recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **FreeDOS** |
| --- |
|  |
|  FreeDOS |
| **Kūrėjas** | Jim Hall ir FreeDOS komanda |
| **OS šeima** | DOS |
| **Kodo modelis** | Atviras kodas |
| **Paskutinė versija** | 1.2  / 2016 m. gruodžio 25 |
| **Branduolio tipas** | Monolitinis branduolys |
| **Licencija** | GPL |
| **Svetainė** |  |

**FreeDOS** – 1994 m. birželio 28 d. metais pradėta kurti atviro kodo DOS operacinė sistema, suderinama su MS-DOS 6.22. FreeDOS naujausia versija: 1.2. FreeDOS šiuo metu gali naudoti FAT 32 failų sistemą, palaiko įvairias pelės tvarkykles, pasiekia CD-ROM ir gali būti naudojama kartu su Windows (dviguba įkrova). FreeDOS platinama pagal GPL licenciją. FreeDOS puikiai veikia emuliuotose sistemose.

Istorija ir distribucijos
-------------------------

Kai Microsoft 1994 m. pareiškė, kad MS-DOS palaikymas ir pardavimas nutraukiamas, buvo pradėta kurti FreeDOS. Iki dabar vis dar aktyvios DOS distribucijos liko tik trys: FreeDOS, OpenDOS ir DR-DOS.

Panašumai su MS-DOS
-------------------

FreeDOS yra susijusi su MS-DOS ir siekia būti MS-DOS pakaitalu nuo tada, kai MS-DOS projektas nutrauktas.

FreeDOS dalinai atstoja MS-DOS, netgi leisdama paleisti Windows ankstyvas versijas iš savęs.

FreeDOS turi keletą patobulinimų palyginus su MS-DOS, būtent: ATA, FAT32, LBA, TSR, ASPI ir kiti.

Suderinamumas
-------------

Gerai veikia Windows 1.0 ir Windows 2.0, bet Windows 3.x veikimas problematiškas.
Windows 9x ir ME yra labai glaudžiai susiję su MS-DOS, todėl visiškai neveikia FreeDOS pagrindu, tačiau FreeDOS galima įrašyti į tą patį diską ir paleisti naudojant GRUB arba LILO.

Windows NT ir XP turi nuosavą paleidimo programą ir FreeDOS gali būti įtraukta į boot.ini ir taip paleista.

FreeDOS 32
----------

FreeDOS 32 yra atskiras projektas su savais tikslais. FreeDOS siekia atkurti MS-DOS 6.22, o FreeDOS 32 siekia žengti toliau ir išplėsti/papildyti/patobulinti FreeDOS galimybes. Kol kas šis projektas labai ankstyvos stadijos.

Grafinės aplinkos
-----------------

Egzistuoja kelios su FreeDOS suderinamos grafinės aplinkos. 16 bitų grafinė aplinka OpenGEM buvo aktyviai vystoma iki 2008 metų. SEAL (32 bitų grafinė aplinka) nebuvo atnaujinta nuo 2003 m. Daugiaplatformė, daugiaveiksmiškumą palaikanti darbalaukio aplinka Qube taip pat nebėra tobulinama.

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: FreeDOS** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
| Šalis | Šveicarija |
|  |
| Trasos pavadinimas | Bremgarten |
| Grand Prix | Formulės 1 Šveicarijos Grand Prix |
|  |
| Trasos ilgis | 7 280 m |
| Ratų skaičius | 66 |
| Distancija | 480,480 km |
| Posūkių skaičius | nėra duomenų |
| Trasos rekordas | 2'39.700 (Juan Manuel Fangio, Mercedes-Benz, 1954) |
|  |
| Tinklalapis |  |

**Bremgarten** – Formulės 1 trasa, sudaryta iš šalia Berno apylinkės kelių Šveicarijoje. Joje nuo 1950 iki 1954 vyko Formulės 1 Šveicarijos Grand Prix lenktynės.

Istorija
--------

Trasa įrengta 1931 metais motociklų lenktynėms. Ji ypatinga tuo, jog neturi *tiesiųjų* ir sudaryta iš *greitų* posūkių virtinės. Ji buvo gana pavojinga lenktynininkams, ypač lyjant. Pirmosos autolenktynės joje vyko 1934, kuriose tragiskai žuvo britų lenktynininkas Hugh Hamilton. Neatitikus FIA trasų reglamento reikalavimams, čia nebevyko Formulės 1 Šveicarijos Grand Prix lenktynės.

Statistika
----------

| Metai | Pilotas laimėtojas | Komanda laimėtoja |
| --- | --- | --- |
| 1954 | Argentina Juan Manuel Fangio | Mercedes |
| 1953 | Italija Alberto Ascari | Ferrari |
| 1952 | Italija Piero Taruffi | Ferrari |
| 1951 | Argentina Juan Manuel Fangio | Alfa Romeo |
| 1950 | Italija Nino Farina | Alfa Romeo |

Adresas
-------

Casablanca  

Morocco

Nuorodos
--------

* www.f1db.com Archyvuota kopija 2007-10-10 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* www.f-1.lt (liet. k.)
| Timptonas |
| --- |
| Timptono upė Timptono upė |
| **Ilgis** | 644 km |
| **Baseino plotas** | 44 400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 560 m³/s |
| **Ištakos** | Stano kalnagūbris |
| **Žiotys** | Aldanas |
| **Šalys** | Rusija (Jakutija) |

**Timptonas** (rus. *Тимптон*, jak. *Төмтөөн*) – upė Rusijoje, pietų Jakutijoje; Aldano dešinysis intakas. Prasideda Stano kalnagūbrio šiauriniame šlaite, Amūro srities pasienyje. Teka į šiaurę, šiaurės rytus Aldano kalnynu. Įteka į Aldaną į pietryčius nuo Tomoto miesto.

Timptonas turi 86 intakus, didžiausi – Didysis Ylymachas, Chatymis, Čulmanas, Ijengra (kairieji).

Užšąla spalio viduryje, atitirpsta gegužės pradžioje. Vietomis užšąla iki dugno. Žemupyje naudojama medienai plukdyti. Ant upės planuojama įrengti hidroelektrinių kaskada.

Upės pavadinimas jakutų kalba reiškia „įšalusi dubuma".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 426

Nuorodos
--------

* Timptono nuotraukų galerija Archyvuota kopija 2008-02-29 iš Wayback Machine projekto.
| Freizingasvok. *Freising* |
| --- |
|        |
| *Šv. Jurgio bažnyčia ir rotušė* |
|  |
| 

FreizingasFreizingas

48°24′10″ š. pl. 11°44′56″ r. ilg.﻿ / ﻿48.40278°š. pl. 11.74889°r. ilg.﻿ / 48.40278; 11.74889﻿ (Freizingas)Koordinatės: 48°24′10″ š. pl. 11°44′56″ r. ilg.﻿ / ﻿48.40278°š. pl. 11.74889°r. ilg.﻿ / 48.40278; 11.74889﻿ (Freizingas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Bavarija Bavarija |
| **Regionas** | Aukštutinė Bavarija |
|  |
| **Meras** | Tobias Eschenbacher |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 45 368  |
| **Plotas** | 88,45 km² |
| **Tankumas** (2011) | 513 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 85354, 85356 |
| **Tinklalapis** | www.freising.de |

**Freizingas** (vok. *Freising*) – miestas Vokietijoje, Bavarijoje. Miestas įsikūręs į šiaurę nuo Miuncheno, prie Izaro upės ir Miuncheno oro uosto. Iš besileidžiančių lėktuvų šiaurėje matosi Freizingas su dviem kalvom, katedros kalva su vyskupo pilimi ir Freizingo katedra, Veihenštefano kalva su seniausia veikiančia alaus darykla pasaulyje.

Istorija
--------

Nors vietovė gyvenama nuo bronzos amžiaus, nėra įrodymų, kad ji nuolat buvo gyvenama iki VIII a. kai buvo paminėta kaip *Frigisinga*. 724 m. Šv. Korbianas apsigyveno šventykloje, kuri buvo pastatyta anksčiau. Po jo mirties Šv. Bonifacas įkūrė Freizingo vyskupystę. Vyskupas Arbeo teigia, kad jis privertė lokį nešti jo bagažą per Alpes po to, kai šis užmušė arklį. Lokys su balnu dabar vaizduojami miesto herbe.

764–783 m. vyskupas Arbeo vienuolyne įkūrė biblioteką ir skriptoriumą. Gyvenvietė vystėsi kaip religinis centras.

Teigiama, kad popiežius Aleksandras I palaidotas Freizinge 834 m.

Imperatorius Otonas III 996 m. Freizingui suteikė miesto teises. Tačiau po 1158 m. miestas prarado ekonominę svarbą. 1159 m. baigta statyti romaninė katedra.

1803 m. po sekuliarizacijos Katalikų bažnyčia prarado valdžią ir valdas mieste.

Žymūs piliečiai
---------------

* Otas Freizingietis (1112–1158) – vyskupas.
* Popiežius Benediktas XVI
* Ludwig Prandtl – mokslininkas.
* Karo ministras Benignus von Safferling (1825–1895) gimė mieste.
* Maximilian Haas – futbolininkas, buvę klubai: Middlesbrough F.C. ir Bayern Munich.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Grūdų tolydinė beicavimo mašina:**  
*1* – grūdų ėmiklis, *2* – grūdų tiekimo transporteris, *3* – beicuotų grūdų išpylimo transporteris, *4* – bunkeris, *5* – beico dozatorius, *6* – beicavimo kamera, *7* – beico purkštukas, *8* – vandens siurblys, *9* – vandens bakas, *10* – beico paruošimo bakas.
**Beicavimo mašina** – tai mašina augalų sėkloms dezinfekuoti beisais prieš sėją ar sodinimą.

Periodinė beicavimo mašina beicuoja porcijomis. Svarbiausia dalis – sukamas indas. Į indą įberiama sėklų ir beico tam tikrais kiekiais. Indas uždaromas ir sukamas, kol sėkla apsivelia beicu. Paprastai beicuojama miltiškais beicais. (sausasis beicavimas).

Tolydinė beicavimo mašina beicu apvelia srautu tiekiamas sėklas. Bulvių beicavimo mašina bulves dezinfekuoja beicavimo skysčiu sudrėkintais minkštos akytos medžiagos (paprastai porolono) volais (drėgnasis beicavimas). Kai kurios bulvių beicavimo mašinos transporteriu slenkančias bulves trumpam panardina į skystą beicą (šlapiasis beicavimas) arba juo apipurškia. Grūdų tolydinė beicavimo mašina paprastai apipurškia byrančius grūdus beico skysčiu (drėgnasis beicavimas), kartais sraigtiniu maišikliu sumaišo su sausais beico milteliais (sausasis beicavimas). Grūdų beicavimo mašina (dažniausiai savaeigė) grūdus paima ėmikliu ir tiekia į beicavimo kamerą. Beico paruošimo bake vanduo sumaišomas su beicu (kartais dar pridedama klijingų priedų). Beico suspensiją beicavimo kameroje išcentrinis purkštukas purškia ant byrančių grūdų.
| **Timothy Lewis** |
| --- |
| Gimė | 1877 m. vasario 17 d.Evailvenas, Velsas Velsas |
| Mirė | 1958 m. gruodžio 30 d. (81 metai) |
|  |
| Veikla | kalbininkas |
| Pareigos | docentas |

**Timotis Luisas** (*Timothy Lewis*, 1877 m. vasario 17 d. Evailveno k. Velsas – 1958 m. gruodžio 30 d.) – valų kalbininkas, tyręs valų ir keltų kalbas.

Biografija
----------

Gimė Evailveno (Efail-wen) kaime, Pembrukšyro ir Karmartenšyro grafysčių paribyje. T. Luisas buvo trečias iš septynių vaikų. Tėvas dirbo vietinėje kasykloje, bet kadangi už darbą šešias savaites nemokėjo, išvažiavo dirbti angliakasiu į Kumamaną (Cwmaman), o po keleto metų čia atsikėlė ir visa šeima. T. Luisas mokyklą metė, matyt, 13–os metų ir šachtose dirbo iki 22–ejų. Taip pat tikėtina, kad tuo metu jis ėmė sakyti pamokslus ir nusprendė pradėti tarnystę. 1899 m. buvo priimtas į Brekono Memorialinį koledžą, šis koledžas Pontiprido akademijoje parėmė dvejų metų paruošiamąjį ugdymą ir 1901 m. rudenį T. Luisas įstojo į Kardifo Universiteto koledžą. 1904 m. laimėjo pagrindinį antrojo ir trečiojo kurso keltų kalbų studentams skiriamą prizą. 1905 m. gavęs stipendiją, dvejus metus, kaip studentas tyrėjas, mokėsi Mančesterio Viktorijos universitete, vėliau studijavo Berlyno ir Freiburgo universitetuose. T. Luisas, kai būdavo Velse, neturinčiose dvasininkų bažnyčiose sakydavo pamokslus, tuo jis užsiėmė iki savo paskutinių dienų. Nuo 1914 m. iki pensijos Aberistvite ėjo Nepriklausomosios bažnyčios diakono pareigas.

1909 m. Mančesterio Viktorijos universitete už darbą apie Hivelo Gerojo įstatymų valų kalbą gavo magistro laipsnį. Iki 1943 m. kol būdamas 65–erių m. išėjo į pensiją, ėjo keltų paleografijos docento pareigas. Mėgstamiausia T. Luiso tyrimų sritis buvo ankstyvoji valų literatūra, šiuos tyrimus tęsė ir išėjęs į pensiją. Pirmieji T. Luiso darbai apie Hivelo Gerojo įstatymuose vartojamą leksiką buvo labai gerai įvertinti, tačiau vėliau T. Luisas nusprendė eiti savu ieškojimų keliu ir tiek etimologizuodamas žodžius, tiek interpretuodamas senosios valų literatūros kūrinius prieštaravo nusistovėjusiai autoritetų nuomonei. Tokį T. Luiso „atskilimą" nuo akademinės bendruomenės ypač lėmė jo nusivylimas, kad Aberistvite nebuvo išrinktas valų kalbos pirmininku.

T. Luisas palaidotas Nebo kapinėse savo gimtajame krašte.

Bibliografija
-------------

* *A glossary of mediaeval Welsh Law* (1913)
* *A Welsh leech book (1914)*
* *Beirdd a bardd-rin Cymru Fu* (1929)
* *Mabinogi Cymru* (1931)

Išnašos
-------

1. 1 2  William Beynon Davies (2001). „Lewis, Timothy (1877 - 1958), Welsh and Celtic scholar". Dictionary of Welsh Biography. Nuoroda tikrinta 2021-04-04.
Wii serijos žaidimai daugiausiai skirti išnaudoti judesiui jautrių valdiklių galimybes. Pavyzdžiui, ranka mojuojant Wii Remote valdiklį, maitinamą baterijomis, galima imituoti tenisininko rankos judesį žaidime „Wii Sports"
**Wii serija** – grupė kompiuterinių žaidimų, išleistų Japonijos „Nintendo" kompanijos „Nintendo Wii" ir „Nintendo Wii U" namų žaidimų konsolėms. Serijos žaidimai išplatinti daugiau nei 200 mln. vienetų tiražu.

Žaidimai
--------

Wii serija apibūdinama grupė „Nintendo" žaidimų, paprastai turinčių savo pavadinime žodį **Wii** ir pasižyminčių šiais bendrais bruožais: skirti parodyti žaidimų konsolės galimybes, žaidimų valdymas vykdomas judesiui jautriais prietaisais, žaidimų eigoje žaidėjas valdo savo susikurtą Mii avatarą − animacinio pavidalo veikėją, patys žaidimai neturi konkrečių užduočių, tikslų ir skirti žaisti epizodiškai, viename vaizdo ekrane žaidimą gali žaisti keli žaidėjai.

Wii serijos žaidimai buvo vieni populiariausių žaidimų savo metu. „Wii Sports" žaidimas tapo populiariausiu visų laikų su daugiau nei 82 mln. išplatintų kopijų. Tačiau šie pardavimai yra sąlyginio pobūdžio, pavyzdžiui „Wii Sports" ne Japonijos rinkose buvo pakuojamas kartu su „Nintendo Wii" konsole jos išleidimo metu. „Wii Play" buvo pakuojamas su Wii Remote, „Wii Fit" − su Wii Balance Board valdikliais. „Nintendo Land" buvo pakuojamas su „Nintendo Wii U" konsole jos išleidimo metu. 

Wii serijos žaidimai:

| Pavadinimas | Išleidimo metai | Turinys | Platforma | Išplatintų kopijų skaičius, mln. vnt.[1][2] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| „Wii Sports" serija
* „Wii Sports"
* „Wii Sports Resort"
* „Wii Sports Club"
 |  200620092013 | Sporto žaidimai | „Nintendo Wii"  „Nintendo Wii"  „Nintendo Wii U" | 82,7232,87- |
| „Wii Play" serija
* „Wii Play"
* „Wii Play Motion"
 |  20062011 | Minižaidimai | „Nintendo Wii"  „Nintendo Wii" | 28,02- |
| „Wii Fit" serija
* „Wii Fit"
* „Wii Fit Plus"
* „Wii Fit U"
 |  200720092013 | Fitneso ir jogos pratimai | „Nintendo Wii"  „Nintendo Wii"  „Nintendo Wii U" | 22,6721,11- |
| „Wii Chess" | 2008 | šachmatai | „Nintendo Wii" | - |
| „Wii Music" | 2008 | Muzikos instrumentų grojimo simuliacija | „Nintendo Wii" | 3,25[3] |
| „Wii Party" serija
* „Wii Party"
* „Wii Party U "
 |  20102013 | minižaidimai | „Nintendo Wii"  „Nintendo Wii U" | 9,151,58 |
| „Nintendo Land" | 2012 | minižaidimai | „Nintendo Wii U" | 5,00 |
| „Wii Karaoke U" | 2012 | karaokė | „Nintendo Wii U" | - |

Išnašos
-------

1. ↑  nintendo.co.jp, 2015 m. rugsėjis
2. ↑  nintendo.co.jp, 2015 m. rugsėjis
3. ↑  vgcharts
| Vydmantų vėjo jėgainių parkas |
| --- |
| Vieta |  Vydmantai |
| Jėgainės tipas | Vėjo jėgainių parkas |
| Kuras | Atsinaujinantys šaltiniai |
| Eksploatuojantikompanija | Inter Rao |
| Pradėtaeksploatuoti | 2006 m. |
| Turbinos | 15 |
| Galingumas | 30 MW |

**Vydmantų vėjo jėgainių parkas** – vėjo jėgainių parkas Vydmantuose.

Istorija
--------

2004 m. kovo 9 d. Kretingos rajone į Lietuvos energetikos sistemos elektros tinklą buvo įjungta Vydmantų parodomoji vėjo elektrinė.

Pirmoji parko vėjo elektrinė į Lietuvos energetikos sistemos 110 kV perdavimo tinklo atkarpą Palanga – Šventoji buvo įjungta 2006 m. spalio 11 d. per 110/20 kV transformatorinę pastotę „Vėjas-1" Kiauleikių kaime. Kitos elektrinės įjungtos palaipsniui iki 2007 m. vasario 15 d.

2011 m. UAB „Vėjų spektras" pardavė Vydmantų vėjo jėgainių parką rusiškam energetikos koncernui „Inter Rao".

Pajėgumai
---------

Vėjo elektrinių parke elektros energiją gamina 15 Vokietijos įmonės „Enercon GmbH" pagamintų „E-70" modelio vėjo elektrinių, kurių kiekvienos instaliuota galia siekia 2 MW. Vėjo jėgainių aukštis – 120,5 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2016-03-16 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**-** | **Didžiausia vėjo ferma Lietuvoje**2006-2010 | Po to:**Benaičiai-1 vėjo jėgainių parkas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Tinghirasتنغير |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

TinghirasTinghiras

31°30′0″ š. pl. 5°31′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.50000°š. pl. 5.51667°r. ilg.﻿ / 31.50000; 5.51667﻿ (Tinghiras)Koordinatės: 31°30′0″ š. pl. 5°31′0″ v. ilg.﻿ / ﻿31.50000°š. pl. 5.51667°r. ilg.﻿ / 31.50000; 5.51667﻿ (Tinghiras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Maroko vėliava Marokas |
| **Regionas** | Suso–Masos–Dra regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 36 391  |
| **Altitudė** | 1 300 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Tinghiras |

**Tinghiras** (arab. تنغير = *Tinghīr*, ber. ⵜⵉⵏⵖⵉⵔ) – miestas vidurio Maroke, Suso–Masos–Dra regione, Aukštojo Atlaso kalnų pietinėje pašlaitėje. Provincijos centras. Miestas įsikūręs tektoniniame Tudros slėnyje tarp Aukštojo ir Vidurinio Atlaso kalnų, priešais Saghro kalną, Togdhos upės oazėje. Keliai į Uarzazatą, Rašidiją, Imilčilį. Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Vystomi tradiciniai amatai. Turistinis centras. Tinghirui būdinga tradicinė regiono architektūra. Greta miesto yra turistų lankomi vaizdingi Todghos ir Dadeso tarpekliai.
| *Far Cry* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Crytek |
| Leidėjas | Ubisoft |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | 2004 m. kovo 23 d. |
|
| Žanras (-ai) | Pirmojo asmens šaudyklė |
| Režimas | Vieno ar keleto žaidėjų |
|
| Reitingai | ESRB: Mature (M)PEGI: 16+ OFLC: MA15+ |
| **Platforma** | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 |
| Versija | 1.4 |
| Variklis | CryEngine |
| Reikalavimai | 
**[Minimalūs]**  **Procesoriaus greitis**: 1 GHz  **Atmintis**: 256 MB  **Operacinė sistema**: Windows 98SE/2000/XP  **Laisvos vietos**: 4 GB **Vaizdo plokštė**: 64 MB  |
| Platinimas | CD(5), DVD |
|
| Licencija |  |
| Pirmtakas |  |
| Kitos dalys | žr. lentelę apačioje |
| Far Cry serija |

**Far Cry** – pirmojo asmens šaudyklė, sukurta studijos „Crytek" iš Vokietijos ir išleista bendrovės „Ubisoft". 2004 m. kovo 23 d. Per pirmus keturis mėnesius po išleidimo buvo parduota 730 000 vienetų „Far Cry" kopijų. „Ubisoft" nuo to laiko sukūrė kelis žaidimo tęsinius ir pagal žaidimą buvo sukurtas kino filmas.

Žaidimo istorija seka buvusį specialių pajėgų operatorių *Jack Carver*, kuris yra paslaptingame salyne Mikronezijoje. Jis ieško moters žurnalistės, kurią jis lydėjo ir kuri dingo be žinios, kai jų valtis buvo sunaikinta nežinomų samdinių. Žaidimas apima teminius elementus, siejančius genų inžinerijos pavojus, sukurtų pamišusio mokslininko, pavadinto *Krieger*. Taip pat fone žaidimas siejamas su dinozaurais, nes žaidime per radijo žinių programas aptarinėja dinozaurus ir jų tebeegzistavimo galimybės istoriją, kad keli galėtų vis dar būti gyvi. Tai paruošia tam, kad vėliau žaidime pasirodo panašūs į driežą gyvūnai, kurie primena mažus dinozaurus.

Vietovė „Far Cry" žaidime keičiasi dažnai. Veiksmas vyksta pietų jūrų salyne, vietovės įvairios – nuo paplūdimių, atogrąžinius atogrąžų miškų, tankių džiunglių iki aukštų kanjonų ir šachtų, pelkių ir net vulkaninių miškų. Interjerai irgi įvairūs – svyruoja nuo paprastų paplūdimio trobelių iki kariuomenės stovyklų, detalizuotus kompleksų, požeminių šventyklą, ir ultrašiuolaikinių tiriamųjų laboratorijų. Keliose scenose naudojami Antrojo pasaulinio karo japoniškos eros įtvirtinimų ir bunkerių likučiai.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R*Far Cry* serija |
| --- |
|  |
| Žaidimai | 

|  |  |
| --- | --- |
| Pagrindinė serija | 
*Far Cry* · *Far Cry 2* · *Far Cry 3* · *Far Cry 4* · *Far Cry 5* · *Far Cry 6* |
|  |
| Kiti žaidimai | 
*Instincts* · *Vengeance* · *3: Blood Dragon* · *Primal* · *New Dawn* |

 |

 |
|  |  |
| --- | --- |
| Šalis | Prancūzija |
|  |
| Trasos pavadinimas | Dijon-Prenois |
| Grand Prix | Formulės Prancūzijos Grand Prix |
|  |
| Trasos ilgis | 3 800 m |
| Ratų skaičius | 79 |
| Distancija | 300,200 km |
| Posūkių skaičius | 8 |
| Trasos rekordas | 1'05.257 (Alain Prost, McLaren, 1984) |
|  |
| Tinklalapis |  |

**Trasa Dijon-Prenois** – Formulės 1 trasa, šalia Prenois miestelio, Prancūzijoje. Joje 5 kartus vyko Formulė 1 Prancūzijos Grand Prix ir vieną kartą Formulė 1 Šveicarijos Grand Prix lenktynės (1982).

Istorija
--------

Pastatyta 1972. Pradžioje trasa buvo trumpesnė – apie 3,2 km. Vėliau 1975 trasa buvo pailginta *Parabolica* posūkiu, nes dėl trumpumo lyderiai greitai prisivydavo atsilikusius sportininkus. Šiais laikais trasa naudojama kėbulinių automobilių lenktynėms.

Statistika
----------

| Metai | Pilotas laimėtojas | Komanda laimėtoja |
| --- | --- | --- |
| Prancūzija 1984 | Austrija Niki Lauda | McLaren-TAG |
| Šveicarija 1982 | Suomija Keke Rosberg | Williams-Ford |
| Prancūzija 1981 | Prancūzija Alain Prost | Renault |
| Prancūzija 1979 | Prancūzija Jean-Pierre Jabouille | Renault |
| Prancūzija 1977 | Jungtinės Amerikos Valstijos Mario Andretti | Lotus-Ford |
| Prancūzija 1974 | Švedija Ronnie Peterson | Lotus-Ford |

1982 trasoje vyko Formulė 1 Šveicarijos () Grand Prix.

Adresas
-------

BP No 33  

F-21121 Fontains-les-Dijon  

France

Nuorodos
--------

* www.f1db.com Archyvuota kopija 2007-10-10 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* www.f-1.lt (liet. k.)
| Žiežmara |
| --- |
|  Žiežmara prie Paparčių |
| **Ilgis** | 24 km |
| **Baseino plotas** | 65 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,49 m³/s |
| **Ištakos** | Vievio apylinkės |
| **Žiotys** | Neris |
| **Šalys** | Lietuva |

**Žiežmara** – upė Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje bei Kaišiadorių rajone; Neries kairysis intakas. Prasideda 4 km į vakarus nuo Vievio, netoli Abromiškių. Teka šiaurės kryptimi, smarkiai vingiuoja. Įteka į Nerį 85 km nuo jos žiočių, 15 km į šiaurę nuo Vievio, ties Niauriškėmis.

Intakai:

* dešinieji – Lapoja, Trumpis;
* kairieji – Midega.

Vidutinis nuolydis – 293 cm/km. Gyvenvietės prie Žiežmaros: Gervaraistis, Žaliasis Ragas, Dainavėlė, Dainava, Vareikonys, Paparčiai.

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *žiežti* („urgzti, niurnėti, bambėti") arba susijusio *žiežmara* („žiežula, ragana").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Žiežmara*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 674
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| Rukšėnų piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Rukšėnų piliakalnisRukšėnų piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°30′58.3″ š. pl. 25°50′18.6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.516194°š. pl. 25.838500°r. ilg.﻿ / 55.516194; 25.838500Koordinatės: 55°30′58.3″ š. pl. 25°50′18.6″ r. ilg.﻿ / ﻿55.516194°š. pl. 25.838500°r. ilg.﻿ / 55.516194; 25.838500 |

 |
| Vieta | Utenos rajonas |
| Seniūnija | Tauragnų seniūnija |
| Aukštis | 10 m |
| Plotas | 25x15 |
| Naudotas | I tūkstantmetis |
| Žvalgytas | 1970 |
| Registro Nr. | AV1982 / A954 / 16151 |

**Rukšėnų piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16151; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1982; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A954) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Rukšėnų, Tauragnų seniūnija. Pasiekiamas keliu Jotaučiai – Sirvydžiai pavažiavus 600 m nuo sankryžos į Musteikius ir kalnelyje tarp dviejų medžių pasukus keliuku į kairę šiaurėn, už 700 m yra miškingoje vietovėje, į dešinę šiaurėn nuo kelio, jam sukantis labiau į dešinę.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 25x15 m dydžio, kiek žemesniu pietrytiniu galu. 1,5 m žemiau aikštelės šiaurės vakarų krašto, šlaite yra 20 m ilgio, 6 m pločio terasa, šiaurės pusėje 2 m žemiau aikštelės pereinanti į 2 m pločio, 0,3 m gylio griovį ir 0,5 m aukščio, 6 m pločio pylimą. 2 m žemiau šio pylimo yra 15 m ilgio, 3 m pločio terasa. Pietryčių šlaite, 2 m žemiau aikštelės, yra 10 m pločio terasa, žemėjanti į pietus. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, duobių. Jis apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais.

Tyrimai
-------

1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 1 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1170000 m².

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Noliškio piliakalnis 4 km | Kubilių piliakalnis 2 km | Antalgės piliakalnis 3 km |  |
| Spitrėnų piliakalnis 3,5 km |  | Brinkliškių piliakalnis 6 km |
| Kalvių piliakalnis 2,5 km | Taurapilio piliakalnis 7,5 km | Antabaltės piliakalnis 5 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 31 (31)

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.1993, p.70
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 256-257.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1, p. 51-52 (Nr. 46).
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 249 (Nr. 76)
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 53.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rukšėnai
| *Far Cry 5* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Ubisoft Montreal |
| Leidėjas | Ubisoft |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | 2018 m. kovo 27 d. |
|
| Žanras (-ai) | Pirmojo asmens šaudyklė |
| Režimas | Vieno ar daugelio žaidėjų |
|
| Reitingai |  |
| **Platforma** | Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One |
| Versija |  |
| Variklis |  |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas | atsisiuntimas internetu |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | *Far Cry* |
| Kitos dalys | žr. lentelę apačioje |
| *Far Cry 5* |

**Far Cry 5** – atviro pasaulio pirmojo asmens šaudyklė, penktoji kompiuterinio žaidimo „Far Cry" dalis, išleista 2018 m. kovo 27 d.

Kaip ir kitos dalys, ši yra veiksmo-nuotykių žanro pirmojo asmens šaudyklė. Žaidimas yra atviro pasaulio, kurį žaidėjas gali neribotai tirti pėsčiomis ar įvairiomis transporto priemonėmis. Kitaip nei kitose dalyse, šioje nebeliks mini žemėlapio.

Pirmą kartą „Far Cry" žaidime nebus nustatyto pagrindinio veikėjo ir žaidėjas galės susikurti savo personažą. Taip pat šioje dalyje bus didesnis ginklų pasirinkimas ir įvairesni kovos būdai be ginklų.

Be to, „Far Cry 5" dalyje personažas galės į savo pusę patraukti kitus žaidimo veikėjus, kurie padės jam įveikti įvairias misijas ir užduotis. 

Žaidimo veiksmas vyks išgalvotame Montanos valstijos mieste Hope. Čia vietinis vyskupas Joseph Seed įkūręs vietinę sektą „Rojaus vartai" ir valdo vietinius. Žaidimo personažas turės išlaisvinti žmones iš sektos įtakos.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

Išnašos
-------

1. ↑  You get to customise your protagonist in Far Cry 5
2. ↑  Far Cry 5 – trailer, gameplay, villainous cult-leaders, and a 2018 release date: everything you need to know
3. ↑  Far Cry 5 focuses on a terrifyingly realistic armed cult


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R*Far Cry* serija |
| --- |
|  |
| Žaidimai | 

|  |  |
| --- | --- |
| Pagrindinė serija | 
*Far Cry* · *Far Cry 2* · *Far Cry 3* · *Far Cry 4* · *Far Cry 5* · *Far Cry 6* |
|  |
| Kiti žaidimai | 
*Instincts* · *Vengeance* · *3: Blood Dragon* · *Primal* · *New Dawn* |

 |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Viršūnės greta Senojo Baro, o toliau dešinėje – Rumijos viršūnė.
**Rumija** – kalnas Pietų Juodkalnijoje, kurio viršūnės aukštis yra 1594 m virš jūros lygio, o santykinis aukštis – 1500 m. Sudaro barjerą, skiriantį Adrijos jūrą nuo Skadaro ežero. Rumija yra piečiausias Juodkalnijos kalnas.

Šalia Rumijos kalno yra Baro miestas.

Religinė reikšmė
----------------

Skadaro ežeras kairėje, o tolumoje – Rumijos kalnas
Rumijos kalnas juodkalniečiams turi didelę religinę reikšmę. Kiekvienais metais per Sekmines iš *Velji Mikulići* kaimo į Rumijos kalno viršūnę stačiatikių eisena neša Jovano Vladimiro Kryžių. Tradiciškai prie Baro apylinkių stačiatikių prisideda ir katalikai bei musulmonai.

2005 m. Serbijos stačiatikių bažnyčia kalno viršūnėje pastatė metalinę cerkvę. Statinys į viršų buvo užgabentas naudojant Serbijos ir Juodkalnijos jungtinės valstybės oro pajėgų sraigtasparnį.
Tai buvo labai prieštaringas dalykas, kadangi cerkvės statyboms nepritarė Juodkalnijos valdžia. Karinio sraigtasparnio panaudojimą dalis žmonių palaikė provokacija prieš įvyksiantį referendumą dėl Juodkalnijos atsiskyrimo.
  
2010 m. cerkvė tebestovi.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°24′ š. pl. 8°24′ r. ilg.﻿ / ﻿55.400°š. pl. 8.400°r. ilg.﻿ / 55.400; 8.400

Salos padėtis
**Fanė** (dan. *Fanø*, fryz. *Faaneach*) – Danijai priklausanti sala, esanti Vatų jūroje, Fryzų salyno šiaurėje, šalia vakarinių Jutlandijos krantų (5 km nuo žemyno), priešais Esbjergą. Plotas – 55,8 km². Salos ilgis 15,7 km, plotis 5,3 km, aukštis iki 21 m. Būdingi smėlynai, viržynai, pušų giraitės.

2015 m. Fanėje gyveno 3263 žmonių. Pagrindinė gyvenvietė – Nordbiu (*Nordby*; 2659 gyv.). Verčiamasi daugiausia turizmu. Išlikusi būdinga fryziška architektūra (pora bažnyčių, vėjo malūnas, valstiečių trobos). Veikia muziejus. Yra išlikę nacių karinių įtvirtinimų.

* Sionderho vėjo malūnasSionderho vėjo malūnas
* Laivybos muziejus Nordbiu miestelyjeLaivybos muziejus Nordbiu miestelyje
* Fanės kraštovaizdisFanės kraštovaizdis
* Ruonių gulyklaRuonių gulykla

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fanė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Faras*Faro* |
| --- |
|        |
| *Faras Njamundos pakrantėje* |
|  |
| 

FarasFaras

2°10′15″ p. pl. 56°44′42″ v. ilg.﻿ / ﻿2.17083°š. pl. 56.74500°r. ilg.﻿ / 2.17083; 56.74500﻿ (Faras (Para))Koordinatės: 2°10′15″ p. pl. 56°44′42″ v. ilg.﻿ / ﻿2.17083°š. pl. 56.74500°r. ilg.﻿ / 2.17083; 56.74500﻿ (Faras (Para)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Brazilijos vėliava Brazilija |
| **Regionas** | Brazilijos Šiaurės regionas |
| **Valstija** | Para (valstija) Paros valstija |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 4 380  |
| **Altitudė** | 31 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Faras |

**Faras** (port. *Faro*) – miestas ir savivaldybė Brazilijos šiaurėje, Paros valstijoje, 225 km į vakarus nuo Santareno. Išsidėstęs Njamundos išplatėjimo kairiajame krante, 3 km nuo saloje esančios Njamundos gyvenvietės. Upių uostas. Kelias į Tera Santą.

Savivaldybės plotas – 11 771 km², gyventojų skaičius – 6949 (2021 m.). Kitos didesnės gyvenvietės: Nova Marakananas, Ubinas, Ilja Segunda.

Savivaldybės padėtis Paros valstijoje

Istorija
--------

Gyvenvietė išaugo pranciškonų misijos, įsteigtos indėnų jamundų žemėse, vietoje. Pavadinta pagal Faro miestą Portugalijoje. 1895 m. Farui suteiktas miesto statusas, sudaryta savivaldybė.

Šaltiniai
---------

1. PARÁ: State in North Region, *citypopulation.de*
2. ↑  PARÁ: State in North Region, *citypopulation.de*
3. ↑  Maraã, IBGE
|  |
| --- |
| Koptų kalbaⲘⲉⲧ ⲣⲉⲙ̀ⲛⲭⲏⲙⲓ, Μετ Ρεμενκημι |
| Kalbama | Egiptas |
| Kalbančiųjų skaičius | ~300 |
| Kilmė | Semitų-chamitų Egiptiečių  **Koptų** |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-2 | cop |
| ISO 639-3 | cop |

Akmuo su koptų inskripcijomis
**Koptų kalba** − semitų-chamitų šeimos kalba, senosios egiptiečių kalbos paskutinė stadija. Vartota Egipto krikščionių koptų. 

Koptų kalba susiformavo Egiptą užkariavus graikams. Graikų raštas buvo pritaikytas užrašyti senąją egiptiečių kalbą. Pradžioje ją vartojo išlikę senovės Egipto žyniai, koptų kalba buvo užrašomi religiniai ritualai. II−III a. koptų kalba pradėta vartoti Egipto krikščionių (koptų), nors jų pagrindinė liturginė kalba tebebuvo graikų. Pradėjo formuotis savitas koptų raidynas. VI−V a. Šenudas standartizavo koptų kalbą pagal sahidų tarmę. Egiptą užkariavus arabams koptų ir graikų kalbos viešojoje erdvėje uždraustos, todėl perėjo į šnekamosios ir liturginės kalbos lygmenį. Ypač aktyviai prieš koptų kalbą kovojo mameliukai. Tai lėmė, kad XVII a. koptų kalba praktiškai išnyko, koptai perėmė Egipto arabų kalbą. XIX a. antroje pusėje Aleksandrijos ortodoksų popiežius Kirilas IV pradėjo koptų kalbos atgaivinimo kampaniją. Buvo išleista keletas knygų, žodynų. 1954 m. įkurtas koptų studijų institutas. Šia kalba domisi, mokosi egiptologai, koptai, Egipto musulmonai. Manoma, kad dabar šią kalbą vartoja ~300 žmonių.

Koptų rašto sistema išsivystė iš graikų rašto sistemos, tačiau turi keletą papildomų ženklų iš senovės egiptiečių kalbos demotinio rašto.

Tarmės
------

Koptų kalba turi keletą tarmių:

* Aukštutinio Egipto:
	+ Sahidų (arba Tėbų),
	+ Achmimimkų,
	+ Likopolitanų;
* Žemutinio Egipto:
	+ Bohairių (arba Memfio),
	+ Fajumo,
	+ Oksirinčitų.

Nuorodos
--------

* cop Duomenys apie kodu „cop" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* Koptų šriftas kompiuteriui Archyvuota kopija 2021-01-25 iš Wayback Machine projekto.
| Kačaičių II senosios kapinės |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Kačaičių II senosios kapinėsKačaičių II senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°52′09″š. pl. 21°25′18″r. ilg.﻿ / ﻿55.869253°š. pl. 21.421764°r. ilg.﻿ / 55.869253; 21.421764Koordinatės: 55°52′09″š. pl. 21°25′18″r. ilg.﻿ / ﻿55.869253°š. pl. 21.421764°r. ilg.﻿ / 55.869253; 21.421764 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Žalgirio seniūnija |
| Plotas | 0,2 ha |
| Naudotas | XVI–XVIII a. |
| Žvalgytas | 1956, 1959, 1991, 1995 |

**Kačaičių, Gudgalio senosios kapinės**, vad. **Kapeliais, Senkapiais** buvo pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kačaičių kaime (Žalgirio seniūnija), 0,72 km į pietvakarius nuo kelio Kretinga–Budriai ir 0,51 m į šiaurę nuo Kačaičių senųjų kapinių, vad. Markapiais, Kartenalės I upelio dešiniajame krante.

Vieta
-----

Dirvonuojantis, buvusios ariamos aukštumos pakraštys. Laidojimo žymių nesimato, mažosios memorialinės architektūros statinių nėra. 

Apytikris teritorijos plotas – 0,2 ha.

0,51 km į pietus yra Kačaičių senosios kapinės, vad. Markapiais.

Istorija
--------

Manoma, kad XVI–XVIII a. čia veikė Gudgalio kaimo kapinės, įrengtos pagoniško kapinyno pakraštyje. Kaimą XIX a. panaikinus, žemės sklypą su kapinėmis įsigijo Petras Jonauskas. Vėliau jos pateko į ūkininko Kumpono žemės sklypą.

XX a. 6–8 dešimtmečiais iš kapinių kalvelės buvo kasamas žvyras. Duobėse darbininkai rasdavo žmonių griaučių, kurie buvę palaidoti tvarkingai, eilėmis viena greta kitos iškastose duobėse. Prie kai kurių griaučių rastą monetų, peilių, papuošalų. 

1956 m. žvalgė kraštotyrininkas Vladas Šaulys, 1959 m. – Juozas Mickevičius, 1991 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 

Kultūros vertybių registre kapinės neregistruotos.

Šaltiniai
---------

* Julius Kanarskas. Kačaičių kaimo kapinės (Žalgirio apyl. Kretingos raj.), Kretinga, 1993 // Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 197. - L. 10–11
**Mečislovas Pšemeneckas**, lenk. *Mieczysław Przemieniecki* (1894 m. gruodžio 8 d. Jonavoje – (?)) – Romos katalikų kunigas, bažnyčių statytojas.

Biografija
----------

Dokumentuose ir bendraujant su žmonėmis fiksuodavo, kad esąs lietuvis. 1913 m. įstojo mokytis į Vilniaus kunigų seminariją. Pirmasis pasaulinis karas sutrukdė mokslams, todėl seminariją baigė ir kunigu įšventintas tik 1920 m. Paskirtas kunigauti į Nočios parapiją. 1921–1923 m. tarnavo vikaru Dieveniškių Švč. Mergelės Marijos Rožančinės bažnyčioje, vėliau dirbo prefektu (auklėtoju) Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje. 1924 m. paskirtas kurti naują parapiją lietuvių gyvenamoje Pelesoje ir pradėjo šiame kaime statyti naują Šv.Lino bažnyčią. 1925–1928 m. klebonavo tautiniu atžvilgiu mišrioje Lazūnų Šv. Apaštalų Simono ir Judo (Tado) bažnyčioje. Kartu kūrė naują parapiją Bokštuose, kurių aplinkiniuose kaimuose gyveno ir lietuviai. 1934 m. šiame kaime pašventinta nauja Šv. Huberto bažnyčia, Antrojo pasaulinio karo metu ji buvo sudeginta.

1928 m. paskirtas klebonu į Zabžėzės Švč.Trejybės prapiją prie Valažino, 1929 m. – į Ceikinių Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčią. 1932 m. tarnavo Dobžineve prie Balstogės, kiek vėliau nukreiptas Gardino Švč. Mergelės Marijos bažnyčios (ji dar vad. *Vytauto prarapijine*) klebonu. 1935 m. klebono pareigose dirbo sielovados darbą Linkmenų Švč. Trejybės bažnyčioje, po metų – Varėnos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčioje. 1938 m.siunčiamas vikaru į lietuvišką Gervėčių Šv. Trejybės parapiją. Po metų tarnavo vikaru Kužnicoje, kur M.Pšemenecką užklupo prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas. 1940 m. jį areštavo sovietiniai organai ir išvežė į Rusijos gilumą, spėjama į Archangelsko sritį. Tolimesnis likimas nežinomas.

Kun. Mečislovas Pšemeneckas pasižymėjo didele tautine tolerancija, vienodai lygiai bendravo su lietuviais, lenkais ir baltarusiais. Iš vaikų prieglaudos buvo paėmęs auginti našlaitę Zina Baravykaitę, kurios likimas taip pat nežinomas.

Išnašos
-------

1. ↑   Juozas Maceika. *Lazūnai.* – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos intitutas, 1998 Psl. 136

Šaltiniai
---------

* Ks. Tadeusz Krahel. *Wywiezieni do łagrów* // W Służbie Miłosierdzia Nr. 3/2006
**Verslo Šlovės galerija** (VŠG) – tai asmenų, įnešusių svarų indėlį į laisvosios rinkos sistemos plėtotę ir visos mūsų visuomenės gerovės kūrimą, sąrašas („galerija"); oficialus VŠG asmenų pagerbimo renginys bei ceremonija. Toks renginys pirmą kartą buvo surengtas 1975 metais JAV „Junior Achievement" iniciatyva. Tarp VŠG laureatų JAV – legendinės asmenybės kaip W. E. Boeing, K. C. Gillette, D. W. Douglas, W. P. Chrysler, W. R. Hewlett, D. Packard ir kiti.

Renkant laureatus, atsižvelgiama į asmeninius nuopelnus, lyderystę verslo šakoje, vadovavimąsi bendrai pripažintomis etikos bei moralės normomis, nuopelnais, kuriaant visuomenės gerovę, siekiant pažangos bei ilgalaikių rezultatų.

Asmenis įtraukus į VŠG galeriją, taip yra skatinama analogiška veikla, pagerbiami iškiliausi verslininkai, verslo atstovai (pvz. vadybininkai) kaip inovacijų, atkaklumo ir įžvalgumo pavyzdžiai, kurių asmeninė patirtis liudija, kade sėkmės (versle) galima pasiekti nepaisant visų sunkumų.

Lietuvoje
---------

"Verslo Šlovės galerijos" mecenatas – „PricewaterhouseCoopers". Verslo lyderiai renkami nusiunčiant kelis šimtus anketų didžiausių šalies įmonių vadovams. Anketose verslininkai pažymi tuos asmenis, kuriuos rinktų „Verslo Šlovės galerijos" laureatais. Vėliau anketų duomenis sumuoja visuomenės nuomonės tyrimų kompanija "Baltijos tyrimai". Gavusi verslininkų apklausos rezultatus, speciali rinkimų komisija išrenka laureatus. Jie paskelbiami iškilmingo vakaro metu.

Laureatais tampa iškiliausi ir sėkmingiausiai mūsų šalyje dirbantys verslininkai, savo verslo srities lyderiai. Laureatų paskelbimas nėra metų apdovanojimas, tai ilgalaikių rezultatų įvertinimas. Galerijos laureatu galima tapti tik vieną kartą.

**1999 m.**

* Valentinas Milaknis, Julius Niedvaras, Antanas Trumpa.

**2000 m.**

* Arūnas Bartusevičius, Juozas Kazickas, Vaclovas Šleinota.

**2001 m.**

* Nijolė Dumbliauskienė, Giedrius Dusevičius, Eimutis Žvybas.

**2002 m.**

* Arvydas Avulis, Tomas Kučinskas, Gintaras Rimšelis.

**2003 m.**

* Vytautas Andrius Graičiūnas, Tomas Juška, Antanas Zabulis.

**2004 m.**

* Ona Balžekienė, Julius Kvaraciejus.

**2005 m.**

* Rolandas Barysas, dienraščio „Verslo žinios" vyriausiasis redaktorius bei UAB „Verslo žinios" generalinis direktorius,
* Arūnas Šikšta, AB „Lietuvos telekomas" generalinis direktorius.

**2006 m.**

* Viktoras Butkus, biotechnologijų bendrovės „Fermentas" generalinis direktorius,
* Robertas Dargis, UAB „Eika" direktorius,
* Virginijus Kantauskas, UAB „Biovela" įmonių grupės generalinis direktorius.

Nuorodos, šaltiniai
-------------------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-07-16 iš Wayback Machine projekto.
* Informacija apie renginį ir jo organizavimą
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 **Kazys Žąsytis** (g. 1951 m. kovo 4 d. Kalnalyje, Švėkšnos seniūnija) – kunigas.

Biografija
----------

1958–1969 m. mokėsi Švėkšnos vidurinėje mokykloje, 1974 m. baigė Kauno politechnikos instituto elektrotechnikos fakultetą. Pagal paskirimą dirbo Mažeikių elektrotechnikos gamykloje inžinieriumi technologu, nuo 1978 m. – Šilutės miesto įmonėse.
1987–1992 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje, 1992 m. kovo 22 d. buvo įšventintas kunigu. Dirbo vikaru Mažeikių, Telšių parapijose, dėstė Telšių kunigų seminarijoje. 1996–2003 m. buvo Kvėdarnos parapijos klebonu, 2003–2010 m. – Vainuto ir Žvingių parapijų klebonas bei Bikavėnų ir Visbarų koplyčių rektorius, nuo 2010 m. liepos 7 d. – Pajūralio parapijos klebonas. 1996–2006 m. dar ėjo Šilalės dekanato vicedekano pareigas.

Kunigas Kazys Žąsytis Kvėdarnoje įkūrė parapijos senelių globos namus, Vainute – suremontavo bažnyčią. Parašė Švėkšnos ir Kvėdarnos parapijų istorijas.

Bibliografija
-------------

* Švėkšnos parapijos istorija. Klaipėda. Eldija, 1993 m.
* Kvėdarnos parapijos istorija. Šiauliai. 2002 m.
|  |
| --- |
| Guardium |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Izraelis G-NIUS |
| Metai | 2008 |
| Chronologija |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Klasė | Bepilotis automobilis |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | Lombardini dyzelis |
| Išmatavimai |
| Ilgis | 2,95 m |
| Plotis | 1,8 m |
| Aukštis | 2,2 m |
| Svoris | 1,4 t |
| Kita informacija |

**Guardium** – bepilotė antžeminė transporto priemonė, karinis robotas-patrulis, kurį naudoja Izraelio ginkluotosios pajėgos patruliuoti Izraelio pasienyje prie Gazos ruožo. Veikia autonominiu režimu be žmogaus įsikišimo arba gali būti valdomas nuotoliniu būdu.

„Guardium" pagamintas 2008 m. Izraelio kompanijos „G-NIUS Unmanned Ground Systems". Gali pavaduoti žmones vykdant pavojingas užduotis, taip sumažinant žuvusiųjų skaičių. Patruliavimo darbuose pakeičia karius, kuriems nuolat kyla grėsmė būti užpultiems ar pagrobtiems teroristų.

Charakteristikos
----------------

Padidinto pravažumo keturratis „Guardium" apsaugotas lengvais šarvais, yra vidutinio dydžio karinis automobilis – 2,95 m ilgio, 1,8 m pločio ir 2,2 m aukščio, sveriantis 1,4 t. Gali pervežti 300 kg svorio krovinį. Turi keturtaktį dyzelinį variklį *Lombardini*, išvystantį greitį iki 80 km/h. Gali būti komplektuojamas su termovizine ir vaizdo kameromis, jautriu mikrofonu, garsiakalbiu, vaizdo ir priešo ugnies jutikliais, gynybine ginkluote ir neletalinio poveikio priemonėmis. Įranga skirta pastebėti sienos pažeidėjus tamsoje, atremti netikėtas atakas, tačiau pirminė paskirtis yra žvalgyba, autokolonų lydėjimas ir apsauga. Mašinai išsukus iš nustatyto maršruto, kamerų pagalba ji gali judėti bet kokiame reljefe ir nepriklausomai nuo oro, sunkumų nesudaro ir miestų teritorijos. Patruliuodama ji gali sekti iš anksto nustatytu kursu ar būti valdoma nuotoliniu būdu iš komandinio centro, esančio toli nuo karo veiksmų zonos.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* Izraelio karė šalia „Guardium"Izraelio karė šalia „Guardium"
* Gabenamas krovinys su „Guardium LS"Gabenamas krovinys su „Guardium LS"

Šaltiniai
---------

1. ↑  May, Adam. „Phantom on the fence". *Israel Defense Forces*. Nuoroda tikrinta 2014-11-12.
2. ↑  Tarantola, Andrew. „This Unmanned Patroller Guards Israeli Borders for Days on End". *GIZMODO*.
3. ↑  Xin, Liu. „The Latest Status and Development Trends of Military Unmanned Ground Vehicles". *IEEE Xplore*. Nuoroda tikrinta 2014-10-29.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Guardium** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* „Guardium" (*defense-update.com*) Archyvuota kopija 2009-06-26 iš Wayback Machine projekto.
* Izraelis pristatė karinį robotą-patrulį „Guardium" (*elektronika.lt*)
|  |
| --- |
| **Mezozojus** |
| **Pradžia** | 251 Ma1 |
| **Trukmė** | 185,5 Ma1 |
| **Periodai** | KreidaJuraTriasas |
|  *Dinossauros brasileiros* |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Mezozojus** – geologinė era, prasidėjusi prieš 251 mln. ir pasibaigusi prieš 65,5 mln. metų.

Geologiškai mezozojaus pradžioje visa sausuma sudarė vieną superkontinentą – Pangėją. Mezozojaus metu Pangėja skilo į Lauraziją ir Gondvaną. Laurazija vėliau skilo į Šiaurės Ameriką ir Euraziją, o Gondvana pasidalino į keturis žemynus: Pietų Ameriką, Afriką, Australiją ir Antarktidą.

Mezozojus dalimas į tris periodus:

* triasas (tarp -251 ir -199,6 mln. m.): dinozaurų vystymasis;
* jura (tarp -199,6 ir -145,5 mln. m.);
* kreida (tarp -145,5 ir -65,5 mln.m.) – šio periodo pabaiga sutapo su dinozaurų išnykimu.

* Paleogeografinės rekonstrukcijos

Gyvybė mezozojuje
-----------------

Dinozaurai buvo dominuojantys sausumos stuburiniai gyvūnai mezozojuje.
Mezozojus prasidėjo nežinoma katastrofa permo pabaigoje (paleozojus), kurios metu išmirė 90 % visų augalų ir gyvūnų rūšių. Tai sudarė sąlygas atsirasti visiškai naujoviškam gyvūnų ir augalų pasauliui.

Mezozojuje pasaulis ėmė darytis panašus į tą, kurį žinome dabar:

* Atsirado, įsivyravo ir išmirė dinozaurai. Jų artimiausi šiuolaikiniai giminaičiai yra paukščiai ir ropliai.
* atsirado pterozaurai bei daugybė vandens roplių, kurie mezozojaus pabaigoje išmirė.
* atsirado pirmieji maži žinduoliai, pirmieji gaubtasėkliai augalai ir daugelis šiuolaikinių medžių.

Eros pabaigoje egzistavo visos šiuolaikinės gyvybės formos, nors kai kurios iš jų, ypač žinduoliai, buvo dar primityvios.

Yra įrodymų, kad mezozojaus pabaigoje netoli Jukatano pusiasalio (Meksika) nukrito milžiniškas meteoritas (vadinamasis K-T riba), sudaręs ten iki šiol aptinkamą astroblemą. Su šiuo meteoritu siejamas 45 % visų gyvūnų ir augalų rūšių išnykimas, tarp jų ir dinozaurų, pterozaurų, amonitų, daugelio tuo metu gyvavusių jūrų reptilijų ir paukščių.

Nuorodos
--------

* Geologinė laiko skalė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Nivchių kalba *Нивхгу диф* |
| Kalbama | Rusija (Sachalinas, Chabarovsko kraštas) |
| Kalbančiųjų skaičius | 1089 (1989 m.) |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepakliūna |
| Kilmė | izoliuota kalba |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | - |
| ISO 639-2 | mis |
| ISO 639-3 | niv |

**Nivchių kalba** – kalba, vartojama nivchių tautybės žmonių, gyvenančių Išorinėje Mandžiūrijoje: Sachalino salos šiaurėje ir Amūro intako Amgūnės baseine. Nenustatyta jokių nivchių kalbos ryšių su kitomis kalbomis, todėl ji laikoma izoliuota ir priskiriama paleosibirinių kalbų grupei (negausios, izoliuotos Sibiro kalbos). Tiesa, kalba turi panašumų su ainų, Altajaus, korėjiečių kalbomis, tačiau nė su viena nepakankamai, kad būtų galima priskirti tai pačiai kalbų šeimai.

Nors nivchių skaičius per pastarąjį amžių nepakito (~4500 žmonių), tačiau kalba sparčiai nyksta – dabar ją vartoja kiek daugiau nei 1000 žmonių.

Nivchių kalba turi 4 tarmes: Šiaurės Sachalino, Pietų Sachalino, Rytų Sachalino ir Amūro. Dėl didelės atskirties Amūro ir Sachalino tarmės labai skiriasi.

1931 m. lotynų abėcėlės pagrindu sukurtas nivchių raidynas, 1937 m. jis pakeistas kirilica. Dabar naudojama abėcėlė sudaryta 1970 m. Sachaline leidžiamas mėnesinis laikraštis „Нивх диф".

Nivchių abėcėlė
---------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Ӷ ӷ | Ғ ғ | Ӻ ӻ | Д д |
| Е е | Ё ё | Ж ж | З з | И и | Й й | К к | К’ к’ |
| Ӄ ӄ | Ӄ’ ӄ’ | Л л | М м | Н н | Ӈ ӈ | О о | П п |
| П’ п’ | Р р | Р̌ р̌ | С с | Т т | Т’ т’ | У у | Ф ф |
| Х х | Ӽ ӽ | Ӿ ӿ | Ц ц | Ч ч | Ч’ ч’ | Ш ш | Щ щ |
| Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я |

Nuorodos
--------

* niv Duomenys apie kodu „niv" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*