|  |
| --- |
| Liudmila Rudenko |
|  
Liudmila Rudenko apie 1928 m. |
| Pilnas vardas | Liudmila Vladimirovna Rudenko |
| Šalis | TSRS vėliava TSRS |
| Gimė | 1904 m. liepos 27 d.Lubnai, Ukraina, Rusijos imperija |
| Mirė | 1986 m. vasario 26 d. (81 metai)Leningradas, Tarybų Sąjunga |
| Pasaulio čempionas | Pasaulio moterų šachmatų čempionė (1950–1953) |

**Liudmila Rudenko** (ukr. *Людмила Володимирівна Руденко*, rus. *Людми́ла Влади́мировна Руде́нко*, 1904 m. liepos 27 d. Lubnuose (Ukraina) – 1986 m. vasario 26 d. Leningrade) – TSRS šachmatininkė, antroji moterų pasaulio šachmatų čempionė (1950–1953 m.). Šachmatų varžybose pradėjo dalyvauti nuo 1925 m. TSRS čempionė (1952 m.). 1953 m. neteko titulo, pralaimėjusi pasaulio čempionato mačą E. Bykovai. Vyrų tarptautinė meistrė (1950 m.), moterų šachmatų didmeistrė (1976 m.). Kombinacinio žaidimo stiliaus atstovė. Ekonomistė.

Jaunystė
--------

Gimė Poltavos srityje, Lubnuose. Kai jai buvo dešimt, tėvas išmokė žaisti šachmatais. Bet kurį laiką šachmatai jai nebuvo svarbiausias užsiėmimas. Ją labiau traukė plaukimo ir šuolių į vandenį sportas. Baigusi vidurinę mokyklą, studijavo ekonomiką Odesos Liaudies ūkio institute, kuriame įgijo ekonomistės-planuotojos diplomą. Būdama studentė treniravosi plaukimo ir šuolių į vandenį rungtyse (šokinėdavo nuo 13 m aukščio bokšto). 1924 m. tapo Odesos plaukimo krūtine 400 m rungties čempione, o 1925 m. Ukrainos čempionate, plaukiant krūtine, buvo 2-a. 1925 m Liudmila Rudenko ištekėjo ir išvyko gyventi į Maskvą.

Varžybos
--------

1926 m. dalyvavo laikraščio „Komsomolskaja Pravda" surengtame šachmatų turnyre. Deja, jos pasirodymas turnyre buvo labai nesėkmingas – užimta vieta turnyrinės lentelės pabaigoje. Bet ši nesėkmė jos nesustabdė, ji kibo studijuoti šachmatų žaidimo strategiją ir taktiką ir tai davė vaisių: jau 1927 metais pirmajame TSRS moterų šachmatų čempionate ji iškovojo 5-ąją vietą, o 1928 m. tapo Maskvos moterų šachmatų čempione.
Nuo 1929 m. L. Rudenko apsigyveno tuometiniame Leningrade. Čia padedant treneriui, šachmatų meistrui P. Romanovskiui, o po karo didmeistriams A. Tolušui ir G. Levenfišui, susiformavo jos kovingas kombinacinis žaidimo stilius ir pagerėjo rezultatai varžybose: ji septynis kartus Leningrado (1932, 1936, 1947, 1957, 1958, 1962, 1963 m.), TSRS (1952), sportinių draugijų: „Spartakas (1937) ir „Zenitas (1954), atvirų Uzbekijos (1955) ir Ukrainos (1956) moterų šachmatų čempionė. Dar penkis kartus buvo 2-a TSRS moterų šachmatų čempionatuose (1936, 1945, (1947–1948, 1953 m.). Bet svarbiausias jos pasiekimas – pergalė 1950 m. pasaulio moterų šachmatų čempionate.

Pasaulio moterų šachmatų čempionatas
------------------------------------

Po V. Menčik žūties per Londono bombardavimą 1944 m. pasaulyje iki 1950 m. nebuvo pasaulio šachmatų čempionės. Karui pasibaigus FIDE paruošė naują pasaulio moterų šachmatų čempionatų vykdymo tvarką, kurios pirmasis etapas – naujos čempionės išaiškinimas – turėjo įvykti Maskvoje surengtame specialiame turnyre.

### Turnyras

Turnyras vyko nuo 1949 m. gruodžio 19 d. iki 1950 m. sausio 19 d.

FIDE sprendimu turnyre dalyvavo 12 geriausių Europos ir Amerikos ir 4-ios geriausios TSRS šachmatininkės (V. Belova, J. Bykova, O. Rubcova ir L. Rudenko).
1949 m. buvo sužaisti 6 ratai, po kurių pirmavo Šode de Silan 4½ taško. Po pralaimėjimo 1-ame rate JAV šachmatininkei G. Gresser, L. Rudenko nepalūžo ir kartu su V. Belova, G. Greser ir O. Rubcova buvo surinkusios po 4 taškus. Po 12-kos ratų priekyje prancūzė Šode de Silan ir Liudmila Rudenko – po 9 taškus. Po sėkmingo 13 rato – priekyje L. Rudenko su 10 taškų, antra – O. Rubcova 9½, o trečia Šode de Silan – 9. Priešpaskutiniame rate L. Rudenko laimi prieš R. Germanovą, o O. Rubcova baigia lygiosiomis su itale K. Benini, o Šode de Silan vėl pralaimėjo. Tad prieš paskutinį ratą L. Rudenko pirmavo 11 taškų, antra buvo O. Rubcova – 10. Paskutiniame rate 1950 m. sausio 18 d. Liudmilai Rudenko, kad taptų pasaulio čempione, pakako lygiųjų, ką ji partijoje su Šode de Silan pasiekė ir surinkusi 11½ taško iš 15 galimų tapo pasaulio čempionato nugalėtoja ir antrąja istorijoje moterų pasaulio šachmatų čempione.

### Mačas

Pagal FIDE paruoštą pasaulio moterų čempionato tuometinę tvarką, pasaulio čempionė, kas treji metai turėjo žaisti mačą dėl titulo su pretendente. Tokia pretendente po atrankos varžybų tapo Jelizaveta Bykova. Šis mačas vyko 1953 m. rugpjūčio 15–rugsėjo 20 d.

14-os partijų mačas buvo rezultatyvus – tik dvi lygiosios. Pirmąsias dvejas partijas laimi Liudmila Rudenko, bet per sekančias šešerias partijas, pretendentė surinko 5 taškus ir mačo rezultatas – 5 :3 – buvo jos naudai. Bet L. Rudenko nesutriko, ir laimėjusi 9-ąją bei 10-ąją partijas, išlygino rezultatą (5 : 5). Jelizaveta Bykova laimėjo 11-ąją ir 12-ą, bet pralaimėjusi 13-ąją, prieš paskutinį ratą pirmavo tašku (7 : 6).

Pasaulio čempionato mačo lentelė:

| Žaidėjas | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | 06 | 07 | 08 | 09 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Taškai |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Liudmila Rudenko | 1 | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 6 (+5,-7,=2) |
|  Jelizaveta Bykova | 0 | 0 | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 8 (+7,-5,=2) |
|

Liudmila Rudenko dar galėjo išsigelbėti, jei būtų laimėjusi paskutiniąją, nes pagal čempionato nuostatus, esant rezultatui 7 : 7, čempionė išlaikytų titulą. Partija buvo atidėta su nedideliu L. Rudenko pranašumu. Tačiau, žaidžiant atidėtą partiją jai nepavyko pagerinti padėties – ryškėjo lygiosios, bet čia čempionė dar ir suklydo, tad mačas pasibaigė 6 : 8 jos pralaimėjimu. Jelizaveta Bykova tapo trečiąja istorijoje pasaulio čempione.

Kitos varžybos
--------------

Liudmila Rudenko dalyvavo tarptautiniuose mačuose: radijo mače TSRS–Didžioji Britanija (1946), TSRS–Čekoslovakija (1954), Leningradas–Budapeštas (1957).

Šaltiniai
---------

1. ↑  „2015 m. naujieji šachmatų šlovės panteono nariai" (anglų). Suarchyvuota iš originalo$1 $22015-03-30. Nuoroda tikrinta 2020 rugp. 10 d.. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|4=` (pagalba); Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
2. 1 2   Шахматы. Энциклопедический словарь / гл. ред. А. Е. Карпов. – М.: Советская энциклопедия, 1990. – С. 344. – ISBN 5-85270-005-3
3. ↑  „J. Lazarev. Liudmila Rudenko pirmoji šachmatų karalienė (str. 105 metinių proga)" (ukrainiečių). Suarchyvuota iš originalo$1 $22015-03-15. Nuoroda tikrinta 2020 rugp. 10 d.. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
4. ↑  „1950 m.pasaulio čempionės Liudmilos Rudenkos turnyrų laimėtojos profilis" (anglų). Suarchyvuota iš originalo$1 $22015-01-23. Nuoroda tikrinta 2020 m. spa 7 d.. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)CS1 priežiūra: netinkamas URL (link)
5. ↑   Шахматы. Сборник за 1950 г. под ред. В. В. Рагозина. Москва: Физкультура и спорт, 1952. С. 7-20.
6. ↑   Шахматы. Энциклопедический словарь / гл. ред. А. Е. Карпов. – М.: Советская энциклопедия, 1990. – С. 51. – ISBN 5-85270-005-3
7. ↑   Шахматы за 1953 г. Сборник под ред. Л. Я. Абрамова. Москва: Физкультура и спорт, 1954. С. 33-42.

Nuorodos
--------

* Lyudmila Rudenko (chess.com)]
* Viljamas L. Hosch. Ukrainos šachmatininkė - Liudmila Vladimirovna Rudenko
* Liudmilos Rudenko partijos ir biografija (en)
* Moterų pasaulio čempionės

| Sporto pozicijos |
| --- |
| Prieš tai:**Vera Menčik  (1944-1950 nebuvo čempionės)** | **Pasaulio šachmatų čempionė**1950–1953 | Po to:**Jelizaveta Bykova** |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPasaulio šachmatų čempionės |
| --- |
|  |
| FIDE | 
Vera Menčik (1927–1944) · Liudmila Rudenko (1950–1953) · Jelizaveta Bykova (1953–1956 ir 1958–1962) · Olga Rubcova (1956–1958) · Nona Gaprindašvili (1962–1978) · Maja Čiburdanidzė (1978–1991) · Sie Dziun (1991–1996) · Siuzana Polgar (1996–1999) · Sie Dziun (1999–2001) · Džu Čen (2001–2004) · Antoaneta Stefanova (2004–2006) · Siu Juhua (2006–2008) · Aleksandra Kosteniuk (2008–2010) · Hou Ifan (2010–2012; 2013-2015 ir 2016-) · Ana Ušenina (2012–2013)· Marija Muzyčiuk (2015–2016)· Tan Džunji (2017–2018)· Džju Vendžjin (2018–2020 )· |

 |