recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Leiba Solominas** |
| --- |
| Gimė | 1914 m. liepos 1 d.Jonava, Rusijos imperija |
| Mirė | 1973 m. vasario 3 d. (58 metai)Kaunas, Lietuvos TSR |
|  |
| Veikla | Politikas, sovietinis partizanas |

**Leiba Solominas** (1914 m. liepos 1 d. Jonavoje, Rusijos imperija – 1973 m. vasario 3 d. Kaune, Lietuvos TSR) – Lietuvos žydų kilmės politikas, sovietinis partizanas.

Biografija
----------

Gimė 1914 m. liepos 1 d. Jonavoje. Nuo 1934 m. TSKP narys. 1929 m. tapo komjaunuoliu. Nuo 1932 m. Jonavos rajone komjaunimo skyriaus sekretorius. Nuo 1934 m. nelegalaus centrinio profsąjungų biuro narys. Nuo 1936 m. LKP Kauno rajono komiteto instruktorius, LKP Šančių parajoninio komiteto sekretorius. Nuo 1940 m. LKP CK Kauno apskrities instruktorius. 1937 m. septynis kartus nuteistas už administracinius pažeidimus. Nacių okupacijos laikotarpiu vadovavo sovietiniams partizanams Kauno apylinkėse. 1953 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą. Nuo 1961 m. dėstė Kauno politechnikos institute. Mirė 1973 m. vasario 3 d. Kaune. Iki Lietuvai atgavus nepriklausomybę ant namo Trakų g. 20 Kaune kabėjo jam skirta atminimo lenta.

Nuorodos
--------

* Biografija

Literatūra
----------

* Lietuviškoji Tarybinė Enciklopedija.- T.10.- Vilnius, 1983.- S.307
Lehman Brothers Holdings Inc.| Lehman Brothers |
| Pramonė | Finansinės paslaugos |
| Įkurta | 1850 m. |
| Uždaryta | 2008 m. |
| Centrinė būstinė | Niujorkas, JAV |
| Paslaugos | Investicinė bankininkystė,Privačioji bankininkystė |
| Darbuotojų | 26 200 (2010 m.) |
| Tinklalapis | www.lehman.com |

**Lehman Brothers Holdings Inc.** buvo vienas iš didžiausių JAV investicinių bankų. Broliai Emanuel ir Mayer Lehman'ai atvykę iš Vokietijos 1850 m. įsteigė banką. 2006 m. banke dirbo apie 23 tūkst. darbuotojų, metinis pelnas buvo 4 mlrd. dolerių. 2008 m. rugsėjo 15 d. bankas kreipėsi į teismą dėl bankroto paskelbimo. „Lehman Brothers" skola siekė 613 mlrd. dolerių. Tai didžiausias bankrotas JAV istorijoje, tapęs 2008 m. pasaulio ekonominės krizės ryškiu akcentu. 1936-1943 m. banko viceprezidentu buvo Lietuvos žydų kilmės ekonomistas Alexander Sachs.

Bankrotas
---------

„Lehman Brothers" bankrutavo dėl per didelės prisiimtos rizikos – jo portfelyje buvo sukaupta per didelė dalis rizikingų aktyvų, o siautėjant rizikingų būsto paskolų krizei, aktyvų vertė staigiai krito, sukeldama „Lehaman Brothers" akcijų vertės biržoje kritimą ir, svarbiausia, kitų bankų ir partnerių nepasitikėjimą. Nepasitikėjimas lėmė, kad „Lehman Brothers" daugiau niekas neskolino ir bankas buvo paliktas vienas tvarkytis su savo įsipareigojimais, o to padaryti nebeįstengė. Bankrutavęs vien tik „Freddie Mac" (JAV hipotekos paskolų milžinui) bankas liko skolingas 400 mlrd. USD. „Lehman Brothers" Azijos ir Europos padalinius prisijungė „Nomura", o „Barclays" įsigijo pastarojo JAV padalinį.

Literatūra
----------

* Lawrence G. McDonald, Patrick Robinson. A Colossal Failure of Common Sense: The Inside Story of the Collapse of Lehman Brothers.

Nuorodos
--------

* BBC: The Love of Money, The Bank That Bust the World
* Bloomberg: Lehman Files Biggest Bankruptcy Case as Suitors Balk

Išnašos
-------

1. ↑  Verslo Žinios: „Lehman Brothers" žlugimas: laimėtojai bus tik bankroto specialistai
2. ↑  Bloomberg: Lehman Files Biggest Bankruptcy Case as Suitors Balk
3. ↑  Versus – Investicinė bankininkystė mirė?[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Robotas golfo žaidėjas – sukurtas naudojant NXT.
Robotas manipuliatorius – sukurtas naudojant NXT.
**LEGO Mindstorms** – rinkinys, kurį sudaro techninė bei programinė įranga, leidžianti kurti nedidelius, lengvai modifikuojamus, programuojamus robotus. Pirmą kartą pasirodė 1998 m. kaip LEGO Mindstorms Robotic Invention System. Po 8-ių metų (2006 m.) buvo pristatytas LEGO Mindstorms NXT 1.0, o dar po 3-jų (2009 m.) LEGO Mindstorms NXT 2.0.

LEGO Mindstorms rinkinį sudaro standartinių LEGO detalių rinkinys (pavaros, ratai, vikšrai ir kt.), bei rinkinys, į kurį įeina NXT mikro-kompiuteris, kuris veikia kaip roboto smegenys, servo varikliai bei įvairus jutikliai (prisilietimo, ultragarsiniai, spalvos ir kt.).

Nuorodos
--------

* Oficialus LEGO Mindstorms puslapis Archyvuota kopija 2006-01-09 iš Wayback Machine projekto.
* Apie LEGO Mindstorms lietuviškai
Gėlavandenės sraigės *Viviparus contectus* operkulas kiauto angoje
**Operkulas** (lot. *Operculum*) – plokščias gaubtas dangtelis pilvakojų moliuskų kriauklių angoje, raginės ar kalkinės kilmės anatominė struktūra, būdinga daugeliui jūrinių bei gėlavandenių, taip pat kai kurioms sausumos sraigėms. Operkulas sujungtas su moliusko koja ir tarnauja savotišku „liuku" uždaryti angai kriauklėje, kai tik joje įsitaiso minkštoji kūno dalis.

Savybės
-------

Operkulai iš Naujosios Gvinėjos
Priklausomai nuo moliusko rūšies, operkulas gali būti apvalus ar ovalo formos, dalinai ar pilnai uždarantis angą, jį gali pakeisti ir sustingusio sekreto epifragma. Koncentrinės struktūros, būna įvairiaspalviai ir bespalviai. Operkulo funkcija – apsaugoti moliuską nuo išdžiūvimo, plėšrūnų, kai kuriais atvejais padėti judėti su kiautu ir pan.

Panaudojimas
------------

Kai kurių pilvakojų, ypač gyvenančių Raudonojoje jūroje, operkulai ilgą laiką senovės žydų ir arabų kultūrose tarnavo kaip smilkalų žaliava. Artimųjų Rytų regione plačiau naudoti *Strombus tricornis, Lambis truncata sebae* moliuskų operkulai. Milteliai iš šių dangtelių taip pat yra svarbus kiniškų ir japoniškų smilkalų komponentas. Ten jis vadinamas atitinkamai *beisian* (kin. 貝香 – jūros kriauklės aromatas) arba *kaiko* (jap. 甲香 – kriauklės aromatas). Šių šalių smilkalų gamintojai naudoja jūrinių moliuskų iš Pietryčių Azijos, Pietų Amerikos ir Rytų Afrikos.

Kai kurių *Turbinidae* šeimos operkulai naudojami nebrangių papuošalų gamyboje. Tam dažniausiai tinka *Turbo petholatus* kriauklių dangteliai.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Operkulas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Operkulų panaudojimas Archyvuota kopija 2011-01-20 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Opiatas** – aguonos galvutėje esantis bet kuris alkaloidas ar pusiau sintetinis junginys, kurio gamybos pradinė medžiaga yra kuris nors iš aguonos alkaloidų. Jiems visiems būdingas panašus poveikis – sukeliama euforija ir malšinamas skausmas. Dėl šių savybių opiatai plačiai vartojami kaip vaistai ir narkotikai. 

Skirtingų opiatų poveikis gali labai smarkiai skirtis; vieni nuskausmina labai smarkiai, bet trumpam, kiti prastai nuskausmina, bet gerai malšina nuolatinius, ilgalaikius skausmus. Vieni sukelia silpną euforiją, kiti šimtus kartų stipresnę. 

Tokių medžiagų gausą lėmė tai, kad ilgą laiką buvo ieškota medžiagos, kuri nuskausmintų kaip morfinas ar net sėkmingiau, bet nesukeltų fizinės priklausomybės. Paieškos buvo tik iš dalies sėkmingos, nors ir aptikta daug junginių. Su kai kuriais junginiais pasiektas priešingas rezultatas (pavyzdžiui, heroinas).

Pagrindiniai opiatai:

* morfinas,
* heroinas (acetilmorfinas),
* kodeinas (metilmorfinas).

Žmogaus endorfininę sistemą veikiantys junginiai, daugiausiai – morfijaus dariniai. Natūraliai randami aguonose. Geriausiai žinomi – morfijus, heroinas, kodeinas. Medicinoje naudojami nuskausminimui, stipriam kosuliui malšinti. Didelėmis dozėmis sukelia euforiją. Piktnaudžiaujant šiais preparatais, išsivysto fiziologinis pripratimas, kaip manoma, susijęs su pokyčiais skausmo jutimo bei kvėpavimo sistemose, taip pat – kraštutinai stiprus euforijos poreikis. Poreikis pakartotiniam vartojimui bei abstinencijos sindromas gali atsirasti jau po 1-2 euforiją sukėlusių dozių. Fiziologinis poveikis galutinai neištirtas, manoma, kad gali būti susijęs su endorfinus skaidančių fermentų blokavimu. Abstinencijos sindromas pasireiškia kraštutinai stipriais skausmais, kvėpavimo bei širdies veiklos sutrikimais, gali tęstis kelias savaites ar ilgiau.
Manchingo opidumo rekosntrukcija
**Opidumas** (lot. *oppidum*, dgs. *oppida*) – įtvirtinta gyvenvietė, paprastai kalvos viršūnėje, Galijoje ir kitose teritorijose šiauriau Alpių. 
Daug opidumų užkariavus Romai tapo senovės Romos administracinio vienetų centrais. Lotynų kalboje *opiddum* ėmė reikšti 'miestas'. 

Žodis kildinamas iš lot. *ob-pedum* 'uždaras plotas', galbūt iš IE *\*pedóm-* 'užimtas plotas', 'pėdos atspaudas'.

Julijus Cezaris žodžiu *oppida* vadino geležies amžiaus keltų gyvenvietes, buvusias Galijoje. Dabar šiuo žodžiu vadinami ikirominiai miestai, egzistavę Vakarų ir Centrinėje Europoje. Dabar opidumais paprastai vadinamos didelės įtvirtintos ikirominės gyvenvietės.

Daugelis opidumų išaugo iš piliakalnių, nors ne visi jie turėjo gynybinę reikšmę. Žeminiais įtvirtinimais (grioviais ir pylimais) apsupti opidumai žinomi kaip *uždarieji opidumai* (angl. *enclosed oppidum*). Opidumų klestėjimo laikais laikomi II-I a. pr. m. e. Opidumai buvo šiauriau Alpių - dabartinėse Vengrijoje, Čekijoje, Slovakijoje, Vokietijoje, Belgijoje, Prancūzijoje.

Pagrindiniai struktūriniai opidumų bruožai:

* sienos ir vartai,
* erdvus išplanavimas,
* dominuojanti aplinkinėse teritorijose padėtis.

Opidumai skyrėsi dydžiu, forma, juose vykdyta veikla ir politine svarba. Ne visi opidiumai buvo genčių sostinės. Pvz. helvetai (rytų Alpės) turėjo 12 opidumų, o biturigai (centrinė Galija) turėjo mažiausiai 20-30 opidumų.

Kiti bruožai:

* viešojo gyvenimo irba administraciniai centrai,
* juose nuolat gyvendavo mažiausiai 1000 žmonių,
* jie buvo sudalinti į zonas su skirtingomis funkcijomis.

Opidumų vystymasis buvo svarbus etapas Europos urbanizacijoje. Opidumai buvo pirmos didelės gyvenvietės šiauriau Viduržemio jūros regiono, kurias tikrai galima laikyti miestais. 
Cezaris rašė, kad kiekviena galų gentis gali turėti po kelis opidumus, bet jie būna nevienodai svarbūs. Galbūt jis turėjo omenyje, kad opidumai sudarė tam tikrą hierarchinę sistemą. 

Užkariautose teritorijose romėnai opidumų sistemą naudojo kaip imperijos žemėms administruoti. Daugelis jų tapo romėnų miestais, kurie dažnai nuo kalvų viršūnių persikėlė į lygumas.

Nuorodos
--------

1. ↑  IV. Oppida

* Oppida Archyvuota kopija 2009-11-01 iš Wayback Machine projekto.
* A History of Oppida Archyvuota kopija 2013-05-31 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°10′01″š. pl. 25°50′31″r. ilg.﻿ / ﻿55.166951°š. pl. 25.842075°r. ilg.﻿ / 55.166951; 25.842075


| Januliškio dvaras |
| --- |
|  Dvaras buvo įsikūręs dabartinės Prūdiškės girininkijos pastate |
| Vieta | Januliškis, Švenčionių rajonas |
| Rūmų stilius | Medinis |
| Bajorų giminės | Nemčinskai |
| Parkas | Parko fragmentai |
| Pastatų būklė | Išlikęs gyvenamojo namo pastatas |

**Januliškio dvaras** – buvusi dvaro sodyba Švenčionių rajone, Labanoro girioje įsikūrusiame Januliškio kaime.

Istorija
--------

Tarpukario metais Januliškyje veikė mokykla, stovėjo nedidelis dvaras ir lenkų kariuomenės arklidės.

Užpraeitame amžiuje Januliškio apylinkių žemės nuo Baranavos kaimo iki pat Luknelės upelio priklausė vienam olandų kilmės grafui Šneideriui. Jam priklausė Baranavos miškai. Grafas nusipirkęs visą Baranavos girią pradėjo statytis dvarus. Savo vietininkus grafas įkurdino Kampuotėlėje, Januliškyje ir kt. Čia kūrėsi maži dvareliai. 

Ar grafas Šneideris buvo tikrasis Januliškio apylinkių savininkas, turimi duomenys yra prieštaringi. Senieji apylinkių gyventojai mini, kad šios žemės priklausė ukrainiečių kilmės grafui Nemčinskui. Valdant Nemčinskui, administraciniu centru buvo Baranava. Dvaras buvo įsikūręs dabartinės Prūdiškės girininkijos pastate. Pasakojama, kad kasant dvaro pastatui pamatus rasta žmonių palaikų. Tame dvare vėliau gyvenę januliškiečiai iki šiol pamena, kad ten kartas nuo karto vaidendavosi. Nemčinską vietiniai žmonės iki šiol prisimeną kaip griežtą žmogų. Artėjant antrajam pasauliniam karui, Nemčinskai iš Januliškio pasitraukė. Valdžią perėmė vokietis Bekas, apie kurį iki šiol neturima jokių duomenų.

Januliškyje tarpukario metais dar egzistavo parkas, pasodintas to paties Nemčinsko. Iš dabar išlikusių alyvų bei sibirinių maumedžių matyti, kad parkas užėmė apie 3 ha plotą. Čia išlikę ir yra saugomi Januliškio maumedžiai.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Januliškio girininkija. Kaimo istorija Archyvuota kopija 2018-01-13 iš Wayback Machine projekto.
| **Janušas Voicechovskislenk. *Janusz Wojciechowski*** |
| --- |
|  |
| J. Voicechovskis 2019 m. |
| Gimė | 1954 m. gruodžio 6 d. (68 metai)Mazovijos Rava, Lenkija Lenkija |
| Tautybė | lenkas |
|  |
| Veikla | Lenkijos ir Europos Sąjungos politikas |
| Organizacijos | Fon der Lejen Komisija |
| Pareigos | Eurokomisaras |
| Partija | Europos konservatorių ir reformistų partija |
|  |
| Alma mater | Lodzės universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Janusz Wojciechowski |

**Janušas Česlavas Voicechovskis** (lenk. *Janusz Czesław Wojciechowski*; g. 1954 m. gruodžio 6 d. Mazovijos Ravoje, centrinėje Lenkijoje) – lenkų teisininkas, politikas.

J. Voicechovskis – ilgametis Europos parlamento narys. Juo buvo išrinktas Lodzės vaivadijoje nuo Lenkijos valstiečių partijos (PSL, 2004–2006), Lenkijos Liaudies partijos „Piast" (2006–2010), Teisės ir Teisingumo (2010–2016). Palikęs Parlamentą, 2016 m. tapo Europos Audito Rūmų nariu. Nuo 2019 m. gruodžio 1 d. – eurokomisaras (žemės ūkio sritis).

Biografija
----------

1977 m. baigęs studijas Lodzės universiteto Teisės ir administravimo fakultete, pradėjo teisininko karjerą. Iki 1980 m. dirbo asesoriumi vaivadijos prokuratūroje Skernevicėse. 1980–1993 m. buvo Mazovijos Ravos apylinkės teismo teisėjas, Skernevicių provincijos teismo teisėjas, Varšuvos apeliacinio teismo teisėjas. 1991–1993 m. buvo Valstybės tribunolo teisėjas. Jis yra komentarų apie baudžiamąjį kodeksą ir nusikalstamas veikas, taip pat mokslo ir žurnalistikos straipsnių teisinėje ir socialinėje srityje autorius ar bendraautorius.

1993–1995 m. išrinktas Seimo nariu pagal Lenkijos liaudies partijos sąrašą. 1994–1995 m. ėjo valstybės sekretoriaus pareigas Ministrų tarybos kanceliarijoje. 1995 m. buvo išrinktas Aukščiausiosios audito tarnybos prezidentu, ėjusiu pareigas iki 2001 m. 2001–2004 m. buvo Seimo maršalkos pavaduotojas.

2004–2016 m. buvo Europos parlamento narys, 2016-2019 m. – Europos Audito Rūmų narys. 2019 m. gruodžio 1 d. patvirtintas Lenkijos atstovu Fon der Lejen Komisijoje, atsakingu už žemės ūkio sritį. Atstovauja Europos konservatorių ir reformistų partijai.

Nuorodos
--------

* Biografija Europos Komisijos svetainėje
* Biografija Europos Parlamento svetainėje

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Phil Hogan** | **Eurokomisaras, atsakingas už žemės ūkį**Nuo 2019 m. gruodžio 1 d.  | Po to:**–** |
| Prieš tai:**Elżbieta Bieńkowska** | **Eurokomisaras nuo Lenkijos**Nuo 2019 m. gruodžio 1 d.    | Po to:**–** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuropos Sąjunga Von der Leyen Komisija (2019–2024) |
| --- |
|  |
| 
Josep Borrell • Thierry Breton • Helena Dalli • Valdis Dombrovskis • Elisa Ferreira • Mariya Gabriel • Paolo Gentiloni • Johannes Hahn • Phil Hogan • Ylva Johansson • Věra Jourová • Stella Kyriakidou • Janez Lenarčič • Didier Reynders • Margaritis Schinas • Nicolas Schmit • Kadri Simson • Virginijus Sinkevičius • Maroš Šefčovič • Dubravka Šuica • Frans Timmermans • Jutta Urpilainen • Adina-Ioana Vălean • Olivér Várhelyi • Margrethe Vestager • Ursula von der Leyen • Janusz Wojciechowski |

 |
| **Janušas Palikotas** |
| --- |
|  |
| Visas vardas | Janusz Marian Palikot |
| Gimė | 1964 m. spalio 26 d. (58 metai)Bilgorai |
| Sutuoktinis (-ė) | Monika Kubat |
| Vaikai | Emilis ir Aleksanderis (iš pirmos santuokos)Francišekas ir Zofija |
|  |
| Veikla | aktyvistas, verslininkas, politikas |
| Partija | Palikoto judėjimas (nuo 2010 m.) |
|  |
| Alma mater | Liublino universitetas, Varšuvos universitetas |
| Žinomas (-a) už | socialiai libertarinio *Palikoto judėjimo* įkūrėjas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Auksinis kryžius už nuopelnus |

**Janušas Palikotas** (*Janusz Marian Palikot*, g. 1964 m. spalio 26 d. Bilgoruose) – Lenkijos politikas, aktyvistas ir verslininkas, nuo 2005 m. – Lenkijos Seimo narys. Baigė bakalauro filosofijos studijas Liublino katalikiškame universitete, vėliau įgijo magistro laispnį Varšuvos universitete.

Palikotas į Lenkijos Seimą buvo išrinktas 6-oje Liublino rinkimų apygardoje pagal Pilietinės platformos partijos sąrašą, 2007 m. perrinktas. Tačiau 2010 m. šią partiją palikęs įkūrė socialiai libertarinį antiklerikalinį *Palikoto judėjimą*, 2011 m. Seimo rinkimuose surinkusį 10 proc. balsų.

Palikotas pasisako prieš religinį švietimą valstybinėse mokyklose ir valstybines subsidijas bažnyčioms, abortų, vienalyčių civilinių sąjungų, kanapių legalizavimą, taip pat nemokamų prezervatyvų dalinimą, socialinio draudimo reformavimą, Senato panaikinimą ir proporcinių mokesčių įvedimą.

Buvęs vienas iš degtinės kompanijų Polmos Lublin S.A. ir Ambra S.A. savininkų. Su pirma žmona Maria Nowińska išsiskyręs, turi 2 sūnus; su antra žmona Monika Kubat turi sūnų ir dukterį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  J.Palikoto partija reikalauja nuimti kryžių Lenkijos Seime[neveikianti nuoroda]
2. ↑  „Lenkijos ekscentriško politiko Januszo Palikoto partija reikalauja pašalinti kryžių iš Seimo salės". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2022-05-17.

Nuorodos
--------

* Janusz Palikot Feisbuke
* Palikoto blogas Archyvuota kopija 2014-02-28 iš Wayback Machine projekto. lenkų k.
* Janusz Palikot – parlamentinis puslapis
*Apie upę Bulgarijoje žr.: Jantra (upė).*
Deivės Kali jantra
**Jantra** (skr. यन्त्र = IAST: *yantra* – 'įrankis, įrengimas, pagalbinė priemonė') – sąvoka, plačiausiai naudojama tantriniame hinduizme ir budizme; sakralus geometrinis simbolis, skirtas palengvinti meditaciją, turintis maginių galių, amuletas. Vizualinis mantros atitikmuo – jei meditacijos metu klausa sutelkiama į mantrą, tai regėjimui sutelkti skirta jantra. Jantros tikslas savyje pavaizduoti makrokosmosą ir mikrokosmosą, struktūrą ir chaosą, ir tokiu būdu išlaisvinti mintis.

Jantra yra simbolinis įvairių dievybės aspektų atvaizdas, vidinės liturgijos modelis ir kosmogonijos bei sklaidmenų sugrįžimo į versmę schema, kurios pakopos laipsniškai kreipia į pradmenį. Jantra yra „tiksliųjų" metafizikos ir meditacijos mokslų sričiai priklausanti techninė sudievinimo (savęs „prisiminimo"), arba jungties su pradmeniu, priemonė. Indų tantros teigia, kad pasaulyje esančių jantrų neįmanoma suskaičiuoti: kiekvienas pavidalas, kiekvienas lapas, kiekvienas žiedas yra jantra, kuri savo forma, spalva ir aromatu seka demiurgijos padavimą. Simbolinę reikšmę turinčios jantrų proporcijos lemia architektūrinio statinio, pavyzdžiui šventyklos, proporcijas ir siejasi su atitinkamais muzikiniais intervalais (svaromis).

Jantrose dažniausiai vaizduojami geometriniai elementai – apskritimai, kvadratai, linijos, trikampiai (nukreipti į viršų arba žemyn). Taip pat gali būti taškas (bindu), augaliniai motyvai (ypač lotosas), šatkona (šešiakampė žvaigždė), svastika, rašto ženklai (Om).

Populiarios hinduistų jantros yra Šri („gerovės"), Kali, Baglamukhi, Durgos, Kuberos ir kt.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Mandala
* Šventoji geometrija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algis Uždavinys. *Simbolių ir atvaizdų interpretavimo problema senovės civilizacijose*. Vilnius: Sophia, 2006, 146 p.
2. ↑  Alan Daniélou. *Myths and Gods of India*. Roochester: Inner Traditions, 1991, p. 350–351.
Janusz Leon Wiśniewski
**Janušas Leonas Višnevskis** (lenk. *Janusz Leon Wiśniewski*; g. 1954 m. rugpjūčio 18 d. Torunėje) – lenkų mokslininkas ir populiarus šiuolaikinis rašytojas, išgarsėjęs 2001 m. išleidęs pirmąjį romaną.

Biografija
----------

Abu Janušo Višnevskio tėvai – lenkai, tėvas – vairuotojas, mama – parduotuvės šeimininkė. Turi vyresnį brolį kuris dėsto chemiją Torunės licėjuje.
Būdamas keturiolikos įstojo į jūreivystės mokyklą, kurią su tolimojo plaukiojimo jūreivio diplomu po penkerių metų baigė.
Po studijų Torunės universitete, mokėsi fizikos, apsigynė daktaro disertaciją. Tuo pačiu metu mokėsi ekonomikos fakultete. Lodzėje apsigynė chemijos disertaciją. Turi ir informatikos daktaro laipsnį. Šiuo metu užsiima bioinformatika.

Janušas gyvena Vokietijoje, Frankfurte prie Maino.

Buvo vedęs, turi dvi dukras. Jis apie jas yra pasakęs: „Mano gyvenime egzistuoja tik dvi pačios reikšmingiausios moterys. pirmoji – mano vyresnioji dukra, antroji – jaunesnioji".

Moka vokiečių, anglų ir rusų kalbas.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Spektaklis pagal. J. Višnievskio kūrybą Vilniaus teatre Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Janusz Leon Wiśniewski** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Xi Jinping – Kinijos komunistų partijos generalinis sekretorius nuo 2012 m.
**Kinijos komunistų partijos generalinis sekretorius** – aukščiausias Kinijos komunistų partijos pareigūnas, o atsižvelgiant į partijos dominavimą šalyje – ir *de facto* visos Kinijos vadovas. Per partijos istoriją šis postas buvo ne kartą pervadintas ir dabartine forma įsteigtas 1982 m. panaikinus iki tol buvusią „pirmininko" pareigybę, labiausiai sietą su Mao Zedong. Generalinis sekretorius taip pat yra partijos politbiuro ir nuolatinio komiteto vadovas.[1]

Generalinis sekretorius yra išrenkamas Centro komiteto, kurį sudaro apie 200 narių, kas penkerius metus vykstančio Komunistų partijos kongreso metu. Pagal paskutinių dešimtmečių praktiką, generalinis sekretorius artimiausio Nacionalinio liaudies kongreso metu taip pat išrenkamas šalies prezidentu.[2] Partijos statutas neriboja, kiek kartų tas pats asmuo gali būti išrinktas generaliniu sekretoriumi, o po 2018 m. konstitucinių pakeitimų buvo panaikintas ir anksčiau galiojęs dviejų kadencijų limitas prezidento postui.[3]

Partijos vadovų sąrašas
-----------------------

1. 1921–1927: Chen Duxiu
2. 1928–1931: Xiang Zhongfa
3. 1931–1935: Bo Gu
4. 1935–1943: Zhang Wentian
5. 1943–1976: Mao Zedong
6. 1976–1981: Hua Guofeng
7. 1981–1987: Hu Yaobang
8. 1987–1989: Zhao Ziyang
9. 1989–2002: Jiang Zemin
10. 2002–2012: Hu Jintao
11. 2012–dabar: Xi Jinping

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lawrence R. Sullivan. *Historical Dictionary of the Chinese Communist Party*. Scarecrow Press, 2012, p. 113
2. ↑  Communist Party congress: How China picks its leaders, BBC, 2017–10-07
3. ↑  China's Communist Party prepares to end term limits for Xi Jinping, Nikkei Asian Review, 2018–03–01
| Graistupis (Stupis, Stunis) |
| --- |
| **Ilgis** | 3,6 km |
| **Baseino plotas** | 5,3 km² |
| **Ištakos** | Margininkai |
| **Žiotys** | Įpiltis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Graistupis** (oficialus vardas – *Stunis, Stupis*) – upelis pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės ir šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, dešinysis Įpilties intakas.

Pavadinimas
-----------

Oficialioje geodezinėje-kartografinėje medžiagoje upelis vadinamas *Stupiu*, o Lietuvos Respublikos upių ir tvenkinių klasifikatoriuje – *Stuniu*, Vietos gyventojai jį vadina *Graistupiu*. 1779–1781 m. Palangos seniūnijos Senosios Impilties kaimo plane žymima lenk. *Grayżtupie* (Graižtupė), XIX a. II pusės Rusijos imperijos kariuomenės topografiniame žemėlapyje – rus. *Грай-Ступисъ* (Graistupis), o Vokietijos imperijos kariuomenės 1918 m. topografiniame žemėlapyje atsiranda pastarojo trumpinys vok. *Stupis*. Lietuvos respublikinio žemėtvarkos instituto 1976 m. parengtame Piliakalnio kolūkio plane upelis vadinamas *Raistupiu*, o valstybinio žemėtvarkos projektavimo instituto kartografinėje medžiagoje – *Raistupiu (Stupiu)*. 

Kartografinė XVIII–XIX a. medžiaga ir upelio intako *Pagraistupio* vardas liudija, kad pirminis upelio vardas turėjo būti *Graistupis*. Vėlesnėje, XX a. kartografinėje medžiagoje upėvardis buvo iškraipytas, o pirmapradį jo vardą išsaugojo Senosios Įpilties bendruomenė. *Graistupio* vardu pavadintas Senosios Įpilties kultūros skyriaus folkloro kolektyvas, o 2011 m. kaime užregistruota uždaroji akcinė bendrovė.

Geografija
----------

Ištakos yra Margininkų miške, 0,98 km į šiaurės vakarus nuo kelio  **218**  Kretinga–Skuodas . Aukštupis melioruotas, paverstas kanalu. Likusioje dalyje upelio vaga natūrali, vingiuota. Teka pietvakarių kryptimi, aukštupyje ir vidurupyje – mišku, žemupyje – atvira vietove. Netoli žiočių pasuka į pietryčius. Į Įpiltį įteka Senojoje Įpiltyje, 1,1 km nuo upės žiočių.

IntakaiPagraistupis (kairysis), keli bevardžiai intakai.
Kultūros paveldo objektaiDešiniajame krante yra Margininkų II senosios kapinės, Senosios Įpilties IV kapinynas, Aukuro akmuo, šaltinis ir piliakalnio papėdės gyvenvietė, kairiajame krante stūkso Senosios Įpilties III piliakalnis (Marijos kalnelis).
GyvenvietėsSenoji Įpiltis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos Respublikos upių ir telkinių klasifikatorius
2. ↑  Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekos rankraščių skyrius. – F. 11–43
3. ↑  Военная топографическая карта западной части Российской империи (трехверстная). - Рядъ Х. – Листъ І
4. ↑  Karte des westlichen Russlands. – Kriegsausgabe, 1918. – H17. Dorbiany
105 mm tanko patrankos L7 vamzdis su išpjova, kad matytųsi graižtvos
Pirmojo pasaulinio karo laikų prancūziškos 75 mm patrankos vamzdžio vidus
**Graižtva** (angl. *rifling groove*, rus. *нарез*) – pabūklo, šautuvo, pistoleto ar kitokio šaunamojo ginklo vamzdžio vidiniame paviršiuje suformuota įvija, suteikianti sviediniui ar kulkai sukamąjį judesį. Įsuktas sviedinys ar kulka lekia stabiliau, padidėja šūvio nuotolis, taiklumas ir pramušamoji geba.

Graižtva turi sieneles, dugną ir laukus.
  
 Pabūklo vamzdžio kanale graižtvos būna 5–10 mm, o laukai (iškilimai) tarp gretimų graižtvų – 2–4 mm pločio. Graižtvos gylis priklauso nuo vamzdžio ir ↑sviedinio kreipiamojo žiedelio konstrukcijos ir gali būti nuo 1/50 iki 1/70 ginklo kalibro (0,7–2 mm).

Graižtvų klasifikacija
----------------------

Graižtviniai vamzdžiai skiriasi graižtvų forma ir skaičiumi.

Pagal nuožulnumą:

* pastovaus nuožulnumo – graižtvų nuožulnumas pastovus visame vamzdžio ilgyje.
* progresyvusis nuožulnumas – graižtvų nuožulnumas didėja artėjant prie vamzdžio žiočių.

Pagal graižtvos skerspjūvį:

* stačiakampės
* daugiakampės (poligoninės) – neturi aštrių kampų, todėl lėčiau dyla.

Pagal graižtvų kryptį:

* iš kairės į viršų ir į dešinę – daugelio valstybių gaminamuose ginkluose
* iš dešinės į viršų ir į kairę – Prancūzijos gamybos ginkluose

Vamzdžių klasifikacija pagal graižtvų skaičių:

* 4 graižtvų vamzdžiai
* 6 graižtvų vamzdžiai
* kitokie (graižtvų skaičius būtinai lyginis)

Nuorodos
--------

* Rifling
* Rifling in the Rifle or Handgun Bore Archyvuota kopija 2007-08-18 iš Wayback Machine projekto.
* Graižtinių vamzdžių gaminimo būdai
| **Melanophila acuminata**Apsauga: 4(I) – Nenustatyta |
| --- |
| Išdaginis blizgiavabalis (*Melanophila acuminata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Antšeimis: | Blizgiavabaliniai  *( Buprestoidea)* |
| Šeima: | Blizgiavabaliai  *( Buprestidae)* |
| Pošeimis: | *Buprestinae*  *( Buprestinae)* |
| Triba: | *Melanophilini*  *( Melanophilini)* |
| Gentis: | *Melanophila*  *( Melanophila)* |
| Rūšis: | Išdaginis blizgiavabalis  *( Melanophila acuminata)* |

 |
| Binomas |
| ***Melanophila acuminata***De Geer, 1774 |

**Išdaginis blizgiavabalis** (*Melanophila acuminata*) – blizgiavabalių (*Buprestidae*) šeimos vabalas. Pavadinimas „išdaginis" atspindi vabalo sąsają su miško gaisrais ir gaisravietėmis. Tai vienas iš žinomiausių pirofilinių vabzdžių. Retai pagaunamas įprastom sąlygom, tačiau jie suskrenda, kartais ir ištisais pulkais, prie gaisrų.

Morfologija
-----------

Kūnas 7–13 mm ilgio, juodas, žvilgantis. Turi infraraudonųjų spindulių jutimo receptorius, kurie išsidėstę apatinėje kūno dalyje, krūtinėje šalia kojų dubenėlių.

Iš pirmo žvilgsnio gali būti supainiotas su kitais juodais blizgiavabaliais (pvz. Lietuvos pamiškėse labai dažnu keturtaškiu blizgiavabaliu (*Anthaxia quadripunctata*)). Nuo jų atskiriamas pagal priešnugarėlės formą ir pagal infraraudonųjų spindulių jutiklius.

Išdegę spygliuočių miškai – Išdaginio blizgiavabalio buveinė.

Biologija ir ekologija
----------------------

Kiaušinius deda ant apdegusių spygliuočių medžių rąstų, į žievės plyšius. Išsiritusios lervos prasigraužią į medieną gilyn ir minta balana.

Miško gaisrus gali aptikti net 20 km atstumu. Tačiau skrenda kartais ne tik į miškų gaisrus, bet ir į kitas degančias medžiagas, tokias kaip nafta, šiukšlės ar kt.

Infraraudonųjų spindulių receptoriai
------------------------------------

Infraraudonųjų spindulių jutiklių veikimo principas dar nėra iki galo išaiškintas. Šia vabalo ypatybe susidomėjo ir JAV kariuomenė.

Paplitimas
----------

Aptinkamas Šiaurės Amerikoje, Kuboje, Europoje, Azijoje spygliuočių ir mišriuose miškuose.

Lietuvoje retas, nyksta, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Pagrindinė nykimo priežastis yra apdegusių rąstų išvežimas iš gaisravietės.

Nuorodos
--------

* Entomology Collection - Melanophila acuminata[neveikianti nuoroda]

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „"Infra-red Receptors in Melanophila acuminata DeGeer"". Nuoroda tikrinta 2009-03-26.
2. ↑  „"ScienceDirect"". Nuoroda tikrinta 2009-03-26. [neveikianti nuoroda]
3. ↑  „"National Geographic - U.S. Military Looks to Beetles for New Sensors"". Nuoroda tikrinta 2009-03-26.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Išdaginis blizgiavabalis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Medžiagų sklidimas paviršiumi - dalelės juda iš ten, kur jų tankumas didesnis, į ten, kur jų yra mažiau. Tolygiai pasiskirčiusios dalelės savo tankumo iš esmės nekeičia
**Koncentracijos gradientas** - cheminės medžiagos tankumo sumažėjimas ar padidėjimas tam tikroje zonoje. Esant koncentracijos gradientui, medžiagos yra linkusios judėti iš ten, kur jų yra daugiau, į ten, kur jų koncentracija yra mažesnė (judėjimas *pagal* koncentracijos gradientą).
  
Medžiagoms judant pagal koncentracijos gradientą, papildomas energijos indėlis nereikalingas (vyksta *pasyvi difuzija*).

Dalelės juda atsitiktinai, tačiau kryptingai. Anksčiau ar vėliau skystyje, paviršiuje ar panašiai medžiagos pasiskirsto tolygiai. Netgi dalelės, kurių tankumas visoje zonoje yra tolygus, juda, tačiau koncentracijų skirtumų iš esmės nesudaro.

Visos ląstelės palaiko tam tikrą jonų ir kitų medžiagų koncentracijos gradientą abipus membranos. Jonai, net ir esant koncentracijų skirtumams, laisvai pereiti per membraną negali, tačiau gabenant juos per baltyminius nešiklius pagal koncentracijos gradientą energijos indėlis taip pat nėra reikalingas. Jei jonai ar bet kokios kitos medžiagos gabenamos per pusiau pralaidžią membraną *prieš* jų koncentracijos gradientą, būtina suteikti papildomos energijos (vykdomas *aktyvus transportas*).
Sovietų MGB patvirtinta pasiruošimo trėmimų operacijai schema
**Operacija „Priboi"** (rus. *Операция «Прибой»*, liet. *Bangų mūša*) – 1949 m. kovo pabaigoje TSRS įvykdyta Baltijos šalių gyventojų trėmimo operacija, kurios metu į atokias TSRS vietas ištremta apie 7004940000000000000♠94000 žmonių.

Pasirengimas
------------

1948 m. Latvijoje tarnavęs sovietinis prokuroras Aleksandras Mišutinas raporte Maskvai pranešė apie Baltijos šalyse vis dar gausius „priešiškai nusiteikusius elementus" bei vietinių gyventojų remiamus partizanus. Manoma, jog šis pranešimas paskatino naujo trėmimo, skirto pašalinti trikdžius kolektyvizacijai, planavimą.

Operacijos „Priboi" planas rengtas Maskvoje, TSRS Vidaus reikalų ministerijoje ir TSRS Valstybės saugumo ministerijoje (MGB). Tremties brigados turėjo susidėti iš dešimties asmenų: trijų MGB agentų, dviejų vietinių MGB kariškių bei vietinių komunistų. Tremčiai organizuoti į Baltijos šalis atsiųsta apie 9000 karių, 2000 MGB agentų, keli tūkstančiai sunkvežimių tremiamiesiems pervežti į geležinkelio stotis. Organizuotos papildomos telefono linijos, kuras, ginklai bei karinė technika. Siekiant išlaikyti operaciją paslaptyje pasiruošimas vaizduotas kaip mokymai, dalis sunkvežimių buvo palikta Baltarusijoje.

Trėmimas
--------

Kitaip nei ankstesnių trėmimo operacijų metu, tremiamos šeimos nebuvo išskiriamos. Pagal MGB raportus 72 % tremiamųjų buvo moterys ir vaikai iki 16 metų, 2000 vaikų ištremta be tėvų. Tarp tremiamųjų buvo 3000 senyvo amžiaus žmonių. Tremties vietos – Krasnojarsko kraštas, Amūro, Irkutsko, Novosibirsko, Omsko ir Tomsko sritys. Tremta be leidimo sugrįžti. Po mėnesio trėmimo operacija buvo pakartota tų pačių MGB agentų siekiant surasti ir ištremti pabėgusius asmenis.

Pasekmės
--------

Trėmimo operacijos metu iš Lietuvos išvežta 7004320000000000000♠32000 gyventojų. Už trėmimo operacijos organizavimą ir įvykdymą ordinais ir garbės raštais buvo apdovanoti 75 asmenys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bangų mūša" – 1949 metų kovo atsiminimai
| Našikasनासिक |
| --- |
| *Našiko centras* |
|  |
| 

NašikasNašikas

20°1′0″ š. pl. 73°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.01667°š. pl. 73.50000°r. ilg.﻿ / 20.01667; 73.50000﻿ (Našikas)Koordinatės: 20°1′0″ š. pl. 73°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.01667°š. pl. 73.50000°r. ilg.﻿ / 20.01667; 73.50000﻿ (Našikas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Maharaštra |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 1 585 444  |
| **Altitudė** | 560 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Našikas |

**Našikas** (arba **Nasikas**, hind. नासिक, IAST: *Nāsik*, marath. नाशिक  = *Nāśik*) – miestas vakarų Indijoje, Maharaštros valstijoje. Miestas išsidėstęs Godavarės upės aukštupyje, švelnaus klimato zonoje. Išvystyta techninio spirito gamyba, poligrafija. Gajos amatų tradicijos. Našikas vadinamas visos Indijos vynų sostine.

Našikas – didelis religijos centras, garsėja Kumbha mela šventėmis. Upės pakrantėje gausu ghatų, yra ~200 šventyklų.

Pavadinimo kilmė
----------------

Anot legendos, miesto pavadinimas siekia indų epinio kūrinio – Ramajanos laikus. Karaliui Ramai esant tremtyje, karaliaus Ravanos sesuo Šurpanakha bandė Ramą sugundyti. Supykęs Rama liepė įsakė broliui Lakšmanai, kad šis nupjautų Šurpanakhai nosį (*nasika*). Tačiau Ravana pagrobė Ramos žmoną Sytą dabartinio Našiko teritorijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Nāsik*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 147–148
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Ekologinė bendrija** – augalų, gyvūnų, grybų, protistų ir prokariotų grupė, užimanti kokią nors buveinę. Visi jie priklauso vienas nuo kito ir nuo aplinkos.

* **Pionierinė bendrija** (pirminė bendrija) – žolių (augalai pionieriai) bendrija su vabzdžiais, pelėmis ir kt.
* **Stadijinė bendrija** (tarpinė bendrija) – įsigali krūmų brūzgynai su kiškiais, strazdais ir pan.
* **Klimaksinė bendrija** – lapuočių miškų biome tai bendrija, kurios pagrindinė dalis yra vasaržaliai medžiai, ją sudaro, pvz. ąžuolai, bukai su lapėmis, barsukais, devynbalsėmis. Bendruoju atveju klimaksinė bendrija yra labai stabili bendrija, egzistuojanti ilgą laiką nesikeisdama, kol yra tokios pačios aplinkos sąlygos.

Augalų studijose augalų ir jų ekologinių ryšių pažinimas yra svarbus. Botanikai daug dėmesio skiria klasifikuodami bedrijas, ekologai nagrinėja augalų ekologinius ryšius, todėl buveinių būdingųjų rūšių analizė – vienas iš labiausiai tinkančių šiam tikslui pasiekti mokymo metodų. Augalų bendrijų identifikacijos pagrindas – išsami floristinės sudėties kiekybinė analizė, todėl tai yra daugiau fundamentiniams augalijos tyrimams taikoma metodologija. Buveinių klasifikacija labiau pritaikyta aplinkos sąlygoms vertinti praktiniu, kokybiniu atžvilgiu. Europoje plačiausiai naudojama „EUNIS" (*European Nature Information System*) klasifikacija. Pagrindinės buveinių grupės: pajūrio buveinės, vidaus paviršinių vandens telkinių buveinės, pelkių buveinės, pievos ir aukštųjų žolynų buveinės, viržynai ir krūmynai, miškai ir kitos medžiais apaugusios teritorijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ulevičius A. Tupčiauskaitė J. 2013: Ekosistemų praktikumas. Buveinės ir būdingosios jų rūšys. – VU leidykla, Vilnius.
**Ekonominė demokratija** – demokratijos principų įdiegimo į kapitalistinės visuomenės ūkio sistemą koncepcija, vienas iš Demokratinis demokratinio socializmo plėtros etapų.

Plėtota fabijiečių, E. Bernšteino, K. Renerio ir kitų socializmo ideologų darbuose. Praktikoje taikyta Vokietijos, Austrijos, Skandinavijos šalių socialdemokratų partijų. *Ekonominės demokratijos* programinės nuostatos buvo priimtos 1951 m. Socialistų Internacionalo Deklaracijoje.

Socializmas siekia tokios ekonominės santvarkos, kurioje gyventojų visumos interesai statomi aukščiau už privataus pelno interesus. Socialistinė politika turi užtikrinti pilną užimtumą, gamybos augimą, aukštesnį gyvenimo lygį, socialinę apsaugą ir teisingą pajamų bei pelno paskirstymą. Siekiant šių tikslų gamyba turi būti planuojama. Tačiau planavimas reikalauja veikios demokratinės ūkio kontrolės.

Socialistinio planavimo būdai gali būti labai įvairūs, netgi galima atsižvelgti į kiekvieno krašto vietines sąlygas ir tradicijas. Socialistinis planavimas nereikalauja visų gamybos priemonių suvalstybinimo. Jis suderinamas su privačia nuosavybe daugelyje ūkio sričių, tokių, kaip žemės ūkis, amatai, prekyba, smulkioji ir vidutinė pramonė. Valstybė tik neturi leisti savininkams piktnaudžiauti savo galia.

Tačiau ir visuomeninė nuosavybės forma yra tik priemonė kontroliuoti pagrindines pramonės šakas, nuo kurių priklauso visuotinė gerovė, priemonė atsilikusioms ūkio šakoms tobulinti. *Ekonominė demokratija* taikoma tiek žemiausiame lygyje, dirbantiesiems tiesiogiai dalyvaujant įmonių (ir valstybinių, ir privačių) valdyme, tiek ir nacionaliniame, valdant pagrindinių ekonomikos šakų problemas per „socialinės partnerystės" institutą (Vokietija, Austrija) arba per ekonominę savivaldą (Prancūzija). Švedijoje ir Danijoje įmonių valdyme, pelno paskirstyme dalyvauja profsąjungos.

*Ekonominės demokratijos* pagrindas – gamybinės tarybos įmonėse, savivaldybėse, kompanijose, kurios sprendžia užimtumo, socialinės politikos, darbo humanizavimo, ūkinius klausimus. Dažnai reikalaujama paritetinio darbuotojų ir darbdavių (savininkų arba vadybininkų) atstovavimo. Manoma, kad *Ekonominė demokratija* gerina planavimą, mažina biurokratiją, ypač visuomeniniame sektoriuje. *Ekonominė demokratija* pakeičia ir dažnai priešpastatoma nacionalizacijai, kuri neužtikrina dirbančiųjų įtraukimo į įmonių ir ekonomikos valdymą. Tačiau *Ekonominė demokratija* yra priešinga rinkos ekonomikai, visiškai neleidžiančiai dirbantiesiems dalyvauti, priimant sprendimus.
**Ekonominis burbulas** – didelis tam tikro turto kainos didėjimas besitęsiančiu procesu, kai pradinis kainos padidėjimas sukuria tolesnio didėjimo lūkesčius ir pritraukia naujų pirkėjų – daugiausia spekuliantų, kuriems rūpi pelnas iš prekybos turtu, o ne turto gebėjimas duoti pajamų.

Spekuliacinis burbulas
----------------------

„Burbulas" investicijų pasaulyje suprantamas kaip skirtumas tarp turto, įskaitant vertybinius popierius, kainos ir fundamentalia analize pagrįstos jo vertės. Šiuo atveju perkama ne dėl patrauklių kainų, pelno perspektyvų bet todėl, kad ir kiti perka, tad galima tikėtis parduoti didesne kaina. Laikas nuo laiko spekuliaciniai „burbulai" atsiranda, nepaisant patirtų nuostolių ir gautų pamokų.

„Burbulas" atsiranda dėl įvairių veiksnių, pavyzdžiui, kai:

* investuotojai patiki, jog susidarė tam tikra nauja situacija ar realybė;
* dėl ekspansyvios centrinių bankų pinigų politikos rinkas užplūsta pinigai ir ima kilti kainos;
* dėl ekspansyvios vyriausybės biudžeto politikos padidėja ekonominis aktyvumas ir skatinamas tam tikro turto kainų augimas;
* padaugėja galimybių pasinaudoti finansiniais svertais (pvz. banko paskolos).

Garsesni ekonominiai ir spekuliaciniai burbulai
-----------------------------------------------

* 1637 metais Nyderlandus apėmusi Tulpių manija;
* 1927–1929 m. JAV akcijų kainų burbulas;
* 1985–1989 m. Japonijos turto kainų burbulas;
* 1995–2000 m. Interneto bendrovių burbulas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Finansų krizė
* Nekilnojamojo turto burbulas

Literatūra
----------

1. ↑  Valstybė. „Burbulai: kodėl jie pučiasi ir ką su jais daryti". 2008 gruodis Nr. 11. 25 p.
1938 m. gamybos Buick Y-Job, pirmasis pasaulyje koncepcinis automobilis
Lamborghini Estoque 2008 m. Paryžiaus automobilių parodoje
**Koncepcinis automobilis** (angl. *concept vehicle, show vehicle*) – automobilio prototipas, skirtas naujo dizaino ar technologijų demonstracijai. Paprastai tokie automobiliai yra pristatomi automobilių parodose, norint įvertinti klientų dėmesį į naujus modelius, kurie atsižvelgiant į tai bus gaminami masinei produkcijai arba ne.

Koncepciniai automobiliai niekada nepaleidžiami į gamybą, kol nėra patobulinti, kad atitiktų praktiško dizaino, saugumo ir kainos reikalavimus.

Bendrovės „General Motors" dizaineris Harley Earl laikomas pirmojo koncepcinio automobilio, Buick Y-Job, išradėju.

Dizainas
--------

Koncepciniai automobiliai paprastai išsiskiria varikliu ar dizainu. Kai kuriuose naudojamos egzotinės ar brangios medžiagos, tokios kaip anglies pluoštas ar rafinuotas lydinys. Kiti turi unikalų maketą, kaip kad pakeliamas duris, tris, šešis (ar daugiau) ratų, ar specialias funkcijas, kurių paprastai automobiliuose nebūna. Dėl šių paprastai nepraktiškų ar nepelningų idėjų, dauguma koncepcinių automobilių taip ir lieka tik kompiuteriniais brėžiniais ar maketais.

Neveikiantys maketai dažniausiai gaminami iš vaško, molio, metalo, stiklaplastiko, plastiko ar jų kombinacijos.

Tik nedidelė dalis koncepcinių automobilių yra tinkami naudoti, dažniausiai važiuoklė būna pasiskolinta iš kito eksploatuojamo automobilio arba turi tam tikrų defektų. Dauguma jų negali judėti greičiau nei ~16 km/val. Taip pat jie gali būti gana rafinuoti, kaip, pvz. „General Motors" Cadillac Sixteen modelis.

Kai koncepciniai modeliai yra nebereikalingi, jie paprastai yra sunaikinami, tačiau kai kurie išlieka ir yra eksponuojami muziejuose ar tiesiog saugomi garažuose. Vienas nenaudojamas, bet veikiantis koncepcinis „Ford Motor Company" Lincoln Futura automobilis, laikomas automobilių dizainerio George Barris parduotuvėje, Los Andžele, buvo prikeltas naujam gyvenimui kaip betmobilis, skirtas 1966 m. televizijos serialui „Betmenas", rodyto per ABC televizijos kanalą.

Išnašos
-------

1. ↑  Nick Hull. Cadillac Sixteen Archyvuota kopija 2005-11-26 iš Wayback Machine projekto. Detroit Auto Show 2003 Highlights, Car Design News, Inc.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Koncepcinis automobilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Vilija Filipovičienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1959 m. liepos 15 d. (63 metai)Irkutskas, Rusija |
| Sutuoktinis (-ė) | Ivan |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Vilniaus rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Darbo partija (leiboristai) |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Vilija Filipovičienė** (g. 1959 m. liepos 15 d. Irkutskas, Rusija) – Lietuvos ir Vilniaus rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja, LR Seimo narė.

Biografija
----------

Tremtinė, gimusi Rusijoje. Kartu su šeima į Lietuvą grįžo 1965 m. 

1977 m. baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. – Vilniaus universitetą, prekių žinovė.

1982–2005 m. Vilniaus maisto prekių bazės prekių žinovė, vyriausioji prekių žinovė, Prekybos skyriaus viršininkė, direktoriaus pavaduotoja. 2005–2012 m. UAB „Ruvėja" direktorė bei UAB „Aškinė" komercijos konsultantė. 2008–2012 m. ir nuo 2020 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario Vytauto Gapšio visuomeninė padėjėja ir patarėja.

2012–2016 m. Seimo Darbo partijos frakcijos narė.

2011–2012 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narė.

2005–2010 m. Darbo partijos (leiboristų) Šalčininkų skyriaus pirmininkė, Vilniaus rajono skyriaus narė, 2010–2012 m. – skyriaus pirmininkė.

Nuo 1992 m. statybos ir eksploatavimo bendrijos „Miglė" narė, nuo 2012 m. vasario iki lapkričio mėn. – šios bendrijos valdybos narė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2013-06-01 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2012–2016 m. kadencijos Seimo narys
4. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-13 iš Wayback Machine projekto.
| **Vilija Aleknaitė-Abramikienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1957 m. gegužės 4 d. (66 metai)Tauragėje |
| Sutuoktinis (-ė) | Kęstutis |
| Vaikai | Vytautas ir Žygimantas |
|  |
| Pareigos | Seimo narė |
| Partija | 1993 m. TS-LKD |
|  |
| Išsilavinimas | Lietuvos konservatorija |

**Vilija Aleknaitė-Abramikienė** (g. 1957 m. gegužės 4 d. Tauragėje) – muzikė, Lietuvos politinė veikėja.

Biografija
----------

Vilija Aleknaitė-Abramikienė 2013 m.
Mokyklą lankyti pradėjo Naujojoje Akmenėje, vėliau su tėvais persikėlė į Gargždus, nuo 1968 m. gyvena Vilniuje.

1975 m. baigė M. K. Čiurlionio vidurinę meno mokyklą, 1980 m. su pagyrimu baigė Lietuvos konservatoriją ir dirbo joje koncertmeistere, Bendrojo fortepijono katedros dėstytoja, gilino žinias neakivaizdinėje aspirantūroje. Mykolo Romerio universiteto magistrantūroje studijuoja teisę ir valdymą.

Paauglystės metais nuolatinė muzikinių televizijos laidų vaikams ir jaunimui dalyvė, vėliau pati rengė ir vedė TV laidas, publikavo straipsnius Lietuvos periodinėje ir mokslinėje spaudoje. 1990–1992 m. savaitraščio „Šiaurės Atėnai" bendradarbė, radijo „Laisvoji Europa" politikos korespondentė.

1992–2000 m. 2004–2016 m. ir nuo 2019 m. Seimo narė. 2001–2004 m. Tautinių mažumų ir išeivijos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Rytų Lietuvos programos poskyrio vedėja. 2016–2019 m. Seimo nario Lauryno Kasčiūno padejėja.

Nuo 1988 m. birželio 3 d. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio narė. 1991 m. sausio mėnesį, po sovietų kariuomenės agresijos prieš Lietuvos Respubliką, kartu su grupe intelektualų įsteigė Piliečių chartiją, tapo šios organizacijos tarybos nare, nuo 1992 m. kovo mėnesio Piliečių chartijos atstovė Sąjūdžio Seimo taryboje. 1993 m. viena iš Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) steigėjų, šios partijos Tarybos narė, Moterų konservatorių bendruomenės pirmininkė.

Vilniaus moterų klubo „Zonta", remiančio lietuviškas mokyklas Pietryčių Lietuvoje, narė – steigėja, tarptautinės federacijos „Už gyvybę" narė, Katalikų tėvų asociacijos valdybos narė.

Ištekėjusi. Vyras Kęstutis, architektas; Sūnūs Vytautas, teisininkas, Mykolo Romerio universiteto teisės magistras; Žygimantas, Vilniaus Jėzuitų gimnazijos moksleivis.

Nuorodos
--------

* Tinklalapis Seime
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Tėvynos Sąjungos informacija Archyvuota kopija 2009-06-14 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
| **Vilija Venckutė-Palaitienė** |
| --- |
| Gimė | 1975 m. kovo 20 d. (48 metai)Kaune |
| Sutuoktinis (-ė) | Raimundas Palaitis |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja. |
| Partija | 2000 m. Lietuvos liberalų sąjunga2003 m. Liberalų ir centro sąjunga |

**Vilija Venckutė-Palaitienė** (g. 1975 m. kovo 20 d. Kaune) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1999 m. baigė Klaipėdos universiteto Socialinių mokslų fakultetą. 2001 m. Klaipėdos universiteto vadybos katedros destytoja, 2004 m. Seimo nario Raimundo Palaičio padėjėja, 2006-2008 m. Vidaus reikalų ministro patarėja valstybinės regioninės politikos, viešojo administravimo politikos klausimais. 2008-2009 m. dirbo Seime, A. Zuoko komandoje. Nuo 2010 m. Vilniaus mero patarėja. Nuo 2011 LR Seimo pirmininko pavaduotojo patarėja.

2000 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Klaipėdos miesto skyriaus narė.

2003–2007 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narė.
2013-2020 m. Klaipėdos m. savivaldybės informavimo ir e. paslaugų skyriaus vedėja.
2022 m. sausio mėn. Kretingos rajono savivaldybės tarybos sekretorė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Mero komandoje – naujokė