recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 54°10′52″š. pl. 25°00′17″r. ilg.﻿ / ﻿54.1811°š. pl. 25.0047°r. ilg.﻿ / 54.1811; 25.0047

|  Eišiškių Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Šalčininkų |
| **Savivaldybė** | Šalčininkų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Eišiškės |
| **Adresas** | Bažnyčios g. 37 |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų ir tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1852 m. |
| **Stilius** | neoklasicizmas |

 *Kitos reikšmės – Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia.*
**Eišiškių Kristaus Karaliaus Žengimo į dangų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Eišiškėse. Pamaldos laikomos lenkų ir lietuvių kalbomis.

Bažnyčios interjeras
Bažnyčia su varpine

Istorija
--------

Pirmoji bažnyčia pastatyta 1389 m. Ji iki 1433 m. perstatyta. Iki 1440 m. pastatyta kita bažnyčia. Kol 1522 m. prie kelio Vilnius-Rūdininkai pastatyta nauja, parapinė bažnyčia buvo senoji.

1524 m. minima parapinė mokykla; parapija paskirta Trakų prepozitui, kuris įpareigotas Eišiškėse išlaikyti 2 lietuviškai mokančius vikarus. Rusijos kariuomenė 1655 m. nusiaubė Eišiškes. Matyt tada sudegė abi bažnyčios.

1663 m. atstatyta parapijos bažnyčia. 1706 m. per Švedijos kariuomenės sukeltą miestelio gaisrą ji sudegė, 1707 m. atstatyta. 1711 ir 1765 m. dar minima filinė Eišiškių bažnyčia. 1766 m. restauruota parapinė. 1770 m. pastatyta klebonija. Iki 1782 m. suremontuota varpinė, pastatyta prieglauda.

Pagal inžinieriaus Teodoro Narbuto projektą 1847–1852 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1905 m. konsekravo vyskupas Eduardas Ropas. XIX a. Eišiškių parapija gerokai lenkinta. 1905 m. daugiau kaip 10 jos kaimų dar buvo lietuviški. 1912 m. bažnyčioje lietuvių kalba sakyti tik 6 pamokslai per metus.

Architektūra ir dailė
---------------------

Bažnyčia neoklasicistinė, kryžminio plano, bebokštė, su portiku, bokšteliu. Vidus bazilikinis, 3 navų, atskirtų pilioriais, dengtų cilindriniais skliautais. Šventoriuje stovi mūrinė varpinė. Aukšta varpinė (40 m) su dvejais vartais iš šonų – reta architektūroje kompozicinė jungtis. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Bažnyčioje – daug dailės paminklų. Vertingiausi XVIII–XIX a. paveikslai – kunigo R. Kalinovskio portretas, „Kristaus žengimas j dangų" ir „Marija"- respublikinės reikšmės paminklai. Šventoriuje pastatyta skulptūra „Palaiminimas".

Galerija
--------

* Fasadas iš pietvakariųFasadas iš pietvakarių
* 
* Šoninis fasadas (fragmentas)Šoninis fasadas (fragmentas)
* 
* Priekinis fasadasPriekinis fasadas
* 
* VarpinėVarpinė
* 
* Antkapiai šventoriujeAntkapiai šventoriuje
* 
* Smailės kryžiusSmailės kryžius
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Šalčininkų rajono savivaldybė - Eišiškių seniūnija". *salcininkai.lt*. 2015-06-10. Suarchyvuotas originalas 2016-04-12. Nuoroda tikrinta 2016-04-12.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Eišiškių Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Eišiškių Kristaus Karaliaus Žengimo į dangų bažnyčia
| **Petras Griškevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1924 m. liepos 19 d.Kriaunos, Rokiškio apskr. |
| Mirė | 1987 m. lapkričio 14 d. (63 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Antakalnio kapinėse |
|  |
| Veikla | TSKP ir tarybinis veikėjas, buvęs LKP CK Pirmasis sekretorius |

**Petras Griškevičius** (1924 m. liepos 19 d. Kriaunose, Rokiškio apskr. – 1987 m. lapkričio 14 d. Vilniuje) – komunistų partijos ir tarybinis veikėjas, buvęs LKP CK pirmasis sekretorius.

Biografija
----------

Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, 1941 m. pasitraukė į Rusiją. 1942–1943 m. – 16-osios lietuvių šaulių divizijos karys. 1943 m. rugsėjį atskraidintas į Rokiškio apskritį pogrindinei kovai su okupacine nacių administracija ir tarybinei propagandai skleisti.

1948 m. baigė Respublikinę partinę mokyklą, 1958 m. – Neakivaizdinę aukštąją partinę mokyklą prie TSKP CK. 1948–1950 m. dirbo LKP CK. 1950–1951 m. – „Valstiečių laikraščio" atsakingasis redaktorius, 1952–1953 m. – Vilniaus srities laikraščio „Raudonoji žvaigždė" redaktorius, 1953–1955 m. – „Tiesos" redaktoriaus pavaduotojas.

Partinė karjera
---------------

P. Griškevičiaus kapas Antakalnio kapinėse
Nuo 1955 m. – LKP Vilniaus miesto sekretorius, vėliau – II sekretorius, 1964–1971 m. P. Griškevičius – LKP CK Organizacinio – partinio darbo skyriaus vedėjas. 1974–1987 m. LKP CK pirmasis sekretorius. Nuo 1958 m. P. Griškevičius buvo LKP CK narys, 1966–1971 m. – kandidatas į LKP CK biuro narius, nuo 1976 m. – TSKP CK narys, nuo 1979 m. – vienas TSRS AT Sąjungos tarybos pirmininko pavaduotojų.

Vykdė TSKP politiką, diegė kabinetinį darbo stilių, buvo labai atsargus, nerodantis didesnės iniciatyvos – atitiko L. Brežnevo stagnacijos vadovo tipą. Nuolaidžiavo rusifikacijai. P. Griškevičiaus vadovavimo metais daugelyje Lietuvos TSR gyvenimo sričių sustiprėjo paradiškumas, nomenklatūrinių darbuotojų neveiklumas, protekcionizmas ir korupcija. Prasidėjus M. Gorbačiovo pertvarkai reiškėsi kaip vienas konservatyviųjų komunistų jėgų pagrindinių vadovų.

Kūrybinė veikla
---------------

P. Griškevičius parašė 13 knygų, propaguojančių TSKP ir tarybinę sistemą. Iš rusų kalbos išvertė grožinių literatūros kūrinių.

Nuorodos
--------

* Pilkasis Kremliaus tarnas. Istorija, „Veidas", 2008. 66-67 p.

| Politinis postas |
| --- |
| Partijos politinės pareigos
 |
| Prieš tai:**Antanas Sniečkus** | **LKP CK pirmasis sekretorius**1974 - 1987 | Po to:**Ringaudas Bronislovas Songaila** |
| **Raimondas Matemaitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1965 m. rugsėjo 7 d. (58 metai)Trumpiškiuose, Tauragės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Rita |
| Vaikai | Julija, Paulius, Liucija, Patricija, Aurelija |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademijaVilniaus universitetas |

**Raimondas Matemaitis** (g. 1965 m. rugsėjo 7 d. Trumpiškiuose, Tauragės rajonas) – Lietuvos ir Tauragės rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1984 m. baigė Tauragės raj. Žygaičių vidurinę mokyklą, 1984–1986 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, 1991 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, miškų ūkio inžinierius, 1998 m. Vilniaus universitete baigė profesines studijas ir įgijo socialinio darbuotojo kvalifikaciją.

1991 m. Tauragės miškų urėdijos Žygaičių girininkijos girininko pavaduotojas. 1995 m. Tauragės rajono savivaldybės Globos ir rūpybos skyriaus vedėjas. 2002–2007 m. vadybininkas, individualios įmonės direktorius. 

2007–2008 m. Tauragės rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2008–2010 m. Tauragės apskrities viršininko pavaduotojas.

Pripažintas nukentėjusiu dėl 2008 m. birželį vykusio konflikto su nusikalstamo pasaulio autoritetu A. Pukeliu–Šviniumi, kuomet šis supyko, kad prieš jį žvyrkeliu važiuojantis tuometis vicemeras sukėlė „dulkių debesį". Švinius prieš R. Matemaitį naudojo fizinę jėgą, grasino susidorojimu, apspjovė automobilio langą, reikalavo nuplauti jo „Mercedes Benz". Už šį ir kitus nusižengimus Aukščiausias Teismas Pukeliui skyrė 19 400 litų baudą.

2010–2014 m. Tauragės miškų urėdijos vyr. inžinierius. 2014–2017 m. bendrovės „Lindstrom" Klaipėdos padalinio vadovas, 2017–2018 m. – šios įmonės vadovas Baltarusijoje. Nuo 2019 m. Valstybinės miškų urėdijos Tauragės regioninio padalinio vadovas.

1995 m. 2003–2008 m. 2011–2015 m. ir nuo 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys.

Tėvynės sąjungos Tauragės rajono skyriaus narys.

Sutuoktinė Rita, vaikai Julija, Paulius, Liucija, Patricija.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-10 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
Viktorijos epochos arbatinukai.
**Arbatinukas** – indas, naudojamas arbatžolių ar kitų žolelių plikymui. Dabartiniai arbatinukai dažnai naudojami su arbatos sieteliu, skirtu košimui išpilant arbatą. Taip pat kartais naudojamas ir specialus medžiaginis uždangalas, skirtas sulaikyti šilumą, pagerinti plikymo procesą, saugoti arbatą nuo per greito atvėsimo.

Istorija
--------

Kinijoje arbatinukai naudojami kelis tūkstančius metų. Seniausias iki šių laikų išlikęs arbatinukas tikriausiai yra Honkongo „Flagstaff House" arbatos muziejuje saugomas eksponatas, datuojamas 1513 m.

Senieji arbatinukai dabartiniu supratimu yra maži, kadangi būdavo skirti vienam žmogui, o pagal senus papročius arbata būdavo geriama tiesiai iš arbatinuko kakliuko. Taip pat, vienu kartu plikant mažai arbatos, būdavo lengviau sukurti tinkamą skonį.

XVII a. iš Kinijos į Europą pradėjus vežti arbatą, kartu buvo importuoti ir porcelianiniai arbatinukai. Vakaruose tuo metu arbata ir arbatinukai buvo turtingųjų prabangos dalykas. Ypač paklausūs buvo porcelianiniai, kadangi Europoje jų nemokėta gaminti.

Galerija
--------

* Persiškas arbatinukas iš Azijos meno muziejaus San Fransiske
* Song dinastijos laikų kiniškas arbatinukas
* Sidabrinis japoniškas arbatinukas
* Stiklinis arbatinukas, 1972 m.

Nuorodos
--------

* Arbatinukų istorija Archyvuota kopija 2007-02-02 iš Wayback Machine projekto.
| **Albertas Lakštauskas** |
| --- |
| Gimė | 1974 m. gegužės 10 d. (49 metai)Gilučiai, Kaišiadorių rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Jūratė |
| Vaikai | Rimantas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kaišiadorių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis universitetas |

**Albertas Lakštauskas** (g. 1974 m. gegužės 10 d. Gilučiuose, Kaišiadorių rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Kaišiadorių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1992 m. metais baigė Žaslių vidurinę mokyklą, 1992-1996 m. Vilniaus pedagoginiame universitete studijavo geografiją ir kraštotyrą, 1998 m. baigė geografijos magistrantūros studijas.

1997-2001 m. Paparčių pagrindinės mokyklos direktorius, 2001-2006 m. Šiuolaikinės mokyklos centro ugdymo programų vadovas, geografijos mokytojas, 2007-2008 m. Seimo pirmininko pavaduotojo patarėjas, nuo 2009 m. Švietimo ir mokslo ministro Gintaro Steponavičiaus patarėjas.

Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Nuo 2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Jūratė, sūnus Rimantas.

Visuomeninė veikla
------------------

2001-2008 m. – Žaslių bendruomenės veiklos centro įkūrėjas ir tarybos pirmininkas. Kartu su bendraminčiais organizuoja miestelio gyventojų kultūrinį, sportinį gyvenimą, skatina bendruomenės narių pilietinį aktyvumą. Nuo 2001 m. Pilietinių iniciatyvų centro narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Kęstutis Vilkauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1969 m. birželio 19 d. (54 metai)Lankakiemyje, Kaišiadorių rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Eugenija |
| Vaikai | Aušrinė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus pedagoginis institutasMykolo Romerio universitetas |

**Kęstutis Vilkauskas** (g. 1969 m. birželio 19 d. Lankakiemyje, Kaišiadorių rajonas) – Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1993 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, rusų kalbos ir literatūros, psichologijos mokytojas, 2003 m. baigė Lietuvos teisės universitetą, Valstybinio valdymo ir teisės fakultetą, teisės mokslų magistras.

Trakų rajono savivaldybės administracija, Trakų seniūnijos seniūno pavaduotojas, 2002–2019 m. seniūnas, 2009 m. Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos viceprezidentas. 2016 m. Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos prezidentas. 2020 m. Trakų–Vievio rinkimų apygardoje išrinktas į Seimą.

Kurį laiką buvo Žaliųjų judėjimo dalyviu, nuo 1996 m. tapo Lietuvos socialdemokratų partijos Trakų rajono skyriaus narys, nuo 2009 m. skyriaus pirmininkas.

2007 m. ir 2011 m. buvo išrinktas Trakų rajono savivaldybės tarybos nariu, tačiau mandato atsisakė. 2019–2020 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.

Trakų rajono savivaldybės kultūros ir sporto tarybos narys, policijos rėmėjas, Trakų Darts klubo prezidentas, yra vaidinęs Trakų karališkajame rūmų teatre. Sutuoktinė Eugenija, vaikai Aušrinė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „Kas jie – į Seimą išrinkti 49 parlamento naujokai?", alfa.lt. Nuoroda tikrinta 2021-12-16.
2. ↑  „Kęstutis Vilkauskas išrinktas į Seimą". Trakų žemė. Nuoroda tikrinta 2021-12-16.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-26 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  „Naujojo 2020 m. Seimo nariai – kas jie tokie". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2021-12-16.
5. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Lietuvos socialdemokratų partija – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-03 iš Wayback Machine projekto.
Normalios širdies, su susitraukusiais raumenimis, modelis (kairėje); ir susilpninta širdis su per daug ištemptais raumenimis (dešinėje).
**Širdies nepakankamumas** – rimta širdies funkcinė būklė, kada širdis nesugeba adekvačiai organizmo aprūpinti krauju. Tai reiškia, kad kraujas negali transportuoti pakankamo kiekio deguonies ir maisto medžiagų organizmui, kad jis galėtų normaliai funkcijonuoti.

Tai gali lemti raumenų nuovargį. Tai taip pat reiškia, kad organizmas negali tinkamai pašalinti kenksmingų medžiagų, dėl to atsiranda skysčių susilaikymas plaučiuose ir kitose kūno dalyse (kojose, pilve). Bendrasis nuovargis dažniausiai pasireiškia skausmu krūtinėje, kosuliu, atminties pablogėjimu, kojų patinimu, galvos skausmu, padažnėjusiu širdies plakimu.

Širdies veiklos sutrikimas
--------------------------

Širdis sudaryta iš dviejų pusių – kairiosios ir dešiniosios, kurios dirba harmoningai, užtikrindamos kraujo apytaką. Kraujas organizme cirkuliuojamas dviem apytakos ratais – didžiuoju ir mažuoju.

Veikiant įvairiems faktoriams, širdis pradeda silpti ir sutrinka kraujo cirkuliacija – taip vystosi širdies nepakankamumas. Skiriamas ūminis ir lėtinis širdies nepakankamumas. Taip pat kairiosios, dešiniosios ir abiejų širdies pusių nepakankamumas.

Dešiniosios širdies nepakankamumas vystosi sergant:

* lėtinėmis plaučių ligomis;
* kai kuriomis įgimtomis širdies ydomis;
* dešiniojo skilvelio miokardo infarktu;
* kardiomiopatijai.

Kairiosios širdies nepakankamumas vystosi sergant ligomis, kurios pažeidžia širdies raumenį:

* miokardo infarktu;
* krūtinės angina;
* arterine hipertenzija;
* kardiomiopatija;
* miokarditu.

Aterosklerozė, reumatas ir infekcinis endokarditas pažeidžia vožtuvus, kurie gali sukelti abiejų širdies pusių nepakankamumą.

Širdies nepakankamumo išsivystymo rizikos veiksniai:

* Padidėjęs ir negydomas arterinis kraujospūdis,
* sustorėjęs širdies raumuo,
* ilgalaikis rūkymas,
* cholesterolio apykaitos sutrikimai,
* cukrinis diabetas,
* inkstų pažeidimai,
* antsvoris.

Diagnostika
-----------

Simptomai dažnai yra nespecifiniai ir ne visada padeda atskirti nuo kitos patologijos. Atpažinti ir vertinti simptomus bei požymius gali būti sunku nutukusiems, vyresniems ir lėtine plaučių liga sergantiems pacientams. Jaunesniems pacientams širdies nepakankamumas dažnai būna kitokios etiologijos, klinikinės išraiškos ir baigčių, lyginant su vyresniais sergančiaisiais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Visuotinė lietuvių enciklopedija 2013, T. XXIII. Šalc–Toli, 848 p.[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Širdies nepakankamumas. 5. Diagnostika Archyvuota kopija 2021-06-19 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* INFORMACIJA SERGANČIĄJAM ŠIRDIES NEPAKANKAMUMU PACIENTUI Archyvuota kopija 2018-01-28 iš Wayback Machine projekto.
* Širdies nepakankamumas. Simptomai, priežastys, eiga ir gydymas
* Visuotinė lietuvių enciklopedija
Centrinė NGC 6101 spiečiaus sritis
**NGC 6101** (arba **Caldwell 107**) – kamuolinis spiečius, esantis Rojaus Paukščio žvaigždyne. Nuo Žemės nutolęs apie 50 000 šviesmečių, regimasis ryškis – 10,6.

NGC 6101 išsiskiria tuo, kad jo žvaigždės nėra taip arti viena kitos, kaip kituose kamuoliniuose spiečiuose. Kompiuterinės simuliacijos atskleidė, kad šiame spiečiuje gali būti keletas šimtų žvaigždinės masės juodųjų bedugnių.

Šį spiečių 1826 m. birželio 1 d. pirmasis stebėjo škotų astronomas James Dunlop, daugelį metų gyvenęs Australijoje. XIX a. ketvirtajame dešimtmetyje NGC 6101 stebėjo astronomas John Herschel. Anot jo, objektas esąs didelis, blyškus, apvalus, o vidurys nežymiai šviesesnis.

NGC 6101 geriausiai matomas žiemą Pietų pusrutulyje. Paskiras spiečiaus žvaigždes galima įžiūrėti pro vidutinio dydžio teleskopą.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  *Caldwell 107*. NASA. Nuoroda tikrinta 2024-01-01.
2. 1 2  NGC 6101: Star Cluster with Hundreds of Black Holes?. Sci News. Nuoroda tikrinta 2024-01-01.
Koordinatės: 54°39′57″š. pl. 25°17′46″r. ilg.﻿ / ﻿54.66577°š. pl. 25.29605°r. ilg.﻿ / 54.66577; 25.29605

|  Vilniaus šv. Tichono Zadonskio koplyčia |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Пещерная церковь Св. Тихона Задонского |
| **Savivaldybė** | Vilniaus savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Vilnius |
| **Adresas** | Liepkalnio g. 19 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1914 m. |

**Vilniaus šv. Tichono Zadonskio koplyčia** – stačiatikių koplyčia, stovinti Vilniuje, Liepkalnio stačiatikių kapinėse, 100 m į šiaurę nuo Šv. Eufrosinijos Polockietės cerkvės. Tituluojama šventojo Tichono Zadonskio (1724-1783), tarnavusio Zadonsko vienuolyne, vardu. Buvusi cerkvė.

Šv. Tichonas Zadonskis

Istorija
--------

1843 m. šioje vietoje buvo įrengta žinomo pirklio ir kapinių mecenato Tichono Zaicevo kapavietė. Statinys priminė grotą smėlėtoje kalvoje: takas kilo iš įdubos tarp dviejų aukštumų ir baigėsi didele akmenine pusapvale arka. Tichono Zaicevo kapo rūsys buvo išplėstas iš vidaus ir paverstas šventykla. Išvaizda pasikeitė nedaug – virš arkos pastatytas tik nedidelis kupolas ir stačiatikių kryžius.

1914 m. kapavietėje buvo įrengta ir šventojo Tichono Zadonskio garbei pašventinta antroji Šv. Eufrosinijos kapinių cerkvė. Ji veikė iki 1960 m. po to sovietų valdžia ją uždarė ir pavertė sandėliu. 1987 m. grąžinta stačiatikiams. Koplyčioje atliekamos laidojimo ceremonijos (statomas karstas su velioniu).

Literatūra
----------

* Germanas Šlevys. *Православные храмы Литвы*. Свято-Духов Монастыр, Vilnius 2006, ISBN 9986-559-62-6.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Храмы Вильнюса. Пещерная церковь Св. Тихона Задонского

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vilniaus šv. Tichono Zadonskio koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių koplyčios
* Šventojo Tichono Zadonskio koplyčia (Vilnius) *wikimapia.org*
|  Vilniaus šv. Jurgio koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Vilniaus savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Vilnius |
| **Adresas** | Liepkalnio g. |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1865 m. |
| **Stilius** | neobizantinis stilius |

**Vilniaus šv. Jurgio koplyčia** – stačiatikių koplyčia, stovinti Vilniuje, Liepkalnio stačiatikių kapinėse. Tituluojama šventojo Jurgio vardu. Koplyčia pastatyta 1865 m. kaip paminklas Rusijos imperijos kariams, žuvusiems malšinant 1863 m. sukilimą.

1865 m. buvo išplėsta ir perstatyta stačiatikių kapinių Šv. Eufrosinijos Polockietės cerkvė. Tais pačiais metais pagal Vilniaus gubernijos architekto Nikolajaus Čagino ir Dailės akademijos akademiko Aleksandro Rezanovo projektą pastatyta Šv. Jurgio koplyčia. Ji iškilo rusų karių ir karininkų, žuvusių malšinant sukilimą, masinio palaidojimo vietoje. Ant trijų išorinių sienų įrengtos marmurinės memorialinės lentos, ant kurių iškalti žuvusių ir čia palaidotų rusų karių vardai. Koplyčia pastatyta iš imperatorienės Marijos Aleksandrovnos ir jos vaikų paaukotų sumų (500 rublių), taip pat visuomenės surinktų lėšų. Koplyčios statybai trūkstamą 4000 rublių sumą skyrė generalgubernatorius Michailas Muravjovas.

Neobizantinio stiliaus koplyčia pastatyta ant granito postamento. Jos viduje buvo pakabinta akademiko Nikolajaus Tichobrazovo nutapyta koplyčios globėjo šv. Jurgio ikona. Koplyčia pašventinta 1865 m. rugpjūčio 25 d.

Sovietiniais laikais koplyčia buvo nuniokota. Atgimimo metais kapitališkai suremontuota, viduje patalpinta mozaikinė šv. Jurgio Nugalėtojo ikona.

* Šv. Jurgio (viršuje) ir A. Neviškio koplyčiosŠv. Jurgio (viršuje) ir A. Neviškio koplyčios
* Koplyčios remontas 2007 m.Koplyčios remontas 2007 m.
* Atminimo lenta su aukų vardaisAtminimo lenta su aukų vardais
* Atminimo lenta su aukų vardaisAtminimo lenta su aukų vardais

Literatūra
----------

* Germanas Šlevys. *Православные храмы Литвы*. Свято-Духов Монастыр, Vilnius 2006, ISBN 9986-559-62-6.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilniaus miestas (sakralas 2) Archyvuota kopija 2020-07-10 iš Wayback Machine projekto.
2. 1 2  Флавиан Добрянский. Старая и новая Вильна. Часовни. 3. Георгиевская часовня на кладбище *russianresources.lt* Archyvuota kopija 2010-10-29 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vilniaus šv. Jurgio koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių koplyčios
* Šv. Jurgio koplyčia ir Aleksandro Neviškio koplyčia Šv. Jurgio aikštėje Vilniuje *limis.lt*
**DVS** (vok. *Deutsche Verkehrsfliegerschule,* liet. *Vokietijos oro transporto mokykla*) – pusiau slapta karinės aviacijos mokymo organizacija, veikusi Veimaro Respublikoje ir Trečiajame Reiche. DVS savo veiklą pradėjo 1925 m. Berlyno pirmeinestyje Štakene (vok. *Staaken*) 1929 m. jos pagrindinė buveinė buvo perkelta į Broicemo (vok. *Broitzem*) aerodromą netoli Braunšveigo.

Formaliai DVS buvo komercinės aviacijos pilotų mokykla (vok. *Tarnorganisation*), tačiau ji taip pat rengė pilotus karo aviacijai, kurią turėti Vokietijai buvo nuždrausta Versalio sutartimi. Šios mokyklos svarba išaugo pirmaisiais NSDAP valdymo metais, kai, pradėjus ginkluotis ir kurti Liuftvafę, jos pilotais tapo DVS absolventai.

Po Vokietijos pralaimėjimo Antrajame pasauliniame kare 1945 m. gegužės 31 d. okupacinė sąjungininkų administracija specialiu įstatymu uždraudė nacių partiją ir visas jos organizacijas. Šiuo denacifikacijos dekretu, žinomu kaip „penktasis įstatymas", buvo išformuota ir "*Deutsche Verkehrsfliegschule.* Jos turtą perėmė okupacinės pajėgos.

Po karo pavadinimais *Deutsche Verkehrsfliegerschule*, *DVS,* skirtingose Vakarų Vokietijos vietose veikė keletas skraidymo mokyklų, tačiau jos buvo įkurtos ne kaip ikikarinės DVS tęsinys.

Nuorodos
--------

1. ↑  Dirk Richhardt, *Auswahl und Ausbildung junger Offiziere 1930–1945* Archyvuota kopija 2011-05-22 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Golden Years of Aviation Archyvuota kopija 2008-12-01 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „Ernst Sagebiel 1892-1970". Nuoroda tikrinta 2008-12-11.
| Konfusas |
| --- |
| Konfusas Vilja Hajeso apylinkėse Konfusas Vilja Hajeso apylinkėse |
| **Ilgis** | 550 km |
| **Baseino plotas** | ~10 000 km² |
| **Ištakos** | Gran Čakas |
| **Žiotys** | Paragvajus |
| **Šalys** | Paragvajaus vėliava Paragvajus |
|  |
|  **Vikiteka** | Konfusas |

**Konfusas** (isp. *Río Confuso* 'painioji upė') – upė Paragvajuje, Gran Čake; dešinysis Paragvajaus upės intakas. Prasideda Čake, Presidente Hajeso departamente, netoli Argentinos sienos. Vinguriuoja į pietryčius. Įteka į Paragvajų tarp Remansito ir Vilja Hajeso, į šiaurę nuo Asunsjono.

Vaga labai vinguriuota, skaidosi į protakas, šlapynes. Sausrymečiu vietomis išdžiūsta, o po liūčių ištvinsta.

Tiltas per Konfusą šalia jo ištakų
Didelių gyvenviečių pro Konfuso nėra, tik Kadete Pandas, o netoli žemupio – Benchamin Asevalis ir Vilja Hajesas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Paraguay Shaded Relief Map 1998, CIA.
| Australia open |
| --- |
| XVIII pasaulio futbolo čempionato emblemaXVIII pasaulio futbolo čempionato emblema |
|
| **Vieta** | Melburnas |
|  | Australija |
| **Varžybų vieta** | Melburno parkas |
| **Kortų danga** | Plexicushion |
| **Vyrų padavimai** | 128S / 128Q / 64D |
| **Moterų padavimai** | 128S / 96Q / 64D |
| **Piniginis prizas** | $ 23 140 000 |
| Didžiojo kirčio turnyrai |
| Australija **Australian Open** |
| Prancūzija French Open (Roland Garros) |
| Jungtinė Karalystė Wimbledon |
| Jungtinės Amerikos Valstijos US Open |

**Australijos atvirasis teniso čempionatas** (toliau - **AATČ**), angl. *Australian Open* – vienas iš keturių Didžiojo kirčio turnyrų. AATČ vyksta kiekvienais metais sausio mėnesį Melburno parke (nuo 1988 m. ant kietųjų kortų Melburno parke). AATČ yra pirmasis Didžiojo kirčio teniso sezono turnyras. Pirmą kartą turnyras įvyko 1905 m.

Varžybos
--------

Kaip ir visuose Didžiojo kirčio turnyruose, AATČ vyksta vyrų ir moterų varžybos, taip pat yra mišriųjų dvejetų ir jaunių varžybos.

AATČ yra labai didelio žiūrovų lankomumo turnyras: 2009 m. AATČ pasiekė visus Didžiojo kirčio turnyro lankomumumo rekordus, į varžybas atėjo 66 018 žmonių. Šis renginys Australijos ekonomikai atnešė 38 milijonus svarų. 

Tarp turnyro laimėtojų Matsas Vilanderis yra vienintelis žaidėjas, laimėjęs turnyrą ir žolės, ir kietos dangos kortuose. 2011 m. Australian Open laimėtojai yra Novak Djokovic ir Kim Clijsters.

Kortai
------

Turnyre žaidžiama dviejuose pagrindiniuose kortuose - Rod Laver ir Hisense arenose. Jose įrengti įtraukiami stogai, naudojami lyjant lietui ar esant dideliam karščiui. Tai vienintelis Didžiojo kirčio turnyras kuriame žaidžiama uždarose patalpose, kol 2009 m. įtraukiamieji stogai buvo įrengti Vimbldono kortų centre. Turnyro metu Australijoje būna vasara, todėl yra labai karšta. Jei oro temperatūra pasiekia nustatytą kritinį lygį, varžybos gali būti atidėtos vėlesniam laikui.

Turnyro metu nuo 1988 m. naudota speciali aikštelių danga - atšokimo (angl. *ace*) paviršius, kuris 2008 m. buvo pakeistas minkštu akrilo paviršiumi (angl. *Plexicushion*). Naujos dangos privalumai - geresnis nuoseklumas ir mažesnis karščio išsisaugojimas (nes yra plonesnis viršutinis sluoksnis). Šia danga buvo pakeisti visi AATČ kortai. Ši danga vertinama prieštaringai dėl naujo paviršiaus panašumo į *DecoTurf*. Danga jau naudojama ir U.S Open. AATČ rezultatai buvo ginčijami dėl žolės kortų nuo pat 1905 iki 1987 m.

Čempionai
---------

### Dabartiniai čempionai

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Metai** | **Čempionas** | **Finalininkas** | **Rezultatas** |
| 2012 | Serbija **Novak Djokovic** | Ispanija Rafael Nadal | 5-7, 6-4, 6-2, 6-7(7–5), 7-5 |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Metai** | **Čempionė** | **Finalininkė** | **Rezultatas** |
| 2012 | Baltarusija **Victoria Azarenka** | Rusija Maria Sharapova | 6-3, 6-0 |

  

Rodžeris Federeris. Australian Open 2009.

Nuorodos
--------

* Oficialus Australijos atvirojo teniso čempionato tinklalapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Manoma, kad šis puslapis parašytas neplaningai.**Jei galite, perrašykite straipsnį planingai ar padėkite apsispręsti dėl naudotino straipsnio plano aptarime. |

**Pusimperialis** (rus. *полуимпериал*) – auksinė Rusijos imperijos moneta, pradėta kaldinti 1755 m.

Pradžioje pusimperialio vertė buvo 5 rubliai, jis buvo kaldinamas iš 88 rusiškosios prabos (916 prabos) aukso, masė buvo 8,265 g.
  
Nuo 1764 m. pusimperialai buvo kaldinti tos pačios prabos, bet masė buvo 6,544 g.
  
Valdant imperatoriui Pavelui I 1797 m. praba buvo padidinta iki 986, o masė sumažinta.
  
Nuo 1817 m. pusimperialiai vėl kaldinti 88 (916) prabos ir 6,544 g masės (kaip 1764 m.).
  
1885 m. gruodžio 17 d. liepta kaldinti 6,452 g masės ir 900 prabos pusimperialius.

Nuo 1897 m. pusimperialis prilygintas 7 rubliams 50 kapeikų. Ant senų pusimperialių irgi užkaldavo naują nominalą.

Nuorodos
--------

* Спасский И. Г. Русская монетная система. – Л. 1970. – С. 213–216.
**Puslapiavimas** (angl. *paging*) — tai yra atminties valdymo būdas daugelyje naujų procesorių architektūrų. Puslapiavimas leidžia skirstyti fizinę atmintį į rėmus ir virtualią atmintį į puslapius. Naudojantis specialiomis duomenų struktūromis ir procesorių registrais, operacinės sistemos gali sujungti rėmus prie puslapių ir gali sukurti vientisą atminties bloką iš fragmentuotų rėmų, taip išvengiant vieną iš segmentacijos ydų — fragmentacijos. Operacinės sistemos gali keisti puslapių ypatybes, taip užtikrinant sistemos apsaugą, paprastos programos negali rašyti į operacinės sistemos branduolio puslapius ar į vykdomuosius puslapius, paprastosios programos gali rašyti tik į duomenims skirtus puslapius. Procesai taip pat gali būti atskirti nuo kitų procesų, per kiekvieną kontekstinį perdavimą keičiant specialių procesoriaus registrų reikšmes.

Puslapiavimas kaip veiksmas yra kai operacinės sistemos branduolys kelia fiziniuose rėmuose esančią atmintį į diską ar atgal, tai yra atliekama kai sistemoje nebelieka fizinės atminties procesams arba jos prireikia atgal.

Implementavimas architektūrose
------------------------------

### x86

x86 architektūroje puslapiavimas galimas tik apsaugotame (angl. *protected*) ar ilgajame (angl. *long*) režime. Apsaugotame režime galimi 32 bitų adresai ir pilna 4 gb adresų erdvė, ilgajame režime galimi 48 bitų adresai ir 256 tb adresų erdvė.

### ARM

ARM architektūroje yra trumpasis ir ilgasis formatai. Trumpasis formatas leidžia 32 bitų virtualius adresus kurie gali aprėpti 40 bitų fizinę atmintį, lentelių įrašai yra 32 bitų dydžio. Ilgasis formatas leidžia 40 bitų virtualius adresus kurie gali aprėpti 40 bitų fizinę atmintį, lentelių įrašai 64 bitų dydžio.

Šaltiniai
---------

* Intel® 64 and IA-32 Architectures Software Developer Manuals
* ARM® Architecture Reference Manual ARMv7-A and ARMv7-R edition Archyvuota kopija 2020-06-29 iš Wayback Machine projekto.
| **Audrius Navikas** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. rugpjūčio 5 d. (62 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | lietuvių diplomatas, valstybės tarnautojas, Europos Komisijos tarnautojas |
|  |
| Išsilavinimas | Socialinių mokslų daktaras |
| Alma mater | 1984 m. Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 
* 2003 - Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius;
* 2006 - Leopoldo ordino Komandoro Didysis kryžius (Belgija).

 |

**Audrius Navikas** (g. 1961 m. rugpjūčio 5 d. Vilniuje) – lietuvių diplomatas, valstybės tarnautojas, Europos Komisijos (ES) tarnautojas.

Biografija
----------

1979 m. baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. – Vilniaus universiteto (VU) Pramonės ekonomikos fakultetą. 1986–1989 m. mokėsi šio fakulteto aspirantūroje, 1991–1992 m. – Ilinojaus (JAV) universiteto magistrantūroje. Socialinių mokslų daktaras (ekonomika, 1990 m.).

1989–1993 m. buvo VU EF Įmonių ekonomikos katedros asistentas, 1993–1995 m. – vyr. asistentas, Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Regioninės ekonominės analizės skyriaus vedėjas, 1995–1996 m. – URM Ekonomikos departamento direktorius.

1996–2000 m. buvo Lietuvos nuolatinės misijos Jungtinių Tautų skyriuje Ženevoje laikinasis reikalų patikėtinis. 2000–2001 m. – URM patarėjas derybų su ES ekonominiais klausimais.

2001–2006 m. Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Belgijos Karalystėje, 2002–2006 m. – kartu ir ambasadorius Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.

2006 m. dirbo Užsienio reikalų ministerijos sekretoriumi. Nuo 2006 m. – Europos Komisijos Personalo ir administracijos generalinio direktorato Saugumo direktorato Inspekcijų ir konsultacijų skyriaus vedėjas.

Apdovanojimai
-------------

* 2003 – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius;
* 2006 – Leopoldo ordino Komandoro Didysis kryžius (Belgija)..

Šaltiniai
---------

1. ↑  Audrius Navikas[neveikianti nuoroda]. Kas yra Kas Lietuvoje. Auksinis Tūkstantmečio leidimas. Neolitas, 2009.

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vladimiras Jarmolenka(laikinasis reikalų patikėtinis)** | **Lietuvos Respublikos ambasadorius Belgijoje** 2001 - 2006 m. | Po to:**Irena Skullerud(laikinoji reikalų patikėtinė)** |
**Shooting Stars**|  |
| **Pavadinimas** | Shooting Stars Sports Club |
| **Įkurtas** | 1950 m. |
| **Stadionas** | „Adamasingba" stadionas, Ibadanas |
| **Talpa** | 10 000 |
| **Vadovas** | Nigerija nežinoma |
| **Vyr. treneris** | Nigerija nežinoma |
| **Lyga** | Aukščiausioji lyga (I) |
| **2023–2024** | TBA |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**Shooting Stars Sports Club**, o trumpai vadinamas **3SC Shooting Stars** – Nigerijos futbolo klubas iš Ibadano.

Istorija
--------

Klubo ištakos siekia 1950 m. Žaidė aukščiausioje šalies lygoje. Nuo 1973 m. rungtyniavo tuometiniame Pirmame divizione (I), o 1999 m. liko devyniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2000 m. žaidė Antroje lygoje (II), o 2004 m. vėl rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 2006 m. liko septynioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2007 m. sezono žaidė Antroje lygoje (II). Nuo 2009–2010 m. žaidė Premjer lygoje, tačiau 2013 m. sezone liko dvidešimtoje vietoje ir iškrito į žemesnę pakopą. 2014 m. sezoną praleido Antroje lygoje (II), o nuo 2015 m. vėl rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 2017 m. sezone liko septyniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2018 m. žaidė Antroje lygoje (II), o nuo 2021–2022 m. sezono vėl rungtyniavo profesionalų lygoje.

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Titulai
-------

**Aukščiausioji lyga:**
 **Čempionai (5)**: 1976, 1980, 1983, 1995, 1998 m.
**Nigerijos taurės laimėtojai:**
 **Nugalėtojai (8)**: 1959, 1961, 1966, 1969, 1971 (tuometinis WNDC), 1977, 1979, 1995 m.

Sezonai
-------

Pastarųjų metų sezonai

| Sezonas | Lygmuo | Lyga | Užimta vieta | Nuorodos | Pastabos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |
| **2021–2022** | **1.** | **Aukščiausioji lyga** | **16.** |  |
|  |  |  |  |
| **2023** | **1.** | **Aukščiausioji lyga** | **6. (A grupė)** |  | **Nepateko į finalinį** |
|  |  |  |  |
| **2023–2024** | **1.** | **Aukščiausioji lyga** | **.** |  |
|  |  |  |  |
|

Spalvinė gama
-------------

|  |  |
| --- | --- |
| **SHOOTING STARS**  Sports Club | **SHOOTING STARS**  Sports Club |

|  |  |
| --- | --- |
|  **SHOOTING STARS**  Sports Club |  **SHOOTING STARS**  Sports Club |

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 | 




**nežinomi metai**
 |

Garsesni žaidėjai
-----------------

Klubo žaidėjai, atstovavę Nigerijos nacionalinei rinktinei.
* Nigerija Ikouwem Utin, gynėjas;

Šaltiniai
---------

1. ↑  Adamasingba stadionas pagal Soccerway
2. ↑  RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
3. ↑  futbolo taurė (RSSSF duomenų bazė)
4. ↑  2021–2022 m. sezonas
5. ↑  2023 m. sezonas
6. ↑  2023–2024 m. sezonas[neveikianti nuoroda]
7. ↑  Shooting Stars klubo žaidėjai
8. ↑  Apie žaidėją: Ikouwem Utin

Nuorodos
--------

* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportarchive
**Mandragora** (dgs. **mandragoros**) - fantastinė būtybė, demonas, vaizduojamas kaip nedidelio ūgio žmonės su barzdomis. Taip pat buvo manoma, kad madragoros yra mažos lėlės ar figurėlės, kurias naudojo burtininkai, jas gavę iš Šėtono. Pati mandragorų koncepcija atrodo kilo nuo fetišo, kuris yra ne kas kita kaip šamano ar žolininko naudotas indas pagauti klajojančią sielą. Mandragora dar žinoma *mandrake* vardu.

Hario Poterio serijoje
----------------------

Hario Poterio serijoje jaunas mandragora vaizduojamas kaip žalias gyvas augalas. Nepateiktas suaugusio mandragoros aprašymas. Madragora vaizduojamas kaip augalo ir mažos žalios būtybės hibridas, kuriam augalas auga iš galvos. Serijoje minima, kad net mažos mandragoros riksmas gali parblokšti žmogų, o suaugusios užmušti. Knygoje vaizduota, kad jas persodinant jos priešinosi spardėsi, kumščiavosi ir kandžiojosi. Mandragoros sudaro svarbiausia priešnuodžio dalį, kuris buvo panaudotas gydyti basilisko aukas.

Literatūra
----------

1. ↑  Mandragoras, in Lewis Spence: An Encyclopaedia of Occultism p. 266. 1920.
2. ↑  Mandrake. www.hp - encyclopedia.com Archyvuota kopija 2008-03-21 iš Wayback Machine projekto.
| **Almantas Blažys** |
| --- |
| Gimė | 1964 m. rugpjūčio 23 d. (59 metai)Pandėlys |
| Sutuoktinis (-ė) | Alma |
| Vaikai | Augustinas, Giedrė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Rokiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1993 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Almantas Blažys** (g. 1964 m. rugpjūčio 23 d. Pandėlyje) – Lietuvos ir Rokiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1985 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius. 

1997–2000 m. ir 2008–2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės meras. 2000–2008 m. Valstybinės darbo inspekcijos Panevėžio skyriaus darbo inspektorius.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys, Rokiškio skyriaus pirmininkas.

1990–1995 m. Rokiškio rajono tarybos deputatas, nuo 1995 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys. 2000 m. teisėsaugos ir etikos komiteto pirmininkas, 2003 m. tarybos Kolegijos narys, Mandatų, etikos, informacijos ir teisėsaugos komiteto pirmininkas.

Žmona Alma, vaikai Augustinas, Giedrė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-19 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Šis straipsnis apie šventvietę. Apie miestą Afrikoje skaitykite straipsnyje Obo (miestas).*
Obo Mongolijoje
**Obo** (mong. *овоо*, bur. *обоо*, chak. *обаа* „krūva, šūsnis") – Vidurinės Azijos tiurkų–mongolų tautų (kalmukų, mongolų, buriatų, tuvių, chakasų ir kt.) šventvietė. Dažniausiai tai būna sukrauta krūva akmenų arba pagalių ir papuošta spalvotomis lentelėmis ar vėliavėlėmis. Obo įrengiami pakelėse, ties kalnų perėjomis, ant viršukalnių, upių, ežerų pakrantėse, prie šaltinių. Sutinkami tiek pavieniai obo, tiek jų grupės.

Obo tai vieta, kur pagerbiamos tos vietos dvasios, šeimininkai – mirusių šamanų, protėvių dvasios, dangiškos būtybės. Apeigos metu obo apšlakstomas tarasunu, ten atnešama papildomai akmenų, vėliavėlių, monetų, saldumynų, aplink apeinama 3 kartus.

Tikima, kad obo dvasios suteikia sėkmę kelionėje, įsileidžia į savo žemes.
**Radijas 9** – komercinė radijo stotis, veikusi Klaipėdoje. Transliuota 91,4 MHz dažniu.

„Radijas 9" įsteigtas 2004 m. balandžio 22 d. Transliacijas ši radijo stotis pradėjo 2004 m. rugpjūčio 2 d. 93,3 Mhz dažniu. 2005 m. vasario 2 d. radijo stočiai atiteko 91,4 MHz radijo dažnis. Transliacijas naujuoju radijo dažniu „Radijas 9" pradėjo 2005 m. gegužės 1 d.

2009 m. drauge su leidykla „Druka" pristatė naują kultūrinį projektą – radijo laidų ciklą „Istoriniai maršrutai po senąją, gerąją, gražiąją Klaipėdą".

Skelbėsi besiorientuojanti į 25–50 metų amžiaus klausytojų auditoriją.

Radijo stotis nebetransliuojama.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  „Radijas 9" R.Cicino neatsižada". Klaipėda. Nuoroda tikrinta 2022-05-02.
3. ↑  „Klaipėdoje – nauja regioninė radijo stotis". Delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2022-05-02.
4. ↑  91,4 MHz radijo dažnis jau turi naują šeimininką. Delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2022-05-02.
5. 1 2
6. ↑  „Istoriniai maršrutai radijo eteriu". Kauno diena. Nuoroda tikrinta 2022-05-02.

Nuorodos
--------

* Informacija apie įmonę
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Henrikas Karpavičius** |
| --- |
| Gimė | 1956 m. (~67 metai) |
|  |
| Veikla | ekonomistas, Lietuvos ūkio, politinis ir visuomenės veikėjas |
| Partija | 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis |
|  |
| Alma mater | 1980 m. Vilniaus universitetas |

**Henrikas Karpavičius** (g. 1956 m.) – ekonomistas, Lietuvos ūkio, politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Baigė Šiaulių10-ąją vidurinę mokyklą. 1980 m. baigė Vilniaus universitetą. 1987 m. Ekonomikos institute apgynė ekonomikos kandidato (daktaro) disertaciją.

1980 m. paskirtas į Alytaus šaldytuvų gamyklą. 1982–1990 m. Šiaulių televizorių gamyklos meistras, cecho viršininkas, direktoriaus pavaduotojas. 1990 m. balandžio 11 d. išrinktas Šiaulių miesto tarybos pirmininko pavaduotoju, 1990 m. gegužės 21 d. – 1991 m. lapkričio 12 d. Šiaulių miesto savivaldybės mero pavaduotojas. 1994–2000 m. UAB „Karpis", UAB „Eksimeta" direktorius, 2001–2005 m. UAB Marijampolės Pieno Konservai generalinis direktorius, nuo 2005 m. Šiaulių universiteto dėstytojas, nuo 2006 m. lapkričio mėn. Socialinių mokslų fakulteto prodekanas, docentas, socialinių mokslų daktaras.

1988–1991 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis, LPS Šiaulių miesto tarybos narys. 1990 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas.
|  |
| --- |
|  |
| ReactOS 0.4.7 grafinė aplinka |
| **Kūrėjas** | ReactOS Foundation |
| **OS šeima** | Paremta Windows NT |
| **Kodo modelis** | Laisvoji programinė įranga |
| **Paskutinė versija** | 0.4.14 / 2021 m. gruodžio 16 d. |
| **Branduolio tipas** | Hibridinis branduolys |
| **Licencija** | GPL ir įvairios kitos Laisvosios Licencijos |
| **Svetainė** | reactos.org |

**ReactOS** – nemokama, atviro kodo operacinė sistema, pagrįsta Windows NT architektūra. Siekiama, kad sistema būtų suderinama su dauguma Windows programų ir tvarkyklių.

Projekto pradžia – 1996 metai. Tuomet projektas vadinosi „FreeWin95". Nors nuo projekto pradžios praėjo nemažai laiko, dar neišleista stabili versija. ReactOS aplinkoje veikia OpenOffice, Mozilla Firefox, Unreal Tournament ir kai kurios kitos gerai žinomos programos bei žaidimai. Vis dėlto dėl nesuderinamumo su dauguma tvarkyklių operacinė sistema veikia nestabiliai.

ReactOS yra savarankiška operacinė sistema ir tuo skiriasi nuo Linux skirto „Wine", įgalinančio paleisti Windows programas. Jos kūrėjai dalijasi programiniu kodu su Wine kūrėjais. ReactOS programinis kodas rašomas C programavimo kalba. Kai kurie komponentai (pvz. ReactOS Explorer) – C++ kalba.

ReactOS grafinė aplinka paremta Windows operacinių sistemų dizainu, naudojama į Windows Explorer labai panaši ReactOS Explorer programa.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Jesse Smith. „Guix System Distribution 0.15.0 and ReactOS 0.4.9". *DistroWatch Weekly* (778). Nuoroda tikrinta 2020-03-09.
3. ↑  Vincent, Brian (2004-05-15). „Interview with Steven Edwards". winehq.com. Nuoroda tikrinta 2020-03-09.
| **Juozapatas Kuncevičiusblrs. *Язафат Кунцэвіч*ukr. *Йосафат Кунцевич*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1580 m.Volodymiras, Voluinės vaivadija, Lenkija, ATR |
| Mirė | 1623 m. lapkričio 12 d. (~43 metai)Vitebskas, Vitebsko vaivadija, LDK, ATR |
| Šventasis |
| Paskelbtas palaimintuoju | 1643 m. |
| Kanonizuotas | 1867 m. |
| Šventė | lapkričio 12 d. |
|  |
| Veikla | Lietuvos arkivyskupas, pirmasis unitų šventasis. |
|  |
|  **Vikiteka** | Juozapatas Kuncevičius |

**Juozapatas Kuncevičius** (blrs. *Язафат Кунцэвіч*, ukr. *Йосафат Кунцевич*, apie 1580 m. Volodymiras, Voluinė – 1623 m. lapkričio 12 d. Vitebskas) – Lietuvos arkivyskupas, nuo 1643 m. palaimintasis, nuo 1867 m. šventasis (šventė – lapkričio 12 d.) pirmasis unitų šventasis.

Biografija
----------

Tėvas, rusėnų pirklys, vadinosi Kunčycas. Užėmęs aukštas bažnytines pareigas, Juozapatas „subajorino" pavardę į Kuncevičių. Mokėsi vietinėje stačiatikių mokykloje, 1596 m. atvyko į Vilnių mokytis pirklio amato. 1604 m. įstojo į Vilniaus Švč. Trejybės bazilijonų vienuolyną. 1609 m. įšventintas jerėjumi ir paskirtas novicijų auklėtoju, nuo 1614 m. vienuolyno archimandritas. 1617 m. paskirtas Bytenės prie Slanimo vienuolyno igumenu. Nuo 1617 m. Polocko unitų vyskupas koadjutorius. Jis ir metropolitas V. Rutskis Rūtos dvare prie Naugarduko sukvietė bazilijonų vienuolynų kapitulą, sujungė Vilniaus, Bytenės, Žirovicų, Minsko ir Naugarduko bazilijonų vienuolynus, reorganizavo bazilijonų ordiną ir įkūrė Šv. Bazilijaus Didžiojo ordiną – Švč. Trejybės kongregaciją su centru Vilniuje – bazilijonai. Nuo 1618 m. Polocko arkivyskupas. Uoliai propagavo Katalikų ir Stačiatikių bažnyčių uniją, kuriai priešinosi stačiatikiai. Nužudytas sukilusių unijai priešiškų Vitebsko gyventojų. Palaikai saugoti Polocko unitų katedroje, vėliau slapstyti įvairiose vietose, 1949 m. perkelti į Šv. Petro baziliką Romoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juozapatas Kuncevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 259 psl.

Nuorodos
--------

* Šventasis Juozapatas Kuncevičius (1580–1623)
*Kitos reikšmės – Rombas (reikšmės).*
**Rombas** – lygiagretainis, kurio visos kraštinės lygios. Rombas, kurio kampai statūs, yra kvadratas.

Rombas, kaip ir visi lygiagretainiai, yra iškilasis keturkampis. Jis turi dvi įstrižaines.

Rombui yra būdingos ašinė ir centrinė simetrijos. Jis turi dvi simetrijos ašis, einančias per jo įstrižaines ir simetrijos centrą, esantį rombo įstrižainių susikirtimo taške.

Į kiekvieną rombą galima įbrėžti apskritimą, kurio centras yra rombo įstrižainių susikirtimo taškas.

Rombo perimetras apskaičiuojamas formule P = 4a

Rombo savybės
-------------

Rombas turi visas lygiagretainių savybes:

* Rombo visos kraštinės yra lygios.
* Rombo įstrižainės susikerta ir susikirtimo taške yra dalijamos pusiau.
* Rombo priešingi kampai yra lygūs.
* Prie vienos kraštinės esančių rombo kampų suma lygi 180°.

Rombas turi ir dvi tik jam būdingas savybes:

* Rombo įstrižainės yra statmenos.
* Rombo įstrižainės yra jo kampų pusiaukampinės.

Ryšys tarp rombo kraštinių ir įstrižainių:

{\displaystyle d\_{1}^{2}+d\_{2}^{2}=4a^{2}}

Rombo požymiai
--------------

Rombas turi du požymius, kurie jį išskiria iš kitų keturkampių, ir du požymius, kurie jį išskiria iš kitų lygiagretainių:

* Keturkampis, kurio visos kraštinės lygios, yra rombas.
* Keturkampis, lygiagretainis, kurio įstrižainės jo kampus dalija pusiau, yra rombas.
* 
* Lygiagretainis, kurio įstrižainės viena kitai statmenos, yra rombas.

Rombo plotas
------------

Rombo, kaip ir kitų lygiagretainių, plotas yra lygus jo kraštinės ir į tą kraštinę arba jos tęsinį išvestos aukštinės sandaugai:

S = a × h, čia *a* – kraštinė, *h* – aukštinė.

Rombo plotą galima skaičiuoti ir pagal tik rombams būdingą taisyklę: rombo plotas yra lygus jo įstrižainių sandaugos pusei:

{\displaystyle S={\frac {d\_{1}\times d\_{2}}{2}}}, čia {\displaystyle d\_{1}} ir {\displaystyle d\_{2}} – įstrižainės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  rombas. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-11-05).
2. ↑  Vaidotas Mockus. Geometrijos žinynas moksleiviams. – Šiauliai: Šiaulių pedagoginis institutas, 1996. – 68 p. ISBN 9986-38-010-3
3. ↑  Vaidotas Mockus, Algidė Jocaitė. Mokyklinio geometrijos kurso kartojimo medžiaga. – Šiauliai: V.Mockaus įmonė, 2002. – 98 p. ISBN 9955-9379-7-1
Koordinatės: 41°05′ p. pl. 71°20′ v. ilg.﻿ / ﻿41.083°š. pl. 71.333°r. ilg.﻿ / 41.083; 71.333

| Nahuel Huapi |
| --- |
|  |
| Vieta | Argentinos vėliava Argentina |
| Plotas | 550 km² |
| Kranto linijos ilgis | 357 km |
| Kilmė | Ledyninė |
| Didžiausias gylis | 450 m |
| Išteka | Limajus |
|  |
|  Vikiteka | Nahuel Huapi |

**Nahuel Huapi** (isp. *Lago Nahuel Huapi*) – ežeras Argentinoje, šiaurės vakarų Patagonijoje, Neukeno ir Rio Negro provincijose. Įeina į Nahuel Huapi nacionalinio parko ribas. Ledyninės kilmės ežeras, esantis 700 m aukštyje virš jūros lygio, Anduose.

Ežeras turi 7 atšakas: *Campanario, de la Tristeza, Blest, Machete, del Rincón, Última Esperanza* ir *Huemul*. Taip pat pratakomis jungiasi su Gutjereso, Moreno, Especho ir Korentoso ežerais. Ežere gausu salų; svarbiausia – Viktorija (31 km²). Šiaurės rytinėje dalyje išteka Limajaus upė. Didžiausi pakrančių miestai: San Karlos de Bariločė, Vilja La Angostura, Nahuel Huapi, Vilja Ljao Ljao.

Ežerą 1670 m. „atrado" jėzuitų misionieriai.

Pasak vietinių gyventojų legendų, ežere neva gyvena gigantiška vandens pabaisa *Nahuelito*. Buenos Airių zoologijos sodo darbuotojai atlikę išsamius tyrimus ežere jokių neįprastų gyvūnų nerado.

Ežere esančioje Huemulio (*Huemul*) saloje Chuano Perono nurodymu buvo atliekami branduoliniai tyrimai (Huemulo projektas).

Vaizdai
-------

* Huemulio salaHuemulio sala
* Viktorijos salos pakrantėsViktorijos salos pakrantės
* 
*

Nuorodos
--------

* Pasaulio ežerų duomenų bazė Archyvuota kopija 2005-09-12 iš Wayback Machine projekto.
* Vaizdas iš kosmoso Archyvuota kopija 2005-01-23 iš Wayback Machine projekto.
* Žvejyba ežere