recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Sportas yra svarbi **Siera Leonės** visuomenės dalis, o futbolas yra populiariausia sporto šaka šalyje. Be futbolo šalyje dar populiarios šios sporto šakos: lengvoji atletika, kriketas, boksas ir krepšinis.

### Futbolas

Futbolas laikomas populiariausia sporto šaka šalyje. Siera Leonės nacionalinė futbolo rinktinė, valdoma Siera Leonės futbolo asociacijos, atstovauja savo šaliai įvairiose vietinėse ir tarptautinėse varžybose. Ši rinktinė plačiai žinoma Leonės žvaigždžių vardu. Nors rinktinė niekada nepateko į FIFA pasaulio čempionatą, tačiau du kartus (1994 ir 1996 m.) jiems teko dalyvauti Afrikos taurės varžybose. FIFA reitinge šalis užima 124-ąją vieta (2008 m. lapkričio duomenys).

### Krepšinis

Siera Leonės nacionalinė krepšinio komanda atstovauja šalį įvairiose vietinėse ir tarptautinėse krepšinio varžybose. FIBA nare šalis tapo 1991 m. o pasaulio rinktinių reitinge šalies ekipa užima 75-ąją vietą.

### Kriketas

Siera Leonės kriketo komanda atstovauja šalį įvairiose varžybose. Šalis 2002 m. tapo Tarptautinės kriketo tarybos nare. Debiutas tarptautinėse varžybose komandai buvo 2004 m. Afrikos čempionatas, kuriame Siera Leonės ekipa baigė paskutinėje 8-oje vietoje.

### Dalyvavimas Olimpinėse žaidynėse

Siera Leonės sportininkai dalyvavo visose vasaros Olimpinėse žaidynėse nuo 1968 m. (išskyrus 1972 ir 1976 m. Olimpiadas). Tiesa, šios šalies atletams dar nėra pavykę laimėti Olimpinio medalio. Nei vienas sportininkas iš Siera Leonės dar nėra dalyvavęs žiemos Olimpinėse žaidynėse.
| **Bronius Laurinavičius** |
| --- |
| Gimė | 1913 m. liepos 16 d.Gėliūnuose |
| Mirė | 1981 m. lapkričio 24 d. (68 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | kunigas, Lietuvos Helsinkio grupės narys |
|  |
| Alma mater | 1944 m. Vilniaus kunigų seminarija |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1998 m. rugpjūčio 21 d. Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro didysis kryžius |

**Bronius (Bronislovas) Laurinavičius** (1913 m. liepos 16 d. Gėliūnuose – 1981 m. lapkričio 24 d. Vilniuje) – kunigas, Lietuvos Helsinkio grupės narys.

Biografija
----------

1937 m. baigė Vilniaus gimnaziją.

Įstojo į Vilniaus kunigų seminariją, ją baigė ir 1944 m. birželio 4 d. buvo įšventintas į kunigus.

1944–1956 m. buvo vikaru Švenčionyse. 1945–1948 m. kunigavo Ceikiniuose. Ten dirbdamas sunkiomis pokario sąlygomis atnaujinimo ir praplėtė Ceikinių bažnyčią. 1948 m. buvo perkeltas į Kalesninkus, kur dirbo iki 1956 m. Jo rūpesčiu bažnyčioje buvo sudėtos naujos grindys, įtaisyti nauji suolai, visa bažnyčia išdažyta ir išdekoruota paveikslais. Įtaisyti nauji kryžiaus keliai, pastatyti visi 3 altoriai, įvestos lietuviškos pamaldos.

1956 m. buvo perkeltas į Švenčionėlius. Ėmėsi pabaigti statyti pradėtą Šv. Edvardo bažnyčią. Bažnyčia buvo užbaigta 1959 m. ir pašventinta.

1968 m. sovietinės valdžios įsakymu iškeliamas į Adutiškį. Adutiškio Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčioje sudėjo naujas grindis – parketą. Bažnyčią perdažė ir išpuošė dekoratyviniais paveikslais. Prie didžiojo altoriaus iš abiejų pusių padarė vitražus. Taip pat įtaisė naujus kryžiaus kelius, naujas vėliavas, šventoriuje – dekoratyvines vazas. Suorganizavo vaikų chorą. Bažnyčioje buvo įrengtas apšildymas.

1981 m. lapkričio 24 d. SSRS korumpuotų represinių jėgos struktūrų nužudytas Vilniuje, tai pridengiant tragišku nelaimingu eismo įvykiu Vilniuje, Kalvarijų ir Žalgirio g. sankryžoje.

1988 m. lapkričio 25 d. B. Laurinavičiaus palaikai buvo perkelti iš Adutiškio į Švenčionėlius, kaip jis pageidavo testamente.

Atminimo įamžinimas
-------------------

Paminklas kunigo B. Laurinavičiaus žūties vietoje Vilniuje (Dailininkas Antanas Kmieliauskas 2010 m.)
Lietuvos Respublikos Prezidento 1998 m. rugpjūčio 21 d. dekretu kun. Bronius Laurinavičius po mirties apdovanotas Vyčio Kryžiaus 2-ojo laipsnio ordinu (dabar – Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro didysis kryžius).

2000 m. didžiojo Krikščionybės jubiliejaus proga popiežius Jonas Paulius II kunigą Bronių Laurinavičių įtraukė į XX a. tikėjimo kankinių sąrašą, Bažnyčios martirologą.

2010 m. gruodžio 4 d. Vilniuje ties Kalvarijų ir Žalgirio gatvių kampu atidengtas ir pašventintas paminklas (skulptorius – prof. Antanas Kmieliauskas); įrengtas Broniaus Laurinavičiaus skveras.

Nuorodos
--------

* Bronislavas Laurinavičius, kunigas (1913-1962)
* Kunigas Bronius Laurinavičius
* Bronius Laurinavičius: kovojančio kunigo auka. Archyvuota kopija 2017-07-14 iš Wayback Machine projekto.
**Vytautas Vičiulis** (1951 m. spalio 16 d. Skuodo rajonas – 1989 m. kovo 3 d. Klaipėdoje) – Lietuvos restauratorius ir tautodailininkas, susideginęs dėl politinių priežasčių. Protestuodamas prieš sovietų įvykdytą Baltijos šalių okupaciją, apsipylė benzinu ir susidegino 1989 m. naktį iš kovo 2-osios į trečiąją prie Lenino paminklo Klaipėdoje. Sunkiai apdegęs, jis mirė ligoninėje kovo 3 d. 21 val. Ant jo kūno buvo rasta Lietuvos vėliavos likučių. Atsisveikinimo laiško ar testamento jis nepaliko.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Romas Kalanta

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Janauskaitė, Daiva (2009-02-28). „V.Vičiulis pristigo vilties". *Klaipėda*.
2. ↑  „Iškilūs Žemaitijos dailininkai profesionalai, tautodailininkai, menotyrininkai (sąvadas). II dalis". Žemaičių dailės muziejus. 2007-01-04. Suarchyvuotas originalas 2007-04-25. Nuoroda tikrinta 2009-07-13.
3. 1 2  Žiemytė, Ivona (2009-03-02). „Žmogus, kuriam laisvės troškimas sudegino širdį". *Vakarų ekspresas*. Nuoroda tikrinta 2021-05-14.
**Bronius Kalinauskas** (1908 m. liepos 4 d. Mergutrakis, Punsko valsčius – 2001 m. birželio 21 d. Vilnius) – Lietuvos kalbininkas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1930–1935 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo humanitarinius mokslus (baigė 1938 m.). 1963 m. filologijos mokslų kandidatas.

Mokytojavo Kybartų, Raseinių, Rokiškio gimnazijose, Telšių mokytojų seminarijoje, 1945–1946 m. jos direktorius. 1947–1950 m. dirbo Klaipėdos mokytojų institute, 1952–1953 m. Lietuvių kalbos ir literatūros institute Vilniuje. 1953–1985 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, 1954–1958 m. lietuvių kalbos ir literatūros fakulteto dekanas, 1966–1972 m. lietuvių kalbos katedros vedėjas; nuo 1966 m. docentas.

Mokslinė veikla
---------------

Skaitė sintaksės, kalbotyros įvado, akcentologijos, latvių k. frazeologijos kursus. Pirmasis lietuvių kalbotyroje aprašė lietuvių šnekamosios kalbos frazeologizmų semantinę ir gramatinę sandarą, pateikė jų klasifikaciją. Apibrėžė žodžių junginį kaip sintaksės objektą, domėjosi naujausiomis sintaksės teorijomis. Prisidėjo prie Lietuvių kalbos žodyno rengimo. Paskelbė mokslinių straipsnių frazeologijos, lietuvių k. sintaksės, kalbos kultūros klausimais.

Bibliografija
-------------

* Lietuvių kalbos žodžių junginių sintaksė, 1972 m.
* Lietuvių liaudies šnekamosios kalbos frazeologija, 1974 m.
* Sintaksės teorijos ir sakinio problemos dabartiniame lingvistikos raidos etape, 1980 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Sabaliauskas. *Bronius Kalinauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 816 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Veragvaso Santjagasisp. *Santiago de Veraguas* |
| --- |
| *Miesto katedra* |
|  |
| 

Veragvaso SantjagasVeragvaso Santjagas

8°06′20″ š. pl. 80°58′20″ v. ilg.﻿ / ﻿8.10556°š. pl. 80.97222°r. ilg.﻿ / 8.10556; 80.97222﻿ (Veragvaso Santjagas)Koordinatės: 8°06′20″ š. pl. 80°58′20″ v. ilg.﻿ / ﻿8.10556°š. pl. 80.97222°r. ilg.﻿ / 8.10556; 80.97222﻿ (Veragvaso Santjagas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Panamos vėliava Panama |
| **Provincija** | Veragvaso provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 50 877  |
| **Altitudė** | 101 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Veragvaso Santjagas |

**Veragvaso Santjagas** (isp. *Santiago de Veraguas*) arba tiesiog **Santjagas** – miestas vidurio Panamoje, lygumoje tarp Centrinės Kordiljeros ir Ramiojo vandenyno. Veragvaso provincijos administracinis centras. Pro miestą eina Panamerikos plentas, yra oro uostas.

Maisto, odos, tekstilės, keramikos pramonė. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (cukranendrės, ryžiai, bananai, kukurūzai, apelsinai). Vystomas turizmas (ypač ekoturizmas). Yra Apaštalo Šv. Jokūbo katedra, ligoninė, paštas, universiteto filialas, keletas viešbučių, du stadionai.

Istorija
--------

Gyvenvietė įkurta XVII a. Monticho ir Santa Fė gyventojų. Rašytiniuose šaltiniuose Santjagas minimas nuo 1621 m. Vėliau miestas tapo Veragvos provincijos (Naujoji Granada) sostine.
| **Bronius Klevinskas** |
| --- |
| Gimė | 1938 m. lapkričio 5 d. |
| Mirė | 2017 m. rugsėjo 6 d. (78 metai) |
|  |
| Veikla | žurnalistas, televizijos režisierius, filmų scenaristas |
|  |
| Alma mater | Lietuvos valstybinė konservatorija |

**Bronius Klevinskas** (1938 m. lapkričio 5 d. Marijampolėje – 2017 m. rugsėjo 6 d.) – Lietuvos televizijos režisierius, filmų scenaristas, žurnalistas.

Biografija
----------

1958 m. baigė Marijampolės 2-ąją vidurinę mokyklą, 1962 m. – Lietuvos valstybinės konservatorijos Teatrinį fakultetą ir įgijo dramos teatro aktoriaus kvalifikaciją.

1963 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos aktoriaus meistriškumo katedros dėstytojas, 1964 m. – Lietuvos televizijos pranešėjas. 1965–1970 m. TV programų vyriausiosios redakcijos režisierius, 1970–1974 m. – TV laidų vaikams ir jaunimui vyriausiosios redakcijos „Jaunystė" vyriausiasis režisierius, nuo 1974 m. – TV literatūros ir meno laidų vyriausiosios redakcijos vyriausiasis režisierius, Programų ruošimo kino juostoje vyriausiosios redakcijos („Telefilmas") vyriausias redaktorius. 1991 m. TV komercijos direktoriaus pavaduotojas. Nuo 1992 m. – Lietuvos televizijos Naujienų direktoriaus pavaduotojas.

Režisavo daug TV publicistinių ir meninių pastatyminių laidų, sukūrė scenarijų dokumentiniams filmams „Sėkmės formulė", „Estafetė", „Keltas", „Iš vienų rankų", TV apybraižoms „Mosėdis", „Anykščiai", „Širvintos", dviejų serijų meniniam filmui „Chameleonas".

Nuo 1962 m. Lietuvos teatro veikėjų sąjungos, nuo 1986 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 229-230 psl.
**Vytautas Čėsna** (1922 m. vasario 11 d. Bardauskų kaime, Vilkaviškio apsk. – 1945 m.  balandžio 29 d. Vokietijoje) – Lietuvos poetas.

Biografija
----------

Mokėsi Bardauskų pradinėje mokykloje ir Vilkaviškio gimnazijoje, patarojoje tuo metu savo kūrybinę veiklą pradėjo poetai Kazys Bradūnas ir Julija Švabaitė. V.Čėsna buvo aktyvus Ateitininkų organizacijos narys, savo eilėraščius spausdino katalikiškos krypties moksleivių žurnale „Ateities spinduliai". 1940 m. jo kūrybą Bernardas Brazdžionis įtraukė į perspektyvių jaunųjų Lietuvos poetų antologiją „Pirmieji žingsniai". Raudonajai armijai užėmus šalį, buvo trumpam suimtas. Poezijos kūrinius spausdino ir nacių okupacijos metais. 

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, artėjant frontui, traukėsi į Vakarus. Prie Stolpo vokiečių buvo priverstas kasti apkasus. Vėliau bėglius pavijo Raudonoji armija ir Vyt.Čėsna buvo mobilizuotas į ją. Žuvo maždaug 80 km į vakarus nuo Noibrandenburgo, palaidojimo vieta nežinoma.

Vytauto Čėsnos kūrybinis palikimas išblaškytas. Dalį iš giminių ir spaudos surinko rašytojas Justinas Sajauskas, dalis eilėraščių pateko pas Joną Juškaitį. Poetinių kūrinių rinktinę ruošiamasi paskelbti.

Šaltiniai
---------

* Bernardas Brazdžionis – Jonas Juškaitis (Laiškai 1982–2002 metais) // XXI amžius, 2012 m. rugpjūčio 24 d. Nr. 31 (2006)
* Bernardas Brazdžionis – Jonas Juškaitis (Laiškai 1982–2002 metais) // XXI amžius, 2012 m. rugsėjo 28 d. Nr. 36 (2011)
* Čėsna Vytautas // www.etnografija.vilkaviskis.lt[neveikianti nuoroda]
**Bronius Maigys** (g. 1937 m. Alnių k. Molėtų rajone) – lietuvių vandalas. 1985 m. Ermitaže apgadino Rembranto paveikslą „Danaja".

Biografija
----------

Baigė 4 klases.

7 metus prieš išpuolį Ermitaže niekur nedirbo, 2 metus gyveno neturėdamas registracijos, ko reikalavo tarybiniai įstatymai.

Išpuolis
--------

„Danaja"
1985 m. birželio 15 d. rytą atvyko į Ermitažą. Turėjo peilį, stiklainį sieros rūgšties, po kelnėmis buvo prisitvirtinęs savadarbių sprogmenų.

Rembranto paveikslų salėje perpjovė „Danają" saugojusį aptvarą (pagal kitą šaltinį – peržengė), dešine ranka 2 kartus peiliu perrėžė paveikslą, kaire iš stiklainio apipylė jį sieros rūgštimi.

Sulaikė salėje budėjęs milicininkas I. Žosanas. Paaiškėjo, kad Maigys kišenėje turėjo ir elektros bateriją.

Pasekmės
--------

Po išpuolio pripažintas psichikos ligoniu. 6 metus praleido Černiachovsko psichiatrijos ligoninėje.

Po Nepriklausomybės atkūrimo perkeltas į Vilniaus respublikinę psichiatrijos ligoninę. Vėliau atsidūrė Utenos pensione.

2006 m. rusiškai parašė 300 puslapių knygą, kurioje išdėstė savą įvykių versiją. Pagal rankraštį skaičiusius rusų žurnalistus, autorius siekia už Lietuvos laisvę kovojusio kankinio įvaizdžio, poelgio nesigaili, pasielgtų analogiškai.

Populiarioje kultūroje
----------------------

Kaip politinį protestą-meninį aktą greta Antano Kraujelio ir Romo Kalantos B. Maigį instaliacijoje „Muziejus" pateikė menininkas Dainius Liškevičius. 2015 m. jo instaliacija buvo pristatyta nacionaliniame Lietuvos paviljone 56-tojoje Venecijos bienalėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Кто облил „Данаю". *КоммерсантЪ* (14 октября 1997).
2. 1 2  Muziejinis vandalizmas ir jo recepcija Lietuvoje: „Danajos" atvejis Archyvuota kopija 2017-04-20 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Vandalas, nuniokojęs garsų paveikslą Archyvuota kopija 2014-06-08 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Tarp išprotėjusių vandalų – ir lietuvis
5. ↑  Šedevrą sudarkęs lietuvis parašė knygą
6. ↑  Taškų sujungimo perspektyvos. Devynios pastraipos apie Dainiaus Liškevičiaus „Muziejų" Nacionalinėje dailės galerijoje
7. ↑  Prieš 30 metų įvykdytas vandalizmo aktas įrašė Lietuvą į pasaulinę meno istoriją
8. ↑  Dainiaus Liškevičiaus knyga „Muziejus"
Šiaurės Korėjos srovė yra pietinis Primorės srovės (Nr. 8) tęsinys.
**Šiaurės Korėjos srovė** (rus. *Северо-Корейское течение*) – viena iš šaltųjų Japonijos jūros srovių. Faktiškai yra tęsinys Primorės srovės, kurios šalti vandenys keliauja iš Petro Didžiojo įlankos į pietus. Ši įlanka laikoma Šiaurės Korėjos srovės formavimosi vieta. Rajone iki 38° š.pl. šalti pagėlinti Šiaurės Korėjos srovės vandenys susiduria su šiltais Rytų Korėjos srovės vandenimis, tad čia susidaro platus sūkurių ir srovių frontas. Kai kuriais metais srovė pasireiškia gana silpnai. Srovės akvatorija yra Šiaurės Korėjos ekonominėje zonoje, todėl okeanografiškai prastai ištirta. 

Manoma, kad „dukterinė" Šiaurės Korėjos srovė stipresnė už „motininę" Primorės srovę. Pagal paskaičiavimus Šiaurės Korėjos srovės plotis siekia 100 km, o srovės sluoksnio storis apima paviršinius 50 m. Vidurinis srovės greitis siekia 25 cm/s.

Nuorodos
--------

1. ↑  Японское море->Гидрология->Течения->Характеристика основных течений Японского моря
**Jurgis Vytautas Čibiras** (1936 m. sausio 17 d. Vilniuje – 2009 m. gruodžio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos režisierius.

Biografija
----------

1961 m. baigė A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje.

1961–1966 m. Lietuvos akademinio dramos teatro, 1966–1975 m. Jaunimo teatro, 1975–1978 m. Kauno akademinio dramos teatro režisierius. 1978–1995 m. Lietuvos televizijos vyr. režisierius. Nuo 1962 m. (su pertraukomis) Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija) dėstytojas, nuo 1988 m. docentas.

Svarbesni spektakliai
---------------------

* Nazimas Hikmetas. Visų užmirštas, 1960 m.
* Frydrichas Diurenmatas. Damos vizitas, 1966 m.
* Džekas Osbornas. Atsigręžk rūstybėje, ,1967 m.
* Moljeras. Skapeno klastos, 1969 m.
* Juozas Grušas. Švitrigaila, 1975 m.
* Eduardas Olbis. Kas bijo Virdžinijos Vulf?, 1978 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tadas Jagminas. *Vytautas Čibiras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 329 psl.
|  |
| --- |
| **Verbūnų mokykla** |
| [[Vaizdas:|Verbūnų mokykla herbas|center|100px]] |
| Verbūnų mokykla |
| **Adresas** | Radvilų g. 3, Verbūnai |
| **Direktorius(-ė)** | Valdemaras Turskis |
| **Mokinių skaičius** | 130 |
| **Įkūrimo data** | 1922 m. |
| **Uždarymo data** | 2019 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 19 |

**Šiaulių rajono Verbūnų pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiaulių raj. Verbūnuose, Radvilų g. 3, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190077392.

Istorija
--------

Verbūnų pagrindinė mokykla įkurta 1922 m. buvusiame Naryškino dvaro sandėlyje. 1950 m. atidaryta septynmetė mokykla, 1951 m. rudenį – aštuonmetė. Vėliau sumažėjus mokinių skaičiui, mokykla tapo pradine. 1982 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė nauja dviejų aukštų aštuonmetė mokykla. Į naująją mokyklą susirinko 140 mokinių, daugiausia iš Verbūnų, Luponių, Žiogų, Epušėlių, Maniušių, Radvilių kaimų. Mokykla tuo metu naudojosi kolūkio „Gegužės 9-oji" sporto sale, kitais metais buvo atidarytas 25 metrų ilgio baseinas. Prie mokyklos įrengtas stadionas, sporto aikštynas, teniso kortai. Mokykla buvo aprūpinta naujais baldais, suolais, spintomis, technine aparatūra.

XXI a. pradžioje mokykla tapo daugiafunkciu centru, o 2019 m. uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Valdemaras Turskis

Nuorodos
--------

1. ↑  Istorija. Archyvuota kopija 2022-07-23 iš Wayback Machine projekto. Lm.lt (tikrinta 2022-07-23).
2. ↑  Šiaulių r. Verbūnų mokykla-daugiafunkcis centras. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-07-23).

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
| **Bronius Minelga** |
| --- |
| Gimė | 1911 m. lapkričio 9 d.Padargupiai, Ariogalos valsčius |
| Mirė | 1969 m. gruodžio 31 d. (58 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | gydytojas, teismo medicinos specialistas |
|  |
| Išsilavinimas | medicinos daktaras |
| Alma mater | Vytauto Didžiojo universitetas |

**Bronius Minelga** (1911 m. lapkričio 9 d. Padargupiai, Ariogalos valsčius – 1969 m. gruodžio 31 d. Kaunas) – Lietuvos gydytojas, teismo medicinos specialistas, medicinos daktaras.

Biografija
----------

1938 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1942 m. medicinos daktaras.

Nuo 1939 m. Vytauto Didžiojo universiteto (1946–1950 m. Kauno universitetas), nuo 1950 m. – Kauno medicinos instituto dėstytojas, 1944–1951 m. Teismo medicinos katedros vedėjas; 1945 m. docentas. Pasiūlė būdą alkoholio kiekiui kraujuje nustatyti.

Bibliografija
-------------

* Kova su džiova (1937 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bronius Minelga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 160 psl.
| **Vytautas Visockas** |
| --- |
| Gimė | 1939 m. liepos 2 d. (83 metai)Alytus |
|  |
| Veikla | filologas, spaudos darbuotojas, vertėjas |
|  |
| Alma mater | 1962 m. Vilniaus universitetas |

**Vytautas Visockas** (g. 1939 m. liepos 2 d. Alytuje) – Lietuvos filologas, spaudos darbuotojas, vertėjas.

Biografija
----------

1962 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbos ir literatūros specialybę. 1962–1967 m. mokytojavo. 1967–1970 m. daugiatiražio laikraščio „Gyvenimas-mokykla" literatūrinis darbuotojas, redaktoriaus pavaduotojas. 1970–1976 m. Lietuvos televizijos ir radijo komiteto radijo jaunimo redakcijos vyresnysis redaktorius. 1976–1993 m. „Minties" leidyklos turizmo literatūros redakcijos vedėjas, 1993–1997 m. šios leidyklos direktorius.

Rašė jaunimo, moralės, turizmo, knygų leidybos temomis. Išvertė užsienio autorių kūrinių.. Vienas iš knygos "Lituanistai", Archyvuota kopija 2016-02-04 iš Wayback Machine projekto. kurioje surinkti 1957–1962 m. m. Vilniaus universiteto studentų lituanistų atsiminimai, autorių ir rengėjų.

Sūnus žurnalistas Gintaras Visockas, portalo "slaptai.lt" steigėjas.

Bibliografija
-------------

* Nuo Tauragno iki Vilniaus. – Vilnius: Mintis, 1981. – 94 p.: iliustr.
* Alytaus rajonas. – Vilnius: Mintis, 1986. – 72 p.: iliustr.
* Vinco Kudirkos (1858–1899) kalendorius, 1999. – Vilnius: Mintis, 1998. – 14 p.: iliustr. – ISBN 5-417-00790-0
* Baltijos kelias: fotoalbumas. – Vilnius: Mintis, 2000. – 213 p.: iliustr. – ISBN 5-417-00818-4

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 567 psl.
| Vila Godi |
| --- |
|  |
| Vietovė | Venetas |
| Koordinatės | 45°44′51″ š. pl. 11°32′00″ r. ilg.﻿ / ﻿45.74750°š. pl. 11.53333°r. ilg.﻿ / 45.74750; 11.53333 |
| Pastatymo metai | 1537 - 42 m. |
| Architektas (-ai) | Andrea Palladio |
| Stilistika | Renesansas, Manierizmas |
| Savininkai | Italijos valstybė |
| Statusas | viešo lankymo |

**Vila Godi** (it. *Villa Godi*, dar vadinama *Villa Godi Malinverni*) – XVI a. Andrea Palladio projektuota vila Vičencos apylinkėse, Lonedo Lugo prie Vičencos gyvenvietėje. Vila 1996 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos" dalis.

Istorija
--------

Vila sukurta Venecijos aristokratų Girolamo, Pietro ir Marcantonio Godi užsakymu. Projekto autoriui, architektui Andrea Palladio, anot jo paties žodžių, tai buvo pirmasis kapitalinis užsakymas. Vila pradėta statyti 1537 m. baigta apie 1542 m. Vėliau buvo dar perstatinėjama. Savo pirmojo projekto Andrea Palladio nelaikė vykusiu, nuolat grįždavo prie šio projekto taisydamas klaidas. Pradiniame projekte buvo numatyti papildomi ūkiniai pastatai, bet dauguma jų nebuvo pastatyti.

Vilos dekorą freskomis kūrė Gianbattista Zelotti, Battista del Moro ir Gualtiero Padovano. XIX a. prie vilos buvo sukurtas apie 2600 m² parkas. 1852 m. grafas Andrea Piovene vilos rūsiuose pradėjo rinkti ir eksponuoti įvairias floros ir faunos fosilijas. Šiuo metu ši kolekcija virto archeologijos muziejumi.

Pirmojo pasaulinio karo metu viloje buvo įsikūręs Britanijos kariuomenės Italijoje štabas. 1962 m. vila įsigyta valstybės iš privačių savininkų. Nuo to laiko atnaujinta ir restauruota. Už tai buvo atsakingas prof. Remo Malinverni, dėl ko vilos pavadinimas dažnai praplečiamas iki *Villa Godi Malinverni*. 

Viloje buvo filmuoti Luchino Visconti filmo „Senso" (1954) epizodai.

Vilos vaizdai
-------------

* Vilos planas, 1570 m. Andrea Palladio piešinys
* Vilos interjeras
* Vilos interjeras
* Vilos interjeras

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vila Godi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė
* Villa Godi archeologijos muziejaus tinklalapis
* Paladijo Veneto vilos
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

**Lyginiai skaičiai** (arba **poriniai skaičiai**) – sveikieji skaičiai, kurie be liekanos dalinasi iš 2. Šių skaičių gale visada būna šie skaitmenys: 0 , 2, 4, 6, 8. 
Pvz.: 10, 22, 578, -6, -6540 yra lyginiai skaičiai. Pasak formalaus apibrėžimo, lyginis skaičius yra sveikas skaičius n, kuris yra užrašomas forma n = 2 {\displaystyle \cdot } k. Lyginių skaičių aibė gali būti žymima 2Z = {... −6, −4, −2, 0, 2, 4, 6, ...}.

**Nelyginiai skaičiai** (arba **neporiniai skaičiai**) – visi sveikieji skaičiai, kurie nesidalija iš 2 (arba, kitaip tariant, dalinasi su liekana). Šių skaičių gale visada būna skaitmenys: 1 , 3, 5, 7, 9. Pvz.: 1, 3, 25, 549; -1, -13, -90645 yra nelyginiai skaičiai. Pasak formalaus apibrėžimo, nelyginis skaičius yra sveikas skaičius n, kuris yra užrašomas forma n = 2 {\displaystyle \cdot } k + 1. Lyginių skaičių aibė gali būti žymima 2Z + 1= {... −5, −3, −1, 1, 3, 5, ...}.

Lyginiais arba nelyginiais gali būti tik sveikieji skaičiai. Racionalieji skaičiai, kaip {\displaystyle {\tfrac {1}{4}}}, {\displaystyle (-0,2)}, bei iracionalieji skaičiai, kaip π, {\displaystyle \scriptstyle {\sqrt {2}}}, yra nei lyginiai, nei nelyginiai.

Dvejetainėje skaičiavimo sistemoje visi lyginiai skaičiai baigiasi nuliu, o nelyginiai - vienetu. Taip pat yra visose skaičiavimo sistemose, kurių pagrindas yra lyginis skaičius: jei paskutinis skaitmuo lyginis, tai lyginis ir skaičius. Skaičiavimo sistemose, kurių pagrindas yra nelyginis skaičius, skaičiai yra lyginiai tada ir tik tada, kai visų jų skaitmenų suma yra lyginė.

Aritmetiniai veiksmai
---------------------

 **Sudėtis ir atimtis** 

* lyginis ± lyginis = lyginis
* lyginis ± nelyginis = nelyginis
* nelyginis ± nelyginis = lyginis.

 **Sandauga** 

* lyginis {\displaystyle \cdot } lyginis = lyginis;
* lyginis {\displaystyle \cdot } nelyginis = lyginis;
* nelyginis {\displaystyle \cdot } nelyginis = nelyginis;

 **Dalyba** 

Vieną sveikąjį skaičių dalijant iš kito sveikojo skaičiaus ne visada gaunami sveikieji skaičiai. Pavyzdžiui, 1 padalinus iš 8 gaunama {\displaystyle {\tfrac {1}{8}}} - nei lyginį, nei nelyginį skaičių. Bet kai padalijus du sveikus skaičius gaunamas sveikas skaičius, jis būna lyginis tada ir tik tada, kai dalijamasis skaičius dalijasi iš 2 daugiau kartų negu daliklis. Pvz.: 

* 24 be liekanos iš dviejų dalinasi 3 kartus, o 6 - vieną kartą, todėl atlikę veiksmą {\displaystyle 24\div 6} gauname lyginį skaičių (4).
* Ir 36, ir 12 iš dviejų be liekanos dalinasi vieną kartą, todėl atlikę veiksmą {\displaystyle 36\div 12} gauname nelyginį skaičių (3).
* Ir 63 ir 9 nei karto nesidalina iš dviejų, todėl atlikę veiksmą {\displaystyle 63\div 9} gauname nelyginį skaičių (7).

Išnašos
-------

1. 1 2  *Lyginiai ir nelyginiai skaičiai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-09-21.
| ***Slaptos aistros*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Choses secrètes |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Žanas–Klodas Brisso |
| Prodiuseris (-iai) | Žanas–Frankas Žene (Jean Francois Geneix) |
| Scenaristas (-ai) | Žanas–Klodas Brisso |
| Kompozitorius | Chavjeras Piruselle (Xavier Pirouselle) |
| Vaidina | Karoli Revel (Coralie Revel)Sabrina Seiveku (Sabrina Seyvecou) |
| Metai | 2002 |
| Žanras | Drama, erotika |
| Trukmė | 115 min. |
| Kalba | Prancūzų |
| Platintojas | Tartan Films |
| **IMDb įrašas** |

**Slaptos aistros** (pranc. *Choses secrètes*, angl. *Secret Things*) – 2002 m. prancūzų režisieriaus Žano–Klodo Brisso romantinė drama.

Filmo premjera įvyko 2002 m. spalio 16 d. Prancūzijoje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Barmenė Sandrina susižavėjusi žiūrį striptizo šokėjos Natali pasirodymą. Ji pati gražiausia erotinio šou mergina. Sandrina save laiko pilka pelyte ir Natali tapo gyvenimo mokytoja. Užtenka tūnoti dugne, reikia ryžtingai šturmuoti sėkmės viršūnę! „Seksas žmogų paverčia vergu. Tegu vergu būna kitas!" – su tokiu šūkiu merginos pradeda avantiūristinius santykius su pasiturinčiais vyriškiais. Pradžioje viskas vyksta pagal iš anksto sukurtą scenarijų, bet jaunosios gražuolės neįvertino, kad atsiras stipresnis varžovas...

Aktoriai
--------

* Karoli Revel (Coralie Revel) – Natali
* Sabrina Seiveku (Sabrina Seyvecou) – Sandrina
* Rože Mirmo (Roger Mirmont) – Delaroks
* Fabris Devilis (Fabrice Deville) – Kristoferis
* Blandin Biuri (Blandine Bury) – Šarlotė

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  Filmo aprašymas[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Apdovanojimai ir nominacijos
* Slaptos aistros svetainėje Internet Movie Database
| Vila Kornaro |
| --- |
|  |
| Vietovė | Venetas |
| Koordinatės | 45°36′14″ š. pl. 11°59′57″ r. ilg.﻿ / ﻿45.60389°š. pl. 11.99917°r. ilg.﻿ / 45.60389; 11.99917 |
| Pastatymo metai | 1552 - 53 m. |
| Architektas (-ai) | Andrea Palladio |
| Stilistika | Renesansas, Manierizmas |
| Savininkai | Sally ir Carl Gable |
| Statusas | privati, lankymas ribotas |

**Vila Kornaro** (it. *Villa Cornaro*) – XVI a. Andrea Palladio projektuota vila Venete, Piombino Dese gyvenvietėje. Vila 1996 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos" dalis.

Istorija
--------

Vila sukurta Venecijos aristokratų Cornaro šeimo atstovui Giorgio Cornaro. Vila suprojektavo Andrea Palladio ir ji buvo pastatyta apie 1552-53 m. Vila pažymėtina dviejų aukštų portiku-lodžija, naujove Europos architektūroje.

Vilai užbaigti prireikė dar 2 įsikišimų 1569 ir 1588 m. kadangi nei antrojo aukšto lodžija, nei vilos sparnai nebuvo baigti. 1588 m. vilą baigė Vincenzo Scamozzi, Paladijaus artimas pasekėjas. 1588 m. Giorgio Cornaro užsakė sukurti 6 statulas didžiajame salone skulptoriui Camillo Mariani. Vilos vidus buvo nedekoruotas iki 1716 m. kada Andrea Cornaro užsakė Mattia Bortoloni ištapyti vilos sienas freskomis Biblijos istorijų temomis.

Vila Cornaro šeimos nuosavybėje išbuvo 253 metus. Po ji perėjo keletą savininkų. 1950-aisiais buvo naudoja kaip vaikų prieglauda, stovėjo tuščia. 1969 m. ją iš vietos savivaldybės įsigijo amerikietis Richard H. Rush. Per 20 metų vila buvo atnaujinta ir sutvarkyta. 1989 m. ją nupirko amerikiečiai Sally ir Carl Gable

Vilos išplanavimas yra griežtai simetrinis, manoma, kad 16 aiškiai atskirtų vilos erdvių suprojektuoti naudojant „aukso proporcijos" principą (skaičiai 10 ir 6). Vidaus patalpos supa didįjį saloną, kurio vertę pabrėžia keturios vidinės kolonos.

Vilos vaizdai
-------------

* Vilos planas, 1570 m. Andrea Palladio piešinys
* Vilos kiemo fasadas
* Vilos interjeras
* Vilos interjeras

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vila Kornaro** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Villa Cornaro Paladijaus architektūros centro tinklalapyje
* Apie Villa Cornaro (anglų k.)
* Paladijo Veneto vilos
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Makedonijos gyventojus**.

**Gyventojų skaičius:** 2 066 718 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 19,2 %
* *15-64 m.:* 69,4 %
* *65 m. ir vyresni:* 11,4 % (2009 m. apsk.)

**Amžiaus mediana:**

* *bendra:* 35,1 m.
* *vyrų:* 34,1 m.
* *moterų:* 36,2 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,262 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:**11,97 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,83 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,52 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 9,01 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 74,68 m.
* *vyrų:* 72,18 m.
* *moterų:* 77,38 m. (2009 apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**

* *bendras:* 96,1 %
* *vyrų:* 98,2 %
* *moterų:* 94,1 % (2002 m. surašymas)

**Miestuose gyvenančių žmonių dalis:** 67 % (2008 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,08 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,77 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* vienas vyras vienai moteriai (2009 apsk.)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Makedonija (angliškai) Archyvuota kopija 2018-01-28 iš Wayback Machine projekto.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Makedonijos miestai

v • a • r **Europos gyventojai** 

Airija |
Albanija |
Andora |
Armėnija |
Austrija |
Azerbaidžanas |
Baltarusija |
Belgija |
Bosnija ir Hercegovina |
Bulgarija |
Čekija |
Danija |
Estija |
Graikija |
Gruzija |
Islandija |
Ispanija |
Italija |
Jungtinė Karalystė |
Juodkalnija |
Kazachija |
Kosovas |
Kroatija |
Latvija |
Lenkija |
Lichtenšteinas |
Lietuva |
Liuksemburgas |
Makedonija |
Malta |
Moldavija |
Monakas |
Norvegija |
Nyderlandai |
Portugalija |
Prancūzija |
Rumunija |
Rusija |
San Marinas |
Serbija |
Slovakija |
Slovėnija |
Suomija |
Švedija |
Šveicarija |
Turkija |
Ukraina |
Vatikanas |
Vengrija |
Vokietija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Scolopax rusticola** |
| --- |
| Slanka (Scolopax rusticola)Slanka (*Scolopax rusticola*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Tilvikiniai  *( Scolopacidae)* |
| Gentis: | Slankos  *( Scolopax)* |
| Rūšis: | Slanka  *( Scolopax rusticola)* |

 |
| Binomas |
| ***Scolopax rusticola***Linnaeus, 1758 |

**Slanka** (*Scolopax rusticola*) – tilvikinių (*Scolopacidae*) šeimos medžiojamas paukštis. Kūno viršutinė pusė išmarginta juodai rudomis, ryškiai rudomis ir pilkomis dėmėmis. Kakta pilka, pakaušis skersai dėmėtas. Apatinė kūno pusė pilka su siauromis skersinėmis tamsiai rudomis juostelėmis. Snapas labai ilgas, šviesiai rudas, tik galas tamsesnis. Kojos pilkai rausvos ar rudos. Kūnas 33–38 cm ilgio, svoris 210–460 g.

Lietuvoje dažna. Aptinkama kovo – spalio mėn. Gyvena drėgnuose miškuose. Lizdą įsiruošia ant žemės, dažnai po nulaužtomis šakomis. Deda 4 kiaušinius, kurie šviesiai rusvi ir išmarginti tamsiomis dėmėmis. Peri 20-21 d. Po dešimties dienų jaunikliai pradeda skraidyti, o po 5-6 savaičių jau gyvena savarankiškai.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Corot-7b paviršius ir jo žvaigždė COROT-7 dailininko vaizduote.
**COROT-7b** yra egzoplaneta, skriejanti apie COROT-7 žvaigždę. COROT-7b skersmuo 1,7 karto didesnis už Žemės skersmenį. Planetos masė – maždaug 4,8 Žemės masės, tūris 4,9 karto didesnis, o tai reiškia, kad planetos tankis yra panašus kaip mūsiškės Žemės. Manoma, kad planetos cheminė sudėtis panaši kaip Žemės. Gali būti, kad COROT-7b turi mažiau geležies ir daugiau vandens.

COROT-7b skrieja labai arti prie savo žvaigždės – net 23 kartus arčiau nei Merkurijus skrieja apie Saulę. Ši egzoplaneta apskrieja COROT-7 žvaigždę per 20 valandų, 29 minutes ir 9,7 sekundes. COROT-7 skrieja už 490 šviesmečių nuo Žemės.

Atradimas
---------

COROT-7b planeta buvo atrasta stebint žvaigždės COROT-7, apie kurią skrieja, spindesio susilpnėjimą planetos tranzito metu. Planetos atradimas buvo paskelbtas 2009 m. vasario 3 d.

Savybės
-------

Planetos paviršiuje tvyro didžiulis karštis - nuo 1800 iki 2600 °C. Dėl aukštos temperatūros planetos paviršius gali būti padengtas lava. Planetos cheminė sudėtis ir tankis dar tikslinami, tačiau tai yra Žemės tipo planeta. Manoma, kad net 40 procentų masės gali sudaryti vanduo (ledo ar garų formos). CoRoT-7b planetos metai – truputį daugiau nei 20 valandų. Tai trumpiausi žinomi metai.

Galima atmosfera
----------------

Kadangi planetos paviršiuje labai aukšta temperatūra, gali būti, kad dalis uolienų išsilydė, išgaravo ir sukūrė labai tankią atmosferą, daugiausia sudarytą iš natrio, molekulinio ir atominio deguonies, silicio monoksido. Atmosferoje yra kalio ir kitų cheminių elementų. Gali būti, kad dieninėje planetos pusėje lyja magnio, aliuminio, kalcio ir geležies dalelėmis.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Goliathus** |
| --- |
| Vabalas galijotas (Goliathus)Vabalas galijotas (*Goliathus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Šeima: | Auksavabaliai  *( Cetoniidae)* |
| Gentis: | Galijotai  *( Goliathus)* |

 |

**Galijotai** (*Goliathus*) – auksavabalių šeimos vabalų gentis.

Aprašymas
---------

*Goliathus goliatus*
Tai vieni iš didžiausių pasaulio vabalų, taip pat manoma, kad šie vabalai yra sunkiausi ir masyviausi iš visų vabzdžių. Puikiai skraido ir, kadangi turi stiprias priekines kojas, yra puikūs kopėjai.

Patinai dažniausiai būna sunkesni ir ryškesni už pateles. Maisto ieško kopinėdami po medžius, ėda augalų sultis ir minkštus vaisius.

Patinai užauga iki 6-11 cm, patelės iki 5-8 cm ilgio. Lervos sveria iki 80-100 g, suaugę vabzdžiai pasiekia pusę šio svorio.

Paplitimas
----------

Vabalai paplitę Vakarų ir Centrinėje Afrikoje, drėgnuosiuose tropikų miškuose ir savanose. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Galijotai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Slaptasis Hario Frigokaras*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Secret Warof Harry Frigg |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Jack Smith |
| Scenaristas (-ai) | Frank Tarloff |
| Vaidina | Paul NewmanSylva Koscina |
| Metai | 1968 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Slaptasis Hario Frigo karas** (angl.  *The Secret War of Harry Frigg*) – 1968 m. sukurta karinė komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Paul Newman.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Paul Newman – Haris Frigas
* Sylva Koscina – grafienė Frančeska de Montefiorė
* Andrew Duggan – generolas Armstrongas
* Tom Bosley – generolas Penipakeris
* John Williams – generolas Meihju
* Charles Gray – generolas Kochas-Robertsas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Antrasis pasaulinis karas. Penketas Sąjungininkų kariuomenės generolų, besimaudydami pirtyje, patenka į Italijos nacių rankas. Generolai laikomi suimti grafienės Montefiorės viloje, tačiau negali iš jos pabėgti, nes visi yra vieno laipsnio ir nei vienas nenori būti pavaldus kitam. Galiausiai, siekiant padėti generolams pabėgti, jiems į pagalbą siunčiamas Haris Frigas – pabėgimų meistras. Tam, kad patektų į grafienės vilą, jis priverstas apsimesti generolu, tačiau tai padaryti kur kas sunkiau, nei pabėgti iš kalėjimo...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**COBOL** (angl. *Common Business Oriented Language*) – programavimo kalba, sukurta 1959-1960 metais daugiausiai finansinių uždavinių sprendimui.

Kalbos specifikacija pradėta kurti 1959 metų gegužės mėnesį, patvirtinta 1960 metų sausį. Per pusę metų buvo sukurtos priemonės programavimui šia kalba, kuria parašytos programos vis dar naudojamos kai kuriose finansinėse institucijose.

Cobol kalba turėjo žymių trūkumų, palyginus su šiuolaikinėm kalbom – neturėjo lokalių kintamųjų, rekursijos, dinaminio atminties išskyrimo, struktūrinio programavimo požymių.

Kodo pavyzdys
-------------

```
000100 IDENTIFICATION DIVISION.
000200 PROGRAM-ID.     HELLOWORLD.
000300 DATE-WRITTEN.   02/05/96        21:04.
000400*       AUTHOR    BRIAN COLLINS
000500 ENVIRONMENT DIVISION.
000600 CONFIGURATION SECTION.
000700 SOURCE-COMPUTER. RM-COBOL.
000800 OBJECT-COMPUTER. RM-COBOL.
000900
001000 DATA DIVISION.
001100 FILE SECTION.
001200
100000 PROCEDURE DIVISION.
100100
100200 MAIN-LOGIC SECTION.
100300 BEGIN.
100400     DISPLAY "" LINE 1 POSITION 1 ERASE EOS.
100500     DISPLAY "SVEIKAS, PASAULI." LINE 15 POSITION 10.
100600     STOP RUN.
100700 MAIN-LOGIC-EXIT.
100800     EXIT.
```
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Automobilio generatorius su įmontuotais šešiais diodais. Generatoriaus kuriama trifazė kintamoji srovė diodų pagalba verčiama į automobilyje naudojamą nuolatinę srovę.
**Lygintuvinis diodas** – puslaidininkis diodas, kurio pagrindinė paskirtis – praleisti srovę viena kryptimi. Šie diodai naudojami įvairiuose elektros srovės lygintuvuose.

Sutartinis ženklas
Lyginama įtampa neviršija diodo pramušimo įtampos, yra žymiai didesnė už įtampos kritimą ant diodo, srovei tekant tiesiogine kryptimi. Kai kada tokie diodai montuojami tiesiog į kintamosios elektros srovės generatorių, taip jį paverčiant nuolatinės srovės generatoriumi. Kadangi šių diodų paskirtis yra galios transformacija, paprastai jie skirti atlaikyti gana didelę srovę ir įtampą bei neretai turi galimybes radiatoriui pritvirtinti. Kadangi daugumai srovės lygintuvų reikia keleto (dažniausiai keturių) diodų, dažnai gaminami kelis lygintuvinius diodus viename korpuse turintys rinkiniai.

Trifazės kintamosios elektros srovės generatorius su įmontuotu šešių diodų lygintuvu yra lengvesnis nei lygintuvo neturintis nuolatinės srovės generatorius.
**CPRM / CPPM** (angl. akronimas *Content Protection for Recordable Media and Pre-Recorded Media*) – IBM, Intel, Matsushita and Toshiba pasiūlytas kriptografinio turinio apsaugos įrašančiai terpei standartas (licencija), naudojamas DVD ir SD diskuose. Kiekvienam diskui gamybos metu priskiriamas unikalus numeris (Media Unique Key MUK). Autorinio turinio (muzikos, filmų) kūrėjai apsaugą aparatinėje įrangoje mato kaip suprantamiausią sprendimą ir jiems tai atrodo kaip išsigelbėjimo ratas.

Siekiant suvaldyti nevaržomą skaitmeninių duomenų kopijavimą, svarstoma turinio kopijavimo draudimo metodų pritaikymą ATA diskams. Pasiūlymų būsena – NCTIS apsvarstyti jau trys juodraštiniai CPRM pasiūlymai.

CPRM tapus ATA specifikacijos dalimi kiekvienas naujas diskas bus apsaugotas nuo neteisėto turinio kopijavimo. Kietieji diskai turėtų MUK ir į ATA specifikaciją būtų įtrauktos papildomos komandos. Tikėtina, kad tai sukels IT pramonėje ginčų ugnį, nes atsiras sunkumų perkeliant duomenis tarp CPRM tenkinančių ir netenkinančių laikmenų (t. y. įmonėse vienu metu negalės būti ir senų, ir naujų diskų). Gali tekti keisti dabartinėse archyvavimo, skaitmeninių vaizdų apdorojimo, RAID ir loginių duomenų talpyklų valdymo bei kitoje programinėje įrangoje.

Nuorodos
--------

* 4C Entity, LLC oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-06-16 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Filago** |
| --- |
| Pūkūnė (Filago lutescens)Pūkūnė (*Filago lutescens*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Pūkūnė  *( Filago)* |

 |

**Pūkūnė** (*Filago*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas iš lotynų k. *filum* – siūlas; visas augalas gausiai plaukuotas. Tai nedidelės, pilkai arba baltai pūkuotos ir apaugusios paprastais plaukeliais žolės. Lapai pražanginiai, smulkūs, lygiakraščiai. Graižai smulkūs, susitelkę krūvelėmis šakelių galuose ar lapų pažastyse.

Gentyje apie 20 rūšių, paplitusių Europoje, Mažojoje ir Vidurinėje Azijoje, Šiaurės Afrikoje, Kaukaze, Irane. Lietuvoje auga dvi rūšys:

* Dirvinė pūkūnė (*Filago arvensis*)
* Mažoji pūkūnė (*Filago minima*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Balubai |
| --- |
|  |
| Gyventojų skaičius | apie 11 mln. |
| Populiacija šalyse | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika |
| Kalba (-os) | čiluba, kiluba, |
| Religijos | krikščionybė, afrikinės religijos |
| Giminingos etninės grupės | lundai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Balubai |

**Balubai**, **lubai** (*Baluba*) – Vidurinės Afrikos tauta ar tautų grupė, gyvenanti Kongo Demokratinės Respublikos pietinėje dalyje. Jie kalba keliomis giminingomis lubų kalbomis, kurios priklauso bantų kalboms.

Paplitimas ir įvairovė
----------------------

Balubai gyvena paplitę didelėje teritorijoje dab. KDR centrinėje ir pietinėje dalyje: Maniemos, Rytų Kasajaus, Vakarų Kasajaus provincijose, šiaurinėje Katangos provincijos dalyje. Balubus sudaro keletas skirtingų etninių subgrupių, turinčių skirtingas kalbas, istoriją ir tapatybę. Jos yra:

* **Baluba-Katanga** (arba šabai), kalbantys kiluba kalba ir gyvenantys šiaurinėje Katangoje. Viso apie 2 mln. gyventojų;
* Vakarų balubai, kalbantys čiluba kalba. Jiems priskiriami **baluba-Kasai**, lulua ir luva. Viso apie 7 mln. gyventojų;
* Pietų balubai (sangai). Viso apie 720 tūkst. gyventojų;
* Kanjokai, gyvenantys tarp Lubilašo ir Mbudži Maji upių. Viso apie 340 tūkst. gyventojų;
* Rytų balubai (hembai), gyvenantys tarp Lukuga ir Luvua upių. Viso apie 230 tūkst. gyventojų;
* Lvalu. Viso apie 65 tūkst. gyventojų;

Istorija
--------

Balubų protėvynė buvo Upembos įduba, kur gyventojai gyveno ir vertėsi žvejyba bei metalų lydymu jau V a. Dėl prekybinių ryšių balubai plito į dideles teritorijas pietinėje Afrikoje, kolonizuodami jas. Pamažu susiformavo atskiros etninės subgrupės, kalbos. Skirtingos balubų tautelės ilgainiui sukūrė atskiras socialines organizacijas ir valstybinius junginius.

Baluba-Katanga XVI a. sukūrė galingą Lubos karalystę, kuri tapo vienu pirmųjų valstybinių junginių Pietinėje Afrikoje. Iš jos kultūra ir socialinės organizacijos modelis plito į aplinkines tautas ir kitas lubų etnines grupes. Iki XVIII a. savo valstybinius junginius sukūrė kanjokai, hembai ir kt.

XVIII a. pabaigoje-XIX a. pradžioje Lubos karalystė išplėtė savo hegemoniją ir sukūrė imperiją, kurios valdžią pripažino dauguma lubų etninių subgrupių, taip pat songye ir kt. XIX a. viduryje karalystė patyrė invazijas iš pietų ir rytų. XIX a. pabaigoje balubų teritorijos atiteko Belgijai. Šiuo metu sudaro dalį Kongo Demokratinės Respublikos teritorijų.

Nuorodos
--------

* Balubų mitologija
* Afrikos savanų valstybės
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Brunėjaus–Muaros rajonas*Daerah Brunei-Muara* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Brunėjaus vėliava Brunėjus |
| **Administracinis centras** | Bandar Seri Begavanas |
| **Mukimai** | 18 |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 279 924 |
| **Plotas** | 571 km² |
| **Tankumas** (2011) | 490 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | BN-BM |

Brunėjaus–Muaros rajono mukimai
**Brunėjaus–Muaros rajonas** (malaj. *Daerah Brunei-Muara*) – vienas iš keturių Brunėjaus valstybės rajonų. Yra šalies centre; tai gausiausiai apgyvendintas Brunėjaus rajonas. Iš pietų ribojasi su Malaizija (Saravaku), vakaruose – su Tutongo rajonu, iš šiaurės skalauja Pietų Kinijos jūra, iš rytų – Brunėjaus įlanka. Administracinis centras – Bandar Seri Begavanas.

Geografija
----------

Beveik visas rajonas urbanizuotas, čia yra svarbiausi šalies miestai. Rajoną kerta Brunėjaus upė.

Gyventojai
----------

Rajone gyvena 280 tūkst. gyventojų, kas sudaro daugiau nei pusę Brunėjaus gyventojų. Svarbiausi miestai yra Bandar Seri Begavanas, Gadongas, Džerudongas, Berakasas, Muara. Vietiniai gyventojai yra įvairios malajų tautos, miestuose nemažai kinų, indų, filipiniečių. Tikinčiųjų dauguma – musulmonai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Brunėjaus–Muaros rajonas padalintas į 18 mukimų (dauguma jų sudaro Bandar Seri Begavano miestą):

* Berakasas A
* Berakasas B
* Gadongas A
* Gadongas B
* Kiangehas
* Kilanasas
* Kota Batu
* Lumapasas
* Mentiris
* Pengkalan Batu
* Sengkurongas
* Serasa
* Burong Pingai Ajeras ¹
* Peramu ¹
* Saba ¹
* Sungai Kebunas ¹
* Sungai Kedajanas ¹
* Tamojus ¹

(¹ šie rajonai sudaro „vandenų kaimą" – Kampong Ajerą).

|  |  |
| --- | --- |
|  **Brunėjaus rajonai** |  |
| Belaitas | Brunėjus–Muara | Temburongas | Tutongas |
| Srautas |
| --- |
|  Užžėlusi Srauto vaga ties Pasraučiais |
| **Ilgis** | 6,4 km |
| **Baseino plotas** | 16,1 km² |
| **Ištakos** | Reniūnų apylinkės |
| **Žiotys** | Lankesa |
| **Šalys** | Lietuva |

**Groblė** – upelis Lietuvoje, daugiausia Jonavos rajone, Bukonių seniūnijoje; Lankesos kairysis intakas (Obels baseinas). Prasideda Ukmergės rajone, gojelyje šalia Reniūnų. Teka laukais į vakarus, prateka šalia dviejų mažų pelkėtų ežerėlių – Biržulių ežero ir Mimainių ežero. Įteka į Lankesą 41,3 km nuo jos žiočių, 1 km į pietvakarius nuo Pasraučių.

Intakas – Srautelis (kairysis). Žemupyje Srautą kerta kelias  **145**  Kėdainiai–Šėta–Ukmergė . Visa vaga ištiesinta. Prie Srauto yra Biržulių ir Pasraučių kaimai.

Upėvardis kilęs nuo žodžių *srautas, sriautas, strautas, striautas* („srovė, tėkmė").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos upės*: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 520
2. ↑  LR upių klasifikatorius
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.