recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Carthamus tinctorius** |
| --- |
| Dažinis dygminas (*Carthamus tinctorius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Dygminas  *( Carthamus)* |
| Rūšis: | Dažinis dygminas  *( Carthamus tinctorius)* |

 |

**Dažinis dygminas** (*Carthamus tinctorius*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos, dygminų (*Carthamus*) genties augalas.

Augalas iki 100 cm aukščio, žydi liepos–rugpjūčio mėn. Stiebas status, šakotas, plaukuotas. Lapai pražanginiai, plunksniškai karpyti, dygliuoti. Žiedynas – ryškiai geltonas arba oranžinis graižas.

Auginamas bei auga savaime Egipte, Viduržemio jūros kraštuose, Kaukaze, Pietų Amerikoje, Kinijoje, Kryme. Pramoninėms reikmėms daugiausia auginamas: Kazachstane, JAV, Meksikoje, Indijoje, Turkijoje.

Panaudojimas
------------

Aliejinis, dažinis augalas. Jo sėklų sudėtyje yra iki 35 % aliejaus, kuris vartojamas farmacijoje, kosmetikoje, dažų gamyboje. Dygminų silosu ir sėklų išspaudomis šeriami gyvuliai.

Naudojamas geltonos, raudonos ir šafrano spalvos dažiklių gamyboje, taip pat ir maisto pramonėje, pvz. karamelės gamyboje. Dažinis dygminas naudotas senovės Egipte jau prieš 3500 metų kaip dažiklis ir mumifikavimo priemonė.

Dažinio dygmino vainiklapiai turi savyje skirtingų dažančių pigmentų – geltonų ir raudonų. Pigmentas kartaminas naudojamas tekstilės dažymui, maisto pramonėje.

Dažinis dygminas naudojamas ir kaip aliejinga kultūra, kurios aliejus naudojamas margarino gamyboje.

Dažinio dygmino vainiklapiai, kaip komponentas, naudojami arbatų mišiniuose.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Ботанико-фармакогностический словарь*. Под ред. К. Ф. Блиновой, Г. П. Яковлева. – М.: Высш. шк. 1990. – С. 234.
2. ↑  „World production of safflower seeds in 2018; World Regions/Crops/Production from pick lists", United Nations Food and Agriculture Organization, Statistics Division (FAOSTAT).
3. ↑  Živilė Lazdauskaitė. *Dygminas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
4. ↑  „Carthamus red; In: Compendium of Food Additive Specifications. Addendum 5. (FAO Food and Nutrition Paper – 52 Add. 5)", FAO/WHO Expert Committee on Food Additives. 1997.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dažinis dygminas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Papua Naujoji Gvinėja
**Papua Naujosios Gvinėjos geografija** aprašoma kaip rytinė dalis Naujosios Gvinėjos salos dalis, taip pat Naujoji Airija, Naujoji Britanija, Bugenvilio ir dar keletas mažesnių arčiau esančių salų. Jos kartu sudaro Okeanijos Papua Naujają Gvinėją, kuri yra Ramiojo vandenyno vakariniam pakrašty. Šalies teritorija labai kalnuota ir padengta atogrąžų miškais. Išilgai Naujosios Gvinėjos eina kalnų virtinė, kurios aukščiausios viršūnės padengtos sniegu. Aukščiausias Naujosios Papua Gvinėjos taškas Vilhelmo kalnas esantis 4509 m aukščio. Čia yra keletas didesnių upių, tokių kaip Sepikas (ilgis 1126 km), kuris teka per žemumų pelkes ir išsikrauna šiaurinėje salos dalyje ir upė Flajus (ilgis 1050 km), pratekanti per vieną didžiausių pelkynų pasaulyje ir išsikraunanti pietinėje salos pakrantėje. Papua Naujoji Gvinėja turi tik vieną sausumos sieną, kuri dalina salą į dvi dalis. Sausumos sienos ilgis 820 km, o vakarinė salo dalis yra oficialiai vadinama Papua provincija ir yra valdoma Indonezijos. Pietuose Papua Naujoji Gvinėja turi jūros ribą su Australija, o piertryčiuose - su Saliamono salomis.

Fizinė geografija
-----------------

  
Papua Naujosios Gvinėjos bendras plotas: 462 840 km²
  
Sausumos plotas: 452 860 km²
  
Jūros vandenų plotas: 9 980 km²

  
**Pakrantės ilgis: 5,152 km**

  
Šiauriausias taškas: Musau sala
  
Piečiausias taškas: Hemenahei sala
  
Labiausiai į rytus nutolęs taškas: Olava, Bugenvilio sala
  
Labiausiai į vakarus nutolęs taškas: Mabudavanas

**Gamtiniai procesai:** Popua Naujojoje Gvinėjoje, išilgai „Ramiojo vandenyno ugnies žiedo" vyksta ugnikalnių išsiveržimai. Vulkanų išsiveržimai čia nėra retas reiškinys, ojų išsiveržimai sukelia žemės drebėjimus ir cunamius. Šalyje būdingos nuošliaužos atsirandančios dėl išdegusių miškų.

Klimatas
--------

Būdingas atogrąžų klimatas. Vyrauja šiaurės vakarų (nuo gruodžio iki kovo mėnesių) ir pietryčių (nuo gegužės iki spalio mėnesių) musininiai vėjai. Sezoninė temperatūra daug nesikeičia.

Žemės naudojimas
----------------

**Gamtos turtai:** auksas, varis, sidabras, gamtinės dujos, mediena, nafta, žuvis.

**Žemės naudojimas:**

* ariama žemė: 0,49 %
* pasėliai: 1,4 %
* kito naudojimo (miškai, pelkės ir kita): 98,11 % (2005 metų duomenimis).

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RAustralijos ir Okeanijos šalių geografijos |
| --- |
|  |
| 
Australija • Fidžis • Kiribatis • Maršalo Salos • Mikronezija • Nauru • Naujoji Zelandija • Palau • Papua Naujoji Gvinėja • Samoa • Saliamono Salos • Tonga • Tuvalu • Vanuatu |

 |
Papuasų kalbų paplitimas žemėlapyje
**Papuasų kalbomis** vadinamos Ramiojo vandenyno vakarinės dalies kalbos, nepriklausančios nei austronezinėms, nei Australijos aborigenų kalboms, tačiau nebūtinai tarpusavyje giminingos.

Dauguma papuasų kalbų yra vartojamos Naujosios Gvinėjos saloje, taip pat Bismarko archipelage, Bugenvilio saloje, Saliamono salose, Halmaheroje, Timore ir Aloro archipelage. Viena papuasų kalbų, meriamų kalba, yra vartojama už Australijos ribų – rytinėje Toreso sąsiaurio dalyje.

Klasifikacijos
--------------

Jozefas Grynbergas teigė apie „indoatlantinę" kalbų šeimą, kuriai priklausytų šiaurės andamanų kalbos, visos papuasų kalbos ir tazmanų kalbos be Australijos aborigenų kalbų, tačiau su tokiu skirstymų sutinka labai mažai lingvistų, net ir įskaitant Grynbergo mokinius. Daug labiau priimta Vurmo klasifikacija.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Papuasai

Nuorodos
--------

* 2003 Indonezijos papuasų kalbų bibliografija (Papuasų ir austronezinės kalbos) Archyvuota kopija 2016-04-22 iš Wayback Machine projekto.
| **Bixa orellana** |
| --- |
| Dažinė urlija (*Bixa orellana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Eilė: | Dedešviečiai  *( Malvales)* |
| Šeima: | Urlijiniai  *( Bixaceae)* |
| Gentis: | Urlija  *( Bixa)* |
| Rūšis: | Dažinė urlija  *( Bixa orellana)* |

 |

**Dažinė urlija** (*Bixa orellana*) – *Bixaceae* šeimos krūmų ar nedidelių medžių rūšis. Paplitusi tropinėje Amerikoje, o nuo XVII a. auginama ir Pietryčių Azijoje.

Aukštis 2-4 m, kartais pasiekia 6 m. Laja žema ir plati. Lapai paprasti, dideli, 6-27 cm ilgio ir 4-19 cm pločio. Žiedai 3-6 cm skersmens, rausvi. Vaisius – 2-6 cm ilgio raudona sėklų dėžutė, padengta tankiais dygliais. Subrendusi įgauna tamsiai raudoną ar rudą spalvą. Kiekvienoje dėžutėje yra 10-50 sėklų.

Iš dažinės urlijos sėklų gaunamas natūralus pigmentas anatas, naudojamas kaip maisto dažiklis. Urlijos dažai naudojami vietinių indėnų, kūno ir plaukų dažymui. Įvairios augalo dalys naudojamos liaudies medicinoje. Taip pat iš jos gaminami vaistai prostatito gydimui.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* ŽiedasŽiedas
* VaisiaiVaisiai
* SėklosSėklos
* Bixa orellana - Museum specimenBixa orellana - Museum specimen

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dažinė urlija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La Dame dans l’auto avec des lunettes et un fusil |
| Kilmės šalis |  Prancūzija JAV |
| Režisierius | Anatole Litvak |
| Scenaristas (-ai) | Vittorio Schiraldi |
| Metai | 1970 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu** (pranc.  *La Dame dans l’auto avec des lunettes et un fusil*) – 1970 m. sukurtas kriminalinis filmas pagal to paties pavadinimo Sebastien Japrisot romaną.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Samantha Eggar – Danielė „Dani" Lang
* Olive Reed – Maiklas Kaldvelas
* Stéphane Audran – Anita Kaldvel
* John McEnery – Ivas / Filipas
* Billie Dixon
* Bernard Fresson
* Marcel Bozzuffi
* Martine Kelly

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Sekretorė Dani nuveža savo viršininką Maiklą Kaldvelą su žmona ir dukra į oro uostą, o pati turi parvairuoti jo prabangų automobilį namo. Žinodama kelias dienas jie bus išvykę, mergina nusprendžia nuvažiuoti į Lioną, nes niekada nėra buvusi prie jūros. Pakeliui, sustojus pagalbos servise, ją užkalbina moteris, kuri tvirtina, kad Dani šį rytą buvo jos parduotuvėje ir pamiršo paltą. Vėliau autoserviso tualete ją kažkas užpuola ir sužaloja dešinės rankos riešą, o šio šeimininkas tvirtina, kad dar vakar taisė jos automobilį. Naktį ją sustabdo policininkas, kuris įsitikinęs, kad jau buvo ją sustabdęs dėl nešviečiančių galinių žibintų. Dani nusprendžia apsistosi motelyje ir susipažįsta su simpatišku vaikinu Filipu. Po kartu praleistos nakties jie kartu važiuoja toliau, tačiau sustojus šalikelėje, Filipas pabėga su automobiliu. Po kurio laiko Dani pavyksta rasti paliktą mašiną, tačiau jos bagažinėje guli lavonas bei šautuvas. Kuomet ji vėl susitinka Filipą, šis tvirtina, kad norėjo pavogti ir parduoti mašiną, tačiau radęs kūną išsigando. Atokioje vietoje jie nutaria patikrinti lavono kišenes, kuriose randa Dani rašytą raštelį. Pareiškęs, kad nebenori būti apgaudinėjamas, Filipas pasišalina ir mergina lieka viena. Galiausiai ji išsiaiškina, kad visa ši situacija surežisuota jos viršininko Maiklo Kaldvelo, kuris stengėsi priversti Dani patikėti, kad jo žmonos Anitos įvykdytą meilužio žmogžudystę iš tiesų padarė ji...
| ***Mergina ir generolas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La Ragazza e il Generale |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Pasquale Festa Campanile |
| Vaidina | Rod SteigerVirna LisiUmberto Orsini |
| Metai | 1967 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 103 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mergina ir generolas** (it.  *La Ragazza e il Generale*) – 1967 m. sukurtas antikarinis filmas

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Rod Steiger – generolas
* Virna Lisi – Ada
* Umberto Orsini – eilinis Taraskonis
* Tony Gaggia – leitenantas
* Marco Mariani – kapralas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pirmasis pasaulinis karas. Du italų kareiviai pramiegojo priešo puolimą ir ryte atsibuda austrų užimtoje teritorijoje. Bandydami pasiekti fronto liniją, jie netyčia užklimpa austrų generolą, išėjusį iš slėptuvės atlikti gamtinių reikalų. Kareiviai nusprendžia suimti priešą ir kartu nugabenti jį pas saviškius, tikėdamiesi už tai gauti medalį bei piniginį apdovanojimą. Netrukus vienas jų patenka į austrų nelaisvę, tačiau eilinis Taraskonis užsispyrusiai bando su belaisviu keliauti toliau. Viename kaimelyje generolas pabėga, o jo beieškodamas eilinis sutinka italę merginą Adą, kuri už pusę būsimos premijos sutinka padėti rasti bėglį, o paskui kastu pasiekti saviškių pozicijas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Papua Naujosios Gvinėjos transportas** daugeliu atveju šalyje yra ribotas dėl kalnuotų vietovių. Šalies sostinė, Port Morsbis, nėra sujungtas su jokiu didesniu šalies miestu sausumos keliu, tad susisiekimui naudojamas oro transportas arba ėjimas pėsčiomis.

Kai kurios transporto paslaugos yra valdomos šalies bažnyčių arba bažnyčių įsteigtomis įmonėmis, pvz. *Lutheran Shipping* (anglų klb. liuteronų laivyba).

Oro transportas
---------------

Oro transportas yra vienintelė ir pagrindinė susisiekimo priemonė šalyje. Ankstyvais kolonijiniais laikais kaip tik lėktuvai leido į šalį atvykti kolonistams. Net ir šiandien tik du didžiausi Papua Naujosios Gvinėjos miestai - Port Morsbis ir Laė yra sujungti oro transportu.

**Oro uostai:** 578 (2007)

**Oro uostai su dengta danga:**
  
*viso:*
21
  
*nuo 2,438 iki 3,047 m:*
2
  
*nuo 1,524 iki 2,437 m:* 14
  
*nuo 914 iki 1,523 m:* 4
  
*iki 914 m:* 1 (2007)

**Oro uostai be dangos:**
  
*viso:* 557
  
*nuo 1,524 iki 2,437 m:* 10
  
*nuo 914 iki 1,523 m:* 58
  
*iki 914 m:* 489 (2007)

**Sraigtasparnių oro uostai:** 2 (2007)

Sausumos transportas
--------------------

1999 m. Papua Naujoji Gvinėja turėjo 19,600 km kelių tinklą, tačiau iš jų tik 686 km yra asfaltuoti. Dauguma kelių kursuoja privatūs autobusiukai. 2001 m. Filipinų vyriausybė padovanojo šaliai keletą džipų, kurie taip pat naudojami gyventojų pervežimui.

Ilgiausias šalies kelias jungia Laė ir Madango miestus ir jis vadinasi *Highlands Highway* (anglų klb. aukštikalnių greitkelis).

Vandens transportas
-------------------

Jūrinėse vietose veikia valtys, vadinamos *banana boat*, analogiškos sausumos autobusiukams. Iš viso šalis turi 10.940 km jūrų kelių.

**Šalies uostai:** Port Morsbis, Laė, Madangas, Buka, Rabaulas, Kiunga.
|  *Christian Coleman*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Christian Coleman |
| Gimė | 1996 m. kovo 6 d. (26 metai)  Atlanta, JAV |
| Atstovauja (-vo) | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV |
| Aktyvumo metai | 2012 - dabar |
|  |
| Rungtys | Sprintas |
| Asmeniniai rekordai | 60 m: 6.34 (PR)  100 m: 9.76  200 m: 19.85 |
| Treneriai | Tim Hall |
| Klubas | Nike |
|  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**2 | **Sidabras**2 | **Bronza**0 | **Suma**4 |
| Pasaulio uždarų patalpų čempionatas |
| **Auksas**1 | **Sidabras**1 | **Bronza**0 | **Suma**2 |
|  |
| World Athletics profilis: |  |

**Kristianas Koulmanas** (gimė 1996 m. kovo 6 d.) – JAV lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto rungtyse. Pasaulio čempionas ir rekordininkas.

Biografija
----------

2015 m. Panemerikos jaunimo čempionato bronzos medalininkas 100 m bėgime. 2016 m. pateko į JAV nacionalinę estafetės komandą 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Coleman bėgo atrankinėse estafetės bėgimuose, bet finaliniame ketverte nestartavo. 2017 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pelnė du sidabro medalius individualioje 100 m rungtyje ir estafetinėje 100 m rungtyje. 2018 m. pasiekė pasaulio rekordą 60 m bėgime uždarose patalpose. Tais pačiais metais tapo šios rungties pasaulio čempionu. 2019 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pirmą kartą tapo pasaulio 100 m bėgimo čempionu.

2019 m. Coleman diskvalifikuotas dėl dopingo vartojimo. 

[[2022 m. {asaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas|2022 m. pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate]] iškovotas sidabras 60 m distancijoje.

Nuorodos
--------

* Christian Coleman IAAF svetainėje
| **Ilmaras Blumbergaslatv. *Ilmārs Blumbergs*** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. rugsėjo 6 d. (79 metai)Ryga |
|  |
| Veikla | latvių scenografas, grafikas |
|  |
| Alma mater | Latvijos dailės akademija |

**Ilmaras Blumbergas** (latv. *Ilmārs Blumbergs*, g. 1943 m. rugsėjo 6 d. Ryga) – latvių scenografas, grafikas.

Biografija
----------

1958–1963 m. mokėsi Ruygos taikomųjų menų vidurinėje mokykloje. 1972 m. baigė Latvijos dailės akademiją. 1969–1985 m. Janio Rainio dailės teatro Rygoje dailininkas. Bendradarbiauja su Rygos pantomimos, Jaunimo, Rusų dramos, Nacionaliniu operos teatrais.

Kūryba
------

Grafikos („Pradžia" 1978 m. ciklas „Tai tu esi" 1982 m. „Susitikimų kelias" I–IV 1985 m. miniatiūrų ciklas „Visi ir vienas" 1986–199 m.), tapybos kūriniai daugiareikšmės semantikos, apibendrintų formų, gausu mistikos elementų, aliuzijų į literatūros tekstus. Iliustravo knygų (Imantas Zieduonis. Epifanijos, UNESCO prizas „Gražiausių pasaulio knygų" konkurse 1996 m.). Parodose dalyvauja nuo 1962 m. Nuo 1974 m. surengė daugiau, kaip 40 individualių parodų, tarp jų Lietuvoje 1982 m. Pelnė daug tarptautinių apdovanojimų parodose.

Sukūrė novatoriškų, sąlygiškų scenovaizdžių. Jiems būdinga filos. simboliai, lakoniškos raiškos priemonės.

Scenografija
------------

* Tenesis Viljamsas. Iguanos naktis 1973 m.
* Henrikas Ibsenas. Brandas 1975 m. Peras Giuntas 1979 m.
* Janis Rainis. Juozapas ir jo broliai 1981 m.
* Rudolfas Blaumanis. Indranai 1984 m.
* Džiuzepė Verdis. Aida 1998 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ilmārs Blumbergs. Asmeninė svetainė
2. ↑  Ramutė Rachlevičiūtė. *Ilmaras Blumbergas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 298 psl.
Mergelės žvaigždynas
**Mergelė** (*Virgo*, *Vir*) – 2-as pagal dydį šiaurės pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje geriausiai matomas pavasarį. Mergelės žvaigždynas tapatinamas su graikų deive Astraja. Mergelėje dabar yra rudens lygiadienio taškas. Šiaurinėje dalyje, netoli Almuredino yra didelė galaktikų sankaupa. Mergelės žvaigždyne yra artimiausias iki šiol rastas kvazaras 3C273.

Kartais minimas senovinis lietuviškas pavadinimas **Valgio nešėja**.

### Ryškiausios žvaigždės

* Spika – α Vir 02m,85 (yra daugiau pavadinimų)

### Kiti objektai

* M104 – Sombrero galaktika
* M87 – („šaudanti" galaktika) – galingus rentgeno spindulių pliūpsnius į erdvę metanti elipsinė galaktika.
* Elipsinės galaktikos M60, M84.

Zodiako ženklas
---------------

6-asis Zodiako ženklas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Virgo". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.
2. ↑  *Mergelė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RZodiako žvaigždynai |
| --- |
|  |
| 
Avinas · Tauras · Dvyniai · Vėžys · Liūtas · Mergelė · Svarstyklės · Skorpionas · Šaulys · Ožiaragis · Vandenis · Žuvys |

 |
Chanukos šventė Izraelyje
**Chanuka** (hebr. ‏חֲנֻכָּה‏‎) – žydų šventė pergalės II a. pr. m. e. prieš užkariautojus graikus, siekusius primesti žydams helenų religiją, garbei. Šventė prasideda hebrajų kalendoriaus kislevo mėnesio 25 dieną (pagal Grigaliaus kalendorių, švenčiama lapkričio–gruodžio mėnesiais). Žydai visame pasaulyje švenčia aštuonias dienas.

Istorija
--------

Šiai šventei daugiau kaip 2 tūkst. metų, kai Šventąją žemę valdę Sirijos graikai mėgino helenizuoti vietos gyventojus. Šios šventės tradicijos siekia 165 m. pr. m. e. Ja minima žydų pergalė Makabiejų sukilime prieš graikų ir sirų užkariautojus ir Jeruzalės šventyklos išlaisvinimas. Kiekvieną Chanukos vakarą uždegama po vieną žvakę chanukijoje. Tai simbolis, siejamas su Jeruzalės šventyklos auksine žvakide, kurią po Jeruzalės šventyklos sugriovimo romėnai pagrobė ir kelis amžius laikė Romoje. Tai primena legendinį stebuklą su indu alyvos. Pasak legendos, kadaise priešai sugriovė Jeruzalės šventyklą ir išniekino aliejų, skirtą šventyklos aliejinei lempai uždegti. Nugalėję priešus žydai grįžo į šią šventyklą ir rado tik vieną indą tinkamos naudoti alyvos. Stebuklingai jos užteko ne vienai, o aštuonioms dienoms, per kurias buvo pagaminta naujo aliejaus. Žodis „chanuka" hebrajų kalba reiškia „atnaujinimą".

Papročiai
---------

Kiekvieną Chanukos dieną sinagogoje yra skaitoma Tora. Per chanuką namuose kas vakarą skaitoma malda „Šlovinimas ir palaiminimas už stebuklus", uždegama po žvakę. Be religinių apeigų, įprasta linksmintis, žaisti žaidimus, dainuoti tradicines dainas, valgyti alyvų aliejuje keptus patiekalus: bulvinius blynus (*latkes*), spurgas, įdarytas vaisiais ar uogienėmis.

* MenoraMenora
* Chanukos šventė JAV karo laivyneChanukos šventė JAV karo laivyne
* Chanukos žaislai dreideliaiChanukos žaislai dreideliai
* Šventinis stalasŠventinis stalas

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Chanuka** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Chanukos tinklalapis
* Chanukos istorija
* Žydai švenčia chanuką
| Ilka*Илька* |
| --- |
| 

IlkaIlka

51°42′50″ š. pl. 108°31′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.71389°š. pl. 108.51667°r. ilg.﻿ / 51.71389; 108.51667﻿ (Ilka)Koordinatės: 51°42′50″ š. pl. 108°31′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.71389°š. pl. 108.51667°r. ilg.﻿ / 51.71389; 108.51667﻿ (Ilka) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8)------ vasaros: (UTC+9) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Buriatija Buriatija |
| **Rajonas** | Zaigrajevo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 2 338  |

**Ilka** (rus. *Илька*) – gyvenvietė apie 20 km į pietryčius nuo Zaigrajevo, Udos kairiojo intako Ilkos kairiajame krante, prie Transsibiro magistralės, Zaigrajevo rajonas, Buriatija.

Lietuviai
---------

1948 m. birželio mėn. į Ilkos geležinkelio stotį iš TSRS okupuotos Lietuvos atvežtas ešelonas tremtinių. Dalis jų išskirstyta po gretimus miško kirtimo punktus bei kolūkius; Ilkoje palikta apie 100 šeimų. Ilka tuo metu buvo miško pramonės ūkio centras. Tremtiniai krovė rąstus medienos sandėlyje, geležinkelio stotyje (darbas 3 pamainomis, be poilsio dienų), kirto mišką, plukdė rąstus, dirbo pabėgių įmonėje, mašinų remonto gamykloje, statybose, prie geležinkelio. Daug žmonių žuvo ar susižalojo miško ruošos darbuose, mirė nuo išsekimo, ligų. 1957–1959 m. dauguma lietuvių grįžo į Lietuvą. Ilkoje išliko didelės lietuvių kapinės; 1959 m. tremtiniai pastatė atminimo kryžių. 1989–1990 m. ir 2000 m. į Ilką iš Lietuvos buvo nuvykusios kelios ekspedicijos, daugelio tremtinių palaikai parvežti į Lietuvą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aldona Juodvalkytė. *Ilka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 778 psl.
**Ilmenio karinė flotilė** (rus. *Ильменская военная флотилия*) - TSRS Karinio jūrų laivyno flotilė, sukurta 1941 m. birželio mėn. Šiaurės vakarų fronto sudėtyje. Pagrindinė bazė - Novgorodas. Išformuota 1941 m. spalio 20 d. išformuota.

Sudėtis
-------

Pradžioje flotilėje buvo:

* 3 kanonierės iš perdarytų buksyrų
* kelis ginkluotus katerius.

Flotilėje tarnavo mobilizuoti Volchovo-Ilmenio laivininkystės upeiviai, taip pat artileristai ir kulkosvaidininkai iš armijos dalinių. 

Flotilės vadas buvo trečio rango kapitonas V. Drevnickis (*В.М. Древницкий*)

Koviniai veiksmai
-----------------

Flotilė veikė Ilmenio ežere, upėse Volchove ir Tigoda - patruliavo, dengė kariuomenės dalinių atsitraukimą, civilių gyventojų ir vertybių evakuaciją iš Novgorodo, ugnimi parėmė armijos dalinių veiksmus, kėlė per upę dalinius ir krovinius.

1941 m. spalio 20 d. išformuota, o laivai perduoti Ladogos karinei flotilei.

Nuorodos
--------

* Великая Отечественная война 1941–1945: энциклопедия.– / Гл. ред. М. М. Козлов. –М.: Сов. Энциклопедия, 1985. –832 с с илл. 35 л. илл.
* Горьков Ю.А. (2002) Государственный комитет обороны постановляет, 1941-1945 Цифры, документы. 572 стр.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 Vėliavos santykis: 3:4
 Jūrinės vėliavos santykis: 3:4
Australijos globojamos Papua ir Naujosios Gvinėjos vėliava 1965–1970 m.
Papua ir Naujosios Gvinėjos vėliava 1970–1971 m.
**Papua Naujosios Gvinėjos vėliava** patvirtinta 1971 m. liepos 1 d.

Kairiajame apatiniame kampe pavaizduotas Pietų Kryžius, o priešingoje vėliavos pusėje Rojaus paukščių šeimai priklausančios Ragianos siluetas. Vėliavą sukūrė penkiolikos metų amžiaus Susan Huhume, laimėjusi nacionalinį konkursą 1971 m. Susan sakė: „Aš pasirinkau tai, nes tai labai gražios spalvos ir dizainas yra nuostabus".

Raudona ir juoda senai buvo daugelio Papua Naujosios Gvinėjos genčių tradicinės spalvos. Juoda, balta, raudona buvo Vokietijos imperijos, kolonizavusios Papua Naująją Gvinėją prieš 1918 m. vėliavos spalvos. Rojaus paukštis taip pat yra šalies herbe.

Prieš 1970 m. Papua Naujoji Gvinėja buvo Australijos globojama Papua ir Naujosios Gvinėjos teritorija, o jos vėliava buvo Rojaus paukštis žaliame lauke. 1970 m. Australijos valdžia bandė įvesti naują vertikaliai trijuostę vėliavą.

**Okeanijos valstybių vėliavos**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje bent dalis informacijos yra pasenusi.**Jeigu galite, atnaujinkite informaciją ir ištrinkite šį pranešimą. |

| **Christian Poncelet** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1928 m. kovo 24 d. (95 metai)Blaise |
|  |
| Veikla | konservatyvus Prancūzijos politikas. Priklauso prezidento N. Sarkozy UMP partijai, nuo 1998 m. yra Prancūzijos Senato prezidentas. Ch. Poncelet yra senatorius ir Remiremont (Vogėzai) meras |
|  |
|  **Vikiteka** | Christian Poncelet |

**Christian Poncelet** (g. 1928 m. kovo 24 d. Blaise) – konservatyvus Prancūzijos politikas. Priklauso prezidento N. Sarkozy UMP partijai, nuo 1998 m. yra Prancūzijos Senato prezidentas. Ch. Poncelet yra senatorius ir Remiremont (Vogėzai) meras.

Kaip Senato prezidentas jis gali pakeisti prezidentą esant rimtai būtinybei. Tokia galimybė buvo 2005 m. kai sklido gandai, kad prezidentas Jacques Chirac atsistatydins, jei pralaimės referendumą dėl Europos konstitucijos. Tokiu atveju Poncelet būtų tapęs Laikinuoju prezidentu iki bus prisaikdintas naujai išrinktas prezidentas.
| Ilkorindų kalba *Ilkorin* |
| --- |
| **Kūrėjas** | J. R. R. Tolkien |
| **Vartojimas** | Fantastiniame Viduržemio kontinente |
| **Kalbančiųjų** | Šią kalbą vartojo Ilkorindai - viena iš Elfų rasės genčių |
| Kalbos kodai |
| **ISO 639-1** | - |
| **ISO 639-2** | - |
| **ISO/DIS 639-3** | - |

**Ilkorin** (dgs. *Ilkorindi*) yra Quenya kalbos žodis, reiškiantis „ne iš Kôro". Ilkorindai buvo Elfų bendruomenė, gyvenusi J. R. R. Tolkino fantastiniame Viduržemio pasaulyje. Pirmą kartą šie Elfai buvo paminėti knygoje *The Book of Lost Tales* *(liet.* Prarastų pasakų knyga*)*. Tuo metu šis pavadinimas turėjo plačią reikšmę – visi Elfai, kurie „niekada nematė Kôro šviesos". Šiuo žodžiu taip pat buvo vadinama šių Elfų kalba. *Kôr* Quenya kalboje buvo vadinama kalva, ant kurios buvo pastatytas miestas netoli Faerų Įlankos krantų.

Vėliau, apie 1920 m. Tolkinas šiuo žodžiu vadino tik tuos Elfus, kurie gyveno Beleriando regione, ir buvo valdomi karaliaus Tingolo (vėliau jie buvo pavadinti *Sindarais*).

"Metų eigoje Beleriando kalbos ir tarmės susipynė su kitomis Eldarų, gyvenančių Valinore, kalbomis. Manoma, kad šios kalbos išsivystė iš Telerin. Tai ir buvo **Ilkorin** Beleriando kalbos."
Ilkorin Elfai kalbėjo trim tarmėmis:

* Doriato karalystės Elfų kalba, *Doriathrin*;
* Brithombar ir Eglarest uostuose gyvenančių Elfų kalba, *Falassian*;
* Beleriande gyvenančių klajoklių Elfų kalba.

Vėliau, apie 1940 m. Tolkinas sukūrė pavadinimą šiai kalbai pavadinti – *Lemberin*, o apie *Ilkorin* teigė, jog „Tai nėra teisingas kalbinis pavadinimas, nes jis apima *Pereldarus* ir visus Elfus, kurie išvyko į karo žygį prieš Kórą, bet niekada ten neatvyko".

Taigi Lemberin vardu buvo pavadinta kalba, kuria kalbėjo Telerino Elfai, likę Beleriande. Prieš Noldoro atsiradimą ji buvo vartojama visame Beleriande (išskyrus Osiriandą), o visi vietų, upių, miškų, lygumų, pievų, kalvų ir kalnų pavadinimai buvo kilę taip pat iš šios kalbos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  J.R.R. Tolkien, "The Lhammas", *The Lost Road*, p. 175.
2. ↑  J.R.R. Tolkien, „Tengwesta Qenderinwa 1", *Parma Eldalamberon* 18, p. 26.

Taip pat skaitykite
-------------------

* J. R. R. Tolkino sukurtos kalbos
| ***Mergelės kūnas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il corpo della ragassa |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Pasquale Festa Campanile |
| Scenaristas (-ai) | Enrico OldoiniAlberto LattuadaOttavio Jemma |
| Kompozitorius | Riz Ortolani |
| Metai | 1979 |
| Žanras | komedija |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mergelės kūnas** (it. *Il corpo della ragassa*) – 1979 m. Italijoje sukurta komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Lilli Carati – Tereza
* Enrico Maria Salerno – profesorius Ulderiko
* Marisa Belli – Čečina
* Elsa Vazzoler – Katerin
* Nino Bignamini – Erminijo
* Renzo Montagnani – Paskalis
* Giuliana Calandra – Laura

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kartą profesorius Ulderiko išvydo gatvėje gražuolę Terezą ir nebegalėjo jos išmesti iš galvos. Nusamdęs ją tarnaite, profesorius pradeda mokyti gundymo meno, kad vėliau pats galėtų pasinaudoti jo vaisiais, tačiau Tereza ir jos draugė Čečina turi kitą planą kaip panaudoti naujus įgūdžius...
Prano Domšaičio galerija
**Prano Domšaičio galerija**, iki 2004 m. *Klaipėdos paveikslų galerija* – dailės galerija, Lietuvos dailės muziejaus padalinys Klaipėdoje, Liepų g. 33.

Istorija
--------

Įkurta 1970 m. atidaryta 1973 m. Veikia 3 pastatuose. Pirmąją ekspoziciją sudarė senosios ir šiuolaikinės lietuvių vaizduojamosios dailės, XIX a. – XX a. pradžios Vakarų Europos, Rusijos tapybos kūriniai. 1978 m. atidaryta nauja ekspozicija, joje supažindinama su Lietuvos senąja (Vilniaus meno mokykla) ir XX a. pirmos pusės (Kauno meno mokykla) tapyba ir grafika, ekspozicijos svarbiausia dalis buvo skirta XX a. antrosios pusės lietuvių vaizduojamajai ir taikomajai dailei.

Po 1990 m. pertvarkymo didžiąją ekspozicijos dalį sudaro šiuolaikinė lietuvių tapyba, grafika, skulptūra. 2001 m. atidaryta iš Mažosios Lietuvos kilusio P. Domšaičio kūrinių ekspozicija, P. Domšaičio kultūros centras. Galerijoje vykdoma edukacinė veikla, nuo 2002 m. veikia Meno pažinimo centras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Klaipėdos paveikslų galerija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 218 psl.

Nuorodos
--------

* Prano Domšaičio galerija Archyvuota kopija 2015-10-09 iš Wayback Machine projekto.
**Christian Jiménez**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Christian Jiménez Rodríguez |
| Gimimo data | 1996 m. liepos 4 d. (26 metai) |
| Gimimo vieta | Sevilija, Ispanija |
| Ūgis | 185 cm |
| Svoris | 69 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2019–20202020–202120212021202220222022– | Loṙi VanajorJerevano „Ararat" FC Hegelmann Litauen → *Hegelmann Litauen B*Atlético Porcuna CFVestri FCCD El Palo | 16 0(0)09 0(0)20 0(1)0? 0(?)16 0(0)21 0(0)26 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 9 d.. |

**Kristianas Chimenesas Rodrigesas** (*Christian Jiménez Rodríguez*; g. 1996 m. liepos 4 d.) – Ispanijos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

Karjera
-------

Žaidė Ispanijoje CD Alcalá. Laimę bandė Armėnijoje Loṙi Vanajor ir Jerevano „Ararat".

2021 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovavo FC Hegelmann Litauen klubui, kuris debiutavo A lygoje.

2021 m. birželio 20 d. rungtynėse prieš „Kauno Žalgirį" debiutavo A lygoje. Pasirodė po keitimo pačioje rungtynių pabaigoje ir oficialiai sužaidė 17 minučių.

2021 m. spalio 30 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris pasižymėjo pelnydamas įvartį trečią rungtynių minutę, bet jo atovaujama ekipa nesugebėjo atsilaikyti prieš žalgiriečius ir pralaimėjo rezultatu 1:2. Tai buvo pirmasis ispano įvartis A lygoje.

2021 m. gruodžio mėn. pranešta, kad žaidėjas palieka klubą.

2022 m. pradžioje rungtyniavo Ispanijoje Atlético Porcuna CF. O gegužės mėn. persikėlė į Islandiją, kur atstovavo Vestri FC.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |
| **2021** | **FC Hegelmann Litauen** | 20 | 1 |
|

Spalvų reikšmės:

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑  sportas.lt: Naujokas Hegelmann klube
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* hegelmannsports.lt
* playmakerstats.com
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
**Chang’e 2**| **Misijos statistika** |
| Pavadinimas | Chang’e 2 |
| Įgulos narių skaičius | Bepilotis |
| Įgulos nariai |  |
| Raketa | Chang Zheng 3C |
| Paleidimo vieta | Kinija, Sičuanas, Sičango kosminių skrydžių centras |
| Paleidimo data | 2010 m. spalio 1 d. 10:59:57 UTC |
| Nusileidimo vieta |  |
| Misijos trukmė | vykstanti |
| Misijos tikslas | Mėnulio orbitos tyrimai |

**Chang’e 2** (kin. 嫦娥二号, pinyin: *Cháng'é èr hào*) – bepilotis Kinijos Mėnulio orbitos tyrinėjimo erdvėlaivis. Jis pavadintas kinų Mėnulio deivės Čangės vardu. Tai yra antrasis tokios misijos erdvėlaivis – nuo 2007 iki 2009 m. buvo naudojamas „Chang'e 1" erdvėlaivis.

„Chang’e 2" paleistas 2010 m. spalio 1 d. iš Sičango kosminių skrydžių centro Sičuane. Šis erdvėlaivis panašus į „Chang’e 1", bet su tam tikrais technologiniais patobulinimais.

Ištyręs Mėnulio orbitą erdvėlaivis buvo nusiųstas į Žemė–Saulė L2 Lagranžo tašką. Kinijos kosmoso tyrimų agentūra tapo trečiąja po NASA ir ESA pasiekusia šį tašką.[1] Šio taško orbitą „Chang’e 2" pasiekė 2011 m. rugpjūčio 25 d. Kitų metų balandį erdvėlaivis paliko šią orbitą ir nuskriejo link „4179 Toutatis" asteroido, pro kurį praskriejo gruodį.[2] Šis pasiekimas leido Kinijai tapti ketvirtąja šalimi pasiekusia asteroidą po JAV, ES ir Japonijos.

Vienas svarbiausių „Chang’e 2" tikslų buvo detalus Mėnulio orbitos ištyrimas, ruošiantis „Chang'e 3" nusileidimui ant šio Žemės palydovo paviršiaus, kuris planuojamas 2013 m. gruodį.[3]

Šaltiniai
---------

1. ↑  China’s second moon orbiter Chang’e-2 goes to outer space
2. ↑  Deep space fly-by: Incredible pictures taken by Chinese probe passing asteroid show giant rock 4.5 million miles from Earth
3. ↑  China’s next phase of its moon exploration program, the Chang’e-3 would soft land on the lunar surface and deploy instrument-laden rover.
| „Grįžtanti Napoleono armija Vilniaus rotušės aikštėje" |
| --- |
| Jonas Damelis. Grįžtanti Napoleono armija Vilniaus rotušės aikštėje |
| Menininkas | Jonas Damelis |
| Metai | 1812–1820 m. |
| Meno kryptis | istorinė tematika |
| Medžiagos, technika | drobė, aliejus |
| Matmenys | 76 x 101 cm |
| Miestas (vieta) | Varšuva |
| Muziejus | Varšuvos nacionalinis muziejus |

**Grįžtanti Napoleono armija Vilniaus rotušės aikštėje** – 1812–1820 m. sukurtas dailininko Jono Damelio paveikslas, vaizduojantis žygyje į Rusiją sumuštą Napoleono Bonaparto kariuomenę, bėgančią iš Rusijos per Vilnių.

Šiuo metu paveikslas saugomas Varšuvos nacionaliniame muziejuje.

Istorija
--------

Dailininkas Jonas Damelis tapė paveikslus istorine tematika, daug dėmesio skyrė Napoleono kampanijai. Spėjama, kad šis paveikslas nutapytas apie 1814 metus. Paveikslas tapytas kaip batalinė kompozicija. Buvo saugomas Lvove, taip pat Osolinskių bibliotekoje. Dailininkas Vilhelmas Georgas Timas pagal šį paveikslą yra sukūręs litografiją. Taip pat yra sukurta ir kitų litografijų.

Aprašymas
---------

Paveiksle vaizduojami besiblaškantys Napoleono kariai aikštėje prie Vilniaus rotušės. Rotušės nupieštas tik frontonas ir priekinės šešios kolonos. Dalis karių sėdi ant žirgų, dalis nugriuvusių, žuvusių, guli sniege. Taip pat nupiešta ir ant sniego nugaišusių žirgų. Minia blaškosi chaotiškai. Paveikslo fonas – dramatiškas. Juo siekta atkurti istorinį faktą, jog Napoleono kariuomenė į Vilnių atvyko išbadėjusi, kamuojama šalčio ir ligų. Išilgai rotušės slenka minios marodierių. Dramatišką vaizdą sustiprina rūkstantys tamsūs dūmai iš visų toliau, kitoje aikštės pusėje stovinčių namų.

Nuorodos
--------

1. ↑  Vladas Drėma. Dingęs Vilnius. Vilnius: Versus Aureus, 2013, p. 176. ISBN 978-9955-34-401-8.
2. ↑  Jono Damelio biografija Visuotinėje lietuvių enciklopedijoje.
3. ↑  Lietuvos dailės muziejus.  Archyvuota kopija 2020-02-25 iš Wayback Machine projekto.
4. 1 2  Varšuvos nacionalinis muziejus. Lietuvos dailės muziejus. Parodos katalogas. Vilniaus klasicizmas. Vilnius: Baltos lankos, 2000. p. 136–137. ISBN9955-00-043-0.
5. ↑  The retreat of the French army in 1812 through Town Hall Square in Vilnius.
6. ↑  Tomaszewicz Andrzej. Rok 1812 w historii Wilna. Skelbta „Napoleon.org.pl."
Striptizo šokėja
**Striptizas** (angl. *striptease*, iš angl. *strip* 'nusirengti, nusivilkti' + *tease* 'erzinti') – tai pasirodymas (dažniausiai – šokis pagal muziką), kurio metu atlikėjas palaipsniui nusirengia, siekdamas lytiškai sujaudinti žiūrovus (dažniausiai – naktinių klubų, taip pat viešnamių).

„Erzinimo" elementas išlieka dėl to, kad nusirengiama gana lėtai, nors žiūrovas pageidautų kuo greičiau pamatyti atlikėją nuogą. Tokio vilkinimo taktikos sumetimais atlikėjas apsirengia papildomus drabužius, daugiau smulkių aksesuarų, prisidengia intymias vietas, atsisuka nugara ir pan. Striptizo metu pabrėžiamas seksualumas, o ne tik pats nusirengimo faktas.

Greta lytinio patrauklumo ir atitinkamos aprangos (dažnas elementas – erotinis trikotažas), pastaraisiais metais išpopuliarėjo striptizo stiebas (*stripper pole*), aplink kurį atlikėjas ir šoka. Kartais toks šokis iš atlikėjo reikalauja sudėtingų akrobatinių įgudžių. Striptizą beveik visada atlieka profesionalūs šokėjai (dažniau – šokėjos), t. y. nuolatos gaunantys už tai atlyginimą. Nepaisant to, šokėjos yra užgauliojamos, kartais išprievartaujamos.

Iki 1970 m. striptizą atlikdavo beveik išimtinai tik moterys, tačiau vėliau šio darbo ėmėsi ir vyrai. XX a. 8 dešitmetyje JAV baruose merginos pradėjo šokti tiek be liemenėlių, tiek be kelnaičių.

Striptizo šokio elementų įžvelgiama tiek Senovės Graikijoje, tiek Romoje. Senovės Romoje Floralijų metu buvo gundančiai šokama norint pagerbti Florą. Stambusis verslas JAV ir kitose šalyse prisidėjo prie šio egzotinio šokio, turinčio tiek prostitucijos, tiek sakralaus ritualo elementų sudaiktinimo proceso.

Striptizo šokėjų profesija įamžinta *Flashdance*, *Showgirls*, *Striptease*, *Hustlers* ir kituose JAV filmuose.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Safronova, Valeriya (2019-07-24). „Strippers Are Doing It for Themselves". *The New York Times*. ISSN 0362-4331. Nuoroda tikrinta 2022-05-09.
2. ↑  „Burlesque show". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-05-09.
3. ↑  Jeffreys, Sheila (2009). *The industrial vagina: the political economy of the global sex trade*. Taylor & Francis. pp. 86–106. ISBN 978-0-415-41233-9.
4. ↑  Baasermann, Lugo (1968). *The oldest profession: a history of prostitution*. Stein and Day. pp. 7–9. ISBN 978-0-450-00234-2.
5. ↑  As described by Ovid, *Fasti* 4.133ff.; Juvenal, *Satire* 6.250–251; Lactantius, *Divine Institutes* 20.6; Phyllis Culham, "Women in the Roman Republic," in *The Cambridge Companion to the Roman Republic* (Cambridge University Press, 2004), p. 144; Christoph
6. ↑  Berson, Jessica (2016). *The Naked Result: How Exotic Dance Became Big Business*. New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-984620-7. doi:10.1093/acprof:oso/9780199846207.001.000.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Striptizas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 Striapčis
**Striapčis** (rus. *стряпчий*) – Rusijos imperatoriaus dvaro rūmininko, vėliau – kai kurių valdininkų pareigos ir laipsnis.

Rūmininkai
----------

XVI–XVII a. Maskvos valstybėje striapčis buvo rūmų tarnų specialybė. Striapčio laipsnis buvo rūmininko laipsnis, žemesnis už stalininką (rus. *стольник*).

Rūmininkas striapčis turėdavo prižiūrėti caro drabužius, pateikti juos carui apsirengiant ar persirengiant. Atskiros pareigos buvo *striapčis raktininkas* (*стряпчий с ключом*), kuris buvo rūmų ekonomas.

Kai kurie striapčiai tapdavo miestų ir pulkų vaivadomis.

Valdininkai
-----------

Vėliau striapčiai buvo valdininkai duonos, arklidžių ir kituose kiemuose (rus. *двор*). Striapčių pareigos buvo panaikintos Petro I laikais, bet vėl įvestos 1775 m. teismų reformos metu.

1775–1864 m. striapčis buvo teismo valdininkų rangas. Striapčiai galėjo būti prokuroro padėjėjai baudžiamosiose bylose. Ypatinga striapčiams palikta sritis buvo iždo interesų gynimas, pavyzdžiui, imperatoriaus dvarų žemių klausimais. Nuo XIX a. pradžios jie ėmė prižiūrėti kalinimo vietų veiklą.

Nuo 1832 m. egzistavo pareigos *prisiekęs striapčis* (*присяжный стряпчий*), kuris gindavo privačius interesus komerciniuose teismuose. Po 1864 m. teismų reformos liko tik prisiekusio striapčio pareigybė, visos kitos striapčių pareigybės buvo panaikintos.
| ***Mergina betone*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Lady in Cement |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Gordon Douglas |
| Vaidina | Frank Sinatra  Raquel Welch |
| Metai | 1968 |
| Žanras | veiksmo |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Mergina betone** (angl. *Lady in Cement*) – 1968 m. sukurtas komiškas trileris pagal to paties pavadinimo Marvin H. Albert romaną. Šis filmas yra 1967 m. pasirodžiusios juostos „Tony Rome" tęsinys.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Nardydamas Majamio pakrantėje, kur mėgina rasti nuskendusį ispanų galeoną, privatus detektyvas Tonis Rome vandenyno dugne randa negyvą moterį, kurios kojos įbetonuotos betono luite. Tonis praneša apie įvykį policijai ir jį pamiršta, kol jį nusamdo vyras vardu Gronskis, kad Tonis rastų merginą Sandra Lomaks. Šis imasi užduoties, įsitikinęs, kad Sandra ir yra negyva mergina vandenyno dugne.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

Kadras iš filmo
*Aktorius – vaidmuo*
* Frank Sinatra – Tonis Rome
* Raquel Welch – Kit Forest
* Dan Blocker – Gronskis
* Richard Conte
* Martin Gabel
* Lainie Kazan
* Pat Henry

Šaltiniai
---------

1. ↑  A. B. (Jun 4, 1961). „Criminals at large". *New York Times*. Šablonas:ProQuest.
**NK ląstelė**, ***natūralioji žudikė*** (angl. *Natural killer*) – yra citotoksinis limfocitas, vienas pagrindinių įgimto imuniteto komponentų, kuris savo paviršiuje neturi T ir B ląstelėms būdingų determinančių. NK ląstelės yra dideli grūdėti limfocitai, kurių membranoje nėra T limfocitų antigeninio receptoriaus (TCR) arba žymens CD3 ir B limfocitų žymens – paviršinių imunoglobulinų. Žmogaus NK ląstelės turi būdingus paviršiaus žymenis CD16 (Fc receptorius – FcγRIII), CD56, NKp46, NK1.1. Apie 80 % NK ląstelių ekspresuoja CD8 žymenį. Natūraliosios žudikės sudaro 5–15% visų kraujyje cirkuliuojančių limfocitų.

NK citoplazmoje yra mažos citolizinės granulės, turinčios baltymų perforino ir granzimo, kurie geba sunaikinti pakitusias, užkrėstas virusais ar kitais patogenais ir svetimas organizmui (pavyzdžiui, navikines) ląsteles. Perforinai suformuoja ląstelės taikinio membranoje porą, pro kurią į ląstelės vidų patenka granzimai ir kiti baltymai, sukeldami ląstelės taikinio žūtį. NK ląstelių citotoksinis aktyvumas yra reguliuojamas. Jos turi gauti tam tikrą aktyvinantį signalą, kuriuo gali būti makrofagų išskirti citokinai, interferonai ir kitos streso molekulės. NK ląstelių paviršiuje yra dviejų tipų receptoriai, kurie, susijungę su tam tikrais ligandais, gali skatinti arba slopinti ląstelių citotoksiškumą. Kai kurie NK ląstelių slopinantys receptoriai atpažįsta ląstelės taikinio audinių suderinamumo komplekso MHC I klasės alelius. NK ląstelių receptoriai: CD94, NKG2, Ly49, KIR, ILT(LIR) ir kiti. NK ląstelės paviršiaus molekulės FcR dėka gali prisijungti prie imunoglobulino Fc dalies ir dalyvauti nuo antikūnų priklausomame citotoksiniame atsake. Individai, kurių sumažėjęs NK ląstelių aktyvumas, yra jautresni herpesviruso infekcijai.

Skatinant (pavyzdžiui, veikiant interleukinui–2), NK ląstelės geba vešėti. NK ląstelių stoka yra lėtinių infekcijų priežastis. NK ląstelės kartu su makrofagocitais, neutrofilais ir eozinofilais reikalingos svetimų ląstelių citolizei.

Išnašos
-------

1. ↑
Etiopijos kalnynas
**Etiopijos kalnynas** – kalnynas šiaurės rytų Afrikoje, Etiopijoje. Susidaręs ant prekambrinių kristalinių uolienų pamato, padengto storu smiltainio, klinties ir bazaltinės lavos sluoksniu. Šiaurėje – kristalinis peneplenas su pavieniais izoliuotais kalnais, o piečiau 15° š. pl. – bazaltinė plynaukštė su lavos atlikuonimis. Etiopijos kalnynas smarkiai iškilęs virš aplinkinių lygumų į kurias rytuose leidžiasi skardžiais, o vakaruose – palaipsniui. Būdingas aukštis nuo 2000 m pietvakariuose iki 3000 m šiaurės rytuose. Aukščiausia vieta – Ras Dašano kalnas (4550 m).

Vakariniai ir pietvakariniai šlaitai gauna daugiau kritulių (1500 mm per metus) negu rytiniai (500 mm). Išteka daug upių – Žydrasis Nilas, Sobatas, Atbara, Omas. Žemutiniuose šlaituose (iki 1700 m aukščio, vidutinė temperatūra 20 °C) auga tropiniai miškai ir kavos plantacijos (priešvėjiniuose šlaituose) ar savanos (pavėjiniuose); juostoje iki 2400 m aukščio būdingos savanos, iki 3000 m – mišrieji ir spygliuočių miškai, aukštikalnėse – stepinė augalija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
| ***Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La Dame dans l'auto avec des lunettes et un fusil |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Belgija |
| Režisierius | Joann Sfar |
| Scenaristas (-ai) | Gilles MarchandPatrick Godeau |
| Metai | 2015 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Mergina automobilyje su akiniais ir šautuvu** (pranc.  *La Dame dans l'auto avec des lunettes et un fusil*) – prancūzų rašytojo Sebastien Japrisot to paties pavadinimo antroji ekranizacija (pirmoji sukurta 1970 m.).

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Freya Mavor – Dani
* Benjamin Biolay – Mišelis
* Stacy Martin – Anita
* Elio Germano
* Thierry Hancisse
* Sandrine Laroche
* Noemie Morales

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Išvykdamas kelioms dienoms, Dani viršininkas paprašo ją nuvežti į oro uostą jo automobiliu, o vėliau jį grąžinti į namus. Žinodama kiek dienų jo nebus, Dani nusprendžia pasinaudoti proga ir nuvažiuoti prie jūros. Kelių dienų kelionė, turėjusi tapti atostogomis, netikėtai tampa kupina paslaptingų įvykių: keliose vietose sutikti žmonės tvirtina, kad jie jau buvo susitikę, mergina užpuolama degalinės tualete ir jai sulaužomas riešas, tačiau jo šeimininkas tvirtina, kad jie matėsi dar vakar ir kad jau tada ji buvo parišta ranka. Dani nusprendžia tęsti kelionę į pajūrį, tačiau, sustojusi nakvynės, sužino, kad šiame viešbutyje jau buvo. Susipažinusi su jaunu italu, ji kartu praleidžia naktį, o kitą dieną, stabtelėjus gamtoje, šis pabėga su automobiliu. Dani jį seka ir randa paliktą automobilį, o jame – lavoną. Netrukus jie vėl susitinka ir vyras tvirtina norėjęs parduoti pavogtą automobilį, tačiau jame radęs lavoną, tuo tarpu Dani prieš tai keletą kartų buvo atidariusi bagažinę, tačiau joje nieko nerado. Galiausiai išaiškėja, kad visą painią istoriją buvo sugalvojęs jos viršininkas, norėdamas paslėpti savo sužadėtinės įvykdytą nusikaltimą, tačiau Dani sprendimas važiuoti prie jūros privertė pakoreguoti planus...
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jėgos momentas**, **sukimo momentas** – fizikinis dydis, dažniausiai apibūdinantis jėgos dydį sukant kūną apie kurią nors ašį. SI vienetų sistemoje jėgos momento matavimo vienetas yra Nm (niutonmetras).

Matematinis apibrėžimas
-----------------------

Jėgos momentas yra vektorius, kuris lygus jėgos ir tos jėgos veikiamo kūno atstumo iki sukimosi ašies vektorinei sandaugai:

{\displaystyle \mathbf {M} =\mathbf {r} \times \mathbf {F} }
kur **r** yra atstumo radius vektorius, **F** yra jėgos, kuri veikia kūną, vektorius.

  

Jėgos momentas gali būti apibrėžtas, kaip judesio kiekio momento pokytis per laiko vienetą:

{\displaystyle {\mathbf {M} }={\frac {\mathrm {d} \mathbf {L} }{\mathrm {d} t}}}
kur **L** – judesio kiekio momento vektorius.

Pastarieji apibrėžimai materialiam taškui yra ekvivalentūs, nes išplaukia vienas iš kito.

Kadangi {\displaystyle \mathbf {L} =\mathbf {r} \times \mathbf {p} } , tai

{\displaystyle {\frac {d\mathbf {L} }{dt}}=\mathbf {r} \times {\frac {d\mathbf {p} }{dt}}+{\frac {d\mathbf {r} }{dt}}\times \mathbf {p} =\mathbf {r} \times \mathbf {F} }
nes {\displaystyle {\frac {d\mathbf {r} }{dt}}\times \mathbf {p} =\mathbf {0} }

Jėgos momento modulis:

{\displaystyle M=rF\sin \theta }
kur {\displaystyle \theta } – kampas tarp {\displaystyle \mathbf {r} } ir {\displaystyle \mathbf {F} }