recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Saavedra**| **Plotas** | 5,9 km² |
| **Gyventojų sk.** | 51 723 |
| **Gyventojų tankumas** | 8766 žm./km² |
| ***Komuna*** | C12 |
|  |
|  |  |
| **Svarbiausi objektai** |  |
| 

---

 |

**Saavedra** (isp. *Saavedra*) – kvartalas šiauriniame Argentinos sostinės Buenos Airių pakraštyje. 

Kvartalas apribotas *Cabildo, General Paz, Crisólogo Larralde, Galván* gatvių. Ribojasi su Visente Lopeso priemiesčiu. Įkurtas 1873 m. pavadintas Cornelio Saavedra, Pirmosios Chuntos vado garbei. Saavedra apibūdinamas kaip ramus rajonas. Vyrauja individualūs gyvenamieji namai, nemažai parkų. 

San Isidro gatvė

Flag of Buenos AiresFlag of Buenos AiresBuenos Airių kvartalai

Agronomija | Almagras | Balvanera | Barakas | Belgranas | Boedas | Kabaljitas | Čakarita | Koglanas | Kolechjalesas | Konstitusjonas | Floresas | Floresta | La Boka | La Paternalis | Linjersas | Mataderosas | Monte Kastras | Montseratas | Nueva Pompėja | Nunjesas | Palermas | Parke Aveljaneda | Parke Čakabukas | Parke Časas | Parke Patrisjos | Puerto Maderas | Rekoleta | Retiras | Savedra | San Kristobalis | San Nikolasas | San Telmas | Veles Sarsfildas | Versaljesas | Vilja Krespas | Vilja del Parkė | Vilja Devotas | Vilja Luganas | Vilja Luras | Vilja Mitrė | Vilja Ortusaras | Vilja Puejredonas | Vilja Realis | Vilja Riačuelas | Vilja Santa Rita | Vilja Soldatis | Vilja Urkisa
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hybomys** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai  *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai  *( Muridae)* |
| Pošeimis: | Pelės  *( Murinae)* |
| Gentis: | Vienadryžės pelės  *( Hybomys)* |

 |

**Vienadryžės pelės** (*Hybomys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis. Kailis minkštas, jo nugarinė pusė nuo šviesiai geltonos iki tamsiai rudos ar net juodos spalvos. Išilgai nugaros per jos vidurį nusidriekia juoda juosta. Kai kurie individai dar papildomai turi dvi šonines tamsias juostas. Pilvas tamsiai geltonas arba pilkai baltas. Kūnas 10-13 cm ilgio, uodega 9,5-11,5 cm ilgio. Uodega apaugusi retais plaukais. Pėda siaura, su susiredukavusiu penktuoju pirštu.

Paplitusios Rytų, Centrinėje ir Vakarų Afrikoje. Apsigyvena miškuose, arti vandens, nes gerai plaukia. Aktyvios dieną. Maitinasi įvairiais vaisiais. Patelės nėštumas trunka apie 30 dienų. Vadoje būna 1-3 jaunikliai. Lytiškai patelės subręsta po 75-125 dienų.

Gentyje yra 6 rūšys:

**Pogentė. Hybomys**

* *Hybomys basilii*
* *Hybomys badius*
* *Hybomys lunaris*
* Peterso viendryžė pelė (*Hybomys univittatus*)

**Pogentė. Typomys**

* *Hybomys planifrons*
* Teminko viendryžė pelė (*Hybomys trivirgatus*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Stebėjimo tyrimai** (angl. *observational studies*) – tai epidemiologiniai tyrimai, kuriais nustatomas ligų dažnumas, analizuojami ryšiai tarp sveikatos būklės ir tam tikrų veiksnių, bet netaikomos poveikio priemonės (kaip kad eksperimentiniuose). Šie tyrimai skirstomi į dvi grupes:

* analitiniai,
* aprašomieji.

**Analitiniai tyrimai** (angl. *analytical studies*) – tai epidemiologiniai stebėjimo tyrimai, kurių tikslas – nustatyti ryšį tarp ligų ir tam tikrų veiksnių. Šiems tyrimams priskiriami:

* ekologinis arba *koreliacinis*, kai analizuojami ryšiai tarp ligos ir galimo rizikos veiksnio, lyginant didelių tiriamųjų grupių ar populiacijų rodiklius;
* vienmomentis, kurį atliekant nustatomas ligų ir rizikos veiksnių paplitimas tarp populiacijos narių tam tikru laiko momentu;
* atvejo ir kontrolės, kuriuo nustatomos galimos ligų priežastys, lyginant tam tikra liga sergančius (atvejai) ir nesergančius žmones (kontrolė);
* kohortinis, kurį atliekant stebima sveikų žmonių grupė, sudaryta iš rizikos veiksnio veikiamų bei neveikiamų individų.

**Aprašomieji tyrimai** (angl. *descriptive studies*) – tai epidemiologiniai stebėjimo tyrimai, kurių tikslas yra nustatyti ligų ir arba kitų veiksnių dažnumą populiacijoje. Priešingai nei analitiniuose tyrimuose, atliekant aprašomuosius tyrimus siekiama ne įvertinti ryšį tarp ligos ir rizikos veiksnio, bet tiesiog įvertinti situaciją dominančių požymių atžvilgiu. Aprašomieji tyrimai tinka nustatant hipotezes analitiniams tyrimams.
**Mokslinių tyrimų institutas** – mokslinių tyrimų organizacija.
Institutas vykdo mokslinius tyrimus, teikia mokslo tiriamųjų bei taikomųjų darbų paslaugas, rengia atitinkamas mokymo programas bei vykdo mokymus.

Uždaviniai
----------

Instituto veiklos uždaviniai:

* vykdyti mokslinius tyrimus (teorinius metodologinius ir taikomuosius),
* vykdyti mokslo populiarinimo veiklą, skleisti mokslo žinias visuomenėje, nagrinėti ir apibendrinti pasaulio mokslo laimėjimus, rūpintis jų skleidimu ir naudojimu šalyje, regione,
* leisti mokslinius žurnalus, monografijas ir kitus leidinius, organizuoti konferencijas, kongresus, simpoziumus.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje mokslo institutas – įstaigos statusą turinti biudžetinė įstaiga, teikianti visuomenei naudingas mokslo paslaugas socialinės apsaugos ir darbo srities klausimais. Mokslo institutas yra juridinis asmuo; jis gali, pvz. pirkti ar kitokiais būdais įsigyti savo veiklai reikalingą turtą, jį valdyti, naudoti ir disponuoti įstatymų nustatyta tvarka.

Lietuvoje mokslo institutų steigėjai – LR ministerijos, LR Vyriausybė ar kt. Mokslo institutas yra viešasis juridinis asmuo, turintis antspaudą su Lietuvos valstybės herbu ir instituto pavadinimu, savarankišką balansą ir sąskaitų bankuose.

Nuorodos
--------

* Lietuvos mokslo institutai
| Cna |
| --- |
| Cna Tambove Cna Tambove |
| **Ilgis** | 451 km |
| **Baseino plotas** | 21 500 km² |
| **Vidutinis debitas** | 46 m³/s |
| **Ištakos** | Tambovo sritis |
| **Žiotys** | Mokša |
| **Šalys** | Rusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Cna |

**Cna** (rus. *Цна*) – upė Rusijoje, Tambovo ir Riazanės srityse; Mokšos kairysis intakas (Okos baseinas). Prasideda Tambovo srities Sampuro rajone, prie Aleksandrovskije Verchų kaimo. Teka į šiaurę Okos-Dono lyguma. Už Tambovo tampa vingiuota, teka plačiu slėniu. Įteka į Mokšą Riazanės srities Sasovo rajone.

Didžiausi intakai:

* kairieji – Karianas, Čelnovaja, Serpas;
* dešinieji – Lesnyj Tambovas, Kerša, Chmelina, Vyša.

Upės vagos plotis žemiau Tambovo 40-80 m, žemupyje 100–200 m. Cna vagoje įrengtos 4 užtvankos su šliuzais. Vietinė laivyba vyksta 350 km nuo žiočių ruože. Miestai prie Cnos: Kotovskas, Tambovas, Moršanskas, Sasovas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 476
U-47
**U-47** (**Unterseeboot 47**) – Antrojo pasaulinio karo laikų VIIB tipo vokiečių povandeninis laivas.

Pradėtas statyti 1937 m. vasario 25 d. Pradėtas eksploatuoti 1938 m. gruodžio 17 d. Laivo vadas – Giunteris Prynas (vok. *Günther Prien*). Per visą tarnybos laiką U-47 ekipažas nuskandino 30 prekybinių ir vieną karinį laivą. Dar 8 laivai buvo pažeisti atakų metu.

U-47 pateko į istoriją po to, kai 1939 m. spalio 14 d. sugebėjo patekti į Didžiosios Britanijos karinių jūrų pajėgų bazę Skapa Flou (angl. *Scapa Flow*) šiaurės Škotijoje ir dviem torpedų atakomis nuskandino linijinį laivą HMS Royal Oak.

U-47 žūties aplinkybės iki šiol neišaiškintos. 1941 m. kovo 7 d. radijo ryšys su U-47 buvo prarastas, todėl tai laikoma labiausiai tikėtina povandeninio laivo žūties data. Visas laivo ekipažas (45 žmonės) laikomas dingusiu be žinios.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Helgason, Guðmundur. „The Type VIIB boat U-47". *German U-boats of WWII - uboat.net*. Nuoroda tikrinta 28 February 2010.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Edirnėturk. *Edirne* |
| --- |
| *Edirnė. Selimijos mečetė* |
|  |
| 

EdirnėEdirnė

41°40′0″ š. pl. 26°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.66667°š. pl. 26.56667°r. ilg.﻿ / 41.66667; 26.56667﻿ (Edirnė)Koordinatės: 41°40′0″ š. pl. 26°34′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.66667°š. pl. 26.56667°r. ilg.﻿ / 41.66667; 26.56667﻿ (Edirnė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Turkijos vėliava Turkija |
| **Provincija** | Edirnės provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 141 570  |
|  |
|  **Vikiteka** | Edirnė |

**Edirnė** (turk. *Edirne*) – miestas pačiuose Turkijos vakaruose, Trakijoje, Graikijos ir Bulgarijos pasienyje, prie Tundžos upės. Provincijos centras. 128,4 tūkst. gyventojų (2002 m.). Transporto mazgas (eina kelias ir geležinkelis Stambulas-Sofija). Žemdirbystės rajono prekybinis centras (grūdai, aliejiniai augalai). Maisto, medvilnės pramonė. XV–XVII a. architektūros paminklai (Selimijos mečetė, miesto bokštas, osmanų ligoninė ir kt.).

Istorija
--------

Edirnė garsi tuo, kad čia nuo senovės graikų laikų iki naujausių amžių įvyko bent 15 mūšių.

Pagal graikų mitus miestą įkūrė Orestas ir pavadino Orestijumi. Romos laikais miestą Uskudamos pavadinimu atkūrė imperatorius Adrianas. Vėliau pervadintas į **Adrianopolį** (lot. *Hadrianopolis*) tapo Trakijos provincijos sostine. Dėl savo strateginės padėties miestas buvo nuolat puolamas įvairių armijų. 1365–1453 m. Edirnė buvo Osmanų imperijos sostine.

2011 m. miesto puošmena, Selimijos mečetė, įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
**Tarantela** (it. *Tarantella*) – italų liaudies šokis, atliekamas akomponuojant gitara, tamburinu ir kastanjetėms (Sicilijoje). 6/8 arba 3/8 metras.

Apie tarantelos atsiradimo istoriją byloja daug legendų. Nuo XV a. du šimtmečius tarantela buvo laikoma vieninteliu „tarantizmo"- beprotybės, sukeltos įkandus vorui tarantului – gydymo būdu. Beje, ir voro, ir šokio pavadinimas kilęs iš pietų Italijos miesto Taranto pavadinimo. XVI a. po Italiją klajojo specialūs orkestrai, kuriems akomponuojant šokdavo sergantieji. Tarantelos muzika paprastai improvizacinio pobūdžio. Jai būdingi ilgi melodijos perdirbimai su išplėstais kadenciniais papildymais. Tarantelos pagrindu paimamas koks nors motyvas arba ritminė figūra. Ankstyvuose pavyzdžiuose tai būdavo dviejų dalių metre. Daugkartinis to motyvo pakartojimas klausytojus ir šokančiuosius veikdavo užburiančiai, "hipnotizuojančiai". Choreografija pasižymėjo ekstaziškumu – užsimiršimo apimtas šokis galėjo tęstis kelias valandas. Šokiui akomponuodavo fleita, kastanjetės, kokie nors mušamieji, kartais balsas.

Nuorodos
--------

* Neapolietiška tarantela
| **Šarūnas Leonavičius** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. vasario 20 d. (63 metai)Kaune |
| Tėvas | Bronius Leonavičius |
|  |
| Veikla | Lietuvos grafikas. |

**Šarūnas Leonavičius** (g. 1960 m. vasario 20 d. Kaune) – Lietuvos grafikas.

Biografija
----------

Tėvas dailininkas Bronius Leonavičius. 1985 m. baigė Lietuvos dailės institutą.

Kūryba
------

Daugiausia naudoja oforto, vario raižinio technikas. Kūriniuose savitai interpretuoja biblines temas, kuria variacijas viduramžių dailės motyvais, būdinga meistriškas, detalus piešinys, netikėti gretinimai, siužetiniai vingiai, kuriantys mistinę atmosferą, stebuklinę nuotaiką.

Sukūrė estampų („Vilko lyžtelėjimas", 1989 m. „Enkantados", „Be pavadinimo", abu 1990 m. „Leopardena", 1996 m. „Kristoforas", 1998 m. „Gulinti", 2000 m.), pašto ženklų serijų („Senieji Baltijos laivai – Kurėnas", 1997 m.), plakatų (spektakliams „Karžygys karaliūnas", pagal lietuvių liaudies pasakas, 1991 m.). Iliustravo knygų (Justinas Marcinkevičius. „Pažinimo medis", „Donelaitis", abi 1983 m. Liudvika Didžiulienė-Žmona. „Našlaičių eglutė", 1985 m. Viktoras Miliūnas. „Linksmos pasakaitės", 1989 m. Aidas Marčėnas. „Žmogaus žvaigždė" 2004 m.), apipavidalino knygų serijų („Ad se ipsum", 1996–1998 m.). 1990 m. sukūrė lėlių, dekoracijų „Šėpos" teatrui. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

Nuo 1987 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Japonija, Australija, Rusija, Švedija, Prancūzija, Lenkija).

**Individualios parodos:**

* Vilnius – 1991, 1994, 1996, 2003 m.
* Australija – 1997 m.
* Austrija – 1998 m.
* Japonija – 1998 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Regina Urbonienė. *Šarūnas Leonavičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 13 psl.
| **Šarūnas Liekis** |
| --- |
| Gimė | 1969 m. gegužės 15 d. (53 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | istorikas, politologas |
| Organizacijos | Vytauto Didžiojo universitetas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Išsilavinimas | socialinių mokslų daktaras |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Šarūnas Liekis** (g. 1969 m. gegužės 15 d. Vilnius) – Lietuvos istorikas, politologas, socialinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1993 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1991–1992 m. studijavo Oksfordo, 1993–1997 m. – Brandeiso (Masačiusetso valstija) universitetuose ir dėstė, 1997 m. socialinių mokslų daktaras.

1994–1995 m. dirbo A. Sacharovo fonde, 1995–1996 m. – Jeruzalės hebrajų universitete. 1992–1993 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos atašė. 1997–2001 m. Atviros Lietuvos fondo programų direktorius. 1998–2000 m. Vilniaus universiteto Kultūrinių bendrijų centro direktoriaus pavaduotojas. 1999–2000 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. 2001–2002 m. JAV holokausto memorialinio muziejaus mokslo darbuotojas. 2001–2011 m. Mykolo Romerio universiteto dėstytojas, nuo 2006 m. profesorius. Nuo 2010 m. dėsto Vytauto Didžiojo universitete, Politikos mokslų ir diplomatijos fakulteto dekanas.

1998–2000 m. PHARE Pilietinės visuomenės plėtros programos valdybos ekspertas, 2000–2005 m. Nevyriausybinių organizacijų informacijos ir paramos centro valdybos pirmininkas, nuo 2002 m. Europos Tarybos kovos prieš rasizmą ir netoleranciją šalies komisijos pamaininis ekspertas, nuo 2003 m. Tautinių mažumų ir išeivijos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės ekspertas, nuo 2004 m. Europos Sąjungos mažumų komisijos šalies pamaininis ekspertas.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: etniniai santykiai ir konfliktai, tarptautiniai santykiai, politikos mokslai, istorija.

Bibliografija
-------------

* Valstybė valstybėje? Žydų autonomija Lietuvoje 1918–1925 m. (A *State within a State? Jewish Autonomy in Lithuania 1918–1925*), 2003 m.
* Europos Sąjunga ir jos nauji kaimynai: skirtingos šalys, bendri interesai (T*he European Union and Its New Neighborhood: Different Countries, Common Interests*), 2 t. 2005 m.
* Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos tradicija ir paveldo „dalybos", bendraautoriai Alfredas Bumblauskas ir Grigorijus Potašenko, 2008 m.).
* 1939: The Year that Changed Everything in Lithuania’s History. (Rodopi, Amsterdam – New York, 2010) ISBN 978-90-420-2762-6

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šarūnas Liekis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 782 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Mišrusis tarinys** – tarinys, turintis ir suvestinio, ir sudurtinio tarinio ypatybių.

Pavyzdžiai
----------

```
Ruduo šiemet gali būti šiltas.
Tu turi būti atidesnis.
Sigitas nori būti pirmas.
Rimvydas ketina būti vairuotojas.
Visą gyvenimą norėjau būti kitoks.
```

Kaip matyti iš pavyzdžių, tarinio pirmieji du dėmenys (*gali būti*, *turi būti*, *nori būti*, *ketina būti*) primena suvestinį tarinį, o antrasis su trečiuoju – sudurtinį (*būti šiltas*, *būti atidesnis*, *būti pirmas*, *būti vairuotojas*). Dėl to tokie tariniai ir vadinami mišriaisiais.

Jei tokių tarinių vardinė dalis yra būdvardis ar kita būdvardiška kalbos dalis, ji negali būti reiškiama įnagininku – tegali būti vartojamas tik vardininkas. Todėl sakoma:

```
Tu turi būti *atidesnis* (o ne *atidesniu*).
Sigitas nori būti pirmas (o ne pirmu).
```

Daiktavardžio įnagininkas panašiu atveju yra įmanomas (plg.: *Rimvydas ketina būti vairuotojas* ir *Rimvydas ketina būti vairuotoju*).
| **Viktorija Karatajūtė-Šarauskienė** |
| --- |
| Gimė | 1948 m. gruodžio 12 d.Vilnius |
| Mirė | 2007 m. gruodžio 3 d. (58 metai)Vilnius |
| Tėvas | Vladas Karatajus |
| Sutuoktinis (-ė) | Algimantas Šarauskas |
|  |
| Veikla | dailininkė keramikė |
|  |
| Alma mater | 1971 m. Vilniaus dailės institutas |

**Viktorija Karatajūtė-Šarauskienė** (1948 m. gruodžio 12 d. Vilniuje – 2007 m. gruodžio 3 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė keramikė.

Biografija
----------

1966–1971 m. studijavo Vilniaus dailės institute ir įgijo dailininkės keramikės specialybę. 1971–1996 m. Vilniaus „Dailės" kombinato dailininkė. Nuo 1975 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba
------

Sukūrė dekoratyvinių plokščių, horeljefų (Antokolskio g. Vilniuje namų interjerui ir eksterjerui, 1995–1996 m. visi su broliu dizaineriu Romu Karatajumi), dekoratyvinių kompozicijų („Pasveikinimas", 1974 m.; „Nuotaikos", 1980 m.; „Šventiška dekoracija", 1983 m.; „Drugelių šventė" 1998 m.), instaliacijų („Pavasaris", 2002 m.).

Kūriniai konceptualūs, asociatyvūs, poetiški, šviesių spalvų, dažni gamtos motyvai perteikia nuotaiką. Molis ir porcelianas kompozicijose derinamas su įvairiomis medžiagomis. Nuo 1972 m. dalyvavo parodose, individualios parodos surengtos Vilniuje ir Kaune 1986 m. su tėvu Vladu Karatajumi, Vilniuje 1994 m. 1998 m. Dalyvavo tarptautiniuose keramikos simpoziumuose Lietuvoje ir užsienyje. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, privatūs asmenys Lietuvoje ir užsienyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Neringa Markauskaitė. *Viktorija Karatajūtė-Šarauskienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. - 402 psl.
2. ↑  Žavėjimasis nuostabiu pasauliu, kuriame gyvename. Viktorija Šarauskienė (Karatajūtė). 1948–2007 Archyvuota kopija 2012-03-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Pasakų fėjos drabužiai // Literatūra ir menas, 2008-12-19, Nr. 3217[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Viktorija*Victoria* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

ViktorijaViktorija

4°37′50″ p. pl. 55°27′40″ r. ilg.﻿ / ﻿4.63056°š. pl. 55.46111°r. ilg.﻿ / 4.63056; 55.46111﻿ (Viktorija (Seišeliai))Koordinatės: 4°37′50″ p. pl. 55°27′40″ r. ilg.﻿ / ﻿4.63056°š. pl. 55.46111°r. ilg.﻿ / 4.63056; 55.46111﻿ (Viktorija (Seišeliai)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Seišelių vėliava Seišeliai |
|  |
| **Gyventojų** (2002) | 24 970  |
|  |
|  **Vikiteka** | Viktorija |

**Viktorija** (angl. *Victoria*, dar vadinama *Port Victoria* arba *Mahé*) – Seišelių Respublikos sostinė, išsidėsčiusi Mahės (*Mahé*) salos (didžiausia Seišelių salyne) šiaurės rytiniame krante. 25 tūkstančiai gyventojų (2002 m.). Tai vienintelis šalies uostas ir vienintelis miestas. Viktorijoje gyvena apie 75 proc. Mahės gyventojų.

Uostas yra giliavandenis, vienu metu gali priimti keturis laivus. Vidiniame uoste yra tinkamos sąlygos švartuotis mažesniems laivams. Prie Viktorijos 1971 m. pastatytas tarptautinis oro uostas, kurį finansavo Jungtinė Karalystė (jai tuo metu priklausė Seišeliai), šitaip atsilygindama už kai kurių salų atjungimą nuo Seišelių kolonijos. Dabar miestas yra šalies verslo ir kultūros centras, jame yra ligoninė, pedagogikos kolegija. Eksportuojama vanilė, kokosai, kokosų aliejus, muilas, guanas, vėžlių šarvai.

Didžioji Viktorija apima 8 iš 25 Seišelių rajonų.

Miesto simbolis – miniatiūrinis laikrodžio bokštas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Sidabrinis viktoriatas (svoris – 2,98 g).
**Viktoriatas** (lot. *victoriatus*) – Romos respublikos sidabro moneta, kaldinta 221–170 m.pr.m.e Averse buvo Jupiterio biusto atvaizdas, o reverse – Viktorija, dedanti vaikiną ant trofėjaus, po jo kojomis – užrašas ROMA.

Pradžioje šios monetos svėrė 3,4 g (3 skrupulus), ji buvo lygi pusei kvadrigato ar 3/4 denaro. Kvadrigatai svėrė 6 skrupulus, bet tada jau buvo nebeleidžiami. Viktoriatai buvo kaldinami iš prastesnio sidabro negu denarai, kurie buvo įvesti maždaug tuo metu. Viktoriatai buvo skirti apyvartai ne tiek pačioje Romoje, kiek pasienio ir užkariautose žemėse, taip pat užsienio prekybai.
Radiniai iš lobių rodo, kad monetos buvo apyvartoje pietų Italijoje ir vėliau Galijoje. Tai rodo, kad šios monetos buvo skirtos Romos monetų sistemoje pakeisti drachmas ar pusės nomo monetas.

III a. pr. m. e. viktoriatų svorio monetas ėmė kaldinti daug Ilyrijos miestų, o vėliau – ir kitų Šiaurės Graikijos sričių.

Ką tik įvesti viktoriatai buvo lygūs 3⁄4 denaro, tačiau 101 m. pr. m. e. vėl įvedus kvinarijus, viktoriatas buvo lygus 1/2 denaro. Tai rodo, kad tuo metu apyvartoje vis dar buvę viktoriatai buvo tiek nusidėvėję, kad juos prilygino tik pusei denaro. Vėl įvesti kvinarijai buvo skirti daugiausia Cizalpinei Galijai, kur buvo populiarūs viktoriatai bei jų imitacijos.

Pavadinimas lot. *victoriatus* yra senovinis, jis aptiktas keliuose tų laikų tekstuose ir užrašuose. Monetą graikai dar vadino *tropaikon*, nes monetos reverse buvo pavaizduotas trofėjus.

Retkarčiais buvo kaldinami *semiviktoriatai* (su raide S, reiškusia *semi* 'pusė'). Jų averse buvo Apolono atvaizdas (vietoj Jupiterio). Buvo kaldinami ir *dvigubi viktoriatai*.
| **Šarūnas Laužikas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1953 m. lapkričio 17 d. (69 metai)Lietuva Šilutė |
| Sutuoktinis (-ė) | Beatričė |
| Vaikai | Martynas, Beatričė, Rūta |
| Šilutės rajono savivaldybės meras |
| Ėjo pareigas | 1995 – 2000 |
| Ankstesnis | – |
| Vėlesnis | Algirdas Balčytis |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Šilutės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Šarūnas Laužikas** (g. 1953 m. lapkričio 17 d. Šilutėje) – Lietuvos ir Šilutės rajono ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1971 m. baigė Šilutės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1975 m. Vilniaus universitete baigė prekybos ekonomiką.

1975 m. Klaipėdos rajono prekybos bazės direktoriaus pavaduotojas. 1975–1976 m. Klaipėdos rajono visuomeninio maitinimo susivienijimo ekonomistas, 1976–1979 m. – gamybos vedėjas, direktoriaus pavaduotojas.

1979–1989 m. fotografas. 1990–1993 m. ūkininkas. 1993–1995 m. UAB „Ventainė" direktorius.

1995–2000 m. ir 2013–2014 m. Šilutės rajono savivaldybės meras.

2000–2002 m. Draudimo UAB „Baltikum Draudimas" Šilutės agentūros vadovas. 2002–2004 m. AB „Juknaičiai" direktorius, Turizmo ir poilsio centro „Ventainė" Ventės rage savininkas. 2004–2007 m. B. Laužikienės įmonės direktorius.

2007–2011 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2011–2014 m. Šilutės savivaldybės mero pavaduotojas.

1995–2007 m. ir nuo 2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys, 1997–2014 m. Tėvynės sąjungos Šilutės skyriaus pirmininkas.

Šilutės Rotary klubo narys, Judėjimo „Stabdyk nusikalstamumą" skyriaus pirmininkas. Žmona Beatričė, vaikai Martynas, Beatričė, Rūta.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-05 iš Wayback Machine projekto.
| Šasta |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Jungtinės Amerikos Valstijos JAV (Kalifornija) |
|  |
| Aukštis | 4322 m |
|  |
| Tipas | Stratovulkanas |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | snaudžiantis |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1786 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 41°24′00″ š. pl. 122°11′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.40000°š. pl. 122.18333°r. ilg.﻿ / 41.40000; 122.18333Koordinatės: 41°24′00″ š. pl. 122°11′0″ v. ilg.﻿ / ﻿41.40000°š. pl. 122.18333°r. ilg.﻿ / 41.40000; 122.18333 |

**Šasta** (angl. *Mount Shasta*) – snaudžiantis ugnikalnis (stratovulkanas) JAV, Kalifornijoje, Siskiju apygardoje, Kaskadiniuose kalnuose. Aukštis 4322 m (5 pagal aukštį Kalifornijoje). Šastą sudaro 4 vulkanų kūgių kompleksas. Greta pagrindinio Šastos kūgio ryškiai matomas Šastinos kūgis. Ugnikalnį dengia 7 didesni ledynai. Viršūnėje yra kelios karos.

Šasta susidarė apytiksliai prieš 590 tūkst. metų. Vienintelis žinomas ugnikalnio išsiveržimas įvyko 1786 m. ir buvo stebimas iš Kalifornijos pakrante plaukusio keliautojo La Perūzo laivo.

Nuorodos
--------

* Ugnikalnių duomenų bazė Archyvuota kopija 2013-02-20 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie Gvadelupos miestą žr.: Bas Teras.*

| BasterasBasseterre |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

BasterasBasteras

17°18′0″ š. pl. 62°44′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.30000°š. pl. 62.73333°r. ilg.﻿ / 17.30000; 62.73333﻿ (Basteras)Koordinatės: 17°18′0″ š. pl. 62°44′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.30000°š. pl. 62.73333°r. ilg.﻿ / 17.30000; 62.73333﻿ (Basteras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Sent Kitso ir Nevio vėliava Sent Kitsas ir Nevis |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 15 500  |
| **Plotas** | 6,1 km² |
| **Tankumas** (2005) | 2 541 žm./km² |
| **Altitudė** | 15 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Basteras |

**Basteras** (angl. *Basseterre*) – miestas Vest Indijoje, dviejų salų valstybės Sent Kitso ir Nevio (dar vadinamo Sent Kristoferio ir Nevio vardu) sostinė. 12,2 tūkst. gyventojų (1994). Išsidėstęs pietvakariniame Sent Kitso salos krante, į pietryčius nuo Puerto Riko. Svarbus uostas Pavėjinių salų grupėje. Pagrindinės eksporto prekės – cukrus, melasa, druska, medvilnė, kopra. Pramonės šakos: cukraus apdirbimas, druskos gavyba.

Istorija
--------

Miestą 1627 metais įkūrė prancūzai, 1783 metais jis atiteko britams. 1983 m. Basteras tapo nepriklausomos valstybės sostine.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Sidhiai** (air. *aos sí*, sen.air. *aes sídhe*) airių mitologijoje – galingų, į fėjas ir elfus panašių protingų būtybių rūšis. Paprastai tikima, kad sidhiai gyvena fėjų kalvose, kitapus vakarų jūros, arba nematomame pasaulyje, kuris yra lygiagrečiai žmonių pasauliui.

Sidhius dar vadina air. *daoine sídhe*, škot. gėl. *daoine sìth* ar škot. gėl. *daoine sìdh*, ir laiko arba protėvių dvasiomis, arba gamtos dvasiomis, arba tokiais dievais. Sidhiai neretai vadinami air. *Tuatha Dé Danann* 'Deivės Danu tauta', jie laikomi airių mitologijos dievybėmis ir sudievintais protėviais. Kai kurie šaltiniai sidhius laiko Deivės Danu tautos likučiais, kurie, nugalėti mileziečių, pasitraukė į kitą pasaulį. Pagal *Lebor Gabála Érenn* ('Airijos užėmimo knyga'; angl. *The Book of Invasions*) mileziečiai (legendinio dabartinių airių protėvio *Míl Espáine* sūnūs) kautynėse sumušė Deivės Danu tautą.

Pralaimėjusi Deivės Danu tauta pagal pasidavimo sutartį sutiko pasitraukti ir apsigyventi po žeme Airijos žemes nusėjusiose kalvose ir pilkapiuose, kurie vadinami *sídhe* (air. *sí*; škot. gėl. *sìth*; sen.air. *síde*, vnsk. *síd*). Kiekvienos Deivės Danu tautos genties vadui teko po vieną kalvą. Pagal kalvų pavadinimą *sídhe* daugelyje tautų vadinami *sidhiai*, kadangi vėliau angliškuose tekstuose žodžiu *sídhe* vadino tiek kalvas, tiek jose gyvenančius žmones.

Faktas, kad daugelis kalvų, kuriose, kaip buvo manoma, gyveno sidhiai, yra senoviniai pilkapiai, laikomas patvirtinančiu hipotezę, kad sidhiai buvo tolimi airių (gėlų) protėviai.

Pagal liaudies tikėjimus sidhius stengėsi palenkti aukomis, stengėsi jų nesupykinti ir neįžeisti. Sidhius dažniausiai vadindavo netiesiogiai, eufemizmais, pvz. „gerieji kaimynai", „doroji tauta" (angl. *fair folk*) ar tiesiog „tauta". Buvo tikimasi, kad jei žmonės taip vadins sidhius, tai jie tokie ir bus. Su šia tradicija siejamas ir kitas jų pavadinimas air. *aos sí* 'taikos žmonės'.

Kartais sidhiai laikomi karingais savo buveinių sargybiniais, saugančiais savąsias fėjų kalvas, fėjų ratus, ypatingus medžius (paprastai gudobeles) ar tam tikrą ežerą ar giraitę. Būdavo manoma, kad gėlų kitas pasaulis būna artimesnis prieblandoje (vakare ar auštant), todėl toks paros metas buvo laikomas ypatingu sidhiams. Dažniausiai sidhiai aprašomi kaip nuostabiai gražūs, nors kartais – kaip baisūs ir bjaurūs.

Su sidhiais siejama:

* *Banšė*. Banšės pavadinimas pažodžiui reiškia 'sidhių moteris' ar 'fėjų kalvų moteris'.
* Škotų *bean nighe* – skalbėja, kurią mato skalbiant kruvinus drabužius ar plaunant kruvinus šarvus žmogaus, kuris pasmerktas mirti.
* *Sluagh sídhe* 'sidhių kariauna' – airių ir škotų folklore tai nemalonios oro dvasios, galbūt prakeikti, pikti, neramūs mirusieji (nemirėliai?).
* *Leanan sídhe* – 'fėja meilužė'
* *Cat Sìth* – fėjų katė
* *Cu Sìth* – fėjų šuo.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sidhiai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **sidhiai**
| Bastonėpranc. *Bastogne*, ol. *Bastenaken* |
| --- |
|              |
|  |
|  |
| 

BastonėBastonė

50°00′00″ š. pl. 5°42′55″ r. ilg.﻿ / ﻿50.00000°š. pl. 5.71528°r. ilg.﻿ / 50.00000; 5.71528﻿ (Bastonė)Koordinatės: 50°00′00″ š. pl. 5°42′55″ r. ilg.﻿ / ﻿50.00000°š. pl. 5.71528°r. ilg.﻿ / 50.00000; 5.71528﻿ (Bastonė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Belgijos vėliava Belgija |
| **Regionas** | Valonijos regionas |
| **Provincija** | Liuksemburgo provincija |
|  |
| **Meras** | Benoît Lutgen |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 15 580  |
| **Plotas** | 172,03 km² |
| **Tankumas** (2016) | 91 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 6600 |
| **Tinklalapis** | www.bastogne.be |
|  **Vikiteka** | Bastonė |

**Bastonė** (pranc. *Bastogne*, ol. *Bastenaken*) – Belgijos miestas, viena iš Liuksemburgo provincijos komunų.

Gyventojų skaičius – 15 580 (pagal 2016 m. sausio 1 d. duomenis.).

Miestas įsikūręs netoli sienos su Liuksemburgu, Ardėnų kalnuose, 510 m aukštyje. Senovėje vietovė buvo apgyvendinta galų genčiai priklaususių treverų. Bastonė pirmą kartą paminėta 634 m. Bastonės teritorija priklausė kelioms benediktinų abatijoms. XIII amžiuje Henrikas VII Bastonėje pradėjo kaldinti monetas, o 1332 m. Jonas Liuksemburgietis suteikė įstatus. 1451 m. Liuksemburgo grafystės žemės buvo prijungtos prie Burgundijos kunigaikštystės, o nuo 1516 m. kai Karolis V buvo paskelbtas Ispanijos karaliumi, tapo Ispanijos karalystės dalimi. 1602 m. Bastonė iškentė olandų apgultį, o 1688 m. prasidėjus Augsburgo lygos karui, buvo užgrobta prancūzų.

Susiformavus valstybei, Belgijos ekonomika rėmėsi miško pramone, stambiųjų raguočių veisimu ir mugėmis. Pirmojo pasaulinio karo metu Bastonė buvo užgrobta Vokietijos kariuomenės. 1944 m. gruodį – 1945 m. sausį vyko Bastonės apgultis, kurios metu sąjungininkų kariai išlaisvino miestą.

Šiandieninė Bastonė – nedidelis miestelis, žinomas klasikinėmis dviračių lenktynėmis „Lježas-Bastonė-Lježas".

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2017-01-01 iš Wayback Machine projekto.
**Vitiazio užutėkis** (rus. *Витязь*) – užutėkis šiaurrytinėje Posjeto įlankos (Japonijos jūra) dalyje, esantis tarp Tarancevo ir Šulco kyšulių. Užutėkis sudaro Gamovo pusiasalio vakarinę pakrantę. Atviras iš vakarų pusės. Į žemyną įlinkęs 2,5 km, plotis ties įėjimu – 1,5 km. Gylis iki 39 m.

Krantas daugiausia aukštas, vietomis su skardžiais, apaugęs mišku. Ties išėjimu iš užutėkio yra Tarancevo salos, o centrinėje užutėkio dalyje – Klykovo uolos (rus. *камни Клыкова*).

Užutėkį pirmą kartą žemėlapiuose pažymėjo 1862-1863 m. papulkininkio V. Babkino ekspedicija. Užutėkis tada pavadintas *Gamovo užutėkiu*. Detaliai ištyrinėtas 1888 m. korvetės „Vitiazis" įgulos. Tada užutėkis pervadintas laivo garbei.

Rytinėje užutėkio dalyje yra Vitiazio (rus. *село Витязь*) kaimas. 

Administraciškai užutėkis priklauso Primorės krašto (Rusija) Chasano rajonui. 

Vitiazio užutėkis yra Posjeto įlankos dalis

Nuorodos
--------

1. ↑  Дайвинг в Приморье: Владивосток, бухты Витязь и Троицы, мыс Гамова.
2. ↑  Бухта Троицы. Масштаб 1:50 000
3. ↑  Витязь — бухта
| Kardenasas*Cárdenas* |
| --- |
| *Miesto gatvelė* |
|  |
| 

KardenasasKardenasas

23°02′0″ š. pl. 81°12′0″ v. ilg.﻿ / ﻿23.03333°š. pl. 81.20000°r. ilg.﻿ / 23.03333; 81.20000﻿ (Kardenasas (Kuba))Koordinatės: 23°02′0″ š. pl. 81°12′0″ v. ilg.﻿ / ﻿23.03333°š. pl. 81.20000°r. ilg.﻿ / 23.03333; 81.20000﻿ (Kardenasas (Kuba)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Kubos vėliava Kuba |
| **Provincija** | Matansaso provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1828 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 153 087  |
| **Altitudė** | 10 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kardenasas |

**Kardenasas** (isp. *Cárdenas*) – miestas Kuboje, Matansaso provincijoje, šiaurinėje pakrantėje (prie Kardenaso įlankos, nuo Floridos sąsiaurio atskirtos Hikakoso pusiasaliu), 175 km į rytus nuo Havanos. Yra svarbus jūrų uostas, per kurį eksportuojamas cukrus, sizalis, taip pat vykdoma pramoninė žvejyba. Maisto (cukraus, alaus, tabako, žuvies), popieriaus, statybinių medžiagų gamybos, laivų remonto bei katerių gamybos pramonė. Turizmas. Veikia muziejus, yra Kolumbo aikštė su paminklu atradėjui.

Istorija
--------

Kardenasas įkurtas 1828 m. XX a. pr. tai buvo vienas pagrindinių cukraus eksporto centrų Kuboje.

Kardenaso katedra
Tarybinių daugiabučių kompleksas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kardenasas (Kuba)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Kaimas Viti Levu aukštumose
**Viti Levu** (fidž. *Viti Levu*) – sala Ramiajame vandenyne, didžiausia Fidžio salyną sudaranti sala. Čia įsikūrusi Fidžio sostinė Suva bei dauguma valstybės gyventojų. Plotas 10 388 km². Salos ilgis 106 km, plotis 146 km.

Centrinėje salos dalyje plyti vulkaninės kilmės kalnų ir lavos laukų masyvas. Aukštis iki 1394 m (Tomanivio k.). Vakarinėje dalyje kritulių iškrinta kur kas mažiau negu rytinėje. Centrinė salos dalis apaugusi miškais. Lygumose driekiasi savanų plotai, palmių giraitės. Pagrindinės upės – Reva, Sigatoka.

Viti Levu saloje gyvena ~580 tūkst. gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas 55,8 žm./km². Verčiamasi cukranendrių, bananų, kokospalmių, mdvilnės auginimu, gyvulininkyste, žvejyba, turizmu. Kasama mangano rūda, auksas, ruošiama vertinga mediena. Pagrindiniai miestai: Suva, Lautoka, Ba, Nadi, Nausori.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Viti Levus*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, XII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1984. T.XII: Vaislapėlis-Žvorūnė, 321 psl.
| ***Tikroji Makoj*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Real McCoy |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Russell Mulcahy |
| Vaidina | Kim Basinger  Val Kilmer  Terence Stamp |
| Metai | 1993 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 24 mln. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Tikroji Makoj** (angl.  *The Real McCoy*) – 1993 m. JAV sukurtas veiksmo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Kim Basinger – Karen Makoj
* Val Kilmer – T.J. Barkeris
* Terence Stamp – Džekas Šmitas
* Gailard Sartain
* Zach English
* Raynor Scheine
* Deborah Hobart
* Pamela Stubbart

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Buvusi bankų plėšikė Karen Makoj lygtinai paleidžiama iš kalėjimo, tačiau negali rasti darbo, o buvęs vyras neleidžia pasimatyti su sūnumi, kuriam pasakyta, kad motina mirusi. Negana to, buvęs jos bosas Šmitas, per kurį ji ir atsidūrė kalėjime, nori, kad Karen įvykdytų dar vieną apiplėšimą. Ši nesutinka ir Šmitas pagrobia jos sūnų, tokiu būdu priverstdamas ją dar kartą imtis plėšimo...
|  |
| --- |
| Teletabiai |
|  |
| Žanras | televizijos serialas vaikams |
| Kūrėjas (-ai) | Ragdoll Productions |
| Vaidina | Dave ThompsonMark HeenehanSimon SheltonJohn SimmitNikky SmedleyPui Fan Lee |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė |
| Sezonų skaičius | 9 |
| Serijų skaičius | 485 |
| Trukmė | 25 min. |
| Originalus kanalas | BBC |
| Išorinės nuorodos |
| Tinklalapis |

**Teletabiai** (angl. *Teletubbies*) – vaikams skirta laida, kuri buvo rodoma nuo 1997 m. iki 2001 m. per BBC kanalą. Šou greitai tapo populiarus visame pasaulyje ir 2001 m. laimėjo prestižinį BAFTA apdovanojimą. Nors laida yra orientuota į 1-4 metų vaikus, tačiau dažnai ją žiūri ir suaugę, ypač tie, kurie tiria laidos poveikį vaikams. Filmą mielai žiūri ir jaunesni nei metų amžiaus kūdikiai.


Mums tapo aišku jog vis dar yra vaikai, mažesni vaikai, kuriems iš televizijos nėra daug naudos, ir turime gerokai pasistengti jog būtų.

Anne Wood, vienas turinio autorių

Siužetas
--------

Iš viso buvo sukurta 365 šio serialo serijų. Teletabiai yra orientuoti į ikimokyklinio amžiaus vaikus. Laidos pagrindiniai veikėjai juda nerangiai, tarsi maži vaikai. Teletabių kalba taip pat panaši į kūdikių, neištariamos žodžių galūnės. Saulė su kūdikio veidu nekalba, išreiškia tik emocijas. Taisyklingai (taip pat ritmiškai, daug sykių pakartodami) laidoje prabyla tik kartkartėmis iš žemės iškylantys vamzdžiai. Šie vamzdžiai – sumanymas mokyti vaikus ne tik žiūrėti, bet ir klausytis. Teletabiai dėvi kostiumus su įmontuotais televizoriais, kurie tarnauja „teletabiams pažvelgti į realų pasaulį" – jais rodomi trumpi tikro, žmonių pasaulio videosiužetai.

Seriale yra 4 pagrindiniai veikėjai:

* Tinkis-Vinkis – padengtas violetiniu kailiu.
* Dipsis – žalios spalvos. Pasak laidos kūrėjų, yra juodaodis.
* Lialia – geltonos spalvos.
* Pou – raudonos spalvos. Pasak laidos kūrėjų, yra kantonietė.

Skandalas
---------

1999 m. JAV konservatyvus pastorius Džeris Folvelas pareiškė, kad „Teletabių" laida nerodo jokio gero pavyzdžio vaikams, motyvuodamas tuo, kad teletabis Tinkis-Vinkis yra gėjus, nes jis nešioja raudoną rankinę, yra violetinės spalvos bei turi trikampio formos anteną ant galvos. Pastorius greitai gavo atsakymą iš BBC televizijos, kuriame buvo parašyta „Tinkis-Vinkis yra mielas, technologinis vaikas su stebuklinga rankine".

Transliacija Lietuvoje
----------------------

Pirmą kartą „Teletabiai" Lietuvoje pasirodė 1999 metais, kai juos pradėjo rodyti LRT televizija. Serialą įgarsino aktoriai Andrius Žebrauskas, Irmantas Bačelis, Rasa Samuolytė, Daiva Rudytė, Neringa Čereškevičienė. Vėliau „Teletabius" rodė 5 kanalas (nuo 2004 iki 2008 m.) ir „Lietuvos ryto" televizija (nuo 2009 m. spalio iki 2011 m.) su tuo pačiu įgarsinimu iš LRT.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Everhart, Karen (16 February 1998). „Bridging real world and toddler fantasy, Teletubbies reaches youngest audience". *Current.org*. Suarchyvuotas originalas 17 August 2016. Nuoroda tikrinta 20 May 2016.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Cardiff City Stadium |
| --- |
|  |
| Vieta | Kardifas, Velsas |
| Atidarytas | 2009 m. liepos 22 d. |
| Savininkas | Cardiff City Stadium Ltd |
| Operatorius | Cardiff City Stadium Ltd |
| Paviršius | Žolė |
| Architektas | Arup Group Limited |
| Talpa | 28 000 sėdimų vietų |
| Lauko matmenys | 105 × 68 metrai |
| Nuomininkai | Cardiff City FCVelso vyrų futbolo rinktinė |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kardifo miesto stadionas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Cardiff City Stadium** (val. *Stadiwm Dinas Caerdydd*) – Premier League futbolo stadionas Kardife, Velse. Namų rungtines žaidžia Cardiff City futbolo klubas, kuris iki 2009 m. žaidė *Ninian Park* stadione. Nuo 2009 m. iki 2011–2012 m. sezono, stadione žaidė regbio klubas *Cardiff Blues*.

Antras pagal dydį Velse (po Millennium Stadium). Oficialiai atidarytas 2009 m. liepos 22 d. Atidarymo dieną vyko draugiškos rungtynės tarp Cardiff City ir Glazgo Celtic.

Muzikos renginiai
-----------------

Stadione yra koncertavę tokios grupės ar atlikėjai kaip: Stereophonics (2010 m. liepos 5 d.) ir Bon Jovi (2013 m. liepos 12 d.).
**Telipino deklaracija** (angl. *Telipinu Proclamation* ar *Telepinu Proclamation*) – karaliaus Telipino valdymo metu (apie 1550 m. pr. m. e.) išleistas įsakas hetitų kalba.[1]

Įsakas svarbus tuo, kad pagal jį pavyko atkurti hetitų karalių seką. Jame taip pat minimi kai kurie svarbūs įvykiai, kaip kad Muršilio I Babilono užkariavimas, apie kurį nerasta kitų hetitų dokumentų. Apie 80 m. laikotarpyje žinoma tik šiek tiek daugiau, negu karalių Telipino įpėdinių vardai.[2]

*Van Seter* teigia. kad įsakas yra daugiau teisės dokumentas, negu istorinis tekstas, nes jame išdėstytos sosto paveldėjimo taisyklės Hetitų karalystėje. *Lawson* kritikuoja šį požiūrį teigdamas, kad kvazi-teisinis tekstas tuo pačiu gali būti ir istorinis šaltinis.[3]

Nuorodos
--------

1. ↑  The Oxford encyclopedia of archaeology in the Near East, v.3
2. ↑  Archi, Alfonso *Middle Hittite - "Middle Kingdom"* in Hoffner, Harry A. *Hittite Studies in Honor of Harry A. Hoffner, Jr* Eisenbrauns, 2003
ISBN 1575060795
3. ↑  Younger, K. Lawson *The Underpinnings* in Long, Philip *Israel's Past in Present Research: Essays on Ancient Israelite Historiography* Eisenbrauns, 1999 ISBN 1575060280

* Telipinu Proclamation
**Vitas Labutis** (g. 1932 m. rugpjūčio 12 Liūliškyje, Liudvinavo valsčius) – Lietuvos kalbininkas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1957 m. baigė Vilniaus universitetą. 1994 m. habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

1957–1966 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros institute. 1966–1972 m. Vilniaus universiteto Kauno vakarinio fakulteto dėstytojas, 1968–1972 m. Lietuvių kalbos ir literatūros katedros vedėjas, 1972–2001 m. Filologijos fakulteto dėstytojas, nuo 1996 m. profesorius.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrinėja lietuvių kalbos sintaksę, funkcinę gramatiką, teksto lingvistiką. M. Manserio „Anglų - lietuvių kalbų kasdienių frazeologizmų žodyno" (1999 m.) lietuviškosios dalies vienas sudarytojų, redaktorius.

Bibliografija
-------------

* Lietuvių kalbos sintaksė, 2 d. 1994 m. 3 leid. 2002 m.
* Akademinė Lietuvių kalbos gramatika, vienas autorių, t. 2-3 1971-1976 m.
* Kalbos praktikos patarimai, vienas autorių, 1976 m. 2 leid. 1985 m.
* Lietuvių kalbos gramatika, rusų kalba, vienas autorių, 1985 m.
* Dabartinės lietuvių kalbos gramatika, vienas autorių, 1994 m. 4 leid. 2005 m.
* Žodžių junginių problemos, 1976 m.
* Lietuvių kalbos sintaksės pratybos, 2 d. 1998-2000 m.
* Daukšių krašto žodynas, 2002 m.

Literatūra
----------

* Vitas Labutis: Bibliografijos rodyklė, sudarytoja E. Vidžiūnaitė, Vilnius, 2002 m. ISBN 9986-19-505-5

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Sabaliauskas. *Vitas Labutis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 401 psl.
Koordinatės: 56°15′51″ š. pl. 22°55′20″ r. ilg.﻿ / ﻿56.26417°š. pl. 22.92222°r. ilg.﻿ / 56.26417; 22.92222


| Menčių karjeras |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Akmenės rajonas) |
| Plotas | 0,237 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,78 km |
| Kilmė | dirbtinė |

**Menčių karjeras** – karjero tvenkinys Lietuvoje, Akmenės rajone, 6 km į pietus nuo Naujosios Akmenės. Sudarytas išeksploatavus klintis ir prisipildžius vandeniui. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,87 km, plotis – iki 0,5 km. Yra 4 salos – 0,13 ha, 0,12 ha, 0,07 ha, ir 0,03 ha. Altitudė 62,9 m. Krantai daugiausia aukšti ir statūs, plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Dalyje šiaurės vakarų ir šiaurės rytų krantai žemi ir užpelkėję. Į šiaurės vakarus telkšo Menčių II karjeras, į pietus – Sablauskių tvenkinys, į vakarus įsikūręs Menčių kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias  **1014**  Alkiškiai–Menčiai–Pakalniškiai . Tvenkinys nenutekantis, priklauso Dabikinės upės baseinui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
|  |
| --- |
| Sunki vasara |
|  |
| Biografija |
| Kilmė |  Lietuva |
| Žanrai |  Hardrock |
| Aktyvumo metai | 1987 - 1989 |
| Nariai |
| Eugenijus ŠimonisValdas VenslavičiusAlgirdas Ratkelis |

**„Sunki vasara"** – Lietuvos sunkaus roko grupė, susikūrusi  Kaune 1987 m. ir gyvavusi iki 1989 metų.

Istorija
--------

1988 m. gruodžio mėn. pasikeitė grupės sudėtis – Algirdas Juodgalvis (klavišiniai) pakeitė A.Ratkelį, prie grupės prisijungė Valdas Šileikis (boso gitara) ir Ričardas Ūsas (mušamieji).
1989 m. A.Juodgalvis pasitraukė iš grupės, o Valdą pakeitė Arijus Skorupskis (ex „ Trylika" boso gitara), Ričardą – Egidijus Petravičius (Paisas, „ Piligrimas") (mušamieji), bet grupė netrukus iširo.

Nariai
------

* Eugenijus Šimonis (ex. „ Piligrimas") – gitara, vokalas,
* Valdas Venslavičius – gitara,
* Algirdas Ratkelis Archyvuota kopija 2014-05-17 iš Wayback Machine projekto. – klavišiniai ir mušamųjų kompiuteris.

Kūriniai, Diskografija
----------------------

* 1988 m. gegužės mėn. įrašė albumą (juostą) „Keistas metas".

Nuorodos
--------

* Sunki Vasara
* Sunki vasara „Išsiskyrimas"
| **Thelymitra** |
| --- |
| Telimitra (Thelymitra rubra)Telimitra (*Thelymitra rubra*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Gegužraibiniai  *( Orchidaceae)* |
| Gentis: | Telimitra  *( Thelymitra)* |

 |

**Telimitra** (*Thelymitra*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso ant žemės augančios orchidėjos. Gentį pavadino botanikai J. R ir G. Forsteriai. Pavadinimas iš graikų k. žodžių: *thely* – moteris ir *mitra* – mitra, kepurė; sterilių kuokelių viršūnė išsiplėtusi ir primena kepurę. Iš požeminių gumbų išauga vienintelis lancetiškas lygus lapas, tik *Telimitra villosa* turi plaukuotus lapus. Žiedynas iš 4-10 melsvai žalių žiedų.

Augalai paplitę Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, Naujojoje Kaledonijoje, Timore, Javoje, Filipinuose.

Gentyje yra apie 100 rūšių.

Nuorodos
--------

* Thelymitras Page Archyvuota kopija 2006-10-31 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Šis straipsnis - apie Pusiaujo Gvinėjos miestą. Apie kultūrinį regioną ir istorinę valstybę KDR, žiūrėkite Luba (valstybė)*

| Luba' |
| --- |
| 

LubaLuba

3°27′0″ š. pl. 8°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿3.45000°š. pl. 8.55000°r. ilg.﻿ / 3.45000; 8.55000﻿ (Luba)Koordinatės: 3°27′0″ š. pl. 8°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿3.45000°š. pl. 8.55000°r. ilg.﻿ / 3.45000; 8.55000﻿ (Luba) |
|  |
| **Valstybė** | Pusiaujo Gvinėjos vėliava Pusiaujo Gvinėja |
| **Provincija** | Pietų Bioko provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 8 521  |

**Luba** – antrasis pagal dydį Pusiaujo Gvinėjos Bioko saloje esantis miestas, kuriame gyvena 8 521 gyventojas. Šis uostas įsiskūręs vakarinėje salos dalyje, šalia ugnikalnių viršūnių. Pagrindinis miesto gyventojų verslo šaltinis – miškininkystė. Luboje yra keli paplūdimiai ir ligoninė.

Iš Lubos nesunku patekti į Pusiaujo Gvinėjos sostinę Malabą tiek jūriniais, tiek ir sausumos keliais. Nuvažiuoti į sostinę tetrunka pusantros valandos.

Pastaruoju metu šalia Lubos atidarius uostą, didesni laivai, atvikstantys paimti naftos produktų, nebeužsuka į ir taip perpildytą Malabo uostą, o pasikrauna būtent čia.