recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Socialinis kontraktas** (*visuomenės sutartis*, angl. *Social contract*) - filosofijos, sociologijos ir politologijos terminas, skirtas pažymėti realią ar hipotetinę sutartį tarp valstybės ir piliečio dėl teisių ir laisvių naudojimo.

Pirmą kartą terminą panaudojo Žanas Žakas Ruso. Žmogus, gyvendamas visuomenėje, privalo sutarti su kitais visuomenės nariais dėl jo, kaip žmogaus teisių ir laisvių, ir visuomenės, kaip sociumo, teisių ir laisvių derinimo.

Šių laikų praktikoje suprantamas kaip sutartis tarp vyriausybės ir profesinių sąjungų susivienijimo, siekiant bendrų tikslų. Pirmą kartą panaudotas 1974 m. kai Didžiosios Britanijos leiboristų vyriausybė ir profsąjungų susivienijimas susitarė palaikyti šalyje socialinį ir politinį stabilumą, vyriausybei vykdant priemones, mažinančias infliaciją ir nedarbą.

Vyriausybė įsipareigojo pasiekti, kad įgyvendinus visas numatytas priemones, bus suderintas kainų ir darbo užmokesčio santykis, sumažinti mokesčiai turintiems mažas pajamas ir padidinti turtingiesiems, padidintos gyvenamosios statybos apimtys, pagerinta socialinė ir sveikatos apsauga. Profsąjungos įsipareigojo nekelti nepagrįstų reikalavimų ir nestreikuoti.

Tačiau ciklinės ekonominės krizės sąlygomis daugelis sutarties nuostatų pasirodė neįmanomos, todėl 1977 metais profsąjungos atsisakė ją pratęsti. Tai tapo pagrindine leiboristų pralaimėjimo 1979 metų parlamento rinkimuose priežastimi.

Nuorodos, šaltiniai
-------------------

* Stanfordo filosofijos enciklopedija anglų k. :
	+ Kontraktarizmas
	+ Šiuolaikinis požiūris į socialinį kontraktą
* Internetinė filosofijos enciklopedija:
	+ Socialinio kontrakto teorija
* Ž. Ž. Ruso socialinis kontraktas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Araucaria araucana** |
| --- |
| Čilinė araukarija (Araucaria araucana)Čilinė araukarija (*Araucaria araucana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Pušūnai  *( Pinophyta)* |
| Klasė: | Pušainiai  *( Pinopsida)* |
| Eilė: | Pušiečiai  *( Pinales)* |
| Šeima: | Araukarijiniai  *( Araucariaceae)* |
| Gentis: | Araukarija  *( Araucaria)* |
| Rūšis: | Čilinė araukarija  *( Araucaria araucana)* |

 |

**Čilinė araukarija** (*Araucaria araucana*) – araukarijos (*Araucaria*) genties spygliuočių medžių rūšis. Ispaniškai vadinama *Pehuén, pino araucaria*. Auga centrinėje Čilėje, vakarinėje Argentinoje, tipiškas Patagonijos augalas. 

Aukštis 40 m, kamieno skersmuo ~2 m. *Araucaria araucana* artima juros ir kreidos perioduose augusioms araukarijoms. Tai Čilės nacionalinis medis. Lapai stori, trikampiai, 3-4 cm ilgio. Augalas dvinamis.

Araukarijos spygliai
Araukarijų miškas Čilėje
Araukarijos kankorėžiai
Barbetas su patranka Prancūzijos linijiniame laive „Redoutable" (1876)
**Barbetas** (angl. *barbette*) – žiedinis šarvinis barjeras apie patranką.

Žodis kilo iš frazės pranc. *en barbette*, reiškiančios lauko patrankos šaudymo virš parapeto, o ne pro ambrazūrą. Toks šaudymas užtikrina platesnį horizontalų šaudymo kampą negu šaudymas pro ambrazūrą, bet prastą apsaugą nuo apšaudymo. Pvz. konfederatai Antrajame Fort Makalisterio mūšyje (angl. *Second Battle of Fort McAllister*) negalėjo panaudoti savo patrankų, nes *en barbette* įrengtos jų patrankos prastai saugojo nuo priešo šaulių ugnies iš išorės.[1].

Iki įvedant visiškai šarvuotus patrankų bokštus patrankas karo laivuose dažniausiai gindavo nejudama šarvinė sienelė apie patranką. Tai būdavo šarvų žiedas apie patrankos įtvirtinimo vietą, o patranka neretai būdavo su skydu.

Karo laivuose nuo drednoutų laikų barbetas yra nejudamas žiedinis šarvas, virš kurio yra besisukiojantis šarvinis bokštas, o žemiau – šarvuotas denis. Barbetas apsaugo šulinį, kuriuo į bokštą iš apačioje esančių dėtuvių keltuvai kelia sviedinius ir užtaisus.

Nuorodos
--------

1. ↑  Trudeau, Noah Andre. Southern Storm: Sherman’s March to the Sea. New York: Harper Collins, 2008
Fransua Milė „Varpų rinkėjos", 1857 m. − vienas iš geriausiai žinomų Barbizono mokyklos tapytojų kūrinių
**Barbizono mokykla** – terminas, vartojamas apibūdinti Prancūzijos tapytojų grupę, kuri kūrė nuo 1830-ųjų iki maždaug 1870 m. Grupės pavadinimas kilęs nuo Barbizono kaimo prie Fontenblo miško piečiau Paryžiaus, kuriame tapytojai dirbo ir kai kurie jų gyveno. Šios grupės tapytojai specializavosi peizažo tapyboje. Buvo paveikti anglo Džono Konsteblio (1776−1837) ir XVII a. olandų peizažistų. Jų kūryba priskiriama realistinės dailės krypčiai ir suformavo prancūziško savarankiško peizažo žanrą, atskirtą nuo mitologinių ar istorinių klasikinių siužetų, būdingų N. Puseno ir Klodo Loreno XVII a. peizažams. Iš pradžių nepripažinta, Barbizono mokyklos dailininkų kūryba sulaukė aukšto įvertinimo po 1880 m. daugeliui jų jau mirus.

Tapytojai
---------

Barbizono mokyklos tapytojams priskiriami:

* Teodoras Ruso (pranc. *Théodore Rousseau*, 1812–1867);
* Fransua Milė (pranc. *Jean-François Millet*, 1814–1875);
* Fransua Dobinji (pranc. *Charles-François Daubigny*, 1817–1878);
* Konstanas Truajonas (pranc. *Constant Troyon*, 1810–1865);
* Narcisas Dijas de la Penja (isp. *Narcisse Virgilio Díaz de la Peña*, 1807–1876);
* Žiulis Diuprė (pranc. *Jules Dupré*, 1811–1889);

ir kiti.

Kartais Barbizono mokyklai gali būti priskirtas Kamilis Koro (1796−1875). Fransua Milė labiau specializavosi vaizduodamas ne gryną peizažą, o scenas iš valstiečių gyvenimo.

Išnašos
-------

1. ↑  Oxford Reference

Nuorodos
--------

* Encyclopaedia Britannica
* Apybraiža Met muziejaus svetainėje
| Debrėstis |
| --- |
| **Ilgis** | 12,7 km |
| **Baseino plotas** | 11,8 km² |
| **Ištakos** | Kruopių apylinkės |
| **Žiotys** | Šventupys |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva |

**Debrėstis** (*Debrėstas*) – upelis šiaurės Lietuvoje, Akmenės rajone; Šventupio dešinysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda šalia Kruopių miestelio, ties Dovydžiais. Teka laukais į pietvakarius, toliau – į šiaurės vakarus. Įteka į Šventupį 1,3 km nuo jo žiočių, faktiškai – į Sablauskių tvenkinio įlanką ties Sablauskiais.

Visa vaga ištiesinta. Kruopiuose sudarytas mažytis Kruopių tvenkinys. Prie Debrėsčio įsikūrę Kruopiai, Saunoriai I, Mergeluičiai.

Upvardis *Debrėstis* greičiausiai kilęs nuo žodžių, *debras, debrus, dabras* ('bebras'), nors sietas ir su *dubr-* šaknies vandenvardžiais (plg. ukr. *дебр* 'mišku apaugusi gili dauba; griova, raguva').

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 82
| **Jurgis Martynas Liubomirskis** |
| --- |
|  |
| Liubomirskiai |
| Herbas „Družina" |
| Herbas „Družina" |
|  |
| Gimė | 1738 m. spalio 23 d. |
| Mirė | 1811 m. birželio 27 d. (72 metai) |
| Tėvas | Antonis Benediktas Liubomirskis |
| Motina | Ana Sofija Ožarovska |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kunigaikštis **Jurgis Martynas Liubomirskis** (lenk. *Jerzy Marcin Lubomirski*, 1738 m. spalio 23 d. – 1811 m. birželio 27 d.) – stambus Lenkijos magnatas iš Liubomirskių giminės. Avantiuristas, Baro konfederatas, Karūnos armijos generolas (1773).

Karūnos didžiojo ginklininko, kunigaikščio ir Karūnos armijos generolo Antonio Benedikto Liubomirskio (m. 1761) ir Anos Sofijos Ožarovskos sūnus. Jo sesuo Magdelena Agnesa Liubomirska (1739–80) buvo paskutinio Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio favoritė.

Biografija
----------

1761 metais, po savo tėvo Antonijaus Benedikto mirties, paveldėjo jo stambias valdas Polonėje, Palenkės Mendzižece, Liubare ir kt. Nuo 1758 metų tarnavo Prūsijos armijoje, po to – Rusijos. Vadovaudamas savo gaujai užsiėmė plėšimais. Buvo nuteistas myriop, bet vėliau ištremtas.

Baro konfederacijos pradžioje (1768–1772) Jurgis Martynas Liubomirskis prisijungė prie konfederatų ir dalyvavo mūšiuose su rusų kariais. Jurgis Martynas Liubomirskis, paskirtas Krokuvos ir Sandomiro regimentarijumi, užėmė Krokuvos vaivadiją. 1769 metų balandį, po nesėkmingos Krokuvos gynybos, atidavė vadovavimą Kazimierui Pulavskiui. Vėliau buvo suimtas ir nuteistas penkiolikai metų kalėjimo. Kunigaikštis Liubomirskis buvo išsiųstas į Vengriją, kur jis turėjo būti įkalintas. Po vedybų su kalėjimo komendanto dukterimi buvo atleistas nuo įkalinimo ir grįžo į tėvynę. 1773 metais gavo Karūnos armijos generolo laipsnį, 1775 metais tapo 11-to grenadierių pėstininkų pulko vadu.

Janovo pilis, kuri Jurgio Martyno Liubomirskio buvo pralošta kortomis
1774 metais, po savo bevaikio dėdės, Karūnos didžiojo vėliavininko Pranciškaus Ferdinando Liubomirskio mirties, Jurgis Martynas Liubomirskis tapo jo paveldėtoju. Jam atitekęs turtas – Janovo pilis, kuri buvo pralošta kortomis.

Vėliau kunigaikštis Jurgis Martynas Liubomirskis tarnavo Rusijos pasiuntiniui Oto Magnusui fon Štakelbergui ir įėjo į Pastovios Tarybos sudėtį. 1773 metais dalyvavo padalijimo seime, kur buvo priimtas sprendimas dėl pirmo ATR padalijimo tarp Prūsijos, Austrijos ir Rusijos. Dėl savo bankroto Jurgis Martynas Liubomirskis buvo priverstas dalį valdų perleisti seseriai Magdelenai Agnesei Sapiegai.

Būdamas savo šeimos nušalintas nuo politinio gyvenimo, jis organizavo daugybę koncertų, puotų ir susitikimų. Buvo didelis teatro ir muzikos mylėtojas, apmokėjo Lenkišką „Tartiufo" versiją. Atidarė baleto aktorių mokyklą 1000 žmonių.

Šeima
-----

Jurgis Martynas Liubomirskis buvo vedęs tris kartus. Jo pirmoji žmona nuo 17775 metų buvo grafaitė Mariana fon Chadik, su kuria jis išsiskyrė 1784 metais. Antrą kartą vedė Honoratą Stemkovską. Trečią kartą vedė Teklę Labencką. Nepaliko po savimi palikuonių.

Nuorodos
--------
Jei transporto kompanija užsakė, gavo ir pati viena naudoja bilietų automatų programinę įrangą, tokia įranga yra privati
**Privatus kodas** – programinė įranga, kurios autorius ar savininkas (paprastai didelė įmonė ar įstaiga) naudoja ją pačiam sau ir neplatina kitiems jokiu pavidalu – nei išeities kodo, nei sukompiliuotos versijos.

Privačios programos formaliai priklauso laisvosios programinės įrangos kategorijai, nes vienintelis jų savininkas turi išeities kodą ir gali jį keisti bei naudoti kaip tinkamas. Kol programa oficialiai neplatinama už įstaigos ar įmonės ribų *jokiu* pavidalu, privatus kodas gali būti kuriamas ir laisvosios įrangos (GPL, LGPL licencijos) pagrindu. Laisvosios įrangos licencijos neįpareigoja perduoti programos išeities kodą kiekvienam panorėjusiam vien todėl, jog savininkas jį turi parašęs – to pradedama reikalauti tik kai savininkas pradeda oficialiai platinti sukompiliuotą programos variantą. Laisvosios įrangos entuziastai tokių programų kūrime nemato nieko neigiamo.

Didelė programuotojų dalis užsidirba pragyvenimui būtent kurdama privatų kodą .
  


|  |  |
| --- | --- |
| **Programų licencijų grupės** |  |
| Atviras kodas  |
Uždaras kodas |
Privatus kodas |
Komercinis kodas |
Laisvoji programinė įranga  |
| Rakverės mūšis |
| --- |
| Priklauso: Lenkijos-Švedijos karas (1600–1611) |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1603 m. kovo 5 |
| Vieta | Rakverė, dab. Estija |
| Rezultatas | ATR pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| Švedija Švedija |  ATR |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Andersas Lenartsonas | Jonas Karolis Chodkevičius |
| Pajėgos |
| 1000 | 300 (kavalerija)500 (pėstininkai) |
| Nuostoliai |
| 170 žuvusių | 1 žuvęs2 sužeisti |

**Rakverės mūšis** – mūšis, vykęs 1603 m. kovo 5 d. Rakverėje (vok. *Wesenberg*), dab. Estijos teritorijoje. Susikovė Abiejų Tautų Respublikos (vad. Jonas Karolis Chodkevičius) ir Švedijos karalystės (vad. Andersas Lenartsonas) kariuomenės. Mūšį Lenkijos-Švedijos kare (1600–1611) dėl ginčijamų Livonijos teritorijų ir *dominium Maris Baltici* laimėjo ATR pusė.

Priežastys
----------

Žemaičių seniūnas Jonas Karolis Chodkevičius, pakeitęs susirgųsį kariuomenės vadą etmoną Janą Zamoiskį, pradėjo 1603 m. kampaniją apsupdamas Dorpatą (dab. Tartu). Tuo metu į Revelį (dab. Talinas) pasiųstas švedų pulkininkas Andersas Lenartsonas sugebėjo surinkti apie 2000 kareivių ir pasuko link neseniai lenkų–lietuvių kariuomenės užimto Vezenburgo.

Mūšio eiga
----------

Sužinojęs apie švedų žygį, Chodkevičius paliko dalį pajėgų prie Dorpato ir kovo 2 d. su keturiomis kavalerijos vėliavomis (300 vyrų) išsiruošė pagelbėti Vezenburgui, kur prie jo prisijungė dar 500 kareivių. Šiauriau Vezenburgo kovo 5 d. buvo pastebėtos priešakinės švedų pajėgos (1000 kareivių), vadovaujamos pulkininko Kristerio Somės. Lietuvių husarai sėkmingai puolė, ir švedų reiteriai pasileido bėgti, palikę savo pėstininkus be priedangos. Kol lietuviai dorojo švedų pėstininkus, jų reiteriai grįžo į pagalbą saviškiams. Permainingoje kovoje lietuviai vėl susigrūmė su reiteriais, ėmė juos persekioti, kol nesusidūrė su pagrindine pulkininko Lenartsono grupuote. Ją išvydę husarai pasileido šuoliais link savo pėstininkų, tačiau ilgai nerado jų pozicijų. Skaitlingesnio priešo akivaizdje Chodkevičiui tai sukėlė didelį rūpestį. Tačiau Lenartsonas, siekdamas išvengti atakos, atsitraukė.

Pasekmės
--------

Šiame mūšyje lietuviai prarado tik vieną žuvusį ir du sužeistus, tuo tarpu švedų pusė patyrė daug žymesnius nuostolius – 170 žuvusių, tarp kurių 70 vokiečių samdinių ir 100 estų pėstininkų. Lietuvių pergalė prie Vezenbergo pagreitino Dorpato kapituliaciją.

Bibliografija
-------------

* Leszek Podhorodecki, „*Rapier i koncerz*", Warszawa 1985, ISBN 83-05-11452-X

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  Total war center. List of Polish-Swedish conflicts and battles
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Konciliarizmas** – XII-XIII a. kanonistų suformuota teorija, kad Romos Katalikų Bažnyčios Visuotinis Susirinkimas yra viršesnis už popiežių, kuris, būdamas klusnus Susirinkimui, yra jo vykdomasis organas, ir, esant reikalui, Susirinkimas gali pašalinti jį. Žymiausi konciliarizmo atstovai – Marsilijus Paduvietis, Žanas Gersonas ir Viljamas Okhamas. Teorijos gimimą sąlygojo Didžioji Vakarų Schizma, tarnybų dalijimas už pinigus, piktnaudžiavimas bažnytinėmis bausmėmis etc.

Konciliarizmas nepripažino dieviškos popiežiaus primato kilmės ir aukščiausią valdžią Bažnyčioje skyrė vien liaudžiai. Popiežius, vyskupai, kunigai savo pareigas atlieka tik kaip tikinčiųjų bendruomenės įgaliotiniai; tai bendruomenei atstovauja Visuotinis susirinkimas (aukščiausiasis organas).

Konstanco Susirinkimas (1414-1418), atstatydindamas visus tris popiežius, ir išrinkdamas naują, įveikė Didžiąją Vakarų Schizmą bei paskelbė dekretą dėl Susirinkimo viršenybės popiežiaus atžvilgiu. Bazelio Susirinkime (1431-1449) Susirinkimo viršenybė popiežiaus atžvilgiu paskelbta tikėjimo dogma.

Vėlesniais amžiais konciliarizmas reiškėsi Prancūzijoje kaip galikanizmas.

Vatikano I Susirinkimas (1869-1870) konciliarizmui griežtai priešpastatė popiežiaus primato ir neklaidingumo dogmas; Vatikano II Susirinkimas (1962-1965) pareiškė, kad popiežius kaip vyskupų kolegijos narys ir galva visuomet sudaro su ja organišką vienybę, ypač kai Susirinkimas yra Visuotinis.
**Kondostrovas** (rus. *Кондостров*) – sala Onegos įlankos (Baltoji jūra) centre. Priklauso Karelijos respublikai (Rusija).

Salos plotas – 11 km². Sala apaugusi pušų ir maumedžių mišku. Saloje dažnai lankosi turistai. Pro salą eina kasmetinės Solovkų regatos trasa.

1899 m. saloje pradėtas statyti vienuolyno statiniai, tarp kitų pastatų – ir cerkvė. 1905 m. Kondostrovas gavo Solovkų vienuolyno skito statusą. 1908 m. cerkvė buvo baigta statyti ir pašventinta. Skite buvo 17 vienuolių.
  
Netoliese iš vietinio akmens buvo pastatytas paminklas Petrui I, kuriame iškaltos datos, kai jis lankėsi Archangelske (1693, 1694 ir 1702 m.).

1920 m. skitas buvo uždarytas, o vėliau tapo Solovkų lagerio filialu.

Išnašos
-------

1. ↑  Забытый остров. К 100-летию освящения храма в Николаевском Кондостровском скиту Соловецкого монастыря

Nuorodos
--------

* Kondostrovo vieta Baltojoje jūroje (Wikimapia vaizdas)
* Kondostrovo palydovinė nuotrauka (Wikimapia vaizdas)
Mecano
**Mecano** – XX a. devintojo dešimtmečio ispanų pop grupė. Populiarumo susilaukė ne tik Ispanijoje, bet ir Italijoje, Prancūzijoje, Lotynų Amerikoje. Sudaro: Ana Torroja (vokalas), Nacho Cano (sintezatorius, gitara, vokalas) ir José Maria Cano (sintezatorius, gitara, vokalas). Grupės gyvavimo pradžioje 1981–1986 m. grojo techno – pop muziką. Nuo 1986 m. pradėjo kurti muziką, kurioje buvo pop, roko, flamenko, tradicinių lotyniškų ritmų. Diskas *Entre Cielo y el Suelo* tapo grupės pervermu ir susilaukė teigiamų kritikų vertinimų. Mecano – ryškiausia dešimtmečio grupė Ispanijoje. Ją taip pat galima gretinti su kitomis šio periodo grupėmis – Duran Duran, Ultravox, Baccara ir kt. Mecano daina *Hijo de la luna* buvo išversta į italų ir prancūzų kalbas. Ją atliko Montserrat Caballé bei Sarah Brightman. Grupė iširo 1998 m.

Diskografija
------------

* 1982 *Mecano*;
* 1983 *¿Dónde está el país de las hadas?* („Kur yra fėjų šalis?");
* 1984 *Ya viene el sol*;
* 1985 *Lo último de Mecano*;
* 1986 *Entre el cielo y el suelo* („Tarp žemės ir dangaus");
* 1988 *Descanso dominical*;
* 1991 *Aidalai*;
* 1998 *Ana | Jose | Nacho*.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė;
* Mecano svetainėje Last.fm.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mecaspranc. *Metz* |
| --- |
|              |
| *Šv. Stepono katedra Mece* |
|  |
| 

MecasMecas

49°07′0″ š. pl. 06°10′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.11667°š. pl. 6.16667°r. ilg.﻿ / 49.11667; 6.16667﻿ (Mecas)Koordinatės: 49°07′0″ š. pl. 06°10′0″ r. ilg.﻿ / ﻿49.11667°š. pl. 6.16667°r. ilg.﻿ / 49.11667; 6.16667﻿ (Mecas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Lotaringija |
| **Departamentas** | Mozelis (departamentas) |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 123 900  |
| **Plotas** | 41,9 km² |
| **Tankumas** (2007) | 2 957 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Mecas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Mècas |

**Mecas** – miestas šiaurės rytų Prancūzijoje, prie Mozelio upės; Lotaringijos sostinė, Mozelio departamento centras. Svarbus susisiekimo mazgas. Išvystyta mašinų, chemijos, maisto, avalynės pramonė. Apylinkėse išgaunama geležies rūda, yra metalurgijos gamyklų.

Mece yra universitetas, muziejai (istorijos, archeologijos, liaudies tradicijų), arsenalas, koncertų salė, botanikos sodas. Daug bažnyčių, vienuolynų, senovės paminklų. Išlikusi citadelė su Vokiečių Vartais, tamplierių laikrodis (XIII a.). Šv. Petro bažnyčia – senoviška romaniško stiliaus bažnyčia, seniausia šalyje. Gotikinėje Šv. Stepono katedroje (XIII–XIV a.) daug vitražų (bendras plotas 6500 m²). Netoli miesto yra antikinio amfiteatro liekanos.

Istorija
--------

Mecas išaugo romėnų gyvenvietės *Divodurum* vietoje, kurios vietoje 700 m. pr. m. e. buvo pastatyta tvirtovė ir galų gyvenvietė *Mediomatrica*. Romos laikais buvo prekybos ir amatų centras, nuo IV amžiaus – vyskupų rezidencija. Nuo V a. miestas imamas vadinti *Mettis*. Buvo svarbiausias karolingų atgimimo kultūros centras. X a. – svarbus Lotaringijos ekonomikos ir politikos centras. XIII a. tapo laisvuoju imperijos miestu. 1552 m. prijungtas prie Prancūzijos, paverstas stipria karine tvirtove. 1871 m. atiteko Vokietijai, bet 1919 m. pagal Versalio sutartį vėl grąžintas prancūzams. 1940–1944 m. buvo okupuotas Trečiojo Reicho.

Sportas
-------

* FC Metz (futbolas)
**Mean** arba **Meanpe** – etruskų moteriškoji mitologinė figūra.[1]

Aptikti devyni Mean vaizduojantys etruskų veidrodžiai, kitur ji nėra vaizduojama.[2][1][3] Mean pavaizduota įvairiose scenose, pvz. Fuflunso gimimo iš Tinios šlaunies, Turan ir Atunio vestuvių.[2] Be to, vaizduojama, kaip Mean po pergalės pagerbia herojų: uždeda ant Kalanike arba Elchsntre galvos vainiką.[2][1] Šiuo atveju Mean atitinka graikų Nikę ir romėnų Viktoriją.[2] Ant vieno iš veidrodžių vaizduojamas sprunkantis Persėjas, o Meanpe gali būti suprantama kaip „Persėjo pergalė".[2]

Mean vaizduota tiek su sparnais, tiek be jų.[1] Kai kada vaizduojama drauge su Thalna.[4]

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 59.
2. 1 2 3 4 5  Giuliano Bonfante, Larissa Bonfante. The Etruscan Language: An Introduction, Revised Editon, Manchester University Press, 2002, p. 201.
3. ↑  Nancy Thomson de Grummond. A Guide to Etruscan Mirrors, Archaeological News, 1982, p. 117.
4. ↑  Giuliano Bonfante, Larissa Bonfante. The Etruscan Language: An Introduction, Revised Editon, Manchester University Press, 2002, p. 206.
**Giorgi Diakvnishvili**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Giorgi Diakvnishvili |
| Gimimo data | 1987 m. lapkričio 21 d. (35 metai) |
| Gimimo vieta | Gruzija |
| Ūgis | cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–20172019 | FK RFS FK Palanga | 21 0(2)08 0(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 10 d.. |

**Giorgis Diakvnišvilis** (g. 1987 m. lapkričio 21 d.) – Gruzijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Buvęs FK Palanga narys.

Karjera
-------

Žaidėjas atstovavo įvairiems klubams Latvijoje. Giorgi rungtyniavo Latvijoje, kur vilkėjo tokių komandų kaip „Jelgava" ir „RFS" marškinėlius. Taip tap atstovavao jau išnykusius klubus (FC Jūrmala, bei daugava

2019 metų sezoną pradėjo New Project ekipoje (Latvijos Pirma lyga).

2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo rungtynėse prieš FK Riteriai.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2019-08-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* alyga.lt (archyvuota)
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
Bačičo autoportretas (apie 1668 m.)
**Džovanis Batista Gaulis**, pramintas Bačičiu (it. *Giovanni Battista Gaulli*, *Baciccio* 1639–1709 m.) – italų baroko tapytojas.

Biografija
----------

Džovanis Batista Gaulis gimė 1639 m. gegužės 8 d. Genujoje. Jis mokėsi pas vietos dailininką Lučianą Borconę, buvo paveiktas Antonio van Deiko ir B. Strocio kūrybos. 1653 arba 1657 m. jis persikėlė į Romą, kur stojo mokytis pas Berninį, kuris supažindino jį su miesto meno aplinka, rėmėjais. 1666−1672 m. atliktos alegorinės freskos Šv. Agnietės bažnyčioje Navonos aikštėje jį išgarsino kaip vieną pirmaujančių Romos tapytojų. 1669 m. jis lankėsi Parmoje studijuoti Koredžo iliuzionistinių freskų. 1671−72 m. nutapė altorinį paveikslą „Šv. Liudviko Beltrano ekstazė" koplyčiai *Santa Maria sopra Minerva* bažnyčioje, „Šv. Mortos šlovę" ir keturias alegorines paneles luboms *S. Marta al Collegio Romano* bažnyčiai. 1672 m. jam jėzuitų ordino generolas Džian Paolas Oliva patikėjo svarbiausią gyvenimo užsakymą − tapybą *Il Gesu* bažnyčioje. Joje Dž. B. Gaulis derino tapybą su stiuko dekoru ir tarp jo darbų žymiausiu laikoma navos lubų tapyba „Švč. Jėzaus Vardo triumfas" (1676−79 m.). Jis apie 1707 m. dirbo *Santi Apostoli* bažnyčioje. Dž. B. Gaulis mirė 1709 m. balandžio 2 d. ir paliko neužbaigtą mozaiką Šv. Petro bazilikos krikšto koplyčios vestibiulio kupole. Su Pjetru da Kortona ir Andrėja Pocu jis laikomas vienu iš garsiausių italų baroko dekoruotojų-monumentalistų.

Darbų galerija
--------------

* „Švč. Jėzaus Vardo triumfas" Il Gesu bažnyčioje Romoje „Švč. Jėzaus Vardo triumfas" *Il Gesu* bažnyčioje Romoje
* „Išmaldą dalijanti Šv. Frančeska Romietė", apie 1675 m. „Išmaldą dalijanti Šv. Frančeska Romietė", apie 1675 m.
* „Šv. Pauliaus atsivertimas", apie 1700 m. „Šv. Pauliaus atsivertimas", apie 1700 m.
* „Pranciškonų ordino apoteozė" Santi Apostoli bažnyčioje Romoje „Pranciškonų ordino apoteozė" *Santi Apostoli* bažnyčioje Romoje

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Giovanni Battista Gaulli** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Encyclopaedia Britannica, 2008 m.
* Britų muziejus
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Priedinis nervas** (lot. *nervus accessorius*) – galvinių nervų XI poros motorinis (judinamasis) nervas. Jis susidaro iš dviejų šaknelių – nugarinės ir galvinės. Nugarinės šaknelės skaidulos prasideda nugaros smegenyse. Per pakauškaulio didžiąją angą ši šaknelė įeina į kaukolės ertmę. Galvinė šaknelė prasideda iš IX ir X nervų judinamojo branduolio. Ji kaukolėje susijungia su nugarine šaknele į vieną kamieną, kuris išeina į kaklą. Šis nervas inervuoja trapecinį ir galvos sukamąjį raumenį.

  


| Galviniai nervai (*nervi craniales*) |
| --- |
|  | I. Uoslės nervas - II. Regos nervas - III. Judinamasis akies nervas - IV. Skridininis nervas - V. Trišakis nervas - VI. Atitraukiamasis nervas - VII. Veidinis nervas - VIII. Prieangio ir sraigės nervas - IX. Liežuvinis ryklės nervas - X. Klajoklinis nervas - XI. Priedinis nervas - XII. Poliežuvinis nervas |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| „Price Tag" |
| Jessie J singlas |
| iš albumo *Who You Are* |
| Išleistas | 2011 m. sausio 28 d. (2011-01-28) |
| Formatas | CD |
| Įrašytas | 2010 |
| Žanras | R&B, hip hop, pop |
| Trukmė | 3:40 |
| Įrašų kompanija | Lava Records, Islands Records |
| Autorius | Jessica Cornish, Lukasz Gottwald, Claude Kelly, Bobby Ray Simmons, Jr. |
| Prodiuseris | Dr. Luke |
| Jessie J singlų chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *Do It Like a Dude* | ***Price Tag*** | *Nobody's Perfect* |

 |

„**Price Tag**" – anglų atlikėjos ir dainų autorės Jessie J ir amerikiečių reperio B.o.B drauge atliktas singlas.

Jungtinėje Karalystėje ji buvo išleista 2011 m. sausio 31 d. kaip antrasis singlas iš Jessie J debiutinio studijinio albumo „*Who You Are*". „Price Tag" autoriai yra Jessie J, Dr. Luke, Claude Kelly ir B.o. B, o dainą prodiusavo Dr. Luke. Ši daina yra pagrindinis atlikėjos albumo singlas JAV. Oficialus dainos remiksas atliekamas su britų reperiu Devlin. Kūrinys debiutavo pirmuoju numeriu tiek Jungtinėje Karalystėje, tiek Airijoje ir Naujojoje Zelandijoje ir tapo Jessie J pirmuoju pirmąją vietą užėmusiu singlu visose trijose šalyse. Billboard Hot 100 tope JAV daina užėmė 23-ąją vietą. Kūrinys taip pat pašoko į dešimties kitų šalių topų viršūnes ir „Price Tag" tapo didžiausiu to meto Jessie J hitu. Daina tapo ir labiausiai parduodamu tų metų duetu Jungtinėje Karalystėje.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RJessie J |
| --- |
|  |
| Diskografija |
|  |
| Studijiniai albumai | 
*Who You Are* |
|  |
| Singlai | 
„Do It Like a Dude" •  „Price Tag" •  „Nobody's Perfect" •  „Who's Laughing Now" •  „Who You Are" •  „Domino" •  „LaserLight" |
|  |
| Susiję straipsniai | 
Gut Records •  Lava Records •  Justin Timberlake •  B.o.B •  David Guetta •  |

 |
| **Jurgis Plonaitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1902 m. rugsėjo 19 d.Žiaukos |
| Mirė | 1998 m. balandžio 6 d. (95 metai)Šilutė |
| Tėvas | Jurgis Plonaitis |
| Motina | Etmė Plonaitienė |
|  |
| Veikla | visuomenės veikėjas, jūrų skautas, buriuotojas |

**Jurgis Plonaitis** – Klaipėdos krašto sukilimo dalyvis, Klaipėdos miesto seimelio deputatas.

Biografija
----------

Lankė Kintų liaudies mokyklą, vėliau – iki 1918 pabaigos vokiečių gimnaziją Klaipėdoje. 1919 dalyvavo Kintuose steigiant jaunimo draugiją „Rūta". 1920 pradėjo dirbti Lietuvos banko Klaipėdos skyriuje. Nuo 1920 dainavo Klaipėdos giedotojų draugijoje "Aida, 1920-30 Šilutės giedotojų draugijoje „Daina". Vienas pirmųjų prieškarinės Lietuvos jūrų skautų ir buriuotojų.

1924 m. įsiliejo į Klaipėdos jūrų skautų veiklą. Gyvendamas Šilutėje dažnai vykdavo į Klaipėdą buriuoti. Pirmoji kelionė su „Budžiu" buvo į Gotlando salą. „Budžiu" plaukiojo iki 1930 m.

1932 ir 1933 dalyvavo ilgiausiuose tuo metu plaukimuose „Gulbe" Kopenhaga–Geteborgas, Londonas–Oslas.

Už nuopelnus kraštui ir lietuvybei buvo apdovanotas Didžiojo kunigaikščio Gedimino medaliu ir Vytauto Didžiojo ordinu.

Šaltiniai
---------

Nuorodos
--------

* Šilutės miesto Garbės piliečiai Archyvuota kopija 2012-05-12 iš Wayback Machine projekto.
* Kaip ąžuols drūts prie Nemunėlio
| **Jurgis Megas Komninas** |
| --- |
| Komninų dinastija |
| Visas vardas | Geōrgios Megas Komnēnos |
| Gimė | 1255 m.Trapezundas |
| Mirė | po 1284 m. |
| Tėvas | Manuilas I Megas Komninas |
| Motina | Irena Syrikaina |
| Trapezundo imperatorius |
| Valdė | 1266-1280 m. |
| Pirmtakas | Andronikas II Megas Komninas |
| Įpėdinis | Jonas II Megas Komninas |

**Jurgis Megas Komninas** (gr. Γεώργιος Μέγας Κομνηνός, *Geōrgios Megas Komnēnos*, g. 1255 m. Trapezundas – m. po 1284 m.) – Komninų dinastijos šeštasis Trapezundo imperatorius, valdė 1266 – 1280 m.

Jurgis buvo Trapezundo imperatoriaus Manuilo I ir jo trečiosios žmonos Irenos Syrikainos (gr. Ειρήνης Συρίκαινας) sūnus.

1266 m. pakeitęs soste savo brolį, Jurgis šalyje vedė anti aristokratinę politiką. Be to, jis sudarė sąjungą su Karoliu I Anžu ir bažnytinės unijos priešininkais Bizantijoje prieš Bizantijos imperatorių Mykolą VIII Paleologą. Atsisakė suteikti karinę pagalbą mongolų Ilchanatui Persijoje Abaka-chanui kovoje su Egipto mamliukais. Dėl to 1280 m. Jurgis neteko imperatoriaus sosto ir mongolų buvo pasodintas į kalėjimą. Jo vietą užėmė jauniausias jo brolis Jonas II Megas Komninas.

1282 m. po Abako mirties Jugis atgavo laisvę. 1284 m. pabandė susigrąžinti sostą jėga, bet jo surinkti būriai buvo sumušti. Jurgis sugebėjo pabėgti į kalnus, bet ten pakliuvo priešams į rankas ir tolesnis jo likimas nežinomas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jurgis Megas Komninas

Nuorodos
--------

* Rytų literatūra, Trapezundo kronika **(**rus.**)**
* Trapezundo imperatorių genealoginis medis Archyvuota kopija 2011-08-05 iš Wayback Machine projekto.

|  |
| --- |
| Jurgis Megas Komninas **Komninų dinastija****Gimė:** 1255 m.  **Mirė:** po 1284 m.  |
| Karališkieji titulai |
| Prieš tai:**Andronikas II Megas Komninas** | **Trapezundo imperatorius**1266 – 1280 m. | Po to:**Jonas II Megas Komninas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Prisikėlimo bažnyčia
**Prisikėlimo bažnyčia**, taip pat vadinama **Atpirkėjo, Atpirkėjo krauju bažnyčia** (rus. *Церковь Спаса на Крови*) – katedra Sankt Peterburge, Rusijoje. Bažnyčia pastatyta Maskvos Vasilijaus katedros pavyzdžiu, vadinamuoju „Naujuoju stiliumi" ir yra vienintelis pastatas Peterburgo centre, kuris nėra orientuotas į itališkąją ir klasicistinę architektūrą. Pastatyta tarp 1883 ir 1912 m. vietoje kurioje per pasikėsinimą 1881 m. kovo 13 d. (kovo 1 d. pagal Julijaus kalendorių) buvo mirtinai sužeistas Aleksandras II.

Šiuo metu katedroje yra muziejus. Bažnyčia pastatyta pagal Alfredo Parlando, kuris tuo metu buvo reikšmingas Rusijos architektas, statęs ir Maskvoje, Vladimire ir kituose miestuose, planus. Iš Baltijos vokiečių – škotų šeimos, kuri nuo maždaug 1800 m. tarnavo carams Peterhofe, kilęs A. Parlandas buvo Peterburgo Menų akademijos narys.

Istorija
--------

Statybą 1883 m. pradėjo Aleksandras III, kaip paminklą savo tėvui, Aleksandrui II. Darbas ėjosi lėtai ir statyba buvo galutinai baigta 1907 m. valdant Nikolajui II. Bažnyčios statybą finansavo imperatoriškoji šeima, remiant daugeliui privačių rėmėjų. Bažnyčia pastatyta palei Gribojedovo kanalą. Šioje vietoje abiejose upės pusėse yra krantinės. Caro karietai važiuojant krantine sprogo anarchisto konspiratoriaus mesta granata. Caras buvo sukrėstas, tačiau nesužeistas ir išlipo iš karietos. Kitas konspiratorius tuomet išnaudojo galimybę susprogdinti kitą bombą, dėl ko žuvo jis pats ir mirtinai sužeidė carą. Stipriai kraujuojantis caras buvo nuvežtas atgal į Žiemos rūmus, kur jis mirė po kelių valandų. Laikina šventovė buvo pastatyta užpuolimo vietoje ir imtasi nuolatinio paminklo projekto. Buvo nuspręsta, kad gatvė, kur įvyko pasikėsinimas, turi būti apgaubta bažnyčios sienomis.

Bažnyčia buvo numatyta daugiau kaip paminklas nei kaip bažnyčia, dėl to sakraliniams tikslams niekada netarnavo. Iš pradžių buvusi koncertų sale ir muziejumi, vėliau naudota kaip teatras, Sovietų Sąjungos laikais ilgą laiką buvo visai uždaryta. XX a. paskutiniame dešimtmetyje galiausiai baigta ilgą laiką trukusi renovacija ir pastatas vėl atidarytas kaip muziejus.

Galerija
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Prisikėlimo bažnyčia (Sankt Peterburgas)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Bendras vaizdasBendras vaizdas
* VidusVidus
* Iš viršausIš viršaus
**Epartis** arba **Ebartis** (*Eparti*, *Ebarti*) – Elamo karalius, naujos dinastijos (Epartidų) pradininkas (~1890 m. pr. m. e.[1] ar XIX a. pr. m. e. antroje pusėje[2]). Ji pakeitė ankstesnę Šimaškio dinastiją. Epartis titulavosi „Anšano ir Sūzų karaliumi" (iki tol joks Elamo valdovas šitaip nesititulavo).[2]

Išlikusiuose elamitų įrašuose jokių žinių apie Eparčio kilmę neaptinkama.[2][1] Manoma, kad Epartis valdžią įgijo ne paveldėjimo keliu, o jėga (galėjo būti paskutinio Šimaškio dinastijos valdovo karvedys). Sūzuose aptikti įrašai tik iš pirmųjų dvejų Eparčio valdymo metų. Iš to sprendžiama, kad Epartis tevaldė kelerius metus (iki mirties galbūt ~1830 m. pr. m. e.). Epartis visuose įrašuose tituluotas karaliumi ir buvo nepriklausomas valdovas, o ne vasalas.[2]

Aptikta dantiraščio lentelė iš pirmųjų Eparčio valdymo metų, kurioje įrašyta: „metai, kuriais Epartis tapo karaliumi". Šiame įraše Eparčio vardas užrašytas su determinatyvu, žyminčiu dievybę.[2] Jokio kito Epartidų dinastijos valdovo vardas šitaip užrašomas nebuvo.[2][1]

Epartis susilaukė sūnaus, vardu Šilkhakha, ir dukters, kurios vardas įrašuose neminimas (įvardijama „Šilkhakha seserimi"). Šilkhakha tėvo buvo paskirtas Sūzų princu (pagal įprastą tvarką), o tėvui mirus paveldėjo sostą. Eparčio duktė imta laikyti dinastijos pramote. Įrašuose ji dar įvardijama „maloningąja motina" (*amma haštuk*).[2]

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Leick, Gwendolyn (2002). Who’s Who in the Ancient Near East. Routledge, p. 55. ISBN 9781134787951.
2. 1 2 3 4 5 6 7  The Cambridge Ancient History Volume 2, Part 1: The Middle East and the Aegean Region, c.1800-1380 BC, 3rd, Revised & enlarged Edition, 1973, p. 260–261.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Big Foot monstras visureigis Arizonoje, JAV
**Monstras visureigis** (angl. *Monster Truck*) yra modifikuotas ar specialiai sukurtas automobilis (dažniausiai pikapas) su ypač dideliais ratais ir pakaba. Automobiliai yra naudojami pramoginiais tikslais lenktynėms purve, svorių tampymui ir automobilių traiškymui dideliais visureigių monstrų ratais.

Kai kuriuose šou vienu metu dalyvauja tik vienas automobilis, tačiau dažniausiai rengiamos dviejų visureigių monstrų lenktynės, kuriose du automobiliai važiuoja lygiagrečiai esančiais lenktynių takais eliminavimo rungtyje.

Istorija
--------

Modifikuoti pikapai išpopuliarėjo XX a. aštuntojo dešimtmečio pabaigoje, kartu su lenktynėmis purve. Keletas rungtynių dalyvių specialiai šioms rungtims sukūrė automobilius su paaukštinta pakaba ir greitai imta varžytis dėl „didžiausio automobilio" titulo.

Filmuose ir muzikoje
--------------------

* *Ace Ventura: When Nature Calls*
* *The Beverly Hillbillies*
* *Blues Brothers 2000*
* *Cannonball Run II*
* *Herbie: Fully Loaded*
* *Joe Dirt*
* Kid Rock video klipe buvo vaizduojamas visureigis su JAV vėliava.
* *Monster Man*
* *Rat Race*
* *Road House*
* *Tango & Cash*
VistaJet|  |
| 

| IATA**–** | ICAO**VJS** | Šaukinys**VISTA JET** |
| --- | --- | --- |

 |
| Įkurta | 2002 m. |
| Lėktuvų skaičius | 30 |
| Būstinė | Šveicarija |
| Vadovybė | Thomas Flohr vadovas |
| Tinklalapis | VistaJet.com |

**VistaJet Holding SA** – užsakomųjų skrydžių bendrovė. Pagrindiniai įmonės klientai – itin turtingi asmenys, stambių įmonių steigėjai. Viena skrydžio valanda kainuoja 15 000 $ (2011 m. duomenimis). BRIC valstybės ir kitos sparčiai besivystančios rinkos įmonei atneša 75 % pajamų.

Flotilė
-------

„VistaJet" Learjet 60
„VistaJet" įmonei priklauso didžiausia pasaulyje privačių lėktuvų flotilė už Pietų ir Šiaurės Amerikos ribų. „VistaJet" privaties skrydžiams naudoja tik prabangius Bombardier bendrovės gaminamus lėktuvus. VistaJet naujai įsigytus orlaivius skrydžiams naudoja mažiau nei 2 metus.

**Vidutinio dydžio lėktuvai**

* Bombardier Learjet 40 XR
* Bombardier Learjet 60 XR
* Bombardier Challenger 300

**Ilgi lėktuvai**

* Bombardier Challenger 605
* Bombardier Challenger 850

**Itin ilgi lėktuvai**

* Bombardier Global Express XRS

Nuorodos
--------

* Bloomberg TV – VistaJet's Flohr Interview

Išnašos
-------

1. ↑  MarketWatch – VistaJet sees strong demand for luxury aviation
**Visuminė paklausa** – (angl. *aggregate demand*) visa paklausa nurodytoje teritorijoje.

Visuminės paklausos apskaičiavimas
----------------------------------

Visuminė paklausa susideda iš keturių makroekonominių subjektų:

* Namų ūkių paklausa – C.
* Įmonių paklausa – I.
* Valstybės paklausa – G.
* Likusio pasaulio paklausa. Lygus skirtumui tarp eksporto ir importo – švarus eksportas (NX).

Tokiu būdu mes apskaičiuosime sumą aukščiau paminėtų rodiklių: {\displaystyle AD=C+I+G+NX}

Didžiausią paklausos dalį sudaro namų ūkių sektorius, apie 40–50 %.

Neoklasikai ir keinsistai nesutaria kaip formuojasi visuminė paklausa. Pagal neoklasikų teoriją namų ūkių paklausa priklauso nuo bankų palūkanų normų. Keinsistais tvirtina, kad namų ūkių paklausa priklauso nuo suminių pajamų. Ginčai daugiausia kyla dėl supratimo, kaip funkcionuoja rinkos mechanizmas.

Visuminę paklausą lemiantys veiksniai
-------------------------------------

Visuminę paklausą lemia:

* Visuomenės turtingumas,
* Realios palūkanos,
* Ekonomikos pokyčių laukimas,
* Infliacija,
* Valiutos kurso pokyčiai,
* Valstybės pajamos importuojant kitų valstybių prekes.
| ***Visos apsaugos priemonės*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Extreme Prejudice |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Walter Hill |
| Scenaristas (-ai) | Deric WashburnHarry KleinerFred RexerJohn Milius |
| Vaidina | Nick NolteMichael Ironside |
| Metai | 1987 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | anglų ir ispanų |
| **IMDb įrašas** |

**Visos apsaugos priemonės** (angl.  *Extreme Prejudice*) – 1987 m. JAV sukurtas veiksmo filmas, kurio vienas iš scenarijaus autorių yra lietuvių kilmės režisierius ir scenaristas John Milius.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Nick Nolte – šerifas Džekas Bentenas
* Powers Boothe – Kešas Beilis
* Michael Ironside – majoras Polas Haketas
* Maria Conchita Alonso – Sarita
* Rip Torn – šerifas Henkas Pyrsonas
* William Forsythe – seržantas Bakas Atvoteris

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo veiksmas vyksta nedideliame miestelyje JAV ir Meksikos pasienyje. Jame tvarką palaiko šerifai Bentenas ir Pyrsonas, tuo tarpu iš Meksikos per sieną nuolat plūsta narkotikai, kuriuos tiekia buvęs Benteno draugas Kešas Beilis. Jiedu ir dabar bando palaikyti šiokius tokius santykius, nes juos vienija ne tik praeitis, bet ir moteris – Sarita, anksčiau buvusi su Beiliu, bet dabar gyvenanti su Bentenu.

Kol šerifai kovoja su narkotikų prekeiviais, mieste pasirodo specialusis būrys, vadovaujamas majoro Haketo. Visi šio būrio kariai yra oficialiai dingę be žinios, o jų užduotys – itin slaptos misijos. Pinigų operacijai, kurios tikslas – narkotikų tiekėjo Beilio sunaikinimas, būrys gauna apiplėšdamas miestelio banką, tačiau keli iš jų įkliūna šerifui ir Haketas priverstas atskleisti jam kortas.

Norėdamas galutinai išsiaiškinti santykius su buvusiu draugu, Bentenas vyksta pas Beilį, o jam iš paskos seka specialusis būrys, tačiau paskutiniame operacijos etape paaiškėja, kad šio vadas majoras Haketas turi visai kitokių planų...
*Apie upę Vilniuje žr. Cedronas*.

| Baltupis |
| --- |
|  Baltupio žemupys |
| **Ilgis** | 4,8 km |
| **Baseino plotas** | 2,7 km² |
| **Ištakos** | Sirutiškio apylinkės |
| **Žiotys** | Nevėžis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Baltupis** – upelis Kėdainių rajone, Surviliškio seniūnijos pietuose; Nevėžio dešinysis intakas. Prasideda laukuose, į vakarus nuo Sirutiškio. Pradžioje teka į pietus, pasiekia Babėnų šiaurinį pakraštį. Toliau teka į rytus, kerta Kėdainių-Panevėžio kelią. Įteka į Nevėžį 67,2 km nuo jo žiočių, į pietryčius nuo Sirutiškio bendrovės.

Visa upės vaga sureguliuota. Seniau upės baseine veikė Babėnų sąvartynas, lėmęs didelę jos taršą. Žemupio slėnis buvo tankiai apaugęs Sosnovskio barščiais, jie vėliau chemiškai išnaikinti.

Upės pavadinimas kildinamas nuo žodžio *baltas, baltasis, baltajis*, taip pat plg. albanų *baltë* „ežeras", *baltësi* „pelkė", senovės slavų *\*balta, baltьce* – „pelkė, raistas".

* Baltupio vidurupis
* Upelis ankstyvą pavasarį

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 505
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Koordinatės: 55°05′22″š. pl. 24°24′56″r. ilg.﻿ / ﻿55.0894454°š. pl. 24.4154229°r. ilg.﻿ / 55.0894454; 24.4154229

|  Baltromiškės sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Балтрамишкский храм |
| **Savivaldybė** | Jonavos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Baltromiškės |
| **Statybinė medžiaga** | medis |

**Baltromiškės sentikių cerkvė** – sentikių cerkvė Lietuvoje (Baltromiškėje, Upninkų seniūnija, Jonavos rajonas). Cerkvė su bokštu. Prižiūri Baltromiškės sentikių bendruomenė (rus. *Балтрамишкскaя старообрядческaя общинa*). Pamaldos vyksta tik švenčių proga. Aptarnauja šventikas F. Kolosovas (rus. *Ф. Ф. Колосов*).

Artimiausia veikianti cerkvė – Rimkų Dievo Motinos Gimimo cerkvė, Kulvos seniūnijoje. Artimiausia buvusi cerkvė – Pustelnikų sentikių cerkvė.

Istorija
--------

XVIII a. 2-ojoje pusėje kaime įsikūrė sentikiai.

1907 m. užregistruota Baltromiškės sentikių bendruomenė („obščina").

1909 m. kaimas priklausė Vilkmergės apskričiai (Kauno gubernija), jame buvo medinė cerkvė. Buvo planuojama pastatyti akmeninę šventovę, tačiau sutrukdė Pirmasis pasaulinis karas.

1937 m. parapijai priklausė apie 1 500 tikinčiųjų, dabar telikę apie 50.

Bendruomenės kapinės yra Kuniškiuose.

Galerija
--------

* Prie cerkvės, 2020 m.Prie cerkvės, 2020 m.
* Vartai, 2014 m.Vartai, 2014 m.
* Iš priekioIš priekio
* Galinė dalisGalinė dalis

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Baltromiškės sentikių cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Baltromiškės sentikiai Archyvuota kopija 2015-07-21 iš Wayback Machine projekto. (rusų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Baltrus, Baltramiejus Matusevičius** |
| --- |
| Gimė | 1863 m.Keturvalakiuose, Vilkaviškio raj. |
| Mirė | 1910 m. (~47 metai)Maskvoje |
|  |
| Veikla | matematikas, varpininkas, knygnešys. |

**Baltrus, Baltramiejus Matusevičius** (1863 m. Keturvalakiuose, Vilkaviškio raj. – 1910 m. Maskvoje) – matematikas, varpininkas, knygnešys.

Biografija
----------

Baigė Marijampolės gimnaziją, 1892 m. – Maskvos universiteto matematikos skyrių. Studijuodamas priklausė slaptai studentų draugijai, 1887–1892 m. vadovavo draugijos chorui.

1890 m. dalyvavo varpininkų suvažiavime Stebuliškėse (Marijampolės raj.). 1896 m. Gardine organizavo Lietuvos socialdemokratų partijos grupę.

Dirbo Maskvoje, Valstybės banke. Dažnai važinėdamas į Lietuvą gabendavo didelius kiekius tuo metu draudžiamos literatūros lietuvių kalba. Maskvos studentus aprūpino ir politine spauda. 1893 m. iš lenkų į lietuvių kalbą išvertė „Ojciec Szymon" (Genių dėdė).
Barbitūro rūgštis – visų barbitūratų pagrindas
**Barbitūratai** – vaistų grupė, pagaminta barbitūro rūgšties pagrindu. Turi migdomąjį poveikį, slopina centrinės nervų sistemos (CNS) veiklą, traukulius, didelės dozės sukelia narkozę. Kadangi trumpina greitojo miego fazę ir turi šalutinių poveikių, barbitūratai kaip migdomieji ir raminamieji vaistai nebevartojami. Jei vartojami kiti CNS slopinantys vaistai arba alkoholis, barbitūratai jų poveikį sustiprina. Pagal veikimo trukmę barbitūratai skirstomi į:

* labai trumpai veikiančius (10–25 min.);
* trumpai veikiančius (2–4 val.);
* vidutiniškai ilgai veikiančius (4–6 val.);
* ilgai veikiančius (8–12 val.).

Per operacijas į veną narkozei leidžiamas labai trumpai veikiantis barbitūratas tiopentalis. Epilepsija gali būti gydoma ilgai veikiančiu barbitūratu fenobarbitaliu. Kadangi ilgai veikiantys barbitūratai kaupiasi organizme, išgėrus vakare, ryte juntamas nuovargis ir mieguistumas. Ilgai veikiantys barbitūratai silpnina kitų kartu vartojamų vaistų poveikį. Ilgiau vartojant barbitūratus išsivysto priklausomybė. Per didelė barbitūratų dozė yra mirtina.

Išnašos
-------

1. 1 2  redaktorė Valė Bartoševičienė (2002-08-14, red. 2018-06-06). „Barbitūratai". VLE. Nuoroda tikrinta 2022-11-07.
Barchano schema
Kompleksinis barchanas Namibijos dykumoje
Libijos dykumos barchanai
**Barchanas** – pusmėnulio ar pasagos pavidalo smėlio kalva su pavėjui nukreiptais ragais, dykumų kopa.

Susidaro smėlingose dykumose, kur smėlio sluoksnį pusto vienos vyraujančios krypties vėjas, sūkuriuodamas šiurkščiame paviršiuje arba prieš kliūtį. Santykinis aukštis nuo 0,5 iki 150 m, bet pasitaiko ir aukštesnių. Priešvėjiniai šlaitai lėkšti, apie 5-15°, ilgi, pavėjiniai statūs, paprastai iki 34°, trumpi.

Barchanai slenka nuo keliasdešimt centimetrų iki kelių šimtų metrų per metus. Augdami ir slinkdami į priekį jie jungiasi, sukimba ragais arba prisišlieja vienas prie kito ir sudaro grandines, kalvagūbrius. Dėl vyraujančių vėjų krypties kaitos formuojasi sudėtingo pavidalo barchanų kompleksai.

Garsiausi barchanai
-------------------

* Mirties slėnis JAV
* Kompleksinis barchanas „Septintoji kopa", Namibijos dykuma
* Dainuojantis barchanas, Kazachija, Almatos sritis, Altyn-Emelio nacionalinis parkas

Lietuvoje
---------

Lietuvoje panašūs procesai vyko Kuršių nerijoje, kur slenkančios kopos yra užpylę smėliu 14 kaimų, iš kurių žymiausi Karvaičiai, Kuncai, Smiltynė, Šarkuva. Nuo XVIII a. pradėjus kopų želdinimą, smėlio slinkimas sustabdytas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Barchanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 634 psl.

Nuorodos
--------

* Libijos dykuma


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Barchanas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikižodynas
Barbuda sala Karibų jūroje
Palydovinė nuotrauka
**Barbuda** (angl. *Barbuda*) – sala Karibuose, Mažųjų Antilų salose, Antigvos ir Barbudos valstybės dalis (turi priklausomos teritorijos statusą). Plotas 160 km². Saloje gyvena 1810 gyventojai (2010 m.); gyventojų tankumas – 11,3 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Kodringtonas.

Sala išsidėsčiusi į šiaurę nuo Antigvos, Pavėjinių salų centre. Salą taip pat supa Montserato, Gvadalupės, Nevio, Sent Kitso, Šv. Bartolomėjaus sala, Sen Marteno salos. Paviršius šiek tiek kalvotas, aukščiausia vieta – 38 m. Į Barbudą įsiterpusi Kodringtono lagūna. Salą dengia tropiniai miškai, pelkės. Klimatas tropinis, per metus mažai kinta. Vasaros gale neretai praūžia uraganai. Prie Kodringtono lagūnos yra fregatų perimvietės.

Istorija
--------

Barbudoje indėnų sibonėjų gentys gyveno nuo 2400 m. pr. m. e. Vėliau juos išstūmė aravakai ir karibai. 1493 m. Barbudą atrado Kristupas Kolumbas. Pirmąsias gyvenvietes įkūrė ispanai ir prancūzai, bet 1666 m. juos išvijo anglai. 1685 m. salą pradėjo valdyti broliai Kodringtonai. Vyko keletas vergų sukilimų. Vergija Barbudoje panaikinta 1834 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Census 2011 Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto. Government of Antigua and Barbuda, Ministry of Finance, the Economy and Public Administration Statistics Division.