recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| „Naktinė kavinė" |
| --- |
|  |
| Menininkas | Vincentas van Gogas |
| Metai | 1888 m. |
| Meno kryptis | postimpresionizmas |
| Medžiagos, technika | drobė, aliejus |
| Matmenys | 72,4 × 92,1 cm |
| Miestas (vieta) | Niu Heivenas,  JAV |
| Muziejus | Jeilio universiteto galerija |

**Naktinė kavinė** – olandų dailininko postimpresionisto V. Van Gogo (1853−1890) paveikslas, nutapytas 1888 m. Arlyje, Provanse.

Apie paveikslą
--------------

Paveiksle pavaizduota netoli stoties buvusi Arlio kavinė *Café de la Gare*, kurioje Vincentas van Gogas dažnai lankydavosi kartu su P. Gogenu (pastarasis taip pat nutapė savo naktinės kavinės versiją). Kavinės šeimininkai, Žozefas-Mišelis ir jo žmona Mari Žino dažnai pozavo van Gogui. Madam Žino vaizduojama ir kitame dailininko paveiksle - "L’Arlésienne" ("Arlietė", t. y. Arlio gyventoja).

1888 m. rugsėjį Van Gogas tris naktis iš eilės tapė paveikslą, miegojo dienomis. Vėliau darbą atliko ir akvarele, ji šiuo metu yra privačioje kolekcijoje.

Paveiksle naudojamos ryškios kontrastinės spalvos, aiškiai išskiriami potėpiai ir jų kryptys pabrėžia kontrastus tarp tonų ir vaizduojamų iškraipytų objektų. Dailininkas šią techniką naudojo pabrėždamas emocionalųjį paveikslo turinį. Nors paveikslo objektas yra gana įprastas buities vaizdas, tapytojas jį pripildė energijos ir nerimastingumo. Laiške broliui Teo, Vincentas apie kavinę rašė: *vieta, kur galima susinaikinti, išprotėti ar įvykdyti nusikaltimą*.

Savininkai
----------

1908 m. pavasarį parodoje "Auksinės vilnos salonas" paveikslą už septynis tūkstančius frankų įsigijo rusų pramonininkas Ivanas Morozovas ir pergabeno jį į Rusiją. 1918 m. tarybų valdžia paveikslą nacionalizavo. Jis buvo eksponuojamas Antrajame Vakarų dailės muziejuje Maskvoje. 1933 m. SSRS valdžia jį pardavė Berlyno *Matthiesen* galerijai, iš kurios paveikslas buvo parduotas į JAV. 1961 m. Stephen Clark palikimu paveikslą padovanojo Jeilio universitetui. 2008 m. I. Morozovo paveldėtojas Pierre Konowaloff kreipėsi į teismą ginčydamas teises į paveikslą, tačiau 2014 m. bylą pralaimėjo. Paveikslas tuo metu vertintas apie 200 mln. JAV dolerių.

Išnašos
-------

1. ↑  Fred S. Kleiner. *Gardner's Art through the Ages: A Concise History of Western Art*. Cengage Learning, 2013, p. 375
2. ↑  Н. Ю. Семенова. «Московские коллекционеры» :: Основные даты жизни и деятельности московских коллекционеров :: Иван Абрамович Морозов
3. ↑  Sarah Cascone, March 29, 2016, artnet.com

Nuorodos
--------

* Jeilio universiteto galerija
| **Maiklas Augustinas Fulenas** |
| --- |
| Gimė | 1956 m. birželio 22 d. (66 metai)Niukaslas prie Laimo |
|  |
| Veikla | dirvožemininkas |
| Organizacijos | Lietuvos mokslų akademija |
| Pareigos | užsienio narys |
|  |
| Alma mater | Hulio universitetas |

**Maiklas Augustinas Fulenas** (angl. *Michael Augustine Fullen*, g. 1956 m. birželio 22 d. Niukaslas prie Laimo, Didžioji Britanija) – anglų dirvožemininkas, daktaras.

Biografija
----------

1981 m. baigė Hulio universitetą. 1985 m. daktaras. 2008 m. Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys.

Nuo 1981 m. Volverhamptono universiteto dėstytojas, nuo 2005 m. profesorius.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio darbo kryptys – dirvožemio erozija ir apsauga, dirvožemio derlingumas, geomorfologija, istorinių vietovių ir kraštovaizdžio analizė, valdymas ir apsauga. Paskelbė apie 150 mokslinių straipsnių.

Daugiau kaip 20-ies daktaro disertacijų vadovas ir Europos dirvožemio apsaugos draugijos ESSC (angl. *European society for soil conservation*) Tarybos narys.

Bibliografija
-------------

* Dirvožemių naudojimas: problemos ir sprendimai (*Soil Management: Problems and Solutions*), su J. A. Kotu, 2004 m.
* Dirvožemio erozija Europoje (*Soil Erosion in Europe*), su kitais, 2006 m.
* Platono urvų šešėliai (*Shadows in Platos Cave*), 2007 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Benediktas Jankauskas.. *Maiklas Augustinas Fulenas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 742 psl.
Mėnulio šviesa virš ežero naktį
Europos miestų žiburiai naktyje
**Naktis** − tamsusis paros metas, laikotarpis nuo Saulės viršutinio krašto nusileidimo už horizonto (saulėlydžio) iki visiško pasirodymo virš horizonto (saulėtekio). Naktis prasideda vakaru, baigiasi rytu.

Nakties trukmė skirtinga priklausomai nuo geografinės platumos ir metų laiko (Saulės deklinacijos). Pusiaujyje naktis trunka apie 12 valandų. Tolstant nuo pusiaujo, vasarą naktis trumpėja, žiemą − ilgėja. Platumose tarp poliaračių ir ašigalių apie metų pradžią Šiaurės pusrutulyje, apie metų vidurį Pietų pusrutulyje būna poliarinė naktis, kuri trunka ilgiau negu 24 valandas, ties ašigaliuose – apie pusę metų. Saulėgrįžos metu yra pats didžiausias skirtumas tarp dienos ir nakties trukmės: Šiaurės pusrutulyje ilgiausia naktis yra gruodžio 22 (žiemos saulėgrįža), trumpiausia − birželio 22 (vasaros saulėgrįža), Pietų pusrutulyje – atvirkščiai. Per lygiadienius dienos ir nakties trukmė tampa vienoda: Šiaurės pusrutulio pavasario lygiadienis – apie kovo 20-21 dieną, rudens lygiadienis – apie rugsėjo 22-23 dieną, Pietų pusrutuliui atvirkščiai.

Kartais iš nakties trukmės atimama vakaro ir ryto pilietinės prieblandos.

Senieji Europos gyventojai, pavyzdžiui, galai, laiko tarpus matavo ne dienomis, o naktimis. Apie tai rašo Julijus Cezaris „Galų karo užrašų" šeštoje knygoje, aiškindamas tai tuo, kad galai laikė save pomirtinio pasaulio dievo Dito (tas pats, kaip Plutonas) palikuoniais.

Nakties metas
-------------

Nakties metas baudžiamojo proceso teisėje yra paros laikas nuo 22 iki 6 valandos (LR BPK 27 str.)..

Reiškiniai
----------

* Baltosios naktys – laikotarpis, kai pilietinė prieblanda trunka visą naktį.
* Nakties dangaus švytėjimas – reiškinys, matomas naktį giedrame danguje, kai nešviečia mėnulis.
* Nakties dangus – dangus, matomas nakties metu, nusileidus saulei.
* Naktiniai gyvūnai – tampa aktyvūs gyvūnai, kurie dienos metu miega.
* Pilietinė prieblanda – trukmė, kai saulė būna < 6° po horizontu
* Vidurnaktis (pusiaunaktis) – metas, kai baigiasi viena para ir prasideda kita. Žymimas 00 valandų 00 minučių.

Mityba
------

* Naktipiečiai

Poilsis
-------

* Miegas – ramybės būsena, kai atsijungiama nuo išorinio pasaulio signalų ir organizmas aktyviai atkuria savo jėgas.
* Sapnas – vaizdinių, minčių ir jausmų visuma, patiriama miegant.

Mitologija
----------

Naktį lietuvių mitologijoje simbolizuoja:

* Brėkšta – ankstyvo ryto aušros ir sutemų deivė, globojusi nakties laiką nuo saulės laidos iki patekėjimo.
* Gaila – nakties dvasia.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Naktis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Baudžiamojo proceso kodekso patvirtinimo, įsigaliojimo ir įgyvendinimo įstatymas. Baudžiamojo proceso KODEKSAS (Statusas: Aktuali 2011-01-06)
2. ↑  *Naktis*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VIII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1981. T.VIII: Moreasas-Pinturikjas
Koordinatės: 62°27′25″ š. pl. 7°40′24″ r. ilg.﻿ / ﻿62.45694°š. pl. 7.67333°r. ilg.﻿ / 62.45694; 7.67333

Trolių takas. Vaizdas iš viršaus į Isterdaleno slėnį.
Vaizdas į šlaitą, kuriuo kyla kelias. Tolumoje – Stigfoseno krioklys ir tiltas per jį.
**Trolių takas** arba **Trolių kelias** (norv. *Trollstigen, Trollstigvegen*) – vienas labiausiai lankomų turizmo objektų Norvegijoje, 63 regioninės reikšmės kelio, jungiančio Ondalsnesą su Valdaliu, atkarpa Miorės ir Rumsdalio fiulkėje, apie 10 km į pietus nuo Ondalsneso. Ilgis apie 6 km. Prasideda Isterdaleno slėnyje, kyla stačiu šlaitu aukštyn keletą šimtų metrų ir per kalnų perėją eina link Valdalio. Kelio trasoje įrengta 11 serpantinų, nuolydis vietomis siekia 9 %. Dėl kelio siaurumo ir staigių posūkių keliu uždraustas ilgesnių nei 12,4 m automobilių eismas. Didesnę metų dalį (nuo spalio iki gegužės) kelias uždarytas.

Šlaito viršūnėje, apie 700 m aukštyje, įrengta automobilių stovėjimo aikštelė, turistų takai ir apžvalgos aikštelės, pastatytas turizmo informacijos centras su restoranu ir suvenyrų parduotuve. Pakeliui į perėją kelio trasa kerta 180 m aukščio Stigfoseno krioklį, per kurį nutiestas akmeninis arkinis tiltas. Šalia kelio stūkso keletas aukštesnių nei 1000 m viršukalnių (Stigbotnhornetas, Bispenas ir kitos). Aukščiausiai Trolių takas pakyla iki 852 m virš jūros lygio.

Trolių takas ir teritorija į vakarus nuo jo įeina į Trolių Tako kraštovaizdžio draustinį (*Trollstigen landskapsvernområde*), į rytus nuo Trolių tako plyti Reinheimeno nacionalinis parkas (*Reinheimen nasjonalpark*).

Kalnų perėja susisiekimui tarp Valdaleno ir Romsdaleno slėnių naudota nuo senų laikų. 1925 m. nuspręsta nutiesti kelią. Po aštuonerius metus trukusių statybų 1936 m. liepos 31 d. kelias oficialiai atidarytas Norvegijos karaliaus Hakono VII, 2012 m. paskelbtas nacionaliniu turistiniu keliu. Trolių taką kasmet aplanko daugiau nei milijonas turistų, turizmo sezono metu juo kasdien pravažiuoja apie 2000 automobilių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Trollstigen*, Nordic Visitor. Nuoroda tikrinta 2023-06-25.
2. 1 2  Nicklas Iversen, *Trollstigen: Driving Norway’s Scenic Hairpin Bends*, The Norway Guide, 2022-08-03. Nuoroda tikrinta 2023-06-25.
3. 1 2  Per-Morten Tennøy, Svein Askheim, *Trollstigen*, Store Norske Leksikon, 2023-02-08. Nuoroda tikrinta 2023-06-25.
4. ↑  *Eit monument som blir ståande som historisk inn i framtida*, NRK, 2012-06-16. Nuoroda tikrinta 2023-06-25.
5. ↑  Nicklas Iversen, *Trollstigen Visitor Center (Trollstigen Kafé) has been hit by a big avalanche*, The Norway Guide, 2022-04-22. Nuoroda tikrinta 2023-06-25.

Nuorodos
--------

* Trolių takas dviratininko akimis (7,5 min. trukmės vaizdo įrašas YouTube platformoje).
| Buržaspranc. *Bourges* |
| --- |
|              |
| *Buržo katedra* |
|  |
| 

BuržasBuržas

47°04′47″ š. pl. 2°24′2″ r. ilg.﻿ / ﻿47.07972°š. pl. 2.40056°r. ilg.﻿ / 47.07972; 2.40056﻿ (Buržas)Koordinatės: 47°04′47″ š. pl. 2°24′2″ r. ilg.﻿ / ﻿47.07972°š. pl. 2.40056°r. ilg.﻿ / 47.07972; 2.40056﻿ (Buržas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Regionas** | Centras (Prancūzijos regionas) |
| **Departamentas** | Šeras (departamentas) |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 71 002  |
| **Plotas** | 68,74 km² |
| **Tankumas** (2008) | 1 033 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.ville-bourges.fr |
|  **Vikiteka** | Buržas |

**Buržas** (pranc. *Bourges*) − miestas vidurio Prancūzijoje, įsikūręs prie *Yèvre* upės krantų.  Šero departamento sostinė.

Istorija
--------

Miesto vardo reikšmė kildinama iš vienos čia gyvenusių tautų, biturigų, pavadinimo ir iš germanų kalbos žodžio *Burg* reiškiančio gyvenvietę, kaimą. Seniau miestas vadinosi *Avaricum*. Galų karų metu galai bandė sunaikinti miestelį naudodami išdegintos žemės taktiką, bet saugomas kareivių ir tvirtos apsauginės tvoros miestas išliko. Pasinaudodami sunkia situacija mieste, Julijaus Cezario kariai 52 m. pr. m. e. žiemą sugriovė miestą ir nužudė apie 800 gyventojų.

Miestas buvo rekonstruotas romėnišku stiliumi, su įvairiais paminklais, akvedukais, teatrais ir amfiteatrais. XII a. buvo pastatyta gotikinė Buržo katedra, įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą.

Miestų partnerystė
------------------

Buržas partnerystės ryšiais susietas su šiais miestais:

* Vokietija Augsburgas, Vokietija,
* Portugalija Aveiras, Portugalija,
* Italija Forli, Italija,
* Lenkija Košalinas, Lenkija,
* Ispanija Palensija, Ispanija,
* Jungtinė Karalystė Piterboras, Jungtinė Karalystė,
* Rusija Joškar Ola, Rusija.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Melfisit. *Melfi* |
| --- |
| *Melfio panorama* |
|  |
| 

MelfisMelfis

41°00′00″ š. pl. 15°39′00″ r. ilg.﻿ / ﻿41.00000°š. pl. 15.65000°r. ilg.﻿ / 41.00000; 15.65000﻿ (Melfis)Koordinatės: 41°00′00″ š. pl. 15°39′00″ r. ilg.﻿ / ﻿41.00000°š. pl. 15.65000°r. ilg.﻿ / 41.00000; 15.65000﻿ (Melfis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Bazilikata Bazilikata |
| **Provincija** | Potencos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 17 561  |
| **Plotas** | 205 km² |
| **Tankumas** (2013) | 86 žm./km² |
| **Altitudė** | 562 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Melfis |

**Melfis** (it. *Melfi*) – miestas pietų Italijoje, Bazilikatoje, Potencos provincijoje, Vulturės krašte, Vulturės kalno papėdėje. Maisto (vyno, konditerijos, vandens fasavimo), automobilių („Fiat" padalinys) pramonė. Turizmas.

Paveldas
--------

Miestas žymus savo architektūros paveldu: yra XI a. normanų pastatyta Melfio pilis, XI a. katedra (atstatyta baroko stiliumi, su normaniška varpine, interjeras dekoruotas XIII a. freskomis), XI a. vyskupų rūmai (*Palazzo del Vescovado*, atstatyti XVIII a. baroko stiliumi), XI–XIII a. miesto sienų, vartų liekanos. Veikia archeologijos muziejus.

Istorija
--------

Senovėje Melfio vietoje gyveno lukanai. Romėnams užkariavus kraštą, 291 m. pr. m. e. netoliese įkurta Venusijos kolonija. Viduramžiais Melfis atsidūrė riboje tarp Bizanijos ir lombardų valdomų žemių. XI a. miestą užėmė normanų karvedys, Apulijos ir Kalabrijos grafas Vilhelmas „Geležinė Ranka". 1059 m. Melfis tapo Apulijos grafystės sostine, čia vyko popiežiškieji susirinkimai. Vėliau miestas tapo pavaldus Neapolio karalystei. 1231 m. Šv. Romos imperatorius Frydrichas II paskelbė „Melfio konstitucijas", kuriomis sukūrė biurokratinį aparatą regione.

1528 m. Melfį nusiaubė prancūzų armija, vadovaujama Odet of Foix. Nužudyta ~3000 miestiečių. 1531 m. Ispanijos karalius Karolis V italų admirolui Andrea Doria suteikė Melfio princo statusą.

Po Italijos suvienijimo, 1861 m. Melfį užėmė valstiečiai, vadovaujami Carmine Crocco, siekę grąžinti Burbonų valdžią. 1930 m. Melfį nusiaubė žemės drebėjimas.

* Melfio pilisMelfio pilis
* Melfio katedros varpinėMelfio katedros varpinė
* Šv. Antano bažnyčiaŠv. Antano bažnyčia
* Vyskupų rūmaiVyskupų rūmai
**Melgunovo pilkapis**, **Litojaus pilkapis** – pilkapis prie Kropivnyckio (Ukraina), datuojamas VI a. pr. m. e.

Tyrimai
-------

Pilkapį aptiko ir 1763 m. ištyrė generolas A. Melgunovas. Mirusieji palaidoti sudeginti, įkapės (vadinamasis Melgunovo lobis) buvo 1,8 m gylyje karste, apdėtame akmenimis. Rastas geležinis kalavijas auksinėmis makštimis, kurios skitų ir urartų stiliumi papuoštos fantastinių gyvūnų atvaizdais, strėlių antgalių, auksinių diademų, erelius vaizduojančių figūrų, kaspinas su beždžionių ir ibisų figūromis, sidabrinių urartų stiliaus sosto kojelių. Manoma, pilkapyje palaidoti turtingo skitų vado, galbūt dalyvavusio žygiuose į Aziją, palaikai. 

Melgunovo pilkapis yra vienas seniausių Juodosios jūros šiaurinės pakrantės skitų paminklų. Radinius saugo Ermitažas, Sankt Peterburgas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Girininkas. *Melgunovo pilkapis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 640 psl.
| ***Hienos šypsena*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il sorriso della iena |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Silvio Amadio |
| Metai | 1972 |
| Žanras | giallo |
| Trukmė | 85 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Hienos šypsena** (it.  *Il sorriso della iena*) – 1972 m. Italijoje sukurtas giallo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Jenny Tamburi – Nensė Tompson
* Silvano Tranquilli – Marko
* Rosalba Neri – Džijana
* Hiram Keller
* Dana Ghia
* Zora Gheorgieva
* Fabio Garriba

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po motinos savižudybės, jos 16-metė duktė Nensė, su kuria ji iki tol beveik nebendravo, atvyksta į šios namus Italijoje, kur gyvena patėvis Marko bei susipažįsta su motinos drauge fotografe Džijana. Dar viena buvusi motinos draugė sužadina įtarimus, kad Marko ir Džiana yra meilužiai, prisidėję prie jos motinos mirties. Nensė nusprendžia suartėti su kiekvienu iš jų, tokiu būdu galbūt išprovokuodama šiuos išsiduoti. Kai meilužiai supranta esą demaskuoti, jie apsvaigina merginą ir nori inscenizuoti dar vieną savižudybę, tačiau Džijana nusprendžia atsikratyti Marko, kad galėtų būti su Nense. Netrukus ji supranta klydusi: Nensė su iki tol jiems nežinomu draugu surinko pakankamai įrodymų apie Džijanos ir Marko kaltę dėl motinos (kurios šiai visiškai negaila) mirties, išgelbėjo Marko gyvybę ir dabar nori gauti pinigų už savo tylėjimą…
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bartikaangl. *Bartica* |
| --- |
| *Gatvė Bartikoje* |
|  |
| 

BartikaBartika

6°24′0″ š. pl. 58°37′0″ v. ilg.﻿ / ﻿6.40000°š. pl. 58.61667°r. ilg.﻿ / 6.40000; 58.61667﻿ (Bartika)Koordinatės: 6°24′0″ š. pl. 58°37′0″ v. ilg.﻿ / ﻿6.40000°š. pl. 58.61667°r. ilg.﻿ / 6.40000; 58.61667﻿ (Bartika) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Gajanos vėliava Gajana |
| **regionas** | Kujunis-Mazarunis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1842 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 11 958  |

**Bartika** (angl. *Bartica*) – miestas šiaurės Gajanoje, Esekvibo kairiajame krante, prie Kujunio upės žiočių. Kujunio-Mazarunio regiono centras. Yra upių uostas, ligoninė, vidurinė ir kelios pradinės mokyklos, bažnyčia. Bartika laikoma „vartais į gilumą" – retai gyvenamus centrinius šalies rajonus. Plentas į Tumatumarį. Velykų laikotarpiu vyksta kasmetinė regata. Prie Mazarunio žiočių yra olandų kolonijos *Kyk-Over-Al* liekanos.

Istorija
--------

Bartikos miestas išsivystė iš 1842 m. įkurtos anglikonų misijos. 2008 m. vasario 17 d. miestas nukentėjo nuo vietinio gangsterio Rondell Rawlins antpuolio, žuvo 12 žmonių.
|  |
| --- |
| High Speed 2 |
|  |
| Vieta |
| **Šalys** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Miestai** | Londonas, Birmingamas, Mančesteris, Liverpulis |
| Pagrindinė informacija |
| **Operatorius** | National Rail |
| **Statybų vertė** | 87,7 mlrd. £ (2019 m. skaičiavimai) |
| **Atidarymas** | 1 atkarpa: 2029 m. – 2033 m. 2a atkarpa: 2029 m. – 2033 m.  2b atkarpa: 2040 m. – 2045 m. |
| Techninė informacija |
| **Ilgis** | 1 atkarpa: 230 km  visa sistema: 530 km |
| **Vėžė** | dviguba 1435 mm vėžė |
| **Išvystomas greitis** | 360 km/h |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**High Speed 2** arba **HS2** – statoma greitųjų traukinių geležinkelių sistema Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje. Pagal Jungtinės Karalystės valdžios nutarimą, geležinkelio statybos darbai turėjo nepadaryti žalos šalies gamtai ir ištekliams, todėl į projektą įtrauktos didelės išlaidos tuneliams ir aplinkosaugos ruožų formavimui. 2012 m. JK parlamento priimtas projekto biudžetas buvo 30 mlrd. £, bet bėgant metams projekto išlaidos augo iki 87,7 mlrd. £ (2019 m. skaičiavimai). HS2 yra brangiausias geležinkelių projektas istorijoje skaičiuojant pagal išlaidas vienam geležinkelio kilometrui. Tai taip pat yra pirmasis geležinkelis Didžiojoje Britanijoje, nutiestas į šiaurę nuo Londono per daugiau nei 100 metų.

Istorija
--------

2010 m. projektas pristatytas viešajam sektoriui. 2012 m. Jungtinės Karalystės valdžia patvirtino planus statyti geležinkelių sistemą dviem etapais. 2017 m. projektui suteiktas karališkojo biudžeto finansavimas.

* Geležineklio sistemaGeležineklio sistema
* Geležinkelio statybosGeležinkelio statybos

Šaltiniai
---------

1. ↑  UK commits to building high-speed rail line dubbed the most expensive in the world
2. ↑  HS2 'will be most expensive railway on Earth at £403m a mile'

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
|  |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Japonija** |
| Stalo tenisas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Sidabras** | 2016 | Komanda |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2017 | Mišrūs dvejetai |
| **Sidabras** | 2015 | Mišrūs dvejetai |
| **Sidabras** | 2016 | Komanda |
| **Sidabras** | 2019 | Mišrūs dvejetai |
| **Bronza** | 2012 | Komanda |
| **Bronza** | 2017 | Dvejetai |

**Maharu Jošimura** (g. 1993 m. rugpjūčio 3 d.) – Japonijos stalo tenisininkas, olimpinis ir daugkartinis pasaulio čempionatų prizininkas. 2016 m. gegužę buvo penkioliktoji raketė pasaulio reitinge.

Biografija
----------

2011 m. pasaulio jaunimo čempionate japonas pelnė bronzos medalius vienetų ir dvejetų varžybose. Tais pačiais metais laimėjo Azijos jaunimo čempionatą.

2012 m. pasaulio čempionate pelnė savo pirmąjį medalį - bronzą komandinėje rungtyje. 2016 m. debiutavo 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Komandinėje rungtyje Jošimura pelnė sidabrą kartu su Japonijos nacionaline rinktine. 2017 m. laimėjo pasaulio stalo teniso čempionato mišrių dvejetų varžybas.

Nuorodos
--------

* ITTF svetainėje Archyvuota kopija 2018-07-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Hidrostatika** – fizikos šaka, tirianti nejudančių skysčių pusiausvyrą, jame panirusių ar plūduriuojančių kūnų ir skysčio sąveiką. Hidraulika tiria skysčių dėsningumus ir jų panaudojimą darbui atlikti. Skysčių dinamika aprašo judančių skysčių dėsningumus.

Statinis slėgis
---------------

Slėgis skystyje yra izotropinis – veikiantis visomis kryptimis vienodai. Šią koncepciją pirmą kartą suformulavo prancūzų matematikas ir filosofas Blezas Paskalis 1647 metais. Dabar šis dėsningumas dažnai vadinamas Paskalio dėsniu.

### Hidrostatinis slėgis

Skysčio stulpo slėgis yra aprašomas tokia formule:

{\displaystyle \ P=\rho gh}
Čia:

*P* – hidrostatinis slėgis, matuojamas paskaliais,
*ρ* – skysčio tankis (kilogramais kubiniame metre);
*g* – laisvojo kritimo pagreitis (metrais per sekundę kvadratu);
*h* – skysčio stulpo aukštis (metrais)
### Atmosferos slėgis

Idealiųjų dujų dėsnis teigia, kad homogeniškos atmosferos tankis yra aprašomas tokia formule:

{\displaystyle \ \rho \ (h)=\rho \ (0)e^{-Mgh/RT}}
Čia:

*g* – laisvojo kritimo pagreitis
*T* – Temperatūra
*R* – Universalioji dujų konstanta (8,314 J/mol K)
*M* – Molinė masė
*ρ* – Tankis
*h* – Aukštis

Plūdrumas
---------

Plūduriuojančių arba panardintų kūnų sąveiką su skysčiu nusako Archimedo dėsnis, teigiantis, kad kūnas bus veikiamas keliančios jėgos, proporcingos kūno išstumiamam skysčio svoriui:

{\displaystyle F\_{\mathrm {A} }=-\rho Vg\,}
Čia

{\displaystyle \rho \,} – skysčio tankis;
*V* – kūno panardintos dalies tūris;
*g* – laisvojo kritimo pagreitis. Minusas reiškia, kad Archimedo jėga nukreipta priešinga nei laisvojo kritimo pagreitis kryptimi.
Kūnas skęsta, jei jo tankis yra didesnis už skysčio tankį.

Paviršiaus įtempimas
--------------------

Paviršiaus įtempimo jėgos sąlygoja kapiliarinius reiškinius – skysčių gebėjimą kilti (drėkinantys skysčiai) arba nusileisti (nedrėkinantys skysčiai) kapiliaruose – mažo skersmens vamzdeliuose.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Pasaulio lietuvių chorvedžiai** – enciklopedinis biografinis leidinys apie Lietuvos chorvedžius.

Biografinį žinyną 1999 m. išleido Lietuvos liaudies kultūros centras. Autorius – Boleslovas Zubrickas, recenzentas – Rolandas Aidukas. Leidinyje gausu fotografijų. Knygos gale pateiktas Lietuvos aukštąsias muzikos mokyklas baigusių chorvedžių vardinis sąrašas; yra santraukos anglų, vokiečių, prancūzų bei rusų kalbomis. Žinyne pateikiami Lietuvos, JAV, Kanados, Australijos, Vokietijos ir kitų šalių lietuvių kilmės chorų vadovai, muzikai, muzikos pedagogai, kompozitoriai, vargonininkai ir kiti muzikai, kurių kūrybinė veikla susieta su chorais.

Istorija
--------

1984 m. „Vagos" leidykla išleido Boleslovo Zubricko 280 puslapių knygą „Tarybų Lietuvos chorvedžiai". Redakcinės komisijos nariai – Lionginas Abarius, Povilas Gylys ir Rimtautas Kašponis.

Literatūra
----------

Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas / Boleslovas Zubrickas. – V.: Lietuvos liaudies kultūros centras, 1999 (Kaišiadorys: A. Jakšto sp.). – 766, [1] p.: iliustr. portr. – Santr. angl. pranc. rus. vok. – ISBN 9986-529-21-2
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Hyaenodon** |
| --- |
| Hienodonas (*Hyaenodon*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Kreodontai  *( Creodonta)* |
| Šeima: | Hienadantiniai  *( Hyaenodontidae)* |
| Gentis: | Hienodonai  *( Hyaenodon)* |

 |

**Hienodonai** (*Hyaenodon*) – išnykusi žinduolių gentis, priklausiusi kreodontų (*Creodonta*) būriui. Gyveno maždaug prieš 26 mln. metų dabartinėje Eurazijoje, Afrikoje, Šiaurės Amerikoje.

Savo laiku tai hienodonai buvo vieni didžiausių sausumos plėšrūnų. Rasta įvairių hienodonų rūšių fosilijų, kurios liudija, kad rūšys buvo labai skirtingų dydžių: pvz. *H. microdon* ir *H. mustelinus* svėrė vos 5 kg, *H. horridus* – apie 40 kg, o *H. gigas* – net 500 kg. Greičiausiai mito smulkesniais žinduoliais, *Paraceratherium* jaunikliais, dvėseliena.

Nepaisant pavadinimo, hienodonai nėra giminingi hienoms.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Hienodonai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Pasaulio Mintino Skaičiavimo Taurė** (angl. *Mental Calculation World Cup*) – tarptautinės skaičiuotojų mintyse varžybos.

Apie taurę
----------

Pasaulio mintino skaičiavimo taurė rengiama kas dvejus metus. Pirmoji taurė surengta 2004 m. spalio 30 d. Vokietijoje, Anaberg-Bucholco (*Annaberg-Buchholz*) miestelyje. Dalyvavo 17 skaičiuotojų iš 10-ies šalių. Kitos trys taurės taip pat vyko Vokietijoje, 2006 m. taurė – Hesene, 2008 m. – Leipcige, 2010 m. – Magdeburge.

Varžybų metu dalyviai varžosi keturiose jiems žinomose rungtyse ir papildomai gaunamose netikėtose rungtyse. Taurės nugalėtoju tampa dalyvis, surinkęs daugiausiai taškų iš visų rungčių.

Rungtys
-------

Standartines rungtis sudaro:

* 10x 10-ies dešimtženklių skaičių sudėtis (skiriama 10 minučių);
* 10x dviejų aštuonženklių skaičių sandauga (skiriama 15 minučių);
* 60-ies kalendoriaus datų (1600–2100) savaitės dienos nustatymas per 1 minutę;
* 10-ies šešiaženklių skaičių kvadratinės šaknies traukimas (skiriama 15 minučių).

Netikėtų rungčių pavyzdžiai (2008 m.):

* Veiksmų XXXX\*(XXX–XXX) atlikimas;
* Keturių laikų (formatas Xh XXmin XXs) aritmetinio vidurkio suradimas.

Nugalėtojai
-----------

* 2004 m. – Robert Fountain (Didžioji Britanija)
* 2006 m. – Robert Fountain (Didžioji Britanija)
* 2008 m. – Alberto Coto (Ispanija)
* 2010 m. – Priyanshi Somani (Indija)
* 2012 m. – Naofumi Ogasawara (Japonija)

Nuorodos
--------

* Pasaulio Mintino Skaičiavimo Taurės svetainė (anglų k.)
| **Vida Giedrimienė** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. balandžio 28 d. (80 metų)Skuodas |
| Sutuoktinis (-ė) | Edmundas Giedrimas |
| Vaikai | Egita, Aurima |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kretingos rajono politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | Liberalų ir centro sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1965 m. Vilniaus pedagoginis institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 2003 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžius |

**Vida Giedrimienė** (g. 1943 m. balandžio 28 d. Skuode) – Lietuvos ir Kretingos rajono politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

10 klasių baigė Varnių vidurinėje mokykloje. 11-ąją baigė Šilalės vidurinėje mokykloje. 1965 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, lietuvių kalbos ir literatūros mokytoja.

1965 m. Skuodo raj. Lenkimų vidurinės mokyklos mokytoja, 1966 m. Tauragės raj. Pagramančio aštuonmetės mokyklos direktoriaus pavaduotoja, 1967 m. Šilalės raj. Švietimo skyriaus metodininkė, 1969 m. Darbėnų vidurinės mokyklos mokytoja, vėliau aštuoniolika metų Kretingos raj. Švietimo skyriaus metodinio kabineto vedėja, mokyklų inspektorė, Kretingos rajono knygyno vedėja. 1992–2005 m. Kretingos rajono savivaldybės administracijos Švietimo skyriaus vedėja. Klaipėdos apskrities Švietimo tarybos narė.

Liberalų ir centro sąjungos Kretingos rajono skyriaus narė. 2007–2011 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narė.

Sutuoktinis Edmundas, vaikai Egita, Aurima.

Apdovanojimai
-------------

* 2003 m. birželio 25 d. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Riterio kryžius;
* 2005 m. spalio 25 d. Klaipėdos apskrities Garbės ženklas.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *Vida Giedrimienė*. Kretvb.lt. Nuoroda tikrinta 2021-11-11.
2. ↑   Archyvuota kopija 2021-11-11 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  GLIOŽERIENĖ, Audronė. Pedagogei – Garbės ženklas. Klaipėda, 2005, spalio 26, p. 8.
| Šetlando salosShetland Islands, Sealtainn |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Šalis** | Škotija Škotija |
| **Administracinis centras** | Lervikas |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 22 940 |
| **Plotas** | 1 466 km² |
| **Tankumas** (2021) | 16 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.shetland.gov.uk |
|  **Vikiteka** | Šetlando salosVikiteka |

**Šetlando salos** (škot. gėl. *Sealtainn*; angl. *Shetland Islands, Zetland* arba *Hjaltland*) – salynas Britų salose, tarp Norvegijos jūros ir Šiaurės jūros, į šiaurės rytus nuo Orknio salų. Sudaro Škotijos sritį. Salos užima beveik 1,5 tūkst. km² plotą.

Pirmieji salų gyventojai buvo piktų gentys. Vėliau atsikraustė skandinavai. VII a. prasidėjo pirmosios krikščionių misijos. IX a. Šetlando salos tapo Norvegijos kolonija. 1474 m. atiteko Škotijai po Škotijos princo Džeimso III ir Danijos princesės Margaretės vedybų. II pasaulinio karo metu, salos aptarnavo okupuotą Norvegiją.

Salyną sudaro apie 100 salų, iš kurių gyvenamos – tik 15. Didžiąją salyno dalį sudaro Meinlando sala (899 km²). Joje įsikūręs ir administracinis Šetlando salų centras – Lervikas. Kitos didesnės salos: Jelas (212 km²), Anstas (120 km²), Fetlaras (120 km²), Bresėjus (28 km²), Volsajus (23 km²). Salų paviršius – kalvotos lygumos ir plynaukštės, iškylančios iki 450 m. Krantai skardingi, labai raižyti. Vyrauja pievos, pelkės, viržynai. Atokesnėse salose – paukščių turgūs. Avių auginimas, žvejyba. Jūroje išgaunama nafta ir gamtinės dujos.

Meinlando salos kraštovaizdis

Šaltiniai
---------

1. ↑  SCOTLAND, *citypopulation.de*

Nuorodos
--------

* *Visit Shetland* (turistinė svetainė)
* *Undiscovered Scotland* (turistinė svetainė)
* Srities svetainė

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠkotijos sritys |
| --- |
|  |
| 
Aberdynas · Aberdynšyras · Angusas · Argailas ir Bjutas · Bordersas · Damfrisas ir Galovėjus · Dandis · Edinburgas · Faifas · Folkerkas · Glazgas · Hailandas · Inverklaidas · Klakmananšyras · Morėjus · Orknio salos · Pertas ir Kinrosas · Pietų Eršyras · Pietų Lanarkšyras · Renfrušyras · Rytų Danbartonšyras · Rytų Eršyras · Rytų Lodianas · Rytų Renfrušyras · Stirlingas · Šetlando salos · Šiaurės Eršyras · Šiaurės Lanarkšyras · Vakarų Danbartonšyras · Vakarų Lodianas · Vidurinis Lodianas · Išoriniai Hebridai | Škotija |

 |
| **Mahadevi Varma** |
| --- |
| Gimė | 1907 m. kovo 26 d.Farukhabadas, Utar Pradešas, Britų Indija |
| Mirė | 1987 m. rugsėjo 11 d. (80 metų)Alachabadas, Indija |
| Tautybė | indė |
| Sutuoktinis (-ė) | Swarup Narayan Varma |
| Religija | hinduizmas |
|  |
| Veikla | poetė, švietėja |
|  |
| Alma mater | Alachabado universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Padma Vibhušan (1988 m.) |

**Mahadevi Varma** (hind. महादेवी वर्मा, IAST: *Mahādevī Varmā*; 1907 m. kovo 26 d. – m. 1987 m. rugsėjo 11 d.) – Indijos poetė, rašytoja, visuomenės veikėja.

Jos kūryba priskiriama hindi literatūros simbolizmo (*chāyavād*) laikotarpiui. Mahadevi Varma kūrybai būdingi santykio su beribe anapusybe motyvai, gausu metaforų, įvaizdžių, simbolių. Religinių vaizdinių gausa jos kūriniai primena viduramžių sufijų ir bhaktų poeziją, todėl Mahadevi Varma vadinta „šiuolaikine Mira" (t. y. žymia viduramžių poete-bhakte Mira Bai). Rašė šiuolaikine hindi tarme khariboli, gausiai naudojo sanskritišką žodyną.

Mahadevi Varma taip pat parašė apsakymų, memuarų, tapė. Buvo kovotoja už moterų teises, skatino švietimo plėtrą Indijoje.

1988 m. apdovanota valstybiniu „Padma Vibhušan" ordinu.

Bibliografija
-------------

Poezijos rinkiniai:

* *Nihar* („Migla", 1930 m.)
* *Raśmi* („Spindulys", 1932 m.)
* *Nīraja* („Vandens lelija", 1935 m.)
* *Sandhya-gīt* („Rytmečio giesmė", 1936 m.)
* *Dīp-śikhā* („Žibintas-liepsna", 1942 m.)
* *Agnirekha* (1990 m. paskelbta po mirties)

Nuorodos
--------

* „Mahadevi Varma: hindi poezijos atstovė", iš hindi kalbos vertė Šarūnas Šimkus, *Šiaurės Atėnai*, 2017 m. rugpjūčio 18 d.
Kalvis amatų šventėje
Kalvystės gaminiai Kaziuko mugėje 2009 m.
**Kalvystė** – vienas senoviškiausių amatų, kurio esmė yra daiktų kalimas iš metalų. Senovėje kalvystė neretai apimdavo ir rūdos paiešką, metalo išlydymą. Dabar kalviai suvokiami, kaip žmonės, dirbantys su geležimi ir plienu, bet kalviai neretai dirbdavo ir su kitais metalais – bronza, žalvariu, variu ir kt.

**Kalvis** – žmogus, užsiimantis kalvyste, dažniausiai savo dirbtuvėje – kalvėje.
Specializuoti kalviai vadindavosi kitaip:

* varkalys – dirbantis su variu
* auksakalys – su brangiaisiais metalais (auksu, sidabru)
* ginklakalys – gaminantis šaltuosius metalinius ginklus

Istorija
--------

Auksas buvo pirmasis metalas, su kuriuo susipažino žmonės, ir pradėjo apdirbinėti. Patys seniausi dirbiniai buvo rasti Egipte. Jie buvo pagaminti prieš 8 tūkstančius metų. Žmonija taip pat naudojo ir grynuoliuose randamą sidabrą, varį bei meteoritinę geležį. Visi šie metalai buvo apdirbinėjami šaltu būdu, naudojant akmens įrankius.

Tikrasis metalo amžius prasidėjo žmonijai išmokus metalus apdirbti termiškai. Patiems seniausiems geležies gaminiams yra apie 4000 metų. Metalų apdirbimas išsivystė įvairiose Žemės rutulio vietovėse nepriklausomai viena nuo kitos. Mažosios Azijos, Indijos bei pietų Europos regionuose metalo rūdų lydymas bei terminis apdorojimas atsirado beveik vienu metu, prieš 3000 metų. Europoje ir Tolimųjų Rytų šalyse metalo amžius atėjo vėliau, po 500 metų.

Kalviai visose šalyse buvo gerbiami žmonės, kai kuriose tautose prilyginami burtininkams. Ir nenuostabu: juk tarsi iš nieko – iš geležies rūdos, purvino, pilko akmens gabalo – sugebėdavo padaryti daug nuostabių daiktų.

Pastebėtina, kad daugelyje pasaulio religijų vieninteliu „dirbančiu" dievu būdavo „dievas – kalvis". Pas graikus – Hefaistas, pas romėnus – Vulkanas, slaviškų tautų religijose – Svarogas.

Daugiau kaip prieš 1500 metų Indijos meistrai pagamino 6,5 tonos svorio, 7,3 metro aukščio, 41,6 cm skersmens metalinę koloną, kuri šiuo metu stovi vienoje iš sostinės gatvių. Nustatyta, kad ją sudaro beveik gryna geležis (99,72 %) su nedidelėmis sieros, fosforo priemaišomis.

Literatūra
----------

* Lietuvos kalviai, 2008: albumas (sud. Jolanta Kopač). – Klemiškė: Lietuvos kalvių sąjunga, 2008. – 250 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-924-00-5

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kalvystė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Nycticorax nycticorax** |
| --- |
| Naktikovas (*Nycticorax nycticorax*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Gandriniai paukščiai  *( Ciconiiformes)* |
| Šeima: | Garniniai  *( Ardeidae)* |
| Gentis: | Naktikovai  *( Nycticorax)* |
| Rūšis: | Naktikovas  *( Nycticorax nycticorax)* |

 |

**Naktikovas** (*Nycticorax nycticorax*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis, kurio skiriamasis požymis – nuo pakaušio nukaręs ilgas baltas kuodukas.

Išvaizda
--------

Naktikovas yra kiek didesnis už varną. Nuo panašių paukščių skiriasi didele galva ir spalva. Patino ir patelės viršugalvis ir pečiai juodi, metalo blizgesio. Nuo pakaušio nukaręs ilgas baltas kuodukas, kaklas, nugara ir antuodegis pilki. Kakta, antakiai, gerklė ir kūno apačia balti, pilko atspalvio. Plasnojamosios ir uodegos plunksnos tamsiai pilkos. Snapas juodas, kojos žalsvai geltonos. Rainelė raudona. Jaunikliai rudi, su gelsvomis apvaliomis dėmėmis, be kuoduko.

Paplitimas
----------

Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Olandiją, Juodosios jūros šiaurinę pakrantę, Volgos žemupį, šiaurės Kazachstaną, pietinę Himalajų papėdę, šiaurės rytų Kiniją. Į pietus paplitęs iki okeaninių pakrančių (išskyrus Arabijos pusiasalį), Mažosios Azijos, Viduržemio jūros. Gyvena Šiaurės ir Pietų Amerikoje, Afrikoje, Indijos, Ramiojo ir Atlanto vandenynų salose. Žiemoja Šiaurės ir Pietų Amerikoje, Afrikoje, Pietų ir Pietryčių Azijoje.

Lietuvoje pastebimas retai, užklysta iš pietinių kraštų.

Biologija
---------

Naktikovo balsas
Gyvena vandens telkinių pakraščiuose, gausiai apaugusiose vandens augalija, krūmais. Nevengia žmogaus kaimynystės. Gali perėti iki 5–7 kilometrų nuo maitinimosi vietų.

Aktyvus naktį. Dieną tūno pasislėpęs tarp medžių ar krūmų. Pajutęs pavojų naktikovas ištempia kaklą ir stovi nejudėdamas. Išgąsdintas pašiaušia kaklo plunksnas ir pastato kuoduką. Patinas, nejudėdamas ištisas valandas, ant vienos kojos stovi prie lizdo ir saugo perinčią patelę. Pabaidytas staigiai šauna į viršų.

Peri kolonijomis su garniais, kormoranais, ibiais. Lizdą iš šakų suka krūmuose ir medžiuose. Retkarčiais užima senus garnių bei varninių paukščių lizdus. Dėtyje būna apie 4 kiaušinius. Jaunikliai lizdą palieka po maždaug 19 dienų, dar nemokėdami skraidyti, bet jau gerai laipiodami šakomis. Dažnai ištisos jauniklių grupės susirenka į stambesnius pilkųjų garnių arba kormoranų lizdus. Tada suaugę paukščiai ištisą parą maitina jauniklius. Maždaug 35 dieną jaunikliai pradeda skraidyti ir patys ieškosi maisto.

Minta vandens bestuburiais, smulkiais stuburiniais.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Naktikovas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga.* Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1990.
**Oro užkarda** (angl. *air interdiction*) – oro operacijos, skirtos priešo pajėgoms sunaikinti, neutralizuoti ar sustabdyti, iki jos nepradėjo veiksmingai priešintis, tai darant iš tokio nuotolio, kad veiksmų nereiktų derinti su ant žemės veikiančiais savo daliniais. Kartais šie veiksmai įvardijami kaip tolimoji oro parama (angl. *deep air support*).

Oro užkarda, skirtingai nei strateginis bombardavimas, nėra atskira operacija siekianti vien oro jėga palaužti priešo pajėgas. Jos veiksmai yra skirti padėti ant žemės veikiančioms pajėgoms. Pagrindiniai taikiniai yra priešo pajėgų susitelkimo naikinimas/sutrukdymas, jų aprūpinimo reikalingais produktais nutraukimas.

Istorija
--------

Pirmosios tokio pobūdžio operacijos pradėtos vykdyti dar Pirmojo pasaulinio karo metu, jų pagrindas yra klasikinės oro operacijos, kai turimas pranašumas ore. Vykdant operacijas už fronto linijos, populiariausiais taikiniais tapo geležinkelio linijos, tiltai, tiekimo konvojai. Dėl technologinių dalykų bei aviacijos naujumo karuose, tokie veiksmai buvo greičiau išpuoliai nei nuolatiniai veiksmai.

Antrojo pasaulinio karo metu tokios veiksmų operacijos tapo dažnu reiškiniu, žymiausi veiksmai ir labiausiai nuo to priklausiusios sausumos operacijos buvo Sąjungininkų išsilaipinimas Normandijoje.

Po pasaulinių karų, šie veiksmai buvo gausiai naudoti didžiųjų valstybių per Korėjos, Vietnamo, Irako karus. Taip pat tokia taktika panaudota 1999 m. NATO atakuojant Jugoslaviją, siekiant sustabdyti Slobadano Miloševičiaus pajėgas bei 2011 m. NATO įsitraukus į Libijos pilietinį karą.

Svarbiausi veiksniai
--------------------

* Pranašumas ore yra vienas svarbiausių veiksnių, leidžiančių sėkmingai atlikti operacijas su mažais nuostoliais puolančiosioms pajėgoms.
* Operacijų sėkmei labai svarbi žvalgybinė informacija apie taikinius. Pvz. JAV per karą Vietname turėjo menką suvokimą apie Vietkongo pajėgų veikimą, tai baigėsi ne tik nesėkme kare, bet ir milžiniškais nuostoliais civilinei infrastruktūrai bei didele operacijos kaina. Dėl per didelio žiaurumo smarkiai smuko parama amerikiečių karinei kompanijai pasaulio ir pačių amerikiečių akyse.
* Labai svarbu gebėti veikti bet kokiu oru bei įvertinti žemės paviršiaus veiksnius. Šiais laikais labai svarbus veiksnys – atakavimas naktį.
* Operacijų planuotojai turi būti realistai, nes 100 % rezultato niekada nepavyks pasiekti, visada gali įvykti netikėtumų, nepriklausomai nuo to, kokio tikslumo surinkta žvalgybinė operacija pasirengimui.

Oro užkardų operacijų pavyzdžiai
--------------------------------

* *Operation Strangle* – Antrojo pasaulinio karo operacija, kuria buvo siekiama sutrikdyti resursų tiekimui geležinkeliu Italijoje.
* *Operation Overlord* – Antrojo pasaulinio karo operacija, per kurią Prancūzijoje buvo trikdomas Ašies pajėgų aprūpinimas.
* Per Korėjos karą vykdytos amerikiečių operacijos naikinant Šiaurės Korėjos karinius konvojus.
* *Operation Odyssey Dawn* – NATO operacija prieš Libijos kariuomenę Libijos pilietinio karo metu 2011 m.
* *Operation Inherent Resolve* – JAV atakos prieš Daesh pajėgas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Enciklopedinis karybos žodynas, Vilnius, 2008 m. 653 p.
**Adelė Čypienė-Kučytė** (g. 1938 m. lapkričio 20 d. Kalnelių k. Panevėžio r.) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija
----------

Baigusi Uliūnų septynmetę mokyklą, 1953 – 1957 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio muzikos mokykloje (dėst. A. Liberis). 1965 – 1971 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. J. Barausko klasė).

1957 – 1961 m. Utenos kultūros namų meno vadovė, vadovavo mišriajam chorui ir vokaliniams ansambliams. 1958 m. suorganizavo dainų ir šokių liaudies ansamblį, buvo šio kolektyvo choro vadovė. Ansamblis daug koncertavo Utenos ir gretimuose rajonuose, taip pat Latvijoje, Estijoje, dalyvavo dainų šventėse ir festivaliuose, įvairiuose konkursuose pelnė prizinių vietų.

1958 – 1962 m. Utenos vaikų namų choro vadovė. 1959 m. vaikų namų meno kolektyvų konkurse pelnė pirmąją vietą, dalyvavo 1960 m. respublikinėje dainų šventėje. 1960 – 1966 m. Utenos 2-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytoja, jaunučių, jaunių ir vyresniųjų klasių merginų chorų bei ansamblių vadovė. Merginų chorą ir skudučių ansamblį paruošė 1964 m. I respublikinei moksleivių dainų šventei. Su moksleiviais koncertų surengė savo rajone, koncertavo ir Latvijoje. 1971 – 1990 m. Utenos vaikų muzikos mokyklos chorų vadovė, vėliau mokytoja. Jaunių chorą parengė 1975 m. 1977 m. 1980 m. ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms bei 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei. 1985 m. respublikinės dainų šventės konkurse jaunių choras pelnė geriausio kolektyvo vardą. 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei parengė jaunučių chorą. Muzikos mokykloje subūrė moterų vokalinį ansamblį, kuris 1977 m. televizijos surengtame liaudies dainų konkurse laimėjo laureato vardą. Žymių laimėjimų pasiekė ir kaip fortepijono mokytoja – jos išmokyti jaunieji pianistai yra dviejųB. Dvariono pianistų konkursų laureatai. Nemažas būrys jos auklėtinių jau tapo muzikais profesionalais.

1979 – 1987 m. vadovavo Utenos mechaninės remonto gamyklos vokaliniams ansambliams, kurie įvairiuose konkursuose irgi pelnė pirmųjų bei kitų prizinių vietų. Su S. Bertasiene vyrų vokalinį ansamblį parengė 1985 m. respublikinei dainų šventei. 1987 – 1990 m. vadovavo Utenos kultūros namų moterų chorui, kuris 1988 m. moterų chorų šventėje „Aš atdarysiu dainų skrynelę" Kretingoje pelnė prizą. Choras dalyvavo 1990 m. Lietuvos tautinėje dainų šventėje Vilniuje, koncertavo Latvijoje.

A. Cypienė atliko didelį visuomeninį darbą. 1972 – 1990 m. buvo Utenos rajono mokyklinių chorų konsultantė, meno mėgėjų apžiūrų ir dainų švenčių organizatorė, dirigentė ir vyr. dirigentė. Pasižymėjo kaip chorų, vokalinių ansamblių ir solistų akompaniatorė. 1970 m. ji apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  Pai tavyterai, kaivai |
| --- |
|  |
| Gyventojų skaičius | ~30 000 |
| Populiacija šalyse |  Paragvajus:8750
 Argentina:~500
 Brazilija:~18 000 |
| Kalba (-os) | gvaranių kalbos |
| Religijos | vietiniai tikėjimai, katalikybė |
| Giminingos etninės grupės | kiti gvaraniai |

**Pai tavyterai** (*paí tavyterás*), dar vadinami **kaivais** (*kaiwás, caiwás, kaa’wás*), **pai-kaivais** (*paï-cayuäs, painguás*) – indėnų gvaranių genčių grupė, gyvenanti pietų Brazilijoje (San Paulo, Paranos, Santa Katarinos, Pietų Rio Grandės valst.), šiaurės Argentinoje (Misjonese) ir Paragvajuje. Šneka skirtingomis gvaranių kalbomis, taip pat portugališkai, ispaniškai. Pagal tikybą kaingvai dabar daugiausia Romos katalikai.

Paragvajuje gyvena ~8000 pai tavyterų, susitelkusių 39 bendruomenėse (Amabajaus, Konsepsjono, San Pedro ir Kanindeju departamentai) tarp Apos ir Chechuy upių, bei tarp Ipanės ir Akidabano aukštupių. Argentinoje gyvena susimaišę su mbijais Misioneso provincijos Kaingvaso departamente. Brazilijoje gyvena pramaišiui su kaingangais, terenais ir brazilais.

Etnonimą „pai tavyterai" suteikė kitos gvaranių gentys. Jis reiškia „gyventojai iš pasaulio centro kaimo". Pagal gvaranių mitologiją pasaulis sukurtas Amambajaus Kordiljeroje, kur stūkso šventasis Guasu kalnas.

Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (kukurūzai, manijokai, dabar – taip pat ryžiai, kviečiai), medžiokle, rankiojimu, amatais (puodų žiedimas, audimas, pynimas). Gyvenvietę sudarydavo 4–8 didieji namai (stačiakampio plano, dvišlaičiais stogais). Daugiausia vartojo kukurūzų patiekalus. Drabužių, panašu, kad nenešiojo.

Būta didžiųjų patriarchalinių šeimų. Santuoka patrilokalinė, giminė patrilinijinė. Kaingvai tikėję aukščiuosiuoju Dievu-sutverėju bei dvasiomis-sergėtojomis. Būdavo jaunuolių įšventinimo apeigos (berniukams – medinio kaiščio įtaisymas į apatinę lūpą). Turėjo išvystytą pasaulėkūros mitologiją.

Iki pat XIX a. pr. pai tavyerai praktiškai nekontaktavo su europiečiais. XX a. daugelis jų žemių buvo užimtos plantatorių ir kalnakasių. Pai tavyterai buvo priversti apleisti įprastą gyvenimo būdą ir pradėjo dirbti plantacijose.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Raudonųjų žmonių žemė

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  *Кайнгуа*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
| Adechės savivaldybė*Adeje* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Ispanijos vėliava Ispanija |
| **Regionas** | Kanarų salos Kanarai |
| **Provincija** | Tenerifės provincija |
| **Administracinis centras** | Adechė |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 48 822 |
| **Plotas** | 106 km² |
| **Tankumas** (2021) | 461 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Adechės savivaldybėVikiteka |

**Adechė** (isp. *Adeje*) – savivaldybė Kanarų salose, Tenerifės pietvakariuose. Plotas – 105,94 km², vidutinis aukštis virš jūros lygio – 280 m Didelė savivaldybės dalis yra palei pakrantę išsidėstęs ***Kosta Adechės*** kurortas, suaugęs su Torviskasu ir Plaja Fanjabė.

Adechei priklausančios gyvenvietės yra: Armenjimė, Bariada De Fjefesas, La Kaldera, La Kaleta, Kaljao Salvachė, Kosta Adechė, Las Kanselasas, La Konsepsjonas, Fanabė, Ifončė, Marasulis, Los Menoresas, Miraverdė, Las Moraditasas, Iboibas, El Pinkė, Plaja Paraisas, Plajas de Fanabė, El Puertitas, Rikasa, San Euchenijas, Taučas, Tichokas ir Torviskasas.

Lankytinos vietos
-----------------

* Baranko del Infiernas (lietuviškai: *Pragaro tarpeklis*) gausus flora ir fauna, daugybe terasų ir atbrailų.
* Nuo 2008 m. rugsėjo 15 d. Costa Adeje atidarytas Siamo parkas. Vandens parką įkūrė Loro parko valdytojas Wolfgang Kiessling; jį galima lankyti nusipirkus bendrą bilietą į abu parkus.

Nuorodos
--------

1. ↑  SPAIN: Canarias, *citypopulation.de*
2. ↑   Archyvuota kopija 2008-10-10 iš Wayback Machine projekto.