recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 54°46′55″š. pl. 24°39′25″r. ilg.﻿ / ﻿54.7819°š. pl. 24.6569°r. ilg.﻿ / 54.7819; 24.6569

| Elektrėnų sporto centro stadionas |
| --- |
| Stadionas 2021 m. vasarą |
| Vieta | Lietuva Elektrėnai, Rungos g. 18a |
| Savininkas | Elektrėnų sporto centras |
| Nuomininkai | FK Elektrėnų Versmė |

**Elektrėnų sporto centro stadionas** – pagrindinis futbolo stadionas Elektrėnų mieste. Įrengtas miesto pietinėje dalyje, Elektrėnų marių šiaurės vakarinėje pakrantėje, į rytus nuo Elektrėnų „Ąžuolyno" progimnazijos pastato. Rytiniame stadiono šone yra pastatytas Elektrėnų laisvalaikio centras.

Istorija
--------

Remonto darbai 2018 m.
Stadiono techninis projektas parengtas dar 2008 m. planuota įrengti jį aukščiausios kokybės – su dirbtinės žolės danga, bėgimo takais, tribūnomis, persirengimo patalpomis ir kt. Projektas buvo įvertintas 8,5 mln. Lt. Tačiau dėl ekonominės krizės šio projekto atsisakyta. Vėliau imta ieškoti pigesnių alternatyvų.

Stadionas ne kartą garsėjo tuo, kad stiprių liūčių metu jis būdavo visiškai užliejamas. Taip nutiko 2010 m. birželio pradžioje, o 2017 m. liepą praūžus audrai jame net buvo plaukiojama su pripučiama valtimi.

2018 m. stadiono plotai buvo iš dalies rekonstruojami, kasamos žemės. 2021 m. liepą jis jau buvo baigiamas sutvarkyti. 2021 m. vasarą stadionas jau faktiškai buvo paruoštas varžyboms.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Naujas Elektrėnų stadionas – tik svajonėse. Kronika.lt (tikrinta 2024-03-11).
2. ↑  Elektrėnų stadionas po lietaus galerija. 2010-06-04, 15min.lt (tikrinta 2024-03-11).
3. ↑  Elektrėnų stadionas išnaudotas.. žvejybai. 2017-07-13, Sportas.lt (tikrinta 2024-03-11).
4. ↑  Po didžiulės liūties pagrindiniame Elektrėnų futbolo stadione galima ir pažvejoti. 2017-07-12, Sportas.lt (tikrinta 2024-03-11).
5. ↑  Elektrėnų savivaldybė. Facebook.com (tikrinta 2024-03-11).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Upės bifurkacija
**Bifurkacija** (iš lot. *furca* – šakutė) hidrologijoje – upės ir jos slėnio suskilimas į savarankiškas, nebesusiliejančias atšakas. Galima ir sezoninė bifurkacija, kai vieno baseino vandenys į kitą baseiną patenka tik potvynio ar polaidžio metu.

Dauguma bifurkacijos atvejų – vietiniai, santykinai mažame plote (lyginant su bendru upės baseino plotu) vykstantys reiškiniai. Dažniausiai bifurkacija vyksta plokščiose, menku nuolydžiu pasižyminčiose vandenskyros srityse. Tipiniai natūralios upės bifurkacijos pavyzdžiai: upių deltos ir atkarpos su salomis (pavyzdžiui, Nemunas žemupyje skyla į Rusnę ir Giliją, o Rusnė – į Atmatą, Skirvytę ir daugybę smulkesnių atšakų).

Bifurkacija gali būti sukurta ir dirbtiniu būdu, pavyzdžiui, per Žaliuosius ežerus pertekanti Riešė žemiau Žaliųjų ežerų gatvės tilto patvenkta skyla į dvi atšakas, iš kurių kairioji (natūrali vaga) nuteka į Nerį, o dešiniosios atšakos (Turniškių upelio) vanduo iš pradžių pasiekia Naujųjų Verkių popieriaus fabriką ir naudojamas jo reikmėms, o toliau teka per kelis tvenkinius ir, vėl kelis kartus išsišakodamas, net keliomis vagomis įteka į Nerį.

Garsiausia planetos bifurkacija yra Kasikjarės kanalas, kuriuo dalis Orinoko vandens nuteka į Amazonės baseinui priklausantį Rio Negrą.
**Perifrazė** (sen. gr. periphrasis < *peri* – apie, aplink + *phrazō* – kalbu) – žodžių junginys, kuriuo pakeičiamas tikrasis kurio nors asmens vardas, daikto ar reiškinio pavadinimas, pvz. „mokslinio socializmo teorijos kūrėjas" vietoj Karlas Marksas. 

Tipiškos perifrazės yra vaizdingosios mįslės, pvz. „Baltos pievos, juodos avys, kas išmano, tas jas gano".

Perifrazės vartojimas
---------------------

Perifrazavimas tikrąjį daikto ar veiksmo vardą nusako žodžių junginiu arba fraze, iškeliančia kurį esminį jų požymį, pvz.: *ausis – klausos organas, ranka – viršutinė galūnė, apželti – žole apaugti, sapnuoti – matyti per miegą*. Vartojant šias pastarąsias perifrazes, sakoma:  

*Kapas dar neapžėlė, žole neapaugo.*
*Guli senas Brisius ir sapnuoja. Mato jisai per miegą antis, kurias jo šeimininkas šaudo, o jisai iš vandens neša.*  

Užuot sakius *gimti, sudeginti, manau,* perifrazuojama: *ateiti į pasaulį, išvysti pasaulį…, paleisti dūmais, paversti pelenais…, (mano) galva rodo,* pvz.: *Nepyk, Jurai: tu mūsų kaime pažangusis, daugiau už mane moki, o mano galva kitaip rodo.*  

Dažnai perifrazuojami tikriniai vardai. Pavyzdžiui, vengiant vardo kartojimo, ieškant raiškesnės frazės, norint iškelti bei pabrėžti vieną ar kitą veikėjo bruožą ar požymį:  

*Baigdamas seminariją, būsimasis Maironis išdrįso įteikti A. Baranauskui savo poemėlės „Lietuva" rankraštį, gražiais ir iškilmingais žodžiais dedikuotą „Anykščių šilelio" autoriui.*

Šaltiniai
---------

1. ↑  perifrazė(parengė Regina Koženiauskienė). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2024-03-06).

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **perifrazė**

Nuorodos
--------

* 
* 
* Archyvuota kopija 2010-06-12 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Laosas**, kaip ir daugelis Pietryčių Azijos šalių turi nemažai išlikusių originalios architektūros pastatų.
Šalyje išliko I–V a. megalitinių statinių. Tradiciniai gyvenamieji namai karkasiniai, statomi ant supilto paaukštinimo, iš medžio šakų pintomis arba lentų sienomis, dažnausiai su veranda, dengti dvišlaičiais stogais. Iš ankstyvųjų viduramžių netoli Savanaketo išliko VI–XI a. panašių į Kambodžos sakralinius pastatus šventyklų, į šiaurę nuo Vientiano – X– a. uolų šventyklų. Nuo XIV a. pab. pradėta statyti vatai (šventyklos), sudaryti iš stačiakampio plano salės su 3, rečiau 1 arba 5 navomis, kartais apsupti galerija, viduje statytos Budos skulptūros. Dauguma vatų turi du portikus, atremtus į arkadomis sujungtas 4 kolonas (2 vidurinės aukštesnės už šonines), kartais su lotoso formos kapiteliais; stogas dvigubas su gyvačių arba ragų pavidalo į viršų užlenktais smaigaliais, šlaitus remia medinės raižytos konsolės (vatas Visun Luang Prabange, 1503 m.). Didžiausi vatai statyti Vientiane – karališkasis Fra Kėjo (1565 m. 1938 m. atstatytas) ir Sisaketas (1820 m.). Dažnai vatas buvo dalis vienuolyno komplekso, kuriame statyti maldos namai (chovai), bibliotekos (umu), į indiškas stūpas panašūs tchatai (vato Phou šventyklų kompleksas, VII–XII a.; jis su senųjų gyvenviečių vietove bei kraštovaizdžiu – Pasaulio paveldo paminklas, nuo 2001 m.). Tchatai statyti iš plytų, įv. dydžio ir formų (pusės sferos, varpo, laiptuotos piramidės, bokšto su smaile pavidalo). Kartais jie sudaro ansamblius (statytus aukštumose) su terasomis, galerijomis ir aplinkiniais mažesniais tchatais (tchatas Luang Vientjanyje, 1586 m. 1931 m. atstatytas). Šventyklų interjerai puošiami religinės tematikos sienų tapyba, frontonai, medinės durys – augalinių motyvų, mitologinių vaizdų drožyba, stiuko ornamentika. XVII–XIX a. plėtota medinė architektūra. Nuo XIX a. pab. miestų planai taisyklingi, statyti plytiniai, daugiausia 2–4 aukštų europietiški visuom. pastatai ir kotedžai, išsiskiriantys formų paprastumu, naudoti balkonai ir įrenginiai apsisaugoti nuo saulės. Po nepriklausomybės paskelbimo pastatyta modernių pastatų (Lansang viešbutis Vientiane, 1963 m. archit. Kchamfetas), kai kurie jų turi vietinės architektūros bruožų (Vidaus reikalų m - ja Vientiane, 1965 m. archit. Sergo; t. p. S. Fumo, g. 1901 m. Kchamfeto, projektuoti pastatai).
**FIDE prezidento taryba** – tai tarptautinės šachmatų federacijos (FIDE) valdymo organas. Tarp Generalinės asamblėjos ir Vykdomojo komiteto sesijų, Prezidento taryba, išskyrus kai kuriuos apribojimus, sprendžia organizacijai iškilusius uždavinius.

Prezidento taryba
-----------------

### Nariai

Į Prezidento tarybą įeina:
FIDE prezidentas, Garbės prezidentas, Prezidento pavaduotojas, Generalinis sekretorius, Iždininkas, Viceprezidentai, Garbės viceprezidentai, keturi žemynų Prezidentai, tuometinis pasaulio šachmatų čempionas ir tuometinė moterų pasaulio šachmatų čempionė.
Auditorius, rinktas Generalinėje asamblėjoje negali būti Prezidento tarybos nariu.

### Pasiūlymų komitetas

Pasiūlymų komitetas susideda iš: FIDE prezidento, prezidento pavaduotojo, Generalinio sekretoriaus, Iždininko ir dviejų viceprezidentų, išrinktų prezidento rinkimuose. Jis gali būti sušauktas neatidėliotinų ir vystymosi klausimų naginėjimui. Visi Pasiūlymo komiteto priimti sprendimai dar turi būti patvirtinti Prezidento taryboje.

### Posėdžiai

Prezidento taryba posėdžius rengia kas tris mėnesius. FIDE prezidentas gali bet kada sušaukti posėdį, ar telekonferenciją. Juose turi dalyvauti 50 % balso teisę turinčių Prezidento tarybos narių. Svarstomus klausimus Tarybos nariai turi gauti mažiausiai prieš savaitę. Komisijų ataskaitos pateikiamos prieš dvi savaites. Darbotvarkė ir priimti sprendimai spausdinami FIDE tinklapyje.

### Sprendimų priėmimas

Sprendimai priimami balsavimo keliu. Balsuoja Prezidento tarybos nariai.
FIDE Prezidento taryba negali priimti sprendimų dėl:

pareigūnų rinkimų,
statuto keitimo,

taisyklių ir turnyrų komisijos nuostatų keitimo,

kvalifikacinės komisijos nuostatų keitimo,

rinkimų nuostatų keitimo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „FIDE prezidento taryba 07 skyrius" (anglų). Suarchyvuota iš originalo$1 $22009-11-02. Nuoroda tikrinta 2020 rugp. 12 d. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)

Nuorodos
--------

2013 m. 2-o ketvirčio Prezidento tarybos posėdžių sprendimai
|  |
| --- |
| Folke Rogard |
| Pilnas vardas | Bror Axel Folke Per Rogard |
| Šalis | Švedijos vėliava Švedija |
| Gimė | 1899 m. liepos 6 d.Stokholmas, Švedija |
| Mirė | 1973 m. birželio 11 d. (73 metai)Stokholmas |
| Titulas | FIDE prezidentas (1949–1970) |

 **Folkė Rogardas**  (1899 m. liepos 6 d. Stokholme – 1973 m. birželio 11 d. ten pat) buvo švedų šachmatininkas, pasaulio šachmatų federacijos (FIDE) viceprezidentas (1947–1949 m.) ir prezidentas (1949–1970 m.), teisininkas, šachmatų organizatorius. Be to, jis buvo Švedijos šachmatų federacijos pirmininkas (1947–1964 m.), Šiaurės šalių šachmatų federacijos prezidentas (1947–1949 m.) ir (1957–1959 m.) ir tarptautinis šachmatų arbitras (nuo 1951 m.).

Biografija
----------

### Šachmatai

Apie jo, kaip šachmatininko, žaidimo pajėgumą sunku spręsti, nes beveik nėra išlikusių jo žaistų partijų.

### FIDE Prezidentas

F. Rogardas nemažai padarė stiprindamas FIDE autoritetą tarptautiniame sporte, tobulindamas pasaulio čempionato vykdymo tvarką ir šachmatų varžybų taisykles. Buvo įvestas didmeistrio titulas ir pradėtas šio titulo suteikimas pagal šachmatų varžybose pasiektus rezultatus. XX a. 7-ojo dešimtmečio pradžioje pasaulio čempionate buvo atsisakyta mačų revanšų. Šachmatų visuomenėje F. Rogardas buvo gerbiamas dėl savo neutralumo, siekimo populiarinti šachmatų žaidimą ir noro duoti kiek galima daugiau naudos šachmatų sportui.

### Privatus gyvenimas

Buvo keturis kartus vedęs. Pirmoji santuoka (1921–1934 m.) su Greta Santeson (1898–1999). Iš šios santuokos 1923 m. gimė duktė Monika. Antrosios vedybos su rūbų dizainere Gueye Rolf (1902–1973) tęsėsi iki 1944 m. Trečioji santuoka (1944–1949 m.) su aktore Viveka Lindfors (1920–1995). Iš šios santuokos 1944 m. gimė duktė Lena. Paskutinės vedybos – 1965 m. su Ela Johansson (1920–2006) F. Rogardas pagal profesiją buvo teisininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Шахматы. Энциклопедический словарь / гл. ред. А. Е. Карпов. – М.: Советская энциклопедия, 1990. – С. 337. – ISBN 5-85270-005-3
2. ↑  „Folkė Rogardas" (rusų). Suarchyvuota iš originalo$1 $22019-07-16. Nuoroda tikrinta 2020 rugp. 20 d.. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
3. ↑   Sveriges Dödbok 1901–2009, DVD-ROM, Version 5.00, Sveriges Släktforskarförbund (2010)

Nuorodos
--------

* Edvardo Vinterio šachmatų tyrimai (anglų k.)

  


| Sporto pozicijos |
| --- |
| Prieš tai:**Aleksandras Ruebas** | **FIDE Prezidentas**1949–1970 | Po to:**Maksas Euvė** |
**Kauno „Tauras" (komanda)**|  |
| **Pavadinimas** |  |
| **Įkurtas** | 1973 m. |
| **Stadionas** | SM Tauras stadionas, Kaunas |
| **Vadovas** | Kazimieras Bričkus |
| **Vyr. treneris** | Audrius Statkevičius |
| **Lyga** | Elitinė lyga |
| **2014/15** | 1 vieta (Kauno A divizionas) |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

*Pagrindinis straipsnis – Kauno sporto mokykla Tauras*.
*Pagrindinis straipsnis – FA Kauno Žalgiris*.
**Sporto mokykla „Tauras"** (arba ***Kauno „Tauras"***) – buvusi Lietuvos futbolo komanda, suburta prie Kauno sporto mokyklos „Tauras". 2020 m. rugsėjo mėn. SM Tauras buvo prijungtas prie Kauno Žalgiris organizacijos, SM Tauro įvairių amžiaus grupių komandų pavadinimai pakeisti į **Kauno Žalgirio FA**.

**MFK SM Tauras Kaunas**, moterų futbolo klubas, dalyvavęs Lietuvos moterų futbolo čempionate taip pat buvo prijungtas prie Kauno Žalgirio.

Istorija
--------

*Apie 1928–1944 m. egzistavusį klubą žr. FK Tauras Kaunas*
Įkurtas 1973 m. kaip klubas, kuriame žaidė įvairaus amžiaus jaunimas ir vaikai. Tai buvo vaikų, jaunimo ir suaugusiųjų papildomo ugdymo Kauno miesto savivaldybės biudžetinė įstaiga.

Įvairaus amžiaus jaunimo **SM Tauras** komandos žaidė įvairiose miesto ir šalies pirmenybėse.

2004 m. mokyklos treneriai nutarė sudaryti galimybę mokyklą baigusiems futbolininkams tęsti profesionalų karjerą. Nuo 2005-ųjų septynerius metus klubas su „Tauro" mokyklos auklėtiniais dalyvavo LFF II lygos pietų zonos pirmenybėse. 2013-aisiais Spyris Kaunas pavadinimu debiutavo LFF I lygos pirmenybėse. „Spyrio" pagrindu 2015 m. buvo sukurtas FK Kauno Žalgiris, kuris iškart startavo A lygoje.

2020 m. „Kauno Žalgirio" klubas ėmė formuoti pilną futbolo piramidę, rugsėjo mėn. buvo prijungtas FK Vytis Futsal salės futbolo klubas, bei **SM Tauras**. Atitinkamai buvo pakeisti ir įvairaus amžiaus jaunimo komandų pavadinimai – **„Kauno Žalgirio FA"**.

* Emblema 2010 m. Emblema 2010 m.
* Emblema 2016 m. Emblema 2016 m.
* Emblema 2019 m. Emblema 2019 m.

SM Tauras sezonai
-----------------

|  |
| --- |
| **Lietuvos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2005–2006 m. | III |  |  |
| 2006–2007 m. |  |  |  |
| 2007–2008 m. |  |  |  |
| 2008–2009 m. |  |  |  |
| 2009–2010 m. |  |  |  |
| 2010–2011 m. | IV (Kaunas A) | 6 | —
 |
| 2011–2012 m. |  |  |  |
| 2012–2013 m. |  |  |  |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* [ Oficiali svetainė]
* Facebook puslapis
* Statistika
Koordinatės: 55°20′12″š. pl. 21°28′59″r. ilg.﻿ / ﻿55.3367°š. pl. 21.4831°r. ilg.﻿ / 55.3367; 21.4831

| Šilutės stadionas |
| --- |
|  |
| Oficialus pavadinimas | Šilutės miesto stadionas |
| Vieta | Stadiono g. 12,Šilutė, Lietuva |
| Pradėtas statyti | 1938 m. |
| Savininkas | Všį „Šilutės sportas" |
| Talpa | 3000 žiūrovų |
| Nuomininkai | FK Šilutė |

**Šilutės miesto stadionas** – įvairios paskirties stadionas Šilutėje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Namų rungtynes žaidžia LFF I lygos klubas FK Šilutė. Stadione yra 3000 sėdimų vietų, iš kurių 400 dengtos.

Istorija
--------

Stadionas atidarytas 1938 m. Renovuotas 1967 m. ir 2005 m. Po paskutinės renovacijos atitinka UEFA reikalavimus. Pirmos oficialios varžybos buvo sužaistos 2005 m. liepos 23 d. Vėl rekonstrukcijos darbai pradėti 2022 m. pabaigoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Įgyvendinamas projektas „Šilutės miesto stadiono infrastruktūros gerinimas". 2022-12-21, Silute.lt (tikrinta 2024-03-11).
2. ↑  Sužibo viltis per 2 metus turėti rekonstruotą stadioną: pasirašyta sutartis dėl projektavimo. 2023-01-03, Silutesnaujienos.lt (tikrinta 2024-03-11).
| **Leccinum holopus** |
| --- |
| Palšasis raudonviršis (Leccinum holopus)Palšasis raudonviršis (*Leccinum holopus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Baravykiečiai  *( Boletales)* |
| Šeima: | Baravykiniai  *( Boletaceae)* |
| Gentis: | Raudonviršis  *( Leccinum)* |
| Rūšis: | Palšasis raudonviršis  *( Leccinum holopus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Palšasis raudonviršis** (*Leccinum holopus*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, raudonviršių (*Leccinum*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Pelkėti, kimininiai beržynai, rečiau – mišrieji miškai.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Vaisiakūniai balti, pilkšvi, smulkūs, trama įpjauta spalvos nekeičia.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–7 cm skersmens, jauna – pusiau apvali, vėlaiu – išgaubtai paplokščia, pilkšva, dažniausiai gelsvai melsvo ar žalio atspalvio. Vamzdeliai balti. Kotas 7–10 (12)×1–2 (3) cm, kepurėlės spalvos, plaušuotas žvynuotas. Trama balta, įpjovus spalva nesikeičia. Sporos elipsiškai verpstiškos, 11–19×5–6 μm.

**Būdingi požymiai:** pamatinė koto dalis pažaliuoja, auga pelkėtose vietose.

Auga pelkėtose pušynuose su beržo priemaiša, paliose. Valgomas, neretas.

Literatūra
----------

* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 69 psl.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Palšasis raudonviršis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Kambrė mūšis (1918) |
| --- |
| Priklauso: Šimto dienų puolimui (Pirmojo pasaulinio karo etapas) |
| Kanadiečių pajėgos praplečia ataką kelyje Arasas-Kambrė |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1918 m. spalio 8-10 d. |
| Vieta | Kambrė, Prancūzija |
| Rezultatas | Sąjungininkų pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| Jungtinė Karalystė Britų imperija | Vokietijos imperijos vėliava Vokietijos imperija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Jungtinė Karalystė Henry Horne Jungtinė Karalystė Julian ByngJungtinė Karalystė Henry Rawlinson |  |
| Pajėgos |
| 21 Britanijos divizijos3 Kanados divizijos1 Naujosios Zelandijos divizija | 180 000 |
| Nuostoliai |
| 12 000 | 10 000 |

**Kambrė mūšis** buvo Šimto dienų puolimo metu Pirmajame pasauliniame kare vykęs mūšis, kuriame Pirmoji, Trečioji ir Ketvirtoji Britų armijos kovėsi prieš Vokietijos imperijos pajėgas. Mūšis vyko Kambrė mieste ir aplink jį 1918 m. spalio 8-10 d. Šiame mūšyje buvo panaudotos naujausios 1918 m. karinės taktikos, ypač tankai. Jų panaudojimas per labai trumpą laiką nulemdavo dideles pergales ir sumažino aukų skaičių.

Mūšis
-----

Mūšio metu, maždaug 6 400 metrų fronto ruožą saugojo trys Vokietijos pajėgų linijos, saugotos 20-osios *Landwehr*, 54-osios rezervo divizijos, bei ne daugiau kaip 150 pabūklų. Prastą vokiečių gynybą nulėmė Sąjungininkų puolimas Vakarų fronte, o konkrečiai šiame ruože – staigus kanadiečių korpuso priartėjimas. Korpusas ankstesnėmis dienomis užėmė daugybę stiprių gynybinių įtvirtinimų. Vokiečių gynėjai nebuvo pasiruošę „uraganiniam bombardavimui" pasitelkiant 324 tankus, pėstininkus ir lėktuvus.

Spalio 8 d. Antroji Kanadiečių divizija įžengė į Kambrė ir sulaukė tik nedidelio pasipriešinimo. Vis dėlto jie staigiai pasistūmėjo į šiaurę, palikdami miestą užimti Trečiajai Kanadiečių divizijai, sekusiai iš paskos. Kai Trečioji divizija įžengė į miestą spalio 10 d. rado jį visiškai apleistą. Žuvo mažiau nei 20 aukų. Mūšio metu buvo sužeistas karo medikas Frederikas Bantingas, insulino atradėjas.

Padariniai
----------

Nors Kambrė užėmimas įvyko anksčiau nei planuota, vokiečių pasipriešinimas į šiaurę nuo miesto sustiprėjo, taip sulėtindamas Kanadiečių korpuso veržimąsi į priekį.

Išnašos
-------

1. ↑  Keegan (Jungtinės Karalystės leidimas), 396 p.
2. ↑  Christie, 125 p.
3. ↑  Keegan (Jungtinės Karalystės leidimas), 397 p.

Literatūra
----------

* Brown, Angus (2006). *In the Footsteps of the Canadian Corps; Canada's First World War 1914-1918*. Otava: Magic Light Publishing. ISBN 1-894673-24-7.
* Berton, Pierre (2001). *Marching as to War: Canada's Turbulent Years, 1899–1953*. Torontas: Doubleday Canada. ISBN 0-385-25725-2.
* Keegan, John (1999). *The First World War* (UK leid.). Londonas: Pimlico. ISBN 0-7126-6645-1.
* Christie, Norm (1997). *For King and Empire: The Canadian at Cambrai, September-October 1918*. Ontarijas: CEF Books.

Nuorodos
--------

* The Battles of the Hindenburg Line (liet. *Hindenburgo linijos mūšiai*)
**Metai be vasaros** – 1816 m. įvykęs klimato pasikeitimas, dėl kurio Šiaurės pusrutulio vidutinėse platumose vasarą nukrito vidutinė oro temperatūra. Tai sukėlė žymias žemdirbystės problemas. Visuotinė vidutinė temperatūra Žemėje nukrito 0,4-0,7 °C.

Metai be vasaros laikomi žemo Saulės aktyvumo ir Indonezijoje išsiveržusio Tamboros ugnikalnio sukeltos vulkaninės žiemos pasekme. 1815 m. Indonezijoje įvyko stipriausias per paskutinius 1600 m. ugnikalnio išsiveržimas, kurio metu į atmosferą buvo išmesti milžiniški kiekiai kietųjų dalelių. Be to, kelerius metus iki 1816 m. taip pat įvyko smarkių išsiveržimų, kurie prisidėjo prie atmosferos užteršimo dalelėmis (Sufrieras 1812 m. Avu 1812 m. Suvanosedžima 1813 m. Majonas 1814 m.).

1816 m. klimato kaita labiausiai pasireiškė šiaurės rytų JAV, Kanados rytų pakrantėje, Šiaurės Europoje. Pavasarį ir vasarą JAV tvyrojo tirštas sausas rūkas. Jis buvo rausvos spalvos, pro jį blyškiai švietė Saulė. 1816 m. gegužę stipri šalna nušaldė daugumą pasėlių. Birželio 6 d. sniegas iškrito Olbanyje, Meino valstijoje. Birželio pradžioje Kvebeko mieste prisnigo net 30 cm. Liepą ir rugpjūtį ežerų vanduo buvo užšalęs iki pat pietų Pensilvanijos. Dažnai pasireikšdavo dideli temperatūros šuoliai – nuo neigiamų iki normalių, ar net 35 °C karščių.

Britų salose 1816 m. vasarą ištisai pliaupė smarkūs lietūs. Dideli orų pasikeitimai užfiksuoti Vokietijoje, šiaurės Kinijoje. Indijoje vėlavo vasaros musonas. Dėl liūčių patvino Europos upės, šalnos fiksuotos net rugpjūtį. Italijoje, Vengrijoje krito spalvotas sniegas. Snigo net tokiose tropinėse vietose kaip Taivanas, pietryčių Kinija.

Dėl tokių orų žuvo didžioji derliaus dalis paveiktame regione. Prasidėjo badas, gyventojų neramumai, epidemijų plitimas, plėšimai. 1816–1817 m. žiema taip pat buvo neįprastai šalta. Naujojoje Anglijoje temperatūra nukrito iki -32 °C, užšalo Niujorko įlankos vandenys. Šveicarijoje smarkiai išsiplėtė Gjetro ledynas.

Dėl metų be vasaros paspartėjo JAV gyventojų migracija į vidurio vakarus. Tais metais sukurta daug tamsių, apokaliptinių kūrinių (Džordžo Bairono „Tamsa", Meri Šeli „Frankenšteinas", Džono Polidorio „Vampyras").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-09-14 iš Archive.is projekto
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Nettels, Curtis (1977). The Emergence of a National Economy. White Plains, NY: M. E. Sharpe. ISBN 0-87332-096-4.
6. ↑   Archyvuota kopija 2013-10-07 iš Wayback Machine projekto.
*Šis straipsnis apie 2018 m. įkurtą K. Ivaškevičiaus futbolo akademiją. Apie 2007 m. įkurtą futbolo akademiją skaitykite straipsnyje Klaipėdos FA.*
 *Šis straipsnis apie 2018 m. įkurtą K. Ivaškevičiaus futbolo akademiją. Apie 1991 m. įkurtą futbolo mokyklą skaitykite straipsnyje Klaipėdos FM.*

**Futbolo Akademija KFA**|  |
| **Pavadinimas** | VšĮ K. Ivaškevičiaus futbolo akademija |
| **Įkurtas** | 2018 m. kovo 22 d. |
| **Stadionas** | Klaipėda |
| **Vadovas** | Kęstutis Ivaškevičius |
| **Lyga** |  |
|  |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Futbolo Akademija KFA** (arba ***Klaipėdos KFA, K. Ivaškevičiaus futbolo akademija***) – Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos. Organizacijai vadovauja buvęs futbolininkas ir Klaipėdos AFF valdybos narys Kęstutis Ivaškevičius. Akademija artimai bendradarbiauja su „Neptūno" klubu.

Istorija
--------

Ši akademija įkurta 2018 m. kaip vaikų ir jaunimo futbolo ugdymo akademija. Dalyvavo įvairiose miesto bei respublikinėse vaikų ir jaunimo pirmenybėse bei turnyruose užsienyje.

2020 m. ėmė bendradarbiauti su naujai susikūrusiu FK Neptūnu / Neptūnu B lauko bei salės futbolo pirmenybėse.

2022 m. į Lietuvos U-17 rinktinę buvo pakviestas akademijos auklėtinis Jonas Vaitkus.

Salės futbolas
--------------

2021–2022 m. Lietuvos salės futbolo varžybose dalyvavo Klaipėdos miesto futsal pirmenybių II lygoje bendra su FK Neptūnu komanda **KFA-FC Neptūnas**, ir užėmė pirmąją vietą reguliariajame sezone.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑   Archyvuota kopija 2022-02-23 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑

Nuorodos
--------

* Akademijos Facebook paskyra
* Apie akademiją FC Neptūno svetainėje
* Klaipėdos KFA lietuvosfutbolas.lt svetainėje
Toreso sąsiaurio vietiniai gyventojai, 1898 m.
**Toreso sąsiaurio salų vietiniai gyventojai** (angl. *Torres Strait Islanders*) yra šių salų, priklausančių Kvinslendui Australijoje, pirmųjų gyventojų palikuonys. Jie yra melaneziečiai, kultūriniu aspektu susiję su Papua Naujosios Gvinėjos pakrančių tautomis. Toreso sąsiaurio salų gyventojai nepriskiriami Australijos aborigenams ir paprastai minimi kaip atskira grupė. Dvi šią grupę atstovaujančios bendruomenės taip pat gyvena žemyne, Bamagoje ir Seisijoje.

### Gyventojų skaičius

Pačiose Toreso sąsiaurio salose gyvena apie 6800 vietinių gyventojų, tuo tarpu 42000 gyvena kituose regionuose, daugiausiai Kvinslendo šiaurinėje dalyje, ypač Taunsvilyje bei Kernse. Tai sudaro apie 6 % visų Australijos vietinių gyventojų.

### Kultūra ir gyvenimo būdas

Toreso sąsiaurio salų gyventojų kultūra yra išsiskirianti, sąlygota įtakos salų, kuriose jie gyvena bei istorijos. Jie plaukioja jūra bei prekiauja su Papua Naujosios Gvinėjos tautomis.

Skirtingai nei Australijos žemyno vietiniai gyventojai, Toreso sąsiaurio salų tauta nebuvo klajokliai ir kultivavo žemės ūkį, papildydami maisto atsargas taip pat medžiodami bei rinkdami. Augino įvairias javų kultūras, įskaitant cukranendres, tarus, batatus, taip pat veisė kiaules ir kazuarus. Kaip ir kai kurios Australijos aborigenų bendruomenės, Toreso sąsiaurio salų gyventojai buvo prisijaukinę dingus kaip kompanionus, padėjėjus medžioklėje bei dėl šilumos šaltomis naktimis.

### Kalbos

Vakarinėse, šiaurinėse ir centrinėse salose vartojamos *Kalaw Lagaw Ya*, *Kalau Kawau Ya*, *Kulkalgau Ya* ir *Kawalgau Ya*, kurios yra viena kitos dialektai. Šios kalbos susijusios su Australijos aborigenų kalbomis. Rytinėse salose vartojama su Papua kalbomis susijusi *Meriam Mir* kalba.

### Įžymūs Toreso sąsiaurio vietiniai gyventojai

* Eddie Mabo
* Christine Anu
* Seaman Dan
* Wendell Sailor
* Sam Thaiday (irkluotojas)
* Brent Webb
* The Mills Sisters
* Martin Nakata

Taip pat skaitykite
-------------------

* Australijos aborigenai
* Papua Naujoji Gvinėja

Šaltiniai ir nuorodos
---------------------

1. ↑  Australijos vyriausybės Užsienio reikalų ir prekybos departamento dokumentas apie Australijos aborigenus ir Toreso sąsiaurio salų gyventojus, 2006 m. gruodis Archyvuota kopija 2006-10-08 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Aborigenų ir Toreso sąsiaurio salų gyventojai
3. ↑  Australijos vyriausybės Šeimos, visuomenės paslaugų ir vietinių gyventojų departamento faktų išklotinė, 2006 m. gruodis Archyvuota kopija 2006-05-18 iš Wayback Machine projekto.

* Toreso sąsiaurio vietinė valdžia Archyvuota kopija 2007-09-18 iš Wayback Machine projekto.
* Toreso sąsiaurio bažnyčia Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto.
**Politinė geografija**, remdamasi moksliniais metodais, tiria simbolinių sąsajų tarp erdvinių vienetų ir tautiškumo/kultūros/religijos mastą ir procesus. Politinė geografija, taip pat ir lietuviškoje literatūroje, dažnai laikoma geopolitikos sinonimu.

Politinės geografijos pradžia tapatinama su A. R. Turgot ir I. Kanto paskaitomis, kuriose jau galima rasti šį terminą, apibrėžiamą kaip atskirų politinių vienetų priklausomybę nuo jų fizinių - geografinių sąlygų. Friedrich Ratzel (1844–1904), kuris 1886–1904 m. profesoriavo Leipcigo universitete, savo darbuose padėjo geopolitikos kaip savarankiško mokslo metodologinius pamatus, kurie išliko nepasikeitę ir XX-ame amžiuje. Tačiau tik po Pirmojo pasaulinio karo prasidėjo spontaniškos politinės geografijos (geopolitikos) vystymasis Europoje ir Lietuvoje.

Politinė geografija apima labai platų tyrimų lauką. Tarp tyrimo objektų yra:

* lokaliniai ir globaliniai konfliktai
* ekologinės temos
* politinio identiteto, simbolinio reprezentavimo klausimai

Žymiausiu lietuvių politinės geografijos ir geopolikos mokslininku laikomas Kazys Pakštas, kuris šia tema išleido knygą „Baltijos Respublikų politinė geografija" (1929 m.). Politinės geografijos tema K. Pakštas taip pat paskelbė nemažai straipsnių spaudoje – „Iš praėjusio dešimtmečio į ateinantį" (1928), „Lietuvos ribų problema" (1939), „Baltoskandijos konfederacija" (1936), „Kodėl Lietuva turi būti nepriklausoma?" (1943) ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  politinė geografija(parengė Stasys Vaitekūnas). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2024-03-11).
**Dievai** budizmo religijos dažniausiai yra neigiami. Kai kurie budizmo išpažinėjai mano, jog Dievo ar dievų supratimas neprieštarauja pačiai budizmo filosofijai, tačiau tikėjimas į dievus, anot jų, yra kliuvinys, užkertantis kelią į visišką laisvę, nirvanos pasiekimą – galutinį budizmo pasekėjų tikslą.

Nepaisant šio ateistinio nusistatymo, budizmo šalininkai garbina atbudusius žmones. Dviejų pagrindinių budizmo šakų šlovinimo pažiūros mažai tesikiria. Hinajana išpažinėjai mano, jog Buda pasiekė nirvaną savo pastangomis, o Mahajanos šalinikai palaikė jį Dharmakaja – tyros būtybės – įsikūnijimu. Mahajanos budistai netgi garbina Bodhisatvą Avalokitešvara ir vilias jį įkūnyti.

Dalis budistų tiki aukštesnių būtybių, devų egzistavimu kitose plotmėse, bet jos kaip ir žmonės kenčia samsaroje ir yra nebūtinai išmintingesnės už mus. Iš tikrųjų Buda dažnai vaizduojamas, kaip Dievų mokytojas ir jis laikomas pranašesnis už juos.

Šaltiniai
---------

* Fozdar, Jamshed K. (1995) [1973]. *The God of Buddha*. Ariccia (RM), Italy: Casa Editrice Bahá'í Srl. ISBN 8872140315.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Terminas **Apaštališkoji nunciatūra** žymi apaštališkojo nuncijaus būstinę tam tikroje valstybėje. Ji veikia kaip Šventojo Sosto pasiuntinybė užsienyje.

Istorija
--------

XVI amžiuje nunciatūros atsirado kaip nuolatinės institucijos katalikiškuose dvaruose, pavyzdžiui, pas Habsburgus Vienoje ir Grace bei pas Kelno kurfiurstą. Pirmoji nuolatinė nunciatūra atsirado 1529 m. karaliaus Ferdinando I dvare Vienoje.

Funkcijos
---------

Popiežiškasis pasiuntinys, kuris kartu yra ir Vatikano valstybės atstovas pagal tarptautinę teisę, turi ypatingas *funkcijas*:

* skatinti ir remti šiltus Apaštališkojo Sosto bei buvimo valstybės vadovų santykius bei bendradarbiavimą,
* spręsti klausimus, susijusius su Katalikų Bažnyčia bei priimančiąja valstybe,
* rūpintis konkordatais bei kitais analogiškais susitarimais, jei jie bus sudaromi ar yra įgyvendinami (365 kanono § 1 CIC).

Tarnyba
-------

Popiežiškasis pasiuntinys pagal rangą yra vyskupas, skiriamas popiežiaus. Jis negali būti vyresnis nei 75 metų amžiaus. Apaštališkasis nuncijus dažnai buna diplomatinio korpuso duajenas „iš prigimties" (*ex nature*). Jis naudojasi politiniu imunitetu užsienyje. 

Nuncijui pavaldus diplomatas vadinamas delegatu.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Konqueror|  |
|  
Konqueror naršyklės langas |
| Kūrėjas | KDE |
| Stabili versija | 24.02.0 / 2024 m. vasario 28 d. |
| Parašyta | C++ |
| Operacinė sistema | Unix tipo |
| Tipas | Naršyklė, rinkmenų tvarkyklė |
| Licencija | GPL |
| Svetainė | apps.kde.org/lt/konqueror/ |

**Konqueror** – interneto bei kompiuterio bylų sistemos naršyklė, skirta KDE darbalaukio aplinkai.
Konqueror palaiko daugelį interneto standartų, į jį gerai integruojasi KDE grafinės aplinkos programos, padedančios tvarkyti UNIX tipo operacinės sistemos resursus. „K" raide programos pavadinimas prasideda pagal tradiciją KDE aplinkos programų pavadinime naudoti didžiąją „K".

Konqueror, kaip ir KDE, platinama pagal GNU Bendrąją viešąją licenciją GPL. Konqueror, kaip interneto naršyklė, veikia bibliotekos KHTML pagrindu, palaiko JavaScript (ECMA-262) ir CSS 2. Konqueror taip pat palaiko Java miniprogramas (*applets*), Netscape įskiepius Flash, Real Audio ir Real Video groti bei rodyti, taip pat SSL saugiems susijungimams.

KHTML, kuris platinamas pagal LGPL licenciją, pagrindu veikia ir Mac OS X operacinei sistemai sukurta naršyklė Safari.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2004-11-23 iš Wayback Machine projekto.
| **Mėlynoji bitė**Apsauga: 0(Ex) - Išnykusi/tikėtinai išnykusi rūšis |
| --- |
| Mėlynoji bitė (Xylocopa valga)Mėlynoji bitė (*Xylocopa valga*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Plėviasparniai  *( Hymenoptera)* |
| Pobūris: | Smaugtapilviai  *( Apocrita)* |
| Antšeimis: | Bitiniai  *( Apoidea)* |
| Šeima: | Bitės  *( Apidae)* |
| Gentis: | *Xylocopa*  *( Xylocopa)* |
| Rūšis: | Mėlynoji bitė  *( Xylocopa valga)* |

 |
| Binomas |
| ***Xylocopa valga***Gerstäcker, 1872 |

**Mėlynoji bitė** (*Xylocopa valga*) – bičių (*Apidae*) šeimos vabzdys.

Išvaizda
--------

Kūnas 20-27 mm ilgio, juodas, apaugęs juodais plaukeliais. Sparnai su mėlynai violetinės spalvos blizgesiu.

Biologija
---------

Skraido nuo gegužės pradžios iki rugpjūčio pabaigos. Lanko daugelio augalų stambesnius žiedus. Lizdus daro negyvoje, sausoje medienoje: senuose sudžiūvusiuose medžiuose, mediniuose stulpuose, įvairiuose mediniuose pastatuose. Urvai būna iki 30 cm ilgio. Vienam lizde būna iki 10–15 akelių. Nauja karta išsivysto ir lizdus palieka liepos pabaigoje – rugpjūčio mėn. Žiemoja suaugėlio stadijos supuvusiuose kelmuose ar statinių sienose. Gali gyventi tiek miškuose, tiek ir greta žmogaus.

Paplitimas, gausumas
--------------------

Aptinkama Vakarų ir Vidurio Europoje (išskyrus šiaurinius regionus), Šiaurės Afrikoje, Viduriniuosiuose Rytuose, Turkijoje, Kaukaze, pietų Sibire, Centrinėje Azijoje, Mongolijoje.

XX a. pirmoje pusėje arealas Europos šiaurėje siekė net Pietų Suomiją ir Ladogos ežero pakrantes. Šiuo metu Lietuvoje ir Latvijoje neaptinkama. Lenkijoje išliko tik pietrytinėje šalies dalyje.
Lietuvoje paskutinį kartą pastebėta 1944 m. Mazgaigalio kaime (Panevėžio r.). Išnykimo priežastys nėra tiksliai žinomos, manoma, jog dėl medinių statinių ir pavienių sausų medžių sumažėjimo. Rūšis įrašyta į Lietuvos, Rusijos ir Ukrainos raudonąsias knygas. Taip pat ir Rusijoje ši anksčiau paplitusi rūšis daug kur išnyko ar tapo labai reta. Pasauliniu mastu vis dar laikoma nekeliančia susirūpinimo.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos Raudonoji Knyga Archyvuota kopija 2015-06-11 iš Wayback Machine projekto. Lututė 2007, 35 p. ISBN 978-9955-692-71-3.
2. 1 2  Панфилов Д. В. Березин М. В. „ПЧЕЛА - ПЛОТНИК - Xylocopa valga Gerstaecker, 1872" (rusų). Suarchyvuota iš originalo 2017-06-05. Nuoroda tikrinta 2012-01-14.
3. ↑  Terzo, M.; Nieto, A. (2013). "Xylocopa valga". IUCN Red List of Threatened Species. 2013: e.T13325229A13325391.
| Dubingių herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2014-04-18* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Dubingių herbas** – vienas iš Dubingių miestelio ir seniūnijos (Molėtų rajono savivaldybė) heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Dubingių herbe pavaizduota sidabriniame lauke, virš žalio trikalnio, raudona kunigaikštiška karūna su auksiniais lankais, iš kurių apatinis inkrustuotas trimis žaliais smaragdais ir dviem raudonais rubinais. Tokius herbo motyvus lėmė istoriniai faktai. Dubingių miestelis -tai viena iš seniausių gyvenviečių, siekianti Lietuvos valstybės kūrimosi laikus. Ilgą laiką priklausė Lietuvos valdovams, o čia buvusi pilis įėjo į Vilniaus gynybinę sistemą.

Istorija
--------

2014 m. balandžio 18 d. herbą LR Prezidentė patvirtino dekretu Nr. 1K-1787. Etalono autorius – dailininkas Juozas Galkus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dubingių herbas įprasmins miestelio 680 metų jubiliejų. 2014-07-31, Vilnis.lt (tikrinta 2021-08-30).
2. ↑  LR Prezidento dekretas Nr. 1K-1787
3. ↑  Dubingių miestelis švęs 680 metų sukaktį. 2014-09-02, Alkas.lt (tikrinta 2021-08-30).
**Artiomas Gurenka**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Artiomas Gurenka |
| Gimimo data | 1994 m. birželio 18 d. (29 metai) |
| Gimimo vieta | Gardinas, Baltarusija |
| Ūgis | 170 cm |
| Svoris | 66 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Numeris** | 21 |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2015–201620172017201820192019–2020202120222022  2023– | FK Trakai  FK Sūduva  FK Sluck  FK Dinamo Minsk  FK Riteriai  FK Vitebsk  FK Isloč  FK Belšina  Tūran FK FK Belšina | 59 (14)08 0(0)10 0(1)20 0(0)15 0(3)35 0(3)25 0(0)14 0(0)09 0(1)06 0(1) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2012  2013–2016 | U–19 rinktinė  U–21 rinktinė | 03 0(0)14 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 9 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2020 m. rugsėjo 9 d.. |

**Artiomas Gurenka** (arba ***Arciomas Hurenka***, blrs. *Арцём Гурэнка*, g. 1994 m. birželio 18 d.) – Baltarusijos futbolininkas, saugas. 

Atstovavo ir Lietuvos klubams: Trakams (2015–2016 m.), Sūduvai (2017 m.) ir Riteriams (2019 m.).

Karjera
-------

Nuo 2011 m. priklausė FK Minsk. Aukščiausioje lygoje atstovavo pagrindinei komandai vos vieną kartą. Rungtyniavo jaunimo ekipoje.

2015 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Trakai nariu. A lygoje sužaidė 27 rungtynes ir pasižymėjo 7 įvarčiais.

2016 m. A lygoje rungtyniavo 32 rungtynėse ir pasižymėjo 7 įvarčiais.

2017 m. perėjo į „Sūduvos" klubą. A lygoje sužaidė 8 rungtynes.

2019 m. grįžo į „Riterių" klubą (buv. FK Trakai). Sugrįžimo rungtynėse pasižymėjo įvarčiu ir išvedė komandą į priekį.

2019 m. pranešta, kad futbolininkas palieka klubą abipusiu susitarimu. 2019 m. A lygoje žaidėjas pelnė tris įvarčius ir atliko tris rezultatyvius perdavimus.

Nuo 2019 m. rugpjūčio FK Vitebsk narys.

2021 m. persikėlė į FK Isloč Minsk. 2022 m. pradžioje atstovavo FK Belšina Babrujsk.

2022 m. vasarą persikėlė į Kazachstaną ir tapo Tūran FK nariu.

Pasiekimai
----------

FK Trakai
* Lietuva A lygos sidabras (2): 2015, 2016

FK Dinamo Minsk
* Baltarusija Baltarusijos čempionato bronza (1): 2018

Rinktinės
---------

* 2012 m. žaidė U–19 rinktinėje. Atstovavo Baltarusijai trejose rungtynėse.
* 2013 — 2016 m. atstovavo U–21 rinktinei. Sužaidė 14 rungtynių.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Артем Гуренко перешел в "Витебск"

Nuorodos
--------

* soccerway
* pressball.by Archyvuota kopija 2022-08-28 iš Wayback Machine projekto.
| **Robert Indiana** |
| --- |
|  |
| Robert Indiana |
| Gimė | 1928 m. rugsėjo 13 d. (95 metai)Njukaslas, Indiana, JAV |
|  |
| Veikla | JAV poparto menininkas, tapytojas, skulptorius, grafikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Robert Indiana |

Robertas Indiana dirbtuveje
*LOVE* pašto ženkle
**Robertas Indiana** (angl. *Robert Indiana*, *tikr. Robert Clark*; 1928 m. rugsėjo 13 d. Njukasle, Indianos valstijoje) – JAV menininkas, tapytojas, skulptorius, grafikas, poparto judėjimo dalyvis.

R. Indiana persikėlė į Niujorką 1954 m. kur prisijungė prie poparto menininkų. R. Indianos darbai dažniausiai pasižymi ryškiais ir paprastais vaizdiniais, ypač skaičiais ir trumpais žodžiais, pvz. „EAT", „HUG", „LOVE". Jo aliuminio skulptūra, 2002 m. pastatyta Taivano Taipei 101 dangoraižio fojė, pavadinta „1-0", joje panaudoti įvairiaspalviai skaičiai. Po Rugsėjo 11 d. atakos R. Indiana sukūrė seriją *Taikos paveikslų*, kurie buvo eksponuojami 2004 m. Niujorke.

LOVE
----

Vienas žymiausių R. Indianos darbų yra žodis didžiosiomis raidėmis LOVE (*meilė*), patalpintas kvadrate, su pakreipta *O* raide. Pirmą kartą šis kūrinys pasirodė kaip kalėdinis atvirukas, sukurtas Niujorko Šiuolaikinio meno muziejui 1964 m. Šis vaizdas panaudotas išleidžiant 8 centų vertės JAV pašto ženklą 1973 m. pirmąjį iš „meilės ženklų" serijos. Skulptūros su šiuo žodžiu pastatytos įvairiuose JAV ir pasaulio miestuose.

* LOVE skulptūra Ispanijoje*LOVE* skulptūra Ispanijoje
* AHAVA (meilė hebrajų k.) skulptūra Izraelyje*AHAVA* (*meilė* hebrajų k.) skulptūra Izraelyje
* 3, skulptūra 3, skulptūra
* LOVE Kanadoje*LOVE* Kanadoje

Nuorodos
--------

* Robertas Indiana
* LOVE skulptūra
Mindanao sala pažymėta raudonai, gretimos salos - tamsiai raudonai.
**Mindanao** (tag. *Mindanao*) – sala Filipinų salyno pietuose, antra pagal dydį Filipinų sala. Plotas 97 530 km². Salos konfigūracija sudėtinga: daug įlankų, pusiasalių, kyšulių. Paviršius kalnuotas, iškilę daug ugnikalnių. Aukščiausia vieta – Apo ugnikalnis (2954 m). Pakrantėse – pelkėtos žemumos. Klimatas subekvatorinis, musoninis. Per metus iškrenta 1000–2000 mm (kalnuose iki 4000 mm) kritulių. Salą dengia amžinai žaliuojančios džiunglės. Yra geležies rūdos telkinių.

Mindanao gyvena 20 281 545 gyventojai (2010 m. surašymas), o kartu su gretimomis salomis gyvena 25 537 691 gyventojas (2018 m.). Auginami ryžiai, ananasai, kokospalmės. Žvejyba. Didžiausi miestai: Davao (1 632 991 gyv. 2015 m.), Zamboanga (861 799 gyv. 2015 m.), Butuanas (337 063 gyv. 2015 m.), Kagajan de Oras (675 950 gyv. 2015 m.). Apie 70 % gyventojų save laiko krikščionimis, o 20 % - musulmonais.
Vietinės tautos yra badžau, visajai, lumadai, moro ir kitos malajų tautos.

Vaizdų galerija
---------------

* Davao kinų kvartalas didžiausias Filipinuose pagal užimamą plotąDavao kinų kvartalas didžiausias Filipinuose pagal užimamą plotą
* Rizal aikštė Zamboangos rotušė nuo 1907 m.Rizal aikštė Zamboangos rotušė nuo 1907 m.
* Kotabato rotušėKotabato rotušė
* Apo ugnikalnis matomas iš DavaoApo ugnikalnis matomas iš Davao
* Sultono Hadži Hasanal Bolkia mečetė Kotabato mieste yra didžiausia FilipinuoseSultono Hadži Hasanal Bolkia mečetė Kotabato mieste yra didžiausia Filipinuose
* Bogobo tautos atstovėBogobo tautos atstovė
* Tinuy-an krioklysTinuy-an krioklys
* Hinatuano šventoji upėHinatuano šventoji upė
* Mindanao kraštovaizdisMindanao kraštovaizdis

Išnašos
-------

1. ↑  „Census of Population (2015): Highlights of the Philippine Population 2015 Census of Population (Report)". *PSA*. Nuoroda tikrinta 2020 m. sausio 1 d..
2. ↑  „Mindanao Comprised About 24 Percent of the Philippines' Total Population". Philippine Statistics Authority. 2020 m. sausio 1 d.
J0529-4351 kvazarą supanti sritis
**J0529-4351** – kvazaras, pasižymintis tuo, kad tai yra ryškiausias iš visų savo tokio tipo Stebimosios Visatos objektų, ir yra pats šviesiausias kada nors stebėtas Stebimosios Visatos objektas. Nuo Žemės nutolęs per 12 mlrd. šm.

Kvazarus maitinančios juodosios bedugnės surenka medžiagą iš savo aplinkos, o procesas toks energingas, kad išspinduliuoja didžiulį kiekį šviesos. Kvazarai yra vieni ryškiausių mūsų dangaus objektų, todėl net ir tolimi kvazarai yra matomi iš Žemės. Paprastai šviesiausi kvazarai rodo sparčiausiai augančias supermasyvias juodąsias bedugnes.

Šiame J0529-4351 kvazare yra greičiausiai auganti iki šiol žinoma juodoji bedugnė. Jos masė apie 17 milijardų Saulių. Per Žemės dieną kvazare esanti juodoji bedugnė sunaikina šiek tiek daugiau nei vieną mūsų Saulės tipo žvaigždę. Dėl to jis yra šviesiausias objektas Stebimojoje Visatoje. Prie šios juodosios bedugnės disko pavidalu traukiama materija skleidžia tiek daug energijos, kad J0529-4351 yra daugiau nei 500 trilijonų kartų šviesesnis už mūsų Saulę. Pasak Australijos nacionalinio universiteto doktoranto Samuelio Lai (*Samuel Lai*), visa ši šviesa sklinda iš karšto akrecinio disko, kurio skersmuo siekia 7 šm ir, kaip manoma, tai didžiausias akrecinis diskas Stebimojoje Visatoje.

Istorija
--------

Objektas, pavadintas J0529-4351, pirmą kartą buvo aptiktas naudojant 2,3 m teleskopą ANU Siding Springo observatorijoje. Kad patvirtintų visą juodosios bedugnės prigimtį ir išmatuotų jos masę, Australijos nacionalinio universiteto astronomas Christianas Volfas (*Christian Wolf*) su kolegomis buvo pasitelkęs vieną didžiausių pasaulio teleskopų – Europos pietinės observatorijos (angl. *ESO*) labai didelį teleskopą. Apie šio Visatos objekto atradimą 2024 m. vasario 19 d. buvo paskelbta mokslo žurnale „Nature Astronomy".

Šaltiniai
---------

1. 1 2  eso.org/Brightest and fastest-growing: astronomers identify record-breaking quasar | 19 February 2024
2. 1 2  nature.com / The accretion of a solar mass per day by a 17-billion solar mass black hole; Authors: Christian Wolf, Samuel Lai, Christopher A. Onken, Neelesh Amrutha, Fuyan Bian, Wei Jeat Hon, Patrick Tisserand & Rachel L. Webster | Published: *Nature Astronomy* (2024), 19 February 2024
3. 1 2  sci.news / Astronomers Discover Most Luminous Quasar Ever Observed; by Sergio Prostak | Feb 21, 2024


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: J0529-4351** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Teldėisp. *Telde* |
| --- |
|              |
| *Aikštė Teldėje* |
|  |
| 

TeldėTeldė

27°59′54″ š. pl. 15°25′00″ v. ilg.﻿ / ﻿27.99833°š. pl. 15.41667°r. ilg.﻿ / 27.99833; 15.41667﻿ (Teldė)Koordinatės: 27°59′54″ š. pl. 15°25′00″ v. ilg.﻿ / ﻿27.99833°š. pl. 15.41667°r. ilg.﻿ / 27.99833; 15.41667﻿ (Teldė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Kanarų salos Kanarų salos |
| **Provincija** | Las Palmaso provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2023) | 20 270  |
| **Altitudė** | 130 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Teldė |

**Teldė** (isp. *Telde*) – miestas ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos rytinėje dalyje, 16 km į pietus nuo Las Palmaso. Keliai į Las Palmasą, Vega de San Mateo, Incheniją, La Garitą. Į rytus nuo miesto praeina greitkelis GC-1. Į pietryčius nuo Teldės, jūros pakrantėje įrengtas Gran Kanarijos tarptautinis oro uostas. Miestas įsikūręs kalnų pašlaitėje, 130 m aukštyje. Verčiamasi žemės ūkiu (daugiausia vaisių, daržovių auginimu), pramone, turizmu.

Yra Ispanijos politiko Fernando Leono i Kastiljo namas-muziejus, Šv. Jono Krikštytojo bazilika su stebuklingu laikomu Švč. Teldės Kristaus atvaizdu. Išlikusi tradicinė kanarietiška architektūra. Apylinkėse yra Kuarto Puertaso („ketverių durų") urvas.

Istorija
--------

Ispanams užkariavus Kanarus, Teldė tapo vienu svarbiausių salos miestų (oficialiai įkurtas 1351 m.). Ligtol tai buvo svarbi senųjų kanariečių gyvenvietė.

Savivaldybė
-----------

Teldės savivaldybė užima 100,3 km² plotą, 2023 m. gyveno 103 240 gyventojų.

Be Teldės miesto į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Valje de Chinamaras (13 592)
* La Garita (6220)
* Lomo de la Heradura (5925)
* Marpekenja (3233)
* Borondonas (3076)
* Las Remudasas (3074)
* Los Hornos del Rėjus (2976)
* Las Huesasas (2976)
* Ochos de Garsa (2635)
* Chinamaras (2574)
* San Antonijas (2350)
* Plaja del Hombrė (2342)
* El Karakolis (2297)
* Montanjeta del Kaleras (2566)
* Bacho Kaleras (2028)

Teldės savivaldybė Gran Kanarijoje
* Šv. Jono Krikštytojo bazilikaŠv. Jono Krikštytojo bazilika

Šaltiniai
---------

1. ↑  TELDE: in Las Palmas (Canarias), *citypopulation.de*
2. ↑  INE