recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Fire And Water** yra trečias studijinis anglų roko grupės Free albumas. Jis buvo kur kas sėkmingesnis už ankstesnius šios grupės albumus, netgi iškopė į antrą vietą Didžiojoje Britanijoje.
Tai pats garsiausias Free albumas[reikalingas šaltinis].

Įrašymas
--------

Fire And Water yra bendras Fraser'io ir Rodgers'o darbas. Net penkios iš septynių dainų yra priskiriamos tik jiems. Šiuo albumu buvo siekiama sukurti populiarų singlą: grupė turėjo tik vieną dainą (*The Hunter* iš albumo Tons of Sobs) kuri klausytojams sukeldavo ekstazę. Šis komercinis sprendimas labai aiškiai matosi: dauguma dainų atrodo skirtos klausyti po vieną, vietoj to, kad albumas būtų klausomas kaip vientisas kūrinys.

Kaip ir ankstesniame albume, šiame jaučiasi šiek tiek hardroko. Taip pat šis albumas išlaiko lengvo jausmingumo pojūtį. Jame nėra nei vienos bliuzo dainos, nors būtent šiame stiliuje ir yra grupės šaknys.
Albumas ir singlas sulaukė didžiulės sėkmės. Honoraras už pasirodymus gyvai pakilo iki 1000 svarų, apie grupę imta rašyti muzikos žurnaluose ir t. t.

Dainos
------

1. "Fire and Water" 3:57
2. "Oh I Wept" (Rodgers/Kossoff) 4:26
3. "Remember" 4:23
4. "Heavy Load" 5:19
5. "Mr. Big" (Fraser/Rodgers/Kirke/Kossoff) 5:55
6. "Don't Say You Love Me" 6:01
7. "All Right Now" 5:32
| Soharasصحار |
| --- |
| *Soharo tvirtovė* |
|  |
| 

SoharasSoharas

24°20′31.2″ š. pl. 56°43′47.6″ r. ilg.﻿ / ﻿24.342000°š. pl. 56.729889°r. ilg.﻿ / 24.342000; 56.729889﻿ (Soharas)Koordinatės: 24°20′31.2″ š. pl. 56°43′47.6″ r. ilg.﻿ / ﻿24.342000°š. pl. 56.729889°r. ilg.﻿ / 24.342000; 56.729889﻿ (Soharas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Omano vėliava Omanas |
| **Teritorija** | Batinos regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2003) | 104 312  |

**Soharas** (arab. صحار = *Ṣuḥār*) – Omano miestas, esantis 240 km į šiaurės vakarus nuo Maskato. Batinos regiono centras. 110 tūkst. gyventojų. Soharas senovėje buvo Omano sostinė. Daugelis tiki, kad jame gimė jūreivis Sinbadas. Miestas turi ilgą jūreivystės istoriją. Soharas yra žvejų miestas ir turi žuvies turgų.

Miestas yra prie senovės vario kasyklų ir Džebel Akdaro (*Žalio kalno*), aukščiausio kalno Omane. Jis taip pat gana netoli nuo Ibrio, Naklo, Rustako ir Nizvos.

Soharo industrinė uosto kompanija (The Sohar Industrial Port Company), įkurta 2002 m. valdo Soharo uostą ir yra įsikūrusi į rytus nuo Hormuzo sąsiaurio. Soharo uostas nėra laisvos prekybos zona, priešingai nei Džebel ali laisvos prekybos zona JAE, esanti 250 km į šiaurės vakarus nuo Soharo.

Nuorodos
--------

* Omano Užsienio reikalų ministerija (anglų kalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Fiskalinė politika** – valstybės veiksmai, darantys įtaką biudžeto formavimui, mokesčių koregavimui ar reguliuojantys valstybės skolą. 

Fiskalinės politikos tikslas – reguliuoti vyriausybės išlaidas ir įplaukas. Todėl du pagrindiniai jos elementai yra išlaidos ir mokesčiai. Mokesčiai yra pagrindinis įplaukų šaltinis. Fiskalinė politika gali daryti įtaką paklausai ir ekonominės veiklos lygiui, pajamų pasiskirstymui ir būdams, kuriais vyriausybės skirsto išteklius. 

Fiskaline politika siekiama sumažinti nedarbą, suaktyvinti ekonomiką (ekspansinė politika), sumažinti infliaciją (restruktyvi politika). Vykdant aktyvią fiskalinę politiką, susiduriama su įvairiomis problemomis: rezultatų vėlavimo ar visai jų nebuvimo. O vykdant ekstensyvią politiką susiduriama su biudžeto deficito problema.

Pagrindinės fiskalinės politikos priemonės yra mokesčių(**T**) arba vyriausybės išlaidų (**G**) keitimas.

Didžiausia dalis fiskalinės politikos yra mokesčių koregavimas. Valstybė kartu su fiskaline politika nuolatos vykdo monetarinę politiką. Vykdant monetarinę politiką, leidžiami pinigai ūkio augimo tendencijoms išlaikyti (subsidijuojamos įvairios ūkio šakos) ir struktūrinius svyravimus koreguoti (įvairioms ūkio šakoms suteikiamos mokestinės lengvatos). Dažnai pinigų trūkumas padengiamas išleidžiant pinigų emisiją.

Fiskalinė politika padeda stabilizuoti ūkį, jei valstybinės įstaigos gali numatyti makroekonomines tendencijas ir priimti aktyvius ir teisingus sprendimus. Dabartinė fiskalinė sistema grindžiama įdiegtais ekonominiais mechanizmais, vykdančiais ūkio *automatinių stabilizatorių* funkciją. Prie automatizuotų stabilizatorių priskiriami progresyviniai ir procentiniai mokesčiai, bedarbių pašalpos bei socialinės išmokos.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Lietuvos valstybės biudžetas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Blakstienėlė** (lot. *cilium*) – apie 10 mikrometrų ilgio ląstelės paviršiaus ataugos, kuriomis naudojantis juda kai kurie vienaląsčiai organizmai. Taip pat jų randama ir žmogaus bei kitų gyvūnų kvėpavimo takų virpamajame epitelyje. Jos šalina (varo lauk) ten patekusias bakterijas ir dulkes. Be to, blakstienėlių yra ir žinduolių kiaušintakiuose, kur jie padeda kiaušinėliui judėti iš kiaušidės į gimdą.

Blakstienėlė sudaryta iš pamatinio kūnelio ir aksonemos, sudarytos iš 20 mikrovamzdelių. Ląstelės turi ne po vieną, o daug blakstienėlių.

Blakstienėlės būna *judrios* ir *nejudrios*. Judriosios blakstienėlės padeda ląstelei judėti, tuo tarpu nejudriosios veikia kaip juntamieji organoidai.

Žmogaus organizme genai, koduojantys blakstienėlių sandarą, atsakingi ir už spermatozoido žiuželio sandarą. Žiuželiai ir blakstienėlės - labai panašūs dariniai, tačiau žiuželiai ilgesni ir varo kitu būdu (žiuželiai orientuoti išilgai judėjimo krypties, o blakstienėlės paprastai jai statmenos). Bakterijų žiuželiai savo sandara ir veikimo principu skiriasi nuo eukariotų žiuželių ir blakstienėlių.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLąstelės organoidai |
| --- |
|  |
| 
Akrosoma · Blakstienėlė/Žiuželis · Branduolys · Centrosoma · Endoplazminis tinklas · Goldžio kompleksas · Ląstelės sienelė · Lizosomos · Mitochondrijos · Peroksisomos · Plastidės · Plazminė membrana · Ribosomos · Centriolės · Vakuolės |

 |
**Aldona Danguolė Adomaitytė** (g. 1948 m. birželio 28 d. Pamargiuose, Igliškėlių valsčius) – Lietuvos teatro aktorė, pedagogė, humanitarinių mokslų daktarė.

Biografija
----------

1969 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1972–1975 m. Valstybinio teatro meno instituto Maskvoje aspirantė. 1986 m. menotyros kandidatė.

1969–1972 m. Šiaulių dramos teatro aktorė. Nuo 1975 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytoja, nuo 1978 m. dar ir Vilniaus baleto mokyklos (iki 1986 m. M. K. Čiurlionio menų mokyklos choreografijos skyrius). Nuo 1976 m. sceninio judesio ir fechtuotės konsultantė Lietuvos teatruose. Vadovėlių, metodinių priemonių autorė.

Bibliografija
-------------

* Plastinė aktoriaus treniruotė, 1978 m.
* M. Čechovo pamokos Lietuvos valstybiniame teatre, 1989 m.
* Aktoriaus plastikos pagrindai, 1995 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Aldona Danguolė Adomaitytė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 95 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Elektroninis teodolitas** – šiuolaikinis prietaisas, skirtas matuoti arba atidėti horizontaliesiems ir vertikaliesiems kampams.

Nuo XX a. šeštojo dešimtmečio pradėta bandyti automatizuoti kampų matavimo ir registravimo procesą. Žengti pirmieji žingsniai kuriant kodinius teodolitus. Visgi 7-tame ir 8-tame dešimtmečiais šie prietaisai dar nebuvo paplitę dėl jų didelės apimties ir masės bei aukštos kainos.

Besivystant elektroninės tacheometrijos metodams, tobulėjo elektroniniams tacheometrams taikomi skaitmeniniai teodolitai. Yra keletas automatinio kampų atskaitymo sprendimo būdų: fotografinis, elektrinis-mechaninis, dinaminis, analoginis-skaitmeninis, fotoelektrinis (*inkrementinis*). Svarbiausias elektroninių teodolitų skiriamasis požymis – kampų matavimo keitiklio tipas. Pagal konstrukciją keitikliai dalijami į dvi grupes: kampo tiesioginio keitimo į kodą ir tarpinio analoginio signalo, proporcingo kampo reikšmei, diskretinio keitimo. Skaitmeninės kampo reikšmės gali būti gaunamos kaupiamaisiais arba poziciniais keitikliais.

Labiausiai paplitę kodiniai teodolitai, kurie pasižymi tuo, kad turi analoginį-skaitmeninį kampo į kodą keitiklį ir signalo apdorojimo sistemą. Stiklinis skritulys (*limbas*) sužymėtas tam tikra tvarka suderintais šviesių ir tamsių takelių ruoželiais (*kvantais*), praleidžiančiais arba sulaikančiais skleidžiamą šaltinio šviesą. Yra įvairių kodų tipų: natūrinis, dvejetainis, ciklinis, loginis, kombinuotas ir kiti. Informacija gali būti skaitoma iš visų eilučių kartu arba nuosekliai pagal kiekvieną eilutę.

Limbą skenuojant inkrementiniu metodu, poromis išdėstomi šviesos diodai ir fotodiodai, kurie fiksuoja šviesos pertrūkius. Signalai pakeičiami, nustatomas alidadės padėties pasikeitimą atitinkantis jų skaičius, ir parodomas indikatoriuje (*ekrane*). Jeigu rastriniame diske yra 20 000 padalų, alidadei pasisukus visą apskritimą (*400 gon*), sukuriama 20 000 impulsų, kurių kiekvienas atitinka 20 mgon. Tikslumas gali būti padidintas interpoliavimo būdu, vieną rastrinę struktūrą dengiant kita. Tada sukuriamas muarinis efektas ir padidinama keitiklio skiriamoji geba.

Esant dinaminiam limbo skleidimo metodui, šviesiais ir tamsiais ruoželiais sužymėtas stiklinis skritulys sukasi tolygiu keleto apsisukimų per sekundę greičiu. Skenavimo įtaisais, įrengtais diametraliai priešingose limbo dalyse, atskaita skleidžiama taip pat panaudojant šviesos ir fotodiodus, įrengtus poromis abiejose skritulio pusėse. Šviesūs ir tamsūs skritulio elementai sukuria fotodiode signalus, kurių skaičius registruojamas. Atskaitoma abiejose skritulio pusėse. Tokiu būdu pasiekiamas 0,1 - 0,3" tikslumas.
| **Viktoras Stanislovaitis** |
| --- |
| Gimė | 1976 m. sausio 14 d. (47 metai)Lietuva Joniškėlis, Pasvalio rajonas |
|  |
| Veikla | Lietuvos pedagogas, muziejininkas, Pasvalio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |

**Viktoras Stanislovaitis** (g. 1976 m. sausio 14 d. Joniškėlyje, Pasvalio rajonas) – Lietuvos pedagogas, muziejininkas, Pasvalio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1993 m. baigė Joniškėlio vidurinę mokyklą, 2000 m. Joniškėlio aukštesniąją žemės ūkio mokyklą, ekonomistas.

Iki 2014 m. Joniškėlio Gabrielės Petkevičaitės-Bitės gimnazijos mokytojas. Nuo 2014 m. Pasvalio rajono laikraščio „Darbas" redaktorius. Joniškėlio krašto muziejaus vedėjas,    ekskursijų vadovas.

2008–2017 m. Pasvalio rajono savivaldybės tarybos narys.

Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Pasvalio rajono skyriaus narys.

Joniškėlio miesto bendruomenės pirmininkas, Joniškėlio krašto bendruomenių asociacijos viceprezidentas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2015-09-24 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
| **Viktoras Turovskis** |
| --- |
| Gimė | 1924 m. rugsėjo 29 d.Rybolio k. Bialystoko vaivadijoje, Lenkija |
| Mirė | 1979 m. gegužės 22 d. (54 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | choro dirigentas ir pedagogas. |

**Viktoras Turovskis** (1924 m. rugsėjo 29 d. Rybolio k. Bialystoko vaivadijoje, Lenkija – 1979 m. gegužės 22 d. Vilniuje) – choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija
----------

Baigęs Gardino (Grodno-Baltarusija) gimnaziją, 1945 lankė parengiamuosius muzikos kursus prie Minsko konservatorijos. 1946–1952 choro dirigavimą studijavo Vilniaus ir Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. J. Motiekaitis). Studijuodamas dainavo Valstybinio radijo komiteto vokaliniame ansamblyje ir mokytojavo Vilniaus vidurinėse mokyklose. Baigęs studijas, vadovavo jvairiems Vilniaus miesto meno mėgėjų kolektyvams. 1955–1979 buvo Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų Lenkų dainų ir šokių liaudies ansamblio „Vilija" meno vadovas ir dirigentas. Ansamblis turėjo parengęs įdomių koncertinių programų, daug koncertavo Lietuvoje ir užsienyje.

Nuo 1961 V. Turovskis dėstė muziką Vilniaus pedagoginėje mokykloje, iki 1973 buvo muzikos mokymo metodinės komisijos pirmininkas, iki 1976 merginų choro vadovas. Choras ne kartą pelnė pirmąsias ir kitas prizines vietas meno mėgėjų apžiūrose ir respublikinių dainų švenčių konkursuose. Chorvedys šefavo įvairius meno mėgėjų kolektyvus, dirigavo Vilniaus miesto ir respublikinėse dainų šventėse (1965, 1970, 1975). 1975 jam suteiktas nusipelniusio kultūros – švietimo darbuotojo garbės vardas.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pralėkdami trijų kilometrų ilgio Standordo greitintuvą, elektronai įgauna iki 50 gigaelektronvoltų energijos.
**Elektronvoltas** (žymuo **eV**) – energijos vienetas. Tai kinetinės energijos kiekis, kurį įgauna pavienis elektronas, vakuume praskriedamas elektrostatinių potencialų skirtumą, lygų vienam voltui. Ši energija lygi voltui (voltas = 1 džaulis kulonui), padaugintam iš elektrono krūvio (elementariojo krūvio).

Tai labai mažas energijos kiekis:

1 eV = 1,602 176 53(14)×10−19 J.
Pavyzdžiui, jei seno tipo televizoriuje įtampa tarp elektronus skleidžiančio kineskopo katodo ir ekrano paviršiaus lygi šešiems tūkstančiams voltų (6 KV), įveikdamas šį kelią elektronas įsibėgės iki šešių tūkstančio elektronvoltų (šešių kiloelektronvoltų) kinetinės energijos. Eksperimentinėje fizikoje naudojami įrenginiai gali daleles įgreitinti iki gigaelektronvoltų. Termobranduolinėje sintezėje išsiskiria 17 MeV (14 MeV neutrono ir 3 MeV Helio) kinetinė energija dviejų skeveldrų, tai yra {\displaystyle 2.72\cdot 10^{-12}} J energija.

Kuo masyvesnė dalelė, tuo mažesnio greičio jai pakanka įgauti tuo pačiu elektronvoltų kiekiu nusakomą energiją.
Pavyzdžiui, skriedamas elektronas 1/30 šviesos greičiu (elektrono greitis atomo orbitoje) turi kinetinę energija:
{\displaystyle E\_{k}={mv^{2} \over 2}={9.1\cdot 10^{-31}(kg)\cdot (10^{7})^{2}(m^{2}/s^{2}) \over 2}=4.55\cdot 10^{-17}(J)=284(eV).}

Naudojimas masei skaičiuoti
---------------------------

Albertas Einšteinas formule *E* = *mc*² pagrindė, jog energija ir masė yra ekvivalenčios. Todėl dalelių fizikoje priimta masę reikšti energijos ir šviesos greičio kvadrato santykiu. Todėl masės dydžio dimensija ne kilogramas, o eV/c² ar net supaprastintai – eV.

1 eV/c² = 1,783×10−36 kg
1 keV/c² = 1,783×10−33 kg
1 MeV/c² = 1,783×10−30 kg
1 GeV/c² = 1,783×10−27 kg
1 TeV/c² = 1,783×10−24 kg
1 PeV/c² = 1,783×10−21 kg

Perskaičiavimai
---------------

| Iš / Į | Džiaulis | Vatvalandė | Elektronvoltas | Kalorija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 J = 1 kg m² s-2 = | 1 | 2,778 × 10−4 | 6,241 × 1018 | 0,239 |
| 1 W•h = | 3600 | 1 | 2,247 × 1022 | 859.8 |
| 1 eV = | 1,602 × 10−19 | 4,45 × 10−23 | 1 | 3,827 × 10−20 |
| 1 cal = | 4,1868 | 1,163 × 10−3 | 2,613 × 1019 | 1 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Tambo KoloradasPuka Tampu |
| --- |
|  |
| Miesto griuvėsiai |
| 

Tambo KoloradasTambo Koloradas

 |
| Koordinatės | 13°42′20″ p. pl. 75°49′45″ v. ilg.﻿ / ﻿13.70556°š. pl. 75.82917°r. ilg.﻿ / 13.70556; 75.82917Koordinatės: 13°42′20″ p. pl. 75°49′45″ v. ilg.﻿ / ﻿13.70556°š. pl. 75.82917°r. ilg.﻿ / 13.70556; 75.82917 |
| Vieta | Ikos departamentas, Peru |
| Regionas | Senovės Peru |
| Plotas | 1,2 ha |
| Istorija |
| Pastatytas | 1470 m. |
| Laikotarpis | vėlyvasis horizontas |
| Tauta | inkai |

**Tambo Koloradas** (isp. *Tambo Colorado*, keč. *Puka Tampu, Pukallaqta*) – archeologinė vietovė vakarų Peru, Ikos departamente, 40 km į rytus nuo Pisko, prie Pisko upės ir kelio į Ajakučą.

Tambo Koloradas yra inkų laikų gyvenvietės griuvėsiai. Manoma, kad ji buvo pastatyta apie 1470 m. valdant Pačakutekui. Visas miestas buvo pastatytas iš plaušplyčių, aptvertas gynybine siena. Pastatai išsidėstę aplink centrinę aikštę (jos plotis iki 150 m). Taip pat yra ceremoninė pakyla – ušnu. Sienos buvo dekoruotos raudonais, juodais, baltais, geltonais dažais. Dėl sausringo klimato Tambo Koloradas gerai išsilaikė. Archeologinė vietovė užima 12 tūkst. m² plotą. Veikia nedidelis muziejus.
Elektros krūvių sąveika: kūnai, turintys priešingus krūvius vienas kita traukia, o turintys vienodus – stumia.
**Elektros krūvis** – fundamentali kai kurių subatominių dalelių savybė, kuri nusako elektromagnetinę sąveiką. *Elektros krūvis* yra kvantuotas dydis, elementariojo elektros *krūvio* e kartotinis: q = ± Ne (N yra sveikas sk.).

Elektros krūvis gali būti teigiamas arba neigiamas. Mažiausia dalelė, turinti neigiamą elementarųjį krūvį, vadinama elektronu, teigiamą elementarųjį krūvį – protonu.

Bendru atveju kūnai, turintys to paties ženklo krūvius, stumia vieni kitus, o kūnai, turintys priešingo ženklo krūvius, traukia vieni kitus. Šį reiškinį aprašo Kulono dėsnis.

*Krūvis* yra išsilaikantis dydis. Kai susikuria teigiamas *krūvis*, būtinai turi susikurti ir neigiamas *krūvis*. Todėl bendras teigiamų ir neigiamų *krūvių* skaičius lygus. **Elektros krūvio tvermės dėsnis** teigia, jog krūviams sąveikaujant jų suma lieka pastovi (kitaip tariant, izoliuotos sistemos bendras krūvis pastovus). Šis dėsnis teisingas visiems žinomiems fizikiniams procesams.
Dideliuose medžiagos kiekiuose *krūviai* susikompensuoja ir medžiaga yra elektriškai neutrali, tačiau gali būti poliarizuota, jei krūviai kūno srityse pasiskirstę netolygiai.

**Taškiniai krūviai** – įelektrinti kūnai, kurių matmenys yra daug mažesni už atstumą tarp jų.

Kas yra *krūvis*, kodėl jis yra ir kodėl elektros krūvis yra tvarus, mokslas šiuo metu dar negali atsakyti. Yra atrasta dalelių, kurios turi trupmeninį *krūvį* {\displaystyle \pm {\frac {1}{3}}} ir {\displaystyle \pm {\frac {2}{3}}}. Šios dalelės yra kvarkai.

Skirtingai nuo masės, kuri pagal reliatyvumo teoriją priklauso nuo greičio, elektros krūvis yra reliatyvistiškai invariantinis: dalelė turi tą patį krūvį nepriklausomai nuo to, kokiu greičiu ji juda (tai buvo matuojama eksperimentiškai).
Krūvį turinčios dalelės antidalelė visada turi priešingą elektros krūvį.

**Elektros krūvio savybės:**

* Krūvis neegzistuoja be dalelės ar kūno;
* Egzistuoja 2 rūšių krūviai:
	+ {\displaystyle q<0} (neigiamas krūvis);
	+ {\displaystyle q>0} (teigiamas krūvis);
* Vienavardžiai krūviai vienas kitą stumia, o įvairiavardžiai traukia;
* Krūvis dalijasi

Mažiausias nedalomas krūvis {\displaystyle e=1,602\ 176\ 487\times 10^{-19}}C

* Bet kurio kūno krūvis proporcingas elektrono krūviui

{\displaystyle q=ne}, kur n - trūkstamų arba perteklinių elektronų skaičius;

Nuorodos
--------

* Elektrostatika
| **Tamara Kalibataitė** |
| --- |
| Gimė | 1926 m. lapkričio 18 d.Griežpelkiai, Pagėgių apskritis |
| Mirė | 2010 m. rugsėjo 2 d. (83 metai)Vilnius |
| Vaikai | Gražina Cijunėlytė |
|  |
| Veikla | šokėja, choreografė |

**Tamara Kalibataitė** (1926 m. lapkričio 18 d. Griežpelkiuose, Pagėgių apskritis – 2010 m. rugsėjo 2 d. Vilniuje) – Lietuvos šokėja, choreografė.

Biografija
----------

Tėvas buvo geležinkelininkas, dirbo stoties viršininku.

Mokėsi Kalotės pradžios, Klaipėdos Vytauto Didžiojo, Kauno „Aušros" mergaičių gimnazijose. 1947 m. baigė Vilniaus medicinos mokyklą.

1947–1968 m. dainų ir šokių ansamblio „Lietuva" šokėja, Jono Švedo ir Juozo Lingio mokinė. 1968–2002 m. Vilniaus universiteto dainų ir šokių liaudies ansamblio choreografė , 1968–1973 m. ir Profesinio mokymo kultūros namų tautinių šokių kolektyvo vadovė. 1994 m. Pasaulio lietuvių dainų šventės Ansamblių vakaro ir Šokių dienos baletmeisterė. Su ansambliais gastroliavo Lenkijoje, VDR, Prancūzijoje, Austrijoje, Rumunijoje, Bulgarijoje, Čekoslovakijoje, Mongolijoje, Australijoje ir kt.

Pagal autentišką folklorinę medžiagą sukūrė apie dvidešimt šokių, pasižyminčių liaudiškumu ir išraiškingumu. Sukūrė šokius „Šapnagių polka" (1976 m.), „Leliūnų kadrilis" (1978 m.), „Parovėjos suktinė" (1981 m.), „Opstainas" (1987 m.), „Rolenderis" (1990 m.).

Palaidota Sudervės kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* 1964 m. LSSR nusipelniusi artistė
* 1991 m. Juozo Lingio premija
* 2008 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis

Bibliografija
-------------

* Joninių burtai: šokių rinkinys. – Vilnius: Lietuvos liaudies kultūros centras, 2008. – 309 p.: brėž. nat. + 1 garso diskas (CD). – ISBN 978-9986-529-71-2

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Aš kojom žemės nesiekiau" // Literatūra ir menas, 2010-04-23, Nr. 3281
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-01-01 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Lydija Motiejūnaitė. *Tamara Kalibataitė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. - 184
4. ↑  Livija Gulbinaitė. *Tamara Kalibataitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. - 194 psl.
5. ↑  Netekome ilgametės VU dainų ir šokių ansamblio šokėjų vadovės Tamaros Kalibataitės[neveikianti nuoroda]
6. ↑

Literatūra
----------

* Šokio alėjomis (sud. Marius Kraptavičius). – Vilnius: Gimtasis žodis, 2011. – 111 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-16-371-8
| Svonsisangl. *Swansea*  val. *Abertawe* |
| --- |
|  |
|  |
| 

SvonsisSvonsis

51°37′0″ š. pl. 3°57′0″ v. ilg.﻿ / ﻿51.61667°š. pl. 3.95000°r. ilg.﻿ / 51.61667; 3.95000﻿ (Svonsis)Koordinatės: 51°37′0″ š. pl. 3°57′0″ v. ilg.﻿ / ﻿51.61667°š. pl. 3.95000°r. ilg.﻿ / 51.61667; 3.95000﻿ (Svonsis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Kraštas** | Velsas Velsas |
| **Sritis** | Svonsis |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 228 100  |
| **Plotas** | 378 km² |
| **Tankumas** (2007) | 603 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Svonsis |
|  |
| **Kirčiavimas** | Svònsis |

**Svonsis** (arba ***Abertovis***; angl. *Swansea*; val. *Abertawe*) – miestas pietų Velse, prie Bristolio įlankos dalies – Svonsio įlankos, Goverio pusiasalio pakraštyje. Jūrų uostas. Metalurgijos, mašinų gamybos, naftos perdirbimo, chemijos, tekstilės pramonė. Gyventojų 185,5 tūkst. (2019), antras pagal gyventojų skaičių (po Kardifo) Velso miestas.

Veikia Svonsio universitetas (įkurtas 1920 m.), keli muziejai, išlikę pilies (pastatyta XIV a.) liekanų. Netoliese yra botanikos sodas ir biologijos mokslinių tyrimų stotis.

Istorija
--------

Apylinkėse gyvenama nuo akmens amžiaus. Svonsis įkurtas XII a. normanams užkariaujant pusiasalį. Normanai čia pastatė medinę pilį, aplink kurią pradėjo kurtis miestas. Buvo vikingų prekybos uostas. XII a. antroji pusėje gavo miesto teises.

Iki XVI a. vid. tapo svarbiu uostu. Sparčiai išaugo XVIII–XIX a. kai čia pradėta vystyti akmens anglių ir metalurgijos pramonė. Gyventojų padaugėjo penkis kartus. 1804 m. Svonsyje pradėjo veikti viena pirmųjų pasaulio geležinkelio linijų.

XX a. pr. kasybos ir metalurgijos pramonės sumenko. Per Antrąjį pasaulinį karą nacių aviacijos antskrydžių beveik visiškai sugriautas.

Sportas
-------

* Swansea City AFC – futbolo klubas;
* Swansea City (moterys) – klubo moterų ekipa, rungtyniavusi Velso moterų futbolo lygoje; daugkartinės Velso čempionės.

Svonsio panorama

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *Swansea*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-05.
2. ↑  „A History of Swansea". *LocalHistories* (anglų). Nuoroda tikrinta 2021-10-03.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVelso sritys |
| --- |
|  |
| 
Anglesis · Blainai Gventas · Bridžendas · Denbigšyras · Flintšyras · Glamorgano slėnis · Gvinedas · Kardifas · Karfilis · Karmartenšyras · Keredigionas · Konvis · Merter Tidvilis · Monmutšyras · Nit Port Talbotas · Niuportas · Pembrukšyras · Povisas · Reksamas · Ronda-Kinonas-Tafas · Svonsis · Torfainas | Velsas |

 |
| ***Bloga reputacija*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bad Reputation |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Jim Hemphill |
| Scenaristas (-ai) | Jim Hemphill |
| Metai | 2005 |
| Žanras | siaubo |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Bloga reputacija** (angl.  *Bad Reputation*) – 2005 m. JAV sukurtas mažo biudžeto siaubo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Angelique Hennessy – Mišelė
* Jerad Anderson – Aronas
* Danielle Noble – Vendė
* Kristina Conzen – Heter
* Dakota Ferreiro – Debė
* Mark Kunzman – Džeikas
* Chris Basler – Styvas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Intravertišką studentę Mišelę į vakarėlį pakviečia populiariausias universiteto vaikinas Aronas. Paveikta šio žavesio, mergina sutinka su pasiūlymu, tačiau pasilinksminimas baigiasi liūdnai – Aronas su dviem draugais ją nugirdo ir išprievartauja. Dar blogiau, kad po šio įvykio kitos merginos apkaltina Mišelę neva ši pati viliojusi ir siekusi vaikinų dėmesio. Atstumta aplinkinių, taip pat ir savo pačios motinos, po keleto dienų mergina pasirodo universitete iššaukiančiai apsirengusi ir turinti vieną tikslą – atkeršyti savo skriaudėjams...
|  |
| --- |
| Tamara Todevska  maked. *Тамара Тодевска* |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Tamara Todevska |
| Gimė | 1985 m. birželio 1 d. (38 metai), Skopjė |
| Kilmė | Šiaurės Makedonijos vėliava Šiaurės Makedonija |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 2003–dabar |

**Tamara Todevska** (maked. *Тамара Тодевска*) – Makedonijos pop dainininkė. Jos sesuo Tijana Todevska-Dapčevič yra gerai žinoma pop dainininkė.

Vaikystė
--------

Tamara Todevska gimė 1985 m. birželio 1 d. Skopjėje. Ji užaugo muzikų šeimoje. Jos tėvas Velko Todevski yra muzikos mokyklos profesorius. Jos mama Branka Todevska – operos dainininkė.

Muzikinė karjera
----------------

### Karjeros pradžia

Pirmąją dainą „Igra luda" (*Игра луда*) 1997 metais atliko su savo seserimi Tijana. Tačiau jos muzikinė karjera prasidėjo vėliau – 2003 metais, muzikos festivalyje „Suncane Skale" Juodkalnijoje, kuriame ji atliko dainą „1003" ir užėmė antrą vietą.

### „Sino"

2005 metais Tamara Todevska išleido debiutinį albumą „Sino" (liet. *mėlynas*). Albumo prodiuseris – Aleksandar Masevski. Kai kurios albumo dainos, kaip, pvz. „1003" ir „Najverni prijateli", Makedonijoje tapo hitais.

Diskografija
------------

### Albumai

* *Sino* (2005)
* *Eden Den* (2015)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tamara Todevska** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina *Let Me Love You* (2008 m.)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Karolina Gočeva  *„Mojot svet"*** |  **Makedonijos atstovė Eurovizijoje(su Vrčak ir Adrian)**2008 | Po to:**Next Time  *„Nešto što kje ostane"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

**Dovanojimas** – laisva valia vykdomas, neatlygintinas sandoris, kurio metu dovanotojas perleidžia savo turimą turtą apdovanotajam.

Dovanojimo sandoris gali įvykti be raštiško patvirtinimo, žodiniu abiejų šalių susitarimu arba gali būti tvirtinamas notarų biure. Pastarasis atvejis dažnesnis, kai dovana tampa piniginės lėšos arba nekilnojamasis turtas.

Lietuvos įstatymai bei Lietuvos Respublikos civilinis kodeksas nedraudžia savo turimą turtą ar pinigines lėšas dovanoti bet kam. Apdovanotasis nebūtinai turi būti artimas giminaitis ar šeimos narys. Juo gali tapti ir visiškai svetimas asmuo.

Keblesniu gali tapti žemės ūkio paskirties žemės sklypo dovanojimas, kuomet į dovanojamo žemės sklypo pirkimą pirmumo teisę pagal įstatymus turi kiti fiziniai bei juridiniai asmenys. Gavus tokį sklypą dovanų gali tekti įrodinėti, kad jis gautas neatlygintinai ir kad dovanojimo sandoris nėra apsimestinis.

Išnašos
-------

1. ↑  Algis Norkūnas. *Dovanojimas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-07-20.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Guvahatisगुवाहाटी |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

GuvahatisGuvahatis

26°11′0″ š. pl. 91°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.18333°š. pl. 91.73333°r. ilg.﻿ / 26.18333; 91.73333﻿ (Guvahatis)Koordinatės: 26°11′0″ š. pl. 91°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.18333°š. pl. 91.73333°r. ilg.﻿ / 26.18333; 91.73333﻿ (Guvahatis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Asamas Asamas |
| **Rajonas** | Kamrupo metropolinis rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 809 895  |
| **Altitudė** | 55 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Guvahatis |

**Guvahatis** (asam. গুৱাহাটী  = *Guwāhāti*, hind. गुवाहाटी, IAST: *Guvāhāṭī*) – miestas rytų Indijoje; Asamo valstijos didžiausias miestas, vienas svarbiausių ekonominių, kultūrinių, transporto centrų Šiaurės Rytų Indijoje. Miestas įsikūręs Šilongo plokščiakalnio papėdėje, Brahmaputros pietinėje pakrantėje. Guvahačio priemiestyje Dispure yra oficialioji Asamo sostinė. Veikia Lokpriya Gopinath Bordoloi tarptautinis oro uostas, geležinkelių ir plentų mazgas, upių uostas. Naftos perdirbimo, poligrafijos, elektronikos, maisto pramonė. Svarbus prekybinis centras (prekyba Asamo arbata, kita žemės ūkio produkcija). Veikia universitetas, technologijų institutas, planetariumas, zoologijos ir botanikos sodas. Gausu hinduistų šventyklų (XVI a. Kamakhijos šventykla, XVII a. Umanandos šventykla ir kt.).

Istorija
--------

Miestas čia gyvavo nuo senovės, minimas indų mitologijoje. Senovėje buvo žinomas kaip ***Pragdžjotišpuras*** (skr. प्राग्ज्योतिषपुर = IAST: *Pragjotiṣpura*) bei ***Durdžaja*** (skr. दुर्जय = IAST: *Durjaya*) ir buvo Kamarupa karalystės sostine. Iki IX–XI a. tai buvo didelis ir strategiškai svarbus miestas. Viduramžiais miestas buvo sugriautas, vėliau atkurtas ir priklausė Ahomo karalystei. Miestą daug kartų nesėkmingai bandė užimti Mogolai.

* Kamakhijos šventyklaKamakhijos šventykla
* Baladži šventyklaBaladži šventykla

Guvahačio panorama
**Bronius Voveris** (1913 m. spalio 19 d. Brocktone, MA – 1989 m. balandžio 4 d. Pitstone, PA, JAV) – vargonininkas, chorvedys, pianistas.

Biografija
----------

Pradinį muzikos mokslą gavo iš Bruklino vargonininko P. Sako. Iš pradžių baigė Tėvų Marijonų Marijanpolio aukštesniąją mokyklą Thompsone, CT, paskui lankė New England konservatoriją Bostone. Jaunuolio muzikinius sugebėjimus pastebėjęs muzikas Jonas Banys patarė siekti muzikos mokslų aukštumų.

Apie 1935 m. išvyko į Lietuvą ir ketverius metus Kauno konservatorijoje studijavo vargonus ir dainavimą. Studijuodamas talkino Nikodemo Martinonio vadovaujamiems Šaulių sąjungos ir „Kauno audinių" mišriesiems chorams, akompanavo chorams ir solistams, dainavo Valstybės operos chore, su chorais buvo išvykęs į Taliną ir Rygą.

1939 m. grįžo į JAV ir pradėjo vargonininkauti Šv. Kazimiero lietuvių parapijoje Patersone, NJ, ir vadovauti Šv. Cecilijos draugijos chorui. Paminėtinas didelis 1940 m. gegužės 5 d. chorų koncertas, kuriame dalyvavo kelių parapijų chorai (taip pat mergaičių choras).

1941 m. persikėlė vargonininkauti į Šv. Kazimiero lietuvių parapiją Pitstone, kur suorganizavo didelį chorą. Choras rengė koncertus, statė operetes ir kantatas, dalyvavo 1964 m. Pasaulinės parodos Niujorke Lietuvių dienoje ir kituose tautiniuose renginiuose. Kai 1941 m. vasario 9 d. buvo šventinami Šv. Kazimiero bažnyčios nauji vargonai, iškilmėse dalyvavo du B. Voverio vadovaujami chorai.

1946 m. pradėjo vadovauti „Kinghts College" vyrų chorui, o vėliau ir „Knights of Columbus" bei „Lions" chorams. Iš viso su chorais surengė per 800 koncertų JAV, Puerto Rike ir Europoje. Pasižymėjo kaip geras vargonininkas ir pianistas akompaniatorius.

Nuo 1940 m. – ALRK Vargonininkų sąjungos narys, 1944 m. išrinktas Centro valdybos iždo globėju, buvo šios sąjungos ir Scrantono, PA, vyskupijos provincijos narys.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| Mosley Music Group |
| --- |
|  |
| Įkurta | 1991 m. |
| Įkūrėjas | Guy Holmes |
| Žanras | Įvairūs |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė |
| Vieta | Londonas |
| Tinklalapis | Oficiali svetainė |

**Gut Group** buvo nepriklausoma Jungtinės Karalystės įrašų kompanija, kuri gyvavo nuo 1991 m. iki 2005 m.

Istorija
--------

1991 m. Guy Holmes, kuris prieš tai buvo vienas iš „Island Records" vadovų, įkūrė kompaniją „Gut Records". Netrukus ši nepriklausoma įrašų kompanija patyrė sėkmė dėl tokių atlikėjų kaip Tom Jones, Right Said Fred, Aswad, Jimmy Sommerville, Uniting Nations ir Crazy Frog. Pirmasis kompanijos singlas buvo Right Said Fred daina „I'm Too Sexy", kuri tapo pasauliniu hitu. Netrukus prie kompanijos prisidėjo ir tokios grupės, kaip Sparks ir Tears for Fears, kurios gan gerai išpopuliarėjo Europos Sąjungoje. 2005 m. Jessie J pasirašė kontraktą su įrašų kompanija, tačiau ji nespėjo išleisti muzikos kūrinių, nes netrukus kompanija patyrė bankrotą.  2008 m. kompanija buvo perduota „Phoenix Music" globai.

„Gut Group" priklausiusios įrašų kompanijos
-------------------------------------------

* Contact Recordings
* Gusto Records
* Gut Vision
* Tug Records
* Bubblin'
* Hug Records

Atlikėjai
---------

* Stan
* Tom Jones
* Right Said Fred
* Aswad
* Jimmy Somerville
* Uniting Nations
* Crazy Frog
* Jessie J
* Jarcrew
* Sarah Cracknell
* Fightstar
* Pulse

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Lester, Paul (2010) „New band of the Day No. 902: Jessie J", *The Guardian*, 4 November 2010, retrieved 2010-12-07
2. ↑  Cochrane, Greg (2010) „Introducing… Jessie J", BBC, 23 November 2010, retrieved 2010-12-07
3. ↑  The Gut Records website (www.gutrecords.com) went down this morning, amid speculation that the indie label has gone into administration.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2005-10-01 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Gut Vision Archyvuota kopija 2007-09-29 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* MySpace profilis **(**angl.**)**
**Ak-Kubekas** arba **Akiubekas** (tot. *Aqkübek*;) – Astrachanės chanas 1532–1533, 1545–1546 m. 1547–1549 m. Tiumenės chanas 1515–1550 m. Manoma, kad tas pats **Agrachanas**, minimas riazanės kronikose..

Biografija
----------

Kilęs iš Čingizidų dinastijos šakos Tukatimuridų giminės Achmatovyčių. Vyriausias Tiumenės chano Murtazos sūnus. 

1514 m. mirus tėvui, valdžią perėmė jo dėdė Chadžis Achmadas, tačiau 1515 m. jį nuvertė Astrachanės chanas Džanibekas. Remiamas kabardų ir Tiumenės totorių bajorų, Ak-Kubekas sugebėjo užimti sostą, pripažindamas Džanibeko viršenybę. Susidūrė su Volgos kazokų išpuoliais.

Silpnėjant Astrachanės chanatui ir sustiprėjus Nogajaus Ordos murzų kovai, Ak-Kubekas nusprendė kištis į šios valstybės reikalus. Jis sulaukė pagalbos iš kabardų ir Gazikumucho valstybės, kurių dėka 1532 m. nuvertė Astrachanės chaną Kasimą II, bei užgrobdamas valdžią. Bandė sustiprinti chano galią ir sustiprinti nepriklausomybę nuo Nogajų Ordos. Vietoj to, 1533 m. nogajai, vadovaujami Saido Achmado Bėjaus, nuvertė Ak-Kubeką, ir pasodino į sostą Abdul Rachmaną.

Ak-Kubekas grįžo į Tiumenę. Apie šį laikotarpį informacijos mažai. Galiausiai, 1545 m. nuvertė Abdul-Rachmaną, tačiau neilgai mėgavosi valdžia. 1546 m. ​​jį nuvertė Jamgurčis. Galimai ėmė stigti palaikymo Tiumenės chanate, nes kreipėsi į Krymo chaną Sahibą I Girėjų, su kurio pagalba 1547 metais trečią kartą Ak-Kubekas užėmė Chadžitarhano sostą. Tuo pačiu metu sugebėjo sustiprinti valdžią Tiumenėje.

1549 m. Jamgurčis, remiamas maskvėnų, sugrįžo į valdžią. O Nogajų Orda, vadovaujama Ismailo Bėjaus, užpuolė Tiumenės chanatą, gerokai nuteriojo ir apiplėšė. Ak-Kubekas stepėje veikė iki pat savo mirties 1550 m. Jo sūnus Abdula perėjo į Maskvos tarnybą.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Astrachanės chanatas

Nuorodos
--------

* Почекаев Р. Ю. Цари ордынские. Биографии ханов и правителей Золотой Орды. — СПб.: Евразия, 2010. — 408 с. — ISBN 978-5-91852-010-9.
* Astrachanės chanatas Archyvuota kopija 2009-02-06 iš Wayback Machine projekto.
* Обретение Астрахани Archyvuota kopija 2017-01-16 iš Wayback Machine projekto.. Pagal P.H. Chlebnikovo medžiagą „Astrachanė senoje gadynėje" (1907 m.)
**Bronius Saveikis-Klajūnas** (lenk. *Bronislaw Saweikis*, slapyvardis *Tułacz*, *Bronek*; g. 1920 m. kovo 21 d. Kuciuliškių kaime, Alytaus apskritis – m. (?)) – ginkluoto pasipriešinimo komunistiniam režimui Lietuvoje ir Lenkijoje dalyvis, Lenkijos valstybės saugumo ir MGB agentas.

Biografija
----------

Po Antrojo pasaulinio karo įstojo į partizanų būrį, buvo Dainavos apygardos Šarūno rinktinės vado Juozo Gegužio-Diemedžio adjutantas. 1948 m. rudenį kartu su apygardos štabo žvalgybos viršininku Jurgiu Krikščūnu-Rimvydu nelegaliai perėjo Tarybų Sąjungos-Lenkijos valstybinę sieną. Slapstėsi šiaurės Lenkijoje, nuo 1949 m. įstojo į J. Sadovskio ir P. Burdyno vadovaujamą lenkų Suvalkijos partizanų būrį (jame kovojo ir kitas lietuvis Antanas Kvedaravičius). 1950 m. liepos 2 d. per apsuptį prie Plocišino kaimo (Kukavos valsčius, Suvalkų apskritis) Saveikiui buvo sužeistos kojos ir jis buvo suimtas Lenkijos valstybės saugumo darbuotojų.

Nors jam ir buvo amputuota viena koja, bet Br. Saveikis pagijo. Buvo tardomas, palaužtas ir užverbuotas. Išdavė 56 partizanų rėmėjus Lenkijoje. Tuo pačiu metu per ryšininkus susirašinėjo su savo buvusiu vadu J. Gegužiu-Diemedžiu. Kai Lenkijos saugumas B. Saveikį pilnai panaudojo, jį perdavė Tarybų Lietuvos valstybės saugumo darbuotojams.

1951 m. rugsėjo mėn. MGB inscenizavo valstybinės sienos perėjimą B. Saveikiui-Klajūnui ir keturiems lydintiems asmenims. Jie į Lietuvą atvyko persirengę lenkų partizanų uniformomis, tarpusavyje kalbėjo lenkiškai. 1951 m. rugsėjo 27 d. per J. Gegužį-Diemedį buvo suorganizuotas grupės susitikimas su Dainavos apygardos partizanais. Per susitikimą kilo susišaudymas, nuo atvykėlių iš Lenkijos kulkų žuvo: Pietų Lietuvos srities vado pavaduotojas J. Gegužis-Diemedis, jo pavaduotojas ir Šarūno rinktinės vadas Bronius Šalaševičius-Žilvitis, partizanai Boleslovas Vandenis-Narsuolis, Algirdas Salinis-Skirmantas, Stasys Krukonis-Žvaigždikis, apygardos vado adjutantas Pavasaris. Sužeistas tėvonijos vadas Juozas Karpavičius-Medelis buvo areštuotas, tardomas palūžo, buvo užverbuotas ir toliau veikė kaip agentas *Juozas*.

Pagal Br. Saveikio parodymus MGB suėmė 13 ryšininkų ir rėmėjų, buvo nukauta 15 partizanų. Nepaisant to Bronius Saveikis buvo teisiamas ir jam paskirta 15 metų praleisti lageryje. Tolimesnis likimas nežinomas.

Šaltiniai
---------

* Kostas Leončikas. Slėniais ir kalvomis[neveikianti nuoroda]
* Mindaugas Pocius. MVD-MGB specialiosios grupės Lietuvoje (1945-1959)

Literatūra
----------

* Bartłomiej Rychlewski. Po dolinach i po wzgórzach. Monografia oddziału Jana Sadowskiego i Piotra Burdyna 1949–1952. Warszawa, AK-CES, 2007
**Bronius Stasiukaitis** (1917 m. Išlaužų k. Pagirių valsč. Ukmergės apskr. – 1944 m. rugpjūčio 23 d. Štetine, Vokietija) – gydytojas, ateitininkas, 1941 m. birželio sukilimo dalyvis, antinacinės rezistencijos dalyvis.

Biografija
----------

1936 m. baigė Panevėžio gimnaziją, įstojo į VDU Medicinos fakultetą. Aktyvus ateitininkas, 1938–1939 m. buvo moksleivių ateitininkų sąjungos pirmininkas. Rašė ateitininkijos istoriją.

Bolševikmečiu dalyvavo pogrindinėje veikloje. Vienas iš 1941 m. birželio sukilimo organizatorių ir dalyvių. Buvo LAF štabo Kaune spaudos ir informacijos skyriaus vadovas. Vokiečiams LAF veiklą nutraukus, įsijungė į antinacinę rezistenciją, buvo vienas iš Lietuvių fronto pogrindžio spaudos organizatorių. 1942 m. gegužės mėn. gestapo suimtas, kurį laiką kalintas. Laisvėje tęsė pasipriešinimo veiklą, talkindamas pogrindžio leidiniams „Į laisvę", „Lietuvos Judas" ir kt.

1943 m. baigė medicinos studijas. Netrukus vėl gestapo sulaikytas su pogrindinės veiklos įkalčiais. Koncentracijos stovyklos išvengė, sutikdamas eiti fronto gydytojo tarnybon. 1944 m. rugpjūčio 23 d. žuvo Vokietijoje, prie Štetino, amerikiečių aviacijos bombardavimo metu. Palaidotas Štetine (dab. Ščecinas, Lenkija). 2000 m. apdovanotas (po mirties) Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžiumi.

Literatūra
----------

* Ateitininkai komunistų ir nacių kankiniai, red. L. Kerulis. P. Narutis, J. Prunskis, 1991, 241–242 pusl.
* Apolonija Nistelienė. Keliami iš užmaršties // XXI amžius, Nr. 57, 2004.07.30
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Amit papiruse
**Amit** (**Amut**, **Ahemait**) egiptiečių mitologijoje – dieviško atpildo personifikacija. Ji – atpildas žmogui už viską ką blogo padarė gyvenime. Amit vaidmenį nusako vardas, reiškiantis „rijikė", arba tikslesnis ir mažiau eufeminis „kaulų valgytoja". Amit buvo vadinama daugybe vardų, dažniausi – *Milijonų rijikė*, *Širdžių ėdikė*, *Mirusių rijikė*, *Mirties didybė*. Nors Amit dažnai minima kaip demonas, iš esmės ji blogio naikintoja ir gėrio jėga.

Amit vaizduojama su krokodilo galva, priekinė dalis priklausė liūtui ar leopardui, nugara – begemotui. Ji buvo visų šių gyvūnų kombinacija. Amit nebuvo garbinama kaip deivė, ji tiesiog įkūnijo visas egiptiečių baimes, kadangi šie gyvūnai buvo laikomi pačiais pavojingiausiai Egipte.

Amit gyvena šalia teisingumo svarstyklių, požemio pasaulyje Duate, kur Anubis mirusiųjų širdis sveria ant teisingumo svarstyklių. Mirusiojo širdis turi būti lengvesnė už Maat plunkną. Tos širdys, kurios neišlaikydavo išbandymo sušeriamos Amit, sielos nebegali įeiti į Aaru ir amžinai pasmerkiamos mirti antrą kartą Duate. Gerų žmonių širdys išlaiko išbandymą ir sielos keliauja į Aarų pas Ozyrį.

Pagal retesnę versiją, Amit stovi šalia ugnies ežero, kur nevertos širdys numetamos žemyn, Amit jų neėsdavo. Šioje versijoje ji daugiau saugotoja negu naikintoja. Mokslinikai mano, kad ši versija yra sinkretizmo padarinys, tačiau nežinoma iš kur kilo.

Kai kurie tyrinėtojai Amit sieja su deive Tavaret, kadangi jų išvaizdos panašios, ir Tavaret kaip Beso palydovė taip pat yra kitų saugotoja nuo blogio. Kiti teigia, kad Amit liūtiška išvaizda ir ugnies ežeras galėtų sietis su deive Sekhmet.
Koordinatės: 23°10′26″š. pl. 55°22′41″r. ilg.﻿ / ﻿23.174°š. pl. 55.378°r. ilg.﻿ / 23.174; 55.378


| Žičkiškės dvaras |
| --- |
|  Dvaro ūkinis statinys, 2018 m. |
| Vieta | Žičkiškė, Raseinių rajonas |
| Bajorų giminės | Žičkiai |
| Parkas | liepų eilė |
| Pastatų būklė | svirnas, tvartas |
| Savininkas | privati nuosavybė |

**Žičkiškės dvaras** – dvaras, esantis Žičkiškėje, Raseinių rajone, apie 2 km nuo Raseinių, keliu  **3507**  Raseiniai–Laužai–Tarosai  Milašaičių link.

Dvaro sodybos liekanos – liepų eilė, pavieniai medžiai, svirnas, tvartas.

Bajorai Žičkiai, nuo kurių pavardės kilo vietovardis, nuo seno buvo gerai žinomi Raseinių krašte. Raseinių bažnyčios kairėje navoje yra paminklinės lentos Žickiams. XIX a. pabaigoje jie laikyti vieni pažangiausių krašto ūkininkų, ypač daug dėmesio skyrę pienininkystės plėtojimui.

1934 m. dvarą nusipirko Marija Rimkienė. Matyt, jos paveldėtojas Juozas Rimkus 1941 m. ištremtas. Sovietmečiu dvaro ūkiniai pastatai priklausė kolūkiui ir buvo naudojami pagal paskirtį, tvartas kaip veršidė bei arklidė, svirne buvo laikomi grūdai bei šienas.

1995 m. nuosavybės teisės atkurtos Raimundui Rimkui. 

Dabar dvaro sodybos liekanos – privati nuosavybė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 12360 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑  Ingrida Semaškaitė. „Lietuvos dvarai". Enciklopedinis žinynas. – Vilnius, „Algimantas", 2010. // psl. 1–512

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
Šverino pilis iš pietinės pusės
**Šverino pilis** (vok. *Schweriner Schloss*) − neorenesansinė pilis Vokietijoje, Meklenburgo-Pomeranijos žemėje, Šverine, Šverino ežero saloje.

Šverino pilis, dar vadinama Šiaurės Noišvanšteinu, pastatyta XIX a. buvo Meklenburgo-Šverino didžiųjų hercogų rezidencija. 

Pilį gaubia ištaigingi neorenesanso stiliaus fasadai, bokštai ir bokšteliai, dantytos sienos, išpuoštos skulptūromis ir daugybe dekoro elementų; į dangų kylančios smailės. Ne mažiau puošnus pilies interjeras − jame yra daugiau nei 80 menių. Pasigrožėti galima ir parku − čia yra kanalai, figūrinės augalų kompozicijos, gėlynai.

Dabar pilyje įsikūręs Žemės parlamentas; šalia pilies prasideda Šverino senamiestis su puošniais namais, pastatytais per pastaruosius šimtmečius.

* Šverino pilisŠverino pilis
*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šverino pilis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Šverino pilis Archyvuota kopija 2010-04-02 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
* Šverino muziejai Archyvuota kopija 2018-08-09 iš Wayback Machine projekto. (anglų, vokiečių k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Amoksicilino cheminė struktūra
Amoksicilino trimatė formulės išraiška 
**Amoksicilinas** – vidutinio spektro, bakteriolitinis (bakterijas ardantis) antibiotikas, skirtas gydyti infekcines ligas, sukeltas bakterijų ar kitų mikroorganizmų.

Panaudojimas
------------

Amoksicilinas skirtas gydyti įvairias infekcijas tokias kaip: vidurinės ausies uždegimą, anginą (lot. *streptococcal pharyngitis*), plaučių uždegimą (lot. *pneumonia*), odos infekcijas, šlapiminio trakto infekcijas, salmoneliozės bakterijos sukeltas infekcijas, Laimo ligą ar chlamidiozę.

Šalutiniai efektai
------------------

Šalutiniai efektai taikomi kaip ir visiem *beta-lactam* žiedo antibiotikams. Šalutiniai efektai gali būti: pykinimas, vėmimas, išbėrimas ir su antibiotikais susijęs kolitas (storosios žarnos uždegimas). Reti atvejai, bet kartais pasitaiko nemiga, sumišimas, susirūpinimas, jautrumas šviesai ir garsams, nesklandus mąstymas, rijimo, kalbėjimo pasunkėjimas, veido kaklo pabrinkimas, labai stiprus galvos svaigimas ar kolapsas. Burnos bei lyties organų skausmingumas, šlapimo patamsėjimas. Galimas viduriavimas, kuris yra sunkus, trunka ilgai, išmatose gali būti kraujo.

Alerginė reakcija amoksicilinui gali būti staigi ir intesyvi – sąmonės pakitimas, išbėrimas, su stipriu niežuliu (gaktos, pirštų galuose), temperatūros kilimo pojūtis, pykinimas, vėmimas. Alergiškiems amoksicilinui, itin didelis kiekis gali sukelti ir mirtį.

Amoksicilino ir klavulaninės rūgšties kombinacija 7 dienų laikotarpyje gali sukelti virusinį hepatitą. Būta atvejų, kai vaikus perdozavimo atveju ištikdavo letargija, vėmimas arba inkstų disfunkcija, pabėrimas.
**Gediminas Kostkevičius** (g. 1957 m. sausio 25 d. Kaune) – verslininkas, vadybininkas, verslo patarėjas, verslo mokymų lektorius.

Biografija
----------

Gimė ir užaugo gydytojų šeimoje. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisės studijas, teisės magistras. 1985 metais apgynė technikos mokslų daktaro disertaciją. Studijavo verslą ir politinę ekonomiją Vaseda (Tokijas), Bocconi (Milanas), Science-Po (Paryžius) ir Linčiopingo universitetuose. Mokslinių interesų kryptys – masinės individualių produktų gamybos valdymo sistemos.

Gediminas Kostkevičius yra UAB „Baltic Orthoservice" („Ortho Baltic") valdybos pirmininkas ir generalinis direktorius, bei jos dukterinių įmonių UAB "Baltic RAD", UAB "Smart Factory", Easy Walk GmbH valdybos pirmininkas arba valdybos narys; vienas iš viešosios įstaigos „International Institute of Mass Customization and Personalization" (Vokietija) steigėjų.

Gediminas Kostkevičius aktyviai dalyvavo nacionalinio atgimimo veikloje. Nuo 1988 iki 1990 metų buvo Sąjūdžio Seimo narys, "Aukuro" klubo pirmininkas, Vytauto Didžiojo paminklo atstatymo Kaune komiteto pirmininkas, Vytauto Didžiojo universiteto atkūrimo konferencijos (vykusiuos 1989 m. balandžio 26-29 d. Kaune) organizacinio komiteto pirmininkas.

G. Kostkevičius iš viso yra paskelbęs 100 mokslinių, teisinių ir publicistinių straipsnių, vienas ar kartu su bendraautoriais išleido 3 knygas: apie studijas užsienyje (konkrečiai – apie JAV), bei pėdų ir batų biomechaninį suderinamumą. Kaip pranešėjas dalyvauja tarptautiniuose „mass customization & personalization" tematikos renginiuose.

Bibliografija
-------------

* G. Kostkevičius. „Noriu mokytis Amerikoje", 1991.
* G. Kostkevičius, A. R.Astromskas "Visos bėdos dėl pėdos", 2010.
* G. Kostkevičius, V. Kušvidas "Pėdos ir batai", 2010.

Išnašos
-------

1. ↑  LRS informacija Archyvuota kopija 2007-03-02 iš Wayback Machine projekto.