| Auksūdžio II senosios kapinės |
| --- |
| Auksūdžio-Pelėkių senosios kapinės |
| 

Auksūdžio II senosios kapinėsAuksūdžio II senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°03′08″š. pl. 21°15′14″r. ilg.﻿ / ﻿56.052135°š. pl. 21.253783°r. ilg.﻿ / 56.052135; 21.253783Koordinatės: 56°03′08″š. pl. 21°15′14″r. ilg.﻿ / ﻿56.052135°š. pl. 21.253783°r. ilg.﻿ / 56.052135; 21.253783 |

 |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Darbėnų seniūnija |
| Plotas | 0,28 ha |
| Naudotas | XVI-XIX a. |
| Žvalgytas | 1982, 1991, 1992, 2013 m. |

**Auksūdžio, Pelėkių senosios kapinės**, vadinamos *Leišių kapeliais, Laukžemės kapais, Pelėkių kapinėmis* (saugotinas kultūros paveldo objektas) – neveikiančios kapinės šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Auksūdyje (Darbėnų seniūnija), 1,2 km į šiaurės vakarus nuo kelio  **218**  Kretinga–Skuodas , kairiajame Kulšės upelio krante. 

70 m į šiaurės rytus yra Auksūdžio II kapinynas (Leišio kalnelis), 290 m į šiaurės rytus – Maro kapeliai, 450 m į pietryčius – piliakalnis ir II kapinynas (Pilalė).

Kapinės
-------

Neveikiančios. Įrengtos aukštumos pakraštyje ir vakarų šlaite, besileidžiančiame į Kulšės upelio slėnį. Buvusios netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 55 m ilgio ir 46–56 m pločio. Laidojimo žymių ir memorialinės mažosios architektūros statinių nėra. Teritorija ariama, šiaurės rytų kampe auga pušis.

Teritorijos plotas – 0,28 ha, perimetras – 212 m.

Istorija
--------

Įkurtos XVI a. Laidoti kitapus Kulšės upelio buvusio Pelėkių palivarko gyventojai. Palivarkas priklausė Laukžemės dvarui, kurio savininkai buvo kilę iš Kuršo hercogystės vokiečių baronų, išpažinę evangelikų liuteronų tikėjimą. Vietos gyventojai dvarininkus liuteronus ir jiems pavaldžius valstiečius pravardžiavo*leišiais*, todėl kapinės buvo pavadintos *Leišių kapais, Leišių kapeliais*. Be to, jos vadintos *Laukžemės kapais*. Šį vardą gavo todėl, kad veikė Laukžemės dvarui priklausančioje žemėje, kuri prie Auksūdžio kaimo priskirta XX a. žemės ir administracinio-teritorinio pavaldumo reformų metu.

XX a. I pusėje kapinės priklausė ūkininkui Petrui Stonkui. 1937 m. jose dar stovėjo vienišas medinis monumentalus kryžius, augo keletas medžių ir krūmų. 1975 m. teritorija numelioruota: medžiai išrauti, kapinės suartas, per jas nutiesta melioracijos tranšėja. Vykdant žemės judinimo darbus buvo randama žmonių kaulų.

Tyrimai
-------

Žvalgė: 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1991 ir 2013 m. – Julius Kanarskas, 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (ekspedicijos vadovas Vilnius Morkūnas).  
 Kartografavo: 1974–1976 m. – Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1982 m. – Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1992 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas.

1991 m. rasta žmogaus kaukolės ir kaulų fragmentų, 2 geležinės kaltinės vinys su plokščiomis galvutėmis, šiaurės rytiniame pakraštyje virš žvėrių urvų 70 cm gylyje aptiktas apardytas griautinis kapas, kuriame mirusysis palaidotas galva į pietryčius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Julius Kanarskas. Auksūdžio kaimo kapinės (Darbėnų apyl. Kretingos raj.), 1992 m. - Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 169. - L. 20–24, 26, 29
2. ↑  Julius Kanarskas. Kretingos rajono archeologijos paminklų žvalgymas 1990 ir 1991 m. - Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. - Vilnius, 1992. - D. 2. - P. 113–114