recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Zebrai ir antilopės migracijos sezono metu
**Serengetis** (angl. *Serengeti*) − geografinis ekosistemos regionas Rytų Afrikoje, besidriekiantis nuo šiaurinės Tanzanijos iki pietinės Kenijos. Plotas 30 000 km².

Serengečio pavadinimas kilo iš masajų žodžio „siringet", kuris reiškia „*beribes lygumas*". Serengečio ekosistema yra viena seniausių ir geriausiai išsilaikiusių visoje Žemėje. Daugiau kaip 80 % Serengečio užima saugomos teritorijos − Serengečio nacionalinis parkas, Ngorongoro draustinis Tanzanijoje, Masai Maros draustinis Kenijoje ir kitos. Vienintelis aktyvus ugnikalnis Serengetyje yra Ol Doinyo Lengai.

Klimatas Serengetyje paprastai būna sausas ir šiltas. Pagrindinis lietaus sezonas trunka nuo kovo iki gegužės mėnesio, o nedideli lietūs − spalio ir lapkričio mėnesiais.

Serengetyje gyvena ir veisiasi daugiau kaip 4,5 mln. laukinių gyvūnų. Serengetyje kasmet vyksta viena didžiausių laukinių gyvūnų migracijų pasaulyje.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Serengetis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Serengečio nacionalinis parkas (anglų, vokiečių k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Tuvių šamanas
**Tengrizmas** – iš Sibiro ir Vidurinės Azijos kilusi religija, turinti šamanizmo, animizmo, protėvių kulto, totemizmo elementų. Tradiciškai buvo paplitusi tarp tiurkų genčių, mongolų, vengrų. Tengrizmas koncentruojasi apie dangaus dievybę Tengri, sudievintą dangų (mong. *tengri* 'dangus'). Mongolai šią sakralinę esatį dar įvardina kaip *munch chuch tengri* 'amžinasis žydrasis dangus'. Dabartinėje Turkijoje tengrizmas įvardinamas kaip *Gök Tanrı* 'dangaus dievybė'.

Tengrizme gyvenimo prasmė įvardijama kaip gyvenimas harmonijoje su aplinkiniu pasauliu. Žmonių gyvenimą prižiūri šventasis dangus Tengri, motina-žemė Umai ir kitos dvasios. Dangus, Žemė ir protėvių dvasios suteikia žmonėms visko, ko jiems reikia. Gyvendamas teisingą ir garbingą gyvenimą žmogus palaiko pasaulio harmoniją ir maksimalizuoja savo jėgas. Su dvasiomis bendrauja šamanai, svarbus šventųjų kalnų, ežerų kultas.

Tengrizmas tebepraktikuojamas dalies tuvių, chakasų, mongolų, išgyvena atgimimą Turkijoje, Kazachstane, Kirgizijoje. Dalyje tiurkų ir mongolų tautų tengrizmas yra susipynęs su Tibeto budizmu, viena iš tokių sintezių vadinama burchanizmu.
**Teniso profesionalų asociacija**   
 **ATP**| ATP World Tour logotipas
ATP World Tour logotipas |
| **Sportas** |  Profesionalus tenisas |
| **Įkurta** | 1972 m. |
| **Būstinė** | LondonasMonakasPonte Vedros paplūdimysSidnėjus |
| **Vadovas** | Italija Andrea Gaudenzi |
| **Vyriausias vadovo padėjėjas** | Italija Massimo Calvelli |
| **Oficiali svetainė** | www.atpworldtour.com/ |
|

Senasis ATP logotipas
**Teniso profesionalų asociacija** (angl. *Association of Tennis Professionals*, **ATP**) – profesionalius tenisininkus vienijanti organizacija. Sukurta 1972 m. apsaugoti profesionalių vyrų tenisininkų interesus. Moterų žaidėjų interesus gina Moterų teniso asociacija (**WTA**).

Nuo 1990 m. asociacija organizavo pagrindinius teniso turnyrus vyrams visame pasaulyje – **ATP Tour** (nuo 2009 iki 2019 m. **ATP World Tour**). ***ATP vykdomieji biurai*** yra Londone, Didžiojoje Britanijoje. ***ATP Americas*** bazė – Ponte Vedros paplūdimyje, Floridoje, JAV, ***ATP Europe*** būstinė yra Monake, o ***ATP International***, kuri apima Afriką, Aziją ir Australaziją, įsikūrusi Sidnėjuje, Australijoje.

ATP Turas
---------

ATP Turas susideda iš **Grand Slam**, **ATP World Tour Masters 1000**, **ATP World Tour 500**, **ATP World Tour 250**, **ATP Challenger Series** ir **Futures** turnyrų. 

| Kategorija | Skaičius | Prizinis fondas (USD) | Taškai nugalėtojui | Valdančioji federacija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Didysis kirtis** | 4 | *Žiūrėkite individualius straipsnius* | 2 000 | **ITF** |
| **ATP World Tour Finals** | 1 | 4 450 000 | 1100-1500 | **ATP ir ITF** |
| **ATP World Tour Masters 1000** | 9 | nuo 2 450 000 iki 3 450 000 | 1000 | **ATP** |
| **ATP 500** | 11 | nuo 755 000 iki 1 426 250 | 500 |  **ATP** |
| **ATP 250** | 41 | nuo 416 000 iki 1 000 000 | 250 | **ATP** |
| **ATP World Team Cup** | 1 | 1 750 000 | - | **ATP** |
| **ATP Challenger Series** | 115 | nuo 35 000 iki 150 000 | nuo 75 iki 125 | **ATP** |
| **Futures** | 420 | 10 000 ir 15 000 | nuo 17 iki 33 | **ITF** |

Nuorodos
--------

* Oficiali ATP tinklavietė (anglų k.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Posing 10 ATP questions for 2009
**Tom Thibodeau**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1958 m. sausio 17 d. (65 metai) |
| Gimimo vieta | Konektikutas, JAV |
| Klubas |
| Dabar treniruoja | Niujorko „Knicks" |
| Treniravimo istorija |
| 1989–19911992–19941994–19961996–20032003–20072007–20102010–20152016–20192020– | Minesotos „Timberwolves" (asistentas)San Antonijo „Spurs" (asistentas)Filadelfijos „76ers" (asistentas)Niujorko „Knicks" (asistentas)Hiustono „Rockets" (asistentas)Bostono „Celtics" (asistentas)Čikagos „Bulls"Minesotos „Timberwolves"Niujorko „Knicks" |

**Tomas Tibodo** (angl. *Tom Thibodeau*, g. 1958 m. sausio 17 d.) – NBA treneris, nuo 2020 m. vadovaujantis Niujorko „Knicks" ekipai.

Savo trenerio karjerą Tibodo pradėjo 1989 m. tapęs Minnesota Timberwolves klubo trenerio asistentu. Iki pat 2010 m. jis būdavo trenerių asistentu ir pats vadovauti komandai pradėjo tik perėjęs į Čikagos „Bulls" klubą.

Po pirmo sezono su „Bulls" ekipa treneris buvo pripažintas NBA metų treneriu. Jis pakartojo naujo trenerio pergalių rekordą, laimėjęs su komanda 62 rungtynes pirmojo sezono metu.

2012 m. treneris vadovavo Rytų visų žvaigždžių rinktinei. Po šio sezono Tibodo tapo antruoju metų trenerio rinkimuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Czar’s 2012 Coach of the year
Koordinatės: 55°45′22″ š. pl. 22°35′23″ r. ilg.﻿ / ﻿55.75611°š. pl. 22.58972°r. ilg.﻿ / 55.75611; 22.58972


| Tyklis |
| --- |
| Vieta | Kelmės raj. Lietuva |
| Plotas | 0,144 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,61 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | bevardis upelis |
| Išteka | bevardis upelis |

**Tyklis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Kelmės rajone, apie 5 km į pietvakarius nuo Užvenčio, Kolainiuose. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus 0,56 km, plotis iki 0,41 km. Altitudė 155,9 m. Patenka į Ventos aukštupio baseiną – vakaruose išteka upelis link Ventos. Susidaręs ledyno lūstavietėje. Duburio šlaitai statūs, aukšti (rytuose ir vakaruose). Krantai žemi, supelkėję, miškingi. Ežerą supa Tyklės miškas, tik rytinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Aplink plyti Stimbariškių žemapelkė. Vakarinė Tyklio pusė supelkėjusi.

Rytinėje pakrantėje yra paplūdimys. Į rytus įsikūręs Kolainių kaimas.

Ežerėvardis *Tỹklis* galbūt kilęs nuo žodžio *tykus* („tylus, ramus").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Tyklis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 316
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 345
Beržininkų ananaso veislės obuoliai
**Beržininkų ananasinis** arba **Beržininkų ananasas** – obelų veislė.

Nežinomos kilmės sodinuką savo uošvio Jono Stankevičiaus Beržininkų dvare (Dūkšto apylinkėje) surado ir aprašė prof. Adomas Hrebnickis. Nuo 1886 m. šiuos vaismedžius jis pradėjo dauginti ir pardavinėti kitiems sodininkams. Tarpukaryje veislė išliko populiari Lietuvoje ir Lenkijoje. Pastarojoje šalyje aptinkama senuose sodose ir sodininkų kolekcijose, o Lietuvoje auginama ir dabartiniais laikais.

Vaisiai labai stambūs, žalsvai geltoni ir raustelėję. Prinoksta rugpjūčio pabaigoje – rugsėjo pradžioje, tai rudeninė veislė (Lenkijoje prinoksta kiek anksčiau, todėl įvardijama kaip vasarinė). Minkštimas gelsvas, tankus, turi malonų saldžiarūgščio vyno skonį. Nuskinti vaisiai išsilaiko 2 – 3 mėnesius. Medžiai atsparūs šalčiams ir (iš dalies) – rauplėms.

Šaltiniai
---------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Beržininkų ananasas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Beržininkų ananasinis Archyvuota kopija 2018-02-02 iš Wayback Machine projekto.
* Obelų veislės
* Asta Blažytė. Senosios lietuviškos vaismedžių veislės Archyvuota kopija 2014-07-29 iš Wayback Machine projekto.
1862 m. išleistas Nr.121
**Tygodnik Ilustrowany — Przyjaciel Ludu** (kurį laiką „Tygodnik I**ll**ustrowany"; liet. *Iliustruotas Savaitraštis – Liaudies Draugas*) – Varšuvoje 1859–1939 m. lenkų kalba leistas visuomeninis–kultūrinis gausiai iliustruotas savaitraštis. 

Laikraštį įkūrė Juzefas Ungeris (1859–1882), vėliau leidimu rūpinosi leidykla *Gebetner ir Volf*. Savaitraštis nebuvo susijęs su jokiu politiniu judėjimu, jo puslapiuose buvo spausdinami straipsniai istorinėmis temomis, grožinės literatūros kūriniai ir įvairios reprodukcijos. Bendradarbiavo gerai visuomenėje žinomi rašytojai Vincentas Polis, Henrikas Senkevičius, Elzė Ožeškienė bei kt. Laikraštis gana greitai tapo populiarus.

Per ilgą leidimo laiką pasikeitė nemažai redaktorių: Liudvikas Jenikė (pirmasis), Juzefas Volfas, Artūras Opmanas, Stanislovas Lamas, Zdislavas Denbickis ir kt. Leidinys orientavosi į konservatyviai nusiteikusį skaitytoją ir stebino tuo metu neįprastu formatu 27 x 35 cm. 

Įsisavinus medžio raižinių spausdinimo techniką, laikraščio puslapiuose buvo publikuojamos Jano Mateikos, Stanislovo Vitkevičiaus ir kt. žinomų dailininkų kūrinių reprodukcijos. Iliustratoriais dirbo žinomi menininkai Kazimieras Osipovičius, Vladislovas Dmachauskas ir kt. Skaitytojų dėmesio sulaukė išspausdinti visuomenėje žinomų veikėjų portretai, paveikslų serija *Senovės rūbai ir ginklai*. Leidimo pradžioje savaitraštį užsisakydavo 3 000 premumeratorių, XIX amžiaus pabaigoje jų skaičius išaugo iki 11 000. 

*Tygodnik Ilustrowany* prisidėjo ir prie kitų visuomeninių akcijų – rinko lėšas Adomo Mickevičiaus paminklo Krokuvoje statybai, Koperniko muziejui Romoje, pastarojo mokslininko vardo stipendijai įsteigti.

Savaitraščio iliustracijos Vilniaus tematika
--------------------------------------------

* Aušros Vartų koplyčia iš išorėsAušros Vartų koplyčia iš išorės
* Aušros Vartų koplyčios vidusAušros Vartų koplyčios vidus
* Gedimino pilies kalnasGedimino pilies kalnas
* Universiteto observatorijaUniversiteto observatorija
* Smėlynės rajonasSmėlynės rajonas
* Rūdninkų vartų priemiestisRūdninkų vartų priemiestis
* Bernardinų bažnyčios bokštasBernardinų bažnyčios bokštas
* Bekešo kalnasBekešo kalnas
* Neries upės vingisNeries upės vingis
* Šv. Kryžiaus bažnyčia ir vienuolynasŠv. Kryžiaus bažnyčia ir vienuolynas
* Tiltas per VilnelęTiltas per Vilnelę
* Subačiaus gatvėSubačiaus gatvė

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tygodnik Ilustrowany** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Savaitraštis Lodzės universiteto bibliotekoje[neveikianti nuoroda]
* 1859—1865 m. numeriai
**Tvirtovės komendantas** (rus. *комендант крепости*) – karininkas, vadovaujantis tvirtovei ir jos įgulai.

Rusijos imperija
----------------

Tvirtovės komendantas – pareigos Rusijos kariuomenėje, buvusios nuo XVIII a. iki 1917 m. Tvirtovių komendantu skiriamo karininko laipsnis priklausė nuo tvirtovės svarbos. Komendantais skirdavo generolus ar vyresniuosius karininkus, dažniausiai – pulkininkus.
  
XVIII a. tvirtovės komendantas būdavo pavaldus gubernatoriui ir generolui feldmaršalui. Nuo XIX a. vidurio – karinės apygardos viršininkui. I ir II klasių tvirtovių komendantais skirdavo pats Rusijos imperatorius.

Taikos metu tvirtovės komendantas privalėjo rūpintis:

* visų tvirtovės dalinių gerove
* tvirtovės parengtimi gynybai
* turėti tvirtovės gynybos planą ir jį koreguoti keičiantis aplinkybėms.

Taikos metu tvirtovės komendantui buvo pavaldžios visos tvirtovę aptarnaujančios ir jos gynybai būtinos dalys. Kaip tvirtovės įgulos komendantui – viso tvirtovėje įsikūrusios dalys.
  
Taikos metais I klasės tvirtovės komendantas turėdavo korpuso vado teises, II ir III klasių – divizijos viršininko teises, IV klasės – pulko vado teises.

Karo metu tvirtovės komendantas turėdavo:

* pervesti pavaldžią kariuomenę į kovinę parengtį,
* evakuoti įgulos kariškių šeimas ir kitus tvirtovės rajono gyventojus,
* pašalinti kitų valstybių piliečius.

Į jo pavaldumą pereidavo vietinė policija. Jis imdavo vadovauti tvirtovės gynybos tarybai, asmeniškai atsakydavo už gynybą, jos tęsimą ar nutraukimą, už tvirtovės kapituliaciją, turėdavo vesti derybas su priešininku, asmeniškai numatyti kapituliacijos ir tvirtovės perdavimo sąlygas.

Nuorodos
--------

* Комендант крепости
|  |
| --- |
| **Želkūnų pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Želkūnų pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Želkūnų pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Vyšniūnai, Prienų rajonas |
| **Direktorius(-ė)** | Aldona Gudeliauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 110 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 13 |

**Prienų rajono Želkūnų pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vyšniūnuose (Prienų raj.), Liepų g. 1, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190200642. Steigėjas Prienų rajono savivaldybės taryba.

Nuo 2013 m. mokykla likviduota.

Istorija
--------

1930 m. įsteigta Gripiškių pradžios mokykla, nuo 1951 m. septynmetė mokykla.

1962 m. Želkūnuose pastatyta aštuonmetė mokykla. 1970 m. išasfaltuotas takas į mokyklą ir aikštelė prie mokyklos fasado. 1972 m. mokykloje atliktas kapitalinis remontas, įvestas centrinis šildymas, pradėta kurti kabinetinė sistema. 1977 m. įrengtas naujas stadionas. 1988 m. mokykla naujai suremontuota: išdažyta, pakeistas stogas. 1998 m. pertvarkyta mokyklos šildymo sitema, įrengiant vietinę dujų katilinę. 1999 m. mokykla tapo dešimtmete. 2013 m. rugsėjo 1 d. Želkūnų pagrindinė mokykla prijungta prie Stakliškių vidurinės mokyklos.

Direktoriai
-----------

* 1962–1965 m. G. Petukauskaitė
* 1968 m. J. Minkauskas
* nuo 1968 m. O. Žiūkaitė
* 1988–2013 m. Aldona Gudeliauskienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė[neveikianti nuoroda]
|  |
| --- |
| Željko Joksimović |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Жељко Јоксимовић |
| Gimė | 1972 m. balandžio 20 d. (51 metai) Belgradas |
| Kilmė |  Serbija |
| Žanrai | Balkaniška muzika |
| Kūrinių kalbos | serbų |
| Veikla | atlikėjas, dainų autorius |
| Instrumentai | vokalas |
| Aktyvumo metai | 1997— |
| Įrašų kompanija | Minacord |
| Svetainė | www.zeljkojoksimovic.com |

**Željko Joksimovičius** (*Жељко Јоксимовић*; g. 1972 m. balandžio 20 d. Belgrade) – vienas populiariausių šių laikų Serbijos dainininkų, kompozitorių, dainų tekstų kūrėjų. Garsus visuose Balkanuose:Bosnijoje ir Hercegovinoje, Makedonijoje.

2004 m. dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse Stambule, kur su daina *Lane Moje* užėmė antrą vietą. Atrankai į 2005 m. Euroviziją sukūrė dainą *Jutro* (atliko Jelena Tomašević), tačiau dėl Juodkalnijos žiuri protestų į konkursą vyko grupė No Name. Željko Joksimovičius sukūrė 2006 m. Eurovizijos konkrso dainą *Lejla*, kurią atliko Hari Mata Hari. 2008 m. jo sukurtą dainą *Oro* Eurovizijoje, vykusioje Serbijoje, atliko ta pati Jelena Tomašević, o Željko buvo šio konkurso vedėjas. 2012 m. atlikėjas vėl dalyvavo Eurovizijoje su daina *Nije ljubav stvar* ir finale užėmė 3 vietą.

Diskografija
------------

* *Željko Joksimović* (1999 m.)
* *Željko Joksimović* (2001 m.)
* *111, album* (2002 m.)
* *The Best Of (najbolje pesme)* (2003 m.)
* *Leđa o leđa* (2004 m.)
* *Lane moje – Goodbye* (2004 m.)
* *I Live My Life For You (Željko Joksimović ir Tamee Harrison)* (2004 m.)
* *Ivkova slava, The Soundtrack (Željko Joksimović, Jelena Tomašević ir Nikola Kojo)* (2005 m.)
* *Ima nešto u tom što me nećeš* (2005 m.)
* *The Platinum Collection* (2007 m.)
* *Beogradska Arena Live* (2008 m.)
Žydinti abisininė balža
**Balžų aliejus** (angl. *crambe oil, abyssinica oil*), *balžos sėklų aliejus* (angl. *crambe seed oil*) – nevalgomas aliejus, ekstrakcijos būdu gaunamas iš vienmečio augalo abisininės balžos (*Crambe abyssinica*) sėklų.

Spalva nuo šviesiai iki auksiškai geltonos, su silpnu neutraliu kvapu.

Panaudojimas
------------

Iš balžų aliejaus, turinčio labai daug eruko rūgšties, gaunamos tokios medžiagos kaip erukamidai, erukilo alkoholis, beheno rūgštis, behenilo alkoholis, vaško esteriai, riebalų rūgštys, brasilo ir pelargono rūgštys. Iš jų gaminami tepalai, šilumnešiai skysčiai, surfaktantai, dangų medžiagos, kosmetika, poliesteriai, plastikai, nailonas.

Eruko rūgštis tradiciškai išgaunama iš senų rapso veislių, kuriose šios rūgšties daug. Balžų aliejus kaip eruko rūgšties šaltinis konkuruoja su rapsų aliejais. Didžiausia balžų aliejaus rinka yra JAV.

Dėl didelio eruko rūgšties kiekio kosmetikos gaminių balžų aliejus suteikia plaukams ir odai žvilgumo, todėl jis yra silikoninės alyvos alternatyva.
Naudojant balžų aliejų gaminami muilas, losjonai, kremai, lūpų balzamas, plaukų priežiūros preparatai.

Gamyba
------

Apie 36–43% balžų sėklų masės sudaro aliejus, 55–60% kurio sudaro eruko rūgštis.

Balžų sėklų likučiai po ekstrakcijos gali būti panaudojami pašarams, bet prieš tai turi būti apdoroti. Sėklų (su pašalintomis ankštaromis) likučiuose būna 45–58% baltymų, kurių aminorūgščių sudėtis subalansuota. Likučiais JAV leidžiama šerti galvijus (iki 5% dienos raciono). Nerekomenduojama jais šerti neatrajojančių gyvulių.

Nuorodos
--------

1. ↑  Crambe. Australian Farm Diversification Information Service. September, 2002.
2. ↑  Economic Research Service (September, 1996). „Crambe, Industrial Rapeseed, and Tung Provide Valuable Oils". Industrial Uses. United States Department of Agriculture. pp. 17–23.
3. ↑  Crambe Seed Oil

* Crambe Abyssinica
| ***Bambeklis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il burbero |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Castellano & Pipolo |
| Scenaristas (-ai) | Castellano & Pipolo |
| Vaidina | Adriano CelentanoAngela FinocchiaroJean SorelIaia Forte |
| Metai | 1986 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 113 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Bambeklis** (it.  *Burbero*) – 1986 m. sukurta veiksmo komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko Adriano Celentano.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Adriano Celentano – Tito Torizis
* Debra Feuer – Merė
* Jean Sorel – Džiulijus
* Angela Finocchiaro – Emilija
* Mattia Sbragia
* Percy Hogan
* Luigi Bonos
* Iaia Forte

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Merė skuba susitikti su vyru Džiulijumi, su kuriuo išsiskyrė praėjus valandai po vestuvių, tačiau negauna bilietų į lėktuvą, skrendantį į Florenciją. Jai pasiūlomas skrydis į Pizą, tačiau ir jame nėra laisvų vietų. Prieš pat skrydį Merė susipažįsta su advokatu Titu – nekalbiu vyru, visada perkančiu 2 bilietus, nes negali pakęsti pakeleivių. Merė įkalba jį leisti skristi kartu ir nors Tito tikisi, kad daugiau jam neteks susitikti įkyrios merginos, ši supainioja lagaminus ir jų keliai vėl susiduria. Vos atvykusią Merę užpuola nežinia ko tarp jos daiktų ieškantis vyras, vyras nusižudo taip ir nesusitikęs su žmona ir mergina vėl priversta kreiptis pagalbos į Titą. Merė gauna pomirtinį vyro laišką su žemėlapiu, kuriame nurodyta vieta su paslėptais 15 milijardų – šiuos jis kažkada pavogė su 3 bendrininkais, kurie dabar nori juos atsiimti. Persekiojami Titas ir Merė leidžiasi į lenktynes dėl lobio.

Apdovanojimai
-------------

* David di Donatello – geriausios dainos nominacija (Detto Mariano)
| **Antanas Mikalojus Radvila** |
| --- |
| Radvilos |
| Trimitai |
| Trimitai |
|  |
| Gimė | 1741 m.Krokuvoje |
| Mirė | 1778 m. (~37 metai) |
| Tėvas | Martynas Mikalojus Radvila |
| Motina | Marija Trembicka |

**Antanas Mikalojus Radvila** (lenk. *Antoni Mikołaj Radziwiłł*, 1741 m. – 1778 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

Biografija
----------

### Šeima

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos Klecko šakos, tėvas Martynas Mikalojus Radvila, motina Marija Trembicka. Broliai Juozapas Mikalojus Radvila,
Mykolas Jeronimas Radvila, sesuo Antanina Radvilaitė-Masalskienė.

### Asmenybė

Vaikystėje patyrė tėvo smurtą, nebuvo fiziškai stiprus. Nuo septynerių metų jį globojo Jeronimas Florijonas Radvila. Dar vaikystėje pasižymėjo užsispyrimu, siekiant tikslo, mokėjo kelias Europos kalbas, apsiskaitęs eruditas, tačiau šeimyninis gyvenimas, matyt, prisiminus tėvo kvailiojimus, jo netraukė. Anksti pasirinko kunigo kelią, tačiau laimetis buvo toks politiškai aktyvus, kad jis įsitraukė ir į politinę veiklą Krokuvoje.

Valstybės tarnyba
-----------------

Vilniaus kanauninkas, Karūnos didysis referentas, Karūnos didysis sekretorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Antanas Mikalojus Radvila*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, IX t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1982. T.IX: Pintuvės-Samneris, 306 psl.

Nuorodos
--------

Trimitų herbo Radvilos Archyvuota kopija 2007-01-28 iš Wayback Machine projekto. lenkų kalba

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLDK didikų giminės |
| --- |
|  |
| Lietuvių kilmės | 
Alšėniškiai • Astikai • Bilevičiai • Čartoriskiai • Daugirdai • Daumantai Siesickiai • Drazdauskai • Giedraičiai • Gelgaudai • Goštautai • Hlebavičiai • Kęsgailos • Manvydai • Naruševičiai • Nagurskiai • Olelkaičiai • Pacai • Radvilos • Sakaičiai • Sudimantaičiai • Zaleskiai |
|  |
| Rusėnų kilmės | 
Chodykinai • Chodkevičiai • Iljiničiai • Oginskiai • Ostrogiškiai • Puzinai • Sapiegos • Strutinskiai • Tiškevičiai • Valavičiai • Višnioveckiai |
|  |
| Vokiečių kilmės | 
Pliateriai • Tyzenhauzai |
|  |
| Totorių kilmės | 
Glinskiai |
|  |
| Lenkų kilmės | 
Kiškos • Kosakovskiai • Potockiai |
|  |
| Italų kilmės | 
Karpiai • Morikoniai |
|  |
| Portugalų kilmės | 
Goesai |

 |
**Akim Sairinen**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Akim Saeed Sairinen |
| Gimimo data | 1994 m. gegužės 22 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | [[]], Suomija |
| Ūgis | 188 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2013–2015 2016  2018–2019  2020  2021  2022 2023– | Mikkelin Palloilijat  Ekenäs IF  JK Tammeka  Florø SK  Dainava  PIFPanargiakos APO | 69 0(4)27 0(0)72 0(5)12 0(1)35 0(0)11 0(0)0? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 6 d.. |

**Akimas Saidas Sairinenas** (*Akim Saeed Sairinen*; g. 1994 m. gegužės 22 d.) – futbolininkas iš Suomijos, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

Karjera
-------

Futbolininko karjerą pradėjo Suomijoje. Žaidė Mikkelin Palloilijat, Ekenäs IF klubuose.

2018 m. persikėlė į Estiją ir atstovavo JK Tammeka, kuris dalyvavo Meistriliiga pirmenybėse. 2019 m. sezoną tęsė estų klube.

2020 m. žaidė norvegų Florø SK, kuris dalyvavo 2. division pirmenybėse.

Atvyko į Lietuvą. 2021 m. buvo paskelbta, kad tapo Alytaus „Dainavos" nariu. 2021 m. kovo 26 d. debiutavo A lygoje. Žaidžia ir Alytaus klubo dublerių komandoje. Suomis buvo išrinktas į simbolinę XII (12) turo rinktinę, kai rungtynėse prieš FC Hegelmann Litauen laimėjo visas 9 dvikovas ir 4 dvikovas „antrame aukšte". Pasižymėjo rezultatyviu perdavimu, po kurio buvo pelnytas pergalingas įvartis.

2022 m. pirmoje pusėje rungtyniavo Pargas Idrottsförening, kuris dalyvavo Ykkonen (II pakopa).

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2021** | **„Dainava"** | 35 | 0 |

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Nuorodos
--------

* Soccerway
* alyga.lt svetainė
* transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
| Toliara*Toliara* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

ToliaraToliara

23°21′0″ p. pl. 43°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.35000°š. pl. 43.66667°r. ilg.﻿ / 23.35000; 43.66667﻿ (Toliara)Koordinatės: 23°21′0″ p. pl. 43°40′0″ r. ilg.﻿ / ﻿23.35000°š. pl. 43.66667°r. ilg.﻿ / 23.35000; 43.66667﻿ (Toliara) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Madagaskaro vėliava Madagaskaras |
| **Regionas** | Acimo-Andrefanos regionas |
|  |
| **Įkūrimo data** | XVII a. |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 156 710  |
| **Plotas** | 16 km² |
| **Tankumas** (2013) | 9 794 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Toliara |

**Toliara** (malag. *Toliara*, seniau – pranc. *Tuléar*, angl. *Toliary*) – miestas pietvakarių Madagaskare, netoli Fiherenanos upės žiočių, Mozambiko sąsiaurio pakrantėje. Buvo Toliaros provincijos sostinė, nuo 2007 m. – Acimo-Andrefanos regiono centras. Jūrų uostas (išvežamas sizalis, muilas, kanapių pluoštas, medvilnė, ryžiai, žemės riešutai), oro uostas, plentas į Fianarancoa. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (galvijai, ožkos, kukurūzai, ryžiai, manijokas). Garinama druska. Apylinkėse išgaunama nafta. Veikia universitetas, arboretumas, Pietų Madagaskaro kultūros muziejus, jūrų muziejus, katalikų katedra. Gaminami rankdarbiai iš kriauklių.

Istorija
--------

Toliarą XVII a. įkūrė prancūzai. Pradėjo augti po 1897 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 435
|  |
| --- |
| Miklaševo geležinkelio stotis |
| Šalis | Lenkija |
| Gyvenvietė | Miklaševas |
| Linijų skaičius | 2 |

**Miklaševo geležinkelio stotis** (lenk. *Mikłaszewo stacja kolejowa*) – geležinkelio stotis Miklaševo kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos apskrityje, Narevkos valsčiuje. Per stotį eina Valstybės siena-Chrizanuvas geležinkelio linija ir Miklaševas-Planta geležinkelio linija.

Valstybės siena–Chrizanuvas geležinkelio linija
-----------------------------------------------

Nuo stoties iki Zablotčiznos geležinkelio stoties yra 3,4 km ir iki Siemianuvkos geležinkelio stoties yra 7,2 km.

**Geležinkelio ruožas**| 

Zablotčizna
**Miklaševas**
Siemianówka

 |

Miklaševas-Planta geležinkelio linija
-------------------------------------

**Geležinkelio ruožas**| 

Planta
**Miklaševas**

 |

Nuorodos
--------

* Aprašymas apie stotį (lenk.).

Koordinatės: 52°51′13″ š. pl. 23°46′40″ r. ilg.﻿ / ﻿52.85361°š. pl. 23.77778°r. ilg.﻿ / 52.85361; 23.77778
| Mikierių tiltas |
| --- |
|  |
| Tiltas 2007 m. |
| 

Mikierių tiltasMikierių tiltas

55°39′29.76″ š. pl. 25°10′44.08″ r. ilg.﻿ / ﻿55.6582667°š. pl. 25.1789111°r. ilg.﻿ / 55.6582667; 25.1789111﻿ (Mikierių tiltas)Koordinatės: 55°39′29.76″ š. pl. 25°10′44.08″ r. ilg.﻿ / ﻿55.6582667°š. pl. 25.1789111°r. ilg.﻿ / 55.6582667; 25.1789111﻿ (Mikierių tiltas) |
|  |
| **Vieta** | Mikieriai, Anykščių raj. |
| **Kerta** | Šventoji |
| **Ilgis** | 80 m |
| **Plotis** | 1,2 m |
| **Pastatytas** | 2002 m. |
| **Konstrukcija** | Kabantis tiltas |

**Mikierių tiltas** (dar kitaip vad. **Beždžionių tiltas**) – pėsčiųjų tiltas per Šventąją Mikieriuose, Anykščių raj. jungiantis Mikierius ir Inkūnus. Viename krante – prie Šimonių girios įsikūrusi miškų ūkio gyvenvietė, girininkija, mokykla, medicinos punktas, kitame krante – Inkūnų bažnyčia, kapinaitės.

Tiltas žiemą
Tiltas vasarą

Tilto duomenys
--------------

Tiltas yra 80 m ilgio, 1,20 m pločio. Jį laiko 8 m aukščio plieniniai vamzdžiai – pilonai ir plieniniai lynai. Tiltas yra pakibęs aukštai virš vandens, todėl jam nekelia grėsmės aukštas vanduo ar ledonešis. Kiekvienas tilto kvadratinis metras gali atlaikyti 500 kilogramų svorį.

Tiltą suprojektavo AB „Kelprojektas" (projekto vadovas Darius Žickis), pastatė tiltų statybos įmonė UAB „Tilsta". Statybos trukmė – 1 mėn. ir 2 sav.

Istorija
--------

1973 m. šioje vietoje Vilniaus miško chemijos ūkio Ignalinos baro pušų sakintojai pastatė savo poreikiams medinį pakabinamą tiltą. Tiltą vietiniai gyventojai praminė „beždžionių lieptu". Tiltas kentėjo nuo pavasarinių potvynių, jį apgadindavo plaukiantys ledai. Nors gyventojai „beždžionių lieptą" vis paremontuodavo, patvarkydavo, tačiau ilgainiui statinys tapo nesaugus. Valstybinės tiltų inspekcijos ir Anykščių rajono savivaldybės pareigūnams nustačius, kad medinio tilto konstrukcijos visiškai susidėvėjusios, yra avarinės būklės, tiltas 2001 m. buvo nugriautas. Apie aštuoniasdešimt vietinių gyventojų liko atskirti. Norint patekti į kaimą, esantį anapus upės, reikėdavo aplinkui sukarti daugiau nei 20 kilometrų.

Juozo Vitkaus inžinerijos bataliono perkėlų kuopos kariškiai buvo sumontavę 60 t keliamosios galios pontoninį tiltą. Tačiau atėjus rudeniui, tiltas buvo išmontuotas, nes galėjo upėje įšalti. 2002 m. iš sijų ir plieninių lynų konstrukcijų pastatytas naujas tiltas.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mikierių tiltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ir tiltas, ir bendruomenės centras Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.

| Artimiausi tiltai per Šventąją |
| --- |
| prieš srovę: | **Mikierių tiltas** | pasroviui: |
| Mickūnų tiltas | Sedeikių tiltas |
Mikko Leppilampi.
**Mikko Johannes Leppilampi** (g. 1978 m. rugsėjo 22 d. Pälkäne) – suomių aktorius, muzikos atlikėjas. Išgarsėjo 2003 m. debiutavęs filme *Helmiä ja sikoja*, už *Läde* vaidmenį 2004 m. apdovanotas Jussi prizu.

Mikko – gospelų muziko Jukka Leppilampi, aktyvaus muzikos pasaulio dalyvio sūnus. Pirmasis albumas, išleistas 2006 m. gegužės 10 d. (Sony BMG), pakilo į 24 vietą Suomijos albumų reitingų eilėje.

Mikko Leppilampi 2006 m. rugpjūčio 19 d. susituokė su Emilia Leppilampi (mergaut. *Vuorisalmi*), kartu augina dukrą (g. 2005 m.).

2007 m. gegužės 10-12 d. Mikko Leppilampi kartu su Jaana Pelkonen vedė Eurovizijos dainų konkurso finalinį koncertą Helsinkyje.

Filmografija
------------

* 2003: Helmiä ja sikoja
* 2004: Keisarikunta
* 2005: Paha maa
* 2005: Kaksipäisen kotkan varjossa
* 2005: Tyttö sinä olet tähti
* 2005: Narnian Tarinat – Velho ja Leijona („Ponas Tumnus" balsas)
* 2005: Madagascar („Marty" balsas)
* 2005: Hairspray – musikaali
* 2006: Saippuaprinssi
* 2007: Joulutarina

Diskografija
------------

### Albumai

* Mikko Leppilampi (2006, Sony BMG)

### Singlai

* Salaisuus (2006, Sony BMG)
* Tähti (2006, Sony BMG)

### Garsų takeliai

* Keisarikunta (2004)
* Kaksipäisen kotkan varjossa (2005)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2011-07-14 iš Wayback Machine projekto.
* Mikko Leppilampi svetainėje Last.fm
Koordinatės: 54°52′50″ š. pl. 20°17′10″ r. ilg.﻿ / ﻿54.88056°š. pl. 20.28611°r. ilg.﻿ / 54.88056; 20.28611
**Gaiteinių kapinynas** – prūsų kapinynas Sembos pusiasalyje, netoli Gaiteinių arba Gaitėnų kaimo (vok. *Goythenen*, Žuvininkų apskritis, nuo 1946 m. rus. *Геройское – Geroiskoje*, Zelenogradsko rajonas, Kaliningrado sritis, prie Aleikos upelio tvenkinio.

Tyrimai
-------

1906 m. tyrinėjo Emilis Holakas ir Adalbertas Becenbergeris. Ištyrė 4 mirusiųjų kapus ir žirgo palaidojimą. Mirusieji laidoti sudeginti urnose, kapo viršus apdėtas akmenimis. Įkapės: žeberkliniai ietigaliai, stiklo ir gintaro karoliai, peiliukų fragmentai, lankinė segė palenkta kojele, kibirėlio formos pakabutis. Vienas mirusysis buvo palaidotas su nedegintu žirgu; rasta kamanų sagtys ir žąslai. Vieno mirusiojo kapo vietą žymėjo didelis akmuo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valdemaras Šimėnas. *Gaiteinių kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 333 psl.
Vaizdas iš Gaizinkalno
**Gaizinkalnas**, **Gaizinis** (latv. *Gaiziņkalns, Gaiziņš*) – aukščiausia Latvijos kalva, siekianti 311,9 m virš jūros lygio (santykinis aukštis 61,6 m). Kalva stūkso Vidžemės aukštumoje, Maduonos savivaldybėje, į vakarus nuo Maduonos. Sudarytas iš smėlio, žvirgždo, moreninio priemolio. Šlaitai statūs, apaugę eglėmis, beržais. Nuo 1987 m. priklauso Gaizinkalno gamtos parkui.

Lankomas turistų, veikia slidinėjimo trasos, keltuvai. XX a. devintajame dešimtmetyje kalvos viršūnėje pradėtas statyti apžvalgos bokštas, kuris dėl lėšų trūkumo ir neteisingai įrengtų pamatų liko nebaigtas. Bokštas nugriautas (susprogdintas) 2012 m. gruodį.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Gaiziņkalns*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
2. ↑  *Gaiziņkalns*, Latvijas padomju enciklopēdija, t. 3 (Dže–Hain), p. 460. Ryga, Galvenā enciklopēdiju redakcija, 1983 m.
3. ↑  *Kalnu trases*, Gaiziņš. Nuoroda tikrinta 2020-12-01.
4. ↑  *Ar 100 kilogramiem sprāgstvielu demontēts Gaiziņkalna skatu tornis*, Latvijas Avīze, 2012-12-15. Nuoroda tikrinta 2020-12-01.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Bupleurum** |
| --- |
| Apskritasis gaivenis (Bupleurum rotundifolium)Apskritasis gaivenis(*Bupleurum rotundifolium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Salieriniai  *( Apiaceae)* |
| Gentis: | Gaivenis  *( Bupleurum)* |

 |

**Gaivenis** (*Bupleurum*) – salierinių (*Apiaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso vienmetės arba daugiametės plikos žolės su ištisiniais lapais. Skėčiai sudėtiniai, žiedai geltoni.

Gentyje yra apie 150 rūšių. Lietuvoje labai retai darželiuose auginamas **krūminis gaivenis** (*Bupleurum fruticosum*), o laukinėje floroje turėtų būti, bet kol kas dar nerastas, – apskritasis gaivenis (*Bupleurum rotundifolium*).

Krūminis gaivenis (*Bupleurum fruticosum*)
*Bupleurum gibraltaicum*

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gaivenis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Ali ibn Jusufasarab. علي بن يوسف** |
| --- |
| Maroko sultonas |
| Almoravidų dinastija |
| Gimė | 1084 m. |
| Mirė | 1142 m. (~58 metai) |
| Tėvas | Jusufas ibn Tašminas |
| Maroko sultonas |
| Valdė | 1106 m. - 1142 m. (~36 metai) |
| Pirmtakas | Jusufas ibn Tašminas |
| Įpėdinis | Tašminas ibn Ali |

Almoravidų denaras
**Ali ibn Jusufas** (arab. علي بن يوسف; g. 1084 m. – 1142 m.) – Almoravidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 1106 m. iki mirties 1142 m.

Ali ibn Jusufas buvo Jusufo ibn Tašmino sūnus.

Istorija
--------

Ali ibn Jusufas sostą paveldėjo sulaukęs 23 metų. Jis didžiąją dali savo jaunystės buvo praleidęs Ispanijoje ir auklėtas vietos musulmonų dvasia. Jį tenkino minimali valdžia, gaunami mokesčiai ir daugiausiai dėmesio skyrė religiniams dalykams. Ali pasitikėjo savo dvasiniais patarėjais, kurie iš tikrųjų ir valdė šalį. Jo valdymo metais smarkiai krito Almoravidų galybė.
1110 m. Ali brolis Temimas užėmė Saragosą. Tais pačiais metais Ali vadovavo žygiui į Toledą, bet miesto užimti nepavyko. 1118 m. Aragono karalius Alfonsas I (Alfonso the Battler) atsėmė Saragosą ir iki 1126 m. pasiekė Viduržemio jūrą piečiau Grenados.

1122 m. Maroko centrinėje dalyje prasidėjo Almochadų sukilimas prieš Almoravidus, o 1128 m. sukilėliai net keturiasdešimt dienų laikė apsupę sostinę Marakešą. Neramumų šalyje Ali taip ir nesugebėjo numalšinti iki pat savo mirties 1142 m.

Nuorodos
--------

* *Istorinis žodynas* Archyvuota kopija 2008-10-27 iš Wayback Machine projekto.
* *Musulmonų vadovai*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Jusufas ibn Tašminas** | **Almoravidų dinastija**1106–1142 | Po to:**Tašminas ibn Ali** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Alheira iš Mirandelos.
**Alheira** – portugališka dešra, gaminama iš įvairios mėsos, išskyrus kiaulieną. Paprastai tai būna veršiena, antiena, vištiena ar triušiena, pridedant duonos, česnako, įvairių prieskonių.

Dešrą sukūrė žydai kaip būdą apgauti Portugalijos inkviziciją. Religija draudžia žydams valgyti kiaulieną, todėl juos buvo lengva pažinti pagal tai, kad jie negamino kiaulienos dešrų ir nerūkė jų rūkyklose. Todėl žydai dešrose kiaulieną pakeitė kitomis mėsos rūšimis, tokiomis kaip veršiena, triušiena, kalakutiena, antiena, vištiena ir kartais kurapkiena, jas sumaišydami su duonos tešla tam, kad butų tinkamesnė konsistensija. Vėliau šis receptas paplito ir tarp krikščionių, kurie į alheirą pradėjo dėti ir kiaulieną.

Alheira paprastai kepama alyvuogių aliejuje ir patiekiama su virtomis daržovėmis ir bulvėmis.

Žinomiausios alheiros gaminamos Mirandeloje.
| **Ali Abdullah Saleh** |
| --- |
| Jemeno prezidentas |
|  |
| Gimė | 1942 m. kovo 21 d. |
| Mirė | 2017 m. gruodžio 4 d. (75 metai)Sana |
| Jemeno prezidentas |
| Ėjo pareigas | 1990 m. gegužės 22 d. – 2012 m. vasario 27 d. |
| Ankstesnis | pirmasis poste |
| Vėlesnis | Abd Rabbuh Mansur Hadi |
|  |
| Partija | Bendras Jemeno gyventojų kongresas |
|  |
|  **Vikiteka** | Ali Abdullah Saleh |

**Ali Abdullah Saleh** (ar. علي عبد الله صالح, g. 1942 m. kovo 21 d. – 2017 m. gruodžio 4 d.) – paskutinis Jemeno Arabų Respublikos ir pirmasis Jemeno prezidentas.

Biografija
----------

1960 m. baigė Jemeno Arabų Respublikos karo akademiją. 1978–1990 m. buvo Jemeno Arabų Respublikos prezidentas, o Jemenui susijungus tapo pirmuoju šalies prezidentu.

1999 m. Jemene įvyko pirmieji prezidento rinkimai, kuriuos laimėjo, surinkęs 91,2 % rinkėjų balsų.

Po šių rinkimų šalies parlamentas pakeitė Jemeno įstatymus. Pagal juos prezidento kadencija prailginta nuo penkerių iki septynerių metų, parlamento – nuo ketverių iki šešerių metų, taip pat įkurta prezidento prižiūrima 111 narių įstatymų leidžiamoji taryba.

2002 m. viešai paskelbė, kad nedalyvaus kituose prezidento rinkimuose, nes nori leisti pasireikšti jauniems šalies politikams. Tačiau prieš pat 2006 m. rinkimų pradžią persigalvojo ir nutarė dar kartą kandidatuoti į prezidento postą. Rugsėjo mėnesį vykusiuose rinkimuose gavo 77,2 % rinkėjų balsų ir dar septyneriems metams liko valdžioje.

2011 m. Jemene kilus neramumams pasitraukė į Saudo Arabiją, vėliau grįžo į šalį. 2012 m. galutinai atsistatydino iš prezidento pareigų ir pasitraukė į tremtį.

2014 m. Ali Abdula Salehas su savo šalininkais sudarė aljansą su hučių sukilėliais, kurie užėmė sostinę Saną pilietinio karo metu. Jam paskelbus apie aljanso nutraukimą ir užsiminus apie derybas su priešiška hučiams Saudo Arabija, 2017 m. gruodžio 4 d. jis buvo nužudytas, pasak hučių, sustabdžius jo kortežą prieštankiniu granatsvaidžiu ir apšaudžius netoli Maribo. Saleho partijos atstovai patvirtino jį žuvus netoli Sanos.

Išnašos
-------

1. ↑  Sky News, *Former Yemeni leader Ali Abdullah Saleh killed while 'trying to flee to Saudi Arabia*, Monday 04 December 2017
2. ↑  Al Jazeera, *Yemen: Ex-President Ali Abdullah Saleh killed*, 10 Dec 2017

Nuorodos
--------

* Jemeno prezidento svetainė Archyvuota kopija 2008-08-28 iš Wayback Machine projekto.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Abdul Karim Abdullah al-Arashi** | **Jemeno Arabų Respublikos prezidentas**1978–1990 | Po to:**paskutinis poste** |
| Prieš tai:**pirmasis poste** | **Jemeno prezidentas**1990–2012 | Po to:**Abd Rabbuh Mansur Hadi** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Aliakmonas |
| --- |
| Tiltas per Polifito tvenkinį (užtvenktas Aliakmonas) Tiltas per Polifito tvenkinį (užtvenktas Aliakmonas) |
| **Ilgis** | 297 km |
| **Ištakos** | Pindas |
| **Žiotys** | Egėjo jūra |
| **Šalys** | Graikija |

Aliakmonas palydovinėje nuotraukoje
Aliakmonas žemėlapyje
**Aliakmonas** (gr. Αλιάκμονας, sen. gr. Ἁλιάκμων) – upė šiaurinėje Graikijoje, ilgiausia šalyje. Kerta Vakarų ir Vidurio Makedonijos periferijas. Prasideda Pindo kalnų šiaurinėje dalyje, Gramo masyve, netoli sienos su Albanija. Pradžioje teka daugiausia pietryčių kryptimi, maždaug nuo Paliurijos pasuka į šiaurės rytus prateka Polifito tvenkinį ir mažesnių užtvankų kaskadą. Įteka į Egėjo jūros Termos įlanką. Aliakmono žiotys sudaro Aksijo deltos pietvakarinę dalį.

Didžiausi intakai: Gramas, Strabopotamas, Pramoritsa, Grebenitikas, Venetikas, Sarantaporas, Tripotamas. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Svarbiausios gyvenvietės prie Aliakmono: Kastorija, Argos Orestikonas, Neapolis, Paliurija, Verija.
| Kampotasក្រុងកំពត |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

KampotasKampotas

10°36′00″ š. pl. 104°10′00″ r. ilg.﻿ / ﻿10.60000°š. pl. 104.16667°r. ilg.﻿ / 10.60000; 104.16667﻿ (Kampotas)Koordinatės: 10°36′00″ š. pl. 104°10′00″ r. ilg.﻿ / ﻿10.60000°š. pl. 104.16667°r. ilg.﻿ / 10.60000; 104.16667﻿ (Kampotas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Kambodžos vėliava Kambodža |
| **Provincija** | Kampoto provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 21 823  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Kampotas |

**Kampotas** (khmer. ក្រុងកំពត = *Kâmpôt*) – miestas pietų Kambodžoje, prie Ko Sla upės žiočių, netoli Siamo įlankos kranto. Provincijos centras. Yra nedidelis jūrų uostas, oro uostas, pro miestą eina Pnompenio-Kampongsomo geležinkelis ir plentas. Verčiamasi žvejyba, tekstilės, medienos apdirbimo, žuvies perdirbimo pramone. Apylinkėse auginami juodieji pipirai, ryžiai, tabakas, cukranendrės, kokosai. Vykdoma fosforitų, marmuro, druskos gavyba. Pajūrio kurortas. Rengiamos išvykos į Damrėjaus kalnus.

Istorija
--------

Iki 1959 m. Kampotas buvo svarbiausias Kambodžos uostas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kampotas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| Kamposas*Campos dos Goytacazes* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

KamposasKamposas

21°45′10″ p. pl. 41°19′30″ v. ilg.﻿ / ﻿21.75278°š. pl. 41.32500°r. ilg.﻿ / 21.75278; 41.32500﻿ (Kampos dos Goitakazesas)Koordinatės: 21°45′10″ p. pl. 41°19′30″ v. ilg.﻿ / ﻿21.75278°š. pl. 41.32500°r. ilg.﻿ / 21.75278; 41.32500﻿ (Kampos dos Goitakazesas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Pietryčių regionas |
| **Valstija** | Rio de Žaneiro valstija Rio de Žaneiro valstija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1835 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 463 545  |
| **Altitudė** | 14 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kamposas |

**Kampos dos Goitakazesas** (port. *Campos dos Goytacazes*) arba tiesiog **Kamposas** – miestas pietryčių Brazilijoje, Rio de Žaneiro valstijoje, Pietų Paraibos dešiniajame krante, 286 km į šiaurės rytus nuo Rio de Žaneiro, netoli vandenyno pakrantės. Veikia upių ir oro uostai, pro miestą eina Rio de Žaneiro–Vitorijos geležinkelis. Vystoma chemijos (naftos ir gamtinių dujų perdirbimo), cemento, tekstilės, odos ir avalynės, maisto (ypač cukraus, mėsos ir tabako) pramonė. Prekybinis regiono, kur auginama kava, cukranendrės, kakava, ryžiai, kukurūzai, tabakas bei verčiamasi gyvulininkyste, centras. Netoli Kamposo, Atlanto vandenyno šelfe nuo 1980 m. siurbiama nafta.

Mieste veikia šie universitetai: Šiaurės Fluminensės (įkurtas 1991 m.), Kandido Mendešo (įkurtas 1902 m. seniausias privatus visoje Lotynų Amerikoje), bei keleto kitų universitetų filialai ir fakultetai. Yra barokinė bažnyčia, neoklasicistinė bazilika.

Istorija
--------

Portugalai regiono kolonizaciją pradėjo 1627 m. o 1677 m. įkurtas *São Salvador de Campos de Goytacazes* kaimas. Miesto statusas jam suteiktas 1835 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kampos dos Goitakazesas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
**Asana** (skr. आसन = IAST: *ā́sana* – „poza, sedėsena") – vienoje jogos sistemų (hatha jogoje) tam tikra kūno padėtis, padedanti medituoti ar ugdyti okultines galias. Patandžalio „Jogasūtrų" mokyme – trečioji pakopa.

Pratimas pradedamas kvėpavimo valdymu, vėliau atliekamas pats pratimas suderinus su kvėpavimu (pvz. lenkiantis iškvepiama, keliantis įkvepiama) ir atsipalaidavimo perstogėmis.

Geriausiai žinoma asana – lotoso poza (*padmāsana*). Šioje asanoje medituojama, giedami religiniai tekstai, tiesiog sėdima. Kitos svarbesnės asanos: *bhadrāsana*, *vajrāsana*, *vīrāsana*, *svastikāsana*.

Pagrindinės asanos
------------------


* VadžrasanaVadžrasana
* Ardha PadmasanaArdha Padmasana
* VrksasanaVrksasana
* UttanasanaUttanasana
* Adho Mukha SvanasanaAdho Mukha Svanasana
* Urdva-muka-švanasanaUrdva-muka-švanasana
* BhudžangasanaBhudžangasana
* DhanurasanaDhanurasana
* Niralamba-šalabhasanaNiralamba-šalabhasana
* PasčimottanasanaPasčimottanasana
* NavasanaNavasana
* SarvangasanaSarvangasana
* HalasanaHalasana
* PurvottanasanaPurvottanasana
* Urdhva DhanurasanaUrdhva Dhanurasana
* ŠavasanaŠavasana

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *Asana*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
2. ↑

Nuorodos
--------

* Asanos
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°35′44″ š. pl. 23°2′37″ r. ilg.﻿ / ﻿55.59556°š. pl. 23.04361°r. ilg.﻿ / 55.59556; 23.04361

|  Maironių Švč. Mergelės Marijos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Kelmės |
| **Savivaldybė** | Kelmės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Maironiai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1782 m. |

 *Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.*
**Maironių Švč. Mergelės Marijos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Maironių kaime, 0,6 km į pietus nuo kelio  **157**  Kelmė–Tytuvėnai , Dubysos slėnio dešiniajame krante. Liaudies architektūros formų. Parapijos kunigai aptarnauja už 2 km stovinčią Maironių koplyčią.

Istorija
--------

Saudininkų dvarininkas Juozas Stankevičius 1782 m. pastatė medinę koplyčią. Ksaveras Stanevičius 1817 m. paskyrė sklypą žemės ir pažadėjo išlaikyti kunigą. Koplyčia tapo Lyduvėnų parapijos filija. Kunigas klebonas Adomas Galkevičius už sukilėlių atsišaukimo perskaitymą 1864 m. ištremtas į Sibirą; atimtas dvasininko titulas.

1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1927 m. išparceliuoto Saudininkų dvaro žemėje susikūręs kaimas pavadintas Maironiais.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su trisiene apside, bokšteliu. Yra 3 altoriai. XVIII a. paveikslas „Trys karaliai".

Galerija
--------

* 
* 
*