recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gyvenimo ciklo hipotezė** – ekonominė socialinė teorija, teigianti, kad asmens (namų ūkio) vartojimas priklauso ne tik nuo einamųjų pajamų, bet ir nuo laukiamų viso gyvenimo ciklo pajamų.

Teorija
-------

Gyvenimo ciklo hipotezę iškėlė Frenkas Modiljanis, plėtojo Albertas Ando, Irvingas Fišeris (visi JAV), Rojus Harodas (Didžioji Britanija) ir kiti. Tai alternatyva D. M. Keinso absoliučių pajamų teorijai. Asmuo įsigyja brangią prekę išsimokėtinai tikėdamasis, kad būsimų pajamų pakaks šiam kreditui grąžinti ir palūkanoms sumokėti. Asmuo vartojimą planuoja visą gyvenimo ciklą įvertindamas savo pajamas ir turtą. Kuo žmogus labiau artėja prie gyvenimo ciklo pabaigos, tuo didesnis jo ribinis polinkis vartoti (vartojimo pokytis gavus papildomą pajamų vienetą). Jauniems ir seniems žmonės būdingas didesnis vidutinis polinkis vartoti, išreiškiamas vartojimo ir bendrųjų pajamų santykiu. Jų išlaidos paprastai didesnės už pajamas (t. y. santaupos neigiamos), nes jauni žmonės dažniausiai skolinasi būsimų pajamų sąskaita, o seni žmonės stengiasi išleisti per gyvenimą sukauptas santaupas. Vidutinio amžiaus žmonės arba moka ankstesnes skolas, arba taupo (polinkis taupyti) senatvei, todėl jų vidutinis polinkis vartoti yra mažesnis. 

Laikantis prielaidos, kad gyventojų pasiskirstymas pagal amžių ir pajamas yra santykinai pastovus, galima sujungti individualias atskirų vartotojų vartojimo funkcijas – vartojimo ir pajamų priklausomybės išraiškas, ir gauti visuminę vartojimo funkciją. Gyvenimo ciklo hipotezė paaiškina ir vertybinių popierių rinkos poveikį vartotojui. Vertybinių popierių rinkoje esant pakilimo laikotarpiui jo realus turtas yra didelis ir vartojimas didėja, rinkoje įsivyravus sąstingiui vartotojo realus turtas sumažėja ir vartojimas taip pat mažėja.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gyvenimo ciklo hipotezė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 721 psl.

Literatūra
----------

* A. Ando and F. Modigliani. Tests of the Life Cycle Hypothesis of Saving: Comments and Suggestions, Oxford Institute of Statistics Bulletin, n.3 1957, 99-124.
* Fisher, I. The Theory of Interest, 1930
* Harrod, R. Towards a Dynamic Economics, 1948
* Friedman, M. A Theory of the Consumption Function, 1957
* Modigliani, F. Brumberg, R. (1954): 'Utility analysis and the consumption function: An interpretation of cross-section data'. In: Kurihara, K.K (ed.): Post-Keynesian Economics
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| CenterChris Mears |
| **Medaliai** |
| Šuoliai į vandenį |
| **Atstovaujant: Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2016 Rio | 3 m sinchroninis |
| Pasaulio čempionatas |
| **Bronza** | 2015 Kazanė | 3 m sinchroninis |

**Chris Mears** (g. 1993 m. vasario 7 d. Redinge) – anglų šuolininkas į vandenį, olimpinis čempionas.

Biografija
----------

2008 m. tapo Europos jaunimo vicečempionu. 2010 m. atstovavo Anglijos rinktinę Sandraugos žaidynėse, kuriose užėmė 4-ą vietą. 2011 m. debiutavo pasaulio čempionate. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užimta 9-a vieta individualioje rungtyje ir 5-a vieta sinchroniniuose šuoliuose. 2014 m. tapo Sandraugos žaidynių čempionu. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių varžėsi sinchroniniuose šuoliuose nuo 3 m lentos. Poroje su Jack Laugher britai pirmą kartą tapo šios rungties olimpiniais čempionais. 2018 m. iškovotas antrasis auksas Sandraugos žaidynėse.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2015-10-15 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠuolių į vandenį olimpiniai čempionai vyrų sinchroniniuose šuoliuose nuo 3 m lentos |
| --- |
|  |
| 

* 2000:  Xiong Ni & Xiao Hailiang (CHN)
* 2004:  Thomas Bimis & Nikolaos Siranidis (GRE)
* 2008:  Wang Feng & Qin Kai (CHN)
* 2012:  Luo Yutong & Qin Kai (CHN)
* 2016:  Chris Mears & Jack Laugher (GBR)
* 2020:  Xie Siyi & Wang Zongyuan (CHN)
 |

 |
„Müller-Thurgau" vynuogės dažnai naudojamos *Liebfraumilch* gamyboje.
Vynuogynas *Liebfrauenkirche* bažnyčios Vormse fone
**Liebfraumilch** (vok. *Liebfraumilch, Liebfrau(e)nmilch*) – pussaldžio baltojo vokiško vyno stilius. Ši vynas gaminamas, daugiausia eksportui, vyno regionuose Reino Hesene, Pfalce, Reingau, ir Nahės vyno regionuose.

Pavadinimas
-----------

Vokiečių kalboje žodis *Liebfraumilch* (daugiausia naudojamas eksportuojamų vynų etiketėse) kilęs iš vok. *Liebfrauenmilch*. O šį pavadinimą gavo vynai, nuo XVIII a. gaminti Vormso „Liebfrauenkirche" vynuogynuose, prie taip pat pavadintos bažnyčios. Bažnyčios pavadinimas *Liebfrauenkirche* reiškia 'Mielosios damos (t. y. Mergelės Marijos) bažnyčia'.[1] Vyno pavadinimas neretai neteisingai verčiamas kaip „Mylimos moters pienas", nors tikrasis pavadinimas būtų „Dievo motinos pienas".

Kokybė
------

Etiketės su užrašais *Liebfraumilch* paprastai naudojamos vynams iš daugelio Vokietijos vyno regionų. Išimtis yra tik Mozelio regionas. Labai panašių savybių vynas, bet pagamintas iš aukštesnės kokybės vynuogių, gali būti pažymėtas kaip *Spätlese* ar *Auslese*. JAV ir D. Britanijoje pardavinėjamas vynas *Blue Nun*, nors yra *Liebfraumilch* stiliaus, šiuo pavadinimu nebevadinamas. 

Nors pavadinimas *Liebfraumilch* dar asocijuojasi su žemos kokybės vynais, 1971 m. Vokietijos Vyno įstatymas reikalauja, kad taip pavadinti vynai turi būti kokybės lygio *Qualitätswein bestimmter Anbaugebiete*[2] (QbA; 3-ias lygis iš 4) ir jie turi būti gaminti Reino Heseno, Pfalco, Nahės ar Reingau vyno regionuose. Vynuogėse mažiausiai 70% uogų turi būti „Riesling", „Silvaner" ar „Müller-Thurgau". Be to, vyne turi būti 18-40g/l likusių cukrų.

Nuorodos
--------

1. ↑  Wein-Plus Glossar: *Liebfrauenmilch*, read on January 24, 2013
2. ↑  VALCKENBERG VIZITAS
**Fabian Schär**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Fabian Lukas Schär |
| Gimimo data | 1991 m. gruodžio 20 d. (30 metų) |
| Gimimo vieta | Vilis, Šveicarija |
| Ūgis | 1,86 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Newcastle United |
| **Pozicija** | centro gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2009–20122012–20152015–20172017–20182018– | FC WilFC BaselTSG 1899 HoffenheimDeportivo La CoruñaNewcastle United | 52 0(9)73 0(9)30 0(1)25 0(2)103 (10) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2010–2011201220122013– | Šveicarijos U-20Šveicarijos U-21Šveicarijos U-23Šveicarija Šveicarija | 3 (0)5 (1)3 (0)75 (8) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022 m.. |

**Fabianas Lukas Šeras** (g. 1991 m. gruodžio 20 d. Vilyje) – Šveicarijos futbolininkas, žaidžiantis centro gynėjo pozicijoje.

Futbolininko karjerą pradėjo 1999 m. FC Wil jaunimo klube. Pagrindinėje sudėtyje debiutavo 2009 m. lapkričio 29 d. rungtynėse prieš FC Stade Nyonnais. Pirmąjį įvartį Swiss Challenge lygoje pelnė 2010 m. spalio 30 d. išvykos rungtynėse prieš FC Yverdon-Sport. 2012–2015 m. žaidė FC Basel komandoje, su kurią 3 sezonus iš eilės laimėjo Šveicarijos Superlygas. Nuo 2015 m. žaidžia Zinsheimo TSG 1899 Hoffenheim komandoje.

Tarptautinė karjera
-------------------

Nuo 2011 m. atstovavo Šveicarijos jaunimo iki 20 ir 21 m amžiaus rinktines. 2013 m. debiutavo Šveicarijos rinktinėje. Tų pačių metų rugsėjo 6 d. pelnė savo pirmąjį įvartį 4–4 rungtynėse prieš Islandiją. Po kelių dienų, rugsėjo 10 d. rungtynėse prieš Norvegiją, pelnė du įvarčius.

2014 m. gegužės 13 d. buvo pakviestas atstovauti Šveicarijos rinktinei 2014 m. FIFA pasaulio taurėje. Pakeitus Steve von Bergen, debiutavo rinktinės trečiose rungtynėse prieš Hondūrą.

UEFA Euro 2016 m. čempionato rungtynėse prieš Albaniją, pelnė pergalingą įvartį.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Brazilija 2014 | aštuntfinalis | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Rusija 2018 | aštuntfinalis | 3 | 0 | 2 | 0 | 0 |
| Kataras 2022 | aštuntfinalis | 2 | 0 | 2 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Prancūzija 2016 | aštuntfinalis | 4 | 1 | 2 | 0 | 0 |
| Europa 2020 | ketvirtfinalis | 4 | 0 | 1 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fabian Schär** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žaidėjo profilis worldfootball.net svetainėje
| Lieda |
| --- |
|  Lieda šalia kelio  **1921**  Giraitė–Užliedžiai  |
| **Ilgis** | 7.2 km |
| **Baseino plotas** | 10.1 km² |
| **Ištakos** | Žemaitkiemio apylinkės |
| **Žiotys** | Nevėžis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Lieda** – nedidelė upė Kauno rajone. Priklauso Nevėžio baseinui. Neturintis valstybinės reikšmės vandens telkinys.

Prasideda Žemaitkiemio apylinkėse, kerta magistralę  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda  ties „Senukų" logistikos centru. Atvirų laukų ruože iki Užliedžių tvenkinio upelio vaga sureguliuota. Nevėžio kraštovaizdžio draustinyje įteka kairiajame Nevėžio krante, 6,2 km atstumu nuo žiočių.

Prie Liedos įsikūrusi gyvenvietė – Užliedžiai. Jos pavadinimas kildinamas nuo piečiau tekančio upelio vardo, kaip gyvenvietės, įsikūrusios *už Liedos*.

Upėvardis kilęs nuo šaknies *lied- (leid-)*, kuri galimai sietina su *liedyti* (*liedo, liedė* – „laisyti"), taip pat *lieti*.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Nevėžio intakai
* Liedos upė Gamtos katalogo portale

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| Šverinasvok. *Schwerin* |
| --- |
|              |
| *Švėtinas iš oro* |
|  |
| 

ŠverinasŠverinas

53°38′0″ š. pl. 11°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.63333°š. pl. 11.41667°r. ilg.﻿ / 53.63333; 11.41667﻿ (Šverinas)Koordinatės: 53°38′0″ š. pl. 11°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.63333°š. pl. 11.41667°r. ilg.﻿ / 53.63333; 11.41667﻿ (Šverinas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Meklenburgas-Pomeranija Meklenburgas-Pomeranija |
|  |
| **Meras** | Angelika Gramkow |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 95 300  |
| **Plotas** | 130,46 km² |
| **Tankumas** (2011) | 730 žm./km² |
| **Altitudė** | 38 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 19053, 19055, 19057, 19059, 19061, 19063 |
| **Tel. kodas** | 0385 |
| **Tinklalapis** | www.schwerin.de |
|  **Vikiteka** | Šverinas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Šverìnas |

**Šverinas** – Vokietijos miestas, prie Šverino ežero; Meklenburgo-Pomeranijos žemės sostinė. Išvystyta mašinų, chemijos, siuvimo, maisto, baldų, odos pramonė.

Yra dailės muziejus, pirmykštės ir senovės istorijos muziejus, XVI–XIX a. pilis, gotikinė katedra (XIV a.), barokinė Šv. Mykolo bažnyčia (XVIII a. pradžia).

Istorija
--------

*Schloss Schwerin*
Šverinas apsuptas ežerų. Didžiausias iš jų yra Šverino ežeras, kurio plotas 60 km². Tarp ežerų yra slavų obotritų gyvenvietė, datuojama nuo XI a. Sritis buvo vadinama Cviercinu (*Zwierzyn*) ir nuo to kilo miesto pavadinimas. 1160 m. Henrikas Liūtas nugalėjo obotritus ir užėmė miestą, kuris vėliau tapo galingu regioniniu centru. Apie 1500 m. pastatyta pilis per amžius išsiplėtė. Teigiama, kad joje vaidenasi mažas nepagarbus vaiduoklis, vadinamas *Petermännchen*.

Nuo 1358 m. Šverinas priklausė Meklenburgo kunigaikštystei. 1621 m. padalinus kunigaikštystę Šverinas tapo Meklenburgo-Šverino kunigaikštystės sostine, bet 1765–1837 m. sostine buvo Ludvigslustas. 

Po 1800 m. daug Šverino gyventojų persikėlė į JAV, ypač Milvokį.

Po 1918 m. žlugus vokiečių monarchijoms, didysis kunigaikštis atsistatydino. Šverinas tapo Meklenburgo-Vorpomerno laisvos valstybės sostine. 

1945 m. gegužės 2 d. miestą užėmė amerikiečių kariai, birželio 1 d. Šverinas buvo atiduotas britams, o liepos 1 d. sovietams. Miestas atiteko Vokietijos Demokratinei Respublikai. Iš pradžių jis buvo Meklenburgo žemės sostine. Panaikinus žemes 1952 m. Šverinas tapo Šverino rajono centru.

Sujungus Vokietiją 1990 m. Meklenburgo-Pomeranijos žemė buvo atkurta, o Šverinas tapo sostine, nors buvo svarstyta sostine paskelbti Rostoką.

Sportas
-------

### Futbolas

* FC Eintracht Schwerin
* FSV Schwerin

Nuorodos
--------

* Oficiali miesto svetainė
| FTP |
| --- |
| Tipas: | kliento-serverio |
| Portas: | tcp/21 komandoms, tcp/20 duomenims |
| RFC: | 959 |
| OSI lygis | 6-7 |

**FTP** (trumpinys nuo angl. *File Transfer Protocol*, „Failų Perdavimo Protokolas") – standartas failų perdavimui. FTP protokolą realizuojanti programinė įranga paprastai vadinama **FTP klientais**.

FTP yra kliento serverio architektūros protokolas, leidžiantis apsikeisti bet kokio tipo failais be papildomo apdorojimo. FTP dažniausiai naudoja 20 ir 21 prievadus („portus"), pirmasis naudojamas duomenų siuntimui, o antrasis – komandų perdavimui į serverį.

FTP protokolo pagrindiniai trūkumai:

1. Slaptažodžiai ir failai siunčiami atviru tekstu, todėl galimas informacijos perėmimas.
2. Naudojama daug TCP/IP prisijungimų, todėl ugniasienių (*Firewall*) programinė įranga turi specialiai apdoroti šiuos prisijungimus.

FTP komandos
------------

Pagrindinės protokolo komandos:

```
bye             užbaigti ftp sesiją
cd              pakeisti dabartinę direktoriją serveryje
cdup            pakeisti dabartinę direktoriją serveryje pereinant į tėvinę
chmod           pakeisti serveryje esančio failo teises
close           užbaigti ftp sesiją
delete          ištrinti failą serveryje
dir             rodyti esamosios serverio direktorijos turinį
disconnect      užbaigti ftp sesiją
get             inicijuoti failo siuntimą iš serverio
help            rodyti pagalbą
lcd             pakeisti dabartinę direktoriją kliente
ls              rodyti esamosios serverio direktorijos turinį
mdelete         ištrinti keletą failų serveryje
mget            inicijuoti kelių failų siuntimą iš serverio
mkdir           sukurti direktoriją serveryje
mode            pakeisti failų siuntimo režimą
mput            siųsti į serverį keletą failų
open            inicijuoti jungimąsi prie serverio
put             siųsti į serverį failą
pwd             rodyti serverio dabartinę direktoriją
quit            užbaigti ftp sesiją
recv            inicijuoti failo siuntimą iš serverio
rename          pervadinti failą serveryje
restart         pakartoti failo siuntimą nuo tam tikros vietos
rmdir           ištrinti direktoriją serveryje
send            siųsti vieną failą
user            inicijuoti prisijungimą prie serverio
```

Nuorodos
--------

* FTP protokolo specifikacija
|  |
| --- |
| Chris Doran |
|  
Chris Doran 2004 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Gimė | 1979 m. lapkričio 22 d. (43 metai)  Voterfordas, Airijos vėliava Airija |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 2003–dabar |

**Chris Doran** (g. 1979 m. lapkričio 22 d. Voterforde) – airių pop dainininkas.

2004 metais atlikėjas su daina „If My World Stopped Turning" nugalėjo Airijos atrankos konkursą „You’re a Star", todėl jis buvo išrinktas atstovauti Airijai 2004 m. „Eurovizijos" dainų konkurse, vykusiame Stambule. „If My World Stopped Turning" Eurovizijos finale surinko tik 7 taškus, kurių užteko tik 23 vietai užimti.

2006 metais Chris išleido singlą „You Know You Want It", kurį įrašė kartu su Kanados muzikos grupe „Femme Fatale".

Diskografija
------------

### Albumai

* *Right Here* (2004)

### Singlai

* *If My World Stopped Turning* (2004)
* *Nothing’s Gonna Change My Love for You* (2004)
* *Right Here Waiting* (2004)
* *All of the Above* (2006)
* *You Know You Want It* (2006)
* *Hey Girl* (2008)

Nuorodos
--------

* Daina *If My World Stopped Turning*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Mickey Joe Harte  *„We've Got the World"*** |  **Airijos atstovas Eurovizijoje**2004 | Po to:**Donna & Joe  *„Love?"*** |
| Lielaucėlatv. *Lielauce* |
| --- |
| *Lielaucės pilis* |
|  |
| 

LielaucėLielaucė

56°31′13″š. pl. 22°53′07″r. ilg.﻿ / ﻿56.52030°š. pl. 22.88538°r. ilg.﻿ / 56.52030; 22.88538﻿ (Lielaucė)Koordinatės: 56°31′13″š. pl. 22°53′07″r. ilg.﻿ / ﻿56.52030°š. pl. 22.88538°r. ilg.﻿ / 56.52030; 22.88538﻿ (Lielaucė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Latvijos vėliava Latvija |
| **Istorinis regionas** | Žiemgala Žiemgala |
| **Savivaldybė** | Duobelės savivaldybė |
| **Valsčius** | Lielaucės valsčius |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1624 |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 272  |
| **Altitudė** | 115 m |
|  |
| **Pašto kodas** | LV-3723 |
|  **Vikiteka** | Lielaucė |

**Lielaucė** (latv. *Lielauce*) – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, 55 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 7 km į šiaurę nuo Aucės, Lielaucės valsčiaus centras. 272 gyventojai (2021 m.).

Istorija
--------

Senosios Lielaucės bažnyčios griuvėsiai
Lielaucės bažnyčios griuvėsiai
1529 m. Lielaucėje jau buvo bažnyčia ir kunigas. Bažnyčiai sugriuvus 1567 m. vasario 28 d. tuometiniam miestelio savininkui fon der Rekei išduotas leidimas naujos bažnyčios statybai. Bažnyčia atidaryta 1570 m. gruodžio 26 d. ir aptarnavo Lielaucės, Vecaucės ir Jaunaucės parapijas. Tuo metu pastatytas ir pastoriaus namas. Apie 1637 m. bažnyčia remontuota, bet po 30 metų vis tiek sugriuvo. 1699 m. kapitonas Vildemanis hercogo paliepimu pastatė naują bažnyčią su šalmo pavidalo bokštu, kuriame buvo trys varpai. 1730 m. ir šiai bažnyčiai sugriuvus po ketverių metų statybos 1748 m. pastatyta mūrinė bažnyčia su iš dalies mediniu bokštu. Nepatikimai pastatytas bokštas 1839 m. griuvo. Pati bažnyčia remontuota 1804 m. o 1848 m. pilnai atnaujinta. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčią susprogdino rusų artilerija, likę tik jos griuvėsiai.

Lielaucės dvaras žinomas nuo 1624 m. kai jį aplankė Kuršo hercogo Gotardo Ketlerio sūnus Frydrichas Ketleris su visais patarėjais ir ministrais. Lielaucės pilis ant Lielaucės ežero kranto pastatyta XIX a. pradžioje. Po 1900 m. gaisro pilies interjeras atnaujintas. 1922 m. dvaras nusavintas ir perduotas Latvijos universiteto Žemės ūkio fakultetui. Vienoje pilies dalyje iki 2009 m. veikė Lielaucės pagrindinė mokykla.

| Administracinis-teritorinis pavaldumas |
| --- |
| 1864–1915 m. | Kuršo gubernija |
| 1990–2009 m. | Lielaucės valsčius, Duobelės rajonas |
| 2009–2021 m. | Lielaucės valsčius, Aucės savivaldybė |
| nuo 2021 m. | Lielaucės valsčius, Duobelės savivaldybė |

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lielauce. Informācija par objektu*, Vietvārdu datubāze, Latvijas ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Nuoroda tikrinta 2021.07-01.
2. ↑  Lielaucės valsčius. Aucė
| **Andrena suerinensis**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Šeima: | Žeminės bitės  *( Andrenidae)* |
| Gentis: | Smėliabitė  *( Andrena)* |
| Rūšis: | Šverino smėliabitė  *( Andrena suerinensis)* |

 |
| Binomas |
| ***Andrena suerinensis***Heinrich Friese, 1884 |

**Šverino smėliabitė** (*Andrena suerinensis*) – žeminių bičių (*Andrenidae*) šeimos smėliabičių (*Andrena*) genties rūšis. Paplitusi Europoje nuo Portugalijos iki Pietų Rusijos ir nuo Šveicarijos, Vengrijos iki Šiaurės Vokietijos. Per Lietuvą eina šiaurinė arealo riba.

Šverino smėliabitė įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 3(R) kategoriją (retos rūšys), saugoma nuo 1992 m. Lietuvoje aptikta pietinėje ir pietrytinėje dalyje: į šiaurės rytus nuo Vilniaus (1977 m.), ties Marcinkonimis (1980, 1983 m. Varėnos raj.), Gudakiemiu (1987 m. Varėnos raj.), prie Ilgio ežero ties Ilgininkais ir Laukininkėliais (1992 m. Varėnos raj.). Tik pastarosiose radavietėse prie Ilgio aptikta gausesnė populiacija, ten pagauta apie 40 smėliabičių, kitur – pavieniai individai.

Biologija
---------

Šverino smėliabitė gyvena sausų šilų pakraščiuose, neapaugusiuose upių slėniuose ir paežerėse, laukymėse su skurdžia augalija. Skraido nuo gegužės pabaigos iki liepos pradžios. Lanko įvairių augalų žiedus, bet dažniau aptinkama ant kryžmažiedžių. Veisiasi smėlingame dirvožemyje išraustuose urveliuose, sudaro nedideles kolonijas. Per metus gyvena viena vabzdžių karta.

Rūšies išlikimui grėsmė kyla dėl veisimosi ir mitybos vietų kaitos, joms savaime apaugant krūmais ir medžiais.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Lietuvos Respublikos saugomų gyvūnų, augalų ir grybų rūšių sąrašas
3. ↑  Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 145 p. ISBN 978-9955-692-71-3
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Fudzijama
Sakalas
Baklažanas
*Ichi-Fuji, Ni-Taka, San-Nasubi* (一富士、二鷹、三茄子; 1. Fudzijama, 2. Sakalas, 3. Baklažanas)
**Hacujumė** (jap. 初夢 = *Hatsuyume* 'pirmasis sapnas') – japoniškas terminas, reiškiantis pirmąjį naujųjų metų sapną. Tradiciškai sapno turinys sapnuojančiajam išpranašauja sekančių metų sėkmę. Japonijoje gruodžio 31 naktį dažniausiai praleidžiama nemiegant, todėl *hatsuyume* dažnai reiškia sausio 1 nakties sapną. Tai paaiškina kodėl sausio 2 (diena po „pirmojo sapno" nakties) tradiciniame japonų kalendoriuje vadinama *Hatsuyume*.

Yra manoma, kad sapnas, kuriame susapnuojamas Fudži kalnas, sakalas ir baklažanas, atneša didelę sėkmę. Toks įsitikimas atsirado jau ankstyvame Edo periode, tačiau yra įvairių teorijų dėl jo kilmės, bei to, kodėl būtent tokia kombinacija yra laikoma atnešančia laimę. Viena iš teorijų teigia, jog ši kombinacija atneša laimę dėl to, kad Fudži kalnas yra aukščiausiais Japonijos kalnas, sakalas yra protingas ir stiprus paukštis, o žodis baklažanas (jap. nasu arba *nasubi* 茄子) gali reikšti kažko didelio gavimą (*nasu* 成す). Kita teorija teigia, kad toks derinys atsirado dėl to, kad Fudži kalnas, sakalų dresiravimas ir ankstyvi baklažanai buvo mėgstami siogūno Tokugavos Iejasu.

Vis dėlto, nors šis prietaras Japonijoje puikiai žinomas, dažnai prisimenamas *Iči-Fudži, Ni-Taka, San-Nasubi* (一富士、二鷹、三茄子 – 1. Fudži, 2. Sakalas, 3. Baklažanas) forma, sąrašo tęsinys nėra gerai žinomas. Tęsinys yra toks – *Jon-Sen, Go-Tabako, Roku-Zato* (四扇、五煙草、六座頭 – 4. Vėduoklė, 5. Tabakas, 6. Aklas akupresūrininkas). Šio trejeto kilmė yra prasčiau žinoma ir nėra aišku, ar jie buvo tik pridėti prie originaliųjų trijų, ar visų šešių sąrašas buvo sukurtas vienu metu.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Naujieji metai Japonijoje
* Naujieji metai
* Ōmisoka – Japonų Naujųjų metų išvakarės
| Kalvalių piliakalnis |
| --- |
|  |
| 

Kalvalių piliakalnisKalvalių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°28′28″ š. pl. 22°26′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.47444°š. pl. 22.44944°r. ilg.﻿ / 55.47444; 22.44944Koordinatės: 55°28′28″ š. pl. 22°26′58″ r. ilg.﻿ / ﻿55.47444°š. pl. 22.44944°r. ilg.﻿ / 55.47444; 22.44944 |

 |
| Vieta | Šilalės rajonas |
| Seniūnija | Upynos seniūnija |
| Aukštis | 6 - 10 m |
| Naudotas | I tūkst. - II tūkst. pradžioje |

**Kalvalių piliakalnis** taip pat **Miegė** – piliakalnis Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, Kalvalių kaime.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnio aikštelė trikampė, pailga šiaurės - pietų kryptimi, 50 m ilgio ir 34 m pločio šiauriniame gale, 3 m žemesne rytų pusėje. Šiauriniame gale supiltas 2 m aukščio ir 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 8 m aukščio šlaitas leidžiasi į 18 m pločio ir 2 m gylio griovį. Pietiniame aikštelės krašte supiltas 0,8 m aukščio, 7 m pločio pylimas.

Pietinėje ir šiaurinėje papėdėse, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  |  | Prienų piliakalnis 3 km |  |  |
| Indijos piliakalnis 14 km Rubinavo piliakalnis 20 km |  | Gegužkalnis 2 km |
|  |  |  |

Nuorodos
--------

* Kalvalių piliakalnis
Pečioros jūra
**Pečioros jūra** (rus. *Печорское море*) – Arkties vandenyno jūra (pietrytinė Barenco jūros dalis) tarp Kolgujevo ir Vaigačo salų.

Jūros ribos
-----------

Pečioros jūrai priskiriama akvatorija į rytus nuo linijos Čiorno ragas (Naujoji Žemė, pietinis įėjimas į įlanką Kostin Šaras) – šiaurinis Kolgujevo galas – pietinis Kolgujevo galas – Sviatoj Nos ragas (rus. *Святой Нос*) žemyne. Karos Vartų ir Jugros Šaro (rus. *Югорский Шар*) sąsiauriai nėra Pečioros jūros dalis.
  
Visi Pečioros jūros krantai yra Rusijos teritorija (žemyno krantas ir Kolgujevo ir Vaigačo salos – Nencų autonominė apygarda, Naujoji Žemė – Archangelsko sritis).

Pečioros jūra turi keletą įlankų – Ramenka, Kolokolkovo, Chaipudyros, Pečioros (didžiausia). Stambiausia įtekanti upė – Pečiora.

Jūros charakteristikos
----------------------

Jūros ilgis (platumos kryptimi, nuo Kolgujevo iki Karos Vartų) – apie 300 km, plotis (ilgumos kryptimi, nuo rago Ruskij Zavorotas (rus. *Русский Заворот*)) iki Naujosios Žemės – apie 180 km. Jūros akvatorijos plotas – 81263 km², vandens tūris – 4380 km³.
  
Jūra sekli, gilėja einant į šiaurę nuo žemyno kranto. Vidutinis gylis – 6 m. Pagal pietinį Naujosios Žemės krantą eina giliavandenis lovys (gylis virš 150 m). Giliausia vieta – 210 m.

Poliarinė naktis tęsiasi nuo lapkričio pabaigos iki sausio vidurio, o poliarinė diena – nuo gegužės vidurio iki liepos galo.
Ledo danga sezoninė, susidaro rugsėjį ar spalį, išsilaiko iki liepos.
Vanduo paviršiuje šilčiausias rugpjūčio mėnesį – 10–12 °C, o gilumoje – rugsėjo-spalio mėnesiais. Vanduo šalčiausias gegužės mėnesį, tuomet paprastai vandens temperatūra neigiama visame gylyje.

Pečioros jūros vandens druskingumas keičiasi keičiantis metų laikams, jis nevienodas skirtingose akvatorijos vietose. Esant ledo dangai vandens druskingumas jūrinis (32–35 ‰). Vasarą ir rudenį jūros vanduo labai gėlėja dėl Pečioros upės ir kitų upių nuotėkio. Paviršiniame 10 metrų sluoksnyje susidaro sūroko (druskingumas iki 25 ‰), pagėlėjusio (druskingumas 25–30 ‰) ir jūrinio sūraus (druskingumas virš 30 ‰) vandens zonos. Zonos ryškiausios liepos mėnesį. Zonos ima mažėti rugpjūčio-spalio mėnesiais ir lapkritį, kai jūra ima užšalti, visiškai išnyksta.

Pečioros jūroje teka šiltosios Kolgujevo-Pečioros srovės, šaltosios Litkės srovės atšakos, taip pat – nuotėkinės (šiltos vasarą ir šaltos žiemą) Baltosios jūros ir Pečioros srovės.

Pečioros jūroje ties Varandėjaus sala vidutinis siziginio potvynio aukštis yra 1,1 m.

Versla Pečioros jūroje
----------------------

Jūroje žvejojamos menkės, medžiojami baltieji delfinai, ruoniai.

2009 m. Pečioros jūroje pramoninei naftos gavybai rengiami telkiniai Prirazlomnojė (*Приразломное*), Dolginskojė (*Долгинское*), Medinskojė-Morė (*Медынское-море*), Varandej-Morė (*Варандей-море*) ir kt. Ties Varandėjaus gyvenviete veikia jūrinis naftos terminalas, pumpuojantis žemyninių telkinių naftą.

Nuorodos
--------

* Огородов С.А. (2001) Морфология и динамика берегов Печерского моря In: Трудове на Института по океанология. Том 3. Варна, 2001.

### *Google Maps* vaizdai

* Pečioros jūra (reljefinis vaizdas)
| Očivarongasangl. *Otjiwarongo* |
| --- |
|        |
| 

OčivarongasOčivarongas

20°27′0″ p. pl. 16°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.45000°š. pl. 16.65000°r. ilg.﻿ / 20.45000; 16.65000﻿ (Očivarongas)Koordinatės: 20°27′0″ p. pl. 16°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.45000°š. pl. 16.65000°r. ilg.﻿ / 20.45000; 16.65000﻿ (Očivarongas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Namibijos vėliava Namibija |
| **Regionas** | Otdžozonddžupos regionas |
|  |
| **Meras** | Otto Iipinge |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 22 960  |

**Očivarongas** (hererų kalba: „*malonumų vieta*") – miestas Otdžozonddžupos regiono sostinė, šiaurės centrinėje Namibijos dalyje. Vienas iš sparčiausiai augančių Namibijos miestų, su tvarkinga ir taikia aplinka, kurioje puiki infrastruktūra įskaitant prekybos centrus, bankus, viešbučius ir panašias įstaigas.

Kalba
-----

Maždaug 90 % miesto gyventojų kalba ir supranta afrikanų kalba. Apie 75 % kalba anglų kalba ir 35 % vokiečių kalba. Daug žmonių kalba ovambų kalba. Hererai, damarai ir kiti vietiniai gyventojai kalba savo kalba.

Sportas
-------

### Futbolas

* Mighty Gunners FC – futbolo klubas iš Očivarongo. Pagrindinė futbolo komanda, kuri žaidžia Namibijos aukščiausioje futbolo lygoje.
* „Mokati" stadionas (angl. *Mokati Stadium*) – Mighty Gunners namų arena, kuri talpina vieną tūkst. žiūrovų.

### Kitos sporto šakos

Mieste įrengtos krepšinio, netbolo, teniso, regbio, kriketo bei kitų sporto šakų aikštės. 

Miesto parkuose vykdomi ivairūs sporto remginiai.

Išnašos
-------

Nuorodos
--------

* Informacinė miesto svetainė
**Pečioros žemuma** (rus. *Печорская низменность*) – žemuma Rusijos šiaurėje, Komijoje ir Nencų autonominėje apygardoje, tęsiasi tarp Uralo kalnų rytuose, Timano kalvagūbrio vakaruose ir Barenco jūros šiaurėje. Driekiasi Pečioros baseine.

Paviršius plokščias, pelkėtas. Pajūryje leidžiasi terasomis (iki 30 km ruože). Vietomis yra moreninių kalvų, kalvagūbrių, iškylančių iki 150–250 m. Sudaryta iš fliuvioglacialinio smėlio, limnoglacialinio molio, kalvagūbriai – iš smėlingų ir žvirgždingų nuogulų. Pečioros žemumoje gausu ežerų, pelkių.

Šiaurėje plyti tundra (Didžiosios Žemės, Mažosios Žemės, Timano), pietuose – spygliuočių miškai. Yra naftos, akmens anglių telkinių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pečioros žemuma*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVII (On-Peri). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
2. ↑  *Печорская\_низменность*,Большая советская энциклопедия, T. XIX (Отоми—Пластырь). – Москва: Советская энциклопедия, 1975
Kertinės miško buveinės (upelio šlaito) ženklas
**Kertinės miško buveinės** (**KMB**) – nepažeistas miško plotas, kuriame dabar yra didelė tikimybė aptikti nykstančių, pažeidžiamų, retų ar saugotinų specializuotųjų buveinių rūšių.

Potenciali kertinė miško buveinė (PKMB) – teritorija, kuri palyginti greitai (per kelis dešimtmečius) taps kertine miško buveine, jeigu ji bus tvarkoma siekiant palaikyti biologines vertybes.

Kertinė miško buveinė gali būti tiek pavienis labai stambus ąžuolas, tiek miško sklypas, užimantis daugelį hektarų. Buveinių specializuotosios rūšys (kerpių, samanų, grybų, indučių augalų, moliuskų) dažniausiai įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą. Šios rūšys dažniausiai negali ilgą laiką išlikti miškuose, kuriuose vykdoma intensyvi ūkinė veikla.

Kertinės miško buveinės nėra atskiros saugomos teritorijos – tai tokie miško plotai, kurie dėl savaiminių sąlygų nepalankūs ūkinei veiklai (pelkės, lomos, griovos, upių slėniai, paežerės, šlapynės) ir tapo retų rūšių prieglobsčiu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  VALSTYBINĖ MIŠKŲ TARNYBA Archyvuota kopija 2020-09-24 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Kas yra kertinės miško buveinės ir kaip jas rasti?, *delfi.lt*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Ošima (reikšmės).*
Ošimos žemė
**Ošima** (渡島国; *Ōshima no kuni*) – trumpai egzistavusi senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra pietinė Ošimos ir Hijamos subprefektūrų dalis.

Istorija
--------

* 1869 m. rugpjūčio 15 d. įsteigta Ošimos žemė su septyniomis jai priklausančiomis apskritimis.
* 1872 m. čia gyveno 75 380 žmonių.
* 1881 m. birželį Cugaru ir Fukušimos apskritys sujungtos į vieną naują apskritį – Macumajės apskritį.
* 1882 m. žemė, kartu su kitomis Hokaido žemėmis panaikinta. Jas netrukus pakeitė subprefektūros.

Ošimai priklausiusios apskritys
-------------------------------

* Kamedos apskritis (亀田郡, -gun))
* Kajabės apskritis (茅部郡)
* Kamijiso apskritis (上磯郡)
* Fukušimos (福島郡) ir Cugaru (津軽郡) apskritys, 1881 m. sujungtos į Macumajės apskritį.
* Hijamos apskritis (檜山郡)
* Nišio apskritis (爾志郡)

  

Senosios Japonijos žemės

Akis |
Ava |
Ava |
Avadžis |
Bingo |
Bičiu |
Bidzenas |
Bungo |
Budzenas |
Cušima |
Čikugo |
Čikudzenas |
Čišima |
Deva |
Ečigas |
Ečidzenas |
Ečiū |
Harima |
Hida |
Higas |
Hitačis |
Hidaka |
Hidzenas |
Hokis |
Hiūga |
Iburis |
Idzu |
Idzumas |
Idzumis |
Iga |
Ijas |
Ikis |
Inaba |
Isė |
Išikaris |
Ivamis |
Jamaširas |
Jamatas |
Jošinas |
Kaga |
Kajus |
Kavačis |
Kadzusa |
Kijis |
Kitamis |
Koudzukė |
Kuširas |
Mikava |
Mimasaka |
Minas |
Musašis |
Mucu |
Nagatas |
Nemuras |
Notas |
Okis |
Omis |
Ošima |
Osumis |
Ovaris |
Sadas |
Sagamis |
Sanukis |
Sacuma |
Secu |
Suou |
Suruga |
Šima |
Šimousa |
Šimocukė |
Šinanas |
Širibešis |
Tadžima |
Tamba |
Tangas |
Tešis |
Tokačis |
Tosa |
Toutoumis | 
Vakasa
Habbo|  |
| Alexa reitingas | 4,050 (Priklauso nuo domeno vardo.) |

***Habbo*** – tai online jaunimo bendravimo portalas su vaizdu. Pati svetainė sukurta ir valdoma Sulake Korporacijos, kurios pagrindinis ofisas Suomijoje.

Projektas veikti pradėjo 2000 m. ir susidėjo iš 32 online bendruomenių (arba „viešbučių" (en. „hotels")). 2008 m. birželį jau buvo užsiregistravę daugiau nei 118 milijonų vartotojų. Per mėnesį užsiregistruoja maždaug 8 milijonai unikalių lankytojų ir 75 000 anketos užregistruojamos per dieną. Anketų skaičius auga ir toliau, o 100 milijonų buvo sukurta vien Habbo UK 2008 m. birželį.

Viešbutis (The Hotel)
---------------------

Virtualus viešbutis yra pokalbių kambarys, kuriam reikalinga programa Adobe Shockwave. Prie šio viešbučio galima prisijungti užsiregistravus į pačią svetainę, o ten bendrauti su kitais žmonėmis, žaisti įvairius žaidimus, kurti savo kambarius, juos apstatyti daiktais, dekoruoti sienas, pirkti gyvūnėlius ir kitaip smagiai praleisti laiką, tačiau daugelis šios svetainės malonumų yra mokami ir juos reikia pirkti už šio žaidimo pinigus „kreditus", kuriuos galima gauti sumokėjus realius pinigus. Iš Lietuvos galima jų įsigyti per PayPal.

Nuorodos
--------

* Sulake Corporation
* Habbo FI
* Habbo UK
* Habbo USA
| **Michael Noyk** |
| --- |
| Gimė | 1884 m. rugpjūčio 12 d.Telšiai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1966 m. spalio 22 d. (82 metai)Londonas, Jungtinė Karalystė |
| Tėvas | Isaac Noyk |
| Motina | Esther Chana Raivid |
| Sutuoktinis (-ė) | Mabel Stein |
|  |
| Veikla | Politikas, teisininkas. |

**Michael Noyk** (1884 m. rugpjūčio 12 d. Telšiuose, Rusijos imperija – 1966 m. spalio 22 d. Londone, Jungtinė Karalystė) – Lietuvos žydų kilmės Airijos politikas, advokatas.

Biografija
----------

Gimė 1884 m. rugpjūčio 12 d. Telšiuose, Isaac Noyk ir Esther Chana Raivid šeimoje. Tėvai iš Lietuvos emigravo kai M. Noyk buvo vienerių metų. 1907 m. įstojo į Dublino Triniti koledžą. Baigęs mokslus pradėjo dirbti advokatu ir susipažino su būsimuoju Airijos prezidentu Arthur Griffith per kurį įsitraukė į Airijos nepriklausomybės siekėjų judėjimą. Dažnai dirbdavo savo bendraminčių advokatu įvairiuose teismuose. Prasidėjus Airijos nepriklausomybės karui dirbo finansų departamento direktoriaus patarėju. Su žmona Mabel Stein susilaukė 4 vaikų, su kuriais daug metų gyveno *Wellington Road* gatvėje Dubline. Mirė 1966 m. spalio 22 d. Londone, palaidotas su karinėmis iškilmėmis, kuriose dalyvavo Airijos Respublikos armijos Dublino brigada.

Nuorodos
--------

* Keogh, Dermot (1998). Jews in twentieth-century Ireland: refugees, anti-semitism and the Holocaust. Cork: Cork University Press. p. 72. ISBN 1-85918-150-3. (ang.).
| Ošvenčia |
| --- |
|  Ošvenčia Pošventyje |
| **Ilgis** | 12,2 km |
| **Baseino plotas** | 32,4 km² |
| **Ištakos** | Strielčių kaimo apylinkės |
| **Žiotys** | Nemunas |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Ošvenčia |

**Ošvenčia** – nedidelė upė, tekanti Prienų rajone. Priklauso Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) upės baseinui, Nemuno kairysis intakas, esantis už 278,0 km nuo jo žiočių. Ošvenčios baseino plotas – 32,4 kv.km, ilgis – 12,2 km, hidrologinis nr. – 10011170.

Ošvenčia prasideda Strielčių kaimo (Ašmintos sen.) apylinkėse, prie kelio  **130**  Kaunas–Prienai–Alytus . Aukštupyje iki Ašmintos tvenkinio upelio vaga sureguliuota, teka rytų kryptimi atviroje vietovėje, kur vystoma žemdirbystė. Lygiagrečiai kairiajame krante praeina rajoninis kelias  **3313**  Liepalotas–Ašminta–Pakuonis . Vidurupyje ir žemiau upelio tėkmė nukreipta į pietryčius, natūrali iki pat žiočių: vaga raizgyta, krantai apaugę krūmais ir medžiais. Netoliese stūkso Pagaršvio piliakalnis. Įteka į Nemuną jo kairiajame krante tarp Pociūnų ir Kalvių. Vienas didesnių intakų yra kairėje – Garšvė (10011172).

Prie upelio įsikūrusios gyvenvietės: Strielčiai, Ašminta, Davaitbalis, Pošventis, Kalviai.

Upėvardis neaiškios kilmės ir darybos. Siūlomas variantas *\*Až(u)-švent-* arba *\*Už(u)-švent-* („už šventos vietos").

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR upių klasifikatorius
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.

Nuorodos
--------

* Apie Ošvenčią *Gamtos kataloge*
Proporcjos: 2:3
Graikijos karinio jūrų lavyno vėliava.
**Graikijos vėliava** (graik. *Σημαία της Ελλάδος*, pop. *Γαλανόλευκη* arba *Κυανόλευκη* – „mėlyna - balta") – stačiakampis suskirstytas į 9-nias vienodo aukščio horizontalias mėlynos ir baltos spalvos juostas. Mėlyname vėliavos kantone – baltas kryžius.

Istorija
--------

1821 m. vykstant revoliucijai, buvo išrinktos Graikijos vėliavos spalvos – mėlyna ir balta, kaip priešprieša Osmanų imperijos Graikijoje naudojamai raudonos - mėlynos - raudonos spalvų vėliavai.
1822 m. įteisinta vėliava buvo mėlyname fone baltas kryžius.

Dabartinė vėliava, kaip jūrų vėliava, pirmą kartą įteisinta 1822 m. Iki 1978 m. buvo naudojama ir reprezentuoti šalį užsienyje. Nuo 1978 m. galutinai įtvirtintas nacionalinės vėliavos statusas.

Simbolika
---------

Simbolika nėra žinoma. Yra kelios nuomonės apie spalvas ir juostas. Pagal vieną iš jų, penkios mėlynos juostos reiškia 5 vandenynus, baltos - debesis arba bangas. Pagal kitą, 9 juostos reiškia 9 mūzas. Tik kryžius turi pakankamai aiškią reikšmę kaip krikščioniškosios religijos simbolis.

Konstrukcija
------------

Spalvos
-------

        Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

        Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 294; RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 63, 135.

Nuorodos
--------

* Graikojos Prezidento institucija. Apie vėliavą. Archyvuota kopija 2008-10-15 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Graikijos vėliavos Osmanų Imperijoje. Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto. (graikų k.)
* vexilla-mundi.com Archyvuota kopija 2006-10-17 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* flags.net **(**angl.**)**

  



**Europos valstybių vėliavos**

|  |
| --- |
| Airija · Albanija · Andora · Armėnija · Austrija · Azerbaidžanas · Baltarusija · Belgija · Bosnija ir Hercegovina · Bulgarija · Čekija · Danija · Didžioji Britanija (JK) · Estija · Graikija · Gruzija · Islandija · Ispanija · Italija · Juodkalnija · Kazachstanas · Kipras · Kroatija · Latvija · Lenkija · Lichtenšteinas · Lietuva · Liuksemburgas · Makedonija · Malta · Moldavija · Monakas · Norvegija · Nyderlandai · Portugalija · Prancūzija · Rumunija · Rusija · San Marinas · Serbija · Slovakija · Slovėnija · Suomija · Švedija · Šveicarija · Turkija · Ukraina · Vatikanas · Vengrija · Vokietija |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Herbai |

 


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Graikijos vėliava** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Medaliai |
| --- |
|
| Vyrų buriavimas |
| **Atstovaujant:  Jungtinė Karalystė**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2020 Tokijas | Nacra 17 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2020 Gylongas | Nacra 17 |
| Europos čempionatas |
| **Sidabras** | 2019 Veimutas | Nacra 17 |

**John Gimson** (g. 1983 m. kovo 11 d. Lesteryje) – Jungtinės Karalystės buriuotojas sportiniais katamaranais, olimpinis prizininkas. Sportininkas varžosi dviviečių Nacra 17 katamaranų klasėje.

Biografija
----------

2019 m. poroje su Anna Burnet pelnė Europos čempionato sidabro medalį Nacra 17 katamaranų klasėje. 2020 m. birtų duetas pirmą kartą tapo pasaulio čempionais.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Gimson ir Burnet startavo mišrių porų Nacra 17 katamaranų varžybose. Sportininkai laimėjo tris iš dvylikos plaukimų, o finaliniame etape buvo penkti. Susumavus visus baudos taškus paaiškėjo jog Jungtinės Karalystės komanda pelnė sidabro medalius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Olympedia Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. rugpjūčio 28 d.
| **Michael Nassatisin** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1876 m. spalio 10 d.Šiauliai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1931 m. rugpjūčio 9 d. (54 metai)Bad Kisingenas, Veimaro respublika |
|  |
| Veikla | Verslininkas, filantropas |

**Michaelis Nasatisinas** (1876 m. spalio 10 d. Šiauliuose, Rusijos imperija – 1931 m. rugpjūčio 9 d. Bad Kisingene, Veimaro respublika) – Lietuvos žydų kilmės verslininkas, filantropas.

Biografija
----------

Gimė 1876 m. spalio 10 d. Šiauliuose. Jaunystėje dirbo džiuto ir drobių prekeiviu Viatkoje. Augant prekybos apimtims, pradėjo eksportuoti produkciją į Vokietijos imperiją, Prancūziją, JK ir JAV. Bendravo su Aleksandru Kerenskiu ir rėmė revoliucionierius. Po bolševikinės revoliucijos pasitraukė į Londoną, kur įkūrė įmonę *Nassatisin Limited* ir toliau prekiavo su senais partneriais. Aktyviai dalyvavo pasaulinėje sionistų organizacijoje, investavo į Palestinoje veikusius žydų verslus. Susirgęs išvyko gydytis į Vokietijos Bad Kisingeno kurortą, kur ir mirė 1931 m. rugpjūčio 9 dieną.

Nuorodos
--------

* Nekrologas (ang.) Archyvuota kopija 2014-11-26 iš Wayback Machine projekto.

Literatūra
----------

* Florian Sokolow, Joseph Leftwich: Nahum Sokolow. Life and Legend, 1975, psl. 221
| **John Gotti** |
| --- |
|  |
| John Gotti |
| Gimė | 1940 m. spalio 27 d. |
| Mirė | 2002 m. birželio 10 d. (61 metai) |
|  |
| Veikla | Niujorko Gambino mafijos šeimos donas |
|  |
|  **Vikiteka** | John Gotti |

**John Joseph Gotti Jaunesnysis** (dar žinomas pravarde **Tefloninis Donas**, 1940 m. spalio 27 d. – 2002 m. birželio 10 d.) – nuo 1986 iki 1992 buvo Niujorko Gambino mafijos šeimos donas.

Jis išgarsėjo dėl kelių iš eilės laimėtų bylų prieš FTB ir policiją (iš čia ir pravardė), ir spalvingos asmenybės. 1990 m. buvo nuteistas kalėti iki gyvos galvos už reketą, nelegalių azartinių žaidimų organizavimą ir Polo Castelano (ankstesnio Gambino šeimos dono) nužudymą. 2002 m. kalėjime John Gotti mirė nuo gerklės vėžio.

1996 m. sukurtas biografinis filmas pavadinimu Gotti, pagrindinį vaidmenį atliko italų kilmės aktorius Armand Assante.

Nuorodos
--------

* Biografija, nuotraukos ir garso įrašai Archyvuota kopija 2006-06-14 iš Wayback Machine projekto.
* Archyvas apie John Gotti
**Graikiška ugnis** – degančio skysčio ginklas, galintis degti ir sąlytyje su vandeniu, naudotas Bizantijos graikų, arabų, kinų ir mongolų. Bizantiečiai naudodavo jį jūrų mūšiuose, ir manoma, kad jis buvo daugelio Bizantijos imperijos pergalių viena iš priežasčių. Skysčio sudėtis ir panaudojimo procesas buvo slepiami ir iki šiol nėra pilnai išaiškinti. Remiantis Teofanu, graikiška ugnis buvo išrasta 670 m. Konstantinopolyje architekto Kaliniko, nors yra ir kitokių tvirtinimų.

Pradžioje graikiška ugnis būdavo naudojama lengva katapulta iššaunant į audinį įvyniotą sviedinį, kurio viduje galbūt būdavo indas. Toks 6-9 kg svorio sviedinys galėdavo nuskrieti 350–450 metrų. Vėliau, patobulinus mechanines technologijas, pumpuojantis mechanizmas galėdavo nedideliu atstumu iššvirkšti degančio skysčio srovę. Šį įtaisą naudodavo prieš medinius priešo laivus, taip pat naudodavo ir sausumos mūšiuose (pvz. apgultyse).

Graikiškos ugnies panaudojimas Kinijoje pirmąkart minimas 917 m.

Nuorodos
--------

* Graikiškos ugnies istorija, anglų k.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nuotrauka iš palydovo (Landsat)
**Manilos įlanka** – įlanka Lusono salos pietvakariuose, Filipinuose. Įlanka yra natūralus uostas, Bataano pusiasalio skiriamas nuo Pietų Kinijos jūros. Žiotyse plotis – 19 km, toliau išsiplečia iki 48 km.

Įlankos žiotyse yra keletas salų. Didžiausia ir svarbiausia – Koregidoras, kuri kartu su *Caballo* salele dalija žiotis į pietinį (10,5 km) ir šiaurinį (3,2 km) kanalus. Dėl strateginės padėties XIX a. pradžioje šiose salose, taip pat *El Fraile* saloje pietiniame kanale ir prie žiočių esančioje *Carabao* saloje JAV kariuomenė įrengė fortus (*Harbor Defenses of Manila and Subic Bays*).

Plotas – 1994 km², kranto linijos ilgis – 190 km, vidutinis gylis – 17 m. Baseino plotas ~17 000 km². Tūris ~28,9 km³. Didžiausias intakas, Pampanga, atneša iki pusės gėlo vandens. Įlankos rytinėje pakrantėje išaugo Manilos metropolis.

Koordinatės: 14°31′ š. pl. 120°46′ r. ilg.﻿ / ﻿14.517°š. pl. 120.767°r. ilg.﻿ / 14.517; 120.767
Koordinatės: 55°31′54″š. pl. 21°07′02″r. ilg.﻿ / ﻿55.5317587°š. pl. 21.1171052°r. ilg.﻿ / 55.5317587; 21.1171052

|  Juodkrantės evangelikų liuteronų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Tikėjimo srovė** | liuteronai |
| **Savivaldybė** | Neringos savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Juodkrantė |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1885 m. |

**Juodkrantės evangelikų liuteronų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti 20 km į pietus nuo Klaipėdos, Juodkrantės pietinėje dalyje, prie Kuršių marių. Ja taip pat naudojasi Romos katalikų Pranciškaus Asyžiečio parapija.

Istorija
--------

Juodkrantės dailidė Klimkus Grigalaitis (1750–1825) 1770–1780 m. pastatė pirmąją medinę bažnyčią. 1878 m. per Jonines gaisras šią bažnyčią sunaikino.1885 m. rugpjūtį buvo pašventinta nauja mūrinė evangelikų liuteronų bažnyčia, kurią suprojektavo žymus vokiečių architektas Frydrichas Augustas Štiuleris. Kadangi XVIII a. Karvaičių parapijoje, kuriai priklausė Juodkrantė, 4/5 gyventojų buvo kuršininkai ir lietuviai, tai Juodkrantės žvejai pamaldas klausė tik lietuviškai. 1920 m. jau tik 50 iš 367 juodkrantiškių lankė lietuviškas pamaldas. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia uždaryta. 1976 m. atlikus kapitalinį apleistos Juodkrantės bažnyčios remontą, bažnyčioje buvo įrengta Miniatiūrų muziejaus ekspozicija (arch. Vladas Vizgirda). 1988 m. bažnyčia grąžinta evangelikams, o nuo 1989 m. nuomojama katalikų.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinio stiliaus, stačiakampio plano, vienanavė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arūnas Balna: apie Juodkrantę-Švarcortą, Prūsijos elito kurortą

Nuorodos
--------

2007 m. Juodkrantėje atkurtas miniatiūrų muziejus Archyvuota kopija 2018-08-31 iš Wayback Machine projekto.

Juodkrantės Liudviko Rėzos kultūros centras

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Juodkrantės evangelikų liuteronų bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Manipuliacija** – bet koks veiksmas, kuriuo vienas asmuo siekia priversti kitą asmenį savo noru padaryti tai, ko nori pirmasis, ir ko manipuliuojamasis, žinodamas visas aplinkybes, pats savo noru nedarytų. Kad manipuliacija būtų įmanoma, turi egzistuoti ryšys, kurio negalima lengvai atsisakyti, ir kažkas, kas branginama ir ko bijoma netekti arba dėl ko kovojama. Tad manipuliacijos dažniausiai vyksta tarp asmenų, kurie tarpusavyje susiję ir vieni kitiems esti kuo nors svarbūs (pvz. tarp tėvų ir vaikų, brolių ir seserų, tarp sutuoktinių, kolegų, viršininkų ir samdomų darbuotojų, draugų ar kaimynų).

Manipuliacijos priemonės vadinamos gudrybėmis. Tai gali būti priešininko suerzinimas, asmeniui jautrios vietos užgavimas, pseudomokslinės kalbos, sudėtingų terminų vartojimas, nuoroda į aukštesnio rango valdininkus ar įžymybes, priešininko teiginių sumenkinimas, užuominos, visos teisybės nesakymas, faktų, informacijos iškraipymas, melavimas, sukčiavimas ir kita. Paprastai manipuliacija norima ką nors paveikti, valdyti, gauti naudos sau ar kitam asmeniui, grupei, organizacijai, institucijai. Tačiau manipuliuojant nebūtinai norima kažkam pakenkti ar kažkuo pasinaudoti. Kartais galima manipuliuoti siekiant gero, pavyzdžiui, atpratinti vaiką nuo jam pakenkti galinčių norų pildymo ar visuomėje taikant žalingų įpročių prevenciją.

Neretai vartotojams sukčių siunčiamos apgaulingos SMS žinutės, prisidengiant įmonės vardu – taip siekiama išvilioti pinigus, prisijungimo kodus ar kitą svarbią informaciją. Oficialiai manipuliacija vykdoma reklamos ir rinkodaros kontekste. Pavyzdžiui, tabako kompanijos ilgą laiką galėjo laisvai manipuliuoti tabako sudėtimi, kad padidintų pajamas ir žmonių priklausomybę, visiškai nekreipiant dėmesio į mirusių skaičių. Teisėtvarkoje manipuliacijos vykdomos lobistų dėka, leidžiami įmonėms palankūs įstatymai (pvz. legalizuojami azartiniai lošimai bei jų reklama). Galimos ir politinės manipuliacijos viešąja nuomone siekiant politinės valdžios.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Manipuliacija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.
2. ↑  „Marie Andersen: Manipuliacija. Pasilikti ar nutraukti santykį?". *Bernardinai.lt*. 2016-11-24. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.
3. ↑  „SMS „fišingas" apgauna net gudriausius: kaip netapti sukčių auka?". *LRT*. 2022-06-08. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.
4. ↑  „Ar žinote, iš ko pagaminta cigaretė?". *DELFI*. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.
5. ↑  „There are 4000 chemicals in every cigarette". *Canadian Lung Association*. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.
6. ↑  „What's In a Cigarette?". *American Lung Association*. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.
7. ↑  „Robert Noggle: How to tell the difference between persuasion and manipulation". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-08-07.