recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Zarasų rajono savivaldybės taryba** – Zarasų rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

Merai
-----

* Benjaminas Sakalauskas – 1995–1997 m.
* Arnoldas Abramavičius – 1997–2000 m. ir 2007–2015 m.
* Kostas Zaleckas – 2000–2003 m.
* Balys Vilimas – 2003–2007 m.
* Nikolajus Gusevas – 2015-2023 m.
* Nijolė Guobienė - nuo 2023 m.

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Zarasų rajono taryba 1990–1995 m.
* Zarasų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Zarasų rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Zarasų rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Zarasų rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Zarasų rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Zarasų rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2016-04-11 iš Wayback Machine projekto.
| Huankajus*Huancayo* |
| --- |
| *Huankajus. Konstitucijos aikštė* |
|  |
| 

HuankajusHuankajus

12°4′0″ p. pl. 75°13′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.06667°š. pl. 75.21667°r. ilg.﻿ / 12.06667; 75.21667﻿ (Huankajus)Koordinatės: 12°4′0″ p. pl. 75°13′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.06667°š. pl. 75.21667°r. ilg.﻿ / 12.06667; 75.21667﻿ (Huankajus) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Peru vėliava Peru |
| **Departamentas** | Chunino departamentas |
| **Provincija** | Huankajaus provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 441 400  |
| **Altitudė** | 3 259 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Huankajus |

**Huankajus** (isp. *Huancayo*, keč. *Wankayu*) – miestas centrinėje Peru, tarp Andų kalnų besidriekiančiame Mantaro slėnyje, 3259 m aukštyje. Chunino departamento ir Huankajaus provincijos administracinis centras. Huankajus – svarbus prekybinis, transporto ir pramoninis centras bei huankų kultūros sostinė.

Istorija
--------

Mantaro slėnis nuo seno buvo gyvenamas indėnų huankų. Apie XI a. slėnį užėmė Vario kultūra. 1460 m. teritorija nepaisant didelio pasipriešinimo prijungta prie Inkų imperijos. Huankajus tapo karališkojo Inkų kelio stotimi. Po ispanų užkariavimo Huankajus buvo nustelbtas kaimyninio Chauchos miesto, tapusio laikinąja Peru sostine. 1572 m. Huankajus įkurtas oficialiai ir pavadintas *Santísima Trinidad de Huancayo*.

Istorija
--------

* Sport Huancayo – klubo klubas;

Kultūra
-------

Mieste yra kolonijinio stiliaus 1831 m. pastatyta katedra, nacionaliniu kultūros paminklu pripažinta Malonės koplyčia (*Capilla de la Merced*), Huankų kultūros parkas, kiti istoriniai pastatai. Huankajuje vyksta įvairios šventės ir festivaliai.

Šaltiniai
---------

1. PERU: Regions & Cities
2. ↑  PERU: Regions & Cities
Geertas Vilderis
**Fitna** – Nyderlandų politiko Geert Wilders sukurtas 15 minučių trukmės filmas, Islamo ir Korano tematika; pirmą kartą išleistas internete 2008 m. kovo 27 d. Filmo pavadinimui panaudotas arabiškas žodis Fitna, naudojamas apibūdinti „nesutarimui ir pasidalijimui tarp žmonių" ar „tikėjimo išbandymui sunkiu laikotarpiu".

Filmas pirmąkart paminėtas 2007 m. lapkričio 27 d. Nyderlandų žiniasklaidoje. Po to kai kurios valstybės išreiškė susirūpinimą dėl galimos reakcijos į filmo parodymą; Nyderlandų vyriausybė paruošė evakuacijos planus visoms savo diplomatinėms atstovybėms kitose pasaulio šalyse. Buvo baiminamasi, kad filmas gali sukelti panašią reakciją, kokia buvo po Mahometo atvaizdo karikatūrų serijos išspausdinimo Danijos dienraštyje Jyllands-Posten 2005 m.

Filmo siužetas
--------------

Pasak paties Wilders'o, filme vaizduojama, kaip Korano tekstai šiais laikais naudojami dabartinių musulmonų kurstymui elgtis nedemokratiškai ar žiauriai, remiantis Koranu.

Filme pateikiami kai kurių surų dalių vertimai, pakaitomis su laikraščių iškarpų nuotraukomis bei žiniasklaidos įrašais. Fone naudojama „Arabiško šokio" ištrauka iš P. Čaikovskio baleto Spragtukas, taip pat „Åses død" iš E. Grygo Pero Giunto.

Filme naudojamos surų dalys, pasirodymo seka:

| Sura | Pavadinimas | Posmelis |
| --- | --- | --- |
| 8 | Al-Anfal (*The Spoils of War*) | 60 8:60 Archyvuota kopija 2008-04-06 iš Wayback Machine projekto. |
| 4 | An-Nisa (*Moterys*) | 56 4:56 Archyvuota kopija 2007-06-10 iš Wayback Machine projekto. |
| 47 | Muhammad (*Mahometas*) |   4 47:04 Archyvuota kopija 2005-10-31 iš Wayback Machine projekto. |
| 4 | An-Nisa (*Moterys*) | 89 4:89 Archyvuota kopija 2007-06-10 iš Wayback Machine projekto. |
| 8 | Al-Anfal (*The Spoils of War*) | 39 8:39 Archyvuota kopija 2008-04-06 iš Wayback Machine projekto. |

Reakcija po filmo išleidimo
---------------------------

Pirma reakcija į filmą buvo švelni, lyginant su kokios buvo baiminamasi.

Nyderlandų premjeras Jan Peter Balkenende vyriausybės vardu pareiškė, kad filmas tapatina Islamą su žiaurumu, bei išreiškė apgailestavimą dėl filmo išleidimo. Tolesnėse Nyderlandų politikų diskusijose filmas buvo pavadintas „paranojišku" ir pan. 2008 m. kovo 28 d. Nyderlandų Centrinės Žydų Komisijos išleistame pranešime filmas pasmerkiamas kaip sustiprinantis išankstinį neigiamą nusistatymą.

JTO generalinis sekretorius Ban Ki Munas taip pat paskelbė pranešimą, pasmerkiantį filmą, pabrėždamas, kad žodžio laisvė turi būti derinama su visuomenine atsakomybe.

Iranas, Pakistanas, Indonezija pasmerkė filmą; Pakistanas pasiūlė aptarti jį kitame Islamo Konferencijų Organizacijos susitikime.

Jordanijoje 53 parlamentarai pasirašė peticiją, reikalaujančią, kad premjeras Nader Dahabi atstatydintų Nyderlandų ambasadorių bei nutrauktų visus diplomatinius ryšius su Nyderlandais.

Nuorodos
--------

* Fitna, Originali versija LiveLeak portale.
* Fitna, Pt. 1, kopija YouTube portale.
* Fitna, Pt. 2, kopija YouTube portale.
* Šeiko Muhammad Imdad Hussain Pirzada atsakomosios paskaitos įrašas jo svetainėje (angliški subtitrai)
**Kazimieras Graužinis** (1898 m. rugsėjo 14 d. Martyniškiai, prie Giedraičių – 1962 m. birželio 5 d. Montevidėjas) – Lietuvos diplomatas, teisės daktaras.

Biografija
----------

Tėvas – Kazimieras Graužinis (mirė 1911 m.), motina – Regina Marcijona Lukaševičiūtė-Graužinienė. Tėvai buvo žemdirbiai ūkininkai, Martyniškių dvaro savininkai. Graužinių šeimoje augo devyni vaikai – du sūnūs Klemensas ir jauniausias šeimoje Kazimieras, bei septynios dukterys: Domicelė (Palevičienė), Ona (Petro Petronio, g. 1887 m. Lietuvo kariuomenės kūrėjo, savanorio, žmona), Elena (Jono Motiejūno-Valevičiaus, Lietuvos visuomenės ir karinio veikėjo, Lietuvos kariuomenės majoro, žmona), Aldona (Kazimiero Venckūno žmona), Veronika (Juozo Šakėno žmona), Marija ir Emilija. Brolis – Klemensas Graužinis (1890–1939), Ketvirtojo Seimo narys, sesuo – knygnešė Domicelė Graužinytė–Palevičienė, žmona – Laimutė Elena Šlapelytė (susituokė 1929 m.). Turėjo tris dukras – Laimutę Oną, Reginą Nijolę ir Mildą Eleną.

Paminklinis akmuo Kazimierui ir Domicelei Graužiniams prie Graužinių koplyčios
1919 Lietuvos kariuomenės savanoris, 1919 m. baigė Karo aviacijos mokyklą. Tarnavo Vilniaus komendantūroje ir Generaliniame štabe. XX a. trečiame dešimtmetyje baigė Paryžiaus universitetą, Politinių mokslų mokyklos Paryžiuje diplomatinį skyrių. 1927 m. teisės daktaras.

Nuo 1922 m. dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje, pasiuntinybių Danijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Latvijoje sekretorius. 1929–1932 m. prezidento A. Smetonos sekretorius. 1932–1939 m. laikinasis reikalų patikėtinis prie Šv. Sosto. Nuo 1939 m. – Lietuvos nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras Pietų Amerikai. Iš pradžių rezidavo Buenos Airėse. 1940 m. liepos mėn. dėl Lietuvos sovietinės okupacijos įteikė protesto notas Argentinos vyriausybei, Urugvajaus, Brazilijos užsienio reikalų ministrams, kitiems Lotynų Amerikos šalių diplomatams. 1946 m. pabaigoje Argentinai suspendavus diplomatinius santykius su Baltijos šalimis 1947 m. perkėlė pasiuntinybę į Montevidėją (Urugvajus). 1950 m. inicijavo Urugvajaus lietuvių bendruomenės įkūrimą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Klemensas GRAUŽINIS*. Anykštėnų biografijų žinynas. Nuoroda tikrinta 2021-07-20.
2. ↑
3. ↑   „Minime Laimutės Šlapelytės 110-ąją gimimo sukaktį". Slapeliumuziejus.lt. Nuoroda tikrinta 2021-07-20.
4. ↑  *Kazimieras Graužinis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 108 psl.

Nuorodos
--------

* GRAUŽINIS Klemensas (1880–1939) | lrs.lt
Paminklas A. Hrebnickiui Rojuje
A. Hrebnickio kapas Dūkšteliuose
**Adomas Hrebnickis** (lenk. *Adam Hrebnicki*,
1858 m. sausio 6 d. Ciotšas, Lepelio apskritis, Vitebsko gubernija – 1941 m. spalio 13 d. Rojus arba Dūkštas) – Lietuvos sodininkas pomologas.

Biografija
----------

1883 m. baigė Sankt Peterburgo miškų institutą, iki 1922 m. jame dėstė, 1902–1922 m. Sodininkystės ir daržininkystės katedros vedėjas; 1902 m. profesorius. 1890–1904 m. Staniškiuose prie Dūkšto įveisė 14 ha pomologinį sodą, tą vietovę pavadino Rojumi. Nuo 1922 m. gyveno Rojuje ir dirbo savo sode. Jame vaismedžius ir vaiskrūmius sodino iki 1936 m. 1939–1940 m. Žemės ūkio rūmų Kaune sodininkystės konsultantas.

1957 m. Rojaus gyvenvietėje įsteigtas Vytėnų sodininkystės ir daržininkystės bandymų stoties atramos punktas, 1961 m. įkurtas Adomo Hrebnickio memorialinis muziejus.

Palaidotas Dūkšteliuose.

Mokslinė veikla
---------------

Ištyrė 629 obelų, 223 kriaušių, 240 slyvų, 105 vyšnių bei kelias dešimtis vaiskrūmių veislių. Augino įvežtas iš Rusijos, Lenkijos, Vokietijos, JAV, t. p. vietines vaismedžių veisles, tyrė derlumą, tręšimą, stebėjo atsparumą šalčiams. Surado, ištyrė ir platino iki tol pomologams nežinomas, bet Lietuvos soduose auginamas vaismedžių veisles ir pavadino jas – „Beržininkų ananasas", „Beržininkų avietinis", „Gerkonių avietinis", „Lietuvos cukrinis", „Lietuvos pepinas", „Panemunės baltasis", „Jono pepinas".

1903–1906 redagavo „Vaisių atlasą" (Atlas plodov). Jame aprašė ir iliustravo veisles, pateikė veislių įvertinimą Lietuvos klimato sąlygomis. 1904–1906 pasiūlė vaismedžių veislių sąrašą Rusijos regionams. 1911 m. žurnale „Vaistininkystė" (rus. *Пчеловодство*) aprašęs VI eilinę sodininkystės parodą-mugę Peterburge ir pasiūlė Lietuvai standartinį vaismedžių sortimentą. Paskutinę nuomonę dėl tam tikrų veislių tinkamumo mūsų sąlygomis prof. A. Hrebnickis išreiškė 1936 m. žurnale „Lenkijos sodininkas" (lenk. *Ogrodnik Polski*). Jame profesorius pasisakė dėl daugelio obelų veislių tinkamumo Vilniaus sričiai. Iš viso prof. A. Hrebnickis yra parašęs daugiau kaip 400 sodininkystės ir pomologijos veikalų ir straipsnių. Jų bibliografinė rodyklė paskelbta 1\*87 m. Birutės Ališauskaitės knygutėje „Adomas Hrebnickis".

Bibliografija
-------------

* Vaismedžių sodo priežiūra, 1892 m. iki 1931 m. išėjo 7 leidimai
* Apie vaismedžių partenokarpiją, 1909 m.
* Apie vaismedžių žydėjimo tyrimą, 1914 m.
* Masinis derliaus nustatymas pagal žiedus bei užuomazgas ir derliaus įvertinimas, 1915 m.
* Vaismedžių kryžminis apsidulkinimas, 1915 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stasys Švirinas. *Adomas Hrebnickis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 670 psl.
2. ↑  Vytautas Tuinyla, Algirdas Lukoševičius, Algimantas Bandaravičius. *Lietuvos pomologija. Obelys ir kriaušės*. Atlasas. Vilnius : „Mokslas" leidykla, 1990, p. 16-17. ISBN 5420002086
Leidykla „Tyto alba"|  |
| Pramonė | Leidyba |
| Įkurta | 1993 m. gruodžio 9 d. |
| Įkūrėjas (-ai) | Lolita VaranavičienėJadvyga Barcienė |
| Centrinė būstinė | Kęstučio g. 4,08117 Vilnius,  Lietuva |
| Svarbiausi darbuotojai | CEO Lolita Varanavičienė (nuo 1993 m.) |
| Produkcija | Knygos |
| Paslaugos | Renginiai |
| Pajamos | ~2 mln. € (2021) |
| Pelnas | 360 tūkst. € (2021) |
| Darbuotojų | 25 |
| Tinklalapis | TytoAlba.LT |

Buveinė
**„Tyto alba"** – privati lietuviška leidykla.

Iki 2023 m. išleido virš 1700 knygų. Bendradarbiauja ~100 vertėjų, verčia iš 15 kalbų.

Nuolatinė, ilgametė Vilniaus knygų mugės dalyvė.

Pavadinimo kilmė
----------------

Pasak įkūrėjos L. Varanavičienės, pavadinimą (lot. *tyto alba*, liepsnotoji pelėda) atsitiktinai, knygoje „Lietuvos paukščiai" (1979) atrado jos partnerė, leidyklos vyr. redaktorė J. Barcienė.

J. Ivanauskaitės premija
------------------------

Nuo 2008 m. organizuoja Jurgos Ivanauskaitės premijos konkursą. Ji skiriama iki 45 m. amžiaus autoriui už geriausią lietuvių literatūros kūrinį. Laureatui įteikiamas diplomas, drambliukas iš J. Ivanauskaitės kolekcijos ir 1000€ piniginė premija.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
| **Pranciškus Alfredas Šliužas** |
| --- |
| Gimė | 1952 m. gegužės 28 d.Dainiai, Kaišiadorių rajonas |
| Mirė | 2017 m. rugsėjo 24 d. (65 metai)Dainiai |
| Tėvai | Vytautas ir Ona |
| Sutuoktinis (-ė) | Dalia |
| Vaikai | Vytautas, Šarūnas, Audronė |
|  |
| Veikla | žemės ūkio specialistas, radijo ir TV žurnalistas |
| Partija | 1985 m. Lietuvos komunistų partija Lietuvos gyvenimo logikos partija Lietuvos centro partija |
|  |
| Alma mater | 1976 m. Lietuvos veterinarijos akademija |

**Pranciškus Alfredas Šliužas** (1952 m. gegužės 28 d. Dainiuose, Kaišiadorių rajonas – 2017 m. rugsėjo 24 d. ten pat) – Lietuvos žemės ūkio specialistas, radijo ir televizijos žurnalistas.

Biografija
----------

Mokėsi Dainių kaimo pradinėje mokykloje, nuo penktos klasės – Žiežmarių vidurinėje, kurią baigė 1970 m. Dirbo kaimo kultūros namų vadovu, apylinkės Vykdomojo komiteto tarnautoju, bandė studijuoti miškininkystę. 1976 m. Lietuvos veterinarijos akademijoje baigė zooinžinerijos specialybę.

Nuo 1976 m. Lietuvos radijuje rengė laidą „Kolūkietiška radijo stotis". Nuo 1983 m. dirbo zootechniku Kretingos rajono Jokūbavo kolūkyje. Po metų buvo pakviestas į LSSR žemės ūkio ministeriją vadovauti vieno susivienijimo gamybos skyriui. Įsikūrus Valstybiniam agropramoniniam komitetui ėjo jo pirmininko padėjėjo pareigas. Kai šis darinys buvo perorganizuotas į LSSR žemės ūkio ministeriją, dirbo žemės ūkio ministrų padėjėju, atstovu spaudai.

Nuo 1990 m. Lietuvos televizijoje rengė laidas kaimui „Sodyba" („Po savo stogu"). 1993–1994 m. kas savaitę rengė informacines žemės ūkio laidas. 1996–1999 m. rengė televizijos laidą „Pyragų nebus be noragų". Nuo 2000 m. ūkininkauja tėvų žemėje, Dainiuose.

2011–2015 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys, Lietuvos centro partijos Kaišiadorių skyriaus pirmininkas.

Bibliografija
-------------

* Ko nebuvo ekrane: žemdirbio mintys. – Kaišiadorys: Kaišiadorių literatų klubas „Gija", 2004. – 103 p. – ISBN 9955-565-09-8

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pranciškus Alfredas Šliužas. Kandidato biografija. 2004 m. Seimo rinkimai Archyvuota kopija 2008-02-25 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 492 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Hipoglikemija (cumbum)** – organizmo būsena, kai gliukozės kiekis kraujyje yra per mažas. Liga pasireiškia, kai gliukozės koncentracija mažesnė negu 3,5 mmol/l. Ši liga labai blogai sveikatai!

Priežastys
----------

Hipoglikemiją gali sukelti:

* nepavalgius, vėluojant pavalgyti arba pakeitus dietą
* išgėrus alkoholio
* dirbant arba sportuojant ilgiau, kitaip arba intensyviau nei įprastai
* sergant sunkia inkstų, kepenų ar kitokia liga
* sveikstant po traumos, operacijos, karščiavimo, kitos ligos ar streso

Požymiai
--------

Hipoglikemija turi pakankamai aiškius požymius :

* Silpnumas, dreba rankos ir (ar) kojos
* Išblyškęs veidas
* Prakaitavimas
* Galvos skausmas, svaigimas
* Nuotaikos kitimai, mieguistumas
* Galimi regėjimo sutrikimai

Ką daryti ištikus hipoglikemijai?
---------------------------------

Kilus hipoglikemijai reikia skubiai ką nors suvalgyti. Jei hipoglikemija nėra stipri, galima valgyti maistą su lėtai įsisavinamais angliavandeniais (duoną ir kt). Jei reikia cukraus kiekį didinti skubiai, patariama suvalgyti kokį nors saldainį (ar išgerti stiklinę sulčių). Geriausiai būtų karamelė, tada cukraus kiekis kraujyje pakils greitai, tačiau patariama suvalgyti ir ko nors, kas skrandyje laikytųsi ilgiau.

Jei hipoglikemija paliekama ir negydoma ar nepastebima, kyla pavojus hipoglikeminei komai. Tada žmogus netenka sąmonės, dar vėliau prasideda traukuliai. Po hipoglikeminės komos pacientas dažniausiai neatsimena kelių minučių iki sąmonės netekimo. Gali sutrikti judesių koordinacija, regėjimas.

Hipoglikemija gali išsivystyti ir nuo tam tikrų veiksnių. Esant dideliam karščiui gliukozės kiekis kraujyje taip pat krinta. Pvz. hipoglikemija gali ištikti ilgai mirkstant karštame vandenyje ar kaitinantis pirtyje, todėl prieš einant į pirtį patariama suvalgyti saldaus maisto.

Hipoglikeminė koma ir pagalba jai ištikus
-----------------------------------------

Prasidėjus traukuliams būtina suteikti ligoniui pagalbą. Reikia pacientui suleisti gliukagono, kurį diabetikai visada turi turėti šalia. Gliukagono injekciją suleisti galima panašiai kaip ir insulino.
Į hipoglikemines komas negalima atsižvelgti kaip į paprastą nualpimą, pagalbą reikia suteikti kaip įmanoma greičiau. Jei hipoglikeminė koma bus nepastebėta arba pagalba nebus suteikta laiku, žmogus gali net mirti.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Lizdas (reikšmės).*
BNC jungties lizdas
**Lizdas** (žarg. *Mama*, *moteriška jungtis*) – elektrinių grandinių sujungimo elementas, naudojamas kartu su kištuku. Susideda iš kontaktinių elementų, įmontuotų izoliuoto vamzdelio (ar kelių vamzdelių) arba įdubimo viduje. Skirtumai, lyginant su kištuku:

* Lizdas yra didesnis, todėl jį nepatogu naudoti, kaip kabelio dalį, tačiau galima įmontuoti į sieną ar prietaisą.
* Lizdo konstrukcija yra mechaniškai atsparesnė už kištuko
* Lizdo kontaktai būna gerai apsaugoti nuo mechaninių ir elektrinių poveikių
* dėl sudėtingesnės konstrukcijos lizdai dažniausiai kainuoja brangiau už kištukus

Tipiškas lizdo atvejis – elektros lizdas, dažniausiai turinti du kontaktus, esančius dviejose angose. Kai kurie iš sudėtingesnių lizdų gali turėti kelis šimtus kontaktų (pvz. procesoriaus lizdas), o kai kurios gerai apsaugotos lizdų ir kištukų jungtys yra pakankamai sudėtingos, kad jungčių elementus būtų keblu priskirti kištukams ar lizdams, tokiuose lizduose, pvz. gali būti išsikišusių kontaktų.
| **Pijus Andziulis MIC** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1870 m. balandžio 14 d.Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiaus Smalinyčios kaime |
| Mirė | 1950 m. birželio 20 d. (80 metų) |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Veikla | misionierius |
| Pareigos | Katalikų kunigas |
|  |
| Alma mater | Seinų kunigų seminarija |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pijus Andziulis** (1870 m. balandžio 14 d. Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiaus Smalinyčios kaime – 1950 m. birželio 20 d. palaidotas Marijampolės Marijonų kapinėse) – MIC, Romos katalikų kunigas, draudžiamos lietuviškos literatūros platintojas, Lietuvos marijonų provincijolas.

Biografija
----------

Mokėsi Paežerių pradinėje mokykloje, Suvalkų gimnazijoje. 1891–1894 m. tarnavo carinėje Rusijos kariuomenėje. Vėliau mokėsi Seinų kunigų seminarijoje. Mokydamasis kartu su Jonu Kriaučiūnu, Jurgiu Karuža ir kt. platino į Suvalkus siunčiamą „Aušrą", kurią iš Marijampolės paštu atsiųsdavo Petras Kriaučiūnas. Įšventintas kunigu 1900 m. Tarnavo vikaru Naumiestyje, Skriaudžiuose ir tarp unitų Silvanonyse. Pastarosios parapijos *Sinevičių*, *Misevičių* ir *Kodziaučių* kaimuose dar rado lietuviškai kalbančių tikinčiųjų. Už tai, kad carinės valdžios persekiojamiems unitams teikė dvasinę pagalbą, buvo įskųstas gubernatoriui. Neįrodžius kaltės, iškeltas į Pilypavą (Lenkija), o iš ten – 1906 m. į Rudaminą (dab. Lazdijų raj.). Nuo 1908 m. Veiverių mokytojų seminarijos kapelionas. 1918 m. įstojo į Marijonų vienuoliją, buvo Marijampolės, vėliau Patašinės marijonų namų vyresnysis, Lietuvos marijonų provincijolas. Antrojo pasaulinio karo metais Žemaičių Kalvarijos vienuolyno rūsyje slėpė ir globojo septyniolika žydų. Po karo tarybinės valdžios buvo suimtas, kalintas Lukiškių kalėjime ir ištremtas į Sibirą.

Bibliografija
-------------

* Kazlavitų sekta: Josios atsiradimas, mokslas ir gyvavimas. Seinai, 1908
CB Richard Ellis Group, Inc.| CBRE Logo |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Finansinės paslaugos |
| Įkurta | 1998 m. |
| Centrinė būstinė | Los Andželas, JAV. |
| Produkcija | Nekilnojamasis turtas |
| Darbuotojų | 34 500 |
| Tinklalapis | www.cbre.com |

**CB Richard Ellis Group, Inc.** – pirmaujanti pasaulyje komercinio nekilnojamojo turto paslaugų įmonė. Ši bendrovė buvo įkurta 1998 m. po to kai susijungė „Richard Ellis International Limited" ir „CB Commercial" bendrovės.

Paslaugos
---------

„CB Richard Ellis Group" per savo dukterines įmones, teikia nekilnojamojo turto konsultacijų paslaugas, kurios apima patarimų pardavimą NT ir investicijų valdytojams bei nuomininkams nuomos, valdymo bei įsigijimų klausimais. 

Jos teikiamos kapitalo rinkų paslaugos aprėpia investicinio NT pardavimo konsultacijų paslaugas. Šios paslaugos taip pat apima komercinės paskirities hipotekos obligacijų kūrimą bei jų pardavimą. 

NT turto vertinimo paslaugos apima NT objektų rinkos vertės įkainojimą, bylinėjimosi paramą, diskontuotų pinigų srautų analizavimą, projektų įgyvendinamumo įvertinimą ir nešališkų patarimų davimą.

„CB Richard Ellis Group" taip pat siūlo rangos paslaugas, kurios apima įmonių ir viešųjų įstaigų paslaugų rinkinį, įskaitant transakcijų valdymą, projektų vadybą, infrastruktūros valdymą, strateginį konsultavimą bei NT objektų portfelio valdymą. 

Be to, jos transakcijų valdymas apima NT valdymo paslaugas, statybos darbų valdymo paslaugas, rinkodaros, nuomos, apskaitos ir finansines paslaugas skirtas instituciniams investuotojams. 

Ši bendrovė teikia ir investicijų valdymo paslaugas labdaros ir pensijų fondams bei kitoms įstaigoms inevstuojančioms į nekilnojamąjį turtą. Be to, dar ji užsiima NT vystymu bei investavimu į tokios pobūdžio objektus.

Šaltiniai
---------

* CB Richard Ellis Group, Inc. Profile
*Kitos reikšmės – Šiluvos Švč. Mergelės Marijos koplyčia (reikšmės).*
Koordinatės: 54°54′09″š. pl. 23°55′00″r. ilg.﻿ / ﻿54.902472°š. pl. 23.916765°r. ilg.﻿ / 54.902472; 23.916765

|  Kauno Prisikėlimo bažnyčios terasos koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Kauno I |
| **Savivaldybė** | Kauno miestas |
| **Gyvenvietė** | Kaunas |
| **Adresas** | Žemaičių g. 31A |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1940 m. |

**Kauno Prisikėlimo bažnyčios terasos koplyčia** – veikianti koplyčia Kaune, Žaliakalnyje, įsikūrusi ant Kristaus Prisikėlimo bazilikos stogo įrengtos terasos. Ji vadinama **Šiluvos Švč. Mergelės Marijos koplyčia**, skirta žuvusiems už Lietuvos laisvę atminti. Koplyčioje teikiami Santuokos ir Krikšto sakramentai, vyksta šv. Mišios, rekolekcijos nedidelėms grupėms.

Koplyčia

Architektūra
------------

Šv. Mišių metu terasoje gali tilpti apie 2000 žmonių. Koplyčia įrengta terasos pietvakariniame gale esančiame mažajame bokšte. Priekiniu fasadu koplyčia orientuota į terasos aikštelę ir didįjį bazilikos bokštą. Koplyčios patalpa yra praeinama, iš jos (altoriaus pusėje) patenkama į kraštinį terasos balkoną. 

Bazilikos stogo terasa yra 45x13 m dydžio. Nuo jos atsiveria įspūdinga Kauno miesto panorama. Tai vienas populiariausių Kaune turistų traukos objektų. Į terasą patenkama pro šonines duris į viršų lipant laiptais arba keliantis liftu, kurie įrengti didžiajame bokšte. Terasos aukštis 28 m (kaip 10 aukštų namas), į ją veda 186 laipteliai.

Istorija
--------

Kauno Prisikėlimo bažnyčia pastatyta 1940 m. Prasidėjus sovietinei okupacijai, pastatas buvo konfiskuotas, po karo čia įkurdinta Radijo gamykla (vėliau pavadinta „Banga"). Pritaikant gamybos reikmėms, pastatas iš esmės buvo pertvarkytas, įrengiant atskirus aukštus, nuverčiant kryžius, nugriauta terasos koplyčia. Atgimimo metais bažnyčia buvo grąžinta tikintiesiems. Ant bažnyčios stogo atstatyta koplyčia ir jos altorius, kuriame įmūryta šv. Antano relikvija, iškilmingai pašventinti 2004 m. liepos 22 d. Koplyčios projekto autorius – architektas Algimantas Sprindys.

Galerija
--------

* Vaizdas nuo altoriaus. Išėjimas į didžiąją terasąVaizdas nuo altoriaus. Išėjimas į didžiąją terasą
* Vaizdas nuo altoriaus. Už lango – bazilikos didysis bokštasVaizdas nuo altoriaus. Už lango – bazilikos didysis bokštas
* Altorius su Jėzaus monograma „IHS", 2014 m.Altorius su Jėzaus monograma „IHS", 2014 m.
* Altoriaus paveikslas, 2019 m.Altoriaus paveikslas, 2019 m.
* Koplyčios fasadas iš balkono, priešingoje pusėje nuo terasosKoplyčios fasadas iš balkono, priešingoje pusėje nuo terasos

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Kauno Kristaus prisikėlimo bažnyčia *jaunt.lt*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kauno Prisikėlimo bažnyčios terasos koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Terasa ir Šiluvos Švč. Mergelės Marijos koplyčia (parapijos svetainė)
* Kauno paminklinė Kristaus Prisikėlimo bažnyčia Archyvuota kopija 2019-08-11 iš Wayback Machine projekto.
| **Bronė Mingilaitė-Uogintienė** |
| --- |
| Gimė | 1919 m. balandžio 10 d.Petrogradas |
| Mirė | 1983 m. liepos 13 d. (64 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Bronius Uogintas |
| Vaikai | Bronius Uogintas |
|  |
| Veikla | dailininkė tapytoja |
| Organizacijos | Lietuvos dailės institutas |
| Pareigos | dėstytoja |
|  |
| Alma mater | Vilniaus dailės akademija |

**Bronė Mingilaitė-Uogintienė** (1919 m. balandžio 10 d. Petrogradas, dab. Sankt Peterburgas – 1983 m. liepos 13 d. Vilnius, palaidota Antakalnio kapinėse) – Lietuvos dailininkė tapytoja.

Biografija
----------

Vyras Bronius Uogintas. 1936–1940 m. mokėsi Kauno meno mokykloje pas P. Kalpoką, J. Vienožinskį, 1943 m. baigė Vilniaus dailės akademiją.

1947–1953 m. Lietuvos dailės instituto (1944–1951 m. Vilniaus dailės institutas) dėstytoja.

Sūnus dailinkas Bronius Uogintas (1946–2013 m.).

Kūryba
------

Nutapė portretų (Kazys Boruta, 1963 m. Giedrė Kaukaitė, Rūta Staliliūnaitė, abu 1973 m. Barbora Radvilaitė 1975 m. Petras Rauduvė, Antanas Vengris, abu 1977 m. „Renuariška moteris" 1979 m.), natiurmortų („Ramunės" 1959 m. „Gėlės ir keramika" 1964 m. „Tulpės" 1965 m. „Kalijos" 1968 m. „Ciklamenai" 1973 m. „Saulėgrąžos" 1978 m.), peizažų („Antakalnis darganoje" 1943 m. „Prie Neries" 1963 m. „Peizažas" 1978 m.).

Iliustravo knygas: Mykolas Sluckis. Būsimasis kapitonas, lenkų kalba 1952 m.; Kai pavysi, tai prarysi; Lietuvių liaudies pasaka, 1955 m.; Kostas Kubilinskas. Mano spalvos, 1957 m.

Sukūrė dekoracijų Vilniaus lėlių teatro spektakliams: Balys Sruoga. Aitvaras teisėjas; Salomėja Nėris. Sigutė, abu 1946 m.

Kūrybai būdinga spalvinių dėmių ritmika, ekspresyvumas, paveikslo nuotaiką kuria koloritas, spalviniai niuansai. Nuo 1943 m. dalyvavo parodose, individualios parodos: Vilnius, Kaunas, Panevėžys, Šiauliai – visos 1969 m.; Vilnius, Kaunas – abi 1979 m. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bronė Mingilaitė-Uogintienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 168 psl.
| **Julija Biliūnienė** |
| --- |
| Gimė | 1880 m. spalio 1 d.Malavėnai, Šiaulių apskritis |
| Mirė | 1978 m. birželio 18 d. (97 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Petrašiūnų kapinėse |
| Tėvas | Matas Janulaitis |
| Motina | Agota Petkevičiūtė |
| Sutuoktinis (-ė) | Jonas Biliūnas, Stasys Matijošaitis |
| Vaikai | Meilutė Julija Matjošaitytė-Lukšienė |

**Julija Janulaitytė-Biliūnienė, Matjošaitienė** (1880 m. Malavėnuose, Šiaulių apskritis – 1978 m. Vilniuje, palaidota Kauno Petrašiūnų kapinėse) – gydytoja, Lietuvos visuomenės ir politinė veikėja.

Biografija
----------

Augustino Janulaičio sesuo, Jono Biliūno ir Stasio Matjošaičio-Esmaičio žmona, Meilės Lukšienės motina. Sesuo Veronika Janulaitytė (1883–1971), archeologės Marijos Gimbutienės motina.

1899 m. įstojo į Šiauliuose veikusius trejų metų dantų gydymo ir technikos kursus. Tuo pačiu metu eksternu baigė keturias klases tik ką įkurtoje Šiaulių mergaičių gimnazijoje. Išlaikiusi prie Kazanės universiteto surengtus egzaminus, gavo dantų technikės diplomą. 1902 m. pavasarį pradėjo dirbti dantiste Panevėžyje. Diplomuota dantų gydytoja ji tapo 1904 m. išlaikiusi egzaminus Charkovo medicinos institute.

1904 m. rugpjūčio 4 d. Kairių bažnyčioje (prie Šiaulių) ištekėjo už jau džiova sirgusio Jono Biliūno. 1905 m. pradžioje vyko slaugyti jo į Ciurichą, kur šis studijavo. 1905–1906 m. revoliucinių įvykių metu aktyviai dalyvavo Lietuvos socialdemokratų partijos veikloje. Nuo 1906 m. kartu su vyru gyveno Zakopanėje (dab. Lenkija). Ten liko ir palaidojusi vyrą.

Zakopanėje dirbo iki 1909 m. rudens, kol sumokėjo abiejų skolas. Po to tęsė studijas Paryžiuje, 1911 m. gavo dantų chirurgės diplomą. 1912–1914 m. gyveno Vienoje. 1913 m. Tilžėje išleido pirmąjį Jono Biliūno raštų rinkinį „Paveikslai, apysakos ir eilės". Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, grįžo į Lietuvą, bet 1915 m. artėjant frontui, pasitraukė į Voronežą, kur dirbo dantų gydytoja lietuvių kolonijoje. 1918 m. grįžo į Vilnių, dirbo sanitarijos draugijoje. 1924 m. ištekėjo už žinomo švietėjo, žurnalisto Stasio Matjošaičio-Esmaičio (1877–1949). 1931 m. persikėlė į Kauną.

Antrojo pasaulinio karo metais padėjo gelbėti žydų šeimas. 2002 m. rugsėjo 16 d. apdovanota „Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiaus" ordinu.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2020-01-16 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Kairių bažnyčios istorija *kairiubaznycia.lt*
3. ↑

Literatūra
----------

* Laiko prasmės: Julijos Biliūnienės Matjošaitienės atsiminimai: dukters pasvarstymai: medžiaga besiformuojančios lietuvių inteligentijos mentalitetui suvokti / Julija Biliūnienė-Matjošaitienė, Meilė Lukšienė. - Vilnius: Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas, 2004. - 541 p.: iliustr. - ISBN 9955-475-86-2
**Albertas Petras Bluzmanas** (1915 m. spalio 1 d. Plotkai, Vitebsko sritis – 2000 m. kovo 28 d. Vilnius) – Lietuvos botanikas fiziologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, profesorius.

Biografija
----------

Gimė Plotkuose, kur per Pirmąjį pasaulinį karą buvo pasitraukę jo tėvai. Vyriausias 3 brolių ir 5 seserų šeimoje. 1920 m. šeima sugrįžo į Duogių km. (dab. Zarasų raj.), baigė Raudinės pradinę mokyklą, Zarasų Kazimiero Būgos aukštesniąją komercijos mokyklą. 1942 m. baigė Vilniaus universitetą. 1966 m. biologijos mokslų daktaras.

Dar būdamas IV kurso studentas, 1940 m. priimtas laborantu į Vilniaus universiteto Augalų anatomijos ir fiziologijos katedrą, kuriai vadovavo profesorius Jonas Dagys. Karo metu vokiečiams uždarius universitetą, dirbo augalų žinovu Švenčionių vaistažolių fabrike. 1944–1992 m. Vilniaus universiteto vyr. dėstytojas, nuo 1956 m. docentas, nuo 1971 m. profesorius. 1975–1989 m. Augalų fiziologijos ir mikrobiologijos katedros vedėjas. 1945–1959 m. dėstė ir Vilniaus pedagoginiame institute. 1966–1970 m. vadovavo Lietuvos biochemikų draugijai.

Mokslinė veikla
---------------

Nustatė, kad B grupės vitaminai skatina augalų augimą, derėjimą, gerina derliaus kokybę, paankstina dekoratyvinių augalų žydėjimo laiką. Atrado medžiagų, kurios didina augalų atsparumą sieros dioksido priemaišai ore. Kartu su kitais patobulino kai kurių žemės ūkio augalų auginimo technologiją prie beicų, herbicidų ir fungicidų pridėdamas nedidelį kiekį vitamino B.

Bibliografija
-------------

* Augalų mityba ir derlius, 1961 m.
* Mikrobiologinė technika, 1970 m.
* Gyvybė visatoje, 1973 m.
* Molekulės ir gyvybė, 1977 m.
* Mikroorganizmai ir žmogus, 1990 m.
* Augalų fiziologija, su kitais, 1974 m. 2 leid. 1991 m.
* Mikrobiologija su virusologijos pagrindais, su kitais, 1987 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Prisimenant mokytoją ir mokslininką Petrą Bluzmaną. Mokslo Lietuva. Archyvuota kopija 2003-05-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Albertas Petras Bluzmanas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 300 psl.
| ***Varnų ežeras*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Varnų ežeras |
| Kilmės šalis | Lietuva |
| Režisierius | Inesa Kurklietytė |
| Vaidina | Valentinas Masalskis |
| Metai | 2007 |
| Žanras | Nuotykių komedija |
| Trukmė | 61 min. |
| Kalba | lietuvių |

**Varnų ežeras** (angl. *Lake of Crows*) – 2007 m. Lietuvoje, studijoje „Ketvirta versija" sukurtas kino filmas vaikams, 61 min. trukmės. Premjera Lietuvoje – 2007 m. gegužės 9 d.

Siužetas
--------

Istorija apie keturis berniūkščius, kurie slepiasi nuo suaugusiųjų primestų taisyklių apgriautoje sovietinėje karinėje teritorijoje, šalia NATO aviacijos bazės. Tai juosta apie vaikišką vienatvę ir smalsumą, siekiant įveikti priešą, eiti draudžiamu keliu, keršyti. Tai bandymas kino kalba žaismingai kalbėtis su vaikais apie juos pačius. Filmas nufilmuotas kaip suaugusio žmogaus vaikystės atsiminimas – spalvos išblukusios, melsvos, per vieną dieną įvyksta daugybė dalykų ir t. t.

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Didmiesčio pašonėje, šalia karinio aerodromo įsikūrusiame kaimelyje gyvena keturi berniukai. Jie kasdien mato kylančius ir besileidžiančius karinius lėktuvus ir žaidžia savąjį karą. Pasislėpę apleistame angare jie sukuria savo lėktuvą-skraidyklę. Vieną dieną atvykę į savo slaptą landynę, vaikai čia aptinka įsibrovėlį. Valkata okupuoja slaptą berniukų prieglobstį ir šiems nebelieka nieko kito, kaip tik pradėti kerštą. Kovodami su baime ir draudimais vaikai atranda savas vertybes. Vėliau vienam iš jų Valkata tampa draugu ir mokytoju.

Aktoriai
--------

Valentinas Masalskis, Tauras Cizas, Augustas Juozapavičius, Rimantė Krilavičiūtė ir kt.

Įvertinimas
-----------

Filmas dažnai kviečiamas dalyvauti festivaliuose, kurie skirti pristatyti šiuolaikinę Europos kino įvairovę bei kuriuose pažindinama su įvairių Senojo žemyno šalių, tautų tikrove, kultūra, socialiniais santykiais. Rodytas Indijoje, tarptautinio filmų vaikams festivalio konkursinėje programoje, Romoje, festivalyje „*Europine 27*", Čekijos ambasados organizuojamame festivalyje „*EU Film Club*".

Iki šiol reikšmingiausias „Varnų ežero" pelnytas apdovanojimas suteiktas tarptautiniame 2007 m. gruodžio pradžioje vykusiame Olimpijos kino festivalyje Graikijoje. Filmas dalyvavęs tarptautiniuose festivaliuose Lenkijoje, Kenijoje, Vokietijoje, Rusijoje, Graikijoje, Suomijoje. Teisę į „Varnų ežerą" yra įsigiję „Tropicalstorm Entertainment" filmų platinimo įmonė bei Lenkijos televizijos ir „Eurochannel" kanalai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Filmo tarptautinis įvertinimas

Nuorodos
--------

* Filmo aprašymas
* Apie filmą Archyvuota kopija 2008-05-15 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 54°38′33″š. pl. 25°16′35″r. ilg.﻿ / ﻿54.6426°š. pl. 25.2765°r. ilg.﻿ / 54.6426; 25.2765

|  |
| --- |
|    **Oro uosto geležinkelio stotis** |
|  |
| **Adresas** | F. Vaitkaus g. 1,02188 Vilnius/Kirtimai |
| **Atidaryta** | 2008 m. spalis |
| **Aptarnaujanti įmonė** | Lietuvos geležinkeliai |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | km | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
| ↑ NAUJOJI VILNIA ↑ |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
| Pavilnys |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  | 5,0 | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
| VILNIUS |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 4,3 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | **Oro uostas** |
| PANERIAI |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 1,0 |  |
| ← LENTVARIS ← |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Kirtimai |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 6,2 |  |
| *Pušynas* |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |

 |  | *Nemėžis* |
| Vaidotai |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Juodšiliai |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↓ VALČIŪNAI ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Vilniaus oro uosto geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis Vilniaus pietuose.

Yra į pietus nuo Vilniaus geležinkelio stoties ir į vakarus nuo Vilniaus oro uosto. Traukiniais susisiekimas su Vilniaus centru greičiausias. Stoja traukiniai Vilnius–Oro uostas ir Vilnius–Jašiūnai.

Istorija
--------

2008 m. birželį pradėta statyti, 2008 m. spalį atidaryta jungtis tarp Vilniaus oro uosto ir Vilniaus geležinkelio stoties.

Riedmenys
---------

Maršrutu Vilniaus geležinkelio stotis–Vilniaus oro uostas kursuoja dyzeliniai savaeigiai traukiniai (93 vietų automotrisės „PESA 620M", dvivagoniai traukiniai „PESA 630MiL").

Galerija
--------

* Traukinys Vilniaus oro uosto stotelėjeTraukinys Vilniaus oro uosto stotelėje
* 2010 m.2010 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Traukinių išvykimai iš stotelės Oro uostas. (Stops.lt)
| **Galina Murašova** |
| --- |
| Gimė | 1955 m. gruodžio 22 d. (67 metai)Vilnius |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutas (1982) |

| Medaliai |
| --- |
|
| Moterų lengvoji atletika |
| **Atstovaujant: TSRS vėliava TSRS**  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Sidabras** | 1983 Helsinkis | Disko metimas |

**Galina Murašova** (g. 1955 m. gruodžio 12 d. Vilniuje) – Lietuvos lengvaatletė (disko metimas), olimpietė, trenerė, sporto darbuotoja.

Sporto pasiekimai
-----------------

Treniravosi pas V. Sabaliauską (pirmasis), V. Burakauską. Buvo 7 kartus Lietuvos disko metimo čempione (1977–1982, 1988), Lietuvos spartakiados disko metimo varžybų laimėtoja (1978). 13 kartų gerino Lietuvos disko metimo rekordą (nuo 58,92 m – 1978 iki 72,14 m. – 1984).

Laimėjo TSRS čempionatuose (1983, 1988), buvo TSRS vicečempionė (1982, 1984), pasaulio (1983 Helsinkis, Suomija) vicečempionė (67,44 m). Dalyvavo 1980 m. Maskvos ir 1988 Seulo vasaros olimpinėse žaidynėse.

Treniravo jaunuosius sportininkus. Žymesnieji auklėtiniai: Austra Mikelytė, Lietuvos disko metimo čempionė, Renata Gustaitytė, 2000 m. Sidnėjaus žaidynių dalyvė, Raminta Sakalauskaitė, Lietuvos disko metimo čempionė.

| Metai | Čempionatas | Vieta | Pozicija | Pap. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| TSRS vėliava TSRS rinktinė |
| 1980 | Vasaros olimpinės žaidynės | Maskva, TSRS | 7 | 63,84 m |
| 1983 | Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas | Helsinkis, Suomija | 2 | 67,44 m |
| 1988 | Vasaros olimpinės žaidynės | Seulas, Pietų Korėja | 12 | 62,54 m |

Nuorodos
--------

* Galina Murašova (*sports-reference.com*) Archyvuota kopija 2012-11-04 iš Wayback Machine projekto.
* Galina Murašova (*lse.lt*)
VSD – pagrindinė Lietuvos žvalgybos įstaiga
**Žvalgyba** – svarbios informacijos rinkimo teorija su praktika. Informacija gali būti apie konkurentą/priešą, nedraugišką valstybę. Siekia užtikrinti saugumą, įgyti privalumų. Būna profesionali ar mėgėjiška, privati ar valstybinė.

Valstybinė **žvalgyba** – slaptosios tarnybos darbas, ginantis šalies žmones nuo užsienio grėsmių. Naudoja operatyvinės veiklos ir žvalgybos agentūrų būdus.

Antonimas – **kontržvalgyba**, t.y. trukdymas žvalgybai ir žvalgų gaudymas.

Veikla
------

Informacijos rinkimas, tyrimas ir pateikimas, skirtas šalies saugumui užtikrinti. Renkami duomenys apie valstybių/organizacijų/žmonių realias ir potencialias galimybes, poelgius/planus, keliančius/kelsiančius grėsmės, pavojų, kiti šalies saugumui svarbūs duomenys.

Pagal subjektus – karinė žvalgyba, atominė žvalgyba, valstybinė/tarptautinė, ekonominė/konkurencinė verslo ir kt.

Tikslai
-------

* Informuoti institucijas;
* Sudaryti palankias sąlygas saugumo/užsienio politikai;
* Nustatyti/mažinti/šalinti grėsmes, rizikos veiksnius.

Subjektai
---------

Vykdo žvalgybos tarnybos, t.y. tam skirtos valstybinės įstaigos, kurioms leista/liepta vykdyti žvalgybą. Tuo nuolat užsiima slaptosios tarnybos ir žvalgybos tarnybos

Asmuo, renkantis informaciją, vad. žvalgybiningas, žvalgas, šnipas. Jiems padeda informatoriai – žmogės, slaptai bendradarbiaujantys su žvalgybos tarnyba. Dar padeda priedangos organizacijos, užtikrinančios ar sudarančios sąlygas žvalgybai (įmonė, įstaiga, organizacija ar jos padalinys, atliekantis viešo (pvz. sporto veikla) ar privataus pobūdžio (pvz. verslo) funkcijas.

Lietuvoje
---------

Lietuvišką žvalgybą apibrėžia Žvalgybos įstatymas. Žvalgybos tarnybas turi tokios Lietuvos įstaigos:

* VSD;
* AOTD.

Jas koordinuoja Valstybės gynimo taryba.

Tarnybų sąveiką sprendžia Krašto apsaugos ministras ir VSD generalinis direktorius. Jie, atsižvelgdami į žvalgybos tarnybų pagrindines veiklos sritis, Valstybės gynimo tarybos rekomendacijas ir tarptautinio bendradarbiavimo poreikius, nustato užduotis savo įstaigoms.

Ministerijos, Vyriausybės įstaigos ir kitos valstybės institucijos padeda žvalgybos tarnyboms.

### Kontrolė

VSD ir AOTD parlamentinę kontrolę atitinkamai vykdo Seimo Nacionalinio saugumo ir gynybos komiteto Saugumo ir Gynybos pakomitečiai. Jų nariai turi leidimą dirbti su įslaptinta informacija (slaptumo žyma „Visiškai slaptai").

Pakomitečiai bendruosius žvalgybos tarnybų klausimus svarsto uždaruose posėdžiuose.

Nuorodos
--------

* LR Žvalgybos įstatymas
| **Vytautas Mitalas** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1989 m. birželio 16 d. (34 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Eglė Jasiūnaitė-Mitalė |
|  |
| Veikla | Politikas |
| Partija | Laisvės partija |
|  |
| Alma mater | VU TSPMI |

**Vytautas Mitalas** (g. 1989 m. birželio 16 d. Vilniuje) – Lietuvos politikas.

Biografija
----------

2019 m.
2008 m. baigė Vilniaus Žemynos gimnaziją, 2014 m. – Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutą.

2008 m. įsitraukė į politinę ir nevyriausybinių organizacijų veiklą. Buvo Vilniaus liberalaus jaunimo organizacijos pirmininkas, nacionalinės Jaunimo reikalų tarybos narys, Vilniaus jaunimo organizacijų sąjungos „Apskritas stalas" valdybos narys.

2012 m. švietimo ir mokslo ministro Gintaro Steponavičiaus patarėjas. 2012–2016 m. Seimo nario padėjėjas.

2015–2020 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, buvo Kultūros, švietimo ir sporto komiteto pirmininku.

2017–2018 m. Liberalų sąjūdžio sekretoriato projektų vadovas ir 2018–2019 m. – Lietuvos laisvosios rinkos instituto ekspertas.

2019 m. balandį – 2020 m. lapkritį Vilniaus vicemeras, atsakingas už mokyklų, ūkio ir transporto, miesto plėtros bei socialinius klausimus.

Nuo 2020 m. lapkričio – 2020–2024 m. Seimo narys, Seimo pirmininkės Viktorijos Čmilytės-Nielsen pavaduotojas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  „Kas jie, su Laisvės partija į Seimą patekę politikos naujokai?". Alfa.lt. Nuoroda tikrinta 2021-06-16.
5. ↑   Archyvuota kopija 2020-07-27 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑
7. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Braclavasukr. *Брацлав* |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

BraclavasBraclavas

48°50′0″ š. pl. 28°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.83333°š. pl. 28.95000°r. ilg.﻿ / 48.83333; 28.95000﻿ (Braclavas)Koordinatės: 48°50′0″ š. pl. 28°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.83333°š. pl. 28.95000°r. ilg.﻿ / 48.83333; 28.95000﻿ (Braclavas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Ukrainos vėliava Ukraina |
| **Sritis** | Vinycios sritis Vinycios sritis |
|  |
| **Gyventojų** (1988 m.) | 6 100  |
|  |
|  **Vikiteka** | Braclavas |

**Braclavas** (ukr. *Брацлав*) – miesto tipo gyvenvietė šalia Pietinio Bugo upės, Vinycios srityje, Ukrainoje. Viduramžių Europos miestas praradęs savo svarbą XIX–XX amžiuose. 1988 m. duomenimis, Braclave gyveno 6100 gyventojų.

Istorija
--------

Pirmą kartą paminėtas 1362 m. Magdeburgo teisės gyvenvietei buvo suteiktos 1564 m. Iki Liublino unijos (1569 m. liepos 1 d.) priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Abiejų Tautų Respublikos laikotarpiu buvo vaivadijos centras.

1648 m. Bogdano Chmelnickio maišto metu, Braclavas tapo kazokų miestu, kuris vėliau asimiliuotas į Maskvos Didžiąją Kunigaikštystę. 1667 m. po Andrusovo paliaubų sutarties atiteko Lenkijai. Tarp 1672 ir 1699 m. miestą valdė Osmanų imperija. Vėliau tapo Rusijos imperijos dalimi po 1793 m. įvykusio antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo.

Braclave gyveno žydų braclaviškojo chasidizmo kūrėjas Nachmanas Braclavietis (1772–1810).
| ***Arena*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Arena |
| Kilmės šalis |  Italija JAV |
| Režisierius | Steve Carver |
| Scenaristas (-ai) | John William CorringtonJoyce Hooper Corrington |
| Vaidina | Pam GrierMargaret MarkovRosalba Neri |
| Metai | 1974 |
| Žanras | nuotykių |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Arena** (angl.  *The Arena*) – 1974 m. JAV sukurtas nuotykių filmas, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Pam Grier ir Margaret Markov. Jame pasakojama apie Romos imperijos laikus ir gladiatorių arenose kovojančias moteris. Šis filmas yra antrasis, kuriame kartu vaidino Grier ir Markov – 1972 m. jos pasirodė juostoje „Juodoji mama, baltoji mama".

Šis filmas yra režisieriaus Steve Carver debiutas. 2001 m. rusų režisierius Timur Bekmambetov JAV sukūrė šio filmo perdirbinį.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Pam Grier – Mamavi
* Margaret Markov – Bodicija
* Lucretia Love – Deidrė
* Paul Muller – Liucijus
* Danielle Vargas – Timarkus
* Rosalba Neri (titruose Sara Bay) – Kornelija
* Maria Pia Conte – Lucinija
* Anna Melita
| ***Nesugrąžinamas laikas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Irréversible |
| Kilmės šalis |  Prancūzija |
| Režisierius | Gaspar Noé |
| Scenaristas (-ai) | Gaspar Noé |
| Kompozitorius | Thomas Bangalter |
| Vaidina | Monica BellucciVincent Cassel |
| Metai | 2002 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 99 min. |
| Kalba | prancūzų, italų, ispanų ir anglų |
| Biudžetas | 4,6 mln. eurų |
| Pajamos | 5,8 mln. eurų |
| **IMDb įrašas** |

**Nesugrąžinamas laikas** (pranc.  *Irréversible*) – 2002 m. Prancūzijoje sukurtas psichologinis trileris. Jį sudaro 13 epizodų, kurių veiksmas pateikiamas atbuline tvarka. Juose pasakojama apie vaikiną, ieškantį kas išprievartavo ir žiauriai sumušė jo merginą.

Juosta debiutavo Kanų kino festivalyje ir sulaukė didžiulio atgarsio dėl joje esančios net 9 minutes trunkančios išprievartavimo scenos (ši buvo nufilmuota viena kamera vienu dubliu). Juosta taip šokiravo žiūrovus, kad nemaža dalis auditorijos paliko salę nesibaigus filmui, o dvidešimčiai žmonių prireikė medikų pagalbos. Kritikai taip pat nevienareikšmiškai įvertino filmą, kuris dažnai vertinamas kaip homofobiškas.

Muziką filmui sukūrė Thomas Banglater iš grupės "Daft Punk".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Monica Bellucci – Alex
* Vincent Cassel – Marcus
* Albert Dupont – Pierre
* Jo Prestia – Le Tenia
* Stephane Drouot – Stephane
* Michel Gondoin – Mick

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Cannes film sickens audience". BBC NEWS. 2002-05-26. Nuoroda tikrinta 2017-11-04.