recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Francas Mesmeris
**Francas Frydrichas Antonas Mesmeris** (*Franz Friedrich Anton Mesmer*; 1734 m. gegužės 23 d. – 1815 m. kovo 5 d.) – vokiečių gydytojas ir teologas, sukūręs mesmerizmo teoriją.

Gyvų būtybių magnetizmas
------------------------

1774 m. Mesmeris sukūrė „dirbtinį potvynį", kuriuo gydė isterijos kamuojamą moterį Esterlin, duodamas atsigerti geležies prisodrinto skysčio. Kai gydytojas judindavo magnetus skersai ir išilgai jos kūno, panelė imdavo jausti energijos srovių tėkmę. Pacientė greitai pagijo, o Mesmeris atrado dar įdomesnių dalykų. Paaiškėjo, kad šiam reikalui magnetas net nereikalingas – tiesiog judindamas pirštus gali sukelti tai, kas buvo pavadinta „gyvų būtybių magnetizmu". Jis greitai nutraukė magnetų naudojimą, kaip jo gydymo dalį.
Mesmerio disertacija Vienos universitete (MD, 1766 m.), kuri buvo skolinta iš britų gydytojo Ričardo Mido darbų, teigė, kad gravitacinis planetų pritraukimas veikia žmogaus sveikatą, paveikiant nematomą skystį, esantį žmogaus kūne ir visoje gamtoje. Pasak Mesmerio, „gyvų būtybių magnetizmas" gali būti sukeltas bet kokiu magnetizuotu objektu ir veikiamas bet kurio apmokyto asmens. Liga atsiranda dėl kliūčių, trukdančių tekėti skysčiui per kūną, ir šias kliūtis gali sudaryti „krizės" (transų būklės ar traukuliai), kuriuos reikia pašalinti, siekiant atkurti asmens skysčių srauto harmoniją. A. Mesmeris sukūrė įvairius terapinius gydymo būdus, kad pasiektų darnų skysčių tekėjimą.

Mesmerio nuomone, gyvų būtybių magnetizme nėra nieko antgamtiško – tarp gyvų kūnų ir negyvų objektų vykstantys energijos mainai, manė gydytojas Francas, yra toks natūralus dalykas kaip ir žemės trauka. Tarp planetų ir gyvų būtybių cirkuliuoja sveikatą užtikrinančios srovės. Kai jos sutrinka, žmogus tiesiog suserga. Jo darbas buvo nukreipti tėkmę įprasta vaga.
| **Geochelone nigra abingdoni** |
| --- |
| Pintos salos vėžlys (*Geochelone nigra abingdoni*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Vėžliai  *( Testudines)* |
| Pobūris: | Slaptakakliai vėžliai  *( Cryptodira)* |
| Šeima: | Sausumos vėžliai  *( Testudinidae)* |
| Gentis: | *Geochelone*  *( Geochelone)* |
| Rūšis: | Galapagų vėžlys  *( Chelonoidis nigra)* |
| Porūšis: | Pintos salos vėžlys  *( Geochelone nigra abingdoni)* |

 |

**Vienišius Džordžas** arba **Pintos salos vėžlys** (*Geochelone nigra abingdoni*) – Galapagų vėžlio patinas, kuris ilgą laiką buvo vienintelis šio porūšio atstovas pasaulyje. Mirė 2012 m. birželio 24 d.

Galapagų vėžliai yra reta gigantiškų vėžlių rūšis, sutinkama tik Galapagų salyne.

Džordžas, 1972 m. buvo rastas Pintos saloje (maža salelė salyno šiaurėje). Pavadintas amerikiečių aktoriaus Džordžo Gobelio garbei. Skirtingais duomenimis vėžliui buvo nuo 60 iki 90 m. Teoriškai šios rūšies vėžliai geba daugintis ir būdami 200 metų amžiaus.

Džordžas buvo laikomas Darvino tyrimų stoties aptvare, Santa Kruso saloje.

2007 m. gegužę, po 2000 vėžlių genetinio tyrinėjimo, buvo aptikta patelė, genetiškai panaši į Džordžą. Patelė yra hibridas, turintis Džordžo tėvo giminės genų, o tai suteikė vilties giminės pratęsimui. Džordžas neretai buvo vadinamas žinomiausiu pasaulyje viengungiu.

Vienišiui Džordžui skirta Henrio Nikolso mokslo populiarinimo knyga „Vienišius Džordžas: žinomiausio pasaulyje vėžlio gyvenimas ir meilė".

Literatūra
----------

* Даревский И. С. Орлов Н. Л. Редкие и исчезающие животные. Земноводные и пресмыкающиеся. – М.: Высшая школа, 1988. С. 53. ISBN 5-06-001429-0

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-06-26 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  John Tierney. A Lonesome Tortoise, and a Search for a Mate. The New York Times, 2007-05-08.
3. ↑  Henry Nicholls. Lonesome George. Palgrave Macmillan, 2007 ISBN 978-0-330-45011-9



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vienišius Džordžas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Haitiečių vudu fetišas, laikomas dvylikaake piktąja dvasia
**Juodoji magija** – įvairių, tradiciškai antgamtiškomis laikomų, jėgų panaudojimas, siekiant atlikti kažką blogo kitiems, magija, skirta savanaudiškiems tikslams. Juodoji magija priešpastatoma baltajai magijai – tai plačiosios visuomenės pasmerkiama magija. Juodosios magijos apibrėžimas ir supratimas labai priklauso nuo konteksto.

Magija, skirta pakenkti kitiems žmonėms, įvairių jėgų pagalba įgyti turtų, galių, antgamtiškų savybių žinoma nuo seniausių laikų ir daugelyje kultūrų. Tokia magija dažnai tampriai koegzistavo su kitomis maginėmis tos kultūros formomis (pvz. indų Rigveda, skirta viešiems aukojimų dievams ritualams, egzistavo drauge su Atharvaveda – maginių užkeikimų knyga; jiedvi abidvi laikomos šventosiomis Vedomis). Prakeiksmai, užkeikimai, apžavai atliko svarbų socialinį vaidmenį visuomenėse.

Takoskyrą tarp „baltosios" ir „juodosios" magijų galima suvokti kaip takoskyrą tarp religijos ir ezoterikos. Viešoji, oficialioji maginė sistema visas kitas („liaudiškas", „sektantiškas") magijos formas įvardydavo kaip juodąją magiją, nepriklausomai nuo tos magijos veiklos pobūdžio. Būtent dėl to viduramžių ir renesansinėje Europoje paplito „Raganų medžioklė", kai visos maginės sistemos, neįeinančios į krikščionių bažnyčios kanoną buvo apšaukiamos juodąja magija ir sistematiškai naikinamos (tame tarpe žolininkystė, ikikrikščioniškų apeigų rudimentai, kilę iš ankstesnės religijos „baltosios magijos" apeigų).

Nors aiškių kriterijų, ką vadinti juodąja magija nėra, ja paprastai laikomi tokie maginiai veiksmai, kurie skirti sukelti kokio nors žmogaus nesėkmę, ligą ar mirtį. Tačiau, pavyzdžiu, tie patys veiksmai, skirti kokio bendro priešo nelaimei sukelti bendruomenės gali būti laikomi teigiamais. Su juodąja magija siejasi įvairių dievybių, demonų, jėgų subūrimas, kurios laikytinos pavojingomis, nenuspėjamomis, naikinančiomis (spiritizmas ir kiti ritualai su mirusiųjų dvasiomis (nekromantija), bandymas palenkti demoniškas jėgas (pvz. mantros į deivę Kali)). Juodoji magija gali reikštis tiek per pavienius asmenis (vadinamus raganomis, raganiais, burtininkais), tiek per labiau struktūruotas magines sistemas (dažnai prie juodosios magijos ir šiais laikais priskiriamas satanizmas, vudu, Wicca, kai kurios šaktizmo atmainos).

Taip pat skaitykite
-------------------

* Okultizmas
* Verbalinė magija
* Sekta
* Burtai
* Nužiūrėjimas
**Mauricijaus darbininkų (leiboristų) partija** (**MLP**, pranc. *Parti travailliste mauricien*, angl. *Mauritius Labour Party*) – seniausia Mauricijaus politinė partija, nuosekliai laikosi demokratinio socializmo pozicijų.

Istorija
--------

Įkurta 1936 m. vasario 23 d. Port Luiso Marso lauke. Iniciatorius ir pirmasis vadovas buvo dr. Hasendžis Džitu, taip pat dr. Morisas Kiurė, Samuelis Barbė, Mamodė Asenžis ir kiti darbininkų vadovai.

1937 m. liepos mėn. Mauricijaus darbininkai pirmą kartą pareiškė savo politinius reikalavimus. 1938 m. pirmą kartą paminėta Gegužės 1-oji. 1940 m. Sivusaguras Rangulamas buvo išrinktas į Įstatymų tarybą. 1945 m. iškovota visuotinė rinkimų teisė. 1946 m. gruodžio 29 d. partijos lyderiu išrinktas Gi Rozemontas.

1948 m. ir 1953 m. MLP laimėjo rinkimus, Gi Rozemontas tapo Valstybės kolonijų sekretoriumi. 1959 m. kovo 9 d. rinkimus laimėjus MLP ir Musulmonų veikimo komiteto koalicijai 1961 m. Londone buvo iškeltas šalies nepriklausomybės nuo Jungtinės Karalystės klausimas.

1963 m. spalio 21 d. MLP vėl laimėjo parlamento rinkimus, o 1967 m. rugpjūčio 7 d. rinkimuose nugalėjo Nepriklausomybės partija, kurią sudarė MLP, Nepriklausomų lyderių blokas ir Musulmonų veikimo komitetas. Dar kolonijos laikotarpiu MLP buvo valdžioje daugelyje savivaldybių.

1968 m. kovo 12 d. paskelbus Mauricijaus nepriklausomybę Ministru pirmininku tapo MLP lyderis Sevusaguras Ramgulamas, sudaręs 1958 m. įkurto Musulmonų veikimo komiteto, 1955 m. įkurtos Mauricijaus socialdemokratų partijos (MSDP) ir MLP koalicinę vyriausybę, kuri vykdė profsąjungoms palankią politiką.

Po 1976 m. rinkimų buvo sudaryta dvipartinė MLP ir MSDP Sivusaguro Ramgulamo vyriausybė. 1977–1984 m. partija dalyvavo koalicinėse vyriausybėse. 1984–1987 m. buvo opozicijoje. 1987 m. rinkimuose kartu su partneriais gavusi 49,5 % balsų ir 39 vietas 62 vietų parlamente, vėl dalyvavo vyriausybinėje koalicijoje, partijos lyderis S. Burelas buvo premjero pavaduotojas.

Nuo 1995 m. MLP pirmininkas Navinčandra Ramgulamas, 1995–2000 m. Mauricijaus Ministras pirmininkas. 2000 m. rinkimuose MLP dalyvavo koalicijoje su Ksavje Luko Diuvalio partija, bet laimėjo tik 8 vietas 70 vietų rūmuose. 2005 m. abi partijos sudarė Socialinę sąjungą, kuri rinkimuose gavo 42 parlamento vietas. Navinčandra Ramgulamas vėl tapo Ministru pirmininku.

Turi apie 30 000 narių. Partijoje veikia Moterų lyga. Socialistų Internacionalo narė nuo 1955 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-02-12 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Rattus rattus** |
| --- |
| Juodoji žiurkė (Rattus rattus)Juodoji žiurkė (*Rattus rattus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai  *( Muridae)* |
| Gentis: | Žiurkės  *( Rattus)* |
| Rūšis: | Juodoji žiurkė  *( Rattus rattus)* |

 |
| Binomas |
| ***Rattus rattus***Linnaeus, 1758 |

**Juodoji žiurkė** (*Rattus rattus*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikas. Už pilkąją žiurkę truputį mažesnė. Kūnas 135-200 mm ilgio, svoris – iki 250 g. Kailiukas beveik juodas, bet pasitaiko ir pilkšvų žvėriukų. Pilvas šviesesnis už nugarą. Uodega ilgesnė už kūną. Užlenktos į priekį ausys siekia akis.

Paplitusi visur, tačiau dažnesnė tik ten, kur nėra pilkųjų žiurkių, su kuriomis konkuruoja. Kaimuose vasarą išeina į laukus, daržus, kur gyvena po šiukšlių krūvomis, krūmuose. Žiemai grįžta į gyvenvietes.

Juodoji žiurkė
| **Morisas Sendakasangl. *Maurice Sendak*** |
| --- |
| Gimė | 1928 m. birželio 10 d.Niujorkas, Niujorko valstija, JAV |
| Mirė | 2012 m. gegužės 8 d. (83 metai)Danburis, Konektikutas, JAV |
|  |
| Veikla | vaikų rašytojas, knygų iliustruotojas |
|  |
| Alma mater | Niujorko meno studentų lyga |
| Žinomas (-a) už | „Maksas ir Maksimonstrai" |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1970 m. Hanso Kristiano Anderseno medalis  2003 m. Astridos Lindgren premija |
|  |
|  **Vikiteka** | Maurice Sendak |

**Morisas Bernardas Sendakas** (angl. *Maurice Bernard Sendak*, 1928 m. birželio 10 d. – 2012 m. gegužės 8 d.) – amerikiečių vaikų rašytojas ir knygų iliustruotojas. Išpopuliarėjo 1963 m. po knygos „Maksas ir maksimonstrai" (angl. *Where the Wild Things Are*) pasirodymo. Pelnė ne vieną apdovanojimą, tarp jų – prestižinį Hanso Kristiano Anderseno medalį (1970 m.) ir Astridos Lindgren premiją (2003 m.).

Biografija
----------

Morisas Sendakas gimė Niujorke, žydų kilmės lenkų šeimoje. Rašytojas yra sakęs, jog jo vaikystė buvo tragiška, nes holokausto metu buvo išžudyta dalis giminaičių, o tėvus kankino depresija. Anksti nusprendė tapti knygų iliustruotoju. Pirmoji Sendako iliustruota knyga pasirodė dar 1947 m. Pirmoji autorinė tekstinė knyga – 1956 m. Iš viso parašė keliolika knygų, o iliustravo – net kelias dešimtis. 

Viešai pripažino, jog yra homoseksualas ir ateistas. Mirė 2012 m. Konektikute, patyręs insultą.

Nuorodos
--------

* Moriso Sendako biografija (anglų k.)
| Vološynai |
| --- |
| Sas Sas |
| Pradininkas | Steponas Vološynas Rybotyckis |
| Titulas | Kilmingieji |
| Laikotarpis | žinomi nuo XIV a. |

**Vološynai** (lenk. *Wołoszyn*, ukr. *Voloshyn*) – valachiško, vengriško ar transilvaniško kraujo turėjusios kilmingos šeimos atstovai.

Šią pavardę nešiojo Transilvanijos karvedys Steponas Vološynas Rybotyckis, iki tol, kol atvyko į Lenkijos Karalystės teritoriją. Jis buvo herbo Sas giminių pradininkas Lenkijos karalystėje. Taip pat minimas grafas Vanczaluchas, t. y. Vancza Vološynas, kuris XV a. valdė žemes Turkos mieste (*dabartinėje Vakarų Ukrainoje*).

Žinomiausio herbo „Sas" giminių tyrinėtojo, Jogailos universiteto istoriko Liudviko Vyrosteko aprašytame ir susistemintame apie herbo „Sas" gimines sąvade paminėti tik du kilmingi asmenys, turėję Vološyno pavardę, – tai Steponas Vološynas Rybotyckis ir Jonas Vlašynšylis – Vološynas.

Istorija
--------

Kartu su Steponu Vološynu Rybotyckiu atvykę jo gentainiai, įsikūrę XIV a. Sano upės baseine, vėliau išplito po Galicijos, ypač Rusios vaivadijos ir pačios Lenkijos karalystės teritorijas.
Šiose šalyse herbo „Sas" atstovams buvo būdingas kilmingumo (*liet. atitikmuo – bajorystės*) gavimas, pasižymėjus mūšiuose, karuose, ypač karuose su turkais.

1420 m. LDK kunigaikštis ir Lenkijos karalius Jogaila suteikė žemės ir dvarą, pavadinimu: "*Ustrzyki*" (*netoli Peremislio*) riteriui Jonui Vlašynšyliui – Vološynui. Šio sūnus susituokė su Nastia Rybotycka 1443 m. Stepono Vološyno Rybotyckio palikuone. Tokiu būdu visi jų tolesni palikuonys per Nastią Rybotycką turi Valachijos, Transilvanijos, Besarabijos valdovų Vlado Drakulos, Bogdano I ir Besarabo I karališko kraujo, su kuriais giminiavosi Steponas Vološynas Rybotyckis (*Nastia Rybotycka jo palikuonė*).

Kilmingieji Vološynai minimi Adomo Bonieckio ir Kasparo Niesieckio herbynuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Iwona M. Dacka: Korona Polska Kaspra Niesieckiego: pomnik staropolskiego piśmiennictwa heraldycznego, Warszawa 2004.
2. 1 2 3  Wyrostek L. Ród Dragów – Sasów na Węgrzech i Rusi Halickiej, Kraków 1932.nakł. Polskiego Towarzystwa Heraldycznego ; Drukarnia Uniwersytetu Jagiell.
3. ↑  Herbarz polski. Cz. 1, T. 1-16 / Wiadomości historyczno-genealogiczne o rodach szlacheckich. ułożył i wydał Adam Boniecki. []
4. ↑  Iwona M. Dacka: Korona Polska Kaspra Niesieckiego: pomnik staropolskiego piśmiennictwa heraldycznego, Warszawa 2004.
| ***Juodoji tulpė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La tulipe noire |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija Ispanija |
| Režisierius | Christian-Jaque |
| Scenaristas (-ai) | Henri Jeanson |
| Vaidina | Alain DelonVirna Lisi |
| Metai | 1964 |
| Žanras | nuotykių |
| Trukmė | 110 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Juodoji tulpė** (pranc.  *La Tulipe noire*) – 1964 m. sukurtas nuotykių filmas pagal rašytojo Alexandre Dumas to paties pavadinimo romaną.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Alain Delon – Žiuljenas / Gijomas de Sent Pre
* Virna Lisi – Karolina „Karo" Planten
* Adolfo Marsilach – baronas Le Mušas
* Dawn Addams – markizė Katerina de Vigon
* Akim Tamiroff – markizas de Vigonas
* Laura Valenzuela – Lizetė

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Gijomas de Sent Prie yra gerbiamas aukštuomenės narys, turintis ir slaptąją savo gyvenimo pusę: jis yra ir Juodoji Tulpė – su turtuoliais ir neteisybe kovojantis paslaptingas raitelis. Per vieną antpuolį, kuris pasirodė besąs spąstai, jam ant veido liko špagos paliktas randas. Bijodamas būti atpažintas ir nenorėdamas sukelti įtarimo savo dingimu, Gijomas kreipiasi pagalbos į savo brolį dvynį Žiuljeną, kad šis laikinai užimtų jo vietą...
World Cyber Games logotipas
Šalys, dalyvavusios WCG
**World Cyber Games** (**WCG**, liet. *Pasaulio kiberžaidimai*) – tarptautinis elektroninio sporto renginys, 2001–2013 m. organizuotas Pietų Korėjos įmonės „World Cyber Games, Inc." ir remtas „Samsung" bei „Microsoft".

Pirmasis WCG festivalis surengtas 2001 m. nuo to laiko buvo rengiamas kasmet iki 2013 m. Jo organizavimas nusižiūrėtas nuo Olimpinių žaidynių: kiekvienais metais vykdavo vis kitoje šalyje (nuo 2004 m.), dalyviai buvo apgyvendinami specialiame „olimpiniame kaimelyje" ir panašiai. Tai buvo didžiausias kasmetinis elektroninio sporto festivalis, kiekvienais metais sutraukiantis virš milijono žiūrovų. Kiekvienos valstybės potencialūs atstovai turėdavo dalyvauti atkrintamosiose varžybose valstybės lygiu, ir geriausiai pasirodę turėdavo teisę vykti į WCG. Dalyvaudavo maždaug 70 šalių, dalyvių skaičius kiekvienais metais viršydavo 700.

Oficialus WCG moto yra „Beyond the Game" (liet. *Daugiau, nei žaidimas*), tokiu pačiu pavadinimu Nyderlanduose buvo sukurtas dokumentinis filmas apie elektroninį sportą, konkrečiai šį renginį, žymiausius žaidėjus ir kt.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė[neveikianti nuoroda]
* games.lt straipsnis apie WCG ir Lietuvos dalyvavimą
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį straipsnį ar jo skyrių reikėtų peržiūrėti.**Būtina ištaisyti gramatines klaidas, patikrinti rašybą, skyrybą, stilių ir pan.Ištaisę pastebėtas klaidas, ištrinkite šį pranešimą.  |

| *Wonderful Crazy Night* |
| --- |
| Wonderful Crazy Night viršelis |
| Elton John studijinis albumas |
| Išleistas | 2016 m. vasario 5 d. |
| Įrašytas | 2015 m. sausį–balandį |
| Žanras | rokas **·** soft rokas **·** rokenrolas |
| Trukmė | 41:15 |
| Įrašų kompanija | Mercury **·** Virgin EMI **·** Island |
| Prodiuseris | T Bone Burnett, Elton John |
| Elton John chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| The Diving Board(2013) | **Wonderful Crazy Night**(2016) | Regimental Sgt. Zippo(2021) |

 |

**„Wonderful Crazy Night"** – trisdešimtas studijinis britų atlikėjo Elton John albumas, išleistas 2016 m. vasario 5 d. Šiame albume groja jo klasikinė grupinė sudėtis, ko nebuvo pastarajame „The Diving Board", jis buvo įrašytas per 17 dienų. Čia groja ir nuo pat 1995 metų Eltono darbuose nesireiškęs perkusininkas Ray Cooper'is. O Kim Bullardui tai pirmasis kartas, grojant klavišiniais, kuris pakeičia Guy Babylon'ą, taip pat bosistą Bob Birch pakeičia Matt Bissonette. 

Kritikai gana palankiai įvertino albumą, pavyzdžiui Metacritic iš 100 balų skyrė 70 – tokius balus surinko bendrai susumavus visų 17 kritikų įvertinimų vidurkį.

Dainų sąrašas
-------------

Visas dainas parašė Elton John ir Bernie Taupin.

1. „Wonderful Crazy Night" – 3:13
2. „In the Name of You" – 4:33
3. „Claw Hammer" – 4:22
4. „Blue Wonderful" – 3:37
5. „I've Got 2 Wings" – 4:35
6. „A Good Heart" – 4:50
7. „Looking Up" – 4:06
8. „Guilty Pleasure" – 3:38
9. „Tambourine" – 4:17
10. „The Open Chord" – 4:17

#### „Deluxe" paketo papildomi įrašai

1. „Free and Easy" – 3:55
2. „England and America" – 3:51

**„Super Deluxe" paketo papildomi įrašai**

1. „Children's Song" – 3:49
2. „No Monsters" – 4:58

Šaltiniai
---------

1. ↑  "Elton John Preps New Album 'Wonderful Crazy Night'". Rolling Stone. 2015 m. spalio 22 d.
2. ↑  Dennis, Jon (4 February 2016). "Elton John: Wonderful Crazy Night review – convincing return to his Americana roots".

  

v • a • r **Elton John studijiniai albumai** 

Empty Sky · Elton John · Tumbleweed Connection · Madman Across the Water · Honky Château · Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player · Goodbye Yellow Brick Road · Caribou · Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy · Rock of the Westies · Blue Moves · A Single Man · Victim of Love · 21 at 33 · The Fox · Jump Up! · Too Low for Zero · Breaking Hearts · Ice on Fire · Leather Jackets · Reg Strikes Back · Sleeping with the Past · The One · Duets · Made in England · The Big Picture · Songs From The West Coast · Peachtree Road · The Captain & The Kid · The Diving Board · Wonderful Crazy Night
Koordinatės: 55°38′01″š. pl. 22°56′29″r. ilg.﻿ / ﻿55.633486°š. pl. 22.941367°r. ilg.﻿ / 55.633486; 22.941367


|  |
| --- |
| **Kelmės „Kražantės" progimnazija** |
| Kelmės „Kražantės" progimnazija herbas |
|  |
| **Adresas** | Vytauto Didžiojo g. 110, Kelmė |
| **Direktorius(-ė)** | Laima Simėnienė |
| **Mokinių skaičius** | 462 (2012 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1935 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 42 |

**Kelmės „Kražantės" progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kelmėje, Vytauto Didžiojo g. 110, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190091812. Steigėjas Kelmės rajono savivaldybės taryba.

Filialas: Kelmės „Kražantės" pagrindinės mokykls Verpenos pradinio ugdymo skyrius (iki 2007 m.).

Istorija
--------

Mokykla savo istoriją skaičiuoja nuo 1935 m. Tada tai buvo žydų pradžios mokykla. 1958 m. joje įsikūrė pradinė mokykla. 1964 m. atidaryta Kelmės aštuonmetė mokykla (dir. V. Januškienė). 1973 m. pradėta statyti mokyklos sporto salė, nugriautas senasis medinis mokyklos pastatas. Nuo 1976 m. Kelmės 2-oji vidurinė mokykla (dir. A. Lazickas). 1999 m. mokyklai suteiktas „Kražantės" vardas. 2002 m. mokykla reorganizuota į pagrindinę. 2008 m. mokėsi 612 mokinių. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Kelmės „Kražantės" progimnazija.

Direktoriai
-----------

* Antanas Dziena
* Stasys Jokubauskas
* Laima Simėnienė

Žymūs mokytojai
---------------

* Antanas Račas, signataras

Žymūs mokiniai
--------------

* Petras Beresnevičius, Kelmės rajono politikas
* Kęstutis Petrauskis, žurnalistas
* Adolfas Teresius, tautodailininkas, medžio drožėjas
* veiksmažodis,

Gražiausias žodis

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2013-11-01 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Wolfsblood |
| Kilmė | Rusija Rusija |
| Žanrai | ritual ambient, apocalyptic neofolk |
| Kūrinių kalbos | rusų, islandų, samių, švedų |
| Aktyvumo metai | 2004- |
| Įrašų kompanija | Cynfeirdd, Pesanta |
| Svetainė | wolfsblood.woods.ru |
| Nariai |
| Wolfsblood |

**Wolfsblood** – ritualinės ambientinės muzikos projektas iš Rusijos. Tai vieno asmens, pasivadinusio pseudonimu Wolfsblood projektas, tačiau prie kūrybos yra prisidėję ir daugiau asmenų. Projekto kūrybos motyvas – senovės skandinavų runų magija ir mitologija.

Wolfsblood yra išleidęs du albumus: *Twilight of the World* ir *Alu*. Jie savo stilistika gan skirtingi: pirmame albume vyrauja apokaliptinis neofolkloras – būdinga tematika: žmonijos pabaiga, civilizacijos išsigimimas, priešinimasis sistemai. Tuo tarpu albume Alu pagrindinis dėmesys skiriamas ritualams, runoms.

Projekto dalyviai
-----------------

* Wolfsblood – eilės, muzika, vokalas
* Vigdis Sol – moteriškas vokalas
* Grupių Moon Far Away, Waldsonne, Embrace Of Branches, Ritual Front nariai

Diskografija
------------

* *Twilight of the World* (2004 m.)
* *Alu* (2007 m.)

Nuorodos
--------

* Wolfsblood svetainėje Last.fm
* Myspace puslapis
* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Giroskopo veikimas
Giroskopo precesija
Paminklas vilkeliui Hagoje
**Giroskopas** – prietaisas, skirtas sukimuisi surasti. Bendru atveju tai yra bet koks greitai besisukantis kietas kūnas, kurio ašis gali erdvėje keisti savo kryptį. Visi reiškiniai susiję su greitu giroskopo sukimusi vadinami giroskopiniais. Giroskopas yra skridinys, kurio ašies kryptis laisvai kinta. Žaislinis giroskopas yra paprasto giroskopo modelis. Įsuktas giroskopas priešinasi tokioms jėgoms kaip sunkis, kurie veikia jo ašį, ir stengiasi išlaikyti pusiausvyrą. Giroskopinis kompasas turi giroskopą, kurio ašis, ją įsukus, nukrypsta šiaurės kryptimi.

Didžiausią vertę moksle ir technikoje turi simetriniai giroskopai, kurie turi sukimosi simetriją ašies atžvilgiu. Ta ašis vadinama geometrine arba giroskopo figūrine ašimi. Simetrinio giroskopo teorija paprastesnė ir svarbesnė negu nesimetrinio giroskopo. Paprastai vienas giroskopo ašies taškų yra įtvirtintas – giroskopo atramos taškas: giroskopo figūros ašies taškas O, kurios atžvilgiu nagrinėjamas giroskopo sukimasis. Bendru atveju giroskopo judėjimas susideda iš atramos taško O judėjimo ir sukimosi apie momentinę ašį, einančią per tą tašką O (pvz. vilkelis – giroskopas su judančiu atramos tašku).

Pagrindiniu teorijoje laikomas giroskopas, kurio atramos taškas nejuda, tap pat tiriami giroskopai su judančiu atramos tašku. Kad giroskopo ašis galėtų laisvai suktis erdvėje, giroskopas įstatomas kardaninėje pakaboje. Giroskopo smagračio sukimosi ašis AA, vidurio žiedo sukimosi ašis BB ir išorinio žiedo sukimosi ašis DD kertasi taške, vadinamame kardaninės B pakabos centru (AA ⊥ BB), o (BB ⊥ DD). Toks giroskopas turi tris laisvės laipsnius ir gali laisvai suktis apie kardaninės pakabos centrą. Jeigu D kardaninės pakabos centras arba atramos taškas sutampa su giroskopo masių centru, tai toks giroskopas vadinamas pusiausvyruoju. Pagal Oilerio teoremą, giroskopo judėjimą nejudančio atramos taško O atžvilgiu galima įsivaizduoti kaip sukimąsi apie neorientuotą ašį, einančią per šį tašką.
| ***Ginkluotas angelas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | L’angelo con la pistola |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Damiano Damiani |
| Metai | 1992 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 111 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Ginkluotas angelas** (it.  *L’angelo con la pistola*) – 1992 m. režisieriaus Damiano Damiani sukurtas kriminalinis filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Remo Girone – komisaras
* Tahnee Welch – Liza
* Eva Grimaldi – Tereza
* Nicola D’Eramo
* Francesco Sciacca
* Sergio Fiorentini
* Antonino Iuorio
* Jean Hebert

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Policijos komisaras galutinai nusivilia teisingumu ir sistema, kuomet nužudomas pagrindinis jo bylos liudytojas, o žinomas advokatas padeda nusikaltėliams laimėti teismo procesą. Komisaras nusprendžia išeiti į pensiją, tačiau tą patį vakarą kažkas nužudo advokatą. Policija suima du valkataujančius užsieniečius, tačiau tuomet su komisaru susisiekia Liza – mergina, dirbanti kavinėje, kurioje jis kasdien lankosi, - ir prisipažįsta įvykdžiusi nusikaltimą. Pradžioje komisaras ja netiki, tačiau pateiktos smulkios detalės jį įtikina. Mergina tvirtina, kad jai nusibodo stebėti kaip nusikaltėliai išvengia bausmių, o policija dažniausiai lieka bejėgė. Komisaras nenori jos suimti ir Liza pasiūlo veikti išvien: jis atrenka taikinius, o ji juos likviduoja. Keletas operacijų pavyksta puikiai, tačiau vienos metu, nužudžiusi mafijos atstovą, Liza susiduria su šio meiluže Tereza, kurią nusprendžia palikti gyvą. Komisaras priekaištauja, nori pats pašalinti liudininkę, tačiau nepajėgia. Apklausos policijoje metu jis nusprendžia, kad Tereza nekels pavojaus, nes nusikaltėlį apibūdina kaip jauną vaikiną. 

Kai tik Tereza atsiduria laisvėje, ją pagrobia nusikaltėliai, kurie prievartos būdu netrukus išgauna tiesą apie žudiką…
| **Lauras Stacevičius** |
| --- |
|  |
| Lauras Stacevičius |
| Gimė | 1980 m. liepos 15 d. (42 metai)Utenoje |
| Tėvas | Jonas Stacevičius |
| Motina | Irena Stacevičienė (Zabarskaitė) |
|  |
| Organizacijos | UAB Prosangvis |
| Pareigos | pardavimų vadovas |
| Partija | LVŽS |
|  |
| Alma mater | Lietuvos veterinarijos akademija |

**Lauras Stacevičius** (g. 1980 m. liepos 15 d. Utenoje) – pardavimų vadovas (medicinos, veterinarijos ir gyvulininkystės įranga), Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Kauno miesto skyriaus pirmininko pavaduotojas, Europos Parlamento nario Bronio Ropės visuomeninis padėjėjas.

2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į LR Seimą.

Biografija
----------

1998 m. baigė Utenos Saulės gimnaziją. 2006 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademijos gyvulininkystės technologo studijas ir įgijo bakalauro ir magistro laipsnius.

2007–2010 m. dirbo vadybininku Lietuvos ir Vokietijos įmonėse. Nuo 2010 m. iki dabar eina vadovaujamas pareigas žemės ūkio srityje – pardavimų vadovas.

Nuo 2014 m. yra Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys, Kauno miesto skyriaus pirmininko pavaduotojas, nuo 2015 m. – Europos Parlamento nario Bronio Ropės visuomeninis padėjėjas.

Moka anglų, rusų kalbas. Pomėgiai: kelionės, sportas, IT technologijos, politika, istorija.

Nuorodos
--------

* Lauro Stacevičiaus biografija (*vrk.lt*)
**Guru** (skr. गुरु = IAST: *guru-* – 'sunkus, svarus, reikšmingas') – indiškoje tradicijoje (hinduizme, sikhizme, tantriniame budizme, lamaizme, džainizme) dvasinis mokytojas, dvasinis vedlys, išminčius. Vėliau vakaruose žodžiu „guru" imti vadinti įvairių (ne tik dvasinių) sričių žinovai, mokytojai, autoritetai

Hinduizmas
----------

Bhaktivedanta Svamis – pats svarbiausias guru Hare Krišna judėjime
Hinduizme pabrėžiama, kad kiekvieno žmogaus tikslas turėtų būti atrasti savąjį guru, kuris paskatintų dvasiniam tobulėjimui. Apie tai rašoma indų tekste „Bhagavadgytoje", kur Krišna pasakoja Ardžunai, kad nubudęs guru perteikia tikrąją tiesą savo mokiniams. Indijoje guru įprastai gyvena su savo mokiniais vienuolyne, vadinamame ašramu arba gurukule (mokykloje). Vėliau mokiniai guru žinią skleidžia aplinkiniams žmonėms. Teigiama, kad mokinys gyvendamas ir mokydamasis pas guru gali pasiekti mokšą – išsivadavimą iš karmos rato.

Guru tradicijos išlikusios iki šių laikų tokiose hinduizmo dvasinėse kryptyse kaip vedanta, tantra ir bhaktė. Guru laikomas turįs šventų galių, ypač įtakingi gurūs laikomi šventaisiais, daugelio kartų įkvėpimo šaltiniu po jo mirties.

Plačiai žinomi hinduizmo guru yra Šankara, Čaitanja Mahaprabhu, Ramakrišna, Šri Šri Ravi Šankaras, Satja Sai Baba, Bhaktivedanta Svamis ir daug kitų.

Budizmas
--------

Daugumoje budizmo krypčių dvasiniai mokytojai yra gerbiami ir vertinami, bet guru nelaikomi (hinduizmo prasme). Tačiau Tibeto budizme guru turi labai didelę svarbą, teigiama, kad jis yra būtinas dvasiniam tobulėjimui. Ypač iškilūs guru laikomi bodhisatvomis.

Sikhizmas
---------

Sikhizme guru turi labai didelę reikšmę. Yra išskiriama 10 guru, kurių mokymais ir remiasi sikhai.

Džainizmas
----------

Džainizme guru laikomas viena iš trijų pagrindinių kategorijų (*tattva*) kartu su dharma bei dieviškumu (*deva*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Monier Monier-Williams. *Sanskrit-English Dictionary*, 1889 m. p. 359
2. ↑  Manfred Mayrhofer. *Etymologisches Wörterbuch des Altindoarischen*, I. Heidelberg: Carl Winter Verlag, 1993. p. 490–491.
3. 1 2  Buswell, Robert E.; Lopez, David S. (eds.). *The Princeton Dictionary of Buddhism* **1**. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-15786-3. doi:10.1093/acref/9780190681159.001.0001.
4. 1 2  John Cort (2011), Jains in the World: Religious Values and Ideology in India, Oxford University Press, ISBN 978-0199796649, page 100
5. ↑  „Guru". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-07-28.
6. 1 2  *Guru (hinduizme)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-07-29.
7. 1 2  *Guru (sikhizme)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-07-29.
8. ↑  „Guru". *The Concise Oxford Dictionary of World Religions*. Nuoroda tikrinta 2023-01-07.
9. ↑  „Nānak, Gurū". *The Concise Oxford Dictionary of World Religions*. Nuoroda tikrinta 2023-01-07.
| **Mikalojus Lukinas** |
| --- |
| Gimė | 1906 m. gegužės 12 d.Panevėžys |
| Mirė | 1987 m. lapkričio 29 d. (81 metai)Panevėžys |
|  |
| Veikla | miškininkas, pedagogas |
| Partija | 1958 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1931 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Mikalojus Lukinas** (1906 m. gegužės 12 d. Panevėžyje – 1987 m. lapkričio 29 d. ten pat) – Lietuvos miškininkas, biomedicinos mokslų daktaras. Lietuvos ąžuolynų puoselėtojas.

Biografija
----------

1931 m. baigė Žemės ūkio akademijos miškininkystės skyrių. 1956 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.

1931–1935 m. Jūrės miškų urėdijos Papilvio girininkas, 1935–1937 m. Varėnos miškų urėdo pavaduotojas, 1937–1939 m. Dzūkų miškų urėdo pavaduotojas, Alytaus aukštesniosios miškų mokyklos dėstytojas. 1939–1941 m. Biržų miškų urėdijos technikas.

1944–1950 m. Vilniaus miškų technikumo direktorius, 1945–1948 m. dar ir Vilniaus universiteto Miškų ūkio fakulteto dėstytojas. 1950–1980 m. dirbo Lietuvos miškų institute; 1961–1970 m. šio instituto direktorius. 1950–1961 m. dar ir Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio ekonomikos ir organizacijos katedros vedėjas; nuo 1958 m. docentas.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio tyrimo sritys – Lietuvos ąžuolynų atkūrimas, jų auginimas, biogeocenozių klasifikacija, miškininkystės istorijos tyrimas, miškingumo kaita Upytės apskrityje. Paskelbė mokslinių straipsnių.

Bibliografija
-------------

* Medelių ir krūmų auginimas kolūkių želdiniams, su kitais, 1952 m.
* Miško veisimas kolūkiuose, su kitais, 1958 m.
* Ąžuolynai ir jų atkūrimas Lietuvos TSR studija, 1967 m. rusų kalba
* Lietuvos TSR miškų ūkis, su kitais, 1968 m.
* Mikalojus Lukinas – Lietuvos ąžuolynų puoselėtojas (sud. S. Karazija, R. Mankus, V. Mikšys ir kt.). – K.: Lututė, 2006. – 123 p.: iliustr. – ISBN 9955-692-51-0

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mikalojus Lukinas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. - 677 psl.
| ***Ginkluotas žvėris*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La belva col mitra |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Sergio Grieco |
| Scenaristas (-ai) | Sergio Grieco |
| Metai | 1977 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Ginkluotas žvėris** (it. *La belva col mitra*) – 1977 m. Italijoje sukurtas trileris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Helmut Berger – Nanis Vitalis
* Marisa Mell – Džuliana
* Richard Harrison – Santinis
* Marina Giordana – Karla
* Luigi Bonos – Papalardo
* Vittorio Duse – Karolis
* Enzio Marano – Barbareskis

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Iš kalėjimo pabėga grupė pavojingų nusikaltėlių, vadovaujamų Nanio Vitalio. Prieš pabėgdami į kitą šalį, jie ketina įvykdyti stambų apiplėšimą, tačiau prieš tai Nanis nori atsiteisti su policijos informatoriumi Barbareskiu, kuris jį išdavė. Sučiupę, jį nužudo ir palaidoja karjere, o kartu buvusią šio draugę Džulianą išprievartauja, tačiau palieka gyvą. Susirūpinęs informatoriuas dingimu, jo ima ieškoti komisaras Santinis, tačiau išgąsdinta Džuliana, kurios namuose slepiasi Nanis, teigia, jog jie jau seniai išsiskyrė. Policija ima ją sekti, o Nanis ketina priversti merginą dalyvauti planuojamame apiplėšime. Sužinojusi, kad taikinys yra gamykla, kurioje apsauginiu dirba jos tėvas, Džuliana susitinka su Santiniu ir atskleidžia jam planuojamo nusikaltimo detales. Policija surengia pasalą, tačiau Naniui pavyksta pasprukti. Jis bando atkeršyti Džulianai, tačiau jai pavyksta išvengti mirties. Tuomet su bendrininku jis pagrobia Santinio tėvą prokurorą ir seserį Karlą bei pareikalauja išpirkos, nes pinigai, kuriuos pavyko pagrobti gamykloje, buvo netikri. Nanis su bendrininku ir įkaitais pasislepia atokiame kaime, tačiau Santiniui pavyksta juos susekti...
| Surblių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Surblių piliakalnisSurblių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°58′10.6″ š. pl. 21°49′10.6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.969611°š. pl. 21.819611°r. ilg.﻿ / 55.969611; 21.819611Koordinatės: 55°58′10.6″ š. pl. 21°49′10.6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.969611°š. pl. 21.819611°r. ilg.﻿ / 55.969611; 21.819611 |

 |
| Vieta | Plungės rajonas |
| Seniūnija | Babrungo seniūnija |
| Plotas | 77x54 m |
| Naudotas | I tūkstantmetis - XIII a. |
| Registro Nr. | A813P / 5462 / AR776 |

**Surblių piliakalnis**, Jodėnai, Pilis (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A813P, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR776) – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Surblių kaimo, Babrungo seniūnija. Pasiekiamas keliu Didviečiai – Babrungėnai pasukus į kairę vakarų kryptimi link Surblių, pavažiavus iki Surblių centro, čia pasukus į kairę pietų kryptimi lauko keliuku, už 400 m, nusileidus į slėnį, paėjus į kairę rytų kryptimi per upelį, yra už upelio.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas bevardžio upelio, įtekančio į Remties ežerą, kairiajame krante. Šlaitai statūs, 10 m aukščio. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 77x54 m skersmens. Ją iš pietvakarių, pietų ir pietryčių juosia 65 m ilgio, 2 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio 3 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Pietiniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 8 m pločio terasa, per 1 m nuolaidėjanti į pietus. Priešais pylimą nuo gretimos aukštumos galėjo būti griovys. Jo pėdsakų jau nebesimato.

Piliakalnis apaugęs jaunais lapuočiais.

Tyrimai
-------

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1954 m. ir 1962 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1989 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a.

Istorija
--------

Manoma, kad piliakalnyje stovėjo 1253 m. balandžio 5 d. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo Heinricho rašte dėl pietinių kuršių žemių dalybų minima kuršių pilis *Remtinė*.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Laivių piliakalnis 17 km  Gintališkės piliakalnis 10 km | Užpelkių piliakalnis 9 km  Stirbaičių piliakalnis 5 km | Gegrėnų piliakalnis 12 km  Grigaičių piliakalnis 2,5 km |  |
| Dauginčių piliakalnis 18 km  Sauserių piliakalnis 18 km |  | Gelindėnų piliakalnis 11 km  Džiuginėnų piliakalnis 22 km |
| Nausodžio piliakalnis 8 km  Gandingos piliakalnis 9 km | Plungės piliakalnis 6 km  Lieplaukalės piliakalnis 4 km | Nugarių piliakalnis 6 km  Stanelių piliakalnis 8 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑   Lietuvos TSR archeologijos atlasas, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 152 (Nr. 669)

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m. p 50.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.156.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.98. P.310-316.
* Eleonora Ravickienė. Surblių piliakalnis // Kibirkštis (Plungė). 1981 spalio 20 d.

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalnių atlasas Archyvuota kopija 2009-04-18 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuvos piliakalniai
**Kepler-561 c** (dar žymima **KOI-464 c**, **KOI-464.02**, **KIC 8890783 c**, **Gaia DR2 2126454633427425664 c**) – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę Kepler-561, esančią Gulbės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 2026,2 šviesmečio (621,2 parseko).

Kepler-561 c yra Neptūno tipo dujinė milžinė; jos masė siekia 7,65 Žemės masės, o spindulys – 0,239 Jupiterio spindulio (apie 2,7 Žemės spindulio). Apie Kepler-561 žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per ~5,35 paros.

Kepler-561 c atrasta „Kepler" kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie jos ir daugelio kitų egzoplanetų atradimą pranešta 2016 m. gegužės 10 d. Be Kepler-561 c, šioje sistemoje dar aptikta Kepler-561 b planeta.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  „Kepler-561 c". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-09-26.
2. 1 2 3  „Kepler-561 c". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-09-26.
3. ↑  „Kepler-561". Universe Guide. Nuoroda tikrinta 2020-09-26.
4. ↑  „Kepler-561 c". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-09-26.
5. 1 2  „Kepler-561 c". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-09-26.
6. ↑  Morton, Timothy D.; et al. (2016). „False Positive Probabilities for All Kepler objects of Interest: 1284 Newly Validated Planets and 428 Likely False Positives". *The Astrophysical Journal* **822** (2): 86. Bibcode:2016ApJ...822...86M. arXiv:1605.02825. doi:10.3847/0004-637X/822/2/86.
Revolverio būgnas:  
1 – masę mažinanti išpjova;  
2 – išpjova fiksatoriui;  
3 – reketas;  
4 – šovinio lizdasatverstas revolverio Taurus 627-KLM 357MAG būgnas.
**Ginklo būgnas** – būgno pavidalo šaunamojo ginklo detalė, atliekanti dvi funkcijas – dėtuvės ir šovinių „lizdyno". Tai viena pagrindinių revolverio ar kito revolverinio tipo ginklo (šautuvo, granatsvaidžio, patrankos) detalių.

Revolverių būgnai
-----------------

Būgne būna išilginiai kanalai (šovinių lizdai), į kuriuos dedami šoviniai (senoviniuose revolveriuose – užtaisai). Pasisukant būgnui šovinių lizdai pozicionuojami taip, kad lizdo išilginė ašis sutaptų su vamzdžio išilgine ašimi. Tuo momentu ginklas būna paruoštas šūviui.

Būgnai gali būti:

* Išimami. Įdedant šoviniais užtaisytą būgną ginklas sparčiau paruošiamas šaudymui.
* Atverčiami. Būgnas atverčiamas į šoną. Tada iš jo išimamos iššautos tūtelės ir dedami nauji šoviniai. Paspartinimui paprastai naudojamos mėnuliškos ir pusmėnuliškos apkabos.
* Neatverčiami. Būgnas lieka vietoje, šoviniai dedami po vieną. Pvz. *naganas*.

* Mėnuliška ir pusmėnuliška revolverių apkabos
* Atverstas būgnas .22 Long Rifle šoviniams.
* 40 mm grantasvaidžio šovinys dedamas į MGL granatsvaidžio atverstą būgną

Kitų ginklų būgnai
------------------

Būgnus gali turėti ir kiti šaunamieji ginklai, naudojantys revolverinį principą – revolveriniai šautuvai, revolveriniai rankiniai granatsvaidžiai (pvz. RG-6), revolverinės patrankos.

Nuorodos
--------

1. ↑  Револьвер[neveikianti nuoroda]. In: Яндекс.Словари › БСЭ. – 1969–1978
2. ↑  Револьвер ДОГ-1 Archyvuota kopija 2014-07-02 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  МЦ255 Ружья одноствольные револьверные Archyvuota kopija 2010-03-26 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Устройство орудий револьверного типа
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Laurus** |
| --- |
| Kilnusis lauras (Laurus nobilis)Kilnusis lauramedis (*Laurus nobilis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Lauramediniai  *( Lauraceae)* |
| Gentis: | Lauramedis  *( Laurus)* |

 |

**Lauramedis** (*Laurus*) – lauramedinių (*Lauraceae*) šeimos augalų gentis, paplitusi Pietų Europoje, Šiaurės Afrikoje, Azorų ir Kanarų salose ir kt. Užauga iki 20 m aukščio. Džiovinti kilniojo lauramedžio (*Laurus nobilis*) lapai, vadinami *lauro lapais*, vartojami kaip prieskonis.

Rūšys
-----

* Kilnusis lauramedis (*Laurus nobilis*)
* Kanarinis lauramedis (*Laurus canariensis*)
* Azorinis lauramedis (*Laurus azorica*)

Mitologija
----------

Pagal graikų mitą saulės dievas Apolonas papriekaištavo meilės dievui Erotui, kad tas nėra galingas. Norėdamas įrodyti savo galią, Erotas persmeigė Apoloną meilės strėle ir jis įsimylėjo nimfą Dafnę. Apolonas pradėjo persekioti Dafnę, kuri jo nekentė, mat Erotas ją buvo persmeigęs neapykantos strėle. Nepakentusi persekiojimų, Dafnė paprašė tėvo Poseidono, kad paverstų ją Lauro medžiu.

Kanarinis lauramedis (*Laurus canariensis*) Los Tilos miške La Palmoje

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lauramedis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Isfahanasاصفهان |
| --- |
| *Nagši Džahano ansamblis* |
|  |
| 

IsfahanasIsfahanas

32°38′0″ š. pl. 51°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.63333°š. pl. 51.65000°r. ilg.﻿ / 32.63333; 51.65000﻿ (Isfahanas)Koordinatės: 32°38′0″ š. pl. 51°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿32.63333°š. pl. 51.65000°r. ilg.﻿ / 32.63333; 51.65000﻿ (Isfahanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3:30)------ vasaros: (UTC+4:30) |
|  |
| **Valstybė** | Irano vėliava Iranas |
| **Provincija** | Isfahano provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 1 583 609  |
| **Altitudė** | 1 574 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Isfahanas |

**Isfahanas** (pers. اصفهان = *Esfahān*) – miestas vidurio Irane, Zagroso kalnų rytiniuose šlaituose, prie Zajanderudo upės; ostano centras. Trečias pagal dydį šalies miestas. Tekstilės, maisto, cemento, chemijos, metalurgijos pramonė. Yra universitetas, metropolitenas, senovės dailės amatų ir miniatiūrų centras. Isfahanas garsėja tradicine kilimų gamyba, taip pat sidabro, vario, žalvario dirbiniais, koklių dailiaisiais amatais.

Kultūros objektai – mečetės (IX–XX a.), tarp jų – Isfahano didžioji mečetė, Šeicho Lotfalos mečetė, XI–XII a. minaretai, XIV–XVI a. mauzoliejai, Ali Kapu rūmai (XV–XVII a.), 40 kolonų rūmai (*Čehel Sotun*; 1647 m.) su sodais, armėnų katedra, per Zajenderudo upę pastatyti tiltai: Šahristano (apie XII a.), Sio Se (1632 m.), Chadžu (1650 m.). Nagši Džahano (Meidani Šacho) aikštės ansamblis su mečetėmis (XVII a.) įtrauktas į UNESCO pasaulinio paveldo sąrašą.

Istorija
--------

Senovėje miestas buvo vadinamas Aspadana. 642 m. užimtas arabų, tapo arabų Kalifato al Džibalio provincijos administraciniu centru. XIII a. Isfahanas buvo Seldžiukų valdomos Persijos sostinė, vienas didžiausių ir svarbiausių Azijos miestų. XVI–XVIII a. miestas buvo viso Irano (Sefevidų) sostinė (ją 1598 m. perkėlė Šachas Abasas I Didysis). Tuo metu pastatyta daugelis miesto architektūros paminklų. 1722–1729 m. miestą buvo užėmę afganų sukilėliai, 1914–1918 m. – Rusijos kariuomenė. XX a. išplėtota pramonė.

Sportas
-------

* Sepahan SK (sporto klubas); žinomas dėl futbolo ekipos, kuri žaidžia elito divizione Pro lygoje; „Sepahano sporto klubas", o angliškuose šaltiniuose *Foolad Mobarakeh Sepahan Sport Club* arba *Sepahan SC*, bei *Sepahan* (pers. باشگاه ورزشی فولاد مبارکه سپاهان ). Klubas turi ir moterų futbolo komandą. Didelį dėmesį skiria jaunimo ugdymui.
* Namų rungtynes žaidžia „Naghsh-e Jahan" stadione, kuris talpina 75 tūkst. žiūrovų.

* Chadžu tiltasChadžu tiltas
* Kilimų turgusKilimų turgus
* Nagši Džahano aikštėNagši Džahano aikštė
* Šeicho Lotfalos mečetėŠeicho Lotfalos mečetė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 176–177
2. ↑  *Isfahan (Esfahān, Isfahãnas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005
3. ↑
| **Loren Lapkus** |
| --- |
|  |
| Loren Lapkus 2016 m. |
| Visas vardas | Dorthea Lauren Allegra Lapkus |
| Gimė | 1985 m. rugsėjo 6 d. (37 metai)Evanstonas, Ilinojus, JAV |
| Tautybė | amerikietė |
| Sutuoktinis (-ė) | Maiklas Keslas (*Mike Castle*) |
|  |
| Veikla | aktorė, įgarsintoja, komikė |
|  |
| Alma mater | De Polo universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Lauren Lapkus |

**Dortėja Loren Alegra Lapkus** (*Dorthea Lauren Allegra Lapkus*; g. 1985 m. rugsėjo 6 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų kino aktorė, įgarsintoja, komikė.

Gimė Ilinojuje, jos tėvai – lietuvių ir mišrios graikų-serbų kilmės. Besimokydama Evanso mokykloje, su broliu pradėjo filmuoti trumpus filmukus. Vėliau lankė improvizacijų teatrą, 2008 m. De Polo universitete baigė anglų kalbos studijas. Po to kurį laiką gyveno Niujorke, bet nuo 2010 m. persikėlė į Los Andželą.

Aktorės karjerą Lapkus pradėjo vaidindama reklamose ir trumpametražiuose filmuose. Vėliau gavo galimybę vaidinti antraeilius vaidmenis situacijų komedijų serialuose (svarbesni – *Are You There, Chelsea?* 2012 m. *Orange Is the New Black* 2013–2014 m. *Clipped* 2015 m. *The Big Bang Theory* 2018–2019 m.), taip pat įgarsina animacinius filmus, video žaidimus. Loren Lapkus įrašė eilę komiškų tinklalaidžių.

Filmografija
------------

Svarbesni vaidmenys pilnametražiuose filmuose:

* Tu esi čia (2013 m.) – Delia Shepard
* Sekso abėcėlė (2013 m.) – Heckler
* Kartu ne savo noru (2014 m.) – auklė Tracy
* Juros periodo pasaulis (2015 m.) – Vivian
* Vienaragis (2018 m.) – Malory
* Šuns dienos (2018 m.) – Daisy
* Holmsas ir Vatsonas (2018 m.) – Millie

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
| Supraslis |
| --- |
| Supraslis prie Dzikių kaimo Supraslis prie Dzikių kaimo |
| **Ilgis** | 93,8 km |
| **Baseino plotas** | 1844,4 km² |
| **Vidutinis debitas** | 9,86 m³/s |
| **Ištakos** | Topolanų apylinkės |
| **Žiotys** | Narevas |
| **Šalys** | Lenkija |
|  |
|  **Vikiteka** | Supraslis |

*Apie miestą tokiu pačiu pavadinimu žr. Supraslė (miestas)*.
**Supraslis**, **Supraslė** (lenk. *Supraśl, Sprząślą*, blrs. *Супрасьль*) – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje; dešinysis Narevo upės intakas. Upė išteka šalia Topolanų kaimo 151 m aukštyje virš jūros lygio. Toliau upė teka per Michalovo miestą, Knišino girią ir Grudeko kaimą. Toliau teka per Pilatovščiznos kaimą, kur vėliau sudaro natūralią sieną tarp Sokulkos ir Balstogės apskričių. Toliau teka per Supraslio ir Vasilkuvo miestus. Upė įteka į Narevą, 299,8 km nuo jo žiočių, prie Zlotorios kaimo 108 m aukštyje virš jūros lygio. Į upę įteka Sokoldos, Ploskos ir Bialos upės. Upės vanduo yra vienas iš Balstogės miesto geriamo vandens šaltinių.

* Upės ištakosUpės ištakos
* Michalovo valsčiujeMichalovo valsčiuje
* Prie Slučankos kaimoPrie Slučankos kaimo
* Prie Podzalukų kaimoPrie Podzalukų kaimo
* Prie Novosiulkų kaimoPrie Novosiulkų kaimo
* Choroščo valsčiujeChoroščo valsčiuje
* Choroščo valsčiujeChoroščo valsčiuje
* Choroščo valsčiujeChoroščo valsčiuje
* Choroščo valsčiujeChoroščo valsčiuje

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Narevas*, Visuotinė lietuvių enciklopedija, 2022-04-05. Nuoroda tikrinta 2023-01-05.
2. ↑  Jotvingių krašto istorijos paveldo metraštis