainės „Šilelis C-530D" su japoniškais „Toshiba" kineskopais, 1987–1989 m. 61 cm įstrižainės „Tauras C-276D", 1989 m. – 51 cm įstrižainės „Tauras 51TC-311DI", 1992 m. – „Tauras 51TS-402D". Daugumą televizorių konstrukcijų nuo 1968 m. sukūrė gamyklos konstravimo biuras ir jo pagrindu 1978 m. įkurtas Televizijos institutas.

Be to, 1970 m. Šiaulių televizorių gamykloje pradėta gaminti televizijos studijinę aparatūrą ir kilnojamąsias televizijos stotis. Gamykla tapo vedančiąja šios aparatūros kūrėja ir gamintoja buvusioje TSRS. Ši aparatūra buvo moderni, kokybiška, gerai vertinama ir kitose pasaulio šalyse. Rengiantis Maskvos olimpinėms žaidynėms Šiaulių televizorių gamykla kartu su Kauno radijo gamykla pagamino beveik visą televizijos techniką. 1988 m. įkurta gamyklos televizijos studija, kurios pagrindu 1991 m. liepos 29 d. įsteigta ir 1992 m. kovo 19 d. pirmą laidą žiūrovams parodė „Šiaulių televizija".

Lietuvai paskelbus nepriklausomybę nutrūko komplektuojančių detalių tiekimas iš TSRS. Įmonei bankrutavus jos cechų pagrindu įsteigta 12 privačių įmonių. Televizorių gamybą nuo 1994 m. iki 2015 m. tęsė UAB „Šiaulių tauro televizoriai".

Direktoriai
-----------

* 1962 m. kovo 26 d. – 1985 m. Povilas Morkūnas,
* 1985–1992 m. Vytautas Juškus

Šaltiniai
---------

1. ↑  Radio Catalog for the radio manufacturer Tauras, Šiaulių televizorių gamykla; Šiauliai  Archyvuota kopija 2022-08-10 iš Wayback Machine projekto.
**FC Turbotransfers**|  |
| **Pavadinimas** | FC Turbotransfers Vilnius |
| **Įkurtas** | 2017 m. |
| **Arena** | Vilniaus kolegijos sporto salė |
| **Vyr. treneris** | Marijus Rimas |
| **Lyga** | Optibet Futsal A lyga |
|  |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**FC Turbotransfers** – Lietuvos futsalo klubas iš Vilniaus.

Istorija
--------

Klubas atsirado 2017 m. po to kai 2016 m. iširo FK Lokomotyvas Radviliškis. Klubo salės futbolo komanda persikėlė į Vilnių, ir įkūrė FC Turbotransfers.

Taip pat minima, kad klubo ištakos susijusios su „Penalty.lt" komanda, praeityje žaidusia futsal A lygoje.

Su klubu yra susijusi UAB TT Express, valdanti turbotransfers.com svetainę.

Prieš pat 2023-2024 m. sezono pradžią, dėl „organizacinių kliūčių" klubas pasitraukė iš Futsal A lygos. Jo vietą, išimties tvarka, užėmė pernai paskutiniąją vietą užėmę Širvintos-VGTU Vilkai.

Sezonai
-------

### Salės futbolo varžybos

| Sezonas | Lygmuo | Vieta reg. | Vieta atkr. | Futsal taurė |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017–2018 m. | Futsal A lyga | 5 | - |  ? |
| 2018–2019 m. | Futsal A lyga | 4 | 4 |  ? |
| 2019–2020 m. | Futsal A lyga | 7 | 5-8 | II etapas |
| 2020–2021 m. | Futsal A lyga | 9 | - | 1/2 f. |
| 2021–2022 m. | Futsal A lyga | 8 | 5-8 | 1/2 f. |
| 2022–2023 m. | Futsal A lyga | 8 | 5-8 | 1/4 f. |

Sudėtis
-------

*Atnaujinta: 2023 m. vasario 10 d.*

Vartininkai
Audrius Dilys *kapitonas*
Edgaras Noreika
Gynėjai
Arnas Levonauskas
Aivaras Meškinis
Saugai
Tomas Bielickas
Tomaš Gulbicki
Vytautas Lukša
Puolėjai
Andrius Kaulinis ⭐
Armantas Žigas
Žaidėjai
Patryk Jurevič
Povilas Katinas
Roman Lenskyi
Marijus Rimas
Martynas Rumkis
Marius Šalkauskas
Ignas Šapola
Matas Siaurusevičius ✰ *perėjo į Kauno Žalgirį*
Jokūbas Višinskas
⭐–Lietuvos vyrų salės futbolo rinktinę atstovavę žaidėjai

✰–Lietuvos vaikinų iki 19 m. salės futbolo rinktinę atstovavę žaidėjai

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Nuorodos
--------

* Klubo Facebook paskyra

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLietuvos salės futbolo varžybos |
| --- |
|  |
| Salės futbolas Lietuvoje · Lietuvos salės futbolo klubai · Lietuvos vyrų salės futbolo rinktinė |
|  |
| Sezonai | 
1999-2000 · 2000-2001 · 2001-2002 · 2002-2003 · 2003-2004 · 2004-2005 · 2005-2006 · 2006-2007 · 2007-2008 · **2008–2009** · **2009–2010**  · **2010–2011** · **2011–2012** · **2012–2013** · **2013–2014** · **2014–2015** · **2015–2016** · **2016–2017** · **2017–2018** · **2018–2019** · **2019–2020** · **2020–2021** · **2021–2022** · **2022–2023** · **2023–2024** |

 |
Buivėnų kapinynas 
**Buivėnų kapinynas (vad. Milžinų kapais)** – XVI–XVII a. kapinynas Buivėnų kaime (Noriūnų seniūnija, Kupiškio rajonas).

Tyrimai
-------

Kapinyno žvalgomieji archeologiniai tyrimai atlikti 1983 metais (vadovas Povilas Tebelškis), kurių tikslas – patikrinti kapinyno išlikimo laipsnį, nustatyti jo teritoriją ir laikotarpį. Darbų metu ištirti 3 plotai (64 m²), kurių metu aptikta 13 apardytų kapų, iš jų identifikuoti 6 vyrų (35–55 metų amžiaus) ir 2 moterų (30–55 metų amžiaus) kapai (1, 2 pav.) Surinkti 48 radiniai. Daugiausia rasta 36 vienetai (Aleksandro Jogailaičio, Žygimanto Senojo, Žygimanto Augusto denarai ir dvidenariai, Stepono Batoro) monetų. Taip pat rastos 3 retos lietuviškos monetos – jų averse – Vytis, reverse – Gedimino stulpai. Lietuviškų monetų svoris – 0,099 g, 0,122 g, ir 0,126 g.

Antra radinių grupė – peiliai, kurių surasta 5 vienetai (4 kriauniniai ir 1 įtveriamasis). Kiti radiniai – žalvarinė sagtelė, žalvarinis žiedas, kaulinis adiklis, cilindro formos alavinis verpstukas.

Kasinėjimai parodė, jog kapinynas užima nedidelį plotą iškyšulio rytinėje dalyje, nes kitose tirtose vietose radinių nerasta.

Paminklo apsauga
----------------

1973 m. įtrauktas į Lietuvos kultūros paminklų sąrašą. 1992 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 6291 Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto.). 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu. 2005 m. pripažintas valstybės saugomu. 2018 m. įtrauktas į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.

Lokalizacija
------------

Kapinynas yra Noriūnų sen. Kupiškio r. Buivėnų kaimo rytiniame pakraštyje, apie 100 metrų į V nuo vieškelio Kupiškis – Palėvenė, Lėvens upės slėnio dešiniajame šlaite, maždaug 13 metrų aukščio iškyšulyje.

Šaltiniai
---------

* Vidmantas Jankauskas, Kupiškėnų enciklopedija, I t. Vilnius, 2013, ISBN 978-609-447-115-5, 230 psl.
* Povilas Tebelškis, Buivėnų kapinyno 1983 m. žvalgomųjų archeologinių tyrimų ataskaita, KPC archyvas, Vilnius.
* Valstybinės archeologijos komisijos medžiaga, Buivėnų km. Kupiškio vals. Panevėžio aps. byla: 22, psl.: 85-92.
* Kupiškio etnografijos muziejaus archyvo fondas.

Išnašos
-------

1. ↑  „Dėl nekilnojamųjų kultūros vertybių paskelbimo kultūros paminklais". *1998 m. gegužės 19 d. nutarimas Nr. 612*. Lietuvos Respublikos Vyriausybė. Nuoroda tikrinta 2024-03-09.
2. ↑
3. ↑  „Dėl Kupiškio rajono savivaldybės lankytinų vietų sąrašo patvirtinimo". *2018 m. birželio 28 d. sprendimas Nr. TS-170*. Kupiškio rajono savivaldybės taryba. Nuoroda tikrinta 2024-03-09.
Koordinatės: 55°07′02″š. pl. 22°15′36″r. ilg.﻿ / ﻿55.1172°š. pl. 22.2599°r. ilg.﻿ / 55.1172; 22.2599

|  |
| --- |
| **Žukų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Žukų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Žukų pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Klaipėdos g. 7, Žukai |
| **Direktorius(-ė)** | Alma Povilaitienė |
| **Mokinių skaičius** | 61 |
| **Įkūrimo data** | XIX a. 1-oji pusė |
| **Uždarymo data** | 2008 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 10 |

**Pagėgių savivaldybės Žukų pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pagėgių savivaldybėje, Žukuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290695870. Steigėjas Pagėgių savivaldybės taryba.

Prie pat kelio į Tauragę, šalia naujojo mokyklos pastato, yra senosios mokyklos raudonų plytų pastatas. Manoma, kad jis buvo pastatytas tuoj po 1833 m. kai tik buvo įsteigta pati mokykla.

Istorija
--------

Mokykla įkurta XIX a. 1-ojoje pusėje. 2008 m. rugsėjo 1 d. prijungta prie Vilkyškių vidurinės mokyklos.

Direktoriai
-----------

* Alma Povilaitienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pagėgių savivaldybės Žukų pagrindinė mokykla. Vz.lt (tikrinta 2022-05-04).
2. ↑  Voruta // Nr. 18 (636) 2007 m. rugsėjo 22 d. 2 psl.
3. ↑  „Dėl Pagėgių savivaldybės strateginio plėtros plano 2011-2021 metams patvirtinimo". *2011 m. kovo 24 d. sprendimas Nr. T-1020*. Pagėgių savivaldybės taryba. Nuoroda tikrinta 2024-03-09.