recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Ingrid Thulin |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Ingrid Lilian Thulin |
|  |
| Gimė | 1926 m. sausio 27 d.Solefteo, Švedija |
| Mirė | 2004 m. sausio 7 d. (77 metai)Stokholmas, Švedija |
|  |
| Šalis |  Švedija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Ingmar Bergman filmai |
| Apdovanojimai |
| Kanų kino festivalis (1958) |

**Ingrida Tulin** (šved. *Ingrid Thulin*, (1926–2004) – švedų kino aktorė.

Biografija
----------

Prieš baigdama aktorystės mokyklą Stokholmo dramos teatro mokykloje, Tulin mokėsi baleto. 5 dešimtmetyje ji daugiausia vaidino teatre.

Aktorė geriausiai žinoma iš bendradarbiavimo su garsiu švedų režisieriumi Ingmar Bergman, kurio filmuose 1957–1983 m. ji pasirodė net 9 kartus. Taip pat ji filmavosi pas tokius režisierius kaip Tinto Brass, Luchino Visconti ir Mauro Bolognini.

1980 m. buvo Berlyno kino festivalio žiuri nare.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

1952–1955 m. buvo ištekėjusi už aktoriaus ir režisieriaus Claes Sylwander.

1959–1989 m. buvo ištekėjusi už Harry Schein, Švedijos kino instituto įkūrėjo, nors tuo laikotarpiu daug metų gyveno atskirai. 7 dešimtmetyje ji įsikūrė Italijoje, iš kurios į gimtinę grįžo dėl ligos.

Dalinė filmografija
-------------------

* Žemuogių pievelė (1957)
* Žiemos šviesa (1963)
* Dievų žlugimas (1969)
* Trumpa stiklinių lėlių naktis (1971)
* Kitės salonas (1976)

Pagrindiniai apdovanojimai
--------------------------

* Kanų kino festivalis – geriausia aktorė (1958)
* BAFTA nominacija – geriausia antrojo plano aktorė (1974)
* David di Donatello – specialus apdovanojimas (1974)
* David di Donatello nominacija – geriausia aktorė (1991)

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
Ejekatlio-Kecalkoatlio atvaizdas Bordžijos kodekse
**Ejekatlis** (nah. *Ehēcatl*) – vėjo dievas actekų mitologijoje, siejamas su dievu Kecalkoatliu (dažniausiai laikomas vienu iš jo aspektų), dar įvardijamas Ejekatliu-Kecalkoatliu. Savo ruožtu ir pats Ejekatlis turėjęs keturis aspektus – keturias vėjo kryptis. Ikikolumbinių Centrinės Meksikos kultūrų kosmogoniniuose mituose Ejekatlis – vienas iš dievų kūrėjų ir kultūrinių herojų.[1][2]

Actekai šį dievą vaizdavo juodą, jo veidą slėpė raudona kaukė su snapu, ant kaklo – kriauklių vėrinys (taip paaiškinamas vėjo švilpesys). Tikėta, kad padedąs lietaus dievui Tlalokui, prieš lietų išvalydamas orą, o savo galingu alsavimu įpučiąs gyvybę naujiems kūriniams. Kadangi buvo glaudžiai siejamas su lietaus dievybėmis, Ejekatliui aukojama būdavo drauge su jomis. Pasak mitų, Ejekatlis įsimylėjęs gražiąją Majauelę ir tokiu būdu suteikęs žmonės galimybę mylėti. Penktosios saulės amžiaus pradžioje šis dievas pūsdamas privertęs judėti Saulę ir Mėnulį. Pasiaukoję ugnyje, Saule ir Mėnuliu tapę šviesos dievas Nanauacinas ir mėnulio dievas Teksistekatlis.[2]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Miller, Mary; Karl Taube (1993). The Gods and Symbols of Ancient Mexico and the Maya: An Illustrated Dictionary of Mesoamerican Religion. London: Thames & Hudson, p. 70, 84. ISBN 0-500-05068-6. OCLC 27667317.
2. 1 2  Ann Bingham (2004). South and Meso-American Mythology A to Z. Facts On File, p. 40.
**Ralio reidas** – autosporto kelių dienų (ar ilgiau) lenktynės, kurios pasižymi ilgomis distancijomis ir bekelės trasomis. Įprastai tokiose lenktynėse lenktynininkams reikia įveikti nuo 600 iki 5000 km per lenktynes, o trasa gali driektis smėlio kopomis, miškais, bekelėmis, pelkėmis, upių vagomis ir pan. Tokių ralių pavyzdžiais laikomi Dakaro ralis, Šilko kelio ralis ir kiti.

Pirmasis toks ralis istorijoje buvo *Côte-Côte ralis*, vykęs nuo 1976 m.

Navigacija
----------

Raliuose lenktynininkai trasoje naudojasi kelių knygomis ir GPS sistemomis.

Transporto priemonės
--------------------

Pagrindinės ralio transporto priemonės yra motociklai, automobiliai bei sunkvežimiai. Kiekviena iš šių grupių yra dalinama į kelias klases pagal variklių pajėgumą. Prie motociklų klasės priskiriami ir keturračiai.

Tarp motociklų gamintojų didžiausių laimėjimų turi KTM ir Yamaha gaminiai. Kartais tarp lyderių būna ir BMW modelio motociklų.

Automobilių klasėje nuo 2009 iki 2012 m. Dakaro ralyje konkurencijos beveik neturėjo VW automobiliai, vėliau keturis kartus iš eilės čempionais tapo Mini komandos nariai. 2022–2023 m. Dakaro raliuose automobilių klasę laimėjo Toyota Hilux Dakar automobilių komandos.

Lyderiai sunkvežimių klasėje dažniausiai būna KamAZ sunkvežimiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „FIA Cross-Country Rallies General Prescriptions – 2019" (PDF). *fia.com*. 2018-12-10. Nuoroda tikrinta 2019-03-15.
2. ↑  „2019 FIM Cross-Country Rallies World Championship Regulations" (PDF). *fim-live.com*. 2019-02-13. Nuoroda tikrinta 2019-03-15.
3. ↑  „2019 FIM Bajas World Cup Regulations" (PDF). *fim-live.com*. 2019-02-12. Nuoroda tikrinta 2019-03-15.
| Ramadiarab. الرمادي |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

RamadiRamadi

33°25′0″ š. pl. 43°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.41667°š. pl. 43.30000°r. ilg.﻿ / 33.41667; 43.30000﻿ (Ramadi)Koordinatės: 33°25′0″ š. pl. 43°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿33.41667°š. pl. 43.30000°r. ilg.﻿ / 33.41667; 43.30000﻿ (Ramadi) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3)------ vasaros: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Irako vėliava Irakas |
| **Muchafaza** | Anbaro muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 274 539  |
| **Altitudė** | 50 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Ramadi |
|  |
| **Kirčiavimas** | ar Ramadi̇̀ |

**Ramadi** arba ***ar Ramadi*** (arab. الرمادي = *Ar-Ramādī*) – miestas Irako vidurinėje dalyje, 110 km į vakarus nuo Bagdado, 50 km nuo Faludžos, dešiniajame Eufrato krante; Anbaro muchafazos centras. Svarbus transporto mazgas: plentai į Bagdadą, Deir az Zaurą, Amaną, praeina Sirijos–Irako geležinkelis. Vystoma tekstilės, chemijos, stiklo pramonė, apylinkėse auginami javai, pomidorai, datulės. Laukų drėkinimui 1955 m. sudarytas stambus tvenkinys (Habanijos ežeras) ant Eufrato. Veikia 1977 m. įsteigtas technikos institutas, Anbaro universitetas (nuo 1987 m.).

Istorija
--------

Ramadi įkurtas 1869 m. osmanų. Čia įsikūrė dulaimų klanui priklausantys arabai sunitai. 1917 m. mieste vyko mūšiai tarp britų ir osmanų pajėgų. 1941 m. Ramadi gyventojai sukilo prieš britų valdžią. Sadamo Huseino valdymo metais čia veikė Irako karinė bazė. Ramadi Irako karo metais aršiai priešinosi okupacinei kariuomenei. 2015–2016 m. miestą buvo užėmę Islamo valstybės kovotojai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *ar Ramadi*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Celaenomys** |
| --- |
| Celænomys silaceus |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai  *( Muridae)* |
| Pošeimis: | Pelės  *( Murinae)* |
| Gentis: | Luzoninės vandeninės žiurkės  *( Celaenomys)* |

 |

**Luzoninės vandeninės žiurkės** (*Celaenomys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis, kurioje vienintelė rūšis – luzoninė vandeninė žiurkė (*Celaenomys silaceus*). Gyvūnas vidutinio dydžio, apie 19,5 cm ilgio, uodega – 11 cm il}gio. Ausys vidutinio dydžio, pilkos. Akys mažos. Uodega apaugusi retais plaukais. Kailis švelnus, tankus, bet trumpas. Nugara pilka, pilvas šviesiai pilkas. Burnos šonai beveik juodi.

Paplitusios Filipinų salyne (Luzono saloje). Apsigyvena kalnuotų miškų pašlaitėse iki 2000-2500 m aukštyje virš jūros lygio. Ekologija neištirta.

Kai kurie autoriai šią rūšį priskiria dryžuotųjų žiurkių (*Chrotomys*) genčiai.
|  |
| --- |
| Ingibjörg Stefánsdóttir |
|  
Inga 1993 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Ingibjörg Stefánsdóttir |
| Dar žinoma | Inga |
| Gimė | 1972 m. rugpjūčio 31 d. (50 metų)  Reikjavikas, Islandijos vėliava Islandija |
| Žanrai | pop, džiazas |
| Veikla | dainininkė, aktorė |
| Aktyvumo metai | 1992–dabar |

**Ingibjörg Stefánsdóttir**, taip pat žinoma kaip **Inga** (g. 1972 m. rugpjūčio 31 d. Reikjavike) – Islandijos dainininkė ir aktorė.

Biografija
----------

Ingibjörg dainuoti pradėjo nuo dvylikos metų. Operos solistės karjerą pradėjo 1992 metais, tuo pat metu buvo dueto „Peace of Cake" narė. 1993 metais atlikėja tapo nacionalinės atrankos *Söngvakeppni Sjónvarpsins 1993* į 1993 m. „Euroviziją" nugalėtoja. Tarptautiniame konkurse pasirodžiusi su kūriniu „Þá veistu svarið" (liet. *Tada sužinosi atsakymą*), atlikėja užėmė 13 vietą su 42 taškais.

Gimtojoje šalyje Inga gerai žinoma kaip kino aktorė. Jame pirmą kartą pasirodė 1992 m. istoriniame filme „Veggfóður: Erótísk ástarsaga", atlikusi epizodinį vaidmenį. Vėliau Inga filmavosi vietiniuose filmuose ir televizijos serialuose. Filme „Maður eins og ég" Inga atliko vieną pagrindinių vaidmenų.

Nuorodos
--------

* Ingibjörg Stefánsdóttir svetainėje Internet Movie Database

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Heart 2 Heart  *„Nei eða já"*** |  **Islandijos atstovė Eurovizijoje**1993 | Po to:**Sigga  *„Nætur"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| F.L.Y. |
|  |
| Biografija |
| Kilmė |  Latvija |
| Žanrai | Pop |
| Aktyvumo metai | 2002-2005 |
| Įrašų kompanija | Platforma Records |
| Nariai |
| Martinš FreimanisLauris ReinikasYana Kay |

**F.L.Y.** buvo latvių muzikos grupė, kurią 2002 m. įkūrė Martinš Freimanis, Lauris Reinikas ir Yana Kay. Grupė buvo sukurta specialiai 2003 m. Eurovizijos dainų konkursui.

Visi trys F. L.Y. nariai jau prieš tai buvo dalyvavę Latvijos nacionalinėje Eurovizijos atrankoje, tačiau dar nebuvo nugalėję. Grupės daina *Hello From Mars* nugalėjo Latvijos atrankoje, aplenkusi Fomino & Kleino atliktą dainą *Muzikants*. 2003 m. gegužės 24 d. F.L. Y. dalyvavo Eurovizijos finaliniame konkurse, kuriame užėmė 24 vietą iš 26 dalyvių, surinkusi tik 5 taškus.

2003 m. išėjo ir grupės vienintelis albumas *Never Look Back* su 11 dainų anglų kalba. Latvijos radijo stotyse skambėjo dainos *Who May Say* ir *7 Days*. 2004 ir 2005 m. radijo topuose buvo F. L.Y. dainos latvių kalba *Nakts mani uzrunā* ir *Beigās tomēr viss būs labi*. 2005 m. grupės veikla apnyko ir kiekvienas narys grįžo prie savo projektų.

Diskografija
------------

* *Never Look Back* (2003)
| F1 2013 |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Codemasters Birmingham |
| Leidėjas | CodemastersNamco Bandai |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | {{{išleidimo data}}} |
|
| Žanras (-ai) | Vairavimo |
| Režimas | Singleplayer Multiplayer |
|
| Reitingai | ESRB: E |
| **Platforma** | PCPlayStation 3Xbox 360 |
| Versija | v1.00 |
| Variklis | EGO Engine 3.0 |
| Reikalavimai | žr. čia |
| Platinimas | Optical disc,internetu,Blu-ray Disc |
|
| Licencija |  |
| Pirmtakas | F1 2012 |
| Kitos dalys | F1 2009 F1 2010 F1 2011 |
| formula1-game.com/uk/ |

**F1 2013** – Codemasters žaidimas paremtas Formulės 1 lenktynėmis (2013 m. sezonu). Tai yra penktasis šio žanro Codemasters žaidimas. Jis išleistas 2013 m. spalio mėnesį.

Žaidime yra visi oficialūs 22 Formulės 1 lenktynininkai ir visos 2013 m. sezono trasos. Viena šio žaidimo naujienų „Classic Edition" – čia žaidėjas galės valdyti dalį 80-ųjų – 90-ųjų metų Formulės 1 automobilių ir lenktyniauti keliose senosiose trasose. Taip pat žaidėjas gali su šių metų automobiliais lenktyniauti senose trasose, ar su senaisiais – šių metų trasose.

Nuorodos
--------

* Oficiali žaidimo svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kazimieras Šleivys** (1872 m. gruodžio 14 d. Antašavoje – 1943 m. balandžio 17 d. Gaurėje) – kunigas, knygnešys. Palaidotas Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčios šventoriuje.

1890 m. baigęs Panevėžio realinės mokyklos keturias klases, įstojo į Kauno kunigų seminariją. Mokydamasis seminarijoje dalyvavo slaptos seminaristų organizacijos Lietuvos mylėtojų draugijos veikloje. Vienas iš draugijos tikslų buvo remti lietuvišką spaudą, ją platinti. Aktyviai darbavosi ir slaptoje Šv. Kazimiero draugijoje.

Įšventintas į kunigus 1894 m. ir paskirtas vikaru į Šiaulius. Čia netrukus įsitraukė į lietuvišką. sąjūdį, kartu su kunigu J. Remeikiu pradėjo platinti lietuvišką spaudą. Religinio turinio knygas platino atvirai, kalėdodamas. Slaptai platino anticarinio turinio leidinius, Žemaičių ir Lietuvos apžvalgą ir kt.

1899 m. įskundus prolenkiškam gimnazijos kapelionui J. Rodzevičiui, buvo perkeltas į Ukmergę. Čia taip pat platino lietuvišką. spaudą. Kartu su vikaru Vladislovu Opulskiu pasirūpino lietuviškų giedojimų įvedimu bažnyčioje.

Prasidėjus Ukmergės miesto mokyklos moksleivių bylai dėl lietuviškos spaudos platinimo, 1899 m. buvo kaltinamas šios spaudos platinimu tarp moksleivių ir lietuvybės kurstymu – pokalbius su mokiniais apie lietuvišką priespaudą bei būtinumą iš jos išsivaduoti. Bet tuo metu Kazimieras Šleivys jau buvo iškeltas į Veiviržėnus. Vos tik atvykusį keletą kartų krėtė žandarai, ieškojo spaudos, bet nieko neužtikdavo, nors Kazimieras Šleivys ir čia ją platino. Ukmergės byla tęsėsi iki 1902 m. pradžios.

1901 m. perkeltas į Kulius vėl aktyviai įsitraukė į knygnešystę.

1902 m. sausio 9 d. caro paliepimu Kazimieras Šleivys buvo dvejiems metams ištremtas. Bausmę atliko Charkove.

Po ištrėmimo grįžo į Kulius ir tik 1905 m. paskirtas Pašaltuonio filijos (Jurbarko r.) vikaru. Rūpinosi parapijiečių švietimu: organizavo lietuviškos pradžios mokyklą, parapijos salėje atidarė skaityklą. 1918 m. perkeltas klebonu į Gaurę.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*
Koordinatės: 56°01′21″š. pl. 21°15′13″r. ilg.﻿ / ﻿56.0224°š. pl. 21.2537°r. ilg.﻿ / 56.0224; 21.2537

|  Darbėnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Palangos |
| **Savivaldybė** | Kretingos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Darbėnai |
| **Adresas** | Turgaus a. 5 |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1842 m. |
| **Stilius** | romantizmas ir klasicizmas |

**Darbėnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Darbėnų miestelyje, prie Darbos upės. Romantizmo laikotarpio architektūrai būdingų formų.

Istorija
--------

Apie 1620 m. Darbėnuose pastatyta koplyčia, XVII a. kunigo neturėjo. Koplyčiai skirti žemės sklypai 1665 ir 1735 m. atimti. 1737 m. vėl duota žemės, paskirtas kunigas. Po 1740 m. įkurta parapija.

1782 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, 1831 m. per sukilėlių kovas sudegė. Pamaldos laikytos Darbėnų dvaro klėtyje. Pagal Fridricho Gasbeno projektą 1838–1842 m. pastatyta dabartinė bažnyčia. Darbėnų klebonas Jurgis Valašinskis po 1863 m. sukilimo ištremtas į Sibirą (mirė 1893 m. Omske). 1886 m. bažnyčia iš dalies perstatyta, pristatytas medinis bokštas, 1911 m. perstatytas. 1908–1911 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

1935 m. spalio 24 d. bokšte kilo gaisras, bažnyčia sudegė. Pamaldos perkeltos į parapijos salę. 1936 m. bažnyčia atstatyta. 1997 m. šalia bažnyčios šventoriaus pastatyta skulptūra vienuolio saleziečio Petro Perkumo atminimui.

### Parapijos klebonai

1925–1928 m. – Kazimieras Genys

Architektūra
------------

Bažnyčia romantizmo laikotarpio architektūrai būdingų formų, stačiakampio plano, su bokštu ir bokšteliu. Joje 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė (XIX a.).

Galerija
--------

* Priekinis bažnyčios vaizdasPriekinis bažnyčios vaizdas
* Bažnyčia ir varpinė nuo gatvėsBažnyčia ir varpinė nuo gatvės
* Šoninis bažnyčios vaizdasŠoninis bažnyčios vaizdas
* Bažnyčios varpinėBažnyčios varpinė
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
| Imatrasuom. *Imatra*  |
| --- |
|        |
| *Viešbutis Imatroje* |
|  |
| 

ImatraImatra

61°11′0″ š. pl. 28°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿61.18333°š. pl. 28.76667°r. ilg.﻿ / 61.18333; 28.76667﻿ (Imatra)Koordinatės: 61°11′0″ š. pl. 28°46′0″ r. ilg.﻿ / ﻿61.18333°š. pl. 28.76667°r. ilg.﻿ / 61.18333; 28.76667﻿ (Imatra) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Suomijos vėliava Suomija |
| **Provincija** | Pietų Suomija |
| **Regionas** | Pietų Karelija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1948 |
| **Meras** | Pertti Lintunen |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 28 691  |
| **Plotas** | 191,25 km² |
| **Tankumas** (2009) | 150 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Imatra |

**Imatra** (suom. *Imatra*) − miestas Suomijoje, Pietų Suomijos provincijoje, Pietų Karelijos regione, prie Vuoksos upės (yra Imatros krioklys); 6 km nuo Rusijos−Suomijos valstybinės sienos. Nuo Imatros iki Helsinkio − 230 km, artimiausio Rusijos miesto Svetogorsko − 7 km, o iki Sankt Peterburgo − 210 km.

Istorija
--------

Imatros miestas įkurtas 1948 m. o miesto statusas jam suteiktas 1971 m. 

1960 m. tarp Imatros ir Svetogorsko nutiestas geležinkelis, kuriuo buvo vykdomas importas ir eksportas. 1970 m. šalių susitarimu (tarp TSRS ir Suomijos) buvo atidarytas ir automobilių eismo perėjimo punktas, kuriuo daugiausiai buvo eksportuojama rusiška mediena.

1990 m. buvo nuspręsta rekonstruoti šį sienos perėjimo punktą ir leisti kirsti sieną visiems norintiems, o ne tik turintiems specialius leidimus. 2002 m. po ilgų biurokratinių kliūčių, sienos perėjimo punktas ėmė veikti. Nuo 2006 m. šis punktas veikia ištisą parą.

Miestai partneriai
------------------

* Švedija Ludvika, Švedija
* Vokietija Zalcgiteris, Vokietija
* Vengrija Sigetvaras, Vengrija
* Kanada Kitimatas, Kanada
* Rusija Sankt Peterburgas, Rusija
* Rusija Tichvinas, Rusija
* Slovakija Zvolenas, Slovakija

Nuorodos
--------

* Imatros internetinė svetainė Archyvuota kopija 2010-03-12 iš Wayback Machine projekto. (anglų, rusų, suomių, vokiečių k.)
* Informacija keliaujantiems Archyvuota kopija 2010-10-31 iš Wayback Machine projekto. (anglų, rusų, suomių k.)
|  |
| --- |
| Dardų kalbos |
| Paplitimas | Pietų Azija (ypač Kašmyras) |
| Kalbų skaičius | ~20 |
| Kilmė | indoeuropiečių >indų-iranėnų >>indoarijų >>>**dardų** |
| Klasifikacija | čitalų, kašmyrų, Kohistano, kunarų, šinų |

**Dardų kalbos** – indoeuropiečių kalbų šeimos indoarijų kalbų grupės kalbos, vartojamos įvairių kalnų tautų, bendrai vadinamų dardais. Vartojamos šiaurės rytų Afganistane, šiaurės ir šiaurės vakarų Pakistane bei Indijoje (daugiausia Kašmyre). Dardų kalbos užima tarpinę padėtį tarp indų ir iranėnų kalbų.

Dardų kalbų grupę sudaro apie 20 kalbų:

* kašmyrų (4,6 mln. kalbančiųjų, rašto paminklai nuo XIII a.),
* khovarų (400 000 žm. turi raštą),
* šinų (300 000, turi raštą),
* pašajų (200 000),
* kalamių (70 000),
* torvalių (60 000),
* gavarų-batų (10 000),
* palulų (8600),
* damelių (5000),
* kalašų (5000),
* nangalamių (5000),
* čilisų (2300),
* šumaštų (1000),
* ir kt.

Kartais prie dardų kalbų priskiriamos ir nuristaniečių kalbos (60 000 kalbančiųjų).

Dadrų kalbose gausu aspiratų. Žodžių tvarka skiriasi nuo naujųjų indų kalbų (veiksnys – tarinys – papildinys). Linksnių turi nedaug, vartojama polinksniai, enklitiniai įvardžiai, sintaksėje – ergatyvinės konstrukcijos.

Šaltiniai
---------

* Ethnologue klasifikacija

1. ↑  *Dardų kalbos*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
| Melissa Satta |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Melissa Satta |
|  |
| Gimė | 1986 m. vasario 7 d. (37 metai)Bostonas, JAV |
|  |
| Šalis |  JAV  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
|  |
|  |
|  |

**Melisa Sata** (it. *Melissa Satta*, g. 1986 m. vasario 7 d. Bostonas) – JAV gimusi Italijos TV laidų vedėja, modelis ir kino aktorė.

Biografija
----------

Jos tėvai kilę iš Sardinijos ir vaikystėje ji gyveno tiek šioje saloje, tiek JAV. Mokyklą baigė JAV, tačiau vėliau įsikūrė Italijoje. 2003m. dalyvavo keliuose grožio konkursuose, o nuo 2005 m. ėmė dirbti įvairiose televizijose laidų vedėja.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

2006-11 m. Melisa susitikinėjo su futbolininku Christian Vieri.

2011 m. rudenį buvo paskelbta apie jos sužadėtuves su 45 metų amžiais verslininku Gianluca Vacchi. Tų pačių metų spalio mėnesį paparaciai ją užfiksavo su krepšininku Kobe Bryant, dėl to šis vos neišsiskyrė su savo žmona. 

2014 m. ji susilaukė sūnaus su futbolininku Kevin-Prince Boateng, už kurio 2016 m. ištekėjo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  net / modules.php? name = News & file = article & sid = 250 Sarda the brunette, the blonde Brazilian. Here are the new tissue[neveikianti nuoroda], article in "La Nuova Sardegna" reported by site portocervo.net.
2. ↑  BRENNAN, SIOFRA (29 June 2016). „Ex-AC Milan player marries his model girlfriend in a lavish Sardinian ceremony with TWO wedding dresses, Tiffany rings and a surprise gig by Andrea Bocelli". *Daily Mail*. Nuoroda tikrinta 4 July 2017.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Melissa Satta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Mulatų rasei priskiriama dainininkė Rihanna
**Mulatai** – rasinė grupė, kurią sudaro europidų ir negridų rasių bruožų turintys žmonės. Daugiausia gyvena Lotynų Amerikoje (ypač Brazilijoje, Kolumbijoje, Venesueloje, Centrinėje Amerikoje), Karibų salose (ypač Dominikos Respublikoje, Kuboje), JAV, Afrikoje (PAR, Angoloje, Maskarenų salose), Europoje (Jungtinėje Karalystėje, Prancūzijoje, Vokietijoje). Kai kuriuose iš šių kraštų yra ar buvo naudojami specifiniai terminai, skirstantys mulatus pagal odos atspalvį (kvarteronai, oktoronai, marabu, musti ir kt.). Dabar daug kur vengiama oficialiai vartoti žodį „mulatas", tokios rasės asmenis įtraukiant į platesnes „maišytos rasės, spalvotųjų" kategorijas (Brazilijoje – *pardo*, portugališkose Afrikos šalyse – *mestiço*, JAV – daugiarasiai amerikiečiai, Karibuose, Mauricijuje – kreolai).

Žodžio „mulatas" etimologija nėra visiškai aiški: pagal vieną versijų jis kilęs iš portugalų ar ispanų kalbos žodžio, reiškiančio mulą (turint galvoje, kad mulatai kaip ir mulai yra hibridai), kitas variantas, jog šis žodis kilo iš arabų *muwallad*, reiškiančio „užaugintas" (šiuo žodžiu buvo vadinami tarp arabų užaugę nearabiškos kilmės žmonės).
**Melitinas** (angl. *melittin*) – pagrindinė (ne vienintelė) bičių nuodų sudedamoji dalis. Melitinas yra 26 aminorūgščių ilgio polipeptidas, aukos ląstelių membranose suformuojantis Na+ praleidžiančius kanalus. Kanalai sutrikdo ląstelės veiklą. Jei melitino pakankamai daug, jis gali ir apskritai suardyti membraną. Melitinas taip pat užblokuoja membranose esančias ATFazes.

Kanalui suformuoti reikalingos keturios melitino molekulės. Suformuotų kanalų laidumas priklauso nuo membranai tenkančios įtampos.

Melitino seka:  

Gly-Ile-Gly-Ala-Val-Leu-Lys-Val-Leu-Thr-Thr-Gly-Leu-Pro-Ala-Leu-Ile-Ser-Trp-Ile-Lys-Arg-Lys-Arg-Gln-Gln-NH2

Melitino genas koduoja ilgesnę polipeptidinę grandinę, nuo kurios vėliau nukerpa pradžią, kuri greičiausiai veikia kaip transportavimo kryptį nurodanti lyderinė seka. Transkribuota melitino RNR „pailginama" pridedant prie 5' galo adenino nukleotidų. Tokia RNR ilgiau nesuyra. Bitės genomo projekto duomenimis, melitino genas turi mažiausiai vieną introną.

Melitinas kai kada naudojamas ir kaip priešuždegiminis ir antibakterinis vaistas. Priešuždegiminis poveikis iki 100 kartų viršija šiuo metu plačiai naudojamas sintetines medžiagas.

Jis sudaro apie pusę visų bitės nuodų.

Literatūra
----------

1. Derek MARSH (1996). Peptide models for membrane channels. Biochem. J. 315, 345–361 (Printed in Great Britain)[neveikianti nuoroda]
2. Melitino genas NCBI
| Tedonganas |
| --- |
| Tedonganas Pchenjane Tedonganas Pchenjane |
| **Ilgis** | 450 km |
| **Baseino plotas** | 20 344 km² |
| **Vidutinis debitas** | 320 m³/s |
| **Ištakos** | Rangrimo kalnai |
| **Žiotys** | Geltonoji jūra |
| **Šalys** | Šiaurės Korėja |

**Tedonganas** (kor. 대동강 = *Taedong-gang*) – upė Šiaurės Korėjos centrinėje dalyje. Prasideda Rangrimo kalnuose, Pietų Hamgiongo provincijoje. Teka į pietvakarius daugiausia Vakarų Korėjos lyguma. Įteka į Geltonosios jūros Vakarų Korėjos įlanką.

Vasaros liūčių metu smarkiai ištvinsta. Žemupyje jaučiama jūros potvynių įtaka. Laivuojama žemupyje. Ties žiotimis patvenkta.

Tedongano slėnis laikomas Korėjos civilizacijos lopšiu; čia buvo senoji Korėjos sostinė Kogurio. Kiti dideli miestai – Tehungas, Sunčionas, Pchenjanas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 440
**Mukuru** – mitinis hererų protėvis, taip pat kultūrinis herojus, demiurgas. Vardas *Mukuru* reiškia „labai labai senas", „protėvis". Tikėta, jog atsiunčiąs gyvybę teikiantį lietų, išgydąs sergančiuosius, padedąs seniems žmonėms. Įsivaizduota, kad žmonės mirdavę, nes Mukuru juos pašaukęs namo. Mukuru atitinka Unkulunkulu ir Morimo.

Pasakojama, kad Mukuru ir jo žmona buvę pirmieji žmonės. Jie išėję iš šventojo Omumborombonga medžio, o drauge su jais – ir galvijai. Mukuru įvedęs aukojimus, tabu, iniciacijos ritualus, apipjaustymą. Savo palikuonims Mukuru perdavęs šventuosius reikmenis.

Pagal vieną iš mito atmainų, Mukuru paliepęs žmonėms ir gyvūnams išeiti iš medžio, o paukščiams ir žuvims – iš kalno. Šiuo atveju pats Mukuru nėra vienas iš pirmųjų žmonių.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Мифы народов мира. *Мукуру* , Е. С. Котляр – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
2. ↑  Lynch, Patricia Ann (2004). African Mythology A to Z. Infobase Publishing, p. 88. ISBN 9781438119885.
| Poznanės provincijaProvinz Posen |
| --- |
|  |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1848 – 1919** |  →  → |

 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Administracinis centras** | Poznanė |
| **Departamentai/Apygardos** | 2 |
| **Oficialios kalbos** | vokiečių kalba |
|  |
| **1848–1918** |  Prūsijos karalystė |
| **1871–1918** |  Vokietijos imperija |
| **1918–1933** |  Veimaro respublika |
| **1933–1945** |  Trečiasis reichas |
|  |
| **Gyventojų** | 2 099 831 (1905) |
| **Plotas** | 28,970 km² |

**Poznanės provincija** (vok. *Provinz Posen*, lenk. *Prowincja Poznańska*) – buvusi Prūsijos karalystės provincija, egzistavusi nuo 1848 m. iki 1918 m. vėliau nuo 1871 m. iki 1918 m. įėjo į Vokietijos imperijos sudėtį. Teritorija apėmė maždaug 29 km² plotą.

Teritorija, iš pradžių priklausiusi Didžiosios Lenkijos regionui, po ATR padalijimų 1772 m. (Notecės apygarda) ir 1793 m. (Pietų Prūsija) tapo Prūsijos dalimi. Po Prūsijos pralaimėjimo Napoleono karuose, pagal 1807 m. sudarytos Tilžės taikos sąlygas teritorija buvo prijungta prie Varšuvos kunigaikštystės. 1815 m. vykusiame Vienos kongrese, Prūsijai atiteko vakarinis trečdalis Varšuvos kunigaikštystės teritorijos; tai sudarė apie pusę buvusios Pietų Prūsijos teritorijos. Vėliau Prūsija šiai provincijai suteikė pusiau autonominį Didžiosios Poznanės kunigaikštystės statusą, tačiau 1830 m. ji prarado beveik visas išskirtines teises. Vėliau, kai vietinis Poznanės parlamentas 26 prieš 17 nubalsavo prieš stojimą į Vokietijos Konfederaciją, 1848 m. balandžio 3 d. Frankfurto parlamentas nepaisydamas šio balsavimo primygtinai įsakė pakeisti Prūsijos provincijos statusą ir prisijungti prie Vokietijos Konfederacijos.

Daugiausiai regione gyveno lenkų, vokiečiai, žydai ir kitataučiai čia sudarė mažumą. Beveik visi lenkai buvo Romos katalikai, o apie 90 % vokiečių buvo protestantai. Pradėjus vykdyti vokietinimo politiką, iki XIX a. pab. regione išaugo vokiečių tautybės gyventojų sk.

Po 1919 m. pasirašytos Versalio taikos sutarties, Veimaro respublika perleido didžiąją provincijos dalį naujai įsteigtos Antrosios Lenkijos Respublikos valdžiai. Likusi apie 2 200 km² plotą apimanti teritorija, apgyvendinta vokiečių, buvo prijungta prie likusios Vakarų Prūsijos dalies ir taip buvo sukurta Poznanės-Vakarų Prūsijos provincija. 1938 m. ši provincija buvo panaikinta, jos teritoriją pasidalino šalimais buvusios Vokietijos provincijos. 1939 m. buvusios Poznanės provincijos teritoriją aneksavo Nacistinė Vokietija. 1945 m. baigiantis Antrajam pasauliniam karui, teritoriją užgrobė Raudonoji armija ir perdavė Lenkijos liaudies respublikai.

Poznanės provincijos žemėlapis. Geltona spalva pažymėta lenkų gyvenama teritorija.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Gerhard Köbler, *Historisches Lexikon der Deutschen Länder: die deutschen Territorien vom Mittelalter bis zur Gegenwart*, 7th edition, C.H.Beck, 2007, p.535, ISBN 3406549861
2. ↑  Dieter Gosewinkel, *Einbürgern und Ausschliessen: die Nationalisierung der Staatsangehörigkeit vom Deutschen Bund bis zur Bundesrepublik Deutschland*, 2nd edition, Vandenhoeck & Ruprecht, 2001, p.116, ISBN 3525351658
| Imbarės II akmuo su dubeniu |
| --- |
| Imbarės (Skaudalių) II akmuo su dubeniu |
| 

Imbarės II akmuo su dubeniuImbarės II akmuo su dubeniu

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°01′09″š. pl. 21°33′17″r. ilg.﻿ / ﻿56.019118°š. pl. 21.554586°r. ilg.﻿ / 56.019118; 21.554586Koordinatės: 56°01′09″š. pl. 21°33′17″r. ilg.﻿ / ﻿56.019118°š. pl. 21.554586°r. ilg.﻿ / 56.019118; 21.554586 |

 |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Imbarės seniūnija |
| Aukštis | 45–65 cm m |
| Plotas | 4 m² |
| Naudotas | I tūkst. – II tūkst. I pusė |
| Žvalgytas | 1999, 2013 m. |

**Imbarės**, kitaip – **Skaudalių, antrasis akmuo su dubeniu** (saugotinas kultūros paveldo objektas) – mitologinis akmuo šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Imbarėje (Imbarės seniūnija), 0,6 km į vakarus nuo kelio  **2313**  Salantai–Skaudaliai–Nasrėnai  ir 0,96 km į pietvakarius nuo jo sankryžos su keliu Salantai–Imbarė, Salanto kairiajame krante, Ožkinio krūmų miške.

Akmuo
-----

Guli Salanto kairiojo kranto šlaito papėdėje, Skaudalių alkos ir ąžuolynu apaugusios griovos vakarinėje dalyje, 30 m į vakarus nuo akivaro. Akmuo tamsiai pilko, sluoksniuoto granito, pailgas šiaurės - pietų kryptimi, 1,20 m ilgio, 1,18 m pločio ir 45–65 cm aukščio. Akmens vakarinėje pusėje yra 44–43 cm skersmens ir 12 cm gylio dubuo. Aplinka apaugusi mišku. Anotacinio ženklo nėra.

Teritorijos plotas – 4 m².

28 m į rytus yra Imbarės (Skaudalių) akmuo su dubeniu, 0,4 km į šiaurės rytus – Imbarės kapinynas, 0,73 km į šiaurę – Imbarės piliakalnis.

Tyrimai
-------

Akmenį 1999 m. aptiko architektas Algimantas Mockus. Aplinką 1999 ir 2013 m. žvalgė Julius Kanarskas.

Akmuo įrašytas į Salantų regioninio parko kultūros paveldo objektų sąrašą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Skaudalių antrasis akmuo su dubeniu. - Kultūros paveldo objekto aprašas. Parengė Julius Kanarskas, 2006-01-30. - Salantų regioninio parko direkcija
Dardanelų žemėlapis
**Dardanelai** (gr. Δαρδανέλλια, seniau – gr. Ἑλλήσποντος = *Hellesponthes*, turk. *Çanakkale Boğazı*) – karine ir komercine prasme strateginis sąsiauris tarp Europos (Galipolio pusiasalio) ir Mažosios Azijos, jungiąs Egėjo jūrą su Marmuro jūra, o per Bosforą ir su Juodąja jūra. Ilgis – 120,5 km, plotis – 1,3–27 km, gylis farvateryje – 29–153 m. Svarbiausi pakrančių uostai – Gelibolu ir Čanakalė (Turkija).

Sąsiaurį kerta 2022 m. pastatytas Čanakalės 1915-ųjų metų tiltas.

Istorija
--------

Senovėje sąsiauris vadintas Helespontu. Dardanelų vardas kilęs iš Dardanos miesto, buvusio Trojos miesto apylinkėse. Dardanelai yra 65 km ilgio, 7–1,27 km pločio, 80 m gylio. Krantai neraižyti, vienodi, iš gelsvo smiltainio, apaugę krūmais ir vaismedžiais: vynuogynais, alyvmedžių, citrinų ir apelsinų medžiais. Įvairiais laikais ir įvairių tautų politiniame gyvenime Dardanelai vaidino didelį vaidmenį; geopolitinė reikšmė ypač didelė Turkijai, Rusijai, Rumunijai ir Bulgarijai, taip pat ir visai Vakarų Europai.

Pro Dardanelus prasiveržė Kserksas, žygiavo Aleksandras Makedonietis, o XIV a. Europos pakraščius pasiekė turkai, kurie iki šiol yra jų faktiniai šeimininkai. Pradedant Petru I Dardanelus visaip savo įtakon stengėsi perimti Rusija. XVIII a. rusai prasiveržia pro Dardanelus ir bando įsivyrauti Viduržemio jūroje, bet tam pasipriešina anglai. Kovos dėl įtakos Dardanelams tarp didžiųjų Europos valstybių tęsėsi visą XIX a. pradedant 1809 m. sutartimi tarp Portos (Turkijos) ir Anglijos, pagal kurią svetimi laivai negalėjo plaukti per Dardanelus ir baigiant 1878 m. Berlyno sutartimi. XIX a. viduryje anglai, o 1914–1918 m. pradžioje vokiečiai, padėjo turkams Dardanelų pakraščius gerai įtvirtinti, todėl anglų – prancūzų laivynų bandymai 1915 m. vasario – balandžio mėn. prasiveržti į Konstantinopolį, atskirti Turkiją nuo Vokietijos ir jūra susisiekti su Rusija, nepavyko. Turkai valdė Dardanelus iki karo pabaigos. Lozanos sutartimi 1923 m. Dardanelai buvo demilitarizuoti ir tik 1936 m. turkai vėl atgavo teisę juos užimti savąja kariuomene.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 129
Koordinatės: 56°01′28″š. pl. 21°15′06″r. ilg.﻿ / ﻿56.024555°š. pl. 21.251653°r. ilg.﻿ / 56.024555; 21.251653

|  |
| --- |
| **Darbėnų gimnazija** |
| Darbėnų gimnazija herbasDarbėnų gimnazija herbas |
| Darbėnų gimnazija |
| **Adresas** | Laukžemės g. 9, Darbėnai |
| **Direktorius(-ė)** | Sonata Litviniene |
| **Mokinių skaičius** | 434 (2013 m.) |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 48 |

Gimnazijos parkas
**Kretingos rajono Darbėnų gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Darbėnuose (Kretingos raj.), Laukžemės g. 9, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190283428. Steigėjas Kretingos rajono savivaldybės taryba.

Filialai:

* Darbėnų gimnazijos ikimokyklinio ugdymo skyrius;
* Darbėnų gimnazijos Laukžemės pradinio ugdymo skyrius.

Vidurinė mokykla, 2006 m.

Istorija
--------

1865 m. Darbėnuose atidaryta parapijinė mokykla. 1920 m. bažnyčios špitolės pastate pradėjo veikti keturių skyrių pradžios mokykla. Apie 1926 m. mokykla dėl patalpų stokos persikėlė į Darbėnų dvaro patalpas. Dabar šis pastatas – gyvenamasis namas. Vėliau mokykla išsidėstė keliuose pastatuose: špitolės pastate „raudonoji mokykla", dvaro pastate ir buvusios klebonijos pastate. 1945 m. rugsėjo 1 d. Darbėnų pradžios mokykla perorganizuota į progimnaziją. Tuo metu progimnazijoje dirbo 6 mokytojai.

1949–1950 m. Darbėnuose veikė septynmetė mokykla, 1950 m. atidaryta vidurinė mokykla, kurią lankė 478 mokiniai. 1954 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1964 m. Darbėnų vidurinė mokykla perėjo į naują erdvų, triaukštį pastatą. 1965 m. mokyklai suteiktas Jono Šimkaus (1906–1965) vardas. 1978 m. pastatytas mokyklos priestatas. 2002 m. vyko mokyklos pastato dalinė renovacija.

2004 m. prijungti Kumpikų, Lazdininkų, Šukės pradinio ugdymo ir ikimokyklinio ugdymo skyriai. 2006 m. gegužės 18 d. atidarytas mokyklos muziejus. 2007 m. uždarytas Lazdininkų pradinio ugdymo skyrius, 2008 m. uždaryti Kumpikų ir Šukės pradinio ugdymo skyriai. 2009 m. prijungtas Laukžemės pagrindinio ugdymo skyrius.

2010 m. rugsėjo 1 d. Darbėnų vidurinė mokykla reorganizuota į Darbėnų gimnaziją.

Direktoriai
-----------

* 1926–1936 m. Mykolas Rauchas
* 1945 m. Alfonsas Knistautas
* 1945–1949 m. Simeonas Narkus
* 1949–1954 m. Jonas Česnauskas
* 1949-1950m. Raminta Liebute
* Leontijus Kiliesa
* Algirdas Kecorius
* Ignas Viržintas
* 1963–1971 m. Vytautas Mizeras
* 1971–1987 m. Bronius Mažonis
* 1987–2009 m. Kazys Anužis
* nuo 2010 m. Sonata Litviniėnė

Žymūs mokiniai
--------------

* Antanas Lankutis (1866-1953 m.), knygnešys, ūkininkas, bitininkas.
* Jūratė Sofija Laučiūtė, kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė, Kretingos rajono savivaldybės politikė.
* Antanas Savickas (1923-1949 m.), partizanas, Kardo rinktinės štabo žvalgybos skyriaus viršininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Darbėnų gimnazija. Istorija

Nuorodos
--------

* Gimnazijos svetainė
| **Melittis melissophyllum**Apsauga: 1(E) – Prie išnykimo ribos |
| --- |
| Melisalapė medumėlė (*Melittis melissophyllum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Notreliniai  *( Lamiaceae)* |
| Gentis: | Medumėlė  *( Melittis)* |
| Rūšis: | Melisalapė medumėlė  *( Melittis melissophyllum)* |

 |

**Melisalapė medumėlė** (*Melittis melissophyllum*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų rūšis, vienintelė **medumėlės** (*Melittis*) gentyje. Paplitusi Vidurio ir Pietų Europoje, Turkijoje, Baltijos šalyse, Ukrainoje.

Tai daugiametis, apie 25–80 cm aukščio augalas su stačiu plaukuotu stiebu. Pamatiniai lapai maži (iki 10 cm
ilgio ir 6 cm pločio), link stiebo viršūnės didėja. Žiedai išsidėstę po 1-3 viršūninių lapų pažastyse. Vainikėlis stambus, jo vamzdelis maždaug dvigubai ilgesnis už taurelę. Lūpa stambi, dažnai gerokai tamsesnė už kitas žiedo dalis – sodriai rausva ar rausvai violetinė. Žydi nuo gegužės pabaigos iki birželio vidurio, pavieniai žiedai gali išsiskleisti ir vėliau. Vaisius – riešutėlis.

Auga kalkingame dirvožemyje, lapuočių arba mišriųjų miškų retmėse, saulėtose aikšelėse.

Lietuvoje labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Vientintelė žinoma augavietė yra skroblyne prie Juodelių kaimo (Grandų botaninis draustinis, Kalvarijos savivaldybė). Anksčiau melisalapė medumėlė buvo randama Vilniaus apylinkėse.

Melisalapės medumėlės žiedai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Altervista Flora Italiana, Erba limona, Bastard Balm, Melittis melissophyllum L.
2. 1 2  Lietuvos griežtai saugomos rūšys, sudarė Gintautas Vaitonis. Vilnius: Lietuvos Respublikos Aplinkos ministerija, 2015.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Melisalapė medumėlė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Darbėnų herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2019-10-29* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Darbėnų herbas** – pagrindinis Darbėnų miestelio ir seniūnijos (Kretingos rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Raudoname lauke – auksinis rombas su iš jo kampų išeinančiomis banguotomis juostelėmis. Darbėnų herbe pavaizduota miestelio istorinė planinė struktūra, kuri ėmė formuotis XVI a. Vėliau, XVIII a. – XIX a. II p. Darbėnuose susiformavo savitas radialinis planas ne su vienu, kaip buvo įprasta kituose miesteliuose, bet su dvejais mazgais: viename buvo keturi keliai: nuo dvaro sodybos, Skuodo, Salantų ir Vaineikių, kurie suėjo Darbos upelio šiaurės krante; kitame mazge – trys keliai: iš malūno, Palangos-Kretingos ir Kašučių, susijungę pietiniame Bendriškės upelio krante. Abu gatvių mazgus jungė Kretingos-Palangos-Skuodo krypties kelyje susidariusi pagrindinė gatvė su netaisyklinga turgaus aikšte. Atsižvelgiant į išlikusią senąją radialinio plano su klasicistinio plano elementais Darbėnų dalį, 1969 m. miesteliui buvo suteiktas vietos reikšmės urbanistikos paminklo statusas. Siekiant pažymėti šį svarbų urbanistinį paveldą ir kartu išryškinti Darbėnų, kaip klestinčio miestelio tiek istorijoje, tiek dabartyje, svarbą, Lietuvos heraldikos komisija pritarė istorinės planinės struktūros atspindėjimui Darbėnų herbe. Vietos bendruomenė pasirinko herbe naudoti raudoną spalvą, kadangi ši spalva dominuoja tautiniuose žemaičių kostiumuose.

Istorija
--------

Apie herbo įteisinimą bendruomenė pradėjo kalbėti prieš 2–3 metus. „2018 metų lapkritį pirmą kartą buvome nuvažiavę į Prezidentūrą ir pateikėme prašymą dėl herbo įteisinimo. Galėjome ir kiek anksčiau jį turėti, tačiau tai buvo iš dalies specialus žingsnis, nes žinojome, kad keisis šalies prezidentas, o Gitanas Nausėda yra susijęs su Darbėnais, todėl pasvarstėme, kad šis herbas būtų pirmasis, kurį patvirtintų G. Nausėda", – kalbėjo Darbėnų seniūnas Alvydas Poškys.

Darbėnų miestelio herbas sukurtas ir imtas naudoti dar 1991 m. kai buvo švenčiamas gyvenvietės 400-asis jubiliejus, tačiau tuo metu nebuvo kreiptasi dėl herbo patvirtinimo. Manoma, kad idėja sukurti herbą kilo Rimantui Kvikliui, herbo autorius nežinomas. Herbas iki 2019 m. buvo naudojamas neoficialiai.

Herbas patvirtintas 2019 m. spalio 29 d. LR Prezidento dekretu Nr. 1K-99. Pagal heraldikos taisykles pakoreguoto herbo autoriai Gintautas Jonkus ir Jonas Abromas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos heraldikos komisija. Darbėnų herbas. 2019-07-07, Facebook.com (tikrinta 2021-09-03).
2. ↑  Darbėnų miestelis jau turi savo herbą. 2019-11-06, 15min.lt (tikrinta 2021-09-03).
3. ↑  Darbėnai oficialiai turi savo herbą. 2019-11-12, PajurioNaujienos.lt (tikrinta 2021-09-03).
4. ↑  Laima Stonkuvienė. Darbėnai jau turi oficialų herbą. 2019-10-01, SvyturioLaikrastis.lt (tikrinta 2021-09-03).
5. ↑  LR Prezidento dekretas Nr. 1K-99
6. ↑  Patvirtintas Darbėnų herbas. Etaplius.lt (tikrinta 2021-09-03).
| **Warren Christopher** |
| --- |
| 63-asis JAV valstybės sekretorius |
|  |
| Gimė | 1925 m. spalio 27 d.Jungtinės Amerikos Valstijos Skrantonas, Šiaurės Dakota, JAV |
| Mirė | 2011 m. kovo 18 d. (85 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Los Andželas, Kalifornija, JAV |
| 63-asis JAV valstybės sekretorius |
| Ėjo pareigas | 1993 m. sausio 20 d. – 1997 m. sausio 17 d. |
| Ankstesnis | Lawrence Eagleburger |
| Vėlesnis | Madeleine Albright |
|  |
|  **Vikiteka** | Warren Christopher |
| Parašas |
|  |

**Vorenas Kristoferis** (angl. *Warren Christopher*, 1925 m. spalio 27 d. – 2011 m. kovo 18 d.) – amerikiečių teisininkas, diplomatas, politikas, 1993–1997 m. JAV valstybės sekretorius. 

1949 m. baigė Stanfordo teisės mokyklą, 1949–1950 m. buvo JAV Aukščiausiojo teismo teisėjo Viljamo Daglaso padėjėjas. 1950–1976 m. dirbo teisininku teisės firmoje „O'Melveny & Myers", o 1958 m. tapo šios teisės kontoros partneriu. 1967–1969 m. Generalinio atornėjaus pavaduotojas. 1977–1981 m. prezidento Džimio Karterio administracijoje dirbo JAV valstybės sekretoriaus pavaduotoju.

1992 m. dirbo Bilo Klintono rinkiminėje kampanijoje, po laimėtų rinkimų 1993 m. paskirtas į JAV valstybės sekretoriaus pareigas. Dirbamas šiose pareigose Kristoferis siekė plėsti NATO karinį bloką, tarpininkavo taikos procesui Izraelio–Palestinos konflikte, darė spaudimą Kinijai dėl žmogaus teisių padėties šioje šalyje. Taip padėjo derybose dėl Deitono susitarimo, kuris užbaigė Bosnijos karą. 1997 m. Kristoferį pareigose pakeitė Madlein Olbrait.

2000 m. Kristoferis padėjo kandidato į prezidentus viceprezidento Alo Goro kampanijai kontraversiškuose rinkimuose siekti balsų perskaičiavimo Floridoje. Gyvenimo pabaigoje Kristoferis buvo vyresnysis teisininkų kontoros „O'Melveny & Myers" partneris, dėstė Kalifornijos universitete, Los Andžele.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Woo, Elaine (March 19, 2011). „Warren Christopher dies at 85; former secretary of State's quiet diplomacy was prized from Washington to L.A.". *Los Angeles Times*. Suarchyvuotas originalas January 13, 2013.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  Robert D. Hershey Jr. (March 19, 2011). „Warren Christopher, Ex-Secretary of State, Dies at 85". *The New York Times*.
3. ↑  Steinberg, Mark. „A Goodbye to Warren Christopher". *The Huffington Post*. Nuoroda tikrinta 18 April 2017.
4. ↑  „Warren Christopher profile at". *International Hot Spots/UCLA Spotlight*. March 1, 2003. Nuoroda tikrinta 2009-03-18.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Lawrence Eagleburger** | **JAV valstybės sekretorius**1993 – 1997 | Po to:**Madeleine Albright** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mulandžės masyvas |
| --- |
| Mulandžės masyvas nuo aplinkinių lygumųMulandžės masyvas nuo aplinkinių lygumų |
| **Aukštis** | 3002 m |
| **Žemynas** | Afrika |
| **Šalys** | Malavio vėliava Malavis |
| **Kalnynas** | izoliuotas atlikuonis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Mulandžės masyvas

  |
| **Koordinatės:** | 15°56′59″ p. pl. 35°35′37″ r. ilg.﻿ / ﻿15.94972°š. pl. 35.59361°r. ilg.﻿ / 15.94972; 35.59361Koordinatės: 15°56′59″ p. pl. 35°35′37″ r. ilg.﻿ / ﻿15.94972°š. pl. 35.59361°r. ilg.﻿ / 15.94972; 35.59361 |
|  |
|  **Vikiteka** | Mulandžės masyvas |

**Mulandžės masyvas** (angl. *Mulanje Massif*) – stambus atlikuonis pietryčių Malavyje, Pietų regione, į rytus nuo Blantairo, greta Mulandžės miesto, ženkliai išsišauna virš aplinkinių Čiradzulu aukštumų. Matmenys – 22 x 26 km. Iškyla iki 3002 m (***Sapitvos kalnas*** – aukščiausia Malavio vieta).

Masyvas susidarė maždaug prieš 130 mln. metų ir yra magminės–intruzinės kilmės. Smarkiai paveiktas erozijos.

Mulandžės masyvas įtrauktas į Mulandžės kalno miško draustinį. Masyvo šlaitai apaugę miškais, čia auga endeminė paprastoji vidringtonija (*Widdringtonia whytei*), aukščiau vyrauja kalnų stepės.

Mulandžės masyve randama akmens amžiaus dirbinių. Pirmasis europietis, aprašęs šį kalną buvo Deividas Livingstonas.

* Vaizdas į masyvąVaizdas į masyvą
* TopografijaTopografija
* Krioklys pašlaitėjeKrioklys pašlaitėje
* Paprastoji vidringtonijaPaprastoji vidringtonija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Imperatoriaus Heraklėjo (valdžiusio 610–641 m.) solidas mulas – aversas ir reversas skirtingų metų. Nukaldintas 625-627 m.
**Mulas** (angl. *mule*) – moneta ar medalis, kurį kaldinant supainioti aversas ir reversas. Pvz. vienoje monetoje atspausti vienos monetos aversas ir kitos reversas. Mulus kartais nukaldina per klaidą, kartais – specialiai. Mulai labai vertinami kolekcionierių, jų kainos paprastai būna žymiai didesnės už paprastų, „nemuliškų" monetų.

Vienas žinomiausių šių laikų mulų yra mulas, kurio aversas yra vadinamojo *Sakagavėjos dolerio* (angl. *Sacagawea dollar*, nominalas 1 JAV doleris), o reversas – Vašingtono valstijos 25 centų monetos. Moneta nukaldinta ant Sakagavėjos dolerio ruošinio. Pradžioje buvo manyta, kad šį mulą specialiai nukaldino kuris nors kalyklos darbuotojas, tačiau monetų kalykla oficialiai 2000 m. liepos mėn. patvirtino, kad mulas atsirado dėl tikros klaidos. Kaldinant monetas suskilo Sakagavėjos štampas, kurį per klaidą pakeitė Vašingtono valstijos centų štampu. Klaidą pastebėjo tik nukaldinus kelis tūkstančius monetų. Visos klaidingos monetos (mulai) buvo sunaikintos, tačiau kelios išliko. Vienas iš šių mulų buvo parduotas eBay aukcione už 41 295 JAV dolerius.

Kitas atvejis – 1967 m. buvo nukaldinta Naujosios Zelandijos 2 centų moneta, kurios aversas buvo Bahamų 5 centų monetos.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mulas (moneta)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Alfonsas Balys Bučelis** |
| --- |
| Gimė | 1937 m. spalio 26 d.Linkonys, Adutiškio valsčius |
| Mirė | 1997 m. rugsėjo 21 d. (59 metai)Vilnius |
| Vaikai | Eglė Bučelytė, Donatas Bučelis |
|  |
| Veikla | žurnalistas, fotografas |
| Partija | 1963 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1960 m. Vilniaus universitetas |

**Alfonsas Balys Bučelis** (1937 m. spalio 26 d. Linkonyse, Adutiškio valsčius, Švenčionių apskritis – 1997 m. rugsėjo 21 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, fotografas.

Biografija
----------

1960 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

Nuo 1960 m. telegramų agentūros ELTA korespondentas, fotokronikos skyriaus vyriausias redaktorius, nuo 1967 m. – vėl korespondentas. 1972–1990 m. Eltos direktoriaus pavaduotojas, 1990–1992 m. politikos apžvalgininkas, nuo 1992 m. Eltos korespondentas.

Sudarė du fotografijų albumus „Tarybų Lietuva" (1976 m. su Antanu Dakinevičiumi), rašė mokslo ir kultūros, vidaus ir užsienio politikos klausimais. 1974–1981 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos pirmininkas.

Įvertinimas
-----------

* 1970 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija
* 1975 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas
* 1991 m. Sausio 13-osios atminimo medalis

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Alfonsas Balys Bučelis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. - 291
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 75 psl.
3. ↑