recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Vytautas Giedraitis** |
| --- |
| Gimė | 1955 m. (~68 metai)Akmenėje |
| Sutuoktinis (-ė) | Laima |
| Vaikai | Gabrielė |
|  |
| Veikla | pedagogas, politikos ir visuomenės veikėjas |
| Partija | 1995 m. Lietuvos liberalų sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1977 m. Šiaulių pedagoginis institutas |

**Vytautas Giedraitis** (g. 1955 m. Akmenėje) – pedagogas, politikos ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1973 m. baigė Šiaulių 8-ąją vidurinę mokyklą. 1977 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos-matematikos fakultetą ir įgijo fizikos mokytojo specialybę.

1977–1981 m. Sidabravo vidurinės mokyklos (Radviliškio raj.) fizikos mokytojas, 1981–1986 m. tos pačios mokyklos direktorius. 1986–1987 m. Šiaulių 7-osios vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, nuo 1988 m. Šiaulių 20-osios vidurinės mokyklos, nuo 2003 m. Šiaulių Romuvos gimnazijos direktorius.

1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys. 2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, Švietimo ir kultūros komiteto pirmininkas, buvo išrinktas ir į 2003–2007 m. tarybą, bet dėl užimamų pareigų mandato atsisakė.

1984 m. suteikta vyr. mokytojo kvalifikacija, 1996 m. suteikta antroji bendrojo lavinimo mokyklų vadovų kvalifikacinė kategorija. Respublikos mokyklų vadovų asociacijos Šiaulių skyriaus tarybos pirmininkas. Žmona Laima, duktė Gabrielė (g. 1994).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| BaraAl-Bara |
| --- |
|  |
| Baros griuvėsiai |
| 

BaraBara

 |
| Koordinatės | 35°41′0″ š. pl. 36°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.68333°š. pl. 36.53333°r. ilg.﻿ / 35.68333; 36.53333Koordinatės: 35°41′0″ š. pl. 36°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.68333°š. pl. 36.53333°r. ilg.﻿ / 35.68333; 36.53333 |
| Vieta | Idlibo muchafaza, Sirija |
| Regionas | Levantas |
| Istorija |
| Pastatytas | V a. |
| Sugriautas | XII a. |
| Laikotarpis | antika, viduramžiai |
| Tauta | graikai, arabai ir kt. |

**Bara** (arab. بارة‎ = *Bāra*) – senovinio miesto liekanos šiaurės vakarų Sirijoje, Idlibo muchafazoje, šalia dabartinio Maarat an Numano miesto.

Miestas įkurtas V a. kaip prekybinis centras kelyje tarp Antiochijos ir Apamėjos. Dėl puikių gamtos sąlygų, čia klestėjo vyno ir alyvų aliejaus gamyba. VI a. musulmonams užkariavus regioną, miestas nuskurdo, bet tebebuvo gyvenamas krikščionių. 1098 m. Bara nuniokota kryžininkų antpuolių (netrukus po to jie surengė liūdnai pagarsėjusį Maarat an Numano antpuolį). 1123 m. miestą atkovojo arabai ir įkūrė nedidelę tvirtovę. Vėliau miestas sugriautas žemės drebėjimo ir nebe atkurtas.

Iki šių laikų išliko 5 bažnyčių, 3 vienuolynų, keleto vilų, piramidinių kapų liekanos.
| **Deimonas Lorensas Lindelofasangl. *Damon Laurence Lindelof*** |
| --- |
|  |
| Deimonas Lindelofas 2007 metų Tarptautiniame komikų suvažiavime San Diege. |
| Gimė | 1973 m. balandžio 24 d. (50 metų)Teneke, Niudžersyje, JAV |
|  |
| Veikla | amerikiečių televizijos scenaristas ir prodiuseris. |
|  |
|  **Vikiteka** | Damon Lindelof |

**Deimonas Lorensas Lindelofas** (angl. *Damon Laurence Lindelof*; g. 1973 m. balandžio 24 d. Teneke, Niudžersyje, JAV) – amerikiečių televizijos scenaristas ir prodiuseris.

Gimė Teneke, Naujajame Džersyje, švedų išeivio šeimoje. Baigė Teneko vidurinę mokyklą ir Niujorko universiteto Kino mokyklą. Vėliau persikraustė gyventi į Los Andželą.

„Marvel Comics" užsakymu kūrė scenarijų naujiems komiksams pagrindinio Marvel pasaulio motyvais, kurių leidyba prasidėjo 2006 m. sausį, tačiau dėl autoriaus užimtumo buvo sustabdyta vos po mėnesio. („Marvel" teigimu, pardavimai bus atnaujinti 2009 m. kovą.)

Kartu su Dž. Dž. Abramsu 2004 metų vasarą sukūrė scenarijų populiariam televizijos serialui „Dingę". Šiuo metu kartu su Karltonu Kjuzu vadovauja tolesniam serialo kūrimui. Neseniai kartu su Dž. Dž. Abramsu taip pat baigė prodiusuoti „Žvaigždžių kelio" kino adaptaciją. Po serialo „Dingę" pabaigos 2010 metais, kartu su Abramsu ketina ekranizuoti Stiveno Kingo romaną „Tamsusis bokštas".

Lindelofas už ketvirtąjį „Dingusių" sezoną nominuotas 2008 m. Amerikos rašytojų gildijos apdovanojimui geriausio draminio televizijos serialo scenarijaus kategorijoje. Apdovanojimo laimėtojas paaiškės įteikimo ceremonijoje šių metų vasario mėnesį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Michael Mims, *The Daily Reveille* Archyvuota kopija 2007-08-17 iš Wayback Machine projekto.. *Lost* creator tackles *Dark Tower*, *anglų kalba*, 2007 m. kovo 22 d.

Nuorodos
--------

* Biografija ir autorinės naujienos IMDb duomenų saugykloje
* Interviu su serialo „Dingę" gerbėjais LostTV forume Archyvuota kopija 2006-05-18 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 33°51′58″ p. pl. 151°12′48″ r. ilg.﻿ / ﻿33.86611°š. pl. 151.21333°r. ilg.﻿ / 33.86611; 151.21333

| Naujojo Pietų Velso valstijos biblioteka |
| --- |
|  |
|  |
| **Įkurta** | 1826 |
| **Vieta** | Sidnėjus, Australija Australija |
| **Bibliotekos fondas** | virš 5 mln. vnt. |
| **Interneto svetainė** | www.sl.nsw.gov.au |

**Naujojo Pietų Velso valstijos biblioteka** (angl. *State Library of New South Wales*) – viešoji biblioteka Sidnėjuje, seniausia Australijoje. Įkurta 1826 m. iš pradžių buvo privati, vėliau parduota Naujojo Pietų Velso vyriausybei, nuo 1869 m. tapo viešąja. Bibliotekos fondus sudaro virš 5 mln. vienetų, tarp jų ir gausūs specialieji rinkiniai. Biblioteka įsikūrusi miesto centre, Makvorio gatvės ir Šekspyro skvero kampe, šalia Karališkojo botanikos sodo, dviejuose gretimuose pastatuose: Mičelio (*Mitchell Building*) ir Makvorio Gatvės (*Macquarie Street Building*). Mičelio pastatas statytas 1905–1910 m. praplėstas 1939, 1959 ir 1964 m. 1999 m. įtrauktas į Naujojo Pietų Velso kultūros paveldo sąrašą. Makvorio Gatvės pastatas atidarytas 1988 m.

Fondai
------

Bibliotekos fonduose yra apie 2,3 mln. knygų, 1,2 mln. mikroformų, 1,6 mln. nuotraukų ir negatyvų, taip pat laikraščių, žemėlapių, architektūrinių planų, rankraščių ir kitų vienetų. Biblioteka dalyvauja Australijos nacionalinės bibliotekos „PANDORA" internetinių svetainių archyvavimo projekte bei renka skaitmeninius leidinius. Biblioteka saugo 9 iš 11 išlikusiųjų pirmosios Australijos kolonistų laivų flotilės (*First Fleet*) žurnalų, Australijos tyrinėtojų ataskaitas, paveikslus ir eskizus bei kitus istorinius dokumentus. Tarp bibliotekos retenybių yra pirmojo aborigenams skirto laikraščio „Abo Call" visi šeši leidiniai (1938 m.), botaniko Džozefo Bankso pirmosios Džeimso Kuko kelionės užrašai, australų aukso ieškotojo Haraldo Laseterio (*Harold Lasseter*) 1930 m. ekspedicijos dienoraštis, Viljamo Blajaus „Bounty" laivo žurnalas, kuriame aprašyti Baunti maišto 1789 m. įvykiai, į UNESCO „Pasaulio atminties" sąrašą įtraukta Holtermano fotonegatyvų kolekcija, Ernesto Šakltono 1914–1917 m. Antarkties ekspedicijos nuotraukos, Abelio Tasmano žemėlapis, sudarytas iš 1642–1644 m. ekspedicijų medžiagos, du iš trijų išlikusiųjų pirmosios Australijoje spausdintos knygos – Naujojo Pietų Velso įstatymų ir pranešimų rinkinio – egzemplioriai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *History of the Library*, State Library of New South Wales. Archyvuota 2020-04-25. Nuoroda tikrinta 2020-05-14.
2. ↑  *State Library of NSW*, Office of Environment & Heritage, NSW Government. Archyvuota 2020-05-14. Nuoroda tikrinta 2020-05-14.
3. ↑  *2018–19 Annual Report*, Library Council of NSW, p. 38–39. Archyvuota 2020-05-14. Nuoroda tikrinta 2020-05-14.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Naujojo Pietų Velso valstijos biblioteka** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Dan Păltinişanu stadionas |
| --- |
|  |
| Vieta | Timišoara, Rumunija |
| Atidarytas | 1964 m. gegužės 1 d. |
| Renovuotas | 1985, 2002, 2008 m. |
| Operatorius | FC Timișoara |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 32 972 sėdimos vietos |
| Lauko matmenys | 105 × 68 m |
| Nuomininkai | FC Timișoara (nuo 1963 m.) |

**Dan Păltinişanu stadionas** yra įvairios paskirties stadionas Timišoaroje, Rumunijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms, talpina 32 972 žiūrovus. Jame namų rungtynes žaidžia FC Timișoara. Stadionas pavadintas *Dan Păltinişanu*, legendinio futbolininko, kuris per 10 metų klube sužaidė 271 rungtynes, vardu. Jis pelnė labai svarbius įvarčius UEFA taurės kvalifikacijoje prieš Celtic ir Atlético Madrid klubus. Futbolininkas mirė 1995 m. kovo 4 d. būdamas 43 metų.

Po renovacijų 2002 ir 2008 m. siekiant surengti UEFA Čempionų lygos varžybas yra vienas moderniausių šalies stadionų. Stadione yra žaidusi Rumunijos rinktinė. Pirmosios rungtynės įvyko 1983 m. kovą prieš Jugoslavijos rinktinę. Draugiškas rungtynes laimėjo svečiai 0–2. Stadionas tuo metu vadinosi *1 Mai*. Klubo prezidentas, *Gheorghe Chivorchian*, yra pasiūlęs pastatyti naują stadioną, kuris talpintų 50 000 žiūrovų.

Nuorodos
--------

* Stadiono nuotrauka Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Minerva (reikšmės).*
„Minervos" gaminių kainininkas, 1907 m.
„**Minerva**" (*Špižo vario liejamoji ir mašinų dirbamoji dirbtuvė vardu „Minerva"*) – pirmoji Kaune ketaus liejinių įmonė, atsidariusi 1862 m. gaminusi žemės ūkio padargus ir įvairius dekoratyvius gaminius. Ji veikė netoli Volfas Engelman alaus daryklos ir „Sanitas" fabriko, trikampiame sklype tarp Bažnyčios, Šiaulių ir Vytauto gatvių, maždaug dabartinėje Kauno autobusų stoties teritorijoje. Išlikusi fabriko kontora, projektuota rusų architekto Nikolajaus Andrejevo (1894 m.), kuri tarpukaryje buvo pritaikyta autobusų stočiai – dabar tai autobusų stoties senasis pastatas.

Istorija
--------

1862 m. įkurtas pirmasis metalo fabrikas „Minerva". Tų metų spalio mėnesį bajoras Geidukevičius buvo gavęs Kauno gubernijos valdžios leidimą atidaryti ketaus liejimo įmonę. Jis fabriką valdė vos pora metų. Jau 1864 m. iš Geidukevičiaus fabriką nupirko Mikalojus Pranciškus Rekošas (*Mikołaj Franciszek Rekosz*, 1832–1911). 1864 m. pradėjo veikti panašaus profilio P. Cimermano įmonė Vilniuje.

Pirmaisiais gyvavimo metais „Minervos" fabrike buvo 160 darbuotojų, 1864 m. buvo likę 60 (po 1863 m. sukilimo įvykių). Liejykla turėjo pasistačiusi reikiamus gamybinius ir administracinius pastatus, buvo įsigijusi garo mašiną lokomobilį, kasmet sunaudodavo apie 70–100 pūdų metalo. Taikantis prie ekonominių ir gyventojų poreikių, buvo liejami žemės ūkio, buities ir kiti reikmenys, įvairios mechaninės detalės, kryžiai, kapų tvorelės. Kaune dar veikė kitos ketaus liejyklos – G. Abramavičiaus fabrikas „Marsas" (nuo 1869 m), Šmito fabrikas (nuo 1892 m.). 1900 m. pradėjus veikti Kauno centrinei elektrinei, jos veikloje aktyviai dalyvavo du stambiausieji Kauno mašinų gamybos ir metalo apdirbimo pramonės fabrikantai – M. Rekošas ir R. Tilmansas. 

„Minervos" produkcija pelnė medalius 1865, 1866, 1875, 1876, 1879 m. parodose Rietave, Panevėžyje, Šiauliuose, garbės raštą Žemutiniame Naugarde (Rusija).

Pagal savininko M. Rekošo testamentą po jo mirties 1911 m. fabriką paveldėjo jo vyriausiasis sūnus Mikalojus Rekošas (bendravardis). Keičiantis valdžioms ir Lietuvai 1918 m. atkūrus nepriklausomybę, fabrikas ilgainiui nustojo veikęs. Rekošų šeimos medinis namas su mezoninu stovėjo dab. Vytauto pr. 28,30, 32 vietoje. Jo jau nebebuvo 1936 m. sklypo plane. Jaunesnysis M. Rekošas Kaune gyveno maždaug iki 1940 m.

Literatūra
----------

* Nijolė Lukšionytė-Tolvaišienė. *Gubernijos laikotarpis Kauno architektūroje (1843–1915)*. – Kaunas: VDU leidykla, 2001. – 178 p.: iliustr. – ISBN 9986-501-81-4

Šaltiniai
---------

1. ↑  1862 m. N. Rekošas Kaune (dab. Vytauto pr.) įsteigė fabriką „Minerva"
2. ↑  Nuo varžtų iki mašinų: metalo pramonė Kaune 1918–1940 m.
3. ↑  Bajoro N. Rekošo fabriko „Minerva" administracijos korpuso Michailo prospekte (dabar – Vytauto pr.) projektas Archyvuota kopija 2021-01-10 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* *Mašinų ir prietaisų pramonė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
| **Danas Dambrauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1981 m. birželio 22 d. (41 metai)Elektrėnai |
| Tėvas | Algirdas Dambrauskas |
| Sutuoktinis (-ė) | Aelita Dambrauskienė |
| Vaikai | Danielė, Gintarė |
|  |
| Veikla | politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Liberalų ir centro sąjunga, Jaunoji Lietuva, Tvarka ir teisingumas |
|  |
| Alma mater | 2010 m. Mykolo Romerio universitetas |

**Danas Dambrauskas** (g. 1981 m. birželio 22 d. Elektrėnuose) – Lietuvos ir Elektrėnų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

2003 m. baigė Vilniaus kolegijos Verslo vadybos fakultetą, 2010 m. Mykolo Romerio universitetą. UAB „Kosminija" direktorius.

Liberalų ir centro sąjungos, partijos „Jaunoji Lietuva", Tvarka ir teisingumas narys. Nuo 2005 m. organizacijos „Jaunieji liberalcentristai" narys, Valdybos narys, pirmininkas. 2007–2011 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys. Judėjimo „Elektrėnai – ne Vilniaus sąvartynas" iniciatorius ir vadovas.

Sutuoktinė Aelita.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-08-31 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-10-18 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Danas Dambrauskas grasino susidorojimu, 2007-07-31[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Dana Kamarauskienė** |
| --- |
| Gimė | 1966 m. gruodžio 8 d. (56 metai)Stakliškės, Prienų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Rimantas Kamarauskas |
| Vaikai | Andrius |
|  |
| Veikla | pedagogė, profsąjungų bei politinė veikėja |
| Partija | 
* 1990 m. Lietuvos demokratinė darbo partija,
* 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partija

 |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis universitetas |

**Dana Kamarauskienė** (g. 1966 m. gruodžio 8 d. Stakliškėse, Prienų rajonas) – Lietuvos pedagogė, Ukmergės rajono profsąjungų bei politinė veikėja.

Biografija
----------

Dana Kamarauskienė gimė Marytės ir Stanislovo Milkevičių šeimoje. 1985 m. su pagyrimu baigė Stakliškių vidurinę mokyklą ir įstojo į tuometinį Vilniaus pedagoginį institutą į rusų kalbos ir literatūros fakultetą. 1992 m. Vilniaus pedagoginiame universitete įgijo rusų kalbos ir literatūros mokytojos diplomą, o 2002 m. vokiečių filologijos diplomą. 2003 m. vokiečių kalbą tobulino Goetes Institute Giotingene Vokietijoje. 2004-2006 m. studijavo Prancūzijos Albi Žano Fransua Šampolijono universitete moderniąją kalbą ir įgijo bendrojo universitetinio išsilavinimo moderniosios kalbos diplomą.

1993-2005 m. Ukmergės aukštesniojoje verslo mokykloje prancūzų ir profesinės vokiečių kalbos dėstytoja. 2004 m. Prancūzijos Respublikos ambasadoje Lietuvoje laimėjo konkursą, patekdama tarp geriausų Europos prancūzų kalbos mokytoj, kartu su kuriais buvo oficialiai priimta Prancūzijos užsienio reikalų ministerijoje Paryžiuje.
Nuo 2005 m. Ukmergės rajono savivaldybės administracijos Investicijų ir užsienio ryšių skyriaus vyr. specialistė.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ukmergės rajono skyriaus narė, atsakingoji sekretorė.

2003-2006 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narė. Profesinių sąjungų bendrijos atstovė spaudai.

1987 m. ištekėjo už Rimanto Kamarausko. 1990 m. gimė sūnus Andrius.

Bibliografija
-------------

* Gražiausios Ukmergės rajono kaimo sodybos;
* Ukmergės aukštesnioji verslo mokykla;
* Prancūzų-lietuvių/lietuvių-prancūzų ekonominių terminų žodynėlis.
| ***Naujoji Žemė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Nova Zembla |
| Kilmės šalis |  Nyderlandai |
| Režisierius | Reinout Oerlemans |
| Metai | 2011 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 108 min. |
| Kalba | olandų |
| Biudžetas | 7 mln. eurų |
| **IMDb įrašas** |

**Naujoji Žemė** (ol.  *Nova Zembla* ) – 2011 m. Nyderlandų režisieriaus Reinout Oerlemans sukurtas istorinis filmas apie trečiąją keliautojo Vilemo Barenco ekspediciją į Arktį. Tai pirmoji šalyje 3D formatu nufilmuota juosta.

Svetainėje Rotten Tomatoes filmas verinamas 41 proc. teigiamų atsiliepimų.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Robert de Hoog – Gerrit de Veer
* Derek de Lint – Willem Barentsz
* Victor Decleir
* Juda Goslinga
* Doutzen Kroes

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1596 m. Nyderlandai. Jaunas, išsilavinęs jaunuolis Geritas svajoja vesti mylimą merginą, tačiau neturi pinigų ir žino, kad šios tėvas bus prieš judviejų vedybas. Norėdamas užsidirbti pinigų, jis gauna rekomandaciją ir vietą keliautovo Vilemo Barenco laive, kuris planuoja savo trečiąją ekspediciją į Arktį. Kadangi jūrose viešpatauja ispanai, Nyderlandai priversti ieškoti šiaurinio kelio į Kiniją ir Indiją, ir šiuo tikslu suburiama Barenco ekspedicija.

Laivas išplaukia į šiaurę, tačiau įstringa ledynuose prie Naujosios Žemės. Priimamas sprendimas persikelti į krantą ir ten laukti pavasario. Jūreiviai pasistado pastogę, tačiau atšiaurus oras ir laukiniai žvėrys kelia jiems nuolatinį pavojų.

Apdovanojimai
-------------

* Rembrandto apdovanojimas (nominacija) – geriausias filmas, geriausias aktorius (R. De Hoog)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Nova Zembla". *rottentomatoes.com*. Nuoroda tikrinta 2021-01-29.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Narsumo ordinas
Ordino kaladėlė
**Narsumo ordinas** (rus. *орден Мужества*) – Rusijos federacijos valstybinis apdovanojimas.

Ordino statutas
---------------

Iš Rusijos Federacijos prezidento įsako (1994 m. kovo 2 d.; 1999 m. sausio 6 d. redakcija):

Narsumo ordinu apdovanojami piliečiai už pasiaukojimą, vyriškumą ir narsą, parodytus gelbstint žmones, saugant viešąją tvarką, kovojant su nusikalstamumu, stichinių nelaimių, gaisrų, katastrofų metu ir kitomis ypatingomis aplinkybėmis, taip pat už drąsius ir ryžtingus veiksmus, atliktus vykdant karinę, pilietinę ar tarnybinę pareiga aplinkybėmis, kai kyla grėsmė gyvybei.
Narsumo ordinas nešiojamas kairėje krūtinės pusėje, turint daugiau Rusijos federacijos ordinų, nešiojamas po 4-oji laipsnio ordino „Už nuopelnus Tėvynei".

Ordino aprašymas
----------------

Narsumo oprdino ženklas sidabrinis. Ženklą sudaro keturių galų kryžius su vienodo ilgio galais, su reljefiniu borteliu pakraščiuose ir reljefiniais spinduliais. Centre – reljefinis Rusijos Federacijos herbo atvaizdas. Atvirkštinėje pusėje horizontaliai eina reljefinis užrašas „Narsa" (*Мужество*).
  
Kryžiaus skersmuo – 40 mm.

Apdovanojimo ypatumai
---------------------

Narsumo ordinu galima apdovanoti kelis kartus. Pvz. pulkininkas Rusijos Federacijos Didvyris Andrejus Volovikovas apdovanotas Narsumo ordinu 4 kartus.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Skrydžių vadovas** – aviacijos specialistas, dirbantis antžeminėje tarnyboje ir valdantis orlaivių oro eismą.

Pagrindinė skrydžių vadovo funkcija yra užtikrinti saugų, reguliarų ir tvarkingą lėktuvų, sraigtasparnių ir kitų orlaivių eismą. Šiai funkcijai atlikti skrydžių vadovui reikia aviacinės navigacijos, aviacinės meteorologijos žinių, griežtai laikytis nustatytų taisyklių ir instrukcijų, reglamentuojančių oro eismą bei aviadispečerių darbą. Pavyzdžiui, užtikrindamas saugų orlaivių apsikeitimą ore skrydžių vadovas naudoja vertikalaus, šoninio bei išilginio skirstymo (paskirstymo saugiais atstumais-minimumais) taisykles.

Skrydžių vadovų funkcijos:

* lėktuvų judėjimo valdymas ir koordinacija
* informacijos apie skrydžius teikimas
* saugių maršrutų parinkimas ir skrydžių jais koordinavimas
* informavimas apie skrydžio sąlygas (sprendimus priima orlaivių pilotai)
* orlaivių skrydžių intensyvaus eismo zonose koordinavimas, lėktuvų skrydžių konkretaus oro uosto rajone valdymas. Tai daroma iš valdymo bokšto, naudojantis radijo ryšio priemonėmis, navigacijos įranga
* tranzitinių orlaivių skrydžių valdymas.

Skrydžių vadovai yra atsakingi už visų jų kontroliuojamoje zonoje skrendančių orlaivių ekipažų narių ir keleivių gyvybes.
  
Šiais laikais jie naudoja automatizuotas kompiuterių sistemas: spalvinių monitorių ekranuose stebi jų zonoje esančių orlaivių skrydžių erdvinį vaizdą. Tokia skrydžių valdymo sistema ypač padeda susidarius ekstremalioms situacijoms ir yra saugumo garantas, kai eismas intensyvus.

Skrydžių valdymas yra ne tik civilinė specialybė, tai darbas ir kariniuose aerodromuose bei lėktuvnešiuose.
Naujosios pinakotekos įėjimas
**Naujoji pinakoteka**  (vok. *Neue Pinakothek*) yra meno muziejus, įsikūręs Miuncheno centrinėje dalyje esančiame muziejų komplekse Kunstareal. Muziejus orientuotas į XVII a. ir XIX a. Europos dailininkų kūrybą.

Naujojoje pinakotekoje eksponuojami impresionistų, postimpresionistų, romantikų ir kai kurių modernistų darbai. Yra pasaulyje garsių meistrų kaip Vincentas van Gogas, Klodas Monė, Kasparas Davidas Frydrichas, Ogiustas Rodenas kūrinių.

Pastato istorija
----------------

Muziejus buvo įkurtas 1853 m. karaliaus Liudviko I Bavariečio. Pastatas pastatytas priešais Senąją pinakoteką, suplanuotas architektų Friedrich von Gärtner ir August von Voit. Tačiau muziejus buvo subombarduotas Antrojo pasaulinio karo metu. Pastato griuvėsiai buvo nuvalyti 1949 m. Muziejus atkurtas 1981 m. architekto Alexander Freiherr von Branca pastatytame moderniame pastate.

Muziejaus vaizdai
-----------------

* Senasis pinakotekos pastatas (1880 m.)
* Prie Naujosios pinakotekos
* Rottmann salė
* Viena salių

Kolekcijos istorija
-------------------

Kolekcijos pradžia siejama su karaliaus Liudviku I Bavariečiu, kuris nuo pat karūnavimo 1809 m. pradėjo kolekcionuoti amžininkų dailininkų paveikslus. Kolekcijai pakankamai padidėjus ji buvo atskirta nuo senųjų meistrų kolekcijos Senojoje pinakotekoje ir įkurdinta Naujojoje pinakotekoje. Žymų indėlį į kolekcijos praplėtimą įnešė jos direktorius Hugo von Tschudi (1851-1911) nupirkęs 44 impresionistų ir postimpresionistų darbus. Tačiau, kadangi valstybines lėšas buvo uždrausta naudoti meno kūrinių pirkimui, tik vėliau oficialiai šie darbai buvo „nupirkti" iš privačiai suaukotų lėšų. 1915 m. naujoji pinakoteka perėjo į valstybės rankas.

1939 m. fašistinės Vokietijos valdžia pardavė vieną kolekcijos Van Gogo autoportretą kaip meno degeneracijos pavyzdį. Šiuo metu kolekcija yra platesnės Valstybinės Bavarijos Paveikslų Kolekcijos dalis.

Dailės galerija
---------------

Keletas iš žymiausių ekspozicijos darbų:

* Polis Gogenas. *„Te Tamari no Atua"*
* Polis Sezanas. *„Autoportretas su turbanu"*
* Klodas Monė. *„Tiltas Aržantėjuje"*
* Vincentas van Gogas. *„Saulėgražos"*
* Gustavas Klimtas. *„Muzika"*
* Kasparas Davidas Frydrichas *„Krkonošės kalnai, kylantis rūkas"*
* Carl Spitzweg. *„Poetas"*
* Ogiustas Rodenas. *„Helen von Nostitz biustas"*

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Naujoji pinakoteka (Miunchenas)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė
| ***Dičkis Honkonge*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Piedone a Hong Kong |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Steno |
| Scenaristas (-ai) | Lucio De Caro  Steno  Franco Verucci |
| Vaidina | Bud Spencer |
| Metai | 1975 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 108 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Dičkis Honkonge** (it.  *Piedone a Hong Kong*) – 1975 m. sukurta antroji veiksmo komedija apie policijos inspektorių Rizo, pravarde Dičkis, kurį vaidina Badas Spenceris. Pirmasis filmas Pravarde Dičkis pasirodė 1973 m.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – inspektorius „Dičkis" Rizo
* Al Lettieri – Frenkas Barela
* Enzo Cannavale – inspektorius Kaputo
* Renato Scarpa – inspektorius Morabito
* Robert Webber – Semas Akardo

Tai pirmasis filmas, kuriame buvęs plaukikas ir Olimpinių žaidynių dalyvis Badas Spenceris galėjo pademonstruoti savo plaukimo įgūdžius.

Vienas pagrindinių filmo aktorių Al Lettieri tais pačiais metais, būdamas 47, mirė nuo širdies smūgio.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Neapolyje vis labiau klesti narkotikų verslas, o policijai niekaip nesiseka sučiupti nusikaltėlių. Po eilinės nesėkmės atsiranda įtarimų, kad nusikaltėliai policijoje turi savo informatorių. Sužinoti jo pavardę įmanoma tik iš narkotikų tiekėjų Azijoje. Inspektorius Rizo nusprendžia savarankiškai vykti į Honkongą, nors vadovybė tam ir prieštarauja, įtardama, kad informatorius gali būti pats inspektorius.

Jam iš paskos atvyksta Frenkas Barela – iš JAV į Italiją deportuotas gangsteris, kuris iš tiesų yra FTB agentas. Jiedu susiduria su nusikaltėliais Honkonge, po to – Makao, kur Rizo suimamas ir pargabenamas į Italiją apkaltinus jį teikiant informaciją narkotikų bosams. 

Supratęs, kad tikrasis informatorius yra jį iš Makao pargabenęs Semas Akardo, vienas iš kovos su narkotikais koordinatorių, Rizo bėga iš kalėjimo, kad rastų tai patvirtinančius įkalčius.
| **Petras Juodakis** |
| --- |
| Gimė | 1872 m. liepos 21 d.Račiupėnai, Kupiškio valsčius |
| Mirė | 1940 m. rugsėjo 21 d. (68 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | Lietuvos chemikas, visuomenės veikėjas. |
|  |
| Alma mater | 1898 m. Peterburgo universitetas |

**Petras Juodakis** (1872 m. liepos 21 d. Račiupėnai, Kupiškio valsčius – 1940 m. rugsėjo 21 d. Kaunas) – Lietuvos chemikas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Panevėžio, Talino realinėse mokyklose. 1898 m. baigė Sankt Peterburgo universitetą.

Dirbo Peterburgo matų ir saikų laboratorijoje. 1908–1920 m. Sankt Peterburgo Pobiedinskio aukštųjų komercijos kursų Chemijos ir nuo 1911 m. Prekių mokslo katedrų vedėjas. Bendradarbiavo žurnale „Kommerčeskaja škola i žizn". 1921 m. grįžo į Lietuvą, dėstė Aukštuosiuose kursuose, kursų vadovo pavaduotojas Kaune. Kaldinant litus, kaip ekspertas 1922 m. lankėsi Londone. 1922 m. vasario mėn. – 1923 m. birželio mėn. VII Ernesto Galvanausko Ministrų kabineto švietimo ministras. Prisidėjo prie Lietuvos universiteto įsteigimo. 1922–1940 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, nuo 1934 m. neorganinės ir analizinės chemijos katedros vedėjas, nuo 1922 m. profesorius. Vienas Valstybinės technikos ir chemijos laboratorijos prie Finansų ministerijos įkūrėjų, 1922–1935 m. pirmasis jos direktorius. 1925–1940 m. Prekių muziejaus įkūrėjas ir direktorius. Moksliniai darbai 1922–1927 m. spausdinti Finansų ministerijos leidinyje „Valstybinės technikos ir chemijos laboratorijos darbai". Mirė nuo paralyžiaus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Banevičius. *111 Lietuvos valstybės 1918–1940 politikos veikėjų: enciklopedinis žinynas.* Vilnius: Knyga, 1991, 73 p. ISBN 5-89942-585-7.
2. ↑  *Petras Juodakis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 8 psl.
| Rio Negro nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| **Vieta:** | Aukštutinis Paragvajus, Paragvajaus vėliava Paragvajus |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** |  ? |
| 

Žemėlapis rodantis Rio Negro nacionalinis parkas vietą.Rio Negro nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 19°52′0″ p. pl. 58°31′0″ v. ilg.﻿ / ﻿19.86667°š. pl. 58.51667°r. ilg.﻿ / 19.86667; 58.51667Koordinatės: 19°52′0″ p. pl. 58°31′0″ v. ilg.﻿ / ﻿19.86667°š. pl. 58.51667°r. ilg.﻿ / 19.86667; 58.51667 |
| **Plotas:** | 3000 km² |
| **Įkurtas:** | 2004 m. |

**Rio Negro nacionalinis parkas** (isp. *Parque Nacional Río Negro*) yra Paragvajaus šiaurės vakaruose, Aukštutiniame Paragvajuje, apima Čako ir Pantanalio ekosistemas. Priklauso RAMSAR pelkių apsaugos organizacijai ir yra svarbi teritorija paukščių migracijos keliuose. Užima 30 tūkst. ha plotą.

Rio Negro parko miškams būdingi augalai yra baltasis kvebrachas, kapokmedis (*palo borracho*), kaktusai, *Ruprechtia* genties krūmai, zizifusas, paragvajinis tvaras, balamedis, algarobiljas, gvajakanas. Tarpinėje zonoje auga tikrasis raudonmedis, *yvyra ita, palo blanco*. Pantanalio pelkėse sutinkamos 32 paukščių rūšys.

Nuorodos
--------

* Paragvajaus gamtosauga Archyvuota kopija 2007-12-13 iš Wayback Machine projekto.
**Petras Kisielius** (1917 m. rugpjūčio 17 d. Marijampolė – 2008 m. gegužės 4 d. Elmhurstas, palaidotas Šv. Kazimiero lietuvių kapinėse) – Lietuvos gydytojas, visuomenės veikėjas, daktaras.

Biografija
----------

Baigė Marijampolės Marijonų vidurinę mokyklą. 1939 m. baigė Kauno karo mokyklą, 1943 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Medicinos fakultetą. 1944 m. pasitraukęs į Vokietiją iki 1952 m. dirbo Tiubingeno universitete. 1949 m. daktaras. 1952 m. atvykęs į JAV dirbo gydytoju Ciceroje.

Nuo 1974 m. Ateitininkų federacijos pirmininkas, Lietuvių Fondo narys. 1983 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės VI seimo komiteto pirmininkas. Ateitininkų Šalpos fondo steigėjas ir ilgametis pirmininkas, vienas iš Ateitininkų Namų steigėjų. Nuo 1958 m. JAV lietuvių bendruomenės tarybos narys, bendruomenės 50 m. jubiliejaus komiteto pirmininkas. Pasaulio Lietuvių Šokių šventės rengimo komiteto pirmininkas, Pasaulio lietuvių Dainų šventės lėšų telkimo pirmininkas. Ilgametis dienraščio „Draugas" leidėjų Tarybos pirmininkas ir „Draugo" fondo pirmininkas, Lietuvių Katalikų spaudos draugijos pirmininkas, Lietuvių Fronto bičiulių centro valdybos ir tarybos pirmininkas. Vienas iš fondo „Į Laisvę" steigėjų,  Cicero Šv. Antano parapijos Lietuvių klubo steigėjas, Jaunimo centro tarybos narys ir stambus rėmėjas.

Žmona Stefanija, sūnus dr. Petras Vytenis, dukra dr. Jolita.

Įvertinimas
-----------

* 1996 m. Šv. Silvestro riterio ordinas, įteikė popiežius Jonas Paulius II
* 1998 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Petras Kisielius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 176 psl.
2. ↑  Mirė žymus JAV lietuvių visuomeninkas Petras Kisielius. Bernardinai.lt
| Divyčiailenk. *Dywity* |
| --- |
| 

DivyčiaiDivyčiai

53°51′0″ š. pl. 20°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.85000°š. pl. 20.48333°r. ilg.﻿ / 53.85000; 20.48333﻿ (Divyčiai)Koordinatės: 53°51′0″ š. pl. 20°29′0″ r. ilg.﻿ / ﻿53.85000°š. pl. 20.48333°r. ilg.﻿ / 53.85000; 20.48333﻿ (Divyčiai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Varmijos Mozūrų vaivadija Varmijos Mozūrų vaivadija |
| **Apskritis** | Olštyno apskritis |
| **Valsčius** | Divyčių valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 2 315  |

**Divyčiai** (lenk. *Dywity*, vok. *Diwitten*) – kaimas Lenkijos šiaurės vakaruose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Olštyno apskrityje. To paties pavadinimo valsčiaus centras. 2 303 gyventojai (2011 m. duomenys). Veikia mokyklų kompleksas, jungiantis pradinę mokyklą ir gimnaziją. 2010 m. atidaryta apskrities muzikos mokykla.

Istorija
--------

Kaimelis žinomas nuo XIV a. joje gyveno prūsai. Lenkų šaltiniai nurodo, kad pavadinimas prūsiškai reiškia „Dievo kalnas"; lietuvių mitologijoje įprasta manyti, kad Divytis buvo baltų žvejų dievas, globojęs ir jūrininkus. Vėliau gyvenvietė priklausė vokiečių Rytprūsiams, stipriai nukentėjo per XV-XVI a. karus ir dėl to kilusį badmetį. 1913 m. kaimo laukuose, 111 ha plote buvo įsteigta *Karinių oro balionų stotis*. Iškilo dvejus dirižablius talpinusi halė. Ji buvo įspūdingų matmenų: 200 m ilgio, 44 m pločio ir 34 m aukščio. Vieno iš dirižablio vadu 1915 m. tarnavo garsus vokiečių oreivis Ernstas Augustas Lehmannas (1886–1937), kaip stebėtojas skridęs didžiausio pasaulyje keleivinio dirižablio „Hindenburg" paskutiniuoju reisu.

Po Antrojo pasaulinio karo Divyčiai atsidūrė Lenkijos sudėtyje. 2012 m. pabaigoje kaime atidarytas Lietuvos Respublikos garbės konsulatas (Vadovė – Urszula Lech), prieš tai ši įstaiga dvejus metus veikė Olštyne. Garbės konsulatas aptarnauja Olštyno ir gretimas apskritis. Kaimo karčemoje vaišinama lietuviškais ir lenkiškais patiekalais.

Lankytini objektai
------------------

* 1894–1897 m. vietoje mūrytos XIV a. iškilo nauja *Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia*. Šventovė buvo gausiai dekoruota, apatinė dalis palikta sena, o anstatas – neogotikinis.
* 1888 m. pastatyta koplytėlė su varpine.

Išnašos
-------

1. ↑  [neveikianti nuoroda]
2. ↑  [neveikianti nuoroda]

Šaltiniai
---------

* Tomasz Darmochwał, Marek Jacek Rumiński. *Warmia Mazury (przewodnik)* – Białystok: Agencja TD, 1996, s. 83 ​ISBN 83-902165-0-7
* Georg Kellmann. *Historia parafii Klebark Wielki, jej wiosek i okolic* – Klebark Wielki: Parafia p.w. Znalezienia Krzyża Świętego i Narodzenia Najświętszej Marii Panny w Klebarku Wielkim, 2007 ISBN 978-83-918968-1-5
* Dywity // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich T. II: Derenek – Gżack. – Warszawa, 1881 Str. 259
**Petras Kiaulėnas** (1909 m. sausio 10 d. Naniškiai, Pandėlio valsčius – 1955 m. rugpjūčio 15 d. Niujorkas) – Lietuvos tapytojas, architektas.

Biografija
----------

1928–1934 m. Kauno meno mokykloje ir 1934–1937 m. Romos dailės akademijoje studijavo tapybą, 1937–1942 m. Paryžiaus dekoratyvinės dailės mokykloje ir 1938–1940 m. Paryžiaus universiteto Miestų planavimo institute – architektūrą.

1946 m. išvyko į JAV, nuo 1952 m. gyveno Niujorke.

Kūryba
------

Nutapė peizažų („Vasara parke" 1953 m. „Saulėlydis" 1954 m.), natiurmortų („Granatai" 1951 m. „Gėlė, citrinos ir figūrėlė" 1955 m.), portretų („Ponios B. portretas" 1954 m. Dailininko A. Varno portretas 1955 m.), figūrinių kompozicijų („Besiilsinčios šokėjos" 1947 m.). Tapybos kūriniai vaiskaus kolorito, supaprastintos formos, ryški impresionizmo įtaka.

Kartu su žmona architekte Vasia Kiaulėniene parengė gyvenamųjų namų, vilų, sakralinių pastatų projektų (*Sandam House Riverside, Voulis House Clearwater Beache*, Floridos valstija, abu 1947 m.).

Svarbiausios parodos: Paryžiuje (1943 m. 1944 m. 1946 m. 1957 m.), Čikagoje (1985 m.), Vilniuje (1993 m.). Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus. Nuo 1973 m. Farmingvilyje (Niujorko valstija, JAV) veikia Petro Kiaulėno muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Eglė Mikalajūnaitė. *Petras Kiaulėnas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 11 psl.

Bibliografija
-------------

* Maurice Scherer. Petras Kiaulėnas. Paris, 1946
* Scherer, Maurice. Petras Kiaulėnas. Patria, Tübingen, 1948
* Brown, Gordon. Petras Kiaulenas. [S. L.]: B. A. Thrania, 1958

Nuorodos
--------

* Pranas Lapė. Petras Kiaul4nas (1909 - 1955)
* Maurice Scherer. Petras Kiaulėnas
* Vidmantas Jažauskas. Petras Kiaulėnas - didis neatrastasis mūsų kraštietis[neveikianti nuoroda]
**Dizenterija** (gr. δυσ- + *έντερον* 'žarna') – kolitas, pasireiškiantis skausmingu viduriavimu, tuštinimusi su gleivėmis, dažnai ir su krauju. Bakterinę dizenteriją sukelia šigelės bakterijos. Užsikrečiama per užkrėstą vandenį, pieną, uogas, vaisius, nešvarias rankas, užkratą perneša ir musės.

Šigelių išskiriamos toksinės medžiagos pažeidžia storosios žarnos gleivinę, sukelia jos uždegimą, sutrikdo peristaltiką. Uždegimas apima distalinę žarnos dalį. Liga prasideda ūmiai, 1-2 dienas karščiuojama, atsiranda kairės ir apatinės pilvo dalies diegliai, viduriavimas su gleivėmis, krauju, o vėliau ir su pūliais. Liga trunka 1-3 savaites, kartais ir ilgiau. Po persirgimo gali likti podizenterinis kolitas, kuris sunkiai atskiriamas nuo lėtinės dizenterijos (tik bakteriologiškai). Ūminė dizenterija retais atvejais (1-2 %) gali pereiti į lėtinę, jos paūmėjimai pasireiškia kas 3–4 mėn.

Išnašos
-------

1. 1 2  *Dizenterija*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, III t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1978. T.III: Demokratinis-Garibaldžio, 122 psl.
2. ↑  Sigitas Ryliškis. *Žmogaus dizenterija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-04-14.
**Kevin Punter**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1993 m. birželio 25 d. (30 metų) |
| Gimimo vieta | Niujorkas, JAV |
| Ūgis | 1,93 m |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Belgrado „Partizan" |
| **Pozicija** | atakuojantis gynėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 2016–201720172017–201820182018–201920192019–20202020–20212021– | Lavirijo „Lavrio"Antverpeno „Giants"Radomo „Rosa"Atėnų „AEK"Bolonijos „Virtus"Pirėjo „Olympiakos"Belgrado „Crvena zvezda" Milano „Olimpia"Belgrado „Partizan" |  |
|  |

**Kevinas Ksavjeras Panteris jaunesnysis** (angl. *Kevin Xavier Punter Jr.*, serb. *Кевин Ксавијер Пантер Џуниор*, 1993 m. birželio 25 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, atakuojantis gynėjas.

2012–2014 m. atstovavo „State Fair" bendruomenės koledžą (Sedeilija, Misūris), o 2014–2016 m. Tenesio universiteto krepšinio komandą „Volunteers". 2016 m. NBA naujokų biržoje nepakviestas, tad profesionalo karjerą pradėjo Europoje. Pradžioje rungtyniavo vidutinio pajėgumo Graikijos, Belgijos, Lenkijos klubuose, 2018–2019 m. – tuo metu Čempionų lygoje besivaržiusioje Bolonijos „Virtus". Su šiuo klubu K. Panteris laimėjo Čempionų lygą, tapo finalo ketverto MVP. 2019 m. debiutavo Eurolygoje – Pirėjo „Olympiakos" klube. Tą patį sezoną žiemą perėjo į Belgrado „Crvena Zvezda", įgijo Serbijos pilietybę. Po sezono Milano „Olimpia" klube, K. Panteris grįžo į Serbiją – šįsyk į „Partizan" klubą, kuris tuo metu varžėsi Europos taurėje, bet kitąmet priimtas į Eurolygą.

Pasiekimai
----------

* FIBA Čempionų lyga: 2018, 2019 m.
* FIBA Čempionų lygos finalo ketverto MVP: 2019 m.
* Italijos krepšinio taurė: 2021 m.
* Italijos krepšinio supertaurė: 2020 m.
* Graikijos krepšinio taurė: 2018 m.
* Adrijos lyga: 2023 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kevin Punter Named to All-SEC Team" Archyvuota kopija 2018-07-08 iš Wayback Machine projekto.. *Sportsradioknoxville.com*.
2. ↑  „Final Four MVP, Kevin Punter (26 PTS, 7 REB) led Segafredo Virtus Bologna to the BCL 2018". *Championsleague. Basketball*.
3. ↑  „Panteru srpski pasoš, Zvezda bez Perperoglua napada „Žućkovu levicu"". *novosti.rs*
**Petras Končia** (angl. *Peter Koncz (Cuenz)*, lenk. *Piotr Kończ(a)*, ~1840 m. – 1886 m. vasario 8 d.) – iš Vilniaus krašto kilęs Romos katalikų dvasininkas, vienas pirmųjų lenkų bažnyčių prelatų JAV miestuose.

Biografija
----------

Petro Končios gimimo data skiriasi tarp įvairių šaltinių, tačiau dažniausiai priskiriama tarp 1838-40 m. Galimai bajoriškos Končių giminės, apsigyvenusios Šešuolėliuose, kilmės. Nuo jaunystės siekė kunigystės, kurį laiką mokėsi Romoje. Emigravęs į JAV, 1871 m. spalio 18 d. buvo įšventintas šv. Pranciškaus Seminarijoje netoli Milvokio ir tapo jos kunigu. 1871–75 m. taip pat vedė pamokslus šv. Marijos ir šv. Jadvygos bažnyčiose Indianoje bei šv. Kazimiero ir šv. Jadvygos bažnyčiose Viskonsine. Apie 1875 m. iškeliavo į Merilandą, vedė pamokslus Baltimorės šv. Vencislovo čekų bažnyčioje iki 1879 m. Sekančiais metais už liaudies aukas pastatė šv. Stanislovo Kostkos lenkų bažnyčią ir tapo jos pirmuoju kunigu. Mirė 1886 m. nuo skorbuto (mirties liudijimas), kraujo ligos (laikraštis) arba žudiko rankos (parapijos archyvai). Palaidotas šv. Alfonzo kapinėse, vėliau palaikai perkelti į šv. Stanislovo Kostkos parapijos kapines.

Mokėjo lietuvių ir lenkų kalbas.

Šaltiniai
---------

* Šaltinių kolekcija (anglų kalba)
* šv. Stanislovo Kostkos parapijos archyvai (anglų kalba)
* JAV lenkų bažnyčių prelatai (anglų kalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| *Bremen* |
| --- |
| Žanras | Muzikinis, nuotykių, komedija |
| Manga |
| Autorius | Haruto Umezawa |
| Leidėjas | Japonija Shueisha |
| Serializuota  |  *Weekly Shonen Jump*  |
| Leidimo metai | 2000 – 2001 |
| Tomų sk. | 9
 |

**Bremen** (*Buraidan Bureemen*) yra manga sukurta Haruto Umezawa. Manga yra pabaigta ir turi 9 tomus. Tai istorija apie 4 japonų paauglius, kurie nori tapti „Roko Dievais". Manga pavadinta jų grupės vardu Bremen, kilusio iš pasakos „Bremeno muzikantai" pavadinimo.

Pagrindiniai veikėjai
---------------------

**Reijii Hino** – grupės Bremen gitaristas, kurio skiriamasis išvaizdos bruožas – šukuosena „skiauterė". Prieš tai jis jau buvo grojęs roko grupėje, kurioje, deja, trūko naujų, originalių idėjų, susijusių su roko muzika. Po susitikimo su Romio, Reijii nusprendžia palikti Tokijų ir išbandyti save grodamas „didžiojoje scenoje". Muštynėse dažnai kaip ginklą pasitelkia savo akustinės gitaros dėklą.

**Kasuga Romio (tikrasis vardas Sidney Rocks)** – šviesiaplaukis grupės Bremen vokalistas. Jaunas keliautojas, kuris susipažįsta su Reijii gimtajame jo mieste ir nusprendžia prisijungti prie naujojo bičiulio kelionės į Tokijų. Jis yra stipriausias grupės kovotojas, galintis su 10-ia jienų nokautuoti priešininką iki sąmonės netekimo. Vaikinas praranda atmintį, nebepamena kuo prieš tai buvęs, net kuo vardu esąs (susigalvoja naują vardą).

**Ryo Hayama** – grupės Bremen būgnininkė/as. Nors Ryo atrodo kaip patraukli mergina, „ji" yra transvestitas vyras. Ryo rengiasi moteriškais rūbais, nes jaučiasi esąs mergina, o pavadintas Okama (transvestitu) labai supyksta. Beje, jis avi 40 cm platforminius batus, kuriuos pasitelkia muštynėse, kovodamas su priešininkais.

**Ran Fujii** – grupės Bremen bosistas, puikus muzikantas, gerai jaučiantis ritmą. Anksčiau Ran grojo grupėje Sulphuric Acid, bet kai jam suėjo 20 metų, ją paliko. Tai sukėlė konfliktinę situaciją su pakvaišusiu grupės vokalistu, kuri baigėsi muštynėmis. Vaikino svajonių automobilis – Ferrari F – 40.

Tomai
-----

* Vol. 1 : „Run Away !"
* Vol. 2 : „Tokyo"
* Vol. 3 : „My Way !"
* Vol. 4 : „Go ahead !"
* Vol. 5 : „Big Bang !"
* Vol. 6 : „Egoist"
* Vol. 7 : „Memory 1"
* Vol. 8 : „Blue blood"
* Vol. 9 : „Friends"
| **Pyrrophyta** |
| --- |
| Kregždinis ragadumblis (*Ceratium hirundinella* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Domenas: | Eukariotai  *( Eukaryota)* |
| Karalystė: | Pirmuonys  *( Protista)* |
| Skyrius: | Šarvadumbliai  *( Pyrrophyta)* |

 |

**Šarvadumbliai** (*Pyrrophyta*, „ugniadumbliai", pagal sugebėjimą švytėti) – eukariotų (*Eukaryota*) domeno pirmuonių (*Protista*) karalystės skyriaus dumbliai. Citoplazma turi daug neįprastų struktūrų, bet visgi atrodo kaip eukariotinės ląstelės citoplazma. Tačiau branduolys neįprastos sandaros, kuri kažkuo panaši tiek į eukariotinę, tiek į prokariotinę. Todėl ši grupė vadinama mezokariotais. Kai kurių rūšių (kaip *Glenodinium foliaceum*) ląstelėje yra keletas papildomų, mažesnių, DNR turinčių darinių, lyg ir panašių į branduolius (dviguba membrana su poromis), bet taip pat yra ir „tikras" branduolys.

Šarvadumblių sistematinėje grupėje buvo žymių pertvarkymų ir ji greičiausiai pasenusi. Jiems priklausę *Dinoflagellata* šiuo metu išskirti atskirai.

Iš viso yra apie 1000 rūšių, gyvenančių daugiausia jūrose ir sudarančių didžiąją dalį fitoplanktono.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dodge, J. (1971). Fine Structure of the Pyrrophyta. Botanical Review, 37(4), 481-508. jstor.org
2. ↑  Edgardo Civallero (2019) Proposals for the revision of Viruses, Bacteria and Protista
researchgate.net
|  |
| --- |
| Brendan Murray |
|  
Brendan Murray 2015 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1996 m. lapkričio 16 d. (26 metai)Golvėjus, Airijos vėliava Airija |
| Veikla | dainininkas |
| Aktyvumo metai | 2014–dabar |
| Susijusi veikla | Hometown |

**Brendan Murray** (g. 1996 m. lapkričio 16 d. Golvėjuje) – Airijos dainininkas, buvęs grupės „Hometown" narys.

Biografija
----------

2014 m. Murray tapo Louis Walsh suburtos vaikinų grupės „Hometown" nariu. Sėkmingiausiais grupės singlais tapo „Where I Belong" (2014 m.) ir „Cry for Help" (2015 m.), užėmusios pirmąsias vietas Airijos singlų tope. 2015 m. lapkritį išleido debiutinį albumą „HomeTown", užėmęs ketvirtą vietą Airijos albumų tope. 2016 m. gruodžio pradžioje grupė paskelbė apie savo muzikinės veiklos sustabdymą.

2016 m. gruodžio 16 d. Murray tapo Airijos atstovu 2017 m. „Eurovizijos" dainų konkurse. 2017 m. kovo 10 d. paviešinta jo konkursinė daina „Dying to Try".

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Brendan Murray** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina „Dying to Try"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Nicky Byrne  *„Sunlight"*** |  **Airijos atstovas Eurovizijoje**2017 | Po to:**—** |
Kojelavičių herbas
**Petras Kojelavičius-Vijūkas** (1622 m. Kaunas – 1654 m. birželio 12 d. Vilnius) – SJ, Lietuvos kunigas, rašytojas.

Biografija
----------

Kilęs iš Kauno pirklių, giminystės ryšiais su Vijūkais tapusių bajorais, Kojalavičių giminės. Tėvas Jonas Kojalavičius, motina Brigita Beinartaitė, broliai Kazimieras Kojelavičius-Vijūkas ir Albertas Kojelavičius-Vijūkas. Nuo 1637 m. jėzuitas. Mokėsi Gardino ir Kauno kolegijose. Vilniaus universitete studijavo filosofiją ir teologiją, apie 1653 m. įšventintas kunigu. 1653–1654 m. Vilniaus universitete dėstė retoriką ir filosofiją. Su broliais A. ir K. Kojalavičiais tėvų namus Kaune 1642 m. užrašė kuriamai Jėzuitų kolegijai.

Išleido „Vilniaus valdovo laidotuvių pamokslą" (*Elogium funebre Palatini Vilnensis*) ir „Panegiriką Lietuvos aukščiausiųjų valdovų karališkajai virtuvei" (*Panegyricus Regiae culinae in Lithuania Magistri Supremi*, abu 1652 m.). Paliko rankraštį „Vilniaus vyskupų nekrologas" (*Elogia Episcoporum Vilnensium* 1651 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Antanas Balašaitis. *Petras Kojelavičius-Vijūkas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 346 psl.
|  |
| --- |
| Brendon Hartley |
|  |
| Pilietybė | Naujoji Zelandija zelandietis |
| Gimė | 1989 m. lapkričio 10 d.Naujosios Zelandijos vėliava Naujoji Zelandija, Palmerston-Nortas |
| 2010 Formulė Renault 3.5 čempionatas |
| Pirmi metai | 2009 m. |
| Komanda | Tech 1 Racing |
| Numeris | 7 |
| Startai | 13 |
| Pergalės | 0 |
| Pole poz. | 1 |
| Greič. ratai | 3 |
| Vieta | 15 (2009 m.) |
| Ankstesni čempionatai |
| 20042005-200620062006-2007200720082008-2009 | Naujosios Zelandijos Formulė FordToyota RacingFormulė Renault 2.0 NECEurocup Formulė Renault 2.0Italijos Formula Renault 2.0Didžiosios Britanijos Formulė 3Formulė 3 Euroseries |
| Čempiono titulai |
| 2007 | Eurocup Formulė Renault 2.0 |

**Brendon Hartley** (g. 1989 m. lapkričio 10 d.) – autosporto lenktynininkas iš Naujosios Zelandijos. 2007 m. zelandietis tapo Eurocup Formulės Renault 2.0 čempionu, o nuo 2009 m. lenktyniauja Formulės Renault 3.5 čempionate. 2010 m. sausio 26 d. Brendonas buvo paskelbtas Formulės 1 Red Bull Racing ir Scuderia Toro Rosso komandų atsarginiu lenktynininku.

Vėliau jis pradėjo lenktyniauti 24 val. Le Mano lenktynėse ir FIA ilgų distancijų lenktynių pasaulio čempionate su Porsche Team komanda. Le Mano lenktynėse 2015 m. su komanda jis liko antras, o 2017 m. tapo nugalėtoju. 2015 m. jis tapo ilgų distancijų čempionato laimėtoju.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ricciardo, Hartley are Red Bull reserves