Sablatnig| Originalus pavadinimas | Sablatnig Flugzeugbau GmbH |
| Pramonė | Aviacijos pramonė 
Oro susiekimas 
Automobilių pramonė (nuo 1920 m)  Variklių gamyba |
| Perėmėjas (-ai) | Deutsche Luft Hansa (iš dalies) |
| Įkurta | 1915 m |
| Įkūrėjas (-ai) | Dr. Josef Sablatnig |
| Uždaryta | 1945 m |
| Svarbiausi darbuotojai | Wilhelm Siegert |

**„Sablatnig"** buvo Vokietijos lėktuvų gamintojas ir aviakompanija. Orlaivių gamybos įmonė buvo įkurta 1915 m. spalio mėn. aviakompanija – 1919 m. pradžioje.

Istorija
--------

Įmonę įkūrė 1911 m. į Vokietiją persikėles Austrijos-Vengrijos automobilių sporto entuziastas, dvyliktas austras, įgijęs piloto licenciją, vienas pirmųjų naktinių pilotų Dr. Josef Sablatnig. Pirmojo Pasaulinio karo pradžioje jis buvo vienas Vokietijos karinio jūrų laivyno aviacijos kūrėjų. 1915 m. įkurtos „Sablatnig Flugzeugbau GmbH" pradinis tikslas buvo jūrinių orlaivių gamyba.

Sablating P.I. Žurnalas „*L’Aerophile*", 1921 m. sausis.
Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui, „Sablatnig" persitvarkė civilinių orlaivių gamybai, pradėjo teikti keleivių ir pašto pervežimo paslaugas: 1919 m. balandžio 21 d. pradėjo reguliarius reisus į Kopenhagą ir Stokholmą; 1919 m. rugpjūčio mėn. „Sablatnig" kartu su „Norddeutscher Lloyd" pasiūlė teikti valstybės subsidijuojamas oro susisiekimo paslaugas tarp Berlyno ir Brėmeno, naudodamas demilitarizuotus buvusius karinius savo gamybos lėktyuvus ir naujai sukurtus komercinius „Sablatnig P.III" orlaivius. Vėliau "Sablatnig Flugzeugbau GmbH" tapo vienu ir Danijos aviakompanijos „Dansk Luftexpress" įkūrėjų, pagal konceciją skraidė pašto maršrutu Stokholmas-Geteborgas.

1920 m. įmonė konsultantu nusamdė buvusį Vokietijos imperijos karinių oro pajėgų inspekcijos IdFlieg vadovą Wilhelm Siegert.

„Sablatnig P.III" naudojo ir pirmoji Estijos aviakompanija „Aeronaut", 1923–1926 m. skraidžiusi į Kauną (Aleksoto aerodromą) ir Klaipėdą (Rumpiškių aerodromą).

1926 m. aviakompnija „Sablatnig" buvo sujungta su „Junkers Luftverkehr AG" ir sudarė „Deutsche Luft Hansa".

Įmonė „Sablatnig" veiklą tesė ir toliau: trečiame dešimtmetyje kartu su įmone Beuchelt mėgino gaminti automobilius (Sablatnig-Beuchelt), II Pasaulinio karo metu gamino jūrinių katerių variklius.

Įmonės veikla nutrūko iš karto po II pasaulinio karo, jos įkūrėjui Jozefui Sablatnigui žuvus sovietų užimtoje ir pagal pirminę paskirtį naudotoje Buchenvaldo koncetracijos stovykloje.

Sablatnig P.III su registracijos numeriu CH-54, Alfred Comte skraiydimo mokykla, Dübendorf aerodromas, prie Ciūricho.

Orlaiviai
---------

**„Sablatnig" 1915–1921 m. gamintų orlaivių modeliai**| Modelio pavadinimas | Pirmas skrydis | Pastatytas skaičius | Tipas |
| --- | --- | --- | --- |
| **Sablatnig SF-1** | 1915 | 1 | Jūrinis žvalgybinis |
| **Sablatnig SF-2** | 1916 | 26 | Žvalgybinis |
| **Sablatnig SF-5** | 1917 | 91 | Žvalgybinis |
| **Sablatnig SF-8** | 1918 | 3 | Žvalgybinis |
| **Sablatnig C.I** | 1917 | 2 | Žvalgybinis |
| **Sablatnig N.I** | 1918 | 1 | Bombonešis |
| **Sablatnig P.III** | 1919 | 40 | Komercinis lėktuvas |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  *The Engineering Index*.
2. ↑  Heinz J. Nowarra; Bruce Robertson; Peter G. Cooksley. *Marine aircraft of the 1914-1918 War*. p. 62.
3. ↑  *Sablatnig, Josef.* (PDF; 172 kB), *Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950.*
4. ↑  *Papers by Command, Volume 9*.
5. ↑  Karl-Dieter Seifert: *Sablatnig, Josef.* In: *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Band 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11203-2, S. 321 f. (Digitalisat).