recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fábio Aurélio**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Fábio Aurélio Rodrigues |
| Gimimo data | 1979 m. rugsėjo 24 d. (42 metai) |
| Gimimo vieta | San Karlošas, Brazilija |
| Ūgis | 1.78 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Liverpool |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1997-20002000-20062006-2010nuo 2010 | São PauloValenciaLiverpoolLiverpool | 54 (3)96 (11)71 (3) |
|  |

**Fabio Aurelio Rodrigezas** (sutr. **Fábio Aurélio**, g. 1979 m. rugsėjo 24 d. São Carlos) yra brazilų futbolininkas, kuris šiuo metu žaidžia Liverpool klube. Jis buvo pirmasis brazilas, kuris pradėjo žaisti Liverpulio komandoje.

Fabio Aurelio 1997 m. pradėjo žaisti São Paulo jaunimo komandoje. Po 1997 m. priimtas į pagrindinę sudėtį. 2006 m. liepą paliko "Valencia" ir perėjo į "Liverpool", kaip laisvasis agentas. Šioje komandoje debiutavo 2006 m. rugpjūčio 13 d. Community Shield taurėje. Atstovavo Brazilijos U-17, U-20, U-21 rinktinėms. 2000 m. su Brazilijos vyrų futbolo rinktine debiutavo Sidnėjaus Olimpiadoje.

Pasiekimai
----------

**São Paulo**

* 1998 São Paulo valstijos čempionatas
* 2000 São Paulo valstijos čempionatas

**Valencia**

* 2001–2002 La Liga
* 2003–2004 La Liga
* 2004 UEFA taurė
* 2004 Europos Supertaurė

**Liverpool**

* 2006 Community Shield

Nuorodos
--------

Liverpool FC puslapis apie žaidėją
**Kęstutis Ilgūnas** (g. 1926 m. gegužės 26 d. Pilviškių miestelyje, Vilkaviškio r.) – muzikos mokytojas ir chorvedys.

Biografija
----------

1946–1948 m. vargonų ir choro dirigavimo mokėsi Kauno muzikos mokykloje (N. Martinonio ir A. Budriūno klasės).

Nuo 1949 m. kurį laiką choro dirigavimo studijas dar tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. K. Kavecko klasė) Vilniuje, bet dėl politinių persekiojimų studijas nutraukė.

Dar mokydamasis Kauno muzikos mokykloje pradėjo vadovauti Pilviškių nepilnos gimnazijos moksleivių ir mokytojų mišriajam chorui. 1951–1956 m. Valkininkų vidurinės mokyklos muzikos ir vokiečių kalbos mokytojas, moksleivių ir suaugusiųjų chorų vadovas.

Nuo 1952 m. kasmet ėmė organizuoti buvusio Eišiškių rajono dainų šventes ir joms diriguoti. Mokyklos ir kaimo chorus parengė 1955 m. respublikinei dainų šventei. 1956–1957 m. Bubių (Šiaulių r.) kaimo dainų ir šokių liaudies ansamblio vadovas. Kolektyvas nemažai koncertavo Žemaitijoje, taip pat Baltarusijoje ir Vilniuje. 1957 m. I respublikinio jaunimo festivalio konkurse pelnė trečiąją vietą. Buvo tų metų Šiaulių rajono dainų šventės vyr. dirigentas. 1958–1960 m. Pabradės (Švenčionių r.) vidurinės mokyklos muzikos mokytojas ir kultūros namų choro vadovas. 1958 m. suorganizavo pirmąją buvusio Pabradės rajono dainų šventę ir buvo jos vyr. dirigentas. Kultūros namų mišrųjį chorą parengė 1960 m. respublikinei dainų šventei Vilniuje. 1960–1964 m. Dūkšto (Ignalinos r.) Rytų Aukštaitijos dainų ir šokių liaudies ansamblio vadovas – surengė koncertų miestuose ir kaimuose. Taip pat dėstė muziką Dūkšto vidurinėje mokykloje ir vadovavo moksleivių chorams. Didelius jaunučių ir jaunių chorus parengė 1964 m. I respublikinei moksleivių dainų šventei Vilniuje.

1964–1986 m. K. Ilgūnas – Ignalinos rajoninių kultūros namų mišriojo choro vadovas. Kolektyvą parengė 1965, 1970, 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms, chorų apžiūrose bei konkursuose laimėjo pirmųjų ir kitų prizinių vietų. 1970 m. respublikinei dainų šventei parengė ir Dūkšto kultūros namų mišrųjį chorą.

Buvo Ignalinos rajoninių kultūros namų meno vadovas ir 2-osios vidurinės mokyklos muzikos bei dainavimo mokytojas. Išėjęs į pensiją, dar kurį laiką mokytojavo Didžiasalio (Ignalinos r.) vidurinėje mokykloje. Buvo Ignalinos rajono dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°43′ š. pl. 8°30′ r. ilg.﻿ / ﻿54.717°š. pl. 8.500°r. ilg.﻿ / 54.717; 8.500

Salos padėtis
**Fėras** (vok. *Föhr*, fryz. *Feer*) – sala Šiaurės Fryzų salyne, Vokietijoje, Šlezvigo-Holšteino žemėje. Yra Vatų jūroje, į pietryčius nuo Ziulto, į šiaurės rytus nuo Amrumo. Plotas 82,8 km². Tai antra pagal dydį Vokietijos Fryzijos sala. Jos ilgis 12 km, plotis iki 6,8 km. Paviršius iškyla iki 13 m. Kadangi Fėras kitų salų saugomas nuo jūros, čia daugiau augmenijos. Šiaurėje būdingos šlapynės, pietuose – pievos, viržynai.

2016 m. Fėre gyveno 8591 gyventojas. Čia šnekama vokiškai ir fryzų kalbos šiaurės tarme. Vienintelis miestelis – Vikas (4,2 tūkst. gyv.). Verčiamasi turizmu, gyvulininkyste. Išlikusios 3 XII–XIII a. bažnyčios, 5 vėjo malūnai, 6 ančių gaudyklos.

* Vatų jūra ties FėruVatų jūra ties Fėru
* Vriksumo vėjo malūnasVriksumo vėjo malūnas
* Viko gatvėViko gatvė
* Fėro kraštovaizdisFėro kraštovaizdis
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterJack Laugher |
| **Medaliai** |
| Šuoliai į vandenį |
| **Atstovaujant: Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2016 Rio | 3 m sinchroninis |
| **Sidabras** | 2016 Rio | 3 m lenta |
| **Bronza** | 2020 Tokijas | 3 m lenta |
| Pasaulio čempionatas |
| **Sidabras** | 2019 Kvandžu | 3 m sinchroninis |
| **Sidabras** | 2022 Budapeštas | 3 m lenta |
| **Sidabras** | 2022 Budapeštas | 3 m sinchroninis |
| **Sidabras** | 2023 Fukuoka | 3 m sinchroninis |
| **Bronza** | 2015 Kazanė | 3 m sinchroninis |
| **Bronza** | 2015 Kazanė | 3 m lenta |
| **Bronza** | 2019 Kvandžu | 3 m lenta |
| **Bronza** | 2022 Budapeštas | 3 m lenta |

**Jack Laugher** (g. 1995 m. sausio 30 d. Harogite) – anglų šuolininkas į vandenį, olimpinis čempionas.

Biografija
----------

2010 m. tapo pasaulio ir Europos jaunimo čempionu. 2011 m. pirmą kartą tapo Jungtinės Karalystės nacionaliniu čempionu. Tais pačiais metais debiutavo pasaulio čempionate, kuriame užėmė 7-ą vietą šuoliuose nuo 3 m tramplino. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užimta 27-a vieta. 2014 m. tapo Sandraugos žaidynių čempionu. 2015 m. pasaulio čempionato bronzos medalininkas individualioje ir sinchroninėje rungtyse. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionas 3 m tramplino sinchroninėje rungtyje ir vicečempionas individualioje 3 m tramplino rungtyje. 2018 m. pirmą kartą tapo Europos čempionu.

2023 m. pasaulio vandens sporto čempionate kartu su Anthony Harding pelnė sidabro medalius vyrų sinchroniniuose šuoliuose nuo 3 m lentos bei pelnė pakvietimus į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes.

Nuorodos
--------

* FINA svetainėje Archyvuota kopija 2020-12-05 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠuolių į vandenį olimpiniai čempionai vyrų sinchroniniuose šuoliuose nuo 3 m lentos |
| --- |
|  |
| 

* 2000:  Xiong Ni & Xiao Hailiang (CHN)
* 2004:  Thomas Bimis & Nikolaos Siranidis (GRE)
* 2008:  Wang Feng & Qin Kai (CHN)
* 2012:  Luo Yutong & Qin Kai (CHN)
* 2016:  Chris Mears & Jack Laugher (GBR)
* 2020:  Xie Siyi & Wang Zongyuan (CHN)
 |

 |
|  |
| --- |
| Stojanas Jankulovas  bulg. *Стоян Янкулов* |
|  |
| Biografija |
| Dar žinomas | Stundji |
| Gimė | 1966 m. rugsėjo 10 d. (56 metai) |
| Kilmė | Sofija, Bulgarijos vėliava Bulgarija |
| Žanrai | džiazas, drum and bass |
| Instrumentai | dambrelis, fortepijonas |
| Aktyvumo metai | 1990–dabar |
| Svetainė | stoyankoulov.com |

**Stojanas Jankulovas** (bulg. *Стоян Янкулов*; g. 1966 m. rugsėjo 10 d.), dar žinomas **Stundji** slapyvardžiu (*Стунджи*) – vienas populiariausių ir garsiausių Bulgarijos būgnininkų. Jankulovas kartu su Elica Todorova atstovavo Bulgarijai 2007 m. „Eurovizijoje" Helsinkyje, ir 2013 m. „Eurovizijoje" Malmėje.

Eurovizija
----------

Elica ir Stojanas 2013 m. „Eurovizijoje"
2007 m. vasario 25 d. Stojanas ir Elica atliko dainą „Water" ir laimėjo Bulgarijos nacionalinės televizijos viešąjį konkursą bei buvo išrinkti atstovauti Bulgarijai 2007 m. „Eurovizijoje".

Jankulovas ir Todorova vėl atstovavo Bulgarijai 2013 m. „Eurovizijoje", vykusioje Malmėje. Duetas atliko dainą „Samo shampioni" per antrąjį konkurso pusfinalį, bet į finalą jiems patekti nepavyko.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Stojanas Jankulovas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Mariana Popova  *„Let Me Cry"*** |  **Bulgarijos atstovas Eurovizijoje  (su Elica Todorova)**2007 | Po to:**Deep Zone ir DJ Balthazar  *„DJ, Take Me Away"*** |
| Prieš tai:**Sofi Marinova  *„Love Unlimited"*** |  **Bulgarijos atstovas Eurovizijoje  (su Elica Todorova)**2013 | Po to:**Poli Genova  *„If Love Was a Crime"*** |
| **Kęstutis Kačinskas** |
| --- |
| Gimė | 1955 m. birželio 9 d. (67 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | choro dirigentas ir pedagogas. |

**Kęstutis Kačinskas** (1955 m. birželio 9 d. Vilniuje) – choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija
----------

Nuo 1964 m. dainavo Vilniaus berniukų ir jaunuolių chore „Ąžuoliukas", o baigęs sostinės 35-ąją vidurinę mokyklą, 1973–1978 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. P. Gylio klasė).

Studijų metais buvo Vilniaus miesto moterų ir vyrų chorų „Aidas" chormeisteris – koncertmeisteris. 1981–1984 m. dirigavimo žinias gilino Leningrado valstybinėje N. Rimskio-Korsakovo konservatorijoje (prof. N. Romanovskio klasė). 1984 m. stažavo Magderburgo (Vokietija) G. F. Telemanno muzikos mokykloje (prof. G. Busto kariljono klasė), 1993 m. stažavo Loguklosterio (Danija) kariliono mokykloje (prof. T. Fairo klasė), 1996 stažavo Ammersforto (Nyderlandai) kariljono mokykloje (prof. J. Maasseno klasė).

Nuo 1978 m. – Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetų choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, nuo 1991 m. – docentas, 1987–1990 m. – fakultetų muzikos mokytojų specialybės neakivaizdinio skyriaus moterų choro vadovas, 1989–1992 m. – Instrumentinės ir chorinės muzikos fakulteto dekanas, nuo 1996 m. – Klaipėdos universiteto Menų fakulteto prodekanas. Išugdė būrį chorvedžių.

1984–1989 m. – Klaipėdos teritorinės vandentiekio valdybos mišriojo vokalinio ansamblio „Rapsodija" vadovas. Ansamblis – daugelio įvairių konkursų laureatas. 1986–1993 m. – Šilutės rajono švietimo darbuotojų moterų choro meno vadovas ir dirigentas. 1987 m. su juo respublikiniame chorų konkurse „Dainuoja darbo Lietuva" pelnė pirmąją vietą, dalyvavo 1990 m. Lietuvos tautinėje dainų šventėje, nemažai koncertavo.

Nuo 1987 m. skambina Klaipėdos kariljonu (įrengtas miesto centrinio pašto bokšte), surengė per 1000 koncertų, gastroliavo Danijoje (1992, 1994, 1996 m.), Vokietijoje (1993, 1995, 1997 m.), Prancūzijoje (1994 m.), dalyvavo tarptautiniuose varpų muzikos festivaliuose Danijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje ir kasmečiuose tarptautiniuose varpų muzikos festivaliuose Klaipėdoje.

1992 m. išleido aranžuotų dainų rinkinį moksleivių mišriems chorams „Taravos Anikė", o 1995 m. – leidinį „Muzika kariljonui". 1993 m. – karalienės Fabiolos (Belgija) varpų muzikos konkurse už variacijas kariljonui lietuvių liaudies dainos tema „Ant kalno malūnėlis" (kartu su V. Lopu) laimėjo antrąją premiją. 1987 m. K. Kačinskas apdovanotas Kultūros žymūno ženklu.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Grupelė Antrosios Stokholmo konferencijos delegatų. Sėdi, iš kairės: Dr. Jonas Šliūpas, Felicija Bortkevičienė, Juozas Tumas-Vaižgantas. Stovi, iš kairės: Jurgis Savickis, Martynas Yčas, Jonas Aukštuolis, Ignas Šeinius, Jurgis Alekna, Stasys Šilingas.
**Stokholmo konferencija** – lietuvių politinių centrų įvairiose šalyse atstovų pasitarimas 1917 m. spalio 18-spalio 20  d. taip pat ir 1918 m. sausio 3-sausio 6 d.

Pirmojoje Stokholmo konferencijoje dalyvavo lietuvių politinių centrų atstovai iš Rusijos, Šveicarijos, Skandinavijos, JAV. Vokietijos okupuotą Lietuvą atstovavo Lietuvos Tarybos vicepirmininkas Jurgis Šaulys. Konferencija priėmė rezoliuciją, reikalaujančią, kad kariaujančios valstybės pripažintų Lietuvą nepriklausoma valstybe. Taip pat visi užsienio valstybėse gyvenantys lietuviai buvo raginami imtis aktyvios informacinės - agitacinės veiklos už Lietuvos nepriklausomą valstybę. Konferencija taip pat pripažino Lietuvos Tarybą lietuvių tautos aukščiausiu organu.
Antrojoje Stokholmo konferencijoje priimta rezoliucija reikalavo, kad Rusija ir Vokietija pripažintų Lietuvos nepriklausomybę etnografinėse ribose, kad lietuvių atstovai būtų priimti kaip lygiaverčiai dalyviai bet kokiose taikos derybose. Rezoliucijoje taip pat reikalauta leisti lietuvių tautai deklaruoti savo norus be jokio išorinio spaudimo, leisti sušaukti lietuvių tautos Steigiamąjį Seimą Vilniuje.
**Robertas Adolfas Chodasevičius** (lenk. *Robert Adolf Chodasiewicz*, 1832 m. vasario 29 d. Vilnius – 1896 m. rugpjūčio 17 d. Buenos Airės) – karo inžinierius, topografas, pulkininkas.

Biografija
----------

Kilęs iš sulenkėjusių Lietuvos bajorų. 1852 m. Sankt Peterburge baigė Karo inžinerijos akademiją. Tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, per 1853–1856 m. Krymo karą dalyvavo Sevastopolio gynime. 1855 m. perėjo į Didžiosios Britanijos ir jos sąjungininkų pusę, vadovavo Turkijos topografijos tarnybai. Per 1863–1865 m. JAV pilietinį karą buvo šiauriečių kariuomenės vyriausiojo vado Uliso Granto padėjėjas. Po karo trumpai dirbo anglių kasyklų inžinieriumi. 1865 m. atvyko į Argentiną, dalyvavo Argentinos ir Paragvajaus kare, Argentinos karo inžinierių viršininkas. Nubraižė pirmąjį strateginį šalies upių planą. Nuo 1887 m. dirbo Generalinio štabo Topografijos skyriuje. Skraidė paties sukonstruotais lengvesniais už orą skraidymo aparatais (pirmasis skrydis 1867 m.). Apie 1890 m. Buenos Airėse įkūrė Lenkų demokratų draugiją.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Robertas Adolfas Chodasevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 79 psl.
| **Robertas Bunevičius** |
| --- |
| Gimė | 1958 m. balandžio 29 d. (65 metai)Irkutskas |
|  |
| Veikla | Lietuvos gydytojas psichiatras, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. Psichoendokrinologijos pradininkas Lietuvoje. |

**Robertas Bunevičius** (g. 1958 m. balandžio 29 d. Irkutskas) – Lietuvos gydytojas psichiatras, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. Psichoendokrinologijos pradininkas Lietuvoje.

Biografija
----------

1982 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1999 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

1983-1986 m. Švėkšnos psichiatrijos ligoninės gydytojas, 1984-1986 m. skyriaus vedėjas. Nuo 1987 m. dirba Kauno medicinos instituto (nuo 1989 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Endokrinologijos institute, nuo 2001 m. dar ir Psichofiziologijos ir reabilitacijos institute. 1997-1998 m. Čapel Hilio universiteto (Šiaurės Karolinos valstija) kviestinis asocijuotasis profesorius.

Kartu su kitais 1999 m. įsteigė Tarptautinę neuropsichiatrijos asociaciją (INA). Nuo 1999 m. Lietuvos biologinės psichiatrijos draugijos prezidentas, nuo 1999 m. žurnalo „Biologinė psichiatrija ir psichofarmakologija" vyr. redaktorius.

Mirė 2014 m. balandžio 11d.

Bibliografija
-------------

* Psichiatrija, vienas autorių, 2002 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Robertas Bunevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 617 psl.
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Solomon ibn Gabirolhebr. ‏שלמה בן יהודה אבן גבירול‏‎arab. أبو أيوب سليمان بن يحيى بن جبيرولlot.** *Avicebron'''* |
| --- |
|  |
| Gimė | 1021 m.Malagoje |
| Mirė | 1058 m. (~37 metai)Valensijoje |
|  |
| Veikla | hebrajiškai ir arabiškai rašęs Andalūzijos žydų filosofas, moralistas ir poetas, sujungęs religines žydų pažiūras su neoplatonizmu ir aristotelizmu. |

**Ibn Gabirolis** (*Solomon ibn Gabirol*; hebr. ‏שלמה בן יהודה אבן גבירול‏‎ – *Solomon ben Jehuda ibn Gabirol*; arab. أبو أيوب سليمان بن يحيى بن جبيرول – *Abu Ajjub Soleiman ben Jachja, ibn Gabirol*; lot. *Avicebron*, iškreiptas *Ibn Gabirol* apie 1021 m. Malagoje – apie 1058 m. Valensijoje) – hebrajiškai ir arabiškai rašęs Andalūzijos žydų filosofas, moralistas ir poetas, sujungęs religines žydų pažiūras su neoplatonizmu ir aristotelizmu.

Apie jo gyvenimą žinoma mažai. Svarbiausi ibn Gabirolio veikalai, išversti į lotynų kalbą, turėjo didelės įtakos viduramžių filosofijai. Daugelis jo hebrajiškų giesmių pateko į žydų, ypač pietų žydų, maldų knygas.
| Stolasslovėn. *Stol* vok. *Hochstuhl* |
| --- |
| Vaizdas į kalną iš Bledo pilies |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** |  Slovėnija  Austrija |
| **Aukščiausias taškas** | 2236 m |
| **Koordinatės** | 46°25′59.9″ š. pl. 14°10′34.4″ r. ilg.﻿ / ﻿46.433306°š. pl. 14.176222°r. ilg.﻿ / 46.433306; 14.176222Koordinatės: 46°25′59.9″ š. pl. 14°10′34.4″ r. ilg.﻿ / ﻿46.433306°š. pl. 14.176222°r. ilg.﻿ / 46.433306; 14.176222 |

**Stolas** (slovėn. *Stol, Veliki Stol*; vok. *Hochstuhl*) – aukščiausias kalnas Karavankų kalnų grandinėje (Pietinių Klintinių Alpių dalis). Jo viršūnė (2236 m) vadinama 'Aukštąja Kėde' (slovėn. *Veliki Stol*; vok. *Hochstuhl*). Siena tarp Slovėnijos ir Austrijos eina šio kalno ketera, o viršūnė yra Austrijos pusėje.

Alpinistų prieglauda *Prešernova koča*
Pirmasis į viršūnė užlipo 1794 m. Karniolos hercogijos valdytojas grafas *Franz von Hohenwart*. Dabar į viršūnę veda gausūs maršrutai iš *Feistritz im Rosental* bei *Klagenfurter Hütte* (Karintija, Austrijos pusėje) bei Žirovnicos Slovėnijos pusėje, kur žemiau antrosios viršūnės *Mali Stol* (2198 m) stovi alpinistų prieglauda (*Prešernova koča*), pavadinta literato *France Prešeren* garbei.

Prieglauda buvo pastatyta 1909 m. bet 1942 m. ją sudegino jugoslavų partizanai, kad pastatu nepasinaudotų vokiečių kareiviai. Ji buvo atstatyta 1966 m. ir veikia nuo birželio vidurio iki rugsėjo vidurio. Joje yra 45 miegamosios vietos, prausykla, du valgomieji su 80 sėdimų vietų.

Lipimas iš šiaurinės (Austrijos) pusės veda ir stačiu šlaitu, kur reikia pasinaudoti *via ferrata*, kam reikia šiokių tokių alpinistinių įgūdžių.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Stolas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  Slovenian Tourist Board

* Stol on Hribi.net[neveikianti nuoroda]
| **Robertas Grigas** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. kovo 2 d. (63 metai)Leipalingis, Lazdijų rajonas |
| Tėvas | Antanas Grigas |
|  |
| Veikla | kunigas, disidentas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas |

**Robertas Grigas** (g. 1960 m. kovo 2 d. Leipalingyje, Lazdijų rajonas) – Lietuvos kunigas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvis.

Biografija
----------

1967–1978 m. mokėsi Leipalingio vidurinėje mokykloje. Nuo 1976 m. dalyvavo Eucharistijos bičiulių veikloje, blaivybės sąjūdyje. 1978–1982 m. Vilniaus pedagoginio instituto Užsienio kalbų fakultete studijavo vokiečių kalbą ir literatūrą. Su kitais leido ir platino žurnalą „Vytis", bendradarbiavo Lietuvos katalikų bažnyčios kronikoje, laikraštyje „Aušra", juos platino. 1982–1984 m. tarnavo SSRS kariuomenėje, viešai atsisakė duoti sovietinio kario priesaiką.

1985–1988 m. Kiauklių bažnyčios zakristijonas, studijavo pogrindinėje kunigų seminarijoje, 1987 m. gruodžio 7 d. slapta įšventintas kunigu. 1987 m. rugpjūčio 23 d. mitinge Vilniuje pasmerkė Molotovo-Ribentropo paktą. Už antisovietinę veiklą persekiotas. Nuo 1988 m. dalyvavo Sąjūdžio veikloje. 1989–1991 m. Labanoro, Kietaviškių kunigas (administratorius), Kaišiadorių vikaras. Per 1991 m. sausio 13 d. įvykius Parlamente aukojo Mišias. 1991–1992 m. Kauno kunigų seminarijos dvasios tėvas. Nuo 1997 m. Lietuvos „Caritas" federacijos generalinis direktorius. Dirba sielovados darbą Ateitininkų federacijoje, bendradarbiauja katalikų spaudoje.

Nuo 1975 m. rašė (slapyvardžiai *Rasūnas, Skaidrūnas, Rūtautas*), savilaida leido ir nelegaliai platino eilėraščių rinkinius „Benamės svajos" (išl. 1988 m.), „Kelias Lietuvon", „Katakombų gėlės", „Marijos ašara", parašė atsiminimus apie armiją „Rekrūto atsiminimai" (1993 m. 2 leid. 1999 m.).

Bibliografija
-------------

* Benamės svajos: eilėraščiai / Rasūnas. – Vilnius: Lietuva, 1985. – 112 p.
* Rekrūto atsiminimai: Lietuva-Kazachstanas-Lietuva, 1982–1984 / red. D. Linčiuvienė. – Kaunas: Caritas, 1993. – 213 p.: iliustr. – ISBN 9986-461-01-4
* Rekrūto atsiminimai. – 2-asis leidimas. – Vilnius: Katalikų akademija, 1999. – 284 p.: iliustr. – ISBN 9986-592-26-7
* Benamės svajos: eilėraščiai. – Kaunas: Naujasis lankas, 2014. – 333 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-03-863-4

Įvertinimas
-----------

* 1992 m. Sausio 13-osios atminimo medalis
* 1998 m. Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis

Šaltiniai
---------

1. ↑  LKB Kronika, Nr. 54 // Lietuvio-kataliko kryžiaus kelias sovietinėje armijoje
2. ↑   Archyvuota kopija 2015-06-22 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Kas yra kas Lietuvoje. Kraštiečiai. – Kaunas: Neolitas, 2008. – 411 p.
4. ↑  Drąsutė Zaronaitė. *Robertas Grigas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 164 psl.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| **Islamas** |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai

|  |
| --- |
| Alachas · Dievo vienovė
Mahometas · Kiti pranašai
Ahl al-Bayt · Sahaba 
Rašidų kalifatas · Kalifai  Imamatas · Imamai |

 |
| 
Musulmonų praktikos 

|  |
| --- |
| Šahada · Salatas ·
Zakiatas  Ramadano Saumas · Chadžas · Džihadas |

 |
| 
Islamiškosios šventės 

|  |
| --- |
| Id al Fitras · Id al Adcha
Maulidas · Miradžas · Didybės naktis |

 |
| 
Islamo atšakos 

|  |
| --- |
| Sunizmas · Šiizmas
Sufizmas |

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai 

|  |
| --- |
| Koranas · Suna · Hadisai
Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam |

 |
| 
Kultūra ir visuomenė 

|  |
| --- |
| Mečetė · Menas Islamizmas · Džihadizmas Islamo fundamentalizmas · Islamofobija |

 |
| **Islamo terminų žodynas**
Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Iblis** (arab. إبليس‎ = *Iblīs*) islame – tikrinis velnio vardas, Šėtonas (arab. شيطان = *Shayṭān*). Vardas Iblis laikomas skoliniu iš senovės graikų *διάβολος (diábolos)*. Islamo mitologijoje Iblis yra Dievą garbinantis angelas (ar iš ugnies sukurtas džinas), kuris, priešingai nei kiti angelai, nenusilenkia Dievo sukurtam Adomui, todėl yra pašalinamas iš angelų ir paskelbiamas žmonių gundytoju ir blogio skleidėju.

Dauguma musulmonų Iblį (Šėtoną) laiko Dievo priešu ir hadžo metu simboliškai užmėto akmenimis. Sufizme Iblis atstovauja žemesniajai žmogaus savasčiai (*nafs*) – iracionaliems sprendimams, pasąmonės kompleksams, aistroms, nuodėmėms, neteisingiems sprendimams – todėl jį siekiama „atversti į islamą" (džihadas), kad jo energija taptų teigiamų kokybių nešėja. Kai kurie radikalūs sufijai (pvz. Mansuras al-Haladžas ir jo pasekėjai) Iblį išaukštino kaip tobulą monoteistą ir Dievo įsimylėjėlį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Uždavinys, Algis 2007. *Sufizmas islamo civilizacijoje*. Kaunas: Atviros visuomenės studijų asociacija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Robertas Lengdonas** (angl. *Robert Langdon*) – išgalvotas veikėjas, Harvardo ikonografijos ir religinio meno profesorius, Dan Brown romanuose „Angelai ir demonai", „Da Vinčio kodas" ir dar neišleistame „Saliamono raktas". Pirmose dvejose knygose Lengdonas pasaulį gelbėja nuo pražūtingų įvykių, o apie trečiąją knygą dar nėra žinoma, nors spėjama, kad Lengdonas pademonstruos savo žygdarbius ir trečią kartą.

Knygos
------

Abejose knygose R. Lengdonas (tiksliau pats autorius) atskleidžia įdomių faktų apie masonus bei krikščionybę.

### Angelai ir demonai

Pačioje pradžioje Legdonas iškviečiamas tirti žiaurios mokslininko žmogžudystės į Šveicariją. Vėliau kūrinio gale veiksmas persikelia į Vatikaną. Legdonui tenka įminti daug mįslių susijusių su architektūra ir iliuminatais.

### Da Vinčio kodas

Pačioje pradžioje Lengdonas vėlgi iškviečiamas tirti žmogžudystės į Luvrą, bet šį kartą be galo mistiškos jos aplinkybės. Kūrinio eigoje jam tenka bėgti nuo policijos ir netgi sprukti į Angliją. Lengdonui tenka įminti daugybe mįslių susijusių su Siono vienuolynu, tamplieriais, meno kūriniais.

### Prarastas simbolis

Pasakojimo pradžioje Harvardo profesorius Robertas Lengdonas netikėtai pakviečiamas perskaityti vakarinę paskaitą JAV Kapitolijuje. Tačiau vos jam atvykus prasideda keisti įvykiai. Kapitolijaus pastate randamas nerimą keliantis objektas, išmargintas penkiais šifruotais simboliais. Lengdonas objekte įžvelgia senovinį kvietimą įžengti į seniai prarastą ezoterinės išminties pasaulį.

Kinas
-----

Filme „Da Vinčio kodas" Robertą Lengdoną vaidino Tom Hanks.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDeno Brauno darbai |
| --- |
|  |
| Romanai | 
*Skaitmeninė tvirtovė* (1998) • *Angelai ir demonai* (2000) • *Meteoritas* (2001) • *Da Vinčio kodas* (2003) • *Prarastas simbolis* (2009) • *Inferno* (2013) |
|  |
| Filmų adaptacijos | 
*Da Vinčio kodas* (2006) • *Angelai ir demonai* (2009) • *Inferno* (2016) |
|  |
| Susiję straipsniai | 
Netikslumai Da Vinčio kode • Da Vinčio kodas (garso takelis) • Da Vinčio kodas (video žaidimas) • Robertas Lengdonas |

 |
| **Dina Kuncevič** |
| --- |
| Gimė | 1900 m. kovo 31 d.Jekaterinoslavas |
| Mirė | 1976 m. sausio 13 d. (75 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | gydytoja rentgenologė |
| Organizacijos | Vilniaus universitetas |
| Pareigos | profesorė |
|  |
| Išsilavinimas | medicinos mokslų daktarė |
| Alma mater | Krymo universitetas |

**Dina Kuncevič** (1900 m. kovo 31 d. Jekaterinoslavas – 1976 m. sausio 13 d. Vilnius) – gydytoja rentgenologė, medicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1924 m. baigusi Krymo universitetą dirbo gydytoja Ivanove, Ufoje. 1947–1976 m. Vilniaus universiteto dėstytoja; 1960 m. medicinos mokslų daktarė, nuo 1966 m. profesorė. Kartu dar ir Vilniaus respublikinės ligoninės Rentgeno skyriaus vedėja. Sukūrė storosios žarnos tyrimo metodą ir aparatą. Moksliniai darbai apie plaučių ir skrandžio vėžio, žarnyno divertikulų rentgenodiagnostiką.

Bibliografija
-------------

* Storosios žarnos vėžys, 1965 m. rusų kalba

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Dina Kuncevič*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 776 psl.
| Dindigulasமாமல்லபுரம் |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

DindigulasDindigulas

10°21′0″ š. pl. 77°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿10.35000°š. pl. 77.95000°r. ilg.﻿ / 10.35000; 77.95000﻿ (Dindigulas)Koordinatės: 10°21′0″ š. pl. 77°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿10.35000°š. pl. 77.95000°r. ilg.﻿ / 10.35000; 77.95000﻿ (Dindigulas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Tamilnadas Tamilnadas |
| **Rajonas** | Dindigulo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 292 512  |
| **Plotas** | 46,9 km² |
| **Tankumas** (2011) | 6 237 žm./km² |
| **Altitudė** | 268 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Dindigulas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Di̇̀ndigulas |

**Dindigulas** (tamil. திண்டுக்கல்  = *Tiṇṭukkal*, angl. *Dindigul*) – miestas pietų Indijoje, Tamilnade, 66 km nuo Madurajaus, netoli Palanio kalnų. Rajono centras. Yra geležinkelių mazgas. Vystoma tekstilės, odos, metalo apdirbimo pramonė, apylinkėse auginamas tabakas.

Ant šalia stūksančios uolos įrengta tvirtovė (1605 m.), yra XIV–XVII a. Kalahastyšvaros, Šri Nivasa Perumalio, Sundadraradža Perumalio, Šri Abriami Aman hinduistų šventyklos, keletas mečečių (seniausia – Begampuro, XVIII a.), Šv. Juozapo katalikų bažnyčia (XIX a. pab.).

2011 m. 69 % miesto gyventojų buvo hinduistai, 17 % – krikščionys, 14 % – musulmonai.

Istorija
--------

Dindigulas istoriškai buvo ties keleto karalysčių sienų sandūra, todėl dažnai buvo užkariaujamas skirtingų valdovų. Miesto reikšmė išaugo Vidžajanagaro laikais – pastatyta tvirtovė, kiti įtvirtinimai. 1736 m. miestą užėmė Mogolai, bet 1742 m. jį atkovojo Maisūras. XVIII a. pab. mieste įsitvirtino anglai.

* Dindigulas. Tolumoje uola su tvirtoveDindigulas. Tolumoje uola su tvirtove
* Tvirtovės šventyklaTvirtovės šventykla
* Begampuro mečetėBegampuro mečetė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Azija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Di̇̀ndigulas.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 136
| **Vytautas Klovas** |
| --- |
| Gimė | 1937 m. lapkričio 13 d. (85 metai)Joniškis |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius, miškų ūkio inžinierius |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Vytautas Klovas** (g. 1937 m. lapkričio 13 d. Joniškyje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, miškų ūkio inžinierius, kinologas.

Biografija
----------

1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakultetą.

Nuo 1961 m. dirbo Šiaulių miškų ūkio Lygudų girininkijos girininku. Nuo 1964 m. žurnalo „Mūsų gamta" redakcijos skyriaus redaktorius, atsakingasis sekretorius, vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1993–1998 m. – žurnalų „Hobby", „Mūsų gamta", 1993–2010 m. – „Medžiotojas ir meškeriotojas" vyriausiasis redaktorius.

Rašo gamtos apsaugos, medžioklės, miškininkystės temomis. Pirmasis Lietuvos kinologų sąjungos prezidentas.

Bibliografija
-------------

* *Medžiokliniai šunys*, su kitais, 1968 m.
* *Medžiotojo ir žvejo vadovas*, su kitais, 1968 m.
* *Medžiotojo vadovas*, su kitais, 1980 m.
* *Šunys. Enciklopedija*, 1 dalis, Vaga, 1995 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 230-231 psl.
Populiacijos kitimas 1961 - 2003 m. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais. (Padidinti grafiką galima ant jo paspaudus kairiu pelės mygtuku)
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Tailando demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 65 905 410 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 20,8 %
* *15-64 m.:* 70,5 %
* *65 m. ir vyresni:* 8,7 % (2009 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 33,3 m.
* *vyrų:* 32,4 m.
* *moterų:* 34,2 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** + 0,615 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 13,4 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 7,25 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 33 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** + 1,7 % (2005 m. apsk.)

**Lyčių santykis**:

* *Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,98 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,83 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,98 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 17,63 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 73,1 m.
* *vyrų:* 70,77 m.
* *moterų:* 75,55 m. (2009 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 92,6 %
* *vyrų:* 94,9 %
* *moterų:* 90,5 % (2000 m. surašymas)

Šaltiniai
---------

* Puslapis apie šalį CŽV pasaulio faktų knygoje (angliškai) Archyvuota kopija 2020-05-16 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Azijos gyventojai** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Egiptas |
Filipinai |
Gruzija |
Indija |
Indonezija |
Iranas |
Irakas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kipras |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Malaizija |
Maldyvai |
Mongolija |
Mianmaras |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rytų Timoras |
Rusija |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas
**Vytautas Kerbelis** (1921 m. gegužės 1 d. Kaune – 1995 m. lapkričio 5 d. Seminole, FL – JAV, 1996 m. gegužės 1 d. palaikai perlaidoti Petrašiūnų kapinėse) – kompozitorius, vargonininkas, chorvedys, dailininkas.

Biografija
----------

Tėvas buvo kariškis – pulkininkas, motina – dainininkė. Nuo devynerių metų mokėsi skambinti pianinu, o mokydamasis gimnazijoje dalyvavo užklasiniuose renginiuose.

1940 m. baigęs Marijampolės Rygiškių Jono gimnaziją, įstojo į Kauno konservatoriją, kur pas Antaną Budriūną, Stasį Šimkų ir Juozą Tallat-Kelpšą mokėsi chorvedybos, pas prof. Juozą Gruodį – kompozicijos. 1943 m. vokiečiams uždarius konservatoriją, kurį laiką mokėsi privačiai.

1944 m. pasitraukė į Vakarus, pateko į Italiją, 1945–1948 m. Romoje studijavo Šv. Cecilijos muzikos akademijoje pas prof. J. Garoffolo. 1948 m. išvyko į Argentiną ir Buenos Airėse dirbo įvairų muzikinį darbą, aktyviai dalyvavo lietuvių kultūriniame gyvenime.

1955 m. atvyko į Kanadą ir užėmė vargonininko ir chorvedžio vietą Aušros Vartų bažnyčioje Monrealyje. Choras giedojo bažnyčiose, viešai koncertavo. 1959 m. atvykęs į JAV, pradėjo vargonininkauti ir vadovauti chorui Viešpaties Atsimainymo lietuvių parapijoje Maspethe, NY. Choras, nors ir nedidelis, turėjo turiningą repertuarą, giedojo bažnyčiose, rengė koncertus, dalyvavo 1971 m. 4-ojoje JAV ir Kanados lietuvių dainų šventėje Čikagoje ir kituose tautiniuose renginiuose.

1967–1988 m. vargonininkavo lietuvių parapijoje Niujorke, nuo 1988 m. – St. Petersburgo, FL, lietuvių parapijos vargonininkas ir lietuvių klubo choro vadovas. 1977–1981 m. – ALRK Vargonininkų ir kitų muzikų Centro valdybos pirmininkas (narys nuo 1968 m.), 1977–1981 m. – žurnalo „Muzikos žinios" redaktorius ir administratorius.

V. Kerbelis žinomas ir kaip kompozitorius. Yra sukūręs apie 150 instrumentinių ir vokalinių kūrinių. Tai dainos chorams ir solistams, giesmės ir mišios, kantatos „Jūratė ir Kastytis", „Agonija ir Triumfas". Jo giesmę „Tautos globėjui" gieda ir „Ąžuoliuko" choras, giesmė įrašyta į plokštelę. 1950 m. „Margučio" konkurse už dainą „Burės nakties jūroje" pelnė antrąją premiją, antroji premija buvo paskirta ir 1975 m. konkurse už „Lietuvišką siuitą" (konkursas buvo skirtas M. K. Čiurlionio gimimo 100-osioms metinėms). Ypač daug rašė vaikams: 1950 m. išleistas 32 dainų rinkinys „Lietuvių liaudies dainos jauniesiems pianistams". Parašė kūrinių smuikui.

V. Kerbelis buvo ir tapytojas, sukūrė daug modernių paveikslų, dalyvavo parodose. Jo paveiksluose daug muzikinės minties, įvaizdžių. Tai ryšku kūrinyje „Mano paveikslai".

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| Taidongas臺東 |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

TaidongasTaidongas

22°45′30″ š. pl. 121°08′40″ r. ilg.﻿ / ﻿22.75833°š. pl. 121.14444°r. ilg.﻿ / 22.75833; 121.14444﻿ (Taidongas)Koordinatės: 22°45′30″ š. pl. 121°08′40″ r. ilg.﻿ / ﻿22.75833°š. pl. 121.14444°r. ilg.﻿ / 22.75833; 121.14444﻿ (Taidongas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
| **Apskritis** | Taidongo apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 109 584  |
| **Plotas** | 109,7691 km² |
| **Tankumas** (2009) | 998 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.taitungcity.gov.tw |
|  **Vikiteka** | Taidongas |

**Taidongas** (kin. 台東市 arba 臺東市, pinyin: *Táidōng Shì*; pe̍h-ōe-jī: *Tâi-tang-chhī*) – miestas pietryčių Taivane. Taidongo apskrities administracinis centras. Įsikūręs aliuvinėje lygumoje, ant pietinio Peinano upės kranto, 94 km į šiaurės rytus nuo Gaosiongo. Gyventojų 109 tūkst. (2009 m. duomenys).

Svarbus agrikultūrinis centras (auginami ryžiai, cukranendrės, žemės riešutai). Vystoma cukraus išgavimo, medvilnės valymo, medienos ir džiuto perdirbimo pramonė. Tinkamo uosto nebuvimas pristabdė Taidongo pramonės vystymąsi. Geležinkelio linija į Hualianą, vykdomi skrydžiai į Taipėjų, Gaosiongą ir Lanju salą.

Istorija
--------

Miestas įkurtas ir plėtėsi valdant Čingų dinastijos imperatoriams Dziačingui (1796–1820) ir Sianfengui (1851–61).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tai-tung. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2014-02-14.
**Vytautas Kugevičius** (g. 1930 m. spalio 27 d. Šiauliuose) – Lietuvos architektas, muzikas.

Biografija
----------

1950 m. baigė Joniškio gimnaziją. 1955 m. baigė architektūrą Kauno politechnikos institute, 1961 m. – chorvedybą Lietuvos konservatorijoje.

1955–1961 m. Kauno miesto architektūros skyriaus architektas, 1965–1985 m. Kauno paminklų apsaugos inspekcijos vyr. architektas, viršininkas, 1986–1993 m. Kauno paminklų restauravimo instituto projektų architektas, vyr. architektas. 1963–1985 m. dar ir Kauno J. Gruodžio aukštesniosios muzikos mokyklos dirigentas dėstytojas, koncertmeisteris. Nuo 1988 m. dėsto Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės institute; nuo 1995 m. docentas.

Kūryba
------

Parengė restauravimo projektų:

* Pastato Kaune Daugirdų g. 4 (1997 m.), M. Daukšos g. 52 (ir architektūriniai tyrimai), su kitais architektais, 1998 m.
* Raudondvario dvaro oficinos, 1992 m.

Suprojektavo Jiezno, 1968 m. Kalvarijos ir Marijampolės, abu 1970 m. skverus.

Bibliografija
-------------

* 300 kultūros paminklų, su kitais, 1980 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Vytautas Kugevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 198 psl.
**Jack Carlin**|  |
| Apie asmenį |
| Gimė | 1997 m. balandžio 23 d. (24 metai)Peislis,  Škotija |
| Informacija apie komandą |
| Disciplina | Dviračių trekas |
| Specializacija | Sprinteris |
| 

| Medaliai |
| --- |
| Vyrų dviračių trekas |
| **Atstovaujant:  Jungtinė Karalystė** |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2020 Tokijas | Komandų sprintas |
| **Bronza** | 2020 Tokijas | Sprintas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Sidabras** | 2018 Apeldornas | Sprintas |
| **Sidabras** | 2018 Apeldornas | Komandų sprintas |
| **Sidabras** | 2020 Berlynas | Komandų sprintas |
| Europos čempionatas |
| **Sidabras** | 2016 Paryžius | Komandų sprintas |
| **Sidabras** | 2019 Apeldornas | Komandų sprintas |
| **Bronza** | 2018 Glazgas | Keirinas |
| **Atstovaujant:  Škotija** |
| Sandraugos žaidynės |
| **Sidabras** | 2018 Gold Kostas | Sprintas |

 |
| Atnaujinta: |
| {{{updated}}} |

**Jack Carlin** (g. 1997 m. balandžio 23 d. Peislyje, Škotijoje) – Jungtinės Karalystės dviratininkas, kuris specializuojasi treko rungtyse, olimpinis prizininkas.

Biografija
----------

2016 m. Carlin kartu su Didžiosios Britanijos nacionaline komanda pelnė du aukso medalius komandinio sprinto varžybose pasaulio taurės etapuose. Tais pačiais metais sportininkas pelnė savo pirmąjį Europos čempionatų medalį - sidabrą komandiniame sprinte.

2018 m. pasaulio treko čempionate Carlin pelnė sidabrą komandinio sprinto varžybose. Vyrų individualaus sprinto rungtyje britas pasiekė finalą, kuriame nusileido tik australui Matthew Glaetzer ir pelnė sidabro medalį. Tais pačiais metais vykusiose Sandraugos žaidynėse dalyvaudamas Škotijos rinktinėje Carlin pelnė sidabro medalį.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dviratininkas dalyvavo trijose rungtyje. Vyrų komandiniame sprinte kartu su Jason Kenny ir Ryan Owens pelnė sidabro medalius. Vyrų keirino varžybose Carlin liko 8-oje vietoje. Individualaus sprinto varžybose dviratininkas pelnė bronzos medalį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugsėjo 12 d.
**Jack Hobbs**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Jack Hobbs |
| Gimimo data | 1988 m. rugpjūčio 18 d. |
| Gimimo vieta | Portsmutas, Anglija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Leicester City |
| **Numeris** | 25 |
| **Pozicija** | Gynėjas, Saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20052005–200920082008–2009nuo 2009 | Lincoln CityLiverpool FC→ Scunthorpe United *(skol.)*→ Leicester City *(skol.)*Leicester City | 01 (0)02 (0)09 (1)44 (1)71 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2007– |  U-19 | 03 (0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2011 m..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Jack Hobbs** (g. 1988 m. rugpjūčio 18 d. Portsmute) – anglų futbolininkas, žaidžiantis Leicester City klube.

Būdamas dešimties žaidė Moulton Harrox klube, vėliau perėjo į Lincoln City FC. 2004–2005 sezone debiutavo prieš Bristol Rovers FC. 2005 m. rugpjūčio 2 d. Hobbsas perėjo į Liverpool FC ir pasirašė trejų metų sutartį. Debiutavo Liverpulio dublerių komandoje mini – derbyje prieš Evertoną. Hobbso didžiulis nuopelnas buvo laimėjus FA jaunimo taurę prieš Manchester City. 2008 m. sausio 24 d. buvo paskolintas Scunthorpe United iki 2007–2008 sezono pabaigos. Pirmą įvartį pelnė vasario 15 d. prieš Stoke City FC. 2008 m. liepos 26 d. buvo išnuomotas Leicester City klubui, 2009 m. birželio 24 d. pasirašė 4 metų kontaktą su Leicester City klubu.

Nuorodos
--------

* Žaidėjo statistika soccernet.espn.go.com[neveikianti nuoroda]

1. ↑
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Ketonų funkcinė grupė
**Ketonai** – cheminiai junginiai; jiems būdinga funkcinė grupė *karbonilgrupė* (C=O). Ketonų bendra formulė:

R-CO-R'
Karbonilinė grupė susijungusi su dviem anglies atomais, skiria ketonus nuo karboksirūgščių, aldehidų, amidų ir kitų deguonį turinčių organinių junginių.

Pats paprasčiausias ketonas yra 2-propanonas (acetonas).

Nomenklatūra
------------

Pagal IUPAC nomenklatūrą ketonai vadinami iš alkanų pavadinimo atimant *-anas* ir pridedant *-onas*, kartu skaičiumi pradžioje nurodoma prie kurio anglies atomo prisijungęs deguonis. Kai pavadinimas sudėtingesnis skaičius įrašomas prie galūnės. Pvz.: 2-metilpropan-2-onas arba 2-metil-2-propanonas tai tas pat ir abu pavadinimai yra teisingi.

Fizikinės savybės
-----------------

Tai poliniai junginiai, todėl gerai tirpsta vandenyje. Patys paprasčiausi yra skysti, bet dauguma kieti.

Rūgštinės savybės
-----------------

Ketonų pKa yra apie 20 ir jie turi daug ryškesnes rūgštines savybes už alkanus (pKa apie 50), bet ketonai rūgštimis nelaikomi.

Sintezė
-------

1) Oksiduojant alkoholius su stipriu oksidatoriumi, kaip, kad kalio permanganatas ar Cr(VI) turintys reagentai. Reakcija atliekama rūgščioje aplinkoje ir distiliuojant.

2) Germinalinio dihalido hidrolizė

3) Friedelio-Kraftso reakcija – gaunami aromatiniai ketonai

4) Frieso persigrupavimas – gaunami aromatiniai ketonai

5) Kornblum–DeLaMare persigrupavimas – ketonai gaunami iš peroksido ir bazės

6) Ruzicka ciklizacija – cikliniai ketonai gaunami iš dikarboksrūgščių

7) Nef reakcija – ketonai gaunami hidrolizuojant antrinių nitrojunginių druskas

Savybės
-------

Ketonai dalyvauja daugybėje reakcijų

* Nukleofilinis prisijungimas.
	+ reakcijos su terminalinio alkino anijonu metu gaunamas hidroksialkinas
	+ reakcijos su amoniaku arba pirminiu aminu metu gaunamas iminas ir vanduo
	+ reakcijos su antriniu aminu metu gaunamas enaminas ir vanduo
	+ reakcijos su Grinjaro reagentu metu gaunamas magnio alkoksidas
	+ reakcijos su alkilličiu gaunamas tretinis alkoholis
	+ reakcijos su alkoholiais, rūgštimis ar bazėmis metu gaunamas hemiacetalis ir vanduo ir tolesnės reakcijos su alkoholiais metu gaunami ketaliai ir vanduo.

* Electrofilinis prisijungimas
* Wittigo reakcijos metu gaunami alkenai
* reakcijos su vandeniu metu gaunami geminaliniai dioliai
* reakcijos su tioliais metu gaunami thioacetaliai
* reakcijos su hidrazinu ar jo darinais metu gaunami hidrazonai
* reakcijos su metalo hidridu metu gaunamai alkoksidai
* Haloformo reakcija
* Robinsono-Gabrielio reakcija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Vytautas Kudzys** (g. 1952 m. liepos 15 d. Kaune) – vadybininkas, Lietuvos logistikos asociacijos prezidentas.

Biografija
----------

1970 m. baigė Vilniaus 22-ąją vidurinę mokyklą. Vilniaus inžinerinės statybos institute baigęs I kursą penketais, gavo stipendiją studijoms užsienyje (Bratislavoje). 1976 m. baigė Slovakijos aukštąją technikos mokyklą Bratislavoje (tuometė Čekoslovakija, dabartinis Slovakijos technikos universitetas), įgijo statybos inžinieriaus – ekonomisto specialybę.

Dirbo statybose, 3 metus Statybos ministerijos Kokybės inspekcijoje, savo karjerą pradėjo kaip technologas, baigė viršininko pavaduotoju. Nuo 1982 m. 9 metus – Prekybos ministerijos Didmeninių bazių techninio aptarnavimo kombinato direktorius (nuo pat jo įkūrimo). 3 metus užsėmė įvairiu privačiu verslu: su draugais įkūrė bendrą įmonę, prekiavo. Nuo 1995 m. "Apranga" generalinio direktoriaus pavaduotojas, atsakingas už sandėliavimą ir transportą. Nuo 1999m. sausio UAB "Baltic Logistic System Vilnius" (2004m. pavadinimas pakeistas į UAB "DPD Lietuva") generalinis direktorius ir vykdantysis direktorius Baltijos šalims (nuo 2004m.) 2012m. pradžioje išėjo iš "DPD Lietuva" ir užsiėmė visuomenine veikla. Nuo 2012m. pabaigos Lietuvos pramonininkų konfederacijos (LPK) generalinio direktoriaus pavaduotojas, kuruojantis transporto ir logistikos klausimus, taip pat LPK oficialus atstovas LR Seime ir Vyriausybėje.
Lietuvos logistikos asociacijos prezidentas nuo 2007m. Vilniaus Prekybos, pramonės ir amatų rūmų Tarybos narys, Vilniaus kolegijos Tarybos narys, Lietuvos pašto Valdybos narys, Lietuvos ir Čekijos bei Lietuvos ir Slovakijos draugijų narys.

Vedęs; žmona Vida, gydytoja-ginekologė. Dukros Aistė (g. 1982 m.) ir Gertrūda (g. 1985 m.). Vytauto tėvas – Antanas Kudzys, Lietuvos Mokslų akademijos akademikas, VGTU profesorius, habilituotas daktaras, inžinierius – statybininkas.

Moka anglų, slovakų, čekų ir rusų kalbas.

Išnašos
-------
*Kitos reikšmės – Vidauja (reikšmės).*

| Vidauja |
| --- |
|  Vidaujos žemupys |
| **Ilgis** | 45,2 km |
| **Baseino plotas** | 410,2 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1,0 m³/s |
| **Ištakos** | Jurbarko rajonas |
| **Žiotys** | Mituva |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Vidauja |

**Vidauja** – upė Lietuvoje, Jurbarko rajone; Mituvos dešinysis intakas. Prasideda prie Vidaujos kaimo, 14 km į šiaurę nuo Raudonės. Teka visad į vakarus, tačiau netoli žiočių pasuka į pietus ir įteka į Mituvą (26 km nuo jos žiočių).

Vidauja žiemą, ties Vilniškiais
Intakai:

* Kairysis: Trumpė (7,7 km);
* Dešinieji: Vidaujokas (1,7 km), Vidaujaitė (12,9 km), Nerys (9,1 km), Mėlinis (2,3 km).

Upės vidutinis nuolydis – 112 cm/km. Didelę dalį baseino (~44 %) užima miškai. 15 km nuo Vidaujos žiočių sudarytas 13 ha Pavidaujo tvenkinys.

Didesnės gyvenvietės prie Vidaujos: Paalsys I, Pavidaujys I, Vilniškiai, Telviakai.

Upėvardis kilęs nuo žodžio *vidus* („vidurinė dalis").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Vidauja*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 499
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.