recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| NATO pajėgų integravimo vienetas Lietuvoje |
| --- |
| Veikimo laikas | 2015 m. rugsėjo mėn.–dabar |
| Valstybė | Lietuvos vėliava Lietuva |
| Būstinė | Vilnius |

**NATO pajėgų integravimo vienetas Lietuvoje** (angl. *NATO Force Integration Unit in Lithuania*) – NATO vadavietė Lietuvoje. Atidaryta 2015 m. rugsėjo mėn.

NATO pajėgų integravimo vienetas Lietuvoje užtikrina sąveiką tarp Lietuvos kariuomenės ir šalyje dislokuotų NATO pajėgumų, prisideda prie pratybų Sąjungininkams organizavimo ir užtikrina sąveiką su Aljanso vadavietėmis, taip pat bendradarbiauja su Lietuvos kariuomene logistikos klausimais, siekiant užtikrinti kuo greitesnį NATO greitojo reagavimo pajėgų atvykimą.

Istorija
--------

Sprendimą dėl šešių NATO pajėgų integravimo vienetų steigimo NATO valstybėse – Bulgarijoje, Estijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Lietuvoje ir Rumunijoje – NATO šalių ir vyriausybių vadovai priėmė 2014 m. Velso viršūnių susitikime. Visi šeši vienetai oficialiai aktyvuoti nuo 2015 m. rugsėjo 1 d.

Išnašos
-------

1. ↑  *Lietuva ir NATO*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-08-07.
2. ↑  *Vilniuje bus iškilmingai atidarytas NATO pajėgų integravimo vienetas* Archyvuota kopija 2023-08-07 iš Wayback Machine projekto.. Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija. Nuoroda tikrinta 2023-08-07.

Nuorodos
--------

* NFIU Lithuania

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R NATO ir Lietuva  |
| --- |
|  |
| 
NATO oro policijos misija Baltijos šalyse · NATO Priešakinių pajėgų bataliono kovinė grupė · Lietuvai priskirta Vokietijos brigada · Rotacinės pajėgos · NATO pajėgų integravimo vienetas · NATO energetinio saugumo kompetencijos centras · 2023 m. NATO viršūnių susitikimas Vilniuje |

 |
| ***Naktys Rodantėje*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Nights in Rodanthe |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Džiordžas V. Vulfas (George C. Wolfe) |
| Prodiuseris (-iai) | Denise Di Novi |
| Scenaristas (-ai) | En Pikok (Ann Peacock)Nikolas Sparksas (knyga) |
| Kompozitorius | Žanin Tesoti (Jeanine Tesori) |
| Vaidina | Diana LeinRičardas Giras |
| Metai | 2008 |
| Žanras | Romantinė drama |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Warner Bros. |
| **IMDb įrašas** |

**Naktys Rodantėje** (angl. *Nights in Rodanthe*) – 2008 m. JAV režisieriaus Džiordžo V. Vulfo (angl. *George C. Wolfe*) romantinė drama pagal to paties pavadinimo Nikolaso Sparkso romaną. 

Filmo premjera įvyko 2008 m. rugsėjo 26 d. JAV.

Siužetas
--------

Filmo namas.

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Negalinti susigaudyti savo jausmuose Adriana atvyksta į mažą pajūrio miestelį Rodantę Šiaurės Karolinoje, tikėdamasi praleisti tik sau skirtą savaitgalį prabangioje pajūrio viloje, kuri priklauso gerai bičiulei Džen. Šioje ramybės oazėje ji tikisi nusiraminti ir rasti būdus gyventi toliau – konfliktų ir nesusipratimų aplink ją susikaupė tiek daugiau, kad tos kelios dienos jai atrodo kaip vienintelis išsigelbėjimas, kaip vienintelė galimybė pabėgti nuo nepastovaus ir nepatikimo vyro, kuris nesutinka su skyrybomis, nuo paauglės dukters, kuri priešinasi ir atmeta bet kokius mamos žodžius.

Beveik tuo pačiu metu, kai Rodantę pasiekia Adriana, visos žinių tarnybos informuoja apie artėjančią audrą. Tokiu nepalankiu metu į pajūrio vilą atvyksta ir gydytojas Polas Flaneris. Viloje jis - vienintelis svečias, atvykęs, priešingai nei Adriana, ne gydyti žaizdų ir išspręsti šeimynines bėdas, o išlipti iš sąžinę kamuojančios vidinės krizės po nesėkmingos chirurginės operacijos darbe.

Dabar, artėjant audrai, du žmonės, jaučiantys skausmą ir nesuprantantys, kodėl gyvenimas juos taip bando, susitinka mažame kurortiniame miestelyje, izoliuotame audros, ir atranda savyje seniai pamirštus jausmus. Kartu jie patiria stebuklingą savaitgalį – kelias nepamirštamas dienas, kurios, galbūt, pakeis jų gyvenimus …

Aktoriai
--------

* Diana Lein – Adriana Vilis
* Ričardas Giras – Polas Flaneris
* Kristoferis Melomi – Džekas Vilis
* Viola Devis – Džen
* Skotas Glenas – Robertas
* Mei Vitman – Amanda Vilis

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑   Filmo aprašymas

Nuorodos
--------

* Oficiali filmo svetainė (Anglų kalba)
| **Vidas Urbonavičius** |
| --- |
| Gimė | 1979 m. spalio 1 d. (43 metai)Lietuva Kuršėnai, Šiaulių rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Kristina |
| Vaikai | Elena, Julija, Jonas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Mykolo Romerio universitetas |

**Vidas Urbonavičius** (g. 1979 m. spalio 1 d. Kuršėnuose, Šiaulių rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Šiaulių 10-oje, 15-oje ir 18-oje vidurinėse mokyklose. 1998 m. baigė Šiaulių „Romuvos" gimnaziją, 2003 m. – Mykolo Riomerio universitetą.

2003–2006 m. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Teisės ir personalo departamento Kontrolės skyriaus vyr. specialistas. 2006–2008 m. UAB „Bubbledeck Lithuania" direktorius. 2006–2012 m. Tėvynės sąjungos vykdomojo sekretoriaus patarėjas teisės klausimais. 2009–2012 m. ūkio ministro patarėjas teisės klausimais.

2013–2014 m. UAB „Trakų vandenys" juriskonsultantas, 2014 m. – direktoriaus pavaduotojas. 2014–2017 m. UAB „Trakų paslaugos" direktorius. Nuo 2017 m. dirba UAB „LT respublikos vairavimo mokykla".

2007–2018 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2003 m. Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų Vilniaus miesto skyrių sueigos Senamiesčio skyriaus narys. Tėvynės Sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų Tarybos ir Priežiūros komiteto narys. Nuo 2007 m. Jaunųjų konservatorių lygos narys.

2009 m. vedė, žmona Kristina, duktė Elena-Julija, sūnus Jonas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-02 iš Wayback Machine projekto.
8. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Nusidėvėjimas** – daikto vertės sumažėjimas per laikotarpį. Taip pat nusidėvi ir kreditas (dėl infliacijos). 

**Nusidėvėjimo dydis** įskaičiuojamas į daikto pagaminimo savikainą. 

Praktikoje apskaitoje nurodomas nusidėvėjimo dydis ne visada sutampa su realiu jo nusidevėjimu, todėl Lietuvoje įstatymu nurodyta, kad pilnas ilgalaikio turto buhalterinis nusidėvėjimas nėra pagrindas jį nurašyti. 

Esama įvairių nusidėvėjimo apskaitos metodų. Dažniausiai naudojami tokie:

* **proporcinis metodas** – atskaičiuojamas vienodas dydis per vienodą laikotarpį (pvz. kas mėnesį). Pvz. jeigu nusidėvėjimo laikotarpis yra 5 metai, tai yra 60 mėnesių, tai kas mėnesį daikto nusidėvėjimas bus 1/60. Taip skaičiuojant laikoma, kad jo vertė mažės kiekvienu laikotarpiu tolygiai.

{\displaystyle N\_{r}={{IV-G\_{R}} \over {NNL}}}

kur

{\displaystyle N\_{r}} – metinis nusidėvėjimas

{\displaystyle IV} – įsigijimo ar pagaminimo vertė

{\displaystyle G\_{R}} – galutinė vertė

{\displaystyle NNL} – numatytas naudojimo laikotarpis

Lietuvoje praktiškai naudojams tik toks nusidėvėjimo metodas. Įstatymai reikalauja skaičiuoti nusidėvėjimą ilgalaikiam turtui. Daiktui nusidėvėjimas pradedamas skaičiuoti, tik kai jisai atiduodamas naudoti. Nupirkus jau fiziškai iš dalies nusidėvėjusį daiktą, jam nustatomi nusidėvėjimo normatyvai kaip naujam daiktui. Biudžetinės įstaigos viena kitai daiktus perduoda kartu su apskaičiuotu nusidėvėjimu, todėl gautiems daiktams nusidėvėjimas skaičiuojamas toliau.

* **degresinis metodas** – metodas, kai pirmuoju daikto naudojimo laikotarpiu nusidėvėjimas skaičiuojamas didesnis, o tolesniu – mažesnis. Taip skaičiuojant daroma prielaida, kad iš pradžių daiktas dėvėsis greičiau, o paskui lėčiau.

{\displaystyle N\_{rm}=k\*S\_{R}\*{V\_{Nm-1}}}

kur

{\displaystyle N\_{rm}} – metinis nusidėvėjimas

{\displaystyle k} – nusidėvėjimo didėjimo kooficientas

{\displaystyle V\_{Nm-1}} – vertė neto praeitų apyvartinių metų

  

* **progresinis metodas** – metodas, kai pirmuoju daikto naudojimo laiku nusidėvėjimas skaičiuojamas mažesnis, o tolesniu laikotarpiu – didesnis. Taip skaičiuojant daroma prielaida, kad iš pradžių daiktas dėvėsis lėčiau, o paskui – greičiau.

* **natūralus metodas** – nusidėvėjimas skaičiuojamas atsižvelgus į daikto naudojimo laiką ar juo pagamintos produkcijos kiekį. Jei daiktas nenaudojamas, tai jam nusidevėjimas neskaičiuojamas, nors jis ir atiduotas naudojimui. Taip skaičiuojant nusidevėjimą pirma nustatoma, kiek tuo daiktu galima gaminti produkcijos.
*Om mani padme hum* tibetietiškai
**Om mani padme hum** (skr. ॐ मणि पद्मे हूँ = IAST: *oṃ maṇi padme hūṃ*, tibet. ཨོཾ་མ་ཎི་པ་དྨེ་ཧཱུྃ།  = *oM ma Ni pa d+me hU~M*) – žymiausia budistinė mantra, praktikuojama Mahajanos budizme (ypač Tibeto budizme). Siejama su bodhisatva Avalokitešvara.

Pažodžiui ši šešių skiemenų mantra verčiama kaip „**Om**, brangakmenis lotoso žiede, hum". Tačiau pati mantros reikšmė įvairių mokytojų skirtingai interpretuojama. Kiekvienam iš mantros skiemenų suteikiama dieviškoji, dvasią apvalanti reikšmė: Om – dosnumas bei kilnumas, Ma – mandagumas bei drausmingumas, Ni – kantrybė bei pakantumas, Pad – darbštumas, Me – atsižadėjimas, Hum – išmintingumas.

Pirmas rašytinis šaltinis su šia mantra – Karandavyūhos sūtra (1050 m.). Tibete *Om mani padme hum* dažnai užrašoma ant akmenų, popierėlis su maldos užrašu dedamas į maldos malūnėlius.

Išnašos
-------

1. ↑  Om mani padme hum reikšmė (angl.) Archyvuota kopija 2014-10-06 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Mantra *Om mani padme hum*
Koordinatės: 56°01′19″š. pl. 25°13′52″r. ilg.﻿ / ﻿56.0220°š. pl. 25.2312°r. ilg.﻿ / 56.0220; 25.2312

|  |
| --- |
|    **Pandėlio geležinkelio stotis** |
|  |
| *Stoties pastatas 2020 m. tolumoje – sandėlys, dešinėje – buvęs kelynas* |
| **Adresas** | Pandėlys, Klaipėdos g. 13 |
| **Atidaryta** | apie 1916 m. |
| **Uždaryta** | apie 1961 m. |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *SUVAINIŠKIS II* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Naujasodė* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 4,9 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Panemunis* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 6,2 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ***Pandėlys*** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 6,0 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Sriubiškiai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 3,2 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Ažubalis* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | SKAPIŠKIS |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Pandėlio geležinkelio stotis** – buvusi stotis Pandėlio miesto rytinėje dalyje, prie Skapiškio–Suvainiškio geležinkelio. Išlikęs stoties namas, sandėlis, tilto per Apaščią atramos.

Istorija
--------

Per I pasaulinį karą nuo 1915 m. pabaigos iki 1917 m. vasaros vidurio Vokietijos–Rusijos frontas įstrigo miškingoje, pelkėtoje Gudijoje ir palei Dauguvos upę Latvijoje. Tada vokiečiai, norėdami aprūpinti savąją kariuomenę ir išgabenti miško medžiagų, žemės ūkio produktų, kitokio turto į Vokietiją, pafrontės zonoje nutiesė nemažai geležinkelių. Siaurukas priklausė organizacijai „Militär-Eisenbahn Dienst". XX a. tarpukariu geležinkelis jau priklausė Lietuvai, traukinys stodavo Skapiškio II, Sriubiškių, Panemunio sustojimo vietose ir Pandėlio stotyje. Traukiniams su vienu K4 serijos garvežiu buvo nustatytas toks svoris: 50–55 tonos vasarą ir 40–45 tonos žiemą. Dalį krovinio sudarydavo Pandėlio pieninėje pagamintas sviestas. Lietuvos susisiekimo ministerija planavo kelio ruožą Pandėlys–Skapiškis išplatinti iki 75 cm, taipogi nutiesti tokio paties pločio ruožus Pandėlys–Biržai, Skapiškis–Svėdasai–Anykščiai ir kt.

2021 m. minint Pandėlio 430 metų jubiliejų, per išlikusias tilto atramas sumontuotas metalinis tiltukas, ant jo pritvirtintas iš 2 mm storio metalo lakštų išpjautas garvežys ir du vagonai, šalia per upę nutiestas pėsčiųjų lieptas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rimantas Prascevičius. Pro Pandėlį važiavo traukiniai. – „Panevėžio rytas", 1995-11-10.
2. ↑  Vilma Bičiūnaitė. Per Pandėlį vėl „važiuoja" siaurukas. 2021-07-14, Grokiskis.lt (tikrinta 2023-08-16).
| Europos viršūnių nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| Kantabrijos kalnų reginiai Kantabrijos kalnų reginiai |
| **Vieta:** | Ispanijos vėliava Ispanija (Kantabrijos vėliava Kantabrija, Astūrijos vėliava Astūrija, Kastilijos ir Leono vėliava Kastilija ir Leonas) |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Ovjedas, Santanderas |
| 

Žemėlapis rodantis Europos viršūnių nacionalinis parkas vietą.Europos viršūnių nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 43°11′51″ š. pl. 4°51′06″ v. ilg.﻿ / ﻿43.19750°š. pl. 4.85167°r. ilg.﻿ / 43.19750; 4.85167Koordinatės: 43°11′51″ š. pl. 4°51′06″ v. ilg.﻿ / ﻿43.19750°š. pl. 4.85167°r. ilg.﻿ / 43.19750; 4.85167 |
| **Plotas:** | 671 km² |
| **Įkurtas:** | 1918 m. |
|  **Vikiteka:** | Europos viršūnių nacionalinis parkas |

**Europos viršūnių nacionalinis parkas** (isp. *Parque nacional de Picos de Europa*) – saugoma gamtos teritorija šiaurės Ispanijoje, Kantabrijos, Astūrijos ir Leono provincijose, Kantabrijos kalnuose. Įsteigtas 1918 m. karaliaus Alfonso XIII įsakymu – tai pirmasis nacionalinis parkas šalyje. Iki 1995 m. vadintas Kovadongos kalnų nacionaliniu parku. 1995 ir 2014 m. išplėstas. Nuo 2003 m. – UNESCO biosferos rezervatas.

Parke saugomas tankiais ąžuolų, uosių, kaštainių, kėnių, pušų miškais apaugusių kalnų masyvas – jų pagrindą sudaro vadinamosios Europos viršūnės (*Picos de Europa*), iškylančios iki 2648 m. Išlikę daug retų rūšių, retai kur sutinkamų kitur Pirėnuose: kurtinys, avėdra, rudasis lokys, pirėninė gemzė, ispaninis ožys, pilkoji kurapka, pilkasis vilkas (iberinis porūšis), alpinė rozalija, šernas ir kt. Parko teritorija teka Devos upė.

Iš lankytinų parko objektų paminėtini: Fuente Dė ledyninis cirkas (su funikulierių trasa), ledyniniai Kovadongos ežerai, Kareso kalnų trasa (per vaizdingus tarpeklius, olas), šventasis Kovadongos šaltinis su koplyčia, Švč. Kovadongos Mergelės bazilika, Kangas de Oniso tiltas (XIV a.) ir kt.

* Europos viršūnių masyvasEuropos viršūnių masyvas
* Urielju kalnasUrielju kalnas
* Kovadongos ežerai – Enolio ežerasKovadongos ežerai – Enolio ežeras
* Kalnų tarpekliai Kareso trasojeKalnų tarpekliai Kareso trasoje

Šaltiniai
---------

1. ↑  «Ley, de 24 de julio de 1918, de declaración del Parque Nacional de Covadonga» Archyvuota kopija 2022-01-20 iš Wayback Machine projekto.. *Gaceta de Madrid*. 1918.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 216
3. ↑  Fauna
| **Marco Rubio** |
| --- |
| JAV Senato narys |
|  |
| Gimė | 1971 m. gegužės 28 d. (52 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Majamis, Florida, JAV |
| JAV Senato narys |
| Ėjo pareigas | 2011 m. sausio 3 d. –  |
|  |
| Partija | Respublikonų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Marco Rubio |
| Parašas |
|  |

**Markas Antonijus Rubijus** (angl. *Marco Antonio Rubio*, g. 1971 m. gegužės 28 d.) – amerikiečių politikas, teisininkas, nuo 2011 m. Floridos valstijoje išrinktas JAV Senato narys. Respublikonų partijos narys. 2006–2008 m. Floridos Atstovų rūmų pirmininkas. 2016 m. Rubio nesėkmingai siekė savo kandidatūros į JAV prezidento postą iškėlimo Respublikonų partijoje, laimėjo pirminius rinkimus Minesotoje, Kolumbijos apygardoje ir Puerto Rike.

Rubijus yra kubiečių kilmės amerikietis, gimęs ir užaugęs Majamyje, Floridos valstijoje. Dešimtajame dešimtmetyje dirbo Vakarų Majamio miesto taryboje. 2000 m. išrinktas į Floridos Atstovų rūmus. Vėliau išrinktas Floridos Atstovų rūmų pirmininku. 2008 m. dėl kadencijų skaičiaus limito baigė karjerą Floridos įstatymų leidžiamojoje valdžioje. Dėstė Floridos tarptautiniame universitete.

2010 m. buvo išrinktas į JAV Senatą. 2015 m. nusprendė siekti prezidento posto. Rinkiminės kampanijos Respublikonų partijoje metu Rubio kritiškai vertino Dondaldą Trampą, bet, pralaimėjęs respublikonų partijos pirminius rinkimus Floridoje, pasitraukė iš rinkiminės kovos ir galiausiai išreiškė Trampui palaikymą. 2016 m. perrinktas į JAV Senatą.

Rubijus dėl savo įtakos JAV politikai Lotynų Amerikos atžvilgiu Trampo administracijos metu buvo apibūdinamas kaip „Lotynų Amerikos valstybės sekretorius". 2022 m. nugalėjo JAV demokratų partijos kandidatą Valą Demingsą ir buvo perrinktas trečiajai kadencijai į JAV Senatą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Zurcher, Anthony (February 26, 2016). „US Republican debate: Five ways Cruz and Rubio double-teamed Trump". *BBC News*. Suarchyvuotas originalas November 8, 2020. Nuoroda tikrinta November 13, 2020.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  Baker, Peter; Wong, Edward (January 26, 2019). „On Venezuela, Marco Rubio assumes U.S. role of ouster in chief". *The New York Times*. Suarchyvuotas originalas February 13, 2020. Nuoroda tikrinta January 26, 2019.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
**Jurijus Aleksandrovas** (rus. *Юрий Константинович Александров*; g. 1934 m.) – rusų šaunamųjų ginklų konstruktorius. Labiausiai žinomas kaip automato AL-7 kūrėjas ir vienas iš automatų AK-107 ir AK-108 konstruktorių.

Jurijus Aleksandrovas gimė 1934 m. lapkričio 22 d. Ust-Kuto kaime Irkutsko srityje (Rusija). Tėvas Konstantinas žuvo Antrajame pasauliniame kare, motina Nina buvo ligoninės sąskaitininkė.

1952 m. baigė vidurinę mokyklą ir įstojo į Leningrado karinės mechanikos institutą. 1958 m. jį baigė su inžinieriaus diplomu.

1958 m. ėmė dirbti IžMaše, Vyriausiojo ginklų konstruktoriaus skyriuje, Jevgenijaus Dragunovo grupėje, kuri tuo metu kūrė snaiperinį šautuvą SVD, 1963 m. priimtą į ginkluotę.

1963 m. užsiėmė inžinieriniais projektais, kurių tikslas buvo patobulinti automatinių šaunamųjų ginklų mechanines sistemas ir padidinti taiklumą. 1969 m. sukūrė automatą AL-7, kuriame panaudojo subalansuotos atatrankos sistemą. Ginklas sėkmingai veikė bandymuose, parodydamas 1,5-1,5 kartus didesnį taiklumą, nei tuometiniai armijos ginklai.

Nuo 1974 m. J. Aleksandrovas (tuo metu – IžMašo vyriausiojo ginklų konstruktoriaus pavaduotojas) dalyvavo paleidžiant į serijinę gamybą automatus AK-74 ir AKS-74, tobulino gamyboje naudojamus technologinius metodus.

Vėliau dalyvavo kuriant civilinius ginklus pagal karinius modelius – medžioklinius karabinus „Tigr" ir „Saiga".

Diegdamas į AK-101 konstrukciją subalansuotos atatrankos sistemą sukūrė automatus AK-107 ir AK-108.

Apdovanotas Raudonosios Vėliavos ir Garbės Ženklo ordinais.

Nuorodos
--------

1. ↑  Genesis of the AK107 and AK108 assault rifles Archyvuota kopija 2008-09-16 iš Wayback Machine projekto.

* Youriy K. Alexandrov Archyvuota kopija 2009-01-31 iš Wayback Machine projekto.
Redas Auerbachas
**Arnold Jacob „Red" Auerbach** (**Redas Auerbachas**, g. 1917 m. rugsėjo 20 d. – 2006 m. spalio 28 d.) – NBA klubo Bostono „Celtics" prezidentas ir vyr. treneris nuo 1950 iki 1966 m. su komanda nuo 1959 iki 1966 laimėjęs aštuonis čempionatus iš eilės.

1996 m. renkant NBA 50-mečio Visų laikų komandą Auerbachas buvo atrinktas tarp 10 geriausių NBA trenerių. Jis mėgdavo užsidegti pergalės cigarą, nors rungtynių laikas dar nebūdavo pasibaigęs.

Profesionali karjera
--------------------

### Treneris

Prieš pradedant darbą NBA, Auerbachas dirbo trenerio asistentu Duke universiteto krepšinio komandoje. Jį priėmė į darbą, kad pakeistų senstantį Gerry Gerard, kuriam tuo metu buvo diagnozuotas vėžiu. Tačiau Auerbachas universitete neužsibuvo ir po trijų mėnesių paliko komandą, nes nenorėjo eiti pareigų, kurių jo geras draugas Gerard jau negalėjo atlikti.

Tarp 1947 ir 1949 metų jis treniravo *Washington Capitols*, su kuriais du kartus laimėjo pogrupį. 1947 m. komandos pasiektas laimėjimų procentas (81,7 %) nebuvo aplenktas net 20 metų. Ta pati komanda laimėjo 17 iš eilės sezono rungtynių ir iki pat 1969 m. nei viena komandai nepasisekė pagerinti šio rezultato. 1949–1950 m. jis treniravo Tri-Cities Blackhawks, kurie laimėjo 28 ir pralaimėjo 29 rungtynes, ir tai buvo vienintelis negatyvus sezono rezultatas per visą jo karjerą.

Kitais metais Auerbachas ėmėsi treniruoti Bostono „Celtics", kur jis pasiekė nepakartojamų rezultatų kaip profesionalus krepšinio treneris. Per 20 metų treneris Auerbachas laimėjo 938 reguliaraus sezono rungtynes, vieninteliam Lenny Wilkens pavyko jį pralenkti 1994–1995 m. sezono metu. Auerbachas kaip ir Phil Jackson yra laimėjęs NBA čempionatą daugiau negu bet kuris kitas treneris – 9 kartus.

Auerbachas kaip treneris buvo pirmasis rasių santykiuose. 1950 m. NBA naujokų biržos metu jis pakvietė pirmajį juodaodį Chuck Cooper iš Duquesne universiteto atstovauti Celtics klubą. 1963–1964 m. sezone Auerbacho startiniame penkete buvo vien juodaodžiai žaidėjai su Bill Russell priešakyje. Kai Auerbachas pasirinko Russell savo įpėdiniu trenerio pareigose, tai buvo pirmas kartas, kad juodaodis taptų JAV profesionalios komandos treneriu. Jis taip pat pašaukė Larry Bird į savo klubą metais anksčiau ir turėjo lukterėti kol pastarasis baigs savo studijas Indianos universitete.

### Vadovas

1980 m. Auerbachas, kaip „Celtics" vadovas, buvo apdovanotas NBA metų vadovo prizu. Taip pačiais metais sporto žurnalistai jį išrinko visų laikų geriausiu NBA treneriu.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Gimęs Brukline Auerbach gavo pravardę „raudonas" (*Red*) dėl to, kad nešiojo raudoną megztinį. Jis lankė *Seth Low* kolegiją vienerius metus, persivedė į *Džordžo Vašingtono universitetą*, kurį vėliau baigė.

Prieš mirtį Redas Auerbachas vis dar treniravo jaunimą savo vardo krepšinio mokykloje. Jis taip pat vadovavo savo vardo Jaunimo fondui.

Auerbachas mirė nuo širdies smūgio šalia savo namų Vašingtone 2006 m. spalio 28 d.

Nuorodos
--------

* Krepšinio šlovės muziejuje apie Auerbach Archyvuota kopija 2006-11-21 iš Wayback Machine projekto.
* Trenerio pasiekimai
| **Stepas Jurevičius** |
| --- |
| Gimė | 1818 m.Astravo dvaras, dab. Biržų dalis |
| Mirė | 1893 m. (~75 metai)Vaitkūnai, Biržų valsčius |
|  |
| Veikla | Lietuvos tautodailininkas grafikas, medžio drožėjas. |

**Stepas Jurevičius** (1818 m. Astravo dvaras, dab. Biržų dalis – 1893 m. Vaitkūnai, Biržų valsčius) – Lietuvos tautodailininkas grafikas, medžio drožėjas.

Biografija
----------

Grafų Tiškevičių baudžiauninkų sūnus. Medžio darbų mokėsi pas Astravo dvaro meistrą. XIX a. viduryje vadovavo medžio darbams Astravo rūmų statyboje – sukūrė meniškų apdailos plokščių, frizų, karnizų, parketą su intarsija ir kt. Šv. Jono Krikštytojo bažnyčioje Biržuose sukūrė Tiškevičių šeimos ložes ir presbiterijos groteles. Apie 1885 m. susirgo ir buvo išvarytas iš kumetyno. Apsigyvenęs Vaitkūnuose dirbo kryžius, koplytėles, medines skulptūrėles, primityviai kopijavo medžio raižinius („Šv. Antanas", „Kristus tarp kankinimo įrankių", „Apreiškimas").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jolanta Širkaitė. *Stepas Jurevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
**Marilyn: A Biography**| 
Pirmasis leidimas |
| **Autorius** | Normanas Meileris |
| **Šalis** | JAV |
| **Žanras** | biografija |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Marilyn: A Biography |
| **Šalis** | JAV |
| **Kalba** | anglų k. |
| **Leidykla** | „Grosset and Dunlap" |
| **Išleista** | 1973 m. |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 272 |
| **ISBN:** | 978-0448010298 |

**Merlina: Biografija** (angl. *Marilyn: A Biography*) – 1973 m. Normano Meilerio išleista Merlinos Monro biografija. Knyga didelio formato, joje įtraukta daug puikių Monro nuotrauktų, Meileris pateikė tekstą. Pradžioje Lorensas Šileris, sukomplektavęs knygą, pasamdė Meilerį įžangai parašyti, tačiau šis ją išplėtė į ilgą esė.

Paskutiniame knygos skyriuje Meileris teigia esąs įsitikinęs, jog Merliną Monro nužudė FTB ir CŽA agentai, pasipiktinę jos tikėtinu romanu su Robertu F. Kenedžiu. Savo 1987 m. autobiografijoje „Laiko vingiai" („Timebends") dramaturgas Arturas Mileris, paskutinis Monro vyras, apie Meilerį rašė aštriai: „[Meileris] pats galavosi vaidindamas savo holivudines fantazijas apie beribę šlovę, seksą ir galią."

Šaltiniai
---------

Meileris kaip šaltiniais naudojosi biografijomis „Merlina Monro" („Marilyn Monroe", aut. Maurice Zolotow, 1960), „Merlina: Nepapasakota istorija" („Marilyn: an untold story", aut. Norman Rosten, 1967) ir „Norma Džyna: Merlinos Monro gyvenimas" („Norma Jean: the life of Marilyn Monroe", aut. Fred Lawrence Guiles, 1969).

Atsiliepimai
------------

Kritikų atsiliepimai buvo prieštaringi. Nors nuotraukos buvo giriamos, kritikai labai sumenkino Meilerio tekstą, ypač jo tvirtinimą, kad vyriausybės agentai nužudė Monro.

Interviu pramoginėje laidoje „60 Minutes", transliuotoje 1973 m. liepos 13 d. Meileris paklausė savo pašnekovo Maiko Voleso, ar šis įsitikinęs savo teiginiu dėl Monro „žmogžudystės". Volesas atsakė, kad ne. Meileris prisipažino Volesui, kad knygą parašė už pinigus ir kad Kenedžio nužudymo scenarijus padarė knygą perkamesnę.

Iš visų jo darbų šios knygos egzempliorių parduota daugiausia, išskyrus romaną „Nuogieji ir mirusieji". Biografija buvo spausdinama dešimtmečiais, bet JAV po 2011 m. nebeišleista.

Dviejuose vėlesniuose darbuose, kurių bendraautoris yra Meileris, pateikiami įsivaizduojami Merlinos Monro žodžiai, tai: 1980 m. knyga „Apie moteris ir jų elegantiškumą" („Of Women and Their Elegance") ir 1986 m. pjesė „Tuščiagalvė" („Strawhead"), pastatyta Brodvėjuje, pagrindinį vaidmenį atliko jo duktė Keitė Meiler.

Išnašos
-------

1. ↑  John J. O'Connor (1973-07-13). „TV: Mailer Discusses Death of Marilyn Monroe". The New York Times. Nuoroda tikrinta 2023-08-09.
2. ↑  „Top 100 most sought after out-of-print books in 2011". Book Finder. Nuoroda tikrinta 2023-08-09.
3. ↑  Nemy, Enid. (December 20, 1985). „Broadway" *The New York Times*, section C2.
*Kitos reikšmės – Samora (reikšmės).*

| Samoraisp. *Zamora* |
| --- |
|        |
| *Samoros katedra* |
|  |
| 

SamoraSamora

41°30′00″ š. pl. 5°45′20″ v. ilg.﻿ / ﻿41.50000°š. pl. 5.75556°r. ilg.﻿ / 41.50000; 5.75556﻿ (Samora)Koordinatės: 41°30′00″ š. pl. 5°45′20″ v. ilg.﻿ / ﻿41.50000°š. pl. 5.75556°r. ilg.﻿ / 41.50000; 5.75556﻿ (Samora) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Kastilijos ir Leono regionas Kastilijos ir Leono regionas |
| **Provincija** | Samoros provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 66 138  |
| **Plotas** | 10,5 km² |
| **Tankumas** (2007) | 6 299 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Samora |
|  |
| **Kirčiavimas** | Samorà |

**Samora** – Ispanijos miestas to paties pavadinimo provincijoje, Leono ir Kastilijos regione. Praeityje jis buvo svarbus strateginis pasienio miestas. Romėnų laikais Samora stovėjo prie Via de la Plata. Rekonkistos metu čia vyko smarkūs mūšiai. Vėliau miestas sparčiai išsiplėtė už buvusių savo ribų. Senamiestyje išlikę nemažai romaninių bažnyčių.

Mieste yra Pastigo de la Traicion (Išdavikų vartai), kurie įsiterpia į 893 m. Alfonso griuvėsius. Buvusiuose rūmuose dabar yra įsikūręs viešbutis. Joje yra išlikęs herbais papuoštas renesansinis kiemas.

Nuo Samoros 12 km į šiaurės vakarus yra San Pedro de la Nave vestgotų bažnyčia. Ji garsėja kapitelių ir frizių lipdiniais. 33 km nuo Samoros į rytus yra vyndarystės rajono centras – Toro.

Samoros katedra
---------------

Samoros katedros kupolas
Mieste yra unikali katedra, kuri turi XII a. romaninius ir gotikos elementų. Katedra turi pusrutulinį kupolą. Jos viduje yra Rodrigo Alemano XV a. choro stalės ir mudecharų sakyklos. Muziejaus šoninėse navose yra XV a. flamandų gobelenų kolekcija, kuri yra žinoma Juodųjų gobelenų pavadinimu. Juose vaizduojamos karo ir klasikinės scenos. Samoroje yra įžymiausios XX a. bažnyčios – Iglesia de San Ildefonso ir Iglesia de la Magdalena.

Šaltiniai
---------

* Kelionių vadovai, Ispanija. Alma littera, Vilnius, 2001 m.
**Stephen Frail**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Stephen Frail |
| Gimimo data | 1969 m. rugpjūčio 10 d. (52 metai) |
| Gimimo vieta | Glazgas, Škotija |
| Ūgis | 1,75 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | *baigęs karjerą* |
| **Pozicija** | gynėjas, saugas |
| Jaunimo klubai |
|  | Possilpark YM |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1985–1994 1994–19981998–20002000–20012001–2002 | Dundee Heart of MidlothianTranmere Rovers St Johnstone  Greenock Morton | 99 (1)54 (4) 14 (0) 15 (0) 24 (0) |
|  Treniruotos komandos |
| 2007–200820082009- | Heart of Midlothian (su Anatoliy Korobochka)Heart of MidlothianCeltic FC U-19 |
|  |

**Stephen Frail** (g. 1969 m. rugpjūčio 10 d. Glazge) – škotų futbolo treneris, buvęs futbolininkas. Dabartinis Celtic FC klubo U-19 treneris.

Žaidėjo karjera
---------------

Karjerą pradėjo 1985 m. Dundee FC klube, kuriame žaidė beveik 10 metų. Vėliau žaidė Heart of Midlothian FC, Tranmere Rovers, St Johnstone ir Greenock Morton.

Trenerio karjera
----------------

Trenerio karjerą pradėjo dar žaisdamas Greenock Morton klube. 2001–2002 m. sezone tapo trenerio padėjėju. Palikus Morton klubą perėjo į Hearts FC klubą. Dirbo su jaunimo komanda. Valdui Ivanauskui palikus Edinburgo klubą 2007 m. kovą, kartu su sporto direktoriu Anatoliy Korobochka treniravo pagrindinę komandą. 2007–2008 m. sezone klubas užėmė dešimtą vietą Škotijos Premier lygoje. Prieš paskiriant naują trenerį, Frail 2008 m. sausio mėnesį tapo laikinas klubo treneris.

2009 m. balandžio mėnesį tapo Celtic FC jaunimo treneriu.

Nuorodos
--------

* Žaidėjo karjera
| **Stephen D. Mull** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1958 m. balandžio 30 d. (65 metai)Reading, Pensilvanija |
| Sutuoktinis (-ė) | Cheri Stephan |
| Vaikai | Ryan |
|  |
| Veikla | JAV diplimatas |
| Pareigos | JAV ambasadorius Lenkijoje, buvęs ambasadorius Lietuvoje (2003-2006 m.) |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius |

**Stephen D. Mull** (g. 1958 m. balandžio 30 Redinge, Pensilvanija) – JAV diplomatas, JAV ambasadorius Lenkijoje (nuo 2012 m.), 2003–2006 m. dirbęs ambasadoriumi Lietuvoje.

Biografija
----------

1980 m. baigė tarptautinės politikos studijas Džordžtauno universitete. JAV Valstybės departamente pradėjo dirbti 1982 m. 1986–1990 m. buvo politikos patarėjas Pietų ir Juodosios Afrikos skyriuje.

Vėliau S.Mull buvo politikos patarėjas JAV ambasadoje Varšuvoje, JAV Valstybės departamento Operacijų centro direktoriaus pavaduotojas, Pietų Europos biuro vadovas, JAV valstybės sekretoriaus kabineto direktoriaus pavaduotojas. 2001–2003 m. buvo JAV misijos Indonezijoje vadovo pavaduotoju.

2003 m. rugpjūčio 26 d. prezidentas Dž. Bušas paskyrė S.Mullą JAV ambasadoriumi Lietuvoje. Šiose pareigose jis dirbo iki 2006 m. liepos 18 d.

Po to S.Mullas dirbo JAV valstybės sekretoriaus padėjėju politinio-karinio bendradarbiavimo klausimais.

Nuo 2012 m. spalio mėn. – JAV ambasadorius Lenkijoje.

S.Mull turi JAV užsienio valstybės tarnybos vyriausiojo ministro patarėjo rangą. Prezidentas Valdas Adamkus 2006 m. apdovanojo jį Apdovanotas Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžiumi.

Šaltiniai
---------

1. ↑   (nndb.com inf.)
2. ↑   (lrs.lt inf.)


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Džonas Teftas** | **Jungtinių Amerikos Valstijų ambasadorius Lietuvoje** 2003-2006 m. | Po to:**John Cloud** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Stephen M. Schwebel
**Stephen Myron Schwebel** (g. 1929 m. kovo 10 d. Niujorke, JAV) – amerikiečių teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas, profesorius, Tarptautinio Teisingumo Teismo (ICJ) teisėjas (1981–2000), teismo pirmininkas (1997–2000), Nuolatinio arbitražo teismo narys.

Biografija
----------

1950 m. Harvard University bakalauras (B. A.), 1954 m. Jeilio universiteto teisės magistras.

5 m. dirbo dirbo advokatų kontoros *White & Case* advokatas. Nuo 1959 m. Harvardo u. *Assistant Professor*, nuo 1961 m. JAV URM teisės patarėjas asistentas (*Assistant Legal Adviser*) JT klausimais.

Nuo 1967 m. Edward Burling tarptautinės teisės profesorius (Johns Hopkins University).

Bibliografija
-------------

* *International Arbitration: Three Salient Problems.* Grotius Publications, Cambridge 1987
* *Justice in International Law. Selected Writings of Judge Stephen M. Schwebel.* Cambridge University Press, Cambridge 1994, 2004 und 2008

Literatūra
----------

* *Stephen M. Schwebel.* In: Arthur Eyffinger, Arthur Witteveen, Mohammed Bedjaoui: *La Cour internationale de Justice 1946–1996.* Martinus Nijhoff Publishers, Den Haag und London 1999, ISBN 9-04-110468-2, S. 323
| ***Dviguba rokiruotė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | 無間道 (*Mou gaan dou*) |
| Kilmės šalis | Honkongas |
| Režisierius | Andrew LauAlan Mak |
| Prodiuseris (-iai) | Andrew Lau |
| Scenaristas (-ai) | Alan MakFelix Chong |
| Kompozitorius | Chan Kwong-wing |
| Vaidina | Andy LauTony LeungAnthony WongEric Tsang |
| Metai | 2002 |
| Žanras | Kriminalinis trileris |
| Trukmė | 101 min. |
| Kalba | Kantono kinų kalba |
| Platintojas | Media Asia DistributionMiramax (JAV) |
| Biudžetas | 40 000 000 HK dol. |
| Pajamos | 55 057 176 HK dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Dviguba rokiruotė** (kin. 無間道, pinyin: *Mou gaan dou*; angl. *Infernal Affairs*) – 2002 m. Honkongo kriminalinis trileris, kurį režisavo Andrew Lau ir Alan Mak. Vaidina Andy Lau, Tony Leung, Anthony Wong ir Eric Tsang.

Iš kinų kalbos pavadinimas išsiverčia kaip „Nenutrūkstamas kelias", taip pateikiant užuominą į aviči – žemiausią pragaro lygį budizme, kur patekęs žmogus kenčia be paliovos. Angliškame pavadinime pasitelktas žodžių žaismas sujungus teisėsaugos terminą *internal affairs* ('vidaus reikalai') su būdvardžiu *infernal* ('pragariškas', 'pragaro').

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmas pasakoja policijos pareigūnų, iš kurių vienas slapta infiltravosi į triadą, ir kito, kuris slapta jiems dirba, istoriją. Kiekvienas iš jų turi nustatyti viens kito tapatybę pirmiau už kitą.

Atsiliepimai ir apdovanojimai
-----------------------------

Filmas sulaukė kritikų pripažinimo už originalų scenarijų ir glaustą bei greitą istorijos atpasakojimą. „Dviguba rokiruotė" nepaprastai didelės komercinės sėkmės sulaukė Honkonge, buvo skelbta, kad filmas atgaivino Honkongo kiną, kuris, kaip teigiama, stokojo kūrybingumo. 2004 m. „Miramax Films" įsigijo teises platinti filmą Jungtinėse Valstijose. Dėl filmo komercinės sėkmės buvo pastatytos dar dvi dalys, „Dviguba rokiruotė 2" (priešistorė) ir „Dviguba rokiruotė 3" (tęsinys), abu išleisti 2003.

Filmas tinklalapyje Rotten Tomatoes įvertintas 95 % teigiamų recenzijų.

2006 m. JAV pasirodė šio filmo perdirbinys – „Infiltruoti", kurį režisavo Martin Scorsese. „Infiltruoti" pelnė geriausio filmo Oskaro apdovanojimą.

### Apdovanojimai

Honkongo kino apdovanojimai  

Iš 16 nominacijų laimėjo 7:

* Geriausias filmas
* Geriausias režisierius (Andrew Lau, Alan Mak)
* Geriausias scenarijus (Alan Mak, Felix Chong)
* Geriausias aktorius (Tony Leung)
* Geriausias antro plano aktorius (Anthony Wong)
* Geriausias montažas (Danny Pang, Pang Ching Hei)
* Geriausia originali filmo daina (daina: „Infernal Affairs", kompoz.: Ronald Ng, žodžiai: Albert Leung, atliko: Tony Leung, Andy Lau)

Išnašos
-------

1. ↑
| ***Kietas riešutėlis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Die Hard |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | John McTiernan |
| Prodiuseris (-iai) | Lawrence GordonJoel Silver |
| Scenaristas (-ai) | Steven E. de SouzaJeb Stuart |
| Kompozitorius | Michael Kamen |
| Vaidina | Bruce WillisAlan RickmanAlexander GodunovBonnie Bedelia |
| Metai | 1988 |
| Žanras | veiksmotrileris |
| Trukmė | 132 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 28 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 140,70 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Kietas riešutėlis** (angl. *Die Hard*) – 1988 m. JAV veiksmo filmas, režisuotas John McTiernan. Filmas pastatytas pagal to paties pavadinimo 1979 m. Roderick Thorp romaną „Nothing Lasts Forever". Tai yra pirmoji šios serijos dalis.

Filme pasakojama istorija, kaip policininkas John McClane (B. Willis) gelbėja žmones viename iš Los Andželo dangoraižių juos užgrobus teroristinei grupei.

Filme pagrindinį vaidmenį atliko Bruce Willis. Tai buvo pirmasis tokio tipo jo vaidmuo, iki tol jis buvo žinomas kaip komedijų aktorius TV serialuose.

Su 28 mln. JAV dolerių biudžetu filmas susilaukė pozityvių įvertinimų iš kritikų bei žiūrovų, jo pelnas siekė 140 mln. JAV dolerių. Po šio filmo B. Willis tapo veiksmo filmų žvaigžde, o filmas sulaukė kelių pratęsimų, taip pat pagal jį sukurtas vaizdo žaidimas, išleista komiksų knyga.

Filmo tematika
--------------

Dr. Nijolė Keršytė straipsnyje *Ideologija ir fikcija („Kietas riešutėlis")* analizavo filmo struktūrą ir siužetą, siekdama parodyti, kaip jame susiduria bent keturios „lokalios ideologijos": feminizmas, krikščionybė, kapitalistinė bei kairuoliškoji. Iš struktūrinės semiotikos perspektyvos, „Kietas riešutėlis" įvairiais lygmenimis (nuo paviršinio diskurso iki abstrakčių reikšmių) pateikia *pinigų* ir *galios*, *abibusio pripažinimo*, *darnios komunikacijos* vertybes.

Filme esanti erdvė, objektai, veikėjai bei jų veiksmai atskleidžia bent keletą dvilypumų: integralios visumos (koordinuotai veikianti „teroristų" grupė) ir padalytos visumos (Los Andželo policijos ir FTB nesutarimai, savanaudiški žurnalistų veiksmai), racionalumo ir chaotiškumo, programavimo (FTB agentų „vadovėlinė" reakcija) ir derinimosi (Johno ir pagrobėjų prisitaikymas prie kintančios situacijos), erdvės statiškumo ir dinamiškumo.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bruce Willis – John McClane
* Alan Rickman – Hans Gruber
* Alexander Godunov – Karl
* Bonnie Bedelia – Holly Gennaro-McClane
* Reginald VelJohnson – Al Powell
* Paul Gleason – Dwayne T. Robinson
* De'voreaux White – Argyle
* William Atherton – Richard Thornburg
* Hart Bochner – Harry Ellis
* James Shigeta – Joseph Yoshinobu Takagi
* Andreas Wisniewski – Tony
* Clarence Gilyard – Theo

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Die Hard" tops magazine list of best action films Archyvuota kopija 2014-10-29 iš Wayback Machine projekto.
2. 1 2  KERŠYTĖ N. (2013). IDEOLOGIJA IR FIKCIJA („KIETAS RIEŠUTĖLIS"). *Politologija*, *69*(1), 154-184. https://doi.org/10.15388/Polit.2013.1.1150
| **Romanas Golovčenkoblrs. *Раман Аляксандравіч Галоўчэнка*** |
| --- |
| Baltarusijos ministras pirmininkas |
|  |
| 2021 m. |
| Gimė | 1973 m. rugpjūčio 10 d. (50 metų)Žodzina, Baltarusija, TSRS |
| Baltarusijos ministras pirmininkas |
| Ėjo pareigas | 2020 m. birželio 4 d. – iki dabar |
|  |
|  **Vikiteka** | Ramanas Halovčanka |

**Ramanas Aliaksandravičius Halovčanka** *arba* **Romanas Aleksandrovičius Golovčenko** (blrs. *Раман Аляксандравіч Галоўчэнка*, rus. *Роман Александрович Головченко*, g. 1973 m. rugpjūčio 10 d. Žodzina, Baltarusija) – Baltarusijos ministras pirmininkas.

Biografija
----------

R. Golovčenko gimė 1973 m. rugpjūčio 10 d. Žodzinoje, Baltarusijoje. Tėvas dirbo inžinieriumi Minsko traktorių gamykloje. Būdamas dešimties kartu su tėvais persikėlė į Minską, kur baigė aukštąją mokyklą. Golovčenko baigė Maskvos valstybinį tarptautinių santykių institutą 1996 m. 2018 m. tapo Baltarusijos ambasadoriumi Katare, Kuveite ir Saudo Arabijoje. Likus dviems mėnesiams iki 2020 m. Baltarusijos prezidento rinkimų, A. Lukašenkos buvo paskirtas Baltarusijos ministru pirmininku. Iš pareigų atsistatydino 2020 m. rugpjūčio 17 d. vykstančių protestų metu, vis dėlto po dviejų dienų vėl buvo paskirtas naujos vyriausybės ministru pirmininku.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Женат второй раз, сын пишет стихи по-белорусски: что известно о семье нового премьер-министра Романа Головченко 16
2. ↑  „Belarus leader names new prime minister two months before election". 4 June 2020 – via www.reuters.com.
3. ↑  „Belarusian government resigns". *eng.belta.by*. 2020-08-17. Nuoroda tikrinta 2023-09-04.  Nežinomas parametras `|lang=` ignored (pagalba)
4. ↑  „Lukashenko appoints new government". *eng.belta.by*. 2020-08-19. Nuoroda tikrinta 2023-09-04.  Nežinomas parametras `|lang=` ignored (pagalba)
| ***Laukinis Bilas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Wild Bill |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Walter Hill |
| Scenaristas (-ai) | Walter Hill |
| Vaidina | Jeff BridgesEllen ArkinDiane LaneChristina ApplegateDavid Arquette |
| Metai | 1995 |
| Žanras | drama, vesternas |
| Trukmė | 98 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 30 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 2,16 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Laukinis Bilas** (angl.  *Wild Bill*) – 1995 m. JAV sukurtas autobiografinis vesternas pagal Pete Dexler romaną „Deadwood" ir Thomas Babe pjesę „Fathers and Sons". Jame pasakojama apie garsią 19 a. pabaigos Laukinių Vakarų asmenybę Džeimsą Batlerį Hikoką, žinomą kaip „Laukinis Bilas".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jeff Bridges – Džeimsas Batleris „Laukinis Bilas" Hikokas
* Ellen Barkin – Kalamitė Džein
* John Hurt – Čarlis Princas
* Diane Lane – Siuzana Mur
* Keith Carradine – Bizonų Bilis Kodis
* David Arquette – Džekas Makkalas
* Christina Applegate – Larlina Njukomb

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džeimsas Batleris „Laukinis Bilas" Hikokas, žinomas ir atpažįstamas visuose Laukiniuose Vakaruose, po ilgų klajonių apsistoja Dedvudo miestelyje Dakotoje, kur vėl užmezga nutrūkusį ryšį su buvusia meiluže Kalamite Džein. Nors jo regėjimas vis labiau silpsta, o naktimis ar apsvaigus nuo opiumo pradeda kankinti praeities košmarai, Bilas vis dar yra nenugalimas. Dedvude jis susiduria su jaunuoliu vardu Džekas Makkalas, kuris atvirai pareiškia ketinantis nužudyti Bilą. Nors niekas netiki, kad šis išdrįstų mesti iššūkį Laukiniam Bilui, Džekui padėti imasi prostitutė Larlina. Vis dėlto Džekas pasirodo esąs nepajėgus nužudyti žmogaus, net kai Bilas yra apsvaigęs nuo opiumo, todėl nusamdo į pagalbą keletą galvažudžių. 

Kai miestelyje pasklinda gandas apie netoliese rastą aukso gyslą ir šis ištuštėja, Džekas su savo samdiniais sučiumpa Bilą bei jo draugus ir atskleidžia savo keršto priežastį...
Koordinatės: 54°54′57″š. pl. 24°08′46″r. ilg.﻿ / ﻿54.9159°š. pl. 24.1460°r. ilg.﻿ / 54.9159; 24.1460

|  |
| --- |
|    **Karčiupio geležinkelio stotelė** |
|  |
| *Pietinė stotelė 2010 m.* |
| **Adresas** | Karčiupis, Gojaus g. 8 |
| **Atidaryta** | XX a. 1-oji pusė |
| **Peronų sk.** | 2 |
| **Kelių sk.** | 2 |
| **Aptarnaujanti įmonė** | AB „Lietuvos geležinkeliai" |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↑ KAIŠIADORYS ↑ |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Pamieris |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 3,4 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Pravieniškės |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 5,0 |  |
| ↑ GAIŽIŪNAI ↑ |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | **Karčiupis** |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 5,9 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | PALEMONAS |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
| ↓ KAUNAS ↓ |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↓ JIESIA ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Karčiupio geležinkelio stotelė** – geležinkelio stotelė Kaišiadorių rajone, prie geležinkelio Kaunas–Vilnius linijos, ruože tarp Palemono ir Pravieniškių. Šiaurinė stotelės dalis yra Karčiupio kaime Pravieniškių seniūnijoje, pietinė dalis – Karčiupio kaime Rumšiškių seniūnijoje. Stoja bendrovės „Lietuvos geležinkeliai" traukiniai, važiuojantys maršrutu Kaunas–Vilnius.

Istorija
--------

Šiaurinė stotelė (pakeliui į Kauną)
Žinoma nuo XX a. 1-osios pusės, iki XX a. pabaigos vadinta *Kertupio* vardu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Regia.lt[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Traukinių išvykimai iš stotelės Karčiupis. (Stops.lt)

* Karčiupio stotelė *miestai.net* portale (fot. 24, 25)
| **Capsella bursa-pastoris** |
| --- |
| Trikertė žvaginė (*Capsella bursa-pastoris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Eilė: | Kapariečiai  *( Capparales)* |
| Šeima: | Bastutiniai  *( Brassicaceae)* |
| Gentis: | Žvaginė  *( Capsella)* |
| Rūšis: | Trikertė žvaginė  *( Capsella bursa-pastoris)* |

 |

**Trikertė žvaginė** (*Capsella bursa-pastoris*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos žvaginių (*Capsella*) genties augalų rūšis.

Smulkūs balti žiedai kekėse, ant tįstančios žiedyno ašies nokstančios ar jau sunokusios trikampiškos ankštarėlės. Vainiklapiai 4. Augalo lotyniškas vardas reiškia dėžutę ir piemens maišelį. Stiebas apie 30 cm aukščio, nelabai šakotas. Pamatiniai lapai skrotelėje. Lapai įvairios formos: pailgi, linijiški arba kastuviški, lygiakraščiai, dantyti arba plunksniškai iškarpyti. Tai priklauso nuo metų laiko, pavyzdžiui, rudenį išaugusių augalų lapai stambesni, labiau suskaldyti. Stiebo lapai nedideli, pailgi, bekočiai. Žvaginė yra vienmetė, kartais rudenį sudygę augalai žiemoja, anksti pavasarį peržydi ir sunokina sėklas. Sėklų subrandina daug, jos ilgai išlieka daigios.

Gaji piktžolė. Auga laukuose, dirvonuose, daržuose, pakelėse. Žydi ir nokina sėklas nuo balandžio mėn. iki rudens šalnų.

Lotyniškas *bursa-pastoris* žvaginės pavadinime reiškia 'piemens krepšys'. Buvo manoma, kad piemens krepšį primena trikampės („trikertės") žvaginės ankštarėlės.

Panaudojimas
------------

Žolė tinkamas ir mėgstamas ankstyvas paukščių ir triušių pašaras.

### Sudėtis

Lapuose yra daug vitamino C. Prinokusiose sėklose yra iki 35 % riebalinio aliejaus. 

### Mityba

Nuo pat ankstyvo pavasario galima naudoti maistui. Tinka salotoms, sriuboms.

Sėklas galima naudoti kaip prieskonį. 

### Vaistinės savybės

Vartojamas žvaginės užpilas, sultys. Turi kraujagysles sutraukiančių, lygiųjų raumenų tonusą didinančių savybių, todėl gerai stabdo kraujavimą, ypač gimdos. 

Vartojama esant viduriavimui, skrandžio ir dvylikapirštės žarnos opaligei gydyti.

#### Vaistinės žaliavos rinkimas

Vaistinė žaliava – žydinti žolė, pjaunama balandžio-rugsėjo mėnesiais, žydėjimo metu. Augalai išraunami, pašalinamos šaknys ir pageltę bei sugedę lapai. Žolė paskleidžiama plonu sluoksniu gerai vėdinamoje, nuo saulės spindulių apsaugotoje patalpoje. Džiovinant apšildomoje džiovykloje, temperatūra turi būti ne aukštesnė kaip 40 °C. 

Gerai paruošta žaliava, jei stiebai, lapai ir tik užsimezgę vaisiai lieka žali, žiedai – balti, silpno kvapo, karstelėjusio skonio.

Literatūra
----------

Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 30 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Trikertė žvaginė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |