recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Išigakisjap. 石垣市 |
| --- |
|        |
| *Išigakio įlanka* |
|  |
| 

IšigakisIšigakis

24°20′26″ š. pl. 124°9′20″ r. ilg.﻿ / ﻿24.34056°š. pl. 124.15556°r. ilg.﻿ / 24.34056; 124.15556﻿ (Išigakis)Koordinatės: 24°20′26″ š. pl. 124°9′20″ r. ilg.﻿ / ﻿24.34056°š. pl. 124.15556°r. ilg.﻿ / 24.34056; 124.15556﻿ (Išigakis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Japonijos vėliava Japonija |
| **Regionas** | Kiūšiū regionas |
| **Prefektūra** | Okinavos prefektūra |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 48 816  |
| **Plotas** | 229,00 km² |
| **Tankumas** (2012) | 213 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.city.ishigaki.okinawa.jp |
|  **Vikiteka** | Išigakis |

**Išigakis** (jap. 石垣市 = *Ishigaki-shi*, okinav. *Ishigachi*) – miestas to paties pavadinimo saloje Japonijoje, į vakarus nuo Okinavos salos. Tai antra pagal dydį sala Jaejama salyne. Miesto funkcija yra salyno verslo ir transporto centras. Išigakio oro uostas yra didžiausias oro uostas Jaejamoje ir didžiausias trečios klasės oro uostas Japonijoje.

Išigakio salos, kaip ir likusios Okinavos, kultūrai dėl užimamos vietos įtaką daro Japonijos ir Kinijos kultūros.

Istorija
--------

1771 m. Išigakio salą nusiaubė rekordinio aukščio cunamis.

Gyvenvietė įkurta 1908 m. tuomet vadinosi Jaejama. 1914 m. kaimas pervadintas į Išigakį, o miestu tapo 1947 m. liepos 10 d.

2008 m. mieste gyveno 46 489 gyventojai, gyventojų tankis buvo 203 žm./km². Visas plotas siekia 229,00 km².

Simboliai
---------

Oficiali miesto gėlė – *Sakishima tsutsuji*, medis – *Yaeyama kokutan*.

* Išigakio sala iš kosmoso, 2014 m.Išigakio sala iš kosmoso, 2014 m.
* Kabira įlankaKabira įlanka

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2003-07-29 iš Wayback Machine projekto.
**Kauno choreografijos mokykla** – neformalaus ugdymo įstaiga, teikianti choreografinį išsilavinimą Kauno miesto bei Kauno rajono vaikams (nuo 4 metų) ir paaugliams, propaguojanti šokio meną visuomenėje.
Mokyklos vizija – tapti Kauno miesto ir apskrities šokio plėtotės centru, teikiančiu galimybę gabiausiems vaikams ir paaugliams įgyti šokio įgūdžių kompetenciją.
Mokiniai dalyvauja tarptautiniuose ir respublikiniuose festivaliuose. Mokyklos mokiniai yra daugkartiniai respublikinių ir tarptautinių konkursų ir festivalių laureatai. Kiekvieną pavasarį rengiamas mokinių koncertas miesto visuomenei.
Įgyvendinamos ilgalaikė (7 metų apimties) šiuolaikinio ir ankstyvojo choreografinio ugdymo programos.

Mokykloje dirba ilgametę šokio (buvę Kauno valstybinio muzikinio teatro, šokio teatro „Aura" šokėjai) ir pedagogikos patirtį turintys choreografai–pedagogai. Mokytojai kartu su mokyklos mokiniais kuria šokius ir šokio spektaklius, rengia miesto ir mokyklos koncertus. Dauguma jų dirba nuo mokyklos įsteigimo dienos.

Choreografijos mokyklai nuo 2000 metų vadovauja Lina Navardauskienė, ilgametė Kauno šokio teatro „Aura" solistė.

Istorija
--------

Kauno choreografijos mokykla įsteigta 2000 metais.
Mokykla neturėjo savo patalpų, todėl naudojosi Kauno jaunimo ir S. Lozoraičio vidurinės mokyklų salėmis. Mokykla persikėlė į jai skirtas patalpas 2006 metais. Pradėta vykdyti naujas choreografinio ugdymo programas: trumpalaikes meninės saviraiškos ir ilgalaikes klasikinio bei istorinio (pasaulio tautų) šokio programas, veiklą pradėjo mokyklėlė „Noriu šokti".

2011–2012 m. m. mokėsi apie 400 mokinių.

Veikla
------

Pagrindinės veiklos kryptys:

* Ugdomoji veikla
* Šokio populiarinimas ir renginių organizavimas:
	+ Festivalis „Šokio pasaulis",
	+ Atvirų durų dienos,
	+ edukaciniai projektai,
	+ šokio spektakliai,
	+ koncertai
* Pasirodymai šokio festivaliuose, pvz. „Bičių sąskrydis‘ 2" (2008 m.), „Bičių sąskrydis‘ 3" (2011 m.)
* Seminarai mokytojams

Studijų programos
-----------------

Būsimiems šokio profesionalams (nuo 7 metų)
* Šiuolaikinis šokis
* Klasikinis šokis

Būsimiems šokio profesionalams (nuo 10 metų)
* Istorinis- pasaulio tautų šokis

Mėgėjams
* Šiuolaikinis šokis (nuo 8 metų)

* Mokyklėlė „Noriu šokti" (nuo 4 metų)

Suaugusiems
* Šiuolaikinis ir klasikinis šokis (nuo 18 metų)

Išnašos
-------

1. ↑  „Bičių sąskrydyje" – šokėjai iš Lietuvos miestų ir miestelių Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto. (Lietuvos rytas)
2. ↑  Šiuolaikinio šokio festivalis „Bičių sąskrydis‘ 3" grįžta[neveikianti nuoroda] (Lietuvos rytas)

Nuorodos
--------

* Mokyklos tinklalapis Archyvuota kopija 2014-05-21 iš Wayback Machine projekto.
**Proceso dalyvis** – teismo procese (byloje) dalyvaujantis asmuo, turintis teisinį suinteresuotumą bylos baigtimi arba jo neturintis.

Dalyvaujantys byloje asmenys
----------------------------

Dalyvaujančiais byloje asmenimis Lietuvoje yra laikomi proceso dalyviai, turintys teisinį suinteresuotumą bylos baigtimi (LR CPK 37 str. 1 d.).

Dalyvaujančiais byloje asmenimis yra šalys, tretieji asmenys, asmenys, pareiškę ieškinį LR CPK Kodekso 49 straipsnio nustatyta tvarka, pareiškėjai, suinteresuoti asmenys Kodekso 442 straipsnyje išvardytose bylose, Kodekso 431 straipsnyje numatyti kreditoriai ir skolininkai, taip pat šių asmenų atstovai.

Kiti proceso dalyviai
---------------------

Kiti proceso dalyviai (liudytojai, vertėjai, ekspertai) – įstatymų nustatyta tvarka procese dalyvaujantys asmenys, kurie teisiškai nesuinteresuoti bylos baigtimi (LR CPK 61 str.).

Kiti proceso dalyviai turi LR CPK Kodekso nustatytas procesines teises ir pareigas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Civilinio proceso kodekso patvirtinimo, įsigaliojimo ir įgyvendinimo įstatymas. Civilinio proceso KODEKSAS (Data: 2010-09-23. Aktuali 2010-10-26)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Būstinė.
Kasyklos.
**Kaliningrado gintaro kombinatas** (rus. *Калининградский янтарный комбинат*) – valstybinė įmonė Kaliningrado srityje, vienintelė pasaulio įmonė pramoniniu būdu kasanti gintarą.

Buvęs gintaringos žemės karjeras.
Gintaras kasamas Baltijos jūros pakrantėje, netoli Jantarno miesto, kur, geologų duomenimis, yra 90 % pasaulinių gintaro sukcinito atsargų. Gintaro kombinato išgaunamas gintaras sudaro 90 % pasaulio gintaro gamybos. 80 % iškasamo ginaro yra smulkios frakcijos, 19 % – vidutinės frakcijos, 1 % – stambios frakcijos.

Kombinate kuriamos smulkių gintaro frakcijų perdirbimo technologijos.

Prognozuojamos gintaro atsargos kombinato eksploatuojamame telkinyje yra apie 300 000 tonų. Kombinatas turi savo geologinės žvalgybos skyrių. 2010 m. gintaro kombinatas iškasė 342 tonas žaliavinio gintaro.

Istorija
--------

Įmonė įsteigta 1947 m. vasario mėnesį TSRS vyriausybės nutarimu. Įmonė buvo įkurta Kenigsbergo gintaro fabriko, kuris Vokietijoje buvo Valstybinės gintaro manufaktūros dalis, bazėje. Ji turėjo eksploatuoti Palmininkų gintaro telkinį. Buvo rekonstruotas dar XX a. pradžioje vokiečių imtas eksploatuoti karjeras, kuris baigiantis karui buvo užtvindytas. Karjero nusausinimu, gamybinės įrangos remontu ir tolesne eksploatacija buvo pavesta užsiimti TSRS Vidaus reikalų liaudies komisariatui.

1948 m. viduryje jau buvo iškastos 127 tonos žaliavinio gintaro. Ėmė veikti gintaro dervos fabrikas, pradėta prekių (karolių, apyrankių, kandiklių) gamyba. 1949 m. buvo iškastos jau 309 tonos gintaro.

1948 m. buvo atlikta Jantarno apylinkių gintaro telkinių geologinė žvalgyba. Tuo metu gintaringas gruntas buvo kasamas daugiakaušiais ekskavatoriais ir vagonais vežamas į sodrinimo fabriką, iš kur sodrintas gintaras buvo perduodamas į gintaro mechaninio apdirbimo fabriką ar į lydyto gintaro fabriką.

1957 m. po didžiulės nuošliaužos buvo pakeista karjero eksploatavimo technologija. Viršutiniai negintaringi sluoksniai imti ne nukasinėti ekskavatoriais, o nuplauti galingais hidromonitoriais, kurie gruntą vertė į pulpą, kurią žemsiurbėmis perpumpuodavo į jūrą. Pasiekus gintaringos žemės klodą, pulpa vamzdynu buvo pumpuojama į sodrinimo fabriką.

Vokiečių pradėtas karjeras viso buvo eksploatuojamas daugiau kaip 60 metų ir išsemtas tik 8-tojo dešimtmečio pradžioje.

1976 m. buvo pradėtas naujas Primorsko karjeras, pagal projektą turėjęs tiekti 1100 t gintaro per metus. Tačiau dėl didelio akmenų kiekio gruntuose netiko žemsiurbės, o stambius gintaro gabalus sutrupindavo ekskavatoriai. Iš tiesų vėlesniais metais šiame karjere buvo išgaunama tik 100–150 t gintaro per metus.

1972 m. pradėti darbai Paplūdimio sklype, esančiame jūros pakrantėje tarp Siniavino gyvenvietės ir Jantarno. Gavyba šiame sklype išgelbėjo kombinatą nuo bankroto, kadangi čia išgaunamo gintaro savikaina buvo maža, nes gintaringieji klodai čia buvo negiliai, o gintaro koncentracija didelė. Šiame sklype per metus buvo iškasama 500–600 tonų gintaro. Gintaro gavyba šiame sklype baigta 2003 m. gruodžio 14 d.
| Kauno kogeneracinė jėgainė |
| --- |
| Veikianti jėgainė, 2020 m. |
| 

Kauno kogeneracinė jėgainėKauno kogeneracinė jėgainė

54°55′56″š. pl. 24°00′04″r. ilg.﻿ / ﻿54.932109°š. pl. 24.000996°r. ilg.﻿ / 54.932109; 24.000996﻿ (Kauno kogeneracinė jėgainė)Koordinatės: 54°55′56″š. pl. 24°00′04″r. ilg.﻿ / ﻿54.932109°š. pl. 24.000996°r. ilg.﻿ / 54.932109; 24.000996﻿ (Kauno kogeneracinė jėgainė) |
|  |
| Vieta | Biruliškės, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Jėgainės tipas | Kogeneracinė šiluminė jėgainė |
| Kuras | atliekos |
| Eksploatuojantikompanija | Lietuvos energija, Fortum Heat Lietuva |
| Statybųkaina | 147 mln. €. |
| Pradėtaeksploatuoti | 2020 m. |
| Reaktoriųskaičius | 1 |
| Naudingumokoeficientas | 110 % |
| Galingumas | 24 MW |
| Šiluminėgalia | 70 MW |
| Tinklalapis | kkj.lt |

**Kauno kogeneracinė jėgainė** – komunalines atliekas deginanti kogeneracinė elektrinė Biruliškėse, šalia Kauno, magistralės  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda  pakelėje, priešingoje pusėje nuo Dainavos mikrorajono Partizanų gatvės. Stovi Kauno LEZ teritorijoje.

Pajėgumai
---------

Planuojama jėgainės projekto elektrinė galia sieks apie 24 MW, o šilumos gamybos galia apie 70 MW. Tokie pajėgumai leis panaudoti apie 200 000 tonų regione susidarančių po rūšiavimo likusių ir perdirbti netinkamų komunalinių atliekų, iš kurių bus pagaminama apie 40 % Kauno miestui reikalingos šilumos ir apie 170 GWh elektros energijos. Planuojama įdiegti selektyvinę nekatalininę išmetamųjų dujų valymo sistemą, pusiau sauso dūmų valymo įrenginius, rankovinį filtrą.

Statoma jėgainė, 2019 m.

Istorija
--------

2016 m. spalio 5 d. jėgainė pripažinta valstybinės svarbos atliekų tvarkymo objektu ir suteiktas leidimas jėgainėje bendrovėms deginti atliekas. Projekto vertė - 147 mln. €.

2020 m. vasario 18 d. baigta statyti kogeneracinė jėgainė patiekė pirmą šilumą.

Savininkai
----------

Valstybės valdomai energetikos įmonių grupei „Lietuvos energija" priklauso 51 % jėgainę statančios įmonės akcijų, o „Fortum Heat Lietuva" valdo 49 % akcijų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kogeneracinei jėgainei Kaune leista deginti atliekas
2. ↑  Kauno kogeneracinė jėgainė patiekė pirmą šilumą
3. ↑  Gauti leidimai Kauno kogeneracinės jėgainės statybai

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kauno kogeneracinė jėgainė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė
*
**Prodikas Kėjietis** (sen. gr. Πρόδικος = *Prodikos*; ~470–400 m. pr. m. e.) – senovės graikų filosofas sofistas, pirmasis graikų filosofas, mėginęs aiškinti religijos atsiradimą.

Apie Prodiko gyvenimą žinių išlikę nedaug. Platonas mini, kad Prodikas atliko diplomatines misijas įvairiuose Graikijos miestuose. Prodikas labiausiai telkėsi į retorikos mokymą, daug domėjosi teisinga žodžių vartosena ir prasminėmis skirtimis tarp beveik sinoniminių žodžių.

Parašė veikalą „Metų laikai", jame išdėstė religijos kilmės teoriją, anot kurios, iš pradžių žmonės dievišką pagarbą pradėjo teikti naudingiems daiktams, o po to – jų išradėjams. Šią idėją perėmė euhemerizmas. Prodiko teigimu, religija atsiradusi iš dėkingumo jausmo.

Iki šių dienų išliko tik Ksenofonto parafrazuotas Prodiko alegorinis mitas apie Heraklio pasirinkimą tarp Ydos ir Dorybės (vad. „Heraklio trivium").

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  *Prodikas*. Religijotyros žodynas. – Vilnius: Mintis, 1991, 310 psl.
2. 1 2 3 4  Soren Kierkegaard. Filosofiniai trupiniai, arba Truputis filosofijos. Aidai, 2000, p. 153.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Išikaris (reikšmės).*

| Išikario žemė石狩国 |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1869 – 1882** |  → |

 |
| *Žemė Hokkaido žemėlapyje* |
|  |
| **Valstybė** | Japonijos vėliava Japonija |
| **Sritis** | Hokaidas |
| **Apskritys** | 9 |
|  |
| **Gyventojų** | 6 003 (1872) |

**Išikaris** (石狩国, *Ishikari no kuni*) – trumpai egzistavusi senoji Japonijos žemė, kurios vietoje šiais laikais yra Soračio ir Išikario subprefektūros, neskaitant pastarajai priklausančių Čitosės ir Enivos, bei pietinė Kamikavos subprefektūros dalis be Šimukapu.

Istorija
--------

* 1869 m. rugpjūčio 15 d. įkuriama Išikario žemė su 9 jai priklausančiomis apskritimis.
* 1872 m. čia gyveno 6 003 žmonės.
* 1882 m. Išikaris panaikintas kartu su kitomis Hokaido žemėmis. Jas netrukus pakeitė subprefektūros.

Išikariui priklausiusios apskritys
----------------------------------

* Acutos apskritis (厚田郡)
* Hamamasu apskritis (浜益郡)
* Išikario apskritis (石狩郡)
* Jūbario apskritis (夕張郡)
* Kabato apskritis (樺戸郡)
* Kamikavos (Išikario) apskritis (上川郡)
* Saporo apskritis (札幌郡). Panaikinta 1996 m. rugsėjo 1 d.
* Soračio apskritis (空知郡)
* Uriū apskritis (雨竜郡)

Senosios Japonijos žemės

Akis |
Ava |
Ava |
Avadžis |
Bingo |
Bičiu |
Bidzenas |
Bungo |
Budzenas |
Cušima |
Čikugo |
Čikudzenas |
Čišima |
Deva |
Ečigas |
Ečidzenas |
Ečiū |
Harima |
Hida |
Higas |
Hitačis |
Hidaka |
Hidzenas |
Hokis |
Hiūga |
Iburis |
Idzu |
Idzumas |
Idzumis |
Iga |
Ijas |
Ikis |
Inaba |
Isė |
Išikaris |
Ivamis |
Jamaširas |
Jamatas |
Jošinas |
Kaga |
Kajus |
Kavačis |
Kadzusa |
Kijis |
Kitamis |
Koudzukė |
Kuširas |
Mikava |
Mimasaka |
Minas |
Musašis |
Mucu |
Nagatas |
Nemuras |
Notas |
Okis |
Omis |
Ošima |
Osumis |
Ovaris |
Sadas |
Sagamis |
Sanukis |
Sacuma |
Secu |
Suou |
Suruga |
Šima |
Šimousa |
Šimocukė |
Šinanas |
Širibešis |
Tadžima |
Tamba |
Tangas |
Tešis |
Tokačis |
Tosa |
Toutoumis | 
Vakasa
| ***Išbandymų diena*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Training Day |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Antuanas Fukua |
| Prodiuseris (-iai) | Briusas Bermenas (Bruce Berman) Devis Gugenhaimas (Davis Guggenheim) |
| Scenaristas (-ai) | Devidas Eijeras (David Ayer) |
| Kompozitorius | Markas Mančina (Mark Mancina) |
| Vaidina | Denzelas VašingtonasItanas Houkas |
| Metai | 2001 |
| Žanras | Kriminalinis trileris |
| Trukmė | 122 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Warner Bros. |
| Biudžetas | apie 45 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Išbandymų diena** (angl. *Training Day*) – 2001 m. JAV režisieriaus Antuano Fukua dramatiškas kriminalinis trileris.

Filmo premjera įvyko 2001 m. rugsėjo 2 d. Venecijos filmų festivalyje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo herojus, Los Andželo policininkas Džekas, ką tik perėjo dirbti į kovos su narkotikais skyrių. Jis turi praleisti 24 val. su porininku seržantu Alonsu – kovų su narkotikais veteranu, jau dvylika metų dirbančiu „karščiausiuose" miesto rajonuose. Amerikiečiai jau priprato, kad kasdien miestų gatvėse vyksta narkomafijos ir policijos karas. Alonsas jau seniai įsisąmonino faktą, kad teisėtais veiksmais su šiuo blogiu kovoti yra beprasmiška, todėl jis pasirinko savo filosofiją, kuri balansuoja tarp gėrio ir blogio...

Aktoriai
--------

* Denzelas Vašingtonas – Alonsas
* Itanas Houkas – Džeikas
* Skotas Glenas – Rodžeris
* Dr. Dre – Polas
* Snupas Dogas – Bliu
* Šarlota Ajana – Liza
* Eva Mendes – Sara

Išnašos
-------

1. ↑  Filmo aprašymas Archyvuota kopija 2008-10-23 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Apdovanojimai ir nominacijos (Anglų kalba)
| **Rhynchocypris percnurus**Apsauga: 4(I) – Nenustatyta |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Snukytosios kartuolės  *( Rhynchocypris)* |
| Rūšis: | Ežerinė rainė  *( Rhynchocypris percnurus)* |

 |
| Binomas |
| ***Rhynchocypris percnurus***Pallas, 1814 |

**Ežerinė rainė** (*Rhynchocypris percnurus syn. Phoxinus percnurus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai. Anksčiau buvo priskirta rainių (*Phoxinus*) genčiai.

Užaugusių kūno ilgis nuo 4 cm, didžiausias iki 18,5 cm, vidutiniškas apie 9 cm. Didžiausias svoris – 100 g. Burna nedidelė, kūnas išmargintas smulkiomis juodomis ar rudomis dėmėmis.

Žuvis trumpaamžė, gyvenanti iki 6 metų. Subręsta būdama 2 metų, kūno svoriui pasiekus 3,5 gramus. Neršia gegužės–birželio mėnesiais, vandens temperatūrai pakilus iki 9 laipsnių. Vislumas – 19–23 tūkstančiai ikrų. 

Gyvena ežerų priedugnėje, žiemą įsirausia į dumblą. Minta smulkiais moliuskais, vabzdžių lervomis, kirmėlėmis, taip pat ėda ir kitų žuvų ikrus. Gali gyventi ežeruose vienos arba kartu su paprastaisiais karosais ir lynais. Lietuvoje su ežerinėmis rainėmis gyvena sidabriniai karosai.

Paplitusi Rytų Europos ežeruose, taip pat Vokietijoje. Lietuvoje žinomos tik dvi radavietės, netoli Alytaus miesto (sunaikinta) ir šalia Dusios ežero. Žuvis įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 4 (I) kategoriją.

Taip pat skaityti
-----------------

* Lietuvos žuvys

Nuorodos
--------

* Raudonosios knygos sąrašas
* Ežerinė rainė | Trauk.lt Archyvuota kopija 2013-12-07 iš Wayback Machine projekto.
* Nauja žuvų rūšis Metelių ežere | Ekonaujienos.lt[neveikianti nuoroda]
* *Rhynchocypris percnurus* (Pallas, 1814) Lake minnow, *anglų kalba*
| **Juozas Janonis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1934 m. liepos 9 d.Alytus |
| Mirė | 2020 m. spalio 5 d. (86 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Julija |
|  |
| Veikla | Lietuvos darbininkų sąjungos organizatorius |
| Pareigos | Seimo narysTrakų rajono tarybos narys |
|  |
| Alma mater | Vilniaus konservatorija |

**Juozas Janonis** (1934 m. liepos 9 d. Alytuje – 2020 m. spalio 5 d.) – Lietuvos ir Trakų rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Baigė režisūrą Vilniaus konservatorijos neakivaizdiname skyriuje.

1961 m. Elektrėnų Lietuvos VRE statybos valdybos, vėliau Lietuvos elektrinės elektrikas. 1963–1967 m. Elektrėnų kultūros rūmų direktorius. 1962–1990 m. vedė ir režisavo Trakų rajono liaudies kapelos „Galvė" koncertus. 1967–1990 m. Vievio paukštyno elektrošaltkalvis.

1990–1992 m. Aukščiausios Tarybos Jungtinės Sąjūdžio frakcijos referentas. 1992–1993 m. Seimo narys, mandato neteko 1993 m. balandžio mėn. ištaisius Vyriausios rinkimų komisijos klaidą.

1994–2000 m. Elektrėnų parapijos laikraščio „Elektrėnų žinios", 1997–2001 m. žurnalų „Viltys" ir „Viltis", žurnalų priedo „Susitikimai" redaktorius. 2000–2007 m. savaitraščio „Elektrėnų žinios" žurnalistas.

1995–1997 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.

1988–1991 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis, Sąjūdžio seimo tarybos narys. 1989–1991 m. vienas iš Lietuvos darbininkų sąjungos organizatorių, pirmininko pavaduotojas. 1993 m. Tėvynės sąjungos narys. Su žmona Julija užaugino tris sūnus.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**AVVA** – televizijos kanalas, transliuojantis programą kabelinės televizijos abonementams Jonavos mieste. 1992 m. įkūrė kabelinę televiziją tiekianti bendrovė UAB „AVVA". „AVVA" abonentų skaičius - 9 000. Siūlomi 2 programų paketai. Informacinės laidos transliuojamos kiekvieną vakarą (20 val.). Vėliau laidos kartojamos vakare.

Transliuotojas - UAB „AVVA". Direktorius Algimantas Žalkauskas (nuo pat įsteigimo). 15 darbuotojų. 
Kabelinės televizijos filmavimo grupėje dirba redaktorės ir operatoriai. Pasak „AVVA", jonaviečiai dažnai kreipiasi į „AVVA"-os žurnalistus, negalėdami išspręsti įvairių problemų.

Istorija
--------

1992 m. kovo 31 d. Lietuvos radijo ir televizijos komisija UAB „AVVA" suteikė licenciją kabelinės televizijos tinklu retransliuoti kabelinės televizijos ir radijo programas bei transliuoti savo pačių parengtas televizijos programas. Taip pat suteikta teisė reklamuoti ir perteikti informaciją kabelinio ryšio linijomis. Pirmieji abonentai buvo žmonės, norintys gauti daugiau informacijos apie transliuojamas programas kitose šalyse (ypač tuo metu Lietuvoje nerodomi kino filmai bei sporto programos). Nuo pat bendrovės įsikūrimo populiarumo sulaukė informacinės laidos. Iš pradžių jos buvo transliuojamos 1 kartą per savaitę, vėliau – 2. 

1999 m. Spaudos radijo ir televizijos fondas iš dalies finansavo projektą apie Jonavos krašto dvarus ir palivarkus. Buvo sukurta 13 kultūrinių laidų, kuriose pasisakė žymiausi Jonavos kraštiečiai.

Išnašos
-------

1. ↑  AVVA informacija Archyvuota kopija 2009-12-19 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLietuvoje transliuojamos televizijos programos |
| --- |
|  |
| LRT | 
LRT televizija | LRT Plius | LRT Lituanica |
|  |
| Komercinės nacionalinės programos | 
LNK | TV6 | BTV | TV3 | Info TV | 2TV | TV1 | TV8 | Lietuvos ryto TV | Delfi TV |
|  |
| Regioninės programos | 
Dzūkijos TV | TV Aidas | TV medica | Pūkas-TV | Marijampolės TV | Roventos TV | Šiaulių TV | Ventos regioninė TV | Balticum TV | Balticum Auksinis |
|  |
| Pietryčių Lietuvos programos lenkų k. | 
TVP Info | TVP Historia 2 | TVP Kultura 2 | TVP Polonia | Nuta.TV | Power TV | TVP Wilno |

 |
| **Juozas Imbrasas** |
| --- |
|  |
| Juozas Imbrasas Vepriuose |
| Gimė | 1941 m. sausio 8 d. (82 metai)Lietuva Algirdai, Ukmergės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Birutė |
| Vaikai | Ramunė, Gediminas |
| Vilniaus meras |
| Ėjo pareigas | 1999 – 2000 |
| Ankstesnis | Rolandas Paksas |
| Vėlesnis | Rolandas Paksas |
| Ėjo pareigas | 2007 – 2009 |
| Ankstesnis | Artūras Zuokas |
| Vėlesnis | Vilius Navickas |
|  |
| Pareigos | Europos Parlamento narys |
| Partija | 
* 1978 m. Lietuvos komunistų partija
* 1995 m. Tėvynės sąjunga;
* 2000 m. Lietuvos liberalų sąjunga;
* 2002 m. Liberalų demokratų partija;
* 2006 m. Tvarka ir teisingumas;
* 2020 m. Kartų solidarumo sąjunga - Santalka Lietuvai

 |
|  |
| Išsilavinimas | KPI |

**Juozas Imbrasas** (g. 1941 m. sausio 8 d. Algirduose, dabartinė Dainava, Ukmergės rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1958 m. baigė Ukmergės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1961 m. – Vilniaus statybos technikumą, 1967 m. – Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialą, įgijo inžinieriaus statybininko specialybę.

1967–1970 m. Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialo mokslinis darbuotojas. Po to dirbo įvairiose statybinėse organizacijose. 1972–1986 m. Lietuvos SSR valstybinio materialinio techninio tiekimo komiteto Teritorinės statybos organizacijos vyriausias inžinierius, organizacijos vadovas. 1986–1994 m. Valstybinės Lietuvos miško ir popieriaus tiekimo ir realizavimo valdybos technikos direktorius. 1995–1997 m. Vilniaus miesto savivaldybės uždarosios akcinės bendrovės „Naujamiesčio būstas" direktorius.

1997–1999 m. Vilniaus miesto savivaldybės mero pirmasis pavaduotojas. 1999–2000 m. ir 2007–2009 m. Vilniaus miesto meras, 2000–2002 m. mero pavaduotojas. 2003–2007 m. Lietuvos Respublikos Seimo Liberaldemokratų frakcijos seniūno referentas.

1997–2009 m. ir 2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2003–2007 m. Paslaugų ir miesto ūkio komiteto narys, Liberaldemokratų frakcijos pirmininkas.

2009–2014 m. Europos Parlamento narys.

2008–2009 m. ir 2016–2020 m. Seimo narys.

1978–1990 m. Lietuvos komunistų partijos, 1995–2000 m. Tėvynės sąjungos, 2000–2002 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2002–2006 m. Liberalų demokratų partijos narys, Vilniaus m. koordinacinės tarybos pirmininkas, 2006–2019 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Vilniaus miesto skyriaus narys. Nuo 2020 m. Kartų solidarumo sąjungos – Santalkos Lietuvai narys, pirmininko pavaduotojas.

Žmona Birutė, dukra Ramunė, sūnus Gediminas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Partija Tvarka ir teisingumas – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-08 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑
5. ↑


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Rolandas Paksas** | **Vilniaus miesto meras**1999–2000 | Po to:**Rolandas Paksas** |
| Prieš tai:**Artūras Zuokas** | **Vilniaus miesto meras**2007–2009 | Po to:**Vilius Navickas** |
**Juozas Ivaškevičius** (g. 1943 m. kovo 10 d. Maskvoje) – Lietuvos gydytojas anesteziologas, reanimatologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1967 m. baigė Vilniaus universitetą. 1978 m. apgynė disertaciją „Ilgalaikė dirbtinė plaučių ventiliacija po širdies vožtuvų protezavimo operacijų", medicinos mokslų kandidatas. 1989 m. apgynė disertaciją „Kalcio antagonistų ir beta – adrenoblokatorių vaidmuo ruošiant ligonius, sergančius išemine širdies liga, miokardo revaskuliarizacijos operacijai, atliekant anesteziją ir kardioplegiją", medicinos mokslų daktaras

Nuo 1967 m. Vilniaus universiteto dėstytojas; 1990 m. profesorius. Nuo 1990 m. Vilniaus greitosios pagalbos universitetinės ligoninės Pirmosios anesteziologijos ir reanimatologijos klinikos vedėjas, nuo 2006 m. Anesteziologijos, reanimatologijos ir kritinių būklių medicinos centro vedėjas.

Svarbiausi darbai apie ligonių rengimą operacijai, skausmo slopinimo ir miokardo apsaugos problemas širdies chirurgijoje.

2014 metais Lietuvos Respublikos Prezidentė Dalia Grybauskaitė už nuopelnus Lietuvos Respublikai ir už Lietuvos vardo garsinimą pasaulyje habil. dr. Juozui Ivaškevičiui įteikė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžių.

Bibliografija
-------------

* Anesteziologija ir reanimatologija, su kitais, 1984 m.
* Bendroji anesteziologija, su kitais, 1999 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juozas Ivaškevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 418 psl.
Koordinatės: 58°05′00″š. pl. 24°30′00″r. ilg.﻿ / ﻿58.083333°š. pl. 24.5°r. ilg.﻿ / 58.083333; 24.5

| Hedemėstės valsčiusest. *Häädemeeste vald* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Estijos vėliava Estija |
| **Regionas** | Pernu apskritis |
| **Administracinis centras** | Hedemėstė |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 4 982 |
| **Plotas** | 493,6 km² |
| **Tankumas** (2017) | 10 žm./km² |
| **Teritorijos kodas** | EE |
|  |
| **Tinklalapis** | haademeestevald.ee |
|  **Vikiteka** | Hedemėstės valsčiusVikiteka |

**Hedemėstės valsčius** (est. *Häädemeeste vald*) – valsčius pietvakarių Estijoje, Pernu apskrityje. Jo administracinis centras – Hedemėstė (0,7 tūkst. gyv.). Valsčiuje gyvena 4982 žmonės (2017 m.), teritorija užima 493,6 km².

Valsčiuje yra 2 miesteliai ir 29 kaimai. Ribojasi šiaurėje su Pernu miesto valsčiumi, rytuose su Sardės valsčiumi, pietuose su Latvija ir vakaruose su Rygos įlanka. Patenka dalis Nigulos gamtos draustinio (*Nigula looduskaitseala*).

Hedemėstės valsčiaus teritorija pakito 2017 m. administracinės reformos metu, prijungiant Tahkuranos valsčių. 2010 m. sausio 1 d. valsčiuje buvo 2987 gyv. teritorija – 390,2 km²; 2017 m. sausio 1 d. – 4982 gyv. teritorija – 493,6 km².

Gyvenvietės
-----------

* Miesteliai:

Hedemėstė, Veistė

* Kaimai:

Arumetsa, Ikla, Jaagupi, Kabli, Krundiküla, Laadi, Leina, Lepaküla, Majaka, Massiaru, Mereküla, Metsaküla, Metsapoole, Nepste, Orajõe, Papisilla, Penu, Piirumi, Pulgoja, Rannametsa, Reiu, Sooküla, Soometsa, Tahkuranna, Treimani, Urissaare, Uuemaa, Uulu, Võidu.

Galerija
--------

* Hedemėstės stačiatikių bažnyčiaHedemėstės stačiatikių bažnyčia
* Hedemėstės bendruomenės namaiHedemėstės bendruomenės namai
* Tolkusės pelkėTolkusės pelkė
* Saugomas akmuoSaugomas akmuo
* Kaimo kraštovaizdisKaimo kraštovaizdis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gemeindeübersicht 2017

Nuorodos
--------

* Valsčiaus internetinė svetainė
| **Juozas Jokimas** |
| --- |
| Gimė | 1951 m. birželio 2 d. (71 metai)Lietuva Leonava, Raseinių rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Vida Jokimienė |
| Vaikai | Sigita, Živilė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Jonavos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungaTvarka ir teisingumas |
|  |
| Alma mater | Lietuvos veterinarijos akademija |

**Juozas Jokimas** (g. 1951 m. birželio 2 d. Leonavoje, Raseinių rajonas) – veterinarijos gydytojas, Lietuvos ir Jonavos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, 1993 m. Jonavos rajono savivaldybės valdytojas, Lietuvos valstybinės veterinarijos preparatų inspekcijos viršininkas, Lietuvos veterinarijos akademijos docentas, LSMU Veterinarijos akademijos Neužkrečiamųjų ligų katedros docentas, Lietuvos veterinarijos farmacijos asociacijos viceprezidentas.

Biografija
----------

1974 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas. Biomedicinos mokslų daktaras.

1995–1998 m. AB „Jonavos baldai" generalinis direktorius. 1998–1999 m. – UAB „Girvita" generalinis direktorius. 1999–2000 m. Lietuvos valstybinės mokslinės veterinarijos preparatų kontrolės laboratorijos direktorius. Maisto ir veterinarijos nacionalinio rizikos vertinimo instituto Bendrųjų reikalų departamento direktorius. Buvo Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, nuo 2010 m. partijos Tvarka ir teisingumas narys. Nuo 2011 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Vida Jokimienė, dukros Sigita, Živilė Jokimaitė-Dolgich, politikos mokslų bei viešųjų ryšių specialistė, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo atstovė ryšiams su visuomene.

Lietuvos kaimo bendruomenių tarybos narys, LVFA viceprezidentas, žurnalo "Vetinfo" redkolegijos narys, Šveicarijos kaimo bendruomenės pirmininkas. Moka anglų, rusų kalbas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Teismų atvirumo visuomenei plano įgyvendinimo darbo grupės kontaktai Archyvuota kopija 2013-07-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Juozas Jokimas. 2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* J. Jokimas Archyvuota kopija 2016-05-06 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 46°36′0″ š. pl. 29°58′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.60000°š. pl. 29.96667°r. ilg.﻿ / 46.60000; 29.96667


| Kučurganas |
| --- |
|  |
| Vieta | Moldavija (Padniestrė)Ukraina (Odesos sritis) |
| Plotas | 27,3 km² |
| Vidutinis gylis | 3,5 m |
| Didžiausias gylis | 4,2 m |
| Tūris | 0,078 km³ |
| Įteka | Kučurganas |

**Kučurgano limanas** – gėlavandenis limanas telkšantis nepripažintos Padniestrės (Moldavija) pasienyje ir Odesos srityje (Ukraina).

Limano krante, Moldavijos pusėje, 1965 m. pastatyta elektrinė, naudojusi limano vandenį aušinimui. Elektrinė ne kartą tapusi vandens telkinio taršos šaltiniu.

Hidrografija
------------

Limanas ištįsęs iš šiaurės į pietus, jo ilgis apie 17 km. Šiaurinės dalies plotis – 1,5 km, pietinės – 3 km. Vidutinis limano gylis – 3,5 m, didžiausias (pietinėje pusėje) – 4,2 m. Plotas – 2730 ha, iš kurių šiaurinė dalis užima 580 ha, vidurinė – 800 ha, pietinė – 1350 ha. Vandens telkinio tūris – 78 mln m³ (1990 m.). Limaną maitina juo pratekanti Kučurgano upė, taip pat Dniestro atšaka – Turunčukas. 80 % dugno padengta molingu dumblu su 0,5-1 m storio detrito sluoksniu. Pakrančių dugnas padengtas uždumblėjusio smėlio sluoksniu (15 % dugno ploto). Vandens skaidrumas 170–210 cm.

Žiemą limanas užšąla, vidutinis užšalimo laikas – 70-80 dienų. Ledo storis tuo metu siekia 10-25 cm.

Gyvūnija
--------

Limane gausu žuvies, todėl jis mėgstamas žvejų. 2002 m. duomenimis, jame plaukiojo daugiau nei 30 rūšių žuvų, kurių didžiausią dalį sudarė karpinės, ešerinės ir grundalinės žuvys. Dažniausiai sutinkami karšiai, kuojos, ešeriai, plakiai, raudės, starkiai, sidabriniai karosai, margasis ir baltasis plačiakakčiai, baltieji amūrai, aukšlės.

Kučurgano limanas taip pat naudojamas pramoniniam žuvų veisimui. XX a. pabaigoje žuvivaisos produktyvumas ženkliai sumažėjo: 1985 m. buvo pagaunama 160 t (58,7 kg/ha) žuvies, o 1998 m. – 16 t (5,9 kg/ha).

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2008-07-06 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  [neveikianti nuoroda]
| **Hansas Frankasvok. *Hans Michael Frank*** |
| --- |
|  |
| H.Frankas Krokuvoje |
| Gimė | 1900 m. gegužės 23 d.Karlsrūjėje |
| Mirė | 1946 m. spalio 16 d. (46 metai)Niurnberge |
|  |
| Veikla | advokatas, Vokietijos valstybės ir politinis veikėjas, okupuotos Lenkijos generalgubernatorius, Reichsleiteris |
|  |
| Alma mater | 1926 m. Kylio universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Hans Frank |

**Hansas Frankas** (vok. *Hans Michael Frank*, g. 1900 m. gegužės 23 d. Karlsrūjėje – 1946 m. spalio 16 d. Niurnberge) – advokatas, Vokietijos valstybės ir politinis veikėjas, okupuotos Lenkijos, Generalgubernijos generalgubernatorius (1939–1945 m.). Reichsleiteris.

Biografija
----------

1926 m. baigė teisės mokslus Kylio universitete. Buvo VNSDP advokatas, atstovavo Hitleriui 150-tyje procesų.

1923 m. įstojo į SA. Alaus pučo dalyvis. 1930 m. išrinktas reichstago deputatu. Naciams atėjus į valdžią paskirtas Teisingumo minsterijos reichskomisaru. Vienas iš naujojo Baudžiamojo kodekso, propaguojančio liaudies vertybių apsaugos principus, autorių. „Ilgųjų peilių nakties" metu bandė sulaikyti šturmuotojų neteisėtus veiksmus.

H. Frankas, nepaisant jauno amžiaus, užėmė svarbias pareigas: buvo Bavarijos teisingumo ministras, justicijos reichsministras, vėliau – reichsministras be portfelio, VNSDP reichsleiteris. Jis taip pat buvo Vokietijos teisės akademijos prezidentas, Vokiečių teisės instituto įkūrėjas, Tarptautinių teisės rūmų prezidentas.

1939 m. spalio mėn. okupavus Lenkiją Hitleris H. Franką paskyrė okupuotų Lenkijos teritorijų valdybos viršininku, vėliau – Lenkijos generalgubenatoriumi (rezidavo Krokuvoje). Kartu jam suteiktas SS obergrupenfiurerio rangas. Savo vykdomą politiką jis suformulavo taip: „Su Lenkija reikia elgtis kaip su kolonija. Lenkai taps Didžiosios Vokietijos vergais". Per septynis jo valdymo metus Lenkijos teritorijoje nužudyta 5,384 mln gyventojų, išvogtas jos nacionalinis turtas, į Vokietiją darbams išvežta daug gyventojų.

H.Franko lavonas po egzekucijos
Niurnbergo tribunole buvo vienas iš 24-rių svarbiausių kaltinamųjų. H.Frankas kaltintas sąmokslu prieš taiką, karo nusikaltimais ir nusikaltimais prieš žmoniją. Duodamas parodymus sakė, kad nežinojo apie egzistavusias koncentracijos stovyklas, kad 14 kartų rašė atsistatydinimo pareiškimus.

Nuteistas mirties bausme pakariant. Vienintelis iš nuteistųjų mirti pripažino savo kaltę ir gailėjosi dėl savo padarytų nusikaltimų. Nuosprendis įvykdytas 1946 m. spalio 16 d.

Papildoma informacija
---------------------

* H. Frankui buvo pavesta atlikti tyrimą, įrodantį, jog Hitleris neturi žydų kraujo;
* Vykstant Niurnbergo procesui du kartus nesėkmingai bandė nusižudyti.

Šaltiniai
---------

1. ↑   (www.hrono.info)
2. ↑   (peoples.ru)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hansas Jochenas Fogelisvok. *Hans Jochen Vogel*** |
| --- |
|  |
| Hansas Jochenas Fogelis (SPD suvažiavime 1988 m.) |
| Gimė | 1926 m. vasario 3 d.Gėtingenas, Vokietija |
| Mirė | 2020 m. liepos 26 d. (94 metai)Miunchenas, Vokietija |
|  |
| Veikla | teisininkas, vokiečių politinis veikėjas, buvęs federalinis ministras |
| Partija | 1950 m. Vokietijos socialdemokratų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Hans-Jochen Vogel |

**Hansas Jochenas Fogelis** (vok. *Hans Jochen Vogel*; 1926 m. vasario 3 d. Gėtingene, Vokietijoje – 2020 m. liepos 26 d. Miunchene, Vokietijoje) – teisininkas, vokiečių politinis veikėjas, buvęs federalinis ministras.

Biografija
----------

Lankė gimnaziją Gėtingene, 1943 m. baigė Gyseno Landgrafo Liudvigo mokyklą. Buvo Hitlerjugendo narys. Nuo 1943 m. iki 1945 metų tarnavo kariuomenėje, dalyvavo Antrajame pasauliniame kare kaip karininkas stažuotojas (vok. *Offizieranwärter*). Nuo 1943 metų vasaros semestro pradėjo teisės mokslų studijas Miunchene, nuo 1946 m. – Marburge, kur 1948 m. išlaikė pirmąjį, 1951 m. – antrąjį valstybinį teisės egzaminą (abu egzaminus išlaikė labai gerai). 1950 metais apgynė disertaciją tema „Kaltininko klydimas dėl valstybės tarnybos (valdžios) vykdymo teisėtumo pagal Vokietijos baudžiamojo kodekso 113 paragrafą ir dėl institucijos kompetencijos pagal VFR BK 156 paragrafą" (įvertinta lot. *magna cum laude*), teisės mokslų daktaras. Nuo 1952 m. Traunstein apylinkės teismo patarėjas, nuo 1955 m. Bavarijos žemės valstybinės kanceliarijos tarnautojas.

1950 m. Vokietijos socialdemokratų partijos (SPD) narys, 1967–1972 SPD Bavarijos organizacijos pirmininko pavaduotojas, nuo 1970 m. SPD valdybos narys. 1987–1991 SPD pirmininkas. 1989–1999 SI pirmininko pavaduotojas, nuo 1999 m. SI Garbės pirmininkas.

1960–1972 m. Miuncheno vyr. burmistras. 1972–1974 planavimo ir gyvenamosios statybos ministras, 1974–1980 teisingumo ministras, 1982–1984 Berlyno valdantis burmistras. 1983–1991 m. SPD parlamentinės frakcijos pirmininkas.

Brolis Bernardas Fogelis – vienas iš Vokietijos krikščionių demokratų sąjungos lyderių.

Nuorodos
--------
| ***Korsikietiška vendeta*** |
| --- |
|  |
| Pavadinimas | Les grands moyens |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Hubert Cornfield |
| Scenaristas (-ai) | Richard CaronHubert Cornfield |
| Metai | 1976 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 84 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Korsikietiška vendeta** (pranc.  *Les grands moyens*) – 1976 m. Prancūzijoje sukurta kriminalinė komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

* Helene Dieudonne
* Yvette Maurech
* Andree de Beaumont
* Roger Carel
* Fernand Sardou
* Catherine Rouvel

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Korsika – nedidelė sala, kurioje visi yra arba giminės, arba vieni kitus pažįsta. 

Po to, kai miestelyje penketas brolių – mafijozų nužudo policininką su žmona, jo motina prisiekia atkeršyti. Bėda ta, kad šeimoje daugiau nėra vyrų, o jos sūnėnas, taip pat policininkas, neketina vykdyti vendetos. Motinai nelieka nieko kito, kaip pasitelkus į pagalbą dvi taip pat garbaus amžiaus drauges, vykdyti keršto misiją pačioms...
| **Lepus corsicanus** |
| --- |
| Korsikinis kiškis (Lepus corsicanus)*Lepus corsicanus* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Kiškiažvėriai  *( Lagomorpha)* |
| Šeima: | Kiškiniai  *( Leporidae)* |
| Gentis: | Kiškiai  *( Lepus)* |
| Rūšis: | Korsikinis kiškis  *( Lepus corsicanus)* |

 |
| Binomas |
| ***Lepus corsicanus***de Winton, 1898 |

**Korsikinis kiškis** (**Apenininis kiškis**, **Italinis kiškis**) (lot. *Lepus corsicanus*, angl. *Corsican hare*) – kiškinių šeimos žinduolis, gyvenantis tik centrinėje bei pietų Italijoje ir Korsikos saloje. Anksčiau laikytas pilkojo kiškio (lot. *lepus europaeus*) porūšiu. Iki XX a. vidurio manyta, jog korsikiniai kiškiai išnykę, tačiau naujai atradus šių žvėrelių genetiniai tyrimai parodė, jog tai atskira rūšis.

Fizinės savybės
---------------

Korsikinio kiškio kaklas, pečiai ir šlaunys apaugę rausvai pilku, nugara – juosvai pilku, nugara – baltu kailiu. Užauga 55–61 cm ilgio, sveria kiek daugiau nei 2 kg. Ausys užauga net iki 11 cm ilgio. Akys didelės, rudos. Užpakalinės kojos tvirtesnės už priekines, paprastai apie 13 cm ilgio su 4 pirščiukais. Priekinės kojos turi 5 pirščiukus.

Nuo pilkojo kiškio skiriasi rausvesniu kailiu, ilgesnėmis ausimis ir užpakalinėmis kojomis bei mažesne kūno mase. Be to, korsikinio kiškio pilvas visuomet baltas, o nugara – tamsesnių spalvų.

Buveinė
-------

Įsikuria kirtimuose, lapuočių miškuose, krūmotose vietovėse. Gyvena kopose, pasėlių laukuose, netgi arčiau miestų. Tiek žemumų, tiek aukštikalnių žvėrelis – gali gyventi ir 1–2 km aukštyje.

Daugiausia gyvena pietinėje Italijos dalyje – nuo Umbrijos iki pietinės Toskanos. Taip pat Korsikoje ir Sicilijoje. Aplink Siciliją esančiose salose korsikinis kiškis neaptiktas.

Veisimasis
----------

Dauginasi beveik visus metus, išskyrus spalio–gruodžio mėn. Aukštikalnių patelės per metus išveda 3–4 vadas, o žemumose šis skaičius gali būti ir didesnis. Nėštumas trunka apie 41 dieną. Vadoje būna 1–5 kiškiukai. Patelė rūpinasi jaunikliais tol, kol šie sulaukia visiškos brandos.

Mityba
------

Minta augaliniu maistu. Skabo žoles, viksvas, ėda žirnius, astras. Nevengia agurklių, gvazdikų, kopūstų, buksmedžių žievės, morkų, rožių ir kitų augalų. Mėgsta sėklas, medžių žievę, riešutus bei grūdus.

Priešai
-------

Moka išsisukti nuo priešų, labai greitai bėgdami. Korsikinius kiškius gaudo vilkai, lapės, žebenkštys, barsukai, kiaunės, šeškai, plėšrieji paukščiai, vilpišiai. Vienas didžiausių priešų – žmogus. Dėl nevaržomos medžioklės XX a. korsikiniai kiškiai buvo beveik visiškai išnykę.

Nuorodos
--------

* Korsikinis kiškis (informacija anglų k.)
| Korosalio rajonas*Corozal District* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Belizo vėliava Belizas |
| **Administracinis centras** | Korosal Taunas |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 51 561 |
| **Plotas** | 1 860 km² |
| **Tankumas** (2021) | 28 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Korosalio rajonasVikiteka |

**Korosalio rajonas** (angl. *Corozal District*) – rajonas šiaurės Belize, Meksikos pasienyje. Tai mažiausias šalies rajonas. Administracinis centras – Korosal Taunas.

Geografija
----------

Rajoną iš rytų ir šiaurės skalauja Četumalio įlanka. Paviršiui būdinga lyguma ir aukštumos, prie jūros kranto yra seklių lagūnų bei druskos ežerų. Svarbiausia upė – Hondas.

Istorija
--------

Korosalio rajone yra senovės majų miestų Seroso ir Santa Ritos liekanos.

Gyvenvietės
-----------

Svarbesnės gyvenvietės:

* Korosal Taunas
* Litl Belizas
* San Choakinas
* Čunoksas
* Konsechas
* Šaibė

Šaltiniai
---------

1. ↑  BELIZE, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Belizo rajonai** |  |
| Belizas | Kajas | Korosalis | Orendž Volkas | Stan Krykas | Toledas |
| Mononatrio glutamatas |
| --- |
|    |
| Sisteminis (IUPAC) pavadinimas |
| CAS numeris | [142-47-2] |
| Cheminė formulė | C5H8NO4Na |
| Molinė masė | 169,111 g/mol |
| SMILES | C(CC(=O)O)C(C(=O)[O-])N.[Na+] |
|
| Rūgštingumas (p*Ka*) |  |
| Bazingumas (p*Kb*) |  |
| Valentingumas |  |
| Fizinė informacija |
| Tankis |  |
| Išvaizda |  |
| Lydymosi t° |  |
| Virimo t° |  |
| Lūžio rodiklis (*n*D) |  |
| Klampumas |  |
| Tirpumas H2O |  |
| Šiluminis laidumas |  |
| log P |  |
| Garavimo slėgis |  |
| kH |  |
| Kritinis santykinis drėgnumas |  |
| Farmakokinetinė informacija |
| Biotinkamumas |  |
| Metabolizmas |  |
| Pusamžis |  |
| Pavojus |
| MSDS |  |
| ES klasifikacija |  |
| NFPA 704 |  |
| Žybsnio t° |  |
| Užsiliepsnojimo t° |  |
| R-frazės |  |
| S-frazės |  |
| LD50 |  |
| Struktūra |
| Kristalinė struktūra |  |
| Molekulinė forma |  |
| Dipolio momentas |  |
| Simetrijos grupė |  |
| Termochemija |
| Δf*H*~~o~~298 |  |
| Giminingi junginiai |
| Giminingi |  |
| Giminingi junginiai |  |
| Giminingos grupės |  |

**Mononatrio glutamatas** – glutamo rūgšties natrio druska, skonio ir aromato stipriklis. Europos Sąjungoje žymimas maisto priedo numeriu **E621**. Didesnėmis koncentracijomis natūraliai aptinkamas įvairiuose maisto produktuose: bręstančiame sūryje, piene, pomidoruose, sardinėse, jūržolėse ir kt. Pramoniniu būdu gaunamas iš melasos bakterinės fermentacijos būdu arba augalinių baltymų, pvz. glitimo ar sojų.

Mononatrio glutamatas buvo atrastas 1908 m. japonų mokslininko Kikunae Ikeda, kuris jį išskyrė iš jūržolės *Saccharina japonica*. Ikeda mononatrio glutamato suteikiamą unikalų skonį pavadino umami. Naujai atrasta medžiaga buvo užpatentuota ir sekančiais metais Japonijos kompanija *Suzuki Seiyakusho* (dabartinė Ajinomoto) pradėjo jos komercinę gamybą.

Glutamo rūgštis ir glutamatai sustiprina daugelį kitų skonių, tuo pačiu sumažindami druskos poreikį produktuose. Jis naudojamas įvairių produktų pagardinimui. Vartojimo paros norma nėra nustatyta. Nors kai kuriems žmonėms mononatrio glutamatas gali sukelti pašalinį poveikį ir jo neigiama įtaka žmonių sveikatai yra kontroversiškas klausimas, JAV ir ES maisto saugos institucijos yra pripažinę šį maisto priedą saugiu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ruth Winter. *A Consumer’s Dictionary of Food Additives, 7th Edition.*Random House LLC, 2009, p. 599
2. ↑  The Facts on Monosodium Glutamate Archyvuota kopija 2013-10-13 iš Wayback Machine projekto. European Food Information Council
3. ↑  Questions and Answers on Monosodium glutamate (MSG), FDA
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Monserrat**| **Plotas** | 2,2 km² |
| **Gyventojų sk.** | 43 560 |
| **Gyventojų tankumas** | 19 800 žm./km² |
| ***Komuna*** | C1 |
|  |
|  |  |
| **Svarbiausi objektai** | * Plaza de Mayo,
* Casa Rosada,
* Buenos Airių kabildas
 |
| 

---

 |

**Monseratas** (isp. *Monserrat*) – kvartalas rytinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalo pavadinimas kilo nuo XVIII a. Monserato bažnyčios. Kvartalas yra vienoje iš svarbiausių miesto istorinių dalių: čia yra Buenos Airių kabildas, *Plaza de Mayo, Casa Rosada, Plaza de los Dos Congresos*, Buenos Airių valdžios būstinė, Monserato, Šv. Pranciškaus, Šv. Dominyko bažnyčios, Buenos Airių universitetas.

*Avenida de Mayo* („Gegužės aveniu"). Tolumoje – Plaza de Mayo ir Casa Rosada

Flag of Buenos AiresFlag of Buenos AiresBuenos Airių kvartalai

Agronomija | Almagras | Balvanera | Barakas | Belgranas | Boedas | Kabaljitas | Čakarita | Koglanas | Kolechjalesas | Konstitusjonas | Floresas | Floresta | La Boka | La Paternalis | Linjersas | Mataderosas | Monte Kastras | Montseratas | Nueva Pompėja | Nunjesas | Palermas | Parke Aveljaneda | Parke Čakabukas | Parke Časas | Parke Patrisjos | Puerto Maderas | Rekoleta | Retiras | Savedra | San Kristobalis | San Nikolasas | San Telmas | Veles Sarsfildas | Versaljesas | Vilja Krespas | Vilja del Parkė | Vilja Devotas | Vilja Luganas | Vilja Luras | Vilja Mitrė | Vilja Ortusaras | Vilja Puejredonas | Vilja Realis | Vilja Riačuelas | Vilja Santa Rita | Vilja Soldatis | Vilja Urkisa