recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Šis straipsnis apie gyvūną. Apie gynybinį statinį skaitykite straipsnyje fosa (statinys).*

| **Cryptoprocta ferox** |
| --- |
| Fosa (Cryptoprocta ferox)Fosa (*Cryptoprocta ferox*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | *Eupleridae*  *( Eupleridae)* |
| Pošeimis: | *Euplerinae*  *( Euplerinae)* |
| Gentis: | **Fosos**  *( Cryptoprocta)* |
| Rūšis: | Fosa  *( Cryptoprocta ferox)* |

 |
| Binomas |
| ***Cryptoprocta ferox***Bennet, 1833 |

**Fosa** (*Cryptoprocta ferox*) – *Eupleridae* šeimos plėšrusis žinduolis. Sutinkamas tik Madagaskare. Seniau priskirtas viveriniams, tačiau genetiniai tyrimai parodė, jog Madagaskaro plėšrieji žinduoliai sudaro atskirą evoliucinę šaką, todėl jie buvo išskirti į atskirą šeimą .

Fosa
Išvaizda kiek panašus į jaguarundį ar mažą pumą. Kūnas 61-80 cm, uodega iki 65 cm ilgio. Aukštis iki 37 cm. Sveria apie 7-12 kg. Kūnas masyvus, kojos ilgos, su trumpais aštriais nagais. Eidama įspaudžia visą pėdą. Snukutis trumpas ir kvadartinis, kakta plati, ausys stambios, apskritos, turi labai ilgas vibrisas. Dantų 32-36. Gerai išvystytos iltys ir plėšrieji dantys. Viršutiniai krūminiai dantys beveik išnykę.

Kailis trumpas, lygus ir švelnus. Nugara rusvai ruda, su pilku atspalviu. Pilvas šviesesnis. 

Tai stambiausias Madagaskaro plėšrūnas.

Kaukolė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Hawkins, A.F.A. & Dollar, L. 2008. Cryptoprocta ferox. IUCN Red List of Threatened Species. Nuoroda tikrinta 2012 spalio 29.
2. ↑  Yoder, A.D.; Burns, M.M.; Zehr, S.; Delefosse, T.; Veron, G.; Goodman, S.M.; Flynn, J.J. (2003). "Single origin of Malagasy Carnivora from an African ancestor" (PDF). Nature 421 (6924): 734–737.
| **Valteris Didžys** |
| --- |
| Gimė | 1896 m. lapkričio 16 d.Ungura, Rytų Prūsija, Vokietijos imperija |
| Mirė | 1977 m. spalio 21 d. (80 metų)Melburnas, Australija |
| Sutuoktinis (-ė) | Liudvika Didžienė |
| Vaikai | Eva, Martynas, Rūta Giedrė Marija |
|  |
| Veikla | gydytojas, visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Miuncheno universitetas |

**Valteris Didžys** (1896 m. lapkričio 16 d. Unguroje, Rytų Prūsija, dab. Vengoževas, Lenkija – 1977 m. spalio 21 d. Melburne, Australija) – gydytojas, Lietuvos ir Australijos visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Baigė Tilžės gimnaziją, Miuncheno universiteto Medicinos fakultetą. 1923 m. daktaras.

1918 m. vienas Prūsų (Mažosios Lietuvos) tautinės tarybos steigėjų ir narių, Tilžės akto signataras. 1918–1920 m. teikė paramą besikuriančiai Lietuvos kariuomenei.

1924–1939 m. gyveno Klaipėdoje. Iki 1939 m. dirbo geležinkelio ruožo gydytoju. Pirmasis ėmė organizuoti krašto lietuvių mokyklas. Lietuvių gydytojų sąjungos Klaipėdos skyriaus pirmininkas. 1926 m. Klaipėdoje įsteigto lietuvių jachtklubo „Buriuotojų sporto klubo" komodoras, savo jachta „Rūta" laimėjo prizų tarptautinėse regatose. 1926 m. Klaipėdoje įsteigė automobilininkų klubą, Lietuvos automobilių sporto čempionas. 1938 m. pirmojoje Lietuvos tautinėje olimpiadoje laimėjo buriavimo aukso medalį. Naciams užgrobus Klaipėdos kraštą persikėlė į Kauną.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Ten 1946 m. atkurtos Mažosios Lietuvos tarybos vicepirmininkas. 1947 m. pasirašė Mažosios Lietuvos lietuvių protestą (II Fuldos aktas), kuriuo reikalaujama Karaliaučiaus kraštą prijungti prie Lietuvos. 1949 m. išvyko į Australiją, apsigyveno Altonoje (Melburno metropolinė teritorija). Rėmė Lietuvių namų Melburne statybą. Su kitais įsteigė Mažosios Lietuvos bičiulių draugiją, kuri veikė iki 1952 m.

2013 m. rugsėjo 7 d. po iškilmių Vilkyškių evangelikų liuteronų bažnyčioje urnos su Valterio Didžio ir jo žmonos Liudvikos palaikais perkeltos į Bitėnų kapines.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Matulevičius. *Valteris Didžys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 739 psl.
2. ↑  Bitėnų kapinaitės – Mažosios Lietuvos šviesuolių panteonas Archyvuota kopija 2013-11-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Deizmas** (lot. *Deus - Dievas*) – religinė filosofija, teigianti, kad nors dievas ir egzistuoja, reikia pasikliauti savo protu, logika ir asmenine patirtimi; tikėjimas dievu remiantis racionaliu pagrindu, be jokio pasitikėjimo religijomis bei jų autoritetais. Kaip priešingybę deizmui galima imti fideizmą, sutinkamą daugelyje krikščionybės formų.

Deistai paprastai teigia, jog dievas sukūręs visatą, atsiribojo nuo savo kūrinio, į tolimesnę jos raidą nebesikiša. Filosofijos taip pat yra atmetami visi antgamtiniai reiškiniai (stebuklai, apsireiškimai, pranašystės). Skeptiškai vertinami daugelis tikėjimų, teigiančių, kad dievas save atskleidė per religinius tekstus. Šventasis Raštas, Koranas ir kiti religiniai tekstai yra laikomi paprastų žmonių interpretacijomis, o ne autoritetingais šaltiniais. Teigiama, jog dievas nėra pasiekiamas per jokias religijas, sakramentus, apeigas ir t. t.

Deizmas buvo labai populiarus švietimo epochoje ir XIX a.

Žymūs deistai
-------------

* Herbertas Čerberis;
* Volteras;
* Jean-Jacques Rousseau;
* Michailas Lomonosovas;
* Izaokas Niutonas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Valsčius (reikšmės).*
**Valsčiai Rusijoje** (rus. *погост*) – administraciniai teritoriniai vienetai Rusioje. Pirmiausia kunigaikštienės Olgos laikais į valsčius buvo padalinta Novgorodo žemė. Kiekvienam valsčiui buvo paskirta tam tikra duoklė. Kiekviename tokiame plote buvo vieta, kur apsistodavo duoklę renkantis kunigaikštis su družina. Ta vieta buvo vadinama *pogostjė* (rus. *погостье*).

Vėliau valsčiais imta vadinti administracinius teritorinius vienetus, kuriuos sudarydavo kelios gyvenvietės (tuometiniai valsčiai Rusijoje pagal dydį atitiko dabartinius rajonus). Žodis „valsčius" reiškė tiek valsčiaus teritoriją, tiek tos teritorijos centrą.
  
Plintant krikščionybei žodis „valsčius" ėmė reikšti kaimą su cerkve ir kapinėmis. O XIX a. žodis „valsčius" (rus. *погост*) ėmė reikšti tiesiog kapines. Iš jo kilo Latvijos valsčių pavadinimas *pagasts*.
| ***Dingęs pasaulis: Juros periodo parkas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Lost World: Jurassic Park |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Steven Spielberg |
| Prodiuseris (-iai) | Kathleen Kennedy |
| Scenaristas (-ai) | Michael Crichton  David Koepp |
| Vaidina | Jeff Goldblum  Julianne Moore  Pete Postlethwaite |
| Metai | 1997 |
| Žanras | Mokslinė fantastika, nuotykių |
| Pagal knygą | Dingęs pasaulis |
| Trukmė | 129 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 73 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 618,6 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

 *Kitos reikšmės – Juros periodo parkas (reikšmės).*
**Dingęs pasaulis: Juros periodo parkas** (angl. *The Lost World: Jurassic Park*) – 1997 m. JAV mokslinės fantastikos nuotykių filmas apie dinozaurus. Tai filmo „Juros periodo parkas" tęsinys. Nepaisant pavadinimo, jo siužetas ir idėjos beveik neturi nieko bendro su Crichton knygos „Juros periodo parkas" tęsiniu „Dingęs pasaulis".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filme pasakojama apie įvykius, nutikusius prabėgus ketveriems metams po pirmajame filme vaizduojamų įvykių. Nors Nublaro saloje dinozaurų neliko, tačiau bandymams naudotoje gretimoje Sornos saloje susiformavo pirmykščių gyvūnų bendrija. Daktaras Janas Malkolmas ir Sarah Harding išvyksta į salą tyrinėti dinozaurų. Slapčia su jais išvyksta ir jų dukra Kelly Curtis. Kartu vyksta ir filmavimo grupė, kursianti filmą apie dinozaurus. Tačiau netrukus į salą įsiveržia naujausia technika ginkluoti „InGen" kompanijos medžiotojai, siekiantys prigaudyti dinozaurų zoologijos sodui. Per „InGen" ir Malkolmo komandos susidūrimą daugelis įrengimų sunaikinama, ir žmonės drauge priversti keliauti į apleistą mokslinę bazę kviestis pagalbos. Žygeivius kelionėje puldinėja įvairūs dinozaurai. Netrukus žmonės išgelbėjami. Malkolmo komanda grįžta namo, tuo tarpu medžiotojai pagauna tiranozaurą ir laivu gabena į San Diegą. Jie taip pat pagauna ir jauniklį, kurį gabena lėktuvu.

Filmas toliau tęsiamas nevaldomam laivui įsirėžus į uostą. Iš laivo išsivaduoja tiranozauras ir ima siaubti miestą. Malkolmas išvaduoja jauniklį iš „InGen" ir jo pagalba atvilioja tiranozaurą atgal prie laivo.

Aktoriai
--------

*Aktorius – filmo veikėjas*
* Jeff Goldblum – Dr. Ianas Malkolmas
* Julianne Moore – Dr. Sara Harding
* Pete Postlethwaite – Rolandas Tembo
* Richard Attenborough – Džonas Hamondas
* Vince Vaughn – Nikas Van Ouvenas
* Arliss Howard – Piteris Ludlovas
* Vanessa Lee Chester – Kelė Kurtis Malkolm
* Peter Stormare – Dieter Stark
* Harvey Jason – Edžėjus Sidu
* Richard Schiff – Edis Keras

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „The Lost World: Jurassic Park (1997)". Box Office Mojo. Nuoroda tikrinta 2009-02-05.
2. ↑
| **Deividas Kriaučiūnas** |
| --- |
| Gimė | 1972 m. vasario 9 d. (51 metai) |
| Tautybė | Lietuvis |
| Pilietybė |  Lietuva |
|  |
| Veikla | Teisininkas |
| Sritis | ES teisė |
| Organizacijos | LRVK |
| Pareigos | Vyr. patarėjas |
|  |
| Išsilavinimas | Magistras (1990–1995) |
| Alma mater | VU Teisės fakultetas |

**Deividas Kriaučiūnas** (g. 1972 m. vasario 9 d.) – teisininkas, teisėtyrininkas europeistas.

Biografija
----------

### Išsilavinimas

1995 m. baigė VU Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1997, 1998 m. stažavosi Saro universiteto Europos institute (Sarbriukenas). Studijavo VU teisės doktorantūroje (studijų nebaigė).

#### Moksliniai interesai

ES konstitucinė ir institucinė teisė, Europos Sąjungos vidaus rinkos reguliavimas, teisėkūros problematika, Europos Sąjungos, lyginamoji ir Lietuvos bendrovių teisė.

### Karjera

1994–1997 m. juristas, 1997–1998 m. Teisės biuro prie Europos reikalų ministerijos vyr. specialistas ekspertas, nuo 1997 – VU TF Tarptautinės teisės ir ES teisės katedros asistentas, 1998–2004 m. Europos teisės departamento prie LR Vyriausybės gen. direktoriaus pavaduotojas, 1999–2002 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto asistentas, nuo 2000 m. Lietuvos viešojo administravimo instituto dėstytojas, nuo 2004 m. Europos teisės departamento prie Teisingumo ministerijos generalinis direktorius, 2006–2008 m. VU Tarptautinio verslo mokyklos dėstytojas. Vyriausybės kanceliarijos Teisės grupės vyriausiasis patarėjas.

Nuo 2004 m. Lietuvos advokatūros narys (nepraktikuojantis advokatas). Nuo 2022 m. gegužės mėn. darbo grupės pretendentų į Europos Žmogaus Teisių Teismo teisėjus atrankai organizuoti narys. 2019 m. vasario-balandžio mėn. 2022 m. birželio – lapkričio mėn. darbo grupės Lietuvos Respublikos strateginę reikšmę nacionaliniam saugumui turinčių įmonių ir įrenginių bei kitų nacionaliniam saugumui užtikrinti svarbių įmonių įstatymo pakeitimo įstatymo projektui parengti pirmininkas.

Įvertinimas
-----------

* 2014 m. „Metų valstybės tarnautojas" (žurnalas „Veidas").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Veidas" apdovanojo 2014 metų valstybės tarnautoją (veidas.lt inf.)
6. ↑
7. ↑
Pašto ženklas I.Kurčiatovui

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Igoris Kurčiatovas** (rus. *И́горь Васи́льевич Курча́тов*, 1903 m. sausio 12 d. Ufos gubernijoje – 1960 m. vasario 7 d. Maskvoje) – fizikas, vadinamas tarybinės atominės bombos tėvu. Atominės energijos instituto įkūrėjas ir pirmasis direktorius (1943-1960 m.), atominės problematikos tyrinėjimų TSRS vadovas, vienas atominės energijos panaudojimo ne karo tikslams pradininkų, TSRS Mokslų akademijos narys (1943).

Veikla
------

1920 m. aukso medaliu baigė Simferopolio gimnaziją, per trejus metus baigė visą Krymo universiteto fizikos-matematikos fakulteto kursą. 1925-1943 m. I. Kurčiatovas dirbo Leningrado fizikos-technikos institute, branduolinės fizikos srityje. Vokietijos-Rusijos karo metu sukūrė laivų apsaugojimo nuo minų sistemas. 1940 m. I. Kurčiatovas įrodė principinę grandininės reakcijos galimybę.

Pasiekimai
----------

I. Kurčiatovui vadovaujant pastatytas pirmasis Maskvoje ciklotronas (1944), pirmasis Europoje branduolinis reaktorius (1946), sukurta pirmoji tarybinė atominė bomba (1949), pirmoji pasaulyje vandenilinė bomba (1953), pirmoji pasaulyje pramoninė atominė elektrinė (1954), pirmieji pasaulyje branduoliniai reaktoriai povandeniniam laivui (1958) ir atominiam ledlaužiui "Leninas" (1959), stambiausias įrenginys reguliuojamoms termobranduolinėms reakcijoms tyrinėti (1958).

Keturiskart Stalino premijos laureatas (1942, 1949, 1951 ir 1954 m.), apdovanotas Lenino premija (1957 m.), triskart Socialistinio darbo didvyris (1949, 1951 ir 1954 m.).

Nuorodos
--------

* I. Kurčiatovo biografija (rusų kalba)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Igoris Kurčiatovas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Ratai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Cars |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | John Lasseter |
| Prodiuseris (-iai) | Darla K. Anderson |
| Scenaristas (-ai) | Dan FogelmanJohn LasseterJoe RanftKiel MurrayPhil LorinJorgen Klubien |
| Vaidina | Owen WilsonDaniel Lawrence WhitneyPaul NewmanBonnie HuntTony ShalhoubJohn RatzenbergerGeorge CarlinJenifer LewisCheech MarinRichard PettyMichael Keaton |
| Metai | 2006 |
| Žanras | Animacinis, komedija |
| Trukmė | 117 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 120 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 462 mln. JAV dol. |

**Ratai** (angl. *Cars*) – 2006 m. JAV sukurtas kompiuterinės animacijos filmas visai šeimai. Filmą kūrė kino kompanija „Pixar", režisavo Džonas Laseteris. Tai septintas filmas, sukurtas bendradarbiaujant kino kompanijoms „Pixar" ir „Disney", ir paskutinis nepriklausomai kurtas filmas „Pixar" kompanijai, nes vėliau ją įsigijo „Disney". Veiksmas vyksta pasaulyje, kuriame gyvena vien tik žmonių savybių turintys automobiliai. Filmo veikėjus įgarsino Ovenas Vilsonas, Polas Niumanas, Boni Hant, Čičas Marinas, Dženifer Liujis, Tonis Šalhubas, Džonas Ratzenbergas, Džordžas Karlinas ir Maiklas Kytonas. Kai kuriuos veikėjus įgarsino tokios žvaigždės kaip Džeremis Pivenas, Džeremis Klarksonas, Ričardas Petis, Bobas Kostas, Džėjus Leno bei Michaelis Šumacheris. Šis filmas yra antrasis (po filmo „Iš vabalų gyvenimo") „Pixar" filmas, kuriame nė karto nepasirodo žmogus.

„Ratai" JAV kino teatruose pasirodė 2006 m. gegužės 26 d. Filmas buvo nominuotas dviem Oskarams bei laimėjo Auksinį gaublį už geriausią animacinį filmą. Su filmu susijusios prekės, kaip filme pasirodžiusių automobilių modeliai, sumušė visus „Pixar" ir „Disney" bendradarbiavimo rekordus ir uždirbo jiems 5 milijardus dolerių.

„Ratų" tęsinys „Ratai 2" kino teatruose pasirodė 2011 m. birželio 24 d.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  „Cars". Suarchyvuotas originalas 2019-12-08. Nuoroda tikrinta 2021-01-17.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  Brooks Barnes (2009-04-05). „Pixar’s Art Leaves Profit Watchers Edgy". *The New York Times*. Nuoroda tikrinta 2009-06-02.

Nuorodos
--------

* Disney tinklalapis
* Pixar tinklalapis Archyvuota kopija 2011-05-17 iš Wayback Machine projekto.
| ***Stebuklų laukas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Stebuklų laukas |
| Kilmės šalis | Lietuva |
| Režisierius | Mindaugas Survila |
| Prodiuseris (-iai) | Giedrė BeinoriūtėJurga Gluskinienė |
| Scenaristas (-ai) | Mindaugas Survila |
| Metai | 2011 |
| Žanras | dokumentika |
| Trukmė | 62 min. |
| Kalba | lietuvių k. |
| **IMDb įrašas** |

„**Stebuklų laukas**" (angl. *Field of Magic*) – lietuviškas gamtininko Mindaugo Survilos per ketverius metus sukurtas dokumentinis filmas (2011 m.), 62 min. trukmės. Filmo premjera įvyko 2011 m. rugsėjo 27 - spalio 9 d. rengtame 5-ajame Tarptautiniame Kauno kino festivalyje. 2012 m. „Sidabrinės gervės" apdovanojimuose pripažintas geriausiu ilgametražio dokumentinio filmo kategorijoje, taip pat dar kuriamas filmas 2009 m. pelnė geriausiai išvystyto projekto apdovanojimą „Golden Funnel" Rytų Europos Forume Jihlavoje (Čekija).

Filmo kadras
Filmą sukurti gamtininką paskatino daktarės Donatos Petružytės kuriamas mokslinis projektas. Ji pakvietė režisierių Mindaugą Survilą pafilmuoti žmones, daugiau nei 20 metų gyvenančius Budos miške, netoli Kariotiškių sąvartyno Vilniaus rajone. Medžiaga filmui buvo rinkta ketverius metus, nufilmuota daugiau nei 140 valandų, kurios galiausiai sutilpo į valandos trukmės filmą.

Filmo turinys
-------------

„Stebuklų laukas – dokumentinė juosta apie žmones, daug metų gyvenančius savo statytuose nameliuose prie buvusio sąvartyno. Filmas tarsi iš paties sąvartyno gyventojo perspektyvos pasakoja apie nykstančią unikalią bendruomenę, jos dienos ritmą, unikalų gyvenimo būdą, kasdienius džiaugsmus ir rūpesčius. Stengiamasi pavaizduoti žmogaus veidą, besislepiantį už šiukšlių ar sąvartyno dvoko, stengiantis atskleisti unikalią asmenybę. Tam nepakako vos kelių vizitų į sąvartyną. Tai didžiulis filme nematomas darbas. Ilgametė filmo režisieriaus, profesionalaus gamtininko, patirtis padėjo sukurti originalų dokumentikos kūrinį.

Kūrybinė grupė
--------------

* Studija – „Monoklis"
* Režisierius, operatorius – Mindaugas Survila
* Montažo režisierius – Danielius Kokanauskis
* Garso režisierius – Saulius Urbanavičius
* Prodiuserės – Giedrė Beinoriūtė, Jurga Gluskinienė

Nuorodos
--------

* Filmas „Stebuklų laukas" *survila.lt* svetainėje Archyvuota kopija 2012-06-13 iš Wayback Machine projekto.
* Filmo aprašymas *monoklis.lt* svetainėje
* Filmo treileris Archyvuota kopija 2012-05-02 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Piramidiono egiptiečių forma tikriausiai kilo iš Benbeno akmens
**Benbenas** – senovės egiptiečių šventasis akmuo Heliopolyje, simbolizavęs egiptiečiams mitologinę pirmapradę kalvą ir, galbūt, sukietėjusią Ra-Atumo sėklą.

Pagal egiptiečių mitologiją, pasaulio pradžioje buvo tik chaotiški Nuno vandenys, kuriuose slypėjo kūrybinis pradas. Iš Nuno vandenų iškilusi pirmapradė kalva buvo pirmasis kūrybinis pasaulio aktas ir Memfio žemės dievo Tateneno personifikacija. Šis religinis vaizdinys tikiausiai turi ryšių su kasmetiniais Nilo potvyniais, kuriems nuslūgus upės slėnyje likdavo derlingas dumblas. Piramidžių tekstuose saulės dievas Atumas kartais vadinamas „kalva". Jo kultas buvo susijęs su Benbeno akmens kultu.

Benbeno akmuo, tikima, buvo pirmasis akmuo, kurį nušviesdavo ryto saulės šviesa Heliopolyje ir jo kultas atsekamas bent nuo 1-os dinastijos laikų (apie 2900 m. pr. m. e.). Jis tapo prototipu egiptiečių obeliskams ir, tikriausiai, iš dalies − piramidėms. Viršutinis obelisko ir piramidės galiukas buvo vadinamas benbenetu. Benbeno pavadinimas tikriausiai kilęs iš egiptietiško *weben*, reiškiančio „pakilti", ir turėjo ryšių su Benu paukščiu (feniksas). Benbeno akmuo tikriausiai egiptiečiams įkūnijo pačią pirmapradę kalvą.

Literatūra
----------

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press. 2002, p. 52, 229
| ***Kelionė per Lietuvą*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Kelionė per Lietuvą |
| Kilmės šalis | Lietuva |
| Režisierius | Vaidotas Digimas |
| Prodiuseris (-iai) | Živilė Gallego |
| Scenaristas (-ai) | Vaidotas Digimas |
| Metai | 2010 |
| Žanras | Dokumentika |
| Trukmė | 75 min. |
| Kalba | lietuvių k. |

**Kelionė per Lietuvą** (angl. *Journey through Lithuania*) – 2010 m. Lietuvoje sukurta 75 min. trukmės dokumentinė juosta. 17-jo Vilniaus tarptautinio „Kino pavasario" festivalio filmas. Premjera Lietuvoje – 2010 m. kovo 4 d.

Apie filmą
----------

Britų menininkas David Ellis pirmą kartą atvyko į Lietuvą 1993 metais, vedamas smalsumo patirti posovietinę kultūrą. Nuo tada jis tęsia savo apsilankymus. David Ellis keliauja per šalį ir fiksuoja dabartinį susitikimą su Lietuva, lygindamas su tuo, ką matė prieš daugelį metų. Herojaus pašnekovai – įvairių miestų gyventojai bei žinomos Lietuvos asmenybės. Į filmą sudėti jo pastebėjimai ir gausi archyvinė medžiaga, apimanti kelionių po Lietuvą dvidešimties pokyčių metų kelio atkarpą.

Kūrybinė grupė
--------------

* Kompanija – „Fralita films",
* Režisierius, scenaristas, operatorius – Vaidotas Digimas,
* Kompozitorius – Donatas Bielkauskas,
* Prodiuserė – Živilė Gallego.

Nuorodos
--------

* Filmo aprašymas
| ***Jūsų Nešvankybe*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Your Highness |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | David Gordon Green |
| Scenaristas (-ai) | Danny McBride  Ben Best |
| Vaidina | Danny McBride  James Franco  Natalie Portman |
| Metai | 2011 |
| Žanras | fantastinė komedija |
| Trukmė | 102 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 49,9 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 24,8 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Jūsų Nešvankybe** (angl.  *Your Highness*) – fantastinė komedija, sukurta 2011 m. JAV. Filmas, demonstruotas ir Lietuvos kino teatruose, patyrė finansinę nesėkmę ir buvo išpeiktas kritikų. Interneto svetainė „Rotten Tomatoes" juostą įvertino 27 % teigiamų atsiliepimų, nors Natalie Portman vaidyba sulaukė pagyrų.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Danny McBride – princas Tadijus
* James Franco – princas Fabijus
* Natalie Portman – Izabelė
* Zooey Deschanel – Beladona
* Justin Theroux – Lazaras

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Izabelė Minotauro labirinte
Broliai princai Tadijus ir Fabijus – visiškos priešingybės: Fabijus narsus karys, nuolat dalyvaujantis žygiuose ir gelbstintis karalystę, o jaunesnysis Tadijus visai nemoka kovoti ir daugiausia laiko praleidžia lakstydamas paskui moteris.

Po vieno iš žygių Fabijus parsigabena namo gražuolę Beladoną, kurią ketina vesti, tačiau puotos metu apsireiškia piktasis burtininkas Lazaras ir pagrobia nuotaką. Paaiškėja, kad ši jam reikalinga, kad išpildytų pranašystę ir blogio jėgos užvaldytų pasaulį.

Fabijus su savo riteriais išsirengia ieškoti nuotakos, o karalius įsako kartu keliauti ir Tadijui. Tam, kad Lazaras būtų įveiktas, jiems būtina rasti Vienaragio kalaviją. Broliai nuolatos riejasi, nes Tadijus pavydi vyresniajam garbės ir gebėjimų kovoti, tuo tarpu pats neturi valios kažką pasiekti.

Netrukus paaiškėja, kad riteriai yra parsidavę Lazarui ir broliai kartu su Tadijaus tarnu priversti bėgti. Jie pakliūva į nelaisvę Baltiesiems Žmonėms, tačiau čia juos išgelbėja Izabelė, turinti savų sąskaitų su Lazaru. Tadijus įsimyli Izabelę, tačiau supranta, kad neturi jokių šansų jai patikti. 

Tuo tarpu Fabijus pagrobiamas ir Vienaragio kalavijo, kuris paslėptas Minotauro labirinte, Tadijus turi keliauti be jo. Pakeliui įveikęs save ir pyktį ant brolio, jis su Izabele ir tarnu atvyksta į Lazaro pilį, kad sutrukdytų išsipildyti blogio pranašystei ir išgelbėtų Fabijų bei Beladoną.
| Nemėžio herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2016-05-25* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Nemėžio herbas** – pagrindinis Nemėžio kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

Aprašas
-------

Pažymint su totoriais susijusią Nemėžio gyvenvietės kilmę ir šiandieną veikiančią stiprią Nemėžio totorių bendruomenę, herbo dešiniajame kampe pavaizduotas totoriškas motyvas – bunčiukas (Senovės Turkijoje valdžios ženklas: medinė lazda iki 2,5 m ilgio, užsibaigianti rutuliu arba smaigaliu, papuoštu žemyn svyrančiais ašutais, vartota turkų, totorių ir kazokų kaip karinės valdžios ženklas).

Istorija
--------

Nemėžio herbo simbolis – jautis, pasirinktas neatsitiktinai. Simbolikoje ir kultūros istorijoje jautis laikomas kantrybės, jėgos, išminties ir darbštumo simboliu. Nemėžio herbas atspindi ne tik seną ir reikšmingą šio kaimo istoriją, bet ir šiandien Nemėžyje darniai sugyvenančias kelias tautas: lietuvius, totorius, rusus ir lenkus. Pažymint su totoriais susijusią Nemėžio gyvenvietės kilmę ir šiandien čia veikiančią aktyvią totorių bendruomenę, herbo dešiniajame kampe pavaizduotas totoriškas motyvas – bunčiukas (Senovės Turkijoje valdžios ženklas: medinė lazda iki 2,5 m ilgio, užsibaigianti rutuliu arba smaigaliu, papuoštu žemyn svyrančiais ašutais, vartota turkų, totorių ir kazokų kaip karinės valdžios ženklas).

2015 m. d. gegužės 25 d. herbą LR Prezidentė patvirtino dekretu Nr. 1K-668.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
**Latvijos bankas** (lot. *Latvijas banka*) – Latvijos centrinis bankas. Pagrindinis biuras įsikūręs Krišjanio Valdemaro g. 2A, Rygoje, filialai veikia Daugpilyje, Liepojoje, Rezeknėje. Banko prezidentas Ilmārs Rimšēvičs.

Latvijos bankas koordinuoja valstybės finansų sistemos darbą, užtikrina ekonominį stabilumą. Jis yra atsakingas už euro stabilumą, vykdo pinigų emisiją. Banko veiklą kontroliuoja Latvijos Saeima.

Istorija
--------

Latvijos bankas įkurtas 1922 m. rugsėjo 7 d. kaip valstybės centrinis bankas. Prijungus Latviją prie SSRS, 1940 m. rugsėjo 7 d. bankas buvo likviduotas, o jo funkcijas perėmė SSRS Gosbanko Latvijos respublikinis skyrius. Vokiečių okupacijos metais per Antrąjį pasaulinį karą Latvijos bankas buvo atnaujinęs darbą, tačiau nacionalinės valiutos emisijos nevykdė.

1990 m. kovo 2 d. Latvijos TSR Aukščiausioji taryba priėmė įstatymą „Apie bankus" ir įkūrė respublikinį centrinį banką. Tačiau visas nacionalinio banko funkcijas, įskaitant emisinę, ėmė vykdyti tik po Nepriklausomybės paskelbimo 1991 m. rudenį. Ryšium su Latvijos įstojimu į Europos Sąjungą, nuo 2004 m. gegužės 1 d. Latvijos bankas įsitraukė į Europos centrinių bankų sistemą.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuropos Sąjungos centriniai bankai Europos Sąjunga |
| --- |
|  |
| Euro zonos nariai | 
• Austrijos nacionalinis bankas • Belgijos nacionalinis bankas • Kipro centrinis bankas • Estijos bankas • Suomijos bankas • Prancūzijos bankas • Vokietijos Bundesbankas • Graikijos bankas • Airijos centrinis bankas • Italijos bankas • Latvijos bankas • Lietuvos Bankas • Liuksemburgo centrinis bankas • Maltos centrinis bankas • Nyderlandų bankas • Portugalijos bankas • Slovakijos nacionalinis bankas • Slovėnijos bankas • Ispanijos bankas • Kroatijos nacionalinis bankas |
|  |
| Ne euro zonos nariai | 
• Bulgarijos nacionalinis bankas • Čekijos nacionalinis bankas • Danijos nacionalinis bankas • Vengrijos nacionalinis bankas • Lenkijos nacionalinis bankas • Rumunijos nacionalinis bankas • Švedijos bankas |
|  |
| ES institucijos | 
• Europos Centrinis Bankas • Europos centrinių bankų sistema • Europos investicijų bankas |

 |
| **Petras Josiukas** |
| --- |
| Gimė | 1895 m.Rusija Kvietiškio k. Marijampolės aps. Rusijos imperija |
| Mirė | 1989 m. (~94 metai) |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos ūkininkų sąjunga |

**Petras Josiukas** (1895 m. Kvietiškio k. Marijampolės aps. – 1989 m.) – ūkininkas, Lietuvos ūkininkų sąjungos aktyvistas, tarpukario Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė valstiečių šeimoje. Ūkininkavo savo ūkyje.

Buvo Lietuvos ūkininkų sąjungos narys, Lietuvos ūkininkų sąjungos Centro valdybos sekretorius. Dalyvavo trijų Seimų veikloje, į kuriuos buvo renkamas Marijampolės pirmojoje rinkimų apygardoje pagal Lietuvos ūkininkų sąjungos sąrašus, priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijoms.

I Seimo nariu buvo nuo 1922 m. lapkričio 13 d. iki 1923 m. kovo 13 d. priklausė Savivaldybių ir administracijos, Skundų ir peticijų komisijoms.

II Seime dirbo nuo 1923 m. birželio 5 d. iki 1926 m. birželio 2 d. buvo II Seimo antrasis vicepirmininkas. Kadencijoje įvairiu laikotarpiu buvo Žemės ir miškų ūkio komisijos narys, Mandatų ir asmeninės sudėties komisijos Seimo nario K. Šukio pavaduotojas, Savivaldybių ir administracijos komisijos narys, Darbo ir socialinės komisijos narys.

III Seime dirbo nuo 1926 m. birželio 2 d. iki 1927 m. balandžio 12 d.

1936 m. liepos 24 d. buvo nuteistas kalėti šešiems mėnesiams. Pagarsėjo Lašinių skutimo byloje.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Pasipelnyti iš kariuomenės buvo bandoma ir tarpukario Lietuvoje
3. ↑  Istorijos detektyvai

Nuorodos
--------

* Petras Josiukas. Biografija (*lrs.lt*)
Centrinės rinkimų komisijos logotipas
Arnis Cimdars, ilgametis CRK vadovas (1997–2019)
**Centrinė rinkimų komisija** (latv. *Centrālā vēlēšanu komisija*) – Latvijos valstybinė institucija, atsakinga už rinkimų į Saeimą, Europos Parlamentą ir savivaldybes, taip pat referendumų organizavimą ir vykdymą. Centrinė rinkimų komisija yra nuolatinė Latvijos vyriausybės institucija, kurią sudaro 9 nariai. Šalies parlamentas skiria komisijos pirmininką ir 7 narius, be to, Aukščiausiasis Teismas išrenka dar vieną. Centrinė rinkimų komisija suformuoja regionines rinkimų komisijas. 2019 m. Komisijos vadove išrinkta Kristīne Bērziņa.

Istorija
--------

Rinkimų komisija buvo įkurta 1922 m. liepos 20 d. rengiantis išrinkti pirmąjį šalies parlamentą 1922 m. Po Latvijos nepriklausomybės atkūrimo, 1992 m. gruodžio 8 d. buvo atkurta ir Centrinė rinkimų komisija.

### Komisijos pirmininkai

| Pavardė | Metai |
| --- | --- |
| Marģers Skujenieks | 1922–1934 |
| Ansis Buševics | 1940 |
| Atis Kramiņš | 1993–1997 |
| Arnis Cimdars | 1997–2019 |
| Kristīne Bērziņa | Nuo 2019 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  ilggadējo vadītāju Cimdaru amatā nomaina Bērziņa. *lsm.lv*

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| **Lena Himmelstein** |
| --- |
| Gimė | 1877 m.Kaunas, Lietuva |
| Mirė | 1951 m. rugsėjo 26 d.Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Sutuoktinis (-ė) | David Bryant (1899 m. – 1904 m.}  Albert Malsin (1909 m. – 1951 m.} |
| Vaikai | Raphael Bryant, Theodore Malsin, Helen Malsin, Arthur Malsin. |
|  |
| Veikla | Verslininkė, dizainerė |

**Lena Himmelstein Bryant Malsin** (1877 m. Kaunas, Lietuva – 1951 m. rugsėjo 26 d. Jungtinės Amerikos Valstijos) buvo lietuvių kilmės amerikiečių drabužių dizainerė, verslininkė, kuri įkūrė drabužių kompaniją „Lane Bryant".

Biografija
----------

Lena Himmelstein gimė Kaune žydų šeimoje, kadangi buvo našlaitė augo kartu su seneliais. 1895 m. Lena emigravo į Niujorką kartu su seserimi Anna. Atvykusi į JAV, ji dirbo saldumynų parduotuvėje už $1 JAV dolerį savaitinį atlyginimą. 1899 m. kita Lenos sesuo emigravo iš Lietuvos ir prisidėjo prie seserų Niujorke. Kartu su seserimis Lena persikėlė į Bronkso rajoną pas savo vyrą, kuris buvo juvelyras. Lena tada persikėlė kartu su seserimis ir vaiku į Manhataną. Ji išlaikė šeimą kurdama ir parduodama moteriškus chalatus ir sukneles iš šilko ir nėrinių.

1904 m. Bryant pagaliau įkūrė savo nuosavą parduotuvę pavadinimu „Lane Bryant". „Lena" pavirto į „Lane", kai imigrantė iš Lietuvos klaidingai užpildė banko popierius, nevalingai sumaišydama raides. Himmelstein buvo pirmoji moteris pasaulyje, sukūrusi drabužių liniją nėščioms (besilaukiančioms) moterims, kas tais laikais buvo visiškai neįprasta ir nesuprantama. To dar niekas lig jos nebuvo daręs ir pasaulis pripažino jos idėją tik 1911 m. Netrukus Lane parduotuvė suklestėjo ir paplito visoje Amerikoje. 1915 m. ji atidarė savo kitą parduotuvę Čikagoje. 1923 m. jos kompanijos pardavimai siekė apie 5 milijonus JAV dolerių. Šiais laikais „Lane Bryant" prekinis ženklas ir linijos tebeegzistuoja.

### Asmeninis gyvenimas

1899 m. Lena ištekėjo už rusų emigranto David Bryant. Netrukus kai Lena pagimdė pirmagimį Raphael, jos vyras David mirė. 1909 m. būdama 32 metų susituokė su lietuviu mechanikos inžinieriumi Albert Malsin. Malsin dirbo firmai, kuri kūrė atrakcionių parkų įrenginius. Albert ir Lena susilaukė trijų vaikų: Theodore, Helen ir Arthur.

Lena Bryant Malsin buvo aktyvi žydų labdarų rėmėja. Lena mirė būdama 74 metų, testamentu palikusi kompaniją savo sūnums.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Litvakai

Šaltiniai
---------

* Biografija svetainėje jewishvirtuallibrary. org (anglų k.)

1. ↑  JAV istorikas: mano tautiečiai lietuviai – tarp labiausiai neįvertintų Amerikoje
2. ↑  Lane Bryant, The Pioneer in Specialty Women’s Clothing[neveikianti nuoroda]
3. ↑  ŽMONĖS IŠ LIETUVOS – PASAULIUI Archyvuota kopija 2021-06-17 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Lane Bryant istorija Archyvuota kopija 2010-12-05 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Biografijos faktai Archyvuota kopija 2011-05-13 iš Wayback Machine projekto.
| ***Vaikinams tai patinka*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The House Bunny |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Fred Wolf |
| Scenaristas (-ai) | Karen McCullahKirsten Smith |
| Vaidina | Anna FarisEmma Stone |
| Metai | 2008 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 25 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 70,4 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Vaikinams tai patinka** (angl.  *The House Bunny*) – 2008 m. JAV sukurta komedija, kurią prodiusavo ir pagrindinį vaidmenį atliko Anna Faris. Aktorė už šį vaidmenį pelnė MTV kino apdovanojimų geriausios komikės nominaciją.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Anna Faris – Šelė Darlingson
* Colin Hanks – Oliveris
* Emma Stone – Natali
* Kat Dennings – Mona
* Hugh Hefner – vaidina save
* Beverly D‘Angelo – misis Hangstrom
* Rumer Willis – Džoana

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Šelė – viena iš žurnalo „Playboy" merginų, gyvenanti jo leidėjo Hju Hefnerio viloje ir svajojanti, kad jos nuotrauka atsidurtų ant žurnalo viršelio. Vietoje to, kitą dieną po savo 27 gimtadienio ji gauna Hefnerio pasirašytą raštelį, kuriame jis liepia jai išsikraustyti, nes esanti per sena modelio darbui.

Atsidūrusi realiame pasaulyje, kurio visiškai nepažįsta, naivioji Šelė užklysta į koledžo bendrabutį, kuris priklauso „Zeta Alfa Zeta" brolijai, vienijančiai nepopuliarias ir kitų ignoruojamas merginas. Negana to, bendrabutis bus uždarytas, jei jame neapsigyvens dar bent 30 mokinių. Susidraugavusi su merginomis, Šelė savo žavesiu netrunka atkreipti aplinkinių dėmesį, padėti merginoms keisti stilių ir tapti populiariomis. Ji pati mėgina mokytis, kad padarytų teigiamą įspūdį naujajam draugui Oliveriui, tačiau ne viskas sekasi, be to, kai kurios merginos nepatenkintos tuo, kuo pačios virsta.

Galiausiai Šelė sužino, kad Hefnerio laiškas buvo klastotė ir „Playboy" leidėjas nori, kad ji sugrįžtų. Suprasdama, kad yra per kvaila Oliveriui, ji priima pasiūlymą, tuo tarpu jos paliktoms merginoms dėl konkurenčių intrigų niekaip nepavyksta surinkti 30–ies norinčiųjų gyventi jų bendrabutyje. Manydamos, kad nebėra galimybių išsisukti, jos vyksta pas Šelę, kuri nusprendžia nepasiduoti ir padėti išlaikyti namą...
**Palangos uostas** – buvęs uostas Lietuvoje, Palangoje.

Istorija
--------

Palangos tiltas
Iš karaliaus Zigmanto Vazos gavę teisę plėsti Palangos uostą, 1589 metais anglai pastatė tiltą į jūrą, įrengė akmeninį molą, pagilino jūros dugną laivybai vystyti. Tuo metu su užsienio šalimis vyko gyva prekyba manufaktūra, druska, metalu, ginklais, o iš Lietuvos buvo gabenami javai, medus, linai, kailiai. Klestėjo prekių mainai. Palangos uostas buvo konkurentas Rygos uostui, Liepojos ir kitiems Baltijos pakrantėse veikusiems uostams, nes prekės buvo parduodamos pigiau. XVII amžiuje jis konkuravo net su Ryga ir Klaipėda.

1701 metais švedai uostą užvertė akmenimis (Švedijos laivynas sunaikino Palangos ir Šventosios uostus). Pasakojama, kad Rygos ir Liepojos uostų savininkų prašymu.

Nuo 1705 metų uostas prekybai nebenaudotas.

XVII amžiuje dalis vakarinės miestelio dalies buvo užpustyta. Tuo metu smėliu dar labiau užneštas ir Palangos uostas.

XIX amžiuje Palangą kaip uostą bandė atgaivinti grafai Tiškevičiai, tačiau prieplaukos dugnas buvo jūros bangų užnešamas smėliu. Dėl to uostas nebetiko laivybai. Tiškevičiai pastatė ant jūros kranto vieną ilgą molą iš akmenų bei polių, o į jūrą nutiesė kelių šimtų metrų ilgio tiltą, kurio galas buvo užriestas į šiaurę, laivams sudarant saugesnę nuo bangų prieplauką. Tačiau uostui vieno molo nepakako, buvo reikalingi bent jau du, išmūryti iki reikiamos gilumos. Bangos užnešė prieplauką, ir laivininkystė buvo nutraukta. Nors uostas gyvavo neilgai. Į jį atplaukęs danų burlaivis nuskendo, o smiltys jį palaidojo. 1898 metais jo griaučių dalis kyšojo iš po smėlio šalia tilto.

Taip pat skaitykite
-------------------

Palangos oro uostas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Istorija
2. ↑  Palangos istorija
3. ↑  Ronžės uostas Archyvuota kopija 2011-09-07 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Palangos uostas
**Jonas Macaitis** (1921 m. kovo 11 d. Dainiai, Jurbarko valsčius – 1989 m. rugpjūčio 31 d. Vilnius) – Lietuvos leksikografas.

Biografija
----------

1949 m. Vilniaus universitete baigė vokiečių kalbą ir literatūrą. 1949–1964 m. dirbo Politinės ir mokslinės literatūros leidykloje, 1956–1964 m. redakcijos vedėjas. 1964–1965 m. Mažosios lietuviškosios tarybinės enciklopedijos redakcijos redaktorius, 1965–1975 m. leidyklos „Mintis" redakcijos vedėjas, 1975–1985 m. leidyklos „Mokslas" redaktorius, 1975–1980 m. Žodynų redakcijos vedėjas.

Prisidėjo prie lietuviškosios mokslinės terminologijos norminimo. Sudarė ir redagavo „Rusų – lietuvių kalbų žodyną" (su kitais, 4 t. 1982–1985 m.; LTSR valstybinė premija 1987 m. su kitais). Redagavo ir kitus žodynus (J. Balkevičiaus ir J. Kabelkos „Latvių–lietuvių kalbų žodyną" 1977 m. su kitais).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Jonas Macaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 726 psl.
| ***Pabėgimo planas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Escape Plan |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Mikael Håfström |
| Scenaristas (-ai) | Miles ChapmanJason Keller |
| Vaidina | Sylvester StalloneArnold Schwarzenegger |
| Metai | 2013 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 115 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 50 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 137 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Pabėgimo planas** (angl.  *Escape Plan*) – 2013 m. JAV sukurtas trileris, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Sylvester Stallone ir Arnold Schwarzenegger.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sylvester Stallone – Rėjus Breslinas
* Arnold Schwarzenegger – Rotmajeris
* Jim Caviezel – Hobsas
* Amy Ryan – Abigailė
* Sam Neil – daktaras Kyris
* Vinnie Jones – Dreikas
* 50 Cent – Hašas
* Vincent D'Onofrio – Lesteris Klarkas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Rėjus Breslinas – pabėgimų iš kalėjimų specialistas, kurį nuolatos samdo valstybė, kad šis savo kailiu patikrintų ar įmanoma pabėgti iš vieno ar kito kalėjimo.

Vieną dieną jo kompanija, kuriai Rėjus vadovauja kartu su partneriu Lesteriu Klarku, gauna užsakymą patikrinti naujos kartos kalinimo įstaigą, kuri yra iš dalies nelegali, o joje saugomi patys didžiausi pasaulio nusikaltėliai. Rėjus imasi užduoties, tačiau netrukus supranta, kad pats buvo išduotas ir tapo tikru kaliniu: suėmimo metu jam pašalinama implantuota mikroschema, kurios dėka jį galėjo sekti jo komanda, kalėjimo viršininkas Hobsas nieko nežino apie tai, kas jis yra, ir, operacijai nenusisekus, nėra jokios vilties ištrūkti.

Kalėjime jis susipažįsta su Svenu Rotmajeriu, su kuriuo pamažu susidraugauja ir ima kartu kurti pabėgimo planą. Jiems padėti sutinka kalėjimo gydytojas Kyris, tačiau pirmiausia jiems reikia išsiaiškinti, kur jie kalinami, nes naujo dizaino kalėjime nėra pasivaikščiojimų gryname ore ir kaliniai visada yra uždaryti kamerose arba bendroje erdvėje. Be to, aiškėja, kad Hobsas iš tiesų žino, kas yra Rėjus, tačiau jam užmokėta, kad šis nenuleitų nuo jo akių ir jokių būdu neleistų pasprukti iš kalėjimo, suprojektuoto pagal paties Rėjaus rekomendacijas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Jonas Macijauskas** |
| --- |
| Gimė | 1941 m. kovo 2 d.Kretinga |
| Mirė | 1997 m. (~56 metai)ten pat |
|  |
| Veikla | Lietuvos muzikas, Kretingos raj. politinis ir visuomenės veikėjas, fotografas, kolekcininkas. |
|  |
| Alma mater | Klaipėdos Stasio Šimkaus konservatorija |

**Jonas Macijauskas** (1941 m. kovo 2 d. Kretinga – 1997 m. ten pat) – Lietuvos muzikas, Kretingos raj. politinis ir visuomenės veikėjas, fotografas, kolekcininkas.

Biografija
----------

Baigęs Kretingos vidurinę mokyklą, studijavo Klaipėdos S. Šimkaus aukštesniojoje muzikos mokykloje. Dirbo Kretingos raj. kultūros skyriaus inspektoriumi, vėliau – Rūdaičių ir Darbėnų kultūros namuose, Kretingos muzikos mokykloje, technikume, vadovavo „Laisvės" vilnos audinių fabriko meno saviveiklos kolektyvui, daug metų grojo Klaipėdos ir Palangos restoranuose. Paskutine jo darboviete tapo Kretingos kultūros rūmai. Atgimimo metais aktyviai įsijungė į visuomeninę veiklą, 1990–1995 m. Kretingos miesto tarybos deputatas.

1976 m. susidomėjo menine fotografija, dalyvavo parodose. Rinko senas knygas, dokumentinius kino filmus, virdulius, lygintuvus, plokšteles, patefonus ir radijo imtuvus, kuriuos pats taisė. Surinktą plokštelių, patefonų, radijo imtuvų kolekciją testamentu dovanojo Kretingos muziejui. Tarp jų – XX a. pirmoje pusėje pagaminti „His Master‘s Voice" ir „Viva tonal Columbia Gramophone" firmų patefonai, radijo imtuvas „Blaupunkt", pagamintas Vokietijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Birutė Paulauskaitė. Jonas Macijauskas. Kretingos savivaldybės biblioteka[neveikianti nuoroda]
| ***Traukinio atvykimas į stotį*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | L'Arrivée d'un train en gare de La Ciotat |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Broliai Liumjerai |
| Metai | 1896 |
| Žanras | dokumentika |
| Trukmė | 50 sek. |
| Kalba | tylusis kinas |
| **IMDb įrašas** |

**Traukinio atvykimas į stotį** (pranc. *L’Arrivée d’un train en gare de La Ciotat*) – 1896 m. Brolių Liumjerų nebylusis dokumentinis filmas. Pirmasis šio filmo parodymas įvyko 1896 m. sausio 6 d.

Šis 50 sekundžių filmas demonstruoja garvežio traukiamą traukinį, atvykstantį į Prancūzijos kurortą Le Sjotą. Kaip ir kituose brolių Liumjerų filmuose, šiame rodomas neredaguotas kadras iš kasdieninio gyvenimo. Kaip ir kiti šių režisierių filmai šis buvo nufilmuotas 35 mm formato juosta.

Šis filmas siejamas su viena visame pasaulyje žinoma kino istorijos legenda. Pasakojama, kad kino seanso metu žiūrovai būdavo taip išgąsdinti tikro dydžio judančio objekto, atvažiuojančio tiesiai į juos, kad iš baimės klykdavo ir palikdavo salę. Vokiečių kino kritikas Hellmuth Karasek žurnale „Der Spiegel" rašė, jog „šis filmas turėjo didelę įtaką žmonėms, sukeldavęs baimę ar net paniką."

Šaltiniai
---------

1. ↑  LOKOMOTIVE DER GEFÜHLE
DC Comics|  |
| Forma | Warner Bros. dukterinė įmonė |
| Pramonė | Komiksai |
| Įkurta | 1934 m. (kaip National Allied Publications) |
| Centrinė būstinė | 1700 BroadwayMidtown ManhattanNiujorkas, Niujorko valstija |
| Svarbiausi darbuotojai | Diane Nelson |
| Savininkas (-ai) | Time Warner |
| Holdingas | DC Entertainment, Inc.(Warner Bros. Entertainment) |
| Padaliniai | Vertigo |
| Tinklalapis | www.dccomics.com |

**DC Comics, Inc.** (įkurta 1934 m. kaip **National Allied Publications**) – vienas didžiausių ir sėkmingiausių JAV komiksų leidėjas ir susijusių produktų gamintojas. „DC Comics" leidžia tokių superherojų, kaip Supermenas, Betmenas, Robinas ir Nuostabioji moteris, Teisingumo lyga, Paugliai titanai bei antagonistų, kaip Džokeris, Moteris katė, Dviveidis ir kt. veikėjų komiksus.

Įmonės pavadinimo pirmosios raidės „DC" kilo nuo jų populiarios *Detective Comics* (liet. *Detektyvo komiksai*) serijos. 2008 m. duomenimis, „DC Comics" kartu su pagrindine konkurente „Marvel Comics" (kurią valdo „The Walt Disney Company") dalijasi net virš 80 % JAV komiksų rinkos.

Istorija
--------

Verslininko majoro Malcolm Wheeler-Nicholson įkurta bendrovė „**National Allied Publications**" debiutavo su bulvarinio formato žurnalu *New Fun: The Big Comic Magazine* #1 (liet. *Naujos pramogos: Didysis komiksų žurnalas*) 1935 m. vasarį. Antrasis leidinys, *New Comics* #1 (liet. *Naujieji komiksai*), pasirodė tokiu formatu, kuris jau buvo artimas komiksų knygos standartui. Tuomet komiksai sparčiai populiarėjo, šis laikotarpis dar įvardijamas kaip Auksinis komiksų amžius. Vėliau tas leidinys virto *Adventure Comics* (liet. *Nuotykių komiksai*).

Trečiasis ir galutinis leidimas buvo *Detective Comics*. Serijos tapo tikra sensacija, kai pirmąkart 1939 m. #27 numeryje buvo pristatytas Betmenas, tačiau jau tada Wheeler-Nicholson buvo miręs.

Vadovaujant naujiems vadovams „Detective Comics Inc." greitai išleido ketvirtą leidinį *Action Comics*, kartu pristatydama Supermeną. *Action Comics* #1, pasirodžiusi 1935 m. birželį, buvo pirmoji komiksų knyga, kurioje išryškėjo naujas veikėjų prototipas – žinomas kaip superherojus – užtikrino kainų smūgį. Kiek vėliau kompanija pristatė ir kitus savo garsius personažus, kaip kad Sandmenas ir Robinas. 

1941 m. - *All Star Comics* #8 ir *Sensation Comics* #1 - pirmasis moterų superherojų komiksas, įskaitant Nuostabioji moteris.

2010 m. vasario 22 d. *Action Comics* pirmasis leidimas aukcione buvo parduotas anoniminiam pirkėjui už 1 milijoną JAV dolerių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Siklos, Richard (2008 m. spalio 13 d.). „Spoiler alert: Comic books are alive and kicking". *CNN*. Nuoroda tikrinta 2011-10-07.  **(**angl.**)**
2. ↑  „Superman’s debut sells for $1M at auction", *Crain’s New York Business*, 2010 m. vasario 22 d.. **(**angl.**)**

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* DC Comics Viki – duomenų bazė
| Latvijos Etnografinis buities muziejus po atviru dangumi |
| --- |
|  |
| Vieta | Netoli Rygos, Latvija |
| Atidarymas | 1924 m. |
| Paskirtis | Etnografinis buities muziejus |
| Plotas | 87 hektarai |

**Latvijos Etnografinis buities muziejus po atviru dangumi** (latv. *Latvijas Etnogrāfiskais brīvdabas muzejs*) – muziejus po atviru dangumi netoli Rygos (Latvija), šiaurinėje Juglos ežero pakrantėje. Muziejaus plotas – 87 hektarai. Jame yra 118 pastatų bei sukaupta daugiau nei 3000 eksponatų. Iš viso muziejuje yra maždaug 150 000 rakandų.

Istorija
--------

Pirmasis muziejaus pastatas – svirnas – buvo perkeltas ir perstatytas iš Vestienos valsčiaus (Maduonos savivaldybė) 1928 m. Šešių pastatų muziejus buvo atidarytas 1932 m. 1939 m. buvo pastatyta 40 pastatų. Kiekvienas šalies regionas turėjo savo sodybą, o keli muziejaus pastatai reprezentavo regiono architektūrą ir kultūrą. Buvo populiari vieta lankymui. Prie muziejaus vystymo aktyviai prisidėjo visuomenė, buvo finansuojamas privačių rėmėjų.

Per Antrąjį pasaulinį karą muziejaus pastatai beveik nenukentėjo. Dingo daugybė dokumentų. 7-o dešimtmečio pabaigoje, atėjus naujiems darbuotojams, pradėjo visiškai funkcionuoti. Praplėsta muziejaus teritorija, atsirado daugiau vertingų eksponatų.

Po Latvijos nepriklausomybės, muziejus aktyviai pradėjo rinkti šalies paveldą. 1997 m. pastatyta daugiau prieškario pastatų.

Muziejus organizuoja daugybę renginių: liaudies koncertus, festivalius ir kt. Nuo 1971 m. kasmet organizuojama amatų mugė, į kurią susirenka kelios dešimtys tūkstančių žmonių.

Galerija
--------

* Žvejo namas (Kuršas)
* Ruso valstiečio troba (Latgala)
* Rusijos stačiatikių bažnyčia (Latgala)
* Romos Katalikų koplyčia (Latgala)
* Vidžemės sodybų reginys
* Gyvenamasis valstiečių namas (Vidžemė)
* Malūnas iš Latgalos
* Smuklė (Žiemgala)
* Garinė pirtis (Vidžemė)

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Dovilė Šileikytė (2019 m. rugsėjo 12 d.). „Rygos pakraštyje, ant ežero kranto – turistų dažnai pražiūrimas muziejus". *15min*. Nuoroda tikrinta 2020 m. balandžio 7 d..
2. ↑  Vita Švežauskienė. „Metų amatų turgus Latvijoje – šventė muziejuje po atviru dangumi". Lietuvos tautodailininkų sąjunga ir Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacija. Nuoroda tikrinta 2020 m. balandžio 7 d..

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Latvijos Etnografinis buities muziejus po atviru dangumi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialus tinklalapis