recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Franz Brandstäter** |
| --- |
|  |
| 1835 m. |
| Gimė | 1815 m. rugpjūčio 12 d.Klaipėda, Prūsijos karalystė |
| Mirė | 1883 m. sausio 31 d. (67 metai)Dancigas, Vokietijos imperija |
|  |
| Veikla | filologas, pedagogas |

**Franz Brandstäter** (1815 m. rugpjūčio 12 d. Klaipėdoje – 1883 m. sausio 31 d. Dancige) – filologas, pedagogas.

Biografija
----------

Gimė 1815 m. rugpjūčio 12 d. Klaipėdoje. Baigęs mokyklą Klaipėdoje įstojo į Collegium Fridericianum mokyklą Karaliaučiuje. Vėliau studijavo filologiją ir istoriją Karaliaučiaus universitete, 1837 m. tapo mokslų daktaru. 1836 m. už nuopelnus tyrinėjant Imanuelio Kanto kūrybą apdovanotas *Preis der Gedächtnisfeier Kants* apdovanojimu. Dirbo mokytoju Karaliaučiaus Kneiphofo gimnazijoje, o nuo 1838 m. Dancigo akademinėje gimnazijoje. Mokino graikų, lotynų ir prancūzų kalbas, rašė mokslinius straipsnius apie graikų ir prancūzų kalbų gramatikas bei įvairias geografines vietoves. Mirė 1883 m. sausio 31 d. Dancige.

Nuorodos
--------

* Susijusi literatūra (vok.)
* Biografija (vok.)
* Darbai (vok.)
| Kolynasček. *Kolín* |
| --- |
|              |
| *Miesto rotušė* |
|  |
| 

KolynasKolynas

50°1′00″ š. pl. 15°12′00″ r. ilg.﻿ / ﻿50.01667°š. pl. 15.20000°r. ilg.﻿ / 50.01667; 15.20000﻿ (Kolynas)Koordinatės: 50°1′00″ š. pl. 15°12′00″ r. ilg.﻿ / ﻿50.01667°š. pl. 15.20000°r. ilg.﻿ / 50.01667; 15.20000﻿ (Kolynas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Čekijos vėliava Čekija |
| **Kraštas** | Centrinės Bohemijos kraštas |
|  |
| **Įkūrimo data** | II a. |
| **Meras** | Jiří Buřič |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 30 823  |
| **Plotas** | 34,97 km² |
| **Tankumas** (2011) | 881 žm./km² |
| **Altitudė** | 220 m |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Kolynas |

**Kolynas** (ček. *Kolín*, vok. *Kolin*) – miestas Čekijoje, Centrinės Bohemijos krašte, 55 km į rytus nuo Prahos, prie Elbės upės. 2005 m. mieste atidaryta automobilių gamykla, kainavusi 1,5 mlrd. eurų, turinti 3 000 darbuotojų ir pagaminanti 300 000 automobilių per metus.

XIII a. vokiečių kolonistų įkurtas Kolino miestas, susitelkęs aplink Karolio aikštę. Vakarinėje aikštės pusėje stovi rotušė, kuri iš pradžių buvo gotikinė, o XIX a. perstatyta neorenesansiniu stiliumi. Mieste yra Šv. Baltramiejaus bažnyčia, kuri buvo pastatyta 1261 m. Ją suprojektavo Peteris Parleris – Prahos Šv. Vito katedros architektas. Regiono muziejaus ekspozicijoje atskleidžiamos Septynerių metų karo metu 1757 m. birželio 18 d. netoliese vykusio mūšio tarp britų ir prancūzų detalės.

Istorija
--------

Prasidėjus Slavų okupacijai XII–XIII a. tuometiniai gyventojai emigravo į vakarus. Kolyną įkūrė karalius Otakaras II XIII a. miestas pirmą kartą paminėtas 1261 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Čolula*Cholula* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

ČolulaČolula

19°03′0″ š. pl. 98°18′0″ v. ilg.﻿ / ﻿19.05000°š. pl. 98.30000°r. ilg.﻿ / 19.05000; 98.30000﻿ (Čolula)Koordinatės: 19°03′0″ š. pl. 98°18′0″ v. ilg.﻿ / ﻿19.05000°š. pl. 98.30000°r. ilg.﻿ / 19.05000; 98.30000﻿ (Čolula) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6)------ vasaros: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Meksikos vėliava Meksika |
| **Valstija** | Pueblos valstija Pueblos valstija |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 118 170  |
| **Altitudė** | 2 150 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Čolula |

**Čolula** (isp. *Cholula*) – miestas vidurio Meksikoje, Pueblos valstijoje, 122 km į rytus nuo Meksiko, 8 km į vakarus nuo Pueblos, įsikūręs kalnų supamame Pueblos slėnyje. Savivaldybę sudaro du miestai: ***San Pedro Čolula*** ir ***San Andres Čolula***. Maisto, statybinių medžiagų gamybos, tekstilės, chemijos, baldų pramonė. Prekyba žemės ūkio žaliavomis (kukurūzai, vaisiai, daržovės, ankštiniai). Amatai. Vystomas turizmas.

Miestas garsėja Didžiąja Čolulos piramide ir greta esančia archeologine vietove. Taip pat apstu katalikų bažnyčių, iš kurių svarbiausios Šv. Gabrieliaus (su pranciškonų vienuolynu, pastatyta 1529 m. Kecalkoatlio šventyklos vietoje), Šv. Andriaus (XVI a.), Paguodos Mergelės (1549 m. pastatyta ant Čolulos piramidės), Šv. Marijos Tonancintlos (XVI a.).

Istorija
--------

Vietovė apgyvendinta maždaug nuo V a. pr. m. e. greičiausiai otomangų. Klasikiniame Mezoamerikos laikotarpyje (nuo II a.) sparčiai augo, pastatyta Didžioji piramidė. Pateko Teotihuakano įtakon. XII a. į kraštą įsiveržė nahua tautos. Tačiau Čolula išliko gana nepriklausoma, bet pripažino actekų valdžią. Buvo pastatyta šventykla Kecalkoatliui. Tai buvo svarbiausias dvasinis vidurio Meksikos centras.

1519 m. Čolulą, po pergalės prieš Tlaskalą, pasiekė Ernanas Kortesas. Nors čolutekai ispanus priėmė taikiai, Kortesas nerimavo dėl galimo sąmokslo ir netikėtai surengė žudynes, kuriose išžudė daug miestiečių. Po užkariavimo Čolula nesunyko, bet ją nustelbė netoliese įkurta Puebla.

* Senamiesčio gatvėSenamiesčio gatvė
* Čolulos piramidė su Paguodos Mergelės bažnyčia vakareČolulos piramidė su Paguodos Mergelės bažnyčia vakare
* Šv. Gabrieliaus bažnyčiaŠv. Gabrieliaus bažnyčia
* Šv. Marijos Tonancintlos bažnyčiaŠv. Marijos Tonancintlos bažnyčia
* San Andres ČolulaSan Andres Čolula
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Čonburisชลบุรี |
| --- |
|        |
| *Khao Khiao masyvas virš Čonburi miesto* |
|  |
| 

ČonburisČonburis

13°21′40″ š. pl. 100°59′6″ r. ilg.﻿ / ﻿13.36111°š. pl. 100.98500°r. ilg.﻿ / 13.36111; 100.98500﻿ (Čonburis)Koordinatės: 13°21′40″ š. pl. 100°59′6″ r. ilg.﻿ / ﻿13.36111°š. pl. 100.98500°r. ilg.﻿ / 13.36111; 100.98500﻿ (Čonburis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Tailando vėliava Tailandas |
| **Provincija** | Čonburio provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 180 000  |

**Čonburis** (taj. ชลบุรี) – miestas Tailande, Čonburio provincijos ir Mueang Čonburio rajono sostinė. Čonburis turi miesto statusą nuo 1935 m. Miestas išsidėstęs apie 100 km į pietryčius nuo Bankoko Siamo įlankos pakrantėje. Čonburio miesto pavadinimas reiškia „vandens miestas". Šis miestas kartu su kitomis teritorijomis palei Patajos pakrantę formuoja didmiestį žinomą kaip Pataja-Čonburio metropolinė sritis.

Klimatas
--------

Čonburyje vyrauja tropinis savanos klimatas. Žiemos yra gana sausos ir labai šiltos. Temperatūra kyla iki balandžio. Lietingas sezonas trunka nuo gegužės iki spalio mėn. jo metu būdingos liūtys ir žemesnė temperatūra dienos metu, o naktys lieka šiltos.

Turizmas
--------

Čonburio miestas pritraukia turistus savo paplūdimiais ir Khaosamuko kalnu Bankoko įlankoje.
**Lukas Brazdauskis**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1988 m. spalio 1 d. (33 metai) |
| Gimimo vieta | Kaunas, Lietuva |
| Ūgis | 2,03 m |
| Svoris | 85 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | lengvasis kraštas |
| Profesionalūs klubai |
| 2005-20072007-20102010 2010–20112011-20122012-2013201420142014-20152017-2018 | Jonavos „SK Dextera"Vilniaus „Lietuvos Rytas"Vilniaus „Perlas"Kėdainių „Nevėžis"Pasvalio „Pieno žvaigždės"Alytaus „Dzūkija"Atyrau „Barsy"Trakų „KK Trakai"Kėdainių „Nevėžis"Šakių „Vytis" |  |
|  |

**Lukas Brazdauskis** (g. 1988 m. spalio 1 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas.

L. Brazdauskis yra 1992 m. Barselonos Olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojo Romano Brazdauskio sūnus. 2007 m. baigė Salomėjos Nėries gimnaziją.

2007 m. liepos 11 d. pasirašė ilgalaikę sutartį su Vilniaus „Lietuvos Ryto" komanda. 2010 m. sausio 18 d. iki sezono pabaigos buvo paskolintas Vilniaus „Perlo" komandai.

Po 2009/10 metų sezono, Vilniaus „Lietuvos Rytas" nutraukė ilgalaikę sutartį. 2010–2011 m. sezone, Brazdauskis atstovavo Kėdainių „Nevėžiui". 2011 m. rugpjūčio 30 d. sudarė dvejų metų kontraktą su Pasvalio „Pieno žvaigždžių" klubu.

Pasiekimai
----------

* 2006 m. Europos jaunių čempionato sidabro medalio laimėtojas
* 2007 m. NKL vicečempionas
* 2007 m. MEL čempionas
* 2009 m. ULEB taurės čempionas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
| Nakačia |
| --- |
|  Nakačia ties Panakačiu |
| **Ilgis** | 20,6 km |
| **Baseino plotas** | 80,4 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,7 m³/s |
| **Ištakos** | Žemaičių aukštuma, Spingių apylinkės |
| **Žiotys** | Biržulis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Nakačia** – upelis Lietuvoje, Žemaitijoje (Šilalės ir Telšių raj.); viena Virvytės ištakų. Pasideda Žemaičių aukštumoje, Spingių kaimo apylinkėse, 1,5 km į šiaurę nuo Palentinio. Teka į šiaurės rytus, toliau į šiaurę kalvotomis, neretai miškingomis ir pelkėtomis vietomis. Įteka į užpelkėjusį Biržulio ežerą, iš kurio išteka Ventos intakas Virvytė.

Ties Berže, kelyje  **4607**  Varniai–Severėnai–Kaltinėnai 
Intakai: Kurkulė, Nevarda, Trumpė, Melnyčravis (dešinieji).

Didžioji dalis vagos ištiesinta. Žemupys patenka į Varnių regioninį parką. Gyvenvietės prie Nakačios: Beržė, Pinciškė, Skrandėnai, Gomaliai, Bartlaukis, Godeliai, Panakatis.

Upėvardis iš šaltinių dar žinomas kaip *Некоца, Некота, Некатя, Некета, Неката, Некача*, todėl pirminė žodžio lytis turėjo būti *\*Nekačia*. Šis upėvardis gretinamas su baltišku laikomu Desnos intako vardu Nakote. Pavadinimas skaidomas į neiginį *ne-*, o šaknis *kač-* (plg. *Katra*) siejama su ide. *\*kataro-* „griovys, upelis, srautas".

Šaltiniai
---------

1. ↑   Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 640
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 223
**Lukas Artimavičius**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1994 m. rugpjūčio 12 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Lietuva |
| Ūgis | 192 cm |
| Svoris | 87 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Jonava |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2013  2013–20152015–2016  2016–201720182018– | FK Tauras Tauragė  FK Atlantas KlaipėdaFK Utenis UtenaFC Stumbras FK Atlantas Klaipėda FK Jonava | 9 (1)8 (0)25 (0)35 (1)12 (0)9 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
|  | Lietuva Lietuva | 2 (0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 22 spalio 2018.
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Lukas Artimavičius** (g. 1994 m. rugpjūčio 12 d.) – Lietuvos nacionalinės futbolo rinktinės ir FK Jonava klubo gynėjas.

Karjera
-------

Karjera prasidėjo FK Tauras Tauragė. Po to persikėlė į FK Atlantas Klaipėda. Dar vėliau FK Utenis. 

Daugiau galimybių pasireikšti turėjo žaisdamas FC Stumbras.

2018 m. grįžo į FK Atlantas Klaipėda, tačiau klubui patekus į finansinę duobę nutraukė sutartį ir perėjo į FK Jonava.

### Rinktinės

Žaidė už jaunimo rinktines (U-19 ir U-21).

Yra žaidęs už Lietuvos rinktinę. 2018 m. liepos 8 d. draugiškose rungtynėse (rezervinė komanda) susitiko su Šri Lankos rinktine. Jose buvo užfiksuotos lygiosios. O antrose rungtynėse, įvykusiose 2018 m. liepos 11 d. Lietuvos B rinktinė nugalėjo varžovus 2-0, o įvarčiais pasižymėjo Laurynas Stonkus ir Lukas.

Pasiekimai
----------

**Su FC Stumbras**

* LFF taurės laimėtojas (1): 2017

Trenerio karjera
----------------

2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA B trenerio licenciją.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt Archyvuota kopija 2013-06-24 iš Wayback Machine projekto.
* lietuvosfutbolas.lt
* fcstumbras.lt
* www.transfermarkt.com
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pedro Arias de Ávila** (arba **Pedrarias Dávila**, g. apie 1440 m. Segovijoje, Kastilija – m. 1531 m. kovo 6 d. Leone, dab. Nikaragva) – ispanų konkistadoras, karys, valdininkas.

Vedė artimą karalienei Izabelei I draugę bei tarnavo Ispanijoje. Kariavo prieš maurus Granadoje ir Šiaurės Afrikoje. 1514 m. Ispanijos karalius Ferdinandas II Katalikas Pedrariasą Davilą paskyrė naujai suformuotos kolonijos Amerikoje – Auksinės Kastilijos gubernatoriumi. Davila suformavo didžiausią to meto ekspediciją į Naująjį Pasaulį – 19 laivų ir 1500 žmonių. Pirmiausia pasiekė Santa Martą (dab. Kolumbijoje), o iš ten išplaukė į Darjeno regioną, Santa Marijos miestą, valdomą garsaus konkistadoro Vasko Nunjeso de Balboa. Jis suėmė konkistadorą už savivalę, bet kadangi šis buvo labai palankiai vertinamas kolonijoje, paleido ir išleido už savo dukters, tačiau vėliau paskatintas Balboa priešų jį nuteisė myriop.

1519 m. Davila įkūrė Panamos miestą ir ten perkėlė sostinę iš Santa Marijos. 1524 m. išsiuntė Gil González Dávila vadovaujamą ekspediciją į šiaurę, ir Francisco Hernández de Córdoba vadovaujamą ekspediciją, kuri atrado Nikaragvą. 1526 m. po ilgų svarstymų suteikė leidimą Fransiskui Pisarui vykdyti ekspediciją į Peru. 1527 m. Davilą gubernatoriaus soste pakeitė Pedro de los Ríos y Gutiérrez de Aguayo. Davila išvyko į Leoną kur ir gyveno iki savo mirties (mirė sulaukęs 91 metų).

Pedrariasas Davila kronikininkų apibūdinamas kaip žiaurus, nestabilaus charakterio, negailestingas. Jis kaltinamas pražudęs 2 mln. Centrinės Amerikos indėnų.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Nuotolinis objekto adresas** – specialia forma užrašyta eilutė, leidžianti rasti už kompiuteriniame tinkle (paprastai Internete) esantį objektą. Ši struktūra paprastai visada turi interneto adresą (kaip ir tinklalapis), tačiau būna papildyta ir kita reikalinga informacija, vienareikšmiškai identifekuojančia patį objektą (tame pačiame kompiuteryje jų gali būti daug), jo klasę, komunikacijos protokolo ypatybes ir pan.

Įvairaus tipo adresų pavyzdžiai:

```
 corbaloc::www.objektai.lt/SpecObjektas
```

(nurodomas interneto adresas ir objekto vardas)

```
 corbaloc::www.objektai.lt,:www.objektai.com/SpecObjektas
```

(nurodomi du alternatyvūs būdai pasiekti tą patį objektą)

```
 http://www.objektai.lt/adresas.txt
```

(perskaityti objekto adresą iš tinklalapio)

```
 corbaname:Objekto_vardas
```

(rasti objektą pagal vardą panaudojant vardų tarnybą)

```
 IOR:000000000000001149444c3a464950412f4d54533a312e30000000
```

(visa informacija užkoduota kaip abstrakti baitų seka, vienam baitui skiriant du simbolius).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nakados III kultūra |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← | **3200 m. pr. m. e. – 3000 m. pr. m. e.** | → |

 |  |
| *Akmeninė paletė* |
|  |
| **Dab. valstybės** | Egiptas |
| **Ist. regionas** | Aukštutinis ir Žemutinis Egiptas |
| **Gyvenvietės** | Tinisas, Nakada, Nekhenas |
|  |
| **Amžius** | Eneolitas |
| **Lingvistinė grupė** | proto-egiptiečiai |
| **Valstybingumas** | **Nulinė dinastija** |
|  |

**Nakados III kultūra** arba **Semainos kultūra** – eneolito archeologinė kultūra, kilusi apie 3200 m. pr. m. e. Aukštutiniame Egipte, o vėliau paplitusi ir į Žemutinį Egiptą. Egipto istoriografijoje dar yra vadinama **Protodinastiniu Egiptu**.

Politiniai įvykiai
------------------

Prieš Nakados III kultūrą Aukštutinis ir Žemutinis Egiptai vystėsi atskirai, veikiami skirtingų kultūrinių įtakų ir susikaldę į smulkius gentinius vienetus su centrais didžiausiose gyvenvietėse. Nakados kultūros laikais abu regionus suvienijo viena kultūra, kilusi iš Aukštutinio Egipto: ji įtraukė į savo orbitą svarbiausias Žemutinio Egipto gyvenvietes Maadi, Saisą ir Buto.

Politinė konsolidacija čia pasiekė aukštą lygį, ir susikūrė gana dideli valstybiniai junginiai. Manoma, kad didžiausi to meto miestai Tinisas, Nakada, Nekhenas, Buto tapo atskirų politinių junginių centrais. Čia įsitvirtino faraonų valdžia, ir šie faraonai populiariai žinomi kaip **Nulinė dinastija**. Nepaisant to, jie nesudarė vieningos dinastijos, o greičiau 3–4 skirtingas valdovų linijas, valdžiusias skirtinguose miestuose. Tarp šių valstybinių junginių stipriausia buvo hipotetinė Tiso konfederacija, kuri tam tikru metu nukariavo Nakadą, valdant faraonui Skorpionui II – Nekheną, o valdant Narmerui – Žemutinį Egiptą.

Bruožai
-------

Tuo laikotarpiu Egipte susiformuoja pirmosios miestų tipo gyvenvietės. Būdingi svarbūs naujai atsiradę kultūriniai bruožai, vėliau būdingi Senovės Egipto kultūrai. Nakados III laikotarpio egiptiečiai buvo žemdirbiai ir gyvulių augintojai. Šiuo laikotarpiu jie ėmė statyti sudėtingus irigacinius įrenginius. Be to, tuo metu pradedami naudoti ankstyvieji Egipto hieroglifai. Labai daug pasakojimų mus pasiekė akmeninių palečių forma: reljefuose vaizduojami karai, valdovai, fiksuojami kiti svarbiausi įvykiai. Kadangi atsirado pirmieji valdovai, prie Tiniso pradėti statyti pirmieji faraonų kapai Um el-Kaab vietovėje. Taip pat atsiranda prie valdovų vardų rašyti specialų ženklą serekhą: ši tradicija išlaikyta iki IV dinastijos pabaigos.
| Lukas |
| --- |
| Luko upė prie Milukų kaimo Luko upė prie Milukų kaimo |
| **Ilgis** | 113,6 km |
| **Baseino plotas** | 1 524,5 km² km² |
| **Ištakos** | Sesko kalnas netoli Geldapės miesto |
| **Žiotys** | Bebro upė prie Osoveco kaimo |
| **Šalys** | Lenkija |

**Lukas** (lenk. *Ełk, Łek*, vok. *Leck, Lyck*) – upė šiaurės rytų Lenkijoje, tekanti Varmijos Mozūrų ir Palenkės vaivadijose. Išteka iš Mozūrijos ežeryno prie Sesko kalno ir įteka į Bebro upę. Tai ketvirtasis pagal dydį Bebro upės intakas.

Upės ilgis 113,6 km iš kurių 86 km teka Varmijos Mozūrų vaivadijoje ir 27,6 Palenkės vaivadijoje. Upė teka per Elko ežeryno ir Bebro upės žemumos mezoreljefus. Upė teka per Luko, Lažno, Lašmiedo ir Stradūno ežerus. Teka per šias didesnes gyvenvietes: Lukas, Stradūnai, Nova Viešas Lukas, Prostkai ir Grajevas. Nuo upės ištakų iki Luko ežero upė vadinama *Čarna Struga ir Lažna Struga* (*Czarna Struga i Łaźna Struga*), o nuo ežero jau vadinama *Luku*. Upė įteka į Bebro upę ne savo senojoje vagoje, o XIX–XX a. sandūroje iškastame Rudzkio kanale. Senojoje vagoje dabar teka Legos upė, kuri taip pat įteka į Bebro upę.

Istorija
--------

Luko ežerynas ir Luko upė
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos per upės pietinę dalį, nuo Grajevo miesto iki Osoveco Tverdzos kaimo ėjo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos karalystės siena.

Literatūra
----------

* Różański S, Wojewódzki Inspektorat Ochrony Środowiska w Olsztynie, Raport o stanie Środowiska na obszarze Województwa Warmińsko-Mazurskiego, Olsztyn 2000, ISBN 83-7217-093-2.
* Wojewódzki Inspektorat Ochrony Środowiska w Olsztynie, „Raport o stanie środowiska województwa warmińsko-mazurskiego w 2006roku", praca zbiorowa pod kier. Danuty Budzyńskiej, Biblioteka Monitoringu Środowiska, Olsztyn 2007.
* Marek Kuczyński, „OCENA CZYSTOŚCI WÓD POJEZIERZA EŁCKIEGO" Praca licencjacka 2007 r.
* J. Kondracki Geografia regionalna Polski Wyd. Naukowe PWN Warszawa 1998 r

Šaltiniai
---------

1. ↑
| ***Nuotykių ieškotojai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Les Aventuriers |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija |
| Režisierius | Robert Enrico |
| Scenaristas (-ai) | Robert EnricoJosé GiovanniPierre Pilegri |
| Vaidina | Alain Delon  Lino VenturaJoanna Shimkus |
| Metai | 1967 |
| Žanras | nuotykių |
| Trukmė | 113 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Nuotykių ieškotojai** (pranc.  *Les Aventuriers*) – 1967 m. sukurtas nuotykių filmas, kuriame vieną pagrindinių vaidmenų atliko lietuvių kilmės aktorė Joanna Shimkus.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Alain Delon – Manu Borelis
* Lino Ventura – Rolandas Darbantas
* Joanna Shimkus – Leticija Veis
* Hans Meyer
* Serge Reggiani

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Jauna skulptorė abstrakcionistė Leticija susipažįsta su automechaniku Rolandu ir jo draugu lakūnu Manu. Visiems trims laikotarpis itin nesėkmingas: Rolandas, anksčiau dirbęs žymioje kompanijoje, dabar pats bando sukurti galingą variklį; Leticijos pirmoji paroda virsta visiška nesėkme; Manu, bandydamas praskristi lėktuvu po Triumfo arka, netenka piloto licencijos. Užsakovas, draudimo kompanijos atstovas Voltenas, kaip kompensaciją prasitaria apie 1963 m. prie Kongo krantų įvykusią aviakatastrofą, kurios metu žuvo vienintelis keleivis – belgų verslininkas, mėginęs išgabenti iš Kongo savo turtus. Po to, kai variklio bandymas baigiasi avarija, o mėginimas laimėti pinigų kazino sukūrus savo pačių sistemą žaisti rulete baigiasi nesėkme, trijulė nusprendžia vykti į Kongą.

Pradėję ieškoti nuskendusio lėktuvo, jie susipažįsta su iš to lėktuvo išsigelbėjusiu pilotu. Jis patvirtina Volteno istoriją: prasidėjus karui, baltaodžiai buvo priversti bėgti iš Kongo. Samdinių būrio vadas sumokėjo jam už skrydį, kad išgelbėtų iš šalies belgą verslininką tačiau lėktuvas nukrito dėl degalų trūkumo. Kadangi galimybė pasiekti pinigus tampa visai reali, Manu pasiperša Leticijai, tačiau ši atsisako ir prisipažįsta savo jausmus Rolandui. 

Jie aptinka lėktuvą ir iškelia pinigus į jachtą, tačiau tai pastebi verslininko pabėgimą organizavę samdiniai, taip pat ieškantys lėktuvo. Įvyksta susirėmimas, kurio metu žūna Leticija, o draugai, apkaltinę Pilotą, jį išvaro. Jiedu ieško Leticijos artimųjų, kurių daugelis žuvo holokausto metu. Jie randa šios senelę, gyvenančią Šarante, ir Leticijos dalį perveda 11-mečiam šios pusbroliui Žan-Žanui. Šis taip pat pasisako radęs „lobį", kuris, kaip pasirodo, yra jūroje įkurto forto vokiečių karo laikų sandėlis.

Manu grįžta į Paryžių, tačiau Leticijos ilgesys priverčia jį vėl atvykti į Šarantą. Netrukus čia pasirodo ir Samdinys, kuris, nužudęs Pilotą, jau kurį laiką seka Manu pėdsakais. Jis vėl susitinka Rolandą, įsigijusį fortą, kuriame ir įvyksta lemiamas susirėmimas su samdiniais...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Anoniminis naivistinis peizažas iš Pernambuko (Brazilija)
**Naivizmas** – šiuolaikinio meno kryptis, siejama su vaikų ir liaudies menininkų kuriamu vadinamuoju „naiviu" menu. Naivizmo atstovai – meninį išsilavinimą turintys kūrėjai, siekiantys pažvelgti į pasaulį vaiko ar neišsilavinusio žmogaus akimis. Naivizmas dažnai painiojamas su naiviu menu, tačiau pastarasis judėjimas artimesnis grubiajam menui.

Polinkis į naivizmą reiškėsi įvairiais meno istorijos laikotarpiais. Vis dėlto laikoma, kad krypčiai tikrąją pradžią XIX–XX a. sandūroje davė Polis Gogenas, kuriam didelę įtaką padarė egzotinis primityvizmas. Tuo pačiu metu atsirado antiakademinis judėjimas, liaudies meną dėl jo originalumo laikęs stiliaus idealu, ir ypač vertinęs savamokslių, pvz. Anri Ruso, kūrybą.

Apie 1910 m. susikūrė naivizmo mokykla, padariusi įtaką daugybei modernizmo atstovų, pvz. Markui Šagalui, Poliui Klė, vėlesniems Pablo Pikaso darbams.
**Algimantas Gabrys** (1947 m. liepos 16 d.) – Lietuvos futbolininkas, treneris, Marijampolės futbolo veikėjas. 
Treniravo ir rungtyniavo Lietuvos futbolo A lygos Sūduvos komandoje daugiau kaip 40 metų.

Biografija
----------

1990 metais teisėjavo kaip aikštės teisėjas (2 lygmuo (Aukščiausioji lyga); I ratas, 7 turas).

2005 metais jo treniruojamas klubas sezoną baigė keturiomis pergalėmis iš eilės ir po 30 metų pertraukos pelnė bronzos medalius. "Sūduvos" ekipą 2007 metais atvedė į A lygos vicečempiono titulą. 2008 metų balandžio pabaigoje po ne itin sėkmingo sezono starto A. Gabrys paliko "Sūduvos" vyriausiojo trenerio postą; jį perėmė Igoris Pankratjevas. "Sūduvos" Klubo prašymu dirbo su vaikų komandomis. „Sūduvos" futbolo klubo akademijoje treniravo dvi berniukų grupes – keturiolikmečių ir šešiolikmečių. Su jomis dalyvavo Lietuvos aukščiausiosios lygos klubinių komandų pirmenybėse.

Lietuvos gatvės vaikų futbolo federacijos Marijampolės skyriaus pirmininkas.

2006 m. už nuopelnus miesto futbolui suteiktas „Nusipelniusio marijampoliečio" vardas.

Treniruotos komandos
--------------------

* Sūduva Kapsukas: 1970 m.; vyr. treneris
* Statyba Jonava: 1980–1985 m.; vyr. treneris
* Sūduva Marijampolė: 1993–2003, 2005–2008 m.; vyr. treneris

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gediminas Kalinauskas. „Futbolas Sūduvos krašte 1921–2011" // Marijampolė, leidykla „Piko valanda", 2011. ISBN 978-609-422-038-8. 425 p.
2. ↑  A.Gabrys: "Mus turi vienyti vienas žodis - futbolas" Archyvuota kopija 2015-02-02 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Statistika (Lfe.lt inf.)
4. ↑  Italus pakeitęs treneris atvedė "Sūduvą" ant pakylos Archyvuota kopija 2015-02-02 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  A.Gabrys palieka „Sūduvą"
6. ↑  A. Gabrys: „Profesionalios komandos nebetreniruosiu" Archyvuota kopija 2015-02-02 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nakaomėisp. *Nacaome* |
| --- |
| *Nakaomės gatvė* |
|  |
| 

NakaomėNakaomė

13°31′0″ š. pl. 87°29′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.51667°š. pl. 87.48333°r. ilg.﻿ / 13.51667; 87.48333﻿ (Nakaomė)Koordinatės: 13°31′0″ š. pl. 87°29′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.51667°š. pl. 87.48333°r. ilg.﻿ / 13.51667; 87.48333﻿ (Nakaomė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Hondūro vėliava Hondūras |
| **Departamentas** | Valjės departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1535 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 47 000  |
| **Altitudė** | 44 m |

**Nakaomė** (isp. *Nacaome*) – miestas pietų Hondūre, į pietvakarius nuo Tegusigalpos, prie Nakaomės upės, netoli jos žiočių Fonsekos įlankoje. Valjės departamento centras. 47 tūkst. gyventojų. Per miestą eina Panamerikos plentas. Verčiamasi prekyba, žemės ūkiu (medvilnė, sezamas).

Istorija
--------

Miestas įkurtas sudarius taiką dviem priešiškoms gentims – čolulams ir čaparastikams. Pavadinimas Nakaomė kilo sujungus abiejų tautų kalbų žodžius ir reiškia „dvi rasės". 1535 m. mieste kolonizatoriai pastatė bažnyčią. Nakaomė oficialų miesto statusą gavo 1845 m.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Laidojamasis jauno kareivio naiskas. Marmurinis, aptiktas Kerameiko nekropolyje Atėnuose. 350–325 m. pr. m. e.
**Naiskas** (gr. ναΐσκος) – maža klasikinio orderio šventykla Graikijoje su kolonomis ir frontonu. Dažnai vaizduota antikiniame mene. 

Naiskai aptinkami tiek klasikinėje architektūroje, ypač senovės Atikos laidojimo architektūroje kaip kapų bareljefai ar šventyklėlės su statulomis (toks naiskas buvo aptiktas Atėnų Kerameiko rajone), tiek senovės Graikijos juodųjų bei raudonųjų figūrų keramikoje (ant loutroforų ir lekitų). Tokiuose naiskuose dažnai pavaizduoti mirę žmonės, juose nėra kolonų ir mokslinėje literatūroje anglų kalba šie naiskai vadinami angl. *grave stelae* (kapų stelomis).

Naisko tipo figūros ir kito tipo šventyklėlės buvo daromos ir iš terakotos. Tokių pavyzdžių gausu Paryžiaus Luvro muziejuje. Naiskai visur buvo susiję su religija, labiausiai – su graikų laidojimo kultu. 
  
Panašaus stiliaus statiniai Romos kultūroje buvo edikulos.

* Laidojimo naiskas, skirtas Aktajui ir jo žmonai. IV a. pr. m. e.Laidojimo naiskas, skirtas Aktajui ir jo žmonai. IV a. pr. m. e.
* Berniukas duoda jaunuoliui, galbūt sportininkui, lekitą. Marmurinis naiskas. Apie 375 m. pr. m. e. Delo arba gretima Rinėjos sala.Berniukas duoda jaunuoliui, galbūt sportininkui, lekitą. Marmurinis naiskas. Apie 375 m. pr. m. e. Delo arba gretima Rinėjos sala.
* Krateris su pavaizduotu naisku.Krateris su pavaizduotu naisku.
* Hidrija su naisku, kuriame pavaizduota moteris. Aplink naiską stovi lankytojai.Hidrija su naisku, kuriame pavaizduota moteris. Aplink naiską stovi lankytojai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Naiskas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Acipenseriformes** |
| --- |
| Didysis eršketas (Huso huso)Didysis eršketas (*Huso huso*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Eršketžuvės  *( Acipenseriformes)* |

 |

**Eršketžuvės** (*Acipenseriformes*) – stipinpelekių žuvų būrys. Būdingiausi požymiai: ilgas rostrumas, todėl žiotys snukio apačioje, galvos šonuose yra po švirkštą, uodegos pelekas heterocerkinis. Poriniai pelekai nors ir yra horizontalūs, tačiau jų vidinis skeletas labai sunykęs. Liemens odoje išsidėsčiusios eilės stambių kaulinių plokštelių, rečiau oda būna plika. Smulkūs rombiniai žvyneliai yra tik ant užriestos į viršų uodegos šonų.

Stuburą sudaro tik kremzliniai lankai; chorda gerai išsivysčiusi. Eršketinės žuvys turi žiaunadangčius, tačiau žiauninės pertvaros dar pakankamai didelės. Plaukimo pūslė jungiasi iš viršaus su priekine žarna, labai sutrumpėję kiaušintakiai (Miulerio latakai).

Erškėtžuvės paplitusios šiaurinio pusrutulio gėluose vandenyse ir jūrose. Būryje dvi šeimos:

* Šeima. Eršketinės (*Acipenseridae*)
* Šeima. Irklanosinės (*Polyodontidae*)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Eršketžuvės** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Motagva |
| --- |
| Motagva Sakapos apylinkėse. Gvatemala Motagva Sakapos apylinkėse. Gvatemala |
| **Ilgis** | 486 km |
| **Baseino plotas** | 12 670 km² |
| **Vidutinis debitas** | 208,7 m³/s |
| **Ištakos** | Kičės departamentas |
| **Žiotys** | Karibų jūra |
| **Šalys** | Gvatemala, Hondūras |

**Motagva** (isp. *Río Motagua*) – upė pietų Gvatemaloje. Prasideda Vakarų aukštumose, Kičės departamente. Aukštupyje vadinama Grande. Teka rytų, šiaurės rytų kryptimi. Žemupyje paskutinius kelis kilometrus sudaro Gvatemalos-Hondūro sieną. Įteka į Karibų jūros Hondūro įlanką į rytus nuo Puerto Barijoso.

Motagvos upė teka tektonininiu lūžiu, skiriančiu Šiaurės Amerikos ir Karibų plokštes. Čia dažni žemės drebėjimai. Ikikolumbiniais laikais Motagvos slėnis buvo svarbus nefrito gavybos rajonas ir prekybinis kelias. Prie upės buvo įsikūręs majų miestas Kirigva bei keletas mažesnių prekybinių ir pramoninių miestelių.
**Algimantas Justinas Gedminas** (1932 m. birželio 7 d. Leipalingis – 2011 m. gegužės 27 d.) – Lietuvos krepšinio treneris.

Biografija
----------

1954 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. 1954–1956 m. Moldavijos Tiraspolio vaikų sporto mokyklos krepšinio ir lengvosios atletikos treneris, 1956–1960 m. Kišiniovo pedagoginio instituto ir Kišiniovo universiteto dėstytojas, Moldavijos moterų krepšinio rinktinės vyr. treneris.

1962–1981 m. Vilniaus „Kibirkšties" moterų krepšinio komandos vyr. treneris. Komanda 1968–1969, 1971–1972 ir 1979 m. TSRS moterų krepšinio čempionatuose tapo prizininke. 1962–1970 Vilniaus „Žalgirio" vaikų ir jaunimo sporto mokyklos, 1970–1977 Aukštojo sportinio meistriškumo mokyklos, 1977–1981 TSRS moterų krepšinio rinktinės vienas trenerių. 1964–1981 ir 1990–1991 m. buvo Lietuvos moterų krepšinio rinktinės treneriu ir vyriausiuoju treneriu.
1982 m. įkūrė Vieciūnų „Drobės" vyrų krepšinio komandą ir iki 1994 m. buvo jos vyr. treneris, nuo 1994 Druskininkų vaikų ir jaunimo krepšinio klubo „Ateitis" prezidentas ir vyr. treneris.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Bertašius, Stanislovas Stonkus. Su Lietuvos vardu per Europą, per pasaulį: Lietuvos krepšinio rinktinių kelias (1925–2013 m.) 2014 m. p. 291
2. ↑  *Algimantas Gedminas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 479 psl.
| **Mikalojus Potockis (1572)** |
| --- |
| Potockiai |
| Herbas „Pilava" |
| Herbas „Pilava" |
|  |
| Mirė | 1572 m. gegužės 2 d. |
| Tėvas | Jokūbas Potockis |
| Motina | Katerina Emelnicka |

**Mikalojus Potockis**  (1517/1520 – 1572 m. gegužės 2 d.) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, karaliaus rūmininkas ir rotmistras (1550), Podolės žemės generolas (1555), Chmelnicko (1569) ir Kameneco (1571) seniūnas, Karūnos lauko sargybinis.

Biografija
----------

Lenkijos žymios magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa" savininkas. Haličo pakamario Jokūbo Potockio (apie 1481 – iki 1551) vyresnysis sūnus nuo pirmos santuokos su Katerina Emelnicka (m. iki 1544).

Kartu su tėvu dalyvavo 1531 m. Moldavijos armijos sutriuškinime Obertyno mūšyje.

1542 m. pardavė Albingovo dvaro žemes Albigovo Peremyšlio vėliavininkui Mikalojui Tarlo. 1545 metais Mikalojus Potockis buvo išsiųstas su dovanomis pas karalienę Izabelę Jogailaitę į Transilvaniją. 1549 m. grįžo į karinę tarnybą, 1550 metais – husarų vėliavos rotmistras (80 arklių) Gorodoke.

1553 m. Mikalojus Potockis nutraukė karinę tarnybą ir tapo karaliaus rūmininku. 1553 m. Lenkijos karaliaus Žygimanto Augusto vestuvėse su Katerina Habsburgaite dalyvavo dvikovoje su Stanislavu Menžiku. Priešininkai iš pradžių kovojo su ietimis, po to su kardais.

Nuo 1555 m. – Senos pilies Podolės Kamenece valdytojas. 1555–1558 m. kaip samdinys tarnavo Prūsijos hercogo Alberto Hohencolerno armijoje. 1558–1559 m. buvo nuosavos vėliavos vadas ir dalyvavo susirėmimuose su turkais netoli Baro. 1560–1562 m. dalyvavo Livonijos kare, vadovaudamas vėliavai, sudarytai iš 160 raitelių.

Nuo 1569 m. – Chmelniko seniūnas, nuo 1571 m. – Kameneso seniūnas. Būdamas Karūnos lauko sargybiniu, Mikalojus Potockis vadovavo Podolės vaivadijos gynybai nuo Krymo totorių antpuolių.

Išskyrus iš tėvo paveldėtų Sokolovo dvaro žemes, 1552 m. rugpjūčio 14 d. Mikalojus Potockis gavo iš Lenkijos karaliaus valdyti: Olchoveco, Tiškovco ir Jablonuvo kaimus. Taip pat buvo Krogulco valdytojas.

1572 m. gegužę Mikalojus Potockis mirė ir buvo palaidotas Krokuvoje.

Šeima
-----

Apie 1550 m. vedė Aną Čerminską (1525–1579/1581), Andžejaus Čerminskio dukterį. Vaikai:

* Janas (apie. 1551–1611), Podolės žemės generolas, kalvinistas
* Andžejus (apie 1552–1609), Kameneco kaštelionas, kalvinistas
* Jokūbas (apie 1554–1613), Podolės žemės generolas
* Mikalojus (g. 1557), rotmistras
* Barbora Potocka (g. 1559), Chmelniko seniūno Jokūbo Strusio (m. 1588) žmona
* Katerina Potocka (1561–1619), Haličo kašteliono Stanislavo Voluckio žmona
* Ana Potocka (g. 1563), Kuropatvo žmona
* Stefanas (1568–1631), Podolės žemės generolas, Braclavo vaivada

Literatūra
----------

* *Niesiecki К.* Korona polska przy złotej wolności starożytnymi wszystkich katedr, prowincji i rycerstwa klejnotami… Archyvuota kopija 2012-02-24 iš Wayback Machine projekto..- Lwów, 1740. t.3.- 938 s. s.685
* *S.Barącz*. Pamiątki buczackie.- Lwów: Drukarnia «Gazety narodowej», 1882.- 168s.

Nuorodos
--------

* Николай Потоцкий на «Родоводе»
| Esekvibo salos-Vakarų Demeraraangl. *Essequibo Islands-West Demerara* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Gajanos vėliava Gajana |
| **Administracinis centras** | Vred en Hopas |
| **Tarybų skaičius** | 3 |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 107 785 |
| **Plotas** | 3 755 km² |
| **Tankumas** (2012) | 29 žm./km² |

**Esekvibo salos-Vakarų Demerara** (angl. *Essequibo Islands-West Demerara*) – vienas iš 10-ies Gajanos regionų. Yra šalies šiaurėje, Esekvibo upės deltoje, ribojasi su Atlanto vandenynu. Vakarinė dalis įeina į Guajana Esekiba regioną, į kurį pretenduoja Venesuela. Administracinis centras – Vred en Hopas.

Regionas sudarytas 1980 m. iš Esekvibo Kranto apygardos. Dabar regionas vadinamas pagal pagrindines upes – Esekvibą ir Demerarą. Apima visą grupę Esekvibo deltos salų (Leguano, Hogo, Guakenamo ir kt.).

Svarbiausios gyvenvietės: Parika, Vred en Hopas, Šon Ordas ir Uitvlugtas.

Kaimyninės tarybos
------------------

* III-1 Esekvibo salos
* III-2 Bonasika/Burasirė
* III-3 Žemutinė Vakarų Demerara

Šaltiniai
---------

1. ↑  GUYANA, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
| **Gajanos regionai** |  |
| Barima-Vainis | Pomerūnas-Supenamas | Esekvibo salos-Vakarų Demerara | Demerara-Mahaika | Mahaika-Berbisas | Rytų Berbisas-Koranteinas | Kujunis-Mazarunis | Potaras-Siparunis | Aukštutinis Takutu-Aukštutinis Esekvibas | Aukštutinė Demerara-Berbisas |
| **Mikalojus Kosceleckis** |
| --- |
| Kosceleckiai |
| Ogončikas (herbas) |
| Ogončikas (herbas) |
|  |
| Gimė | 1405 m. |
| Mirė | 1479 m. |
| Tėvas | Jonušas Kosceleckis |

**Mikalojus Kosceleckis**  (apie 1405/1410-1479) – Lenkijos karalystės valstybinis veikėjas, Bydgoščiaus (1433) ir Brest-Kujavijos vėliavininkas (1434), Bydgoščiaus (1448–1453) ir Inovroclavo kaštelionas (1453), Inovroclavo vaivada (1453–1457), Dobžyno seniūnas (1453), Brest-Kujavijos vaivada (1457–1479), Maborko seniūnas (1476–1478).

Biografija
----------

Lenkijos bajorų Kosceleckių giminės atstovas, herbo „Ogonscyk" savininkas. Inovroclavo vaivados ir Dobžyno seniūno Jonušo Kosceleckio (m. po 1424) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – Inovroclavo vaivada Janas (apie 1415–1475).

Po savo tėvo mierties Mikalojus Kosceleckis paveldėjo stambias dvaro žemes Kujavijoje. Iš pradžių buvo Bydgoščiaus (1433) ir Brest-Kujavijos vėliavininkas (1434).

СLenkijos karaliaus Kazimiero IV Jogailaičio šalininkas, vienas iš jo prūsų politikos realizatorių. 1448 metais gavo Bydgoščiaus kašteliono pareigybę, 1453 metais buvo paskirtas Inovroclavo kaštelionu. Tais pačiais 1453 metais Mikalojus Kosceleckis gavo Inovroclavo vaivados ir Dobžyno seniūno pareigybes. 1457 metais buvo paskirtas Brest-Kujavijos vaivada.

1449 metais Mikalojus Kosceleckis valdė karaliaus vardu Kujavijos vyskupų dvaro žemes, buvusias Pomeranijoje Teutonų ordino kontrolėje. 1450 metų gegužės 26 d. įėjo į Lenkijos penkių pareigunų sąrašą, dalyvavusių Brodnicoje priimti Teutonų ordino magiostro vasalinę priesaiką Lenkijos karūnos ištikimybei.

1476–1478 metais Mikalojus Kosceleckis užėmė Malborko seniūno pareigybę.

Šeima
-----

1444 metais vedė Dorotą iš Pnevo (m. po 1462 m.), nuo santuokos su kuria turėjo tris sūnus:

* Mikalojus (1450–1518), Gniezno kanauninkas (1469), Inovroclavo seniūnas (1475–1489), Krokuvos seniūnas (1489), Gniezno dekanas (1494), Dobžyno seniūnas (1494), Kulmo vyskupas (1505–1518)
* Janas (1430–1498), Inovroclavo vėliavininkas (1450), Dobžyno vėliavininkas (1453), Krušvicko kaštelionas (1480), Dobžyno kaštelionas ir seniūnas (1485), Inovroclavo vaivada (1497–1498)
* Vincentas (m. po 1478), Dobžyno pakamaris (1472), Dobžyno ir Brodnicko seniūnas.

Literatūra
----------

* M. Biskup, Kościelecki Mikołaj h. Ogończyk, wojewoda brzesko-kujawski, Polski Słownik Biograficzny, t. 14, s. 413–414
* J. Bieniak, Kościelecki Mikołaj h. Ogon, SBPN, t. 2, s. 470–474

Nuorodos
--------
**Algimantas Bubulis** (g. 1947 m. sausio 1 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius elektrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1970 m. baigė Kauno politechnikos institutą, nuo 2002 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Nuo 1973 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas. Pjezomechanikos instituto vyr. mokslinis bendradarbis.

1996 m. mokslinės draugijos „Vibrotechnika" viceprezidentas, Lietuvos mokslo tarybos narys.

Veikla
------

Darbai iš birių medžiagų vibrodozavimo įrenginių. Sukūrė peristaltinių mikrosiurblių su pjezopavara skysčiams transportuoti (1989 m.), dozatorių su žiedine pjezopavara į organizmą leidžiamų vaistų ar kt. medžiagų kiekiui tiksliai dozuoti (1990 m.), t. p. dozatorių birioms medžiagoms (milteliams) tiksliomis dozėmis tolygiai tiekti (1992 m.). 57 išradimų autorius.

Bibliografija
-------------

* Vibraciniai judesio keitikliai, 1984 m. rusų kalba, su kitais
* Preciziniai vibraciniai įrenginiai skysčiams ir birioms medžiagoms dozuoti, 1999 m.
* Pjezomechanika: mokomoji knyga (Ramutis Petras Bansevičius, Algimantas Bubulis, Rymantas Tadas Toločka, Vytautas Jurėnas). Vilnius, Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla, 2008. ISBN 978-9955-20-296-7

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Algimantas Bubulis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 780 psl.

Nuorodos
--------

* Algimantas Bubulis Archyvuota kopija 2007-08-11 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
| *Cyber City Oedo 808* |
| --- |
|  |
| Žanras | Kiberpankas, veiksmo, neo-noir |
| OVA |
| Režisierius | Yoshiaki Kawajiri |
| Studija | Madhouse |
| Serijų sk. | 3 |
| Išleidimo data | 1990-06-21 – 1991-10-04 |
| Trukmė | 45 min. |
|

**Cyber City Oedo 808** (jap. サイバーシティ OEDO 808) – kiberpanko žanro anime, kurio veiksmas vyksta 2808 metais Oedo (Tokijo) mieste. Režisierius – Jošijaki Kavadžiri.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Siekdami efektingiau kovoti su kompiuterizuotu nusikalstamumu, futuristinio Japonijos miesto Oedo kiberpolicija atgaivina *hōmen* (放免) praktiką – įdarbinti sunkius nusikaltėlius, turėjusius sąsajų su nusikalstamomis veikomis, susijusiomis su aukštosiomis technologijomis.

Tarp tokių nusikaltėlių yra ir Sengoku, Gogolas ir Bentenas, kurie kali 300 ar daugiau metų orbitiniame kalėjime. Už atliktas pareigas kiekvienam iš nusikaltėlių bus sumažinta kalėjimo bausmė. Žūtbūt siekdami išsivaduoti nuo nuobodaus ir monotoniško kalėjimo gyvenimo, jie be entuziazmo sutinka su tokiu sandoriu. Visgi jų veiksmus stebi ir jiems pritvirtintais antkakliais kontroliuoja policijos viršininkas Hasegava, kuris bet kada panorėjęs nuotoliniu būdu gali susprogdinti tuos antkaklius. Antkakliai taip pat nustatyti susprogti neįvykdytos misijos atveju. Kiekvienam iš jų taip pat įteikiama po džitę (Edo laikotarpio policijos tradicinį ginklą ir tarnybinį simbolį).

Nuorodos
--------

* Cyber City Oedo 808 Internet Movie Database svetainėje
* Cyber City Oedo 808 enciklopedijoje Anime News Network
| **Robert Ballard** |
| --- |
|  |
| Robertas Ballardas |
| Gimė | 1942 m. birželio 30 d. (80 metų)Vičita, Kanzasas, JAV |
|  |
| Veikla | okeanografas |
|  |
|  **Vikiteka** | Robert Ballard |

**Robertas Balardas** (*Robert Duane Ballard*, g. 1942 m. birželio 30 d.) – JAV okeanografas, nuskendusių laivų „Titanikas", „Bismarkas", USS „Yorktown" radėjas, vienas iš giluminių povandeninių ekspedicijų pradininkų.

Biografija
----------

Robertas Balardas gimė 1942 m. Vičitos mieste, Kanzaso valstijoje, JAV, bet vaikystę praleido Kalifornijoje. Būdamas 19 metų ir padedamas savo tėvo įsidarbino „Ocean Systems Group", kur dirbo prie povandeninių aparatų konstravimo. Vėliau studijavo Santa Barbaroje, Kalifornijos universitete chemiją ir geologiją. 1967 m. Balardas buvo pašauktas į kariuomenę ir paskirtas į laivyną. 1974 m. Robertas Balardas įgijo daktaro laipsnį geologijos ir geofizikos srityje.

Viena pirmųjų Roberto Balardo ekspedicijų buvo *Project Famous*; ekspedicijos metu Balardas atliko vandenyno tyrimus. Vėliau Balardo tyrimai buvo susiję su vandenyno gelmių tyrimais prie Galapagų salynų, tada buvo atrastos floros rūšys, kurios energiją gauna ir maistą sintetina cheminiu būdu. Šie atradimai davė naują impulsą gyvybės paieškoms kitose planetose.

Pasaulinį pripažinimą tyrinėtojas užsitikrino 1985 m. kuomet buvo rastos legendinio laivo „Titaniko" nuolaužos. Tikslias laivo koordinates Balardas slėpė norėdamas išvengti grobstymo laivo žūties vietoje. Laivas buvo surastas 3821 metrų gylyje, 24 kilometrais toliau nei iki to laiko buvo manoma. Svarbiausias atradimas, kuris buvo padarytas ekspedicijos metu, tas, kad laivas lūžo pusiau. 2003 m. Balardas sugrįžo į laivo žūties vietą, pasinaudodamas rusų tyrimų laivu „Akademik Mstislav Keldyš".

Ne mažiau svarbus Roberto Balardo nuopelnas buvo „Bismarko" laivo žūties vietos radimas 1989 m.. Ši ekspedicija buvo dar sudėtingesnė nei „Titaniko" paieškos, kadangi laivas buvo nuskendęs 4790 metrų gylyje. 1998 metais jis surado lėktuvnešio USS „Yorktown" žūties vietą. „Yorktown" buvo stipriai pažeistas, kuomet dalyvavo mūšyje dėl Midvėjaus ir netrukus buvo paskandintas.

Šiuo metu Robertas Balardas yra Institute for Exploration prezidentas, Institute for Archaeological Oceanography direktorius, apdovanotas svarbiais medaliais už nuopelnus tyrinėjant vandenynus.

Šaltiniai
---------

* National Geographic. Robert Ballard, Ocean Explorer Archyvuota kopija 2007-05-15 iš Wayback Machine projekto.. Žiūrėta 2007-06-04
* Hardcourt Multimedia. Robert Ballard. Žiūrėta 2007-06-04
| **Hilary Sipowicz** |
| --- |
| Gimė | 1890 m. sausio 28 d.Mickiškė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1969 m. gegužės 12 d. (79 metai)Gdanskas, Lenkijos Liaudies Respublika |
| Tėvas | Hilarijus Sipovičius |
| Motina | Marija Butovičiūtė |
|  |
| Veikla | Karininkas, inžinierius, mechanikas. |

**Hilarijus Sipavičius** (1890 m. sausio 28 d. Mickiškėje, Rusijos imperija – 1969 m. gegužės 12 d. Gdanske, Lenkijos Liaudies Respublika) – karininkas, inžinierius, mechanikas.

Biografija
----------

Gimė 1890 m. sausio 28 d. Mickiškėje. Baigė Sankt Peterburgo politechnikos universitetą. I pasaulinio karo metu dirbo mechaniku Rusijos imperijos jūrų laivyno povandeniniuose laivuose. 1919 m. grįžo į Lenkiją, kur pradėjo dirbti Lenkijos kariniame jūrų laivyne. 1932–1939 m. dėstė Torūnės karinio jūrų laivyno mokykloje. 1945 m. vienas iš Gdansko technikos universiteto jūrų laivyno inžinerijos studijų krypties iniciatorių. 1945–1946 m. Gdynios karinio jūrų laivyno mokyklos dėstytojas. 1958 m. tapo karinio jūrų laivyno inžinerijos profesoriumi. Dėstydamas universitete ir mokyklose paruošė kelias laivų statytojų ir inžinierių kartas, parašė kelias knygas apie laivų inžineriją, už savo nuopelnus apdovanotas įvairiais valstybiniais apdovanojimais. Mirė 1969 m. gegužės 12 d. Gdanske. Jo vardu pavadinta viena iš Gdansko politechnikos universiteto auditorijų.

Nuorodos
--------

* Biografija (lenk.) Archyvuota kopija 2014-01-04 iš Wayback Machine projekto.

Literatūra
----------

* Hilary Sipowicz. Politechnika Gdańska 1945–1970. Księga Pamiątkowa, Gdańsk 1970, s. 227.
| ***Moterys prieš vyrus*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Fausto Brizzi |
| Metai | 2011 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Moterys prieš vyrus** (it. *Femmine contro maschi*) – 2011 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Ficarra – Roko
* Picone – Mikelė
* Claudio Bisio – Marselo
* Nancy Brilli – Paola
* Emilio Solfrrizzi – Pjeras
* Serena Autieri – Diana
* Francesca Inaudi – Valerija
* Luciana Littizzetto – Ana
* Sarah Felberbaum
* Chiara Francini

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Situacijų komedija apie vyrus ir moteris bei jų tarpusavo santykius: 5 metus skirtis besiruošiančią šeimą, kuri kartu susirenka tik tada, kai reikia susitikti su vyro motina; mokyklos direktorę ir jos vyrą Roko, kuris dirba toje pačioje mokykloje sargu ir leidžia laiką su mokiniais keisdamasis futbolininkų kortelėmis; verslininkę Dianą ir jos vyrą, kuris apsimeta dirbąs, tačiau iš tiesų su draugais leidžia laiką grodamas „The Beatles" dainas.

Kuomet vienas jų, Pjeras, patiria galvos traumą ir praranda atmintį, jo žmona Ana nusprendžia jam įdiegti sau parankias mintis ir tokiu būdu sukurti sau idealų sutuoktinį. 

Marselo motinai sušlubuoja sveikata ir gyventi jai belieka gyventi mėnuo. Ji nusprendžia apsigyventi pas sūnų. Šio žmona priversta iškraustyti savo meilužį, kad vyras laikinai grįžtų į namus ir jie galėtų kuriam laikui vėl vaidinti laimingą šeimą.

Diana sužino besilaukianti, tačiau tuo metu į jos namus vyras atsiveda Roko, su kuriuo kartu groja grupėje ir kurį neapsikentusi žmona išvarė iš namų.

Apdovanojimai
-------------

* Nastro d‘argento nominacijos – geriausia komedija ir geriausia daina
* Golden Graals nominacija – geriausias komedijos filmo režisierius (F. Brizzi)
* Primavera del Cinema Italiano festivalis – geriausi antrojo plano aktoriai (N. Vaporidis, F. Inaudi), geriausias režisierius (F. Brizzi)