recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Piedra del Agila*Piedra del Águila* |
| --- |
| *Miestelio vaizdas* |
|  |
| 

Piedra del AgilaPiedra del Agila

40°03′0″ p. pl. 70°05′0″ v. ilg.﻿ / ﻿40.05000°š. pl. 70.08333°r. ilg.﻿ / 40.05000; 70.08333﻿ (Piedra del Agila)Koordinatės: 40°03′0″ p. pl. 70°05′0″ v. ilg.﻿ / ﻿40.05000°š. pl. 70.08333°r. ilg.﻿ / 40.05000; 70.08333﻿ (Piedra del Agila) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Neukeno provincija Neukeno provincija |
| **Departamentas** | Koljon Kuros departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1897 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 3 364  |
| **Altitudė** | 491 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Piedra del Agila |

**Piedra del Agila** (isp. *Piedra del Águila*) – miestas Argentinoje, Neukeno provincijoje, 211 km į pietvakarius nuo Neukeno, netoli Limajo upės. Koljon Kuros departamento centras. Praeina kelias *Ruta Nacional 237* (jungties tarp Neukeno ir Bariločės dalis). Netoliese, Limajaus upėje, įrengtos Piedra del Agilos ir Piči Pikun Leufu hidroelektrinės. Vystoma sportinė žūklė.

Istorija
--------

Gyventojai čia pradėjo keltis nuo 1890 m. Piedra del Agila oficialiai įkurta 1897 m. čia įsteigtas karinis dalinys. 1983 m. pastatyta Piedra del Agilos hidroelektrinė.

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
| **Fiodoras Šaliapinas** |
| --- |
|  |
| Fiodoras Šaliapinas 1908 metais |
| Gimė | 1873 m. vasario 13 d.Kazanė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1938 m. balandžio 12 d. (65 metai)Paryžius, Prancūzija |
| Palaidotas (-a) |  Novodevičės kapinėse |
|  |
| Veikla | rusų operos dainininkas |
|  |
|  **Vikiteka** | Fiodoras Šaliapinas |
| Parašas |
|  |

**Fiodoras Šaliapinas** (rus. *Фёдор Ива́нович Шаля́пин*, 1873 m. vasario 13 d. Kazanėje – 1938 m. balandžio 12 d. Paryžiuje) – vienas garsiausių rusų operos dainininkų, bosas.

Biografija
----------

Fiodoras Šaliapinas gimė 1873 m. rusų valstiečių šeimoje. Vaikystėje jis dainavo cerkvės chore. F. Šaliapinas solinę karjerą pradėjo 1890 m. kovo mėn. Kazanėje, Zareckio vaidmeniu operoje Eugenijus Oneginas. Vėliau dirbo Ufoje, Tiflise. Geriausius vaidmenis atliko Maskvos Didžiajame bei Sankt-Peterburgo Marijos teatruose. Daug gastroliavo užsienyje.

 Fiodoras Šaliapinas ir Sergejus RachmaninovasF. Šaliapinas Mefistofelio vaidmenyje (1915 m.)
1918 m. buvo paskirtas Marijos teatro meno vadovu, gavo Respublikos liaudies artisto vardą.

1921 m. išvykęs gastrolių į JAV, iš jų į Tarybų Rusiją negrįžo. 1927 m. rugpjūčio mėn. Rusijos liaudies komisarų tarybos nutarimu „už tai, kad nenori tarnauti tai liaudžiai, kurios artisto vardas jam suteiktas", F. Šaliapinui buvo atimtas Liaudies artisto vardas ir uždrausta grįžti į TSRS.

1937 m. pavasarį jam diagnozuota leukozė. Miręs buvo palaidotas Paryžiuje, o 1984 m. perlaidotas Maskvoje, Novodevičės kapinėse. 1927 m. nutarimas dėl Liaudies artisto vardo atėmimo buvo atšauktas tik 1991 m. birželio mėn.

Kūrybos vertinimas
------------------

Išlikę dainininko gramofoniniai įrašai gana prastos kokybės, todėl spręsti apie F. Šaliapino kūrybą galima tik jo amžininkų prisiminimų. Balsas – aukštas bosas, bosas-baritonas, šviesaus tembro. Amžininkai mini puikią dikciją, gerai sklindantį balsą, girdimą net pačiose tolimiausiose salės vietose. F. Šaliapinas tapo populiarus ne tik dėl balso, bet ir dėl aktorinių gabumų, puikios sceninės išvaizdos – buvo aukštas, gražaus stoto, ryškių demoniškų veido bruožų, skvarbaus žvilgsnio. Balsas nebuvo ypatingai stiprus, tačiau išdainuodavo kiekvieną natą ir rasdavo tikslias ir nuoširdžias kiekvieno dainos žodžio intonacijas.

Papildoma informacija
---------------------

Garsusis Lietuvos tenoras Kipras Petrauskas bičiuliavosi su F. Šaliapinu. 1934 m. jų draugystės ryšių dėka F. Šaliapinas gastroliavo Kaune, dainavo Mefistofelį Š. Guno operoje „Faustas", bei dalyvavo Klaipėdos operos atidaryme.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fiodoras Šaliapinas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* F. Šaliapinas ir K. Petrauskas[neveikianti nuoroda]
| **Juozas Mažeika** |
| --- |
|  |
| Jeleckio vaidmenyje P. Čaikovskio operoje "Pikų dama" |
| Gimė | 1907 m. lapkričio 18 d.Pagramantis, Tauragės apskritis |
| Mirė | 1976 m. liepos 31 d. (68 metai)Vilnius |
| Palaidotas (-a) | Antakalnio kapinėse |
| Tėvas | Jonas Mažeika |
| Vaikai | Jonas MažeikaKipras MažeikaVytautas MažeikaDžilda Mažeikaitė |
|  |
| Veikla | operos solistas |

Atminimo lenta Pagramantyje
**Juozas Mažeika** (1907 m. lapkričio 18 d. Pagramantyje, Tauragės apskritis – 1976 m. liepos 31 d. Vilniuje) – Lietuvos operos solistas.

Biografija
----------

Tėvas – knygnešys Jonas Mažeika (1874–1961), sūnūs – teatrologas Vytautas Mažeika (1934–1999), žurnalistas Kipras Mažeika (g. 1944 m.), estrados dainininkas, LRT garso režisierius Jonas Mažeika (g.1947), duktė – estrados dainininkė Džilda Mažeikaitė (1937–2003), anūkai – Linas Karalius, Justas Mažeika, Vilius Pranckevičius, Tomas Žebrauskas.

1927 m. rudenį atvyko į Kauną. Dainuoti mokėsi Kauno muzikos mokykloje (nuo 1927 m. Oresto Marinio klasėje), tobulinosi Veronoje (Italija). 1927–1930 m. dainavo Valstybės teatro operos chore, nuo 1930 m. operos solistas, baritonas. Daugelyje operų atliko pagrindines partijas. 1937 m. tarptautiniame jaunųjų dainininkų konkurse Vienoje (Austrija) laimėjo sidabro medalį.

1940 m. dalyvavo pirmajame SSRS meno meistrų koncerte Kaune. 1944–1958 m. LSSR operos ir baleto teatro solistas. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Kūryba
------

Dainavo su Fiodoru Šaliapinu, Marija Maksakova, Kipru Petrausku, gastroliavo Čekoslovakijoje, Argentinoje, Urugvajuje. Sukūrė apie 40 vaidmenų, advokato Karkliaus vaidmenį filme „Julius Janonis". 1972 m. išleista jo įdainuota vinilinė plokštelė. Kūrybai būdinga raiški vaidyba, įtaigumas.

Įvertinimas
-----------

* 1945 m. LTSR nusipelnęs artistas

Atminimo įamžinimas
-------------------

* 1992 m. Kauno centre ant namo (K. Donelaičio g. 61) atidengta memorialinė lenta su bareljefu
* 2007 m. prie namo Pagramantyje, kuriame gimė ir gyveno J. Mažeika, atidengta memorialinė lenta, pastatytas koplytstulpis. Juozo Mažeikos vardu pavadinta viena iš Pagramančio gatvių. 2009 m. atidengta memorialinė lenta V. Mykolaičio Putino g. 8 (buv. S. Daukanto)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Juozas Mažeika*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 22-23
2. ↑  Kūrėjai ir jų memorialinės vietos / Stasė Ramanauskienė. – Vilnius: Mintis, 1984. – 182 p.
3. ↑
4. ↑   Archyvuota kopija 2021-06-23 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑

Literatūra
----------

* Juozas Mažeika / Stasys Yla. – Vilnius, 1968.
* Operos solistas Juozas Mažeika: 1907–1976: atsiminimai. – Tauragė: : Tauragės viešoji biblioteka, 2007. – 43 p.: iliustr.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lepisma saccharina** |
| --- |
| Cukrinis žvyninukas (Lepisma saccarinum)Cukrinis žvyninukas (*Lepisma saccarinum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Šeriauodegiai  *( Zygentoma)* |
| Šeima: | Žvyninukiniai  *( Lepismatidae)* |
| Gentis: | *Lepisma*  *( Lepisma)* |
| Rūšis: | Cukrinis žvyninukas  *( Lepisma saccharina)* |

 |

**Cukrinis žvyninukas** (*Lepisma saccharina*), kitaip vadinama **sidabrinė avižėlė** – šeriauodegių (*Thysanura*) šeimos vabzdys, aptinkamas visuose pasaulio žemynuose.

Šis kenkėjas yra maždaug 10 mm dydžio, padengtas smulkiais sidabro spalvos žvyneliais. Mėgsta apsigyventi šiltuose, drėgnuose rūsiuose, vonios kambariuose, kur gali rasti pelėsio – maisto. Žvyninukas gali misti ir grūdiniais produktais, užteršdamas juos savo ekskrementais, lervų išnaromis. Minta cukrumi, kleisteriu ir krakmolu. Jų yra įvairių rūšių. Jei drėgnose patalpose yra 18-20 laipsnių temperatūra, cukrinis žvynukas subręsta per 11 savaičių. Jei patalpos vėsios, kenkėjai bręsta net trejus metus, o nesant maisto gyvena 300 dienų.
| **Albinas Mitrulevičius** |
| --- |
| Gimė | 1953 m. kovo 27 d. (70 metų)Jiestrakis, Prienų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Alma |
| Vaikai | Laura, Inga |
|  |
| Veikla | agronomas, Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1997 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Albinas Mitrulevičius** (g. 1953 m. kovo 27 d. Jiestrakyje, Prienų rajonas) – agronomas, Lietuvos ir Marijampolės savivaldybės ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1972 m. baigė Marijampolės žemės ūkio technikumą, 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.

1972–1974 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, 1974 m. Marijampolės raj. „Orijos" kolūkio laukininkystės padalinio vadovas, 1976–1982 m. kolūkio „Tarybų Lietuva" vyr. agronomas, 1982–1986 m. pirmininko pavaduotojas. 1986–1988 m. Marijampolės rajono Žemės ūkio valdybos vyr. agronomas, 1988 m. valdybos viršininko pavaduotojas. 1989–2001 m. Želsvelės žemės ūkio bendrovės pirmininkas. 2001–2008 m. Marijampolės apskrities viršininkas. 2009–2011 m. Marijampolės savivaldybės mero patarėjas. 2011–2016 m. Seimo narys.

1990–1995 m. Marijampolės rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m. 1997–2000 m. 2000–2001 m. 2003 m. 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011 m. išrinktas, bet kartu išrinktas ir Seimo nariu, Marijampolės savivaldybės tarybos narys.. 2000–2003 m. dar ir valdybos narys, Aplinkosaugos ir kaimo reikalų komiteto pirmininkas.

Nuo 1997 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 2000–2001 m. Marijampolės skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys.

Rotary klubo narys. Sutuoktinė Alma, vaikai Laura, Inga..

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-07-14 iš Archive.is projekto
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos socialdemokratų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-03 iš Wayback Machine projekto.
Meninis Gliese 436 b atvaizdas
**Gliese 436 b** arba  **GJ 436 b** – egzoplaneta, savo skersmenimi ir mase artima Neptūnui, orbita skriejanti aplink raudonąją nykštukę Gliese 436, kuri yra Liūto žvaigždyne, nuo Žemės nutolusi ~33 šm. Tai viena iš egzoplanetų, kuriose gali būti vandens.

Atradimas
---------

Gliese 436 b buvo atrasta 2004 m. daktaro Paul Butler iš Vašingtono Karnegio instituto ir profesoriaus Geoffrey Marcy iš Berklio universiteto. Kartu su 55 Cancri e buvo pirmosios naujos klasės planetos, savo dydžiais ir masėmis artimos Neptūnui.

Fizinės charakteristikos
------------------------

Gliese 436 b nuo raudonosios nykštukės Gliese 436 nutolusi tik 0,0291 av, dėl to planetos temperatūra siekia 800 K. Aplink savo žvaigždę apskrieja maždaug per 2,6 Žemės paros. Jos spindulys siekia 0,372 Jupiterio spindulio, planeta 22,1 karto masyvesnė už Žemę.

Skirtingai nei Jupiteris, ši planeta yra pernelyg maža, kad būtų sudaryta daugiausia iš vandenilio dujų. Kita vertus, gali būti, kad Gliese 436 b nėra ir uolėtą paviršių turinti superžemė (planeta per didelė). Manoma, kad Gliese 436 b gali būti sudaryta daugiausia iš egzotinės vandens formos – „ledo", susiformavusio dėl slėgio, o ne temperatūros.

2013 m. gruodį „NASA" pranešė, kad šios planetos atmosferoje galimai aptikti debesys.

Išnašos
-------

1. 1 2 3  *GJ 436 b*. NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-11-17.
2. ↑
3. ↑  Harrington, J.D.; Weaver, Donna; Villard, Ray (2013 m. gruodžio 31 d). „Release 13-383 - NASA's Hubble Sees Cloudy Super-Worlds With Chance for More Clouds". *NASA*. Nuoroda tikrinta January 1, 2014.
4. ↑  Moses, Julianne (2014 m. sausio 1 d). „Extrasolar planets: Cloudy with a chance of dustballs". *Nature* **505** (7481): 31–32. Bibcode:2014Natur.505...31M. PMID 24380949. doi:10.1038/505031a.
5. ↑  Knutson, Heather; et al. (2014 m. sausio 1 d). „A featureless transmission spectrum for the Neptune-mass exoplanet GJ 436b". *Nature* **505** (7481): 66–68. Bibcode:2014Natur.505...66K. PMID 24380953. arXiv:1401.3350. doi:10.1038/nature12887.
6. ↑  Kreidberg, Laura; et al. (2014 m. sausio 1 d). „Clouds in the atmosphere of the super-Earth exoplanet GJ 1214b". *Nature* **505** (7481): 69–72. Bibcode:2014Natur.505...69K. PMID 24380954. arXiv:1401.0022. doi:10.1038/nature12888. hdl:1721.1/118780.
NGC 2775 spiralinė galaktika
**NGC 2775** (arba ***Caldwell 48***, **LEDA 25861**, **UGC 4820**) – spiralinė galaktika (smulkiau klasifikuojama kaip „kuokštiškoji" (angl. *flocculent*), esanti Vėžio žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 67 mln. šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 11. Skersmuo siekia 80 000 šviesmečių. Ši galaktika yra pagrindinė nedidelės NGC 2775 galaktikų grupės narė.

NGC 2775 galaktiką 1783 m. gruodžio 19 d. atrado britų astronomas William Herschel.

Centriniame galaktikos telkinyje žvaigždėdara beveik nebevyksta, centrinis telkinys neįprastai didelis ir ganėtinai tuščias. Jį glaudžiai juosia spiralinės vijos, kuriose matyti tamsios dulkės ir jaunų mėlynų žvaigždžių telkiniai.

Esant palankioms sąlygoms, NGC 2775 galaktiką galima įžiūrėti nedideliu teleskopu, tačiau spiralines vijas itin sunku pamatyti ir pasitelkus didelį teleskopą. Teigiama, kad Šiaurės pusrutulyje palankiausias metas stebėti šią galaktiką yra žiemos pabaigoje, o Pietų pusrutulyje – vasaros pabaigoje.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  *Hubble Spots Flocculent Spiral Galaxy*. Sci News. Nuoroda tikrinta 2021-09-22.
2. 1 2 3  *Caldwell 48*. NASA. Nuoroda tikrinta 2021-09-22.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Orijų kalba  ଓଡ଼ିଆ |
| Kalbama | Indija |
| Kalbančiųjų skaičius | 33 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | ? |
| Kilmė | indoeuropiečių  indoiranėnų 
indoarijų rytų indoarijų**orijų** |
| Rašto sistemos | orijų raštas |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | Orisa, Džarkandas |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | or |
| ISO 639-2 | ori |
| ISO 639-3 | ory |
| Geografinis paplitimas |
|  |
|  Vikipedija **Orijų kalba** |

**Orijų kalba** (ଓଡ଼ିଆ = *oṛiā*) – indoeuropiečių kalbų šeimos, indoarijų grupės kalba, vartojama orijų tautybės žmonių, gyvenančių daugiausia Indijos valstijoje Orisoje. Taip pat vartojama vietomis Vakarų Bengalijoje, Džarkhande, Čatisgarche, Andhra Pradeše. Bendras kalbančiųjų skaičius Indijoje siekia 33 mln. žmonių. Tačiau šią kalbą vartoja ir orijų diaspora Pietryčių Azijoje, Europoje, Šiaurės Amerikoje, Fidžyje.

Orijų kalba kilo iš Magadhi prakrito, vartoto Maurijų dinastijos laikais (ja užrašyti Ašokos ediktai). Ši kalba patyrė palyginti nedaug persų, arabų kalbų įtakos. Šiuolaikinė orijų kalba susidarė XIX a. vid. daugiausia krikščionių misionierių dėka. Kalba užrašoma orijų raštu, kilusiu iš brahmi raštų šeimos (kaip ir devanagari).

Priešingai nei hindi, orijų kalba yra išlaikiusi daug sanskrito gramatinių savybių – 3 gimines, didžiąją dalį linksnių, tačiau turi tik 2 gramatinius skaičius.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje orijų kalbą mokėjo ir orijų–lietuvių kalbų žodyną parengė Ričardas Mironas.

Nuorodos
--------

* ory Duomenys apie kodu „ory" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
| **Valerijus Charazovasrus. *Валерий Иннокентьевич Харазов*** |
| --- |
| Gimė | 1918 m. lapkričio 1 d.Tomskas |
| Mirė | 2013 m. rugpjūčio 2 d. (94 metai)Maskvoje |
| Sutuoktinis (-ė) | Liudmila Chazarova |
|  |
| Veikla | TSKP veikėjas. |
| Pareigos | buvęs LKP CK II sekretorius |
| Partija | Lietuvos komunistų partija |

**Valerijus Charazovas** (rus. *Валерий Иннокентьевич Харазов*, 1918 m. lapkričio 1 d. Tomskas – 2013 m. rugpjūčio 2 d. Maskvoje) – TSKP veikėjas.

Biografija
----------

1940–1946 m. dirbo aviacijos gamyklose Kazanėje ir Maskvoje. 1945 m. neakivaizdžiai baigė Maskvos aviacijos institutą, inžinierius. Nuo 1946 m. komjaunimo ir partinis darbuotojas. 1955–1961 m. dirbo Kazachijos partiniuose organuose. Nuo 1961 m. TSKP CK aparato darbuotojas, jį protegavo vaikystės draugas KGB pirmininkas Aleksandras Šelepinas.

1967 m. atsiųstas į Lietuvą ir paskirtas LKP CK antruoju sekretoriumi. TSKP CK pavedimu kontroliavo Lietuvos politinį, visuomeninį ir ūkinį gyvenimą. Vykdė rusinimo politiką. 1972 m. susideginus R. Kalantai, vienas jėgos panaudojimo prieš demonstrantus Kaune iniciatorių. 1974 m. Lietuvoje organizavo šmeižto kampaniją prieš A. Solženicyną. 1978 m. atšauktas iš Lietuvos, paskirtas Rusijos Federacijos Liaudies kontrolės komiteto pirmininko pirmuoju pavaduotoju. Vėliau L. Brežnevo patarėjas.

1967–1981 m. LKP CK, 1967–1978 m. LKP CK biuro narys, 1976–1981 m. kandidatas į TSKP CK narius. 1967–1980 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos, 1970–1979 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

Palaidotas Trojekurovo kapinėse Maskvoje.

| Partijos politinės pareigos
 |
| --- |
| Prieš tai:**Borisas Popovas** | **LKP CK II sekretorius**1967 - 1978 | Po to:**Nikolajus Dybenka** |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Информация о свидетельстве В.И.Харазова. Правда о Катыни. Независимое расследование. 2006 Archyvuota kopija 2011-04-15 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Valerijus Charazovas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 23 psl.
3. ↑  Могила В.И.Харазова на Троекуровском кладбище (уч. 7б) (moscow-tombs inf.)
**Dwight Pope**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Dwight Nathaniel Neto Pope |
| Gimimo data | 1992 m. gruodžio 25 d. (30 metų) |
| Gimimo vieta | Palo Sekas, Trinidadas ir Tobagas |
| Ūgis | 192 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Jaunimo klubai |
| nežinoma | nežinoma |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2015–2016nežinomanežinomanežinomanežinoma20222022 | nežinomanežinomanežinomanežinomanežinomaFK Jonava→ Jonava B | 0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?)0? 0(?)05 0(0)03 0(2) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. rugpjūčio 6 d.. |

**Dvaitas Natanielis Neto Paupas** (*Dwight Nathaniel Neto Pope*; g. 1992 m. gruodžio 25 d.) – futbolininkas iš Trinidado ir Tobago, gynėjas.

Karjera
-------

Žaidė gimtinėje. Atstovavo įvairiems klubams. Vėliau bandė laimę Europoje.

### FK Jonava

2022 m. sezone rungtyniavo „Jonavos" klube, kuris debiutavo A lygoje.

2022 m. balandžio 1 d. įvyko debiutas A lygoje. Šiose rungtynėse FK Riteriai sutriuškino jonaviškius rezultatu 5-0.

2022 m. gegužės 7 d. pasirodė po keitimo LFF taurės turnyro rungtynėse prieš Mažeikių „Atmosferą". Jonaviškiai nugalėjo varžovus rezultatu 3-0 ir pateko į kitą etapą.

2022 m. vasarą paliko klubą. A lygoje sužaidė penkerias rungtynes. 

O atstovaudamas Jonava B ekipai Antroje lygoje sužaidė trejas rungtynes ir pelnė du įvarčius. Pasižymėjo gegužės 22 d. rungtynėse prieš Tauragės Taurą, kurios baigėsi jonaviškių pergale 7-1. Birželio 20 d. rungtynėse prieš Džiugas B pelnė įvartį, o jonaviškiai sutriuškino varžovus rezultatu 9-1.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |
| **2022** | **FK Jonava** | 5 | 0 |
| **2022** | **→ Jonava B** | 3 | 2 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;
     Ekipa žaidė Antroje lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Ženklas („Elektroninis notaras")
**Vieningoji notarinė informacinė sistema** (**VNIS**; rus. *Единая нотариальная информационная система*, **ENIS**) – teisinė programinė-informacinė sistema, skirta notarų veiklai, jų tarpusavio sąveikai su Respublikos ir teritoriniais notarų rūmais, Kazachstano teisingumo ministerija. Parengė akcinė bendrovė *Национальные информационные технологии*. Pradėjo veikti 2009 m. rugsėjo 9 d. Veikia rusų, kazachų kalba.

2010 m. gruodį ENIS buvo pats populiariausias Kaznet'o tinklalapis kategorijoje „Paslaugos", pagal reitingą whois.1in.kz Archyvuota kopija 2015-02-02 iš Wayback Machine projekto. taip pat 2011 m. sausį bei vasarį (žr. whois.1in.kz Archyvuota kopija 2015-02-02 iš Wayback Machine projekto.).

Šaltiniai
---------

* Apie E. notariato sistemą, kūrimą Archyvuota kopija 2010-12-20 iš Wayback Machine projekto.
* Rusijos teisingumo viceministro komentaras apie e. notariatą Archyvuota kopija 2010-11-23 iš Wayback Machine projekto.
* Kazachstano e. notariato ateitis

Nuorodos
--------

* Oficiali ENIS tinklavietė Archyvuota kopija 2010-11-25 iš Wayback Machine projekto. (rusų k.)

Taip pat pasiekiama per:

* www.notariat.egov.kz
* www.enis.kz
| ***Pradžia: praeities dvasios*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | 銀色の髪のアギト(*Gin-iro no Kami no Agito*) |
| Kilmės šalis | Japonija |
| Režisierius | Keiichi Sugiyama |
| Prodiuseris (-iai) | Toshio Suzuki |
| Scenaristas (-ai) | Nana ShiinaNaoko Kakimoto |
| Kompozitorius | Taku Iwasaki |
| Vaidina | Ryo KatsujiAoi MiyazakiYuko KotegawaMasaru Hamaguchi |
| Metai | 2006 |
| Žanras | Drama, mokslinė fantastika |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | japonų |
| Platintojas | Shochiku |
| **IMDb įrašas** |

**Pradžia: praeities dvasios** (angl. *Origin: Spirits of the Past*), Japonijoje žinomas kaip ***Gin-iro no Kami no Agito*** (銀色の髪のアギト, liet. *Sidabraplaukis Agito*) – 2006 m. Japonijos anime filmas, sukurtas „GONZO" studijoje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo veiksmas vyksta distopinėje Japonijoje po 300 metų.

Filmo veiksmas prasideda Agito ir Kainui lenktyniaujant, kuris greičiau nubėgs iki didžiulės vandens angos. Supykus druidams, vandens sargams, berniukai atsiskiria. Užkliuvęs už didelės mašinos, pilnos mirusiųjų kūnų, Agito pamato karstą, kuriame guli jauna mergaitė, vardu Tūla. Iš smalsumo palietęs stiklą, jis pažadina 300 metų miegojusią mergaitę. Agito jį nuneša į savo gimtąjį miestelį. Tačiau pabudus Tūlai, sunerimsta Miškas, daugybė gyvų medžių, kuriems vadovauja į medžius panašūs druidai, kadangi Tūla turi galingą elektroninį prietaisą, kuriuo Ragnos kareivis Šiunakas galėtų sukurti galingą ginklą „Estoc", kuris sunaikintų Mišką, o visame pasaulyje įsigalėtų tik žmonės…

Veikėjai
--------

Veikėjas – aktorius (*seiyū*) japoniškoje versijoje – aktorius angliškoje versijoje

* **Tūla** – Aoi Miyazaki – Carrie Savage
* **Agito** – Ryo Katsuji – Chris Patton
* **Šiunakas** – Kenichi Endo – Robert McCollum
* **Agaši** – Ren Osugi – R. Bruce Elliot
* **Jolda** – Yuko Kotegawa – Pam Dougherty
* **Kainas** – Masaru Hamaguchi – John Burgmeier
* **Hadžianas** – Toshikazu Fukawa – Christopher Sabat

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2007-07-30 iš Wayback Machine projekto.
* Origin The Spirits Of The Past – oficialioje FUNimation svetainėje.
* Pradžia: praeities dvasios (anime) enciklopedijoje Anime News Network
* Pradžia: praeities dvasios svetainėje Internet Movie Database
|  Lapų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Lomžos |
| **Dekanatas** | Lapių |
| **Savivaldybė** | Lapių valsčius (Balstogės apskritis) |
| **Gyvenvietė** | Lapiai (Palenkės vaivadija) |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1985 m. |

**Lapų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** (lenk. *Kościół św. Jana Chrzciciela w Łapach*) – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Lapių valsčiuje, Lapių mieste. Bažnyčia priklauso Lapių Šv. Jono Krikštytojo parapijai. Bažnyčioje yra trys navos. Bažnyčios ilgis 28,5 m; plotis 18 m ir aukštis 27,5 metrai.

Istorija
--------

1983 m. šioje vietovėje pastatyta medinė koplyčia. 1983 m. pradėtos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1985 metais. Bažnyčiai suteiktas Jono Krikštytojo vardas.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lapų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos tinklalapis (lenk.) Archyvuota kopija 2015-06-13 iš Wayback Machine projekto.;
* Aprašymas apie parapiją (lenk.) Archyvuota kopija 2012-08-04 iš Archive.is projekto.
| ***Skorpionų karalius*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Chuck Russell |
| Vaidina | Dwayne JohnsonKelly HuMichael Clarke DuncanSteven Brand Ralf Moeller Grant Heslov |
| Metai | 2002 |
| Trukmė | 93 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Universal Pictures |
| Biudžetas | 60 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 180,6 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Skorpionų karalius** (angl. *The Scorpion King*) – 2002 m. kalavijo ir burtų žanro nuotykių ir veiksmo filmas, kurį režisavo Chuck Russell, o pagrindinius vaidmenis atliko Dwayne Johnson, Kelly Hu, Grant Heslov ir Michael Clarke Duncan. Tai „Mumijos" ciklui priklausantis filmas, kuriame pasakojama apie Skorpionų karalių Matejų, pirmą kartą pasirodžiusį filme „Mumijos sugrįžimas".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filme pasakojama apie drąsų karį Skorpionų Karalių. Filmo veiksmas nukelia prieš 5000 metų į Egiptą. Liūdnai pagarsėjusį miestą Gomorą valdo žiaurusis demonų valdovas Memnonas. Siekdamas įsigalėti visur, jis kuria planus kaip susidoroti su nepaklusniais dykumų gyventojais. Čia gyvenančios gentys nusprendžia susivienyti ir stoti į karą prieš tironą. Visų genčių vadai nusamdė garsų žudiką Matejų, kuriam patikėjo gentis vesti į karą ir nužudyti tironą Memnoną, ir išgelbėti šalį nuo apimančios tironijos. Skorpionų Karalius netikėtai susidūrė su demonų valdovo verge – dieviško grožio aiškiarege Kasandra (akt. Kelly Hu), kurią, pavergęs visas tautas, tironas žada vesti. Gelbėdama suimtą Matejų nuo mirties, Kasandra savo valdovui sumeluoja išpranašavusi, kad Skorpionų karalius negali žūti nuo jo rankos.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Dwayne Johnson – Skorpionų Karalius Matejus
* Steven Brand – Memnonas
* Kelly Hu – Kasandra
* Grant Heslov – Arpidas
* Bernard Hill – Filos
* Michael Clarke Duncan – Baltazaras
* Peter Facinelli – Princas Takmetas
* Sherri Howard – Karalienė Izis
* Ralf Möller – Torakas
* Branscombe Richmond – Jezupas
* Roger Rees – Karalius Feronas
* Conrad Roberts – genties vadas
* Joseph Ruskin – genties lyderis
* Esteban Cueto – Rama
* Nils Allen Stewart – budelis
* Tyler Mane – barbarų vadas

Išnašos
-------

1. 1 2  „The Scorpion King". *Box Office Mojo*. Nuoroda tikrinta 2010-10-04.
Įvamzdžiai
**Įvamzdis** (angl. *liner*, rus. *лейнер*) – plonasienis graižtvinis vamzdis, kuris įmontuojamas storasieniame tikrajame ginklo vamzdyje. Tarp abiejų lieka 0,05–0,25 mm tarpelis, kuris šaunant užsiveria. Taip sudarytas vamzdis vadinamas *išardomu vamzdžiu*.

Įvamzdžiai artilerijoje
-----------------------

Įvamzdžio naudojimas labai atpigina artileriją. Daugiau šaudant, graižtviniai pabūklų vamzdžiai išdyla ir atsiranda tarpas tarp sviedinio ir vamzdžio vidinio paviršiaus, todėl:

* pro atsiradusį tarpą prasiveržia dujos, dėl ko sviedinys arčiau lekia,
* sviedinys nebeįsirėžia į graižtvas, todėl jis prasčiau įsukamas ir praranda stabilumą, todėl sumažėja šaudymo taiklumas.

Norint išvengti šių problemų kas kiek laiko tenka keisti pabūklų vamzdžius, kurie brangiai kainuoja, o pats keitimas stambaus kalibro pabūkluose neretai reikalauja specialių įrengimų. Pradėjus naudoti įvamzdžius atkrito reikalas keisti visą vamzdį – pakanka pakeisti tik įvamzdį. Tai žymiai pigiau, be to, jį net stambaus kalibro pabūkluose paprastai galima pakeisti lauko sąlygomis.

Įvamzdžiai šaunamuosiuose ginkluose
-----------------------------------

Įvamzdžius naudoja ir šaulių ginkluose.

Kartais įvamzdžio naudojimas leidžia padidinti ginklo universalumą. Tokio ginklo pavyzdys yra Antrojo pasaulinio karo metais naudoto vokiečių pistoletas *Sturmpistole*.

Plieninis įvamzdis leidžia patį vamzdį ir kitas ginklo dalis daryti iš pigesnių, ne tokių atsparių medžiagų. Įvamzdžius turi, pvz. kai kurie Smith&Wesson revolveriai

Nuorodos
--------

1. ↑  Sudėtinio vamzdžio žiočių piešinys
2. ↑  Vidinio vamzdžio keitimas (piešinys)
3. ↑  Nekovinio pistoleto, kurio vamzdis turi įvamzdį, schema. 5 – įvamzdis Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto. Piešinys iš straipsnio КОРОТКОСТВОЛЬНОЕ ОРУЖИЕ ПОД ПАТРОН ФЛОБЕРА (калибр 4 мм) Archyvuota kopija 2008-02-05 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  S&W Model 337, „AirLite Ti" (kalibras .38 spl) Archyvuota kopija 2003-06-29 iš Wayback Machine projekto. ir S&W Model 360, „AirLite Sc" (kalibras .357 magnum) Archyvuota kopija 2007-02-23 iš Wayback Machine projekto.. Nuotraukos iš Компактные револьверы Smith and Wesson на рамке типа "J": Chiefs Special, Centennial, Bodyguard (США) Archyvuota kopija 2008-01-15 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Harvard Business School |
|  |
|  |
| Įkurtas | 1908 metais |
| Tipas | Privatus |
| Vieta | Bostonas, JAV |
| Svetainė | www.hbs.edu |

**Harvardo verslo mokykla** (angl. *Harvard Business School*) – Harvardo universiteto verslo mokykla. Harvardas siūlo verslo vadybos magistro (angl. *Master of Business Administration, MBA*) ir doktorontūros (angl. *Doctor of Business Administration, DBA)* studijų programas. Harvardo verslo mokykla pirmoji pradėjo taikyti verslo atvejų tyrimo metodą (angl. *case method*).

Reputacija
----------

2011 m. ši mokykla išrinkta, kaip trečia geriausia pasaulyje, vertinant MBA studijų programą. Prestižinis Harvardo universiteto diplomas atveria daugelio garsių bendrovių duris, tačiau, nepaisant aukšto absolventų akademinio lygio, darbdaviai skundžiasi, kad jie neretai būna arogantiški.

Remiantis „Forbes" duomenimis, maždaug 90 % milijardierių, užsidirbusių MBA laipsnį ir paskui suklestėjusių iš finansų verslo, yra baigę vieną iš trijų Gebenės lygos mokyklų: Vartono verslo mokyklą, Kolumbijos verslo mokyklą arba Harvardą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Financial Times – Global MBA Rankings 2011 Archyvuota kopija 2011-12-08 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Versus – Geriausios verslo mokyklos Archyvuota kopija 2010-09-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Forbes: Billionaire Clusters.
| ***Pamokslininkas su kulkosvaidžiu*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Machine Gun Preacher |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Marc Forster |
| Scenaristas (-ai) | Jason Keller |
| Kompozitorius | Asche & Spencer |
| Vaidina | Gerard Butler  Michelle Monaghan  Michael Shannon |
| Metai | 2011 |
| Žanras | nuotykių, drama |
| Trukmė | 129 min. |
| Kalba | anglų ir prancūzų |
| Biudžetas | 30 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 3,3 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Pamokslininkas su kulkosvaidžiu** (angl. *Machine Gun Preacher*) – 2011 m. JAV sukurtas nuotykių filmas, pasakojantis tikrą buvusio baikerio Semo Čildreso atsivertimo į krikščionybę istoriją ir jo labdaringą veiklą Ugandoje. Filmas dalinai paremtas knyga vaikams „Another Man's War".

Filmo premjera įvyko 2011 m. Toronto tarptautiniame kino festivalyje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kol Semas sėdėjo kalėjime, jo žmona Lyn metė striptizo šokėjos užsiėmimą, susirado nuolatinį darbą bei pradėjo lankytis bažnyčioje. Semui tai nepatinka, tačiau viskas staiga pasikeičia, kai jis su draugu Doniu suorganizuoja apiplėšimą. Šis pavyksta, o vyrai sprukdami paima pakeleivį. Jis staiga užpuola juos su peiliu ir Semas kelis kartus jam smogia. Kūną jie išmeta pakelėje, tačiau įvykdyta žmogžudystė sukrečia Semą ir jis nusprendžia keistis: pradeda lankyti bažnyčią, susiranda darbą, atsikrato priklausomybės narkotikams ir atpratina nuo jų Donį. Netrukus sužino, kad jų užpuolikas išgyveno, ir tai palaiko Dievo ženklu.

Semas įkuria savo statybos įmonę, šeima persikrausto į naujus namus, tačiau jo gyvenimas vėl pasikeičia, išgirdus pamokslininką kalbant apie kenčiančius Ugandos gyventojus. Semas nusprendžia vykti į Afriką.

Čia dirbdamas statybose susipažįsta su karininku Dengu ir pamato sukrečiantį pilietinio karo baisumą. Grįžęs namo, Semas imasi statyti bažnyčią visuomenės atstumtiesiems, o neradęs jai pamokslininko – pats joje pamokslauti.

Antruoju Semo projektu tampa vaikų namai Ugandoje. Įsigyjęs žemės, pradeda statybas, nors vietos valdžia tai vertina nepatikliai. Netrukus sukilėliai sudegina visą stovyklą, tačiau Semas vėl viską atstato. Jis nuolatos grįžta namo, kur bando rinkti aukas, tačiau tai sekasi vis sunkiau. Verslas apleidžiamas, šeima pradeda pyktis, o nuolatiniai sukilėlių puldinėjimai verčia griebtis ginklo. Kova atrodo be pabaigos, tačiau Semas, įtikėjęs savo misija, atsisko visko, net šeimos namų ir statybų verslo, kad tik galėtų pagelbėti našlaičiais likusiems vaikams.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Gerard Butler – Semas Čildresas
* Michelle Monaghan – Lyn Čildres
* Michael Shannon – Donis
* Madeline Carroll – Peidž
* Kathy Baker – Deizė
* Souléymane Sy Savané – Dengas

Apdovanojimai
-------------

Chriso Cornellio daina „The Keeper" buvo nominuota Auksiniam gaubliui.

Išnašos
-------

1. 1 2  „Machine Gun Preacher (2011)". Box Office Mojo. 2011-12-01. Nuoroda tikrinta 2015-01-29.
2. ↑  „Machine Gun Preacher - review". *London Evening Standard*. 2011-11-04. Nuoroda tikrinta 2011-11-04.
3. ↑  „Machine Gun Preacher: Toronto Film Review". *The Hollywood Reporter*. Nuoroda tikrinta 2020-06-25.
| **Eugenijus Ostapenko** |
| --- |
| Gimė | 1976 m. lapkričio 23 d.Klaipėda |
| Mirė | 2021 m. balandžio 14 d. (44 metai)Klaipėda |
| Palaidotas (-a) | Lėbartų kapinėse |
| Tėvas | Leontin |
| Motina | Liubov |
|  |
| Veikla | estrados pop-scenos atlikėjas, dainų kūrėjas, kompozitorius |
|  |
| Alma mater | 1997 m. Maskvos valstybinio kultūros universiteto Kino ir televizijos režisūros katedra |

**Jevgenij Ostapenko** (1976 m. lapkričio 24 d. Klaipėdoje – 2021 m. balandžio 14 d. ten pat) – Lietuvos estrados popscenos atlikėjas, dainų kūrėjas, kompozitorius.

Biografija
----------

### Išsilavinimas

1991–1992 m. mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje (gitaros klasė), buvo Alekso Bagdonavičiaus vadovaujamo Jaunųjų poeto būrelio narys, poetų konkursų nugalėtojas. 1993 m. baigė Klaipėdos 25-ąją vidurinę mokyklą ir įstojo į Maskvos valstybinį kultūros institutą (nuo 1994 m. Maskvos valstybinis kultūros universitetas). 1997 m. baigė Maskvos valstybinį kultūros universitetą Kino ir televizijos režisūros katedrą ir įgijo kino ir televizijos režisieriaus specialybę bei režisūros specialių disciplinų dėstytojo kvalifikaciją.

### Atlikėjo karjera

1996 m. Rusijos televizijos 1-ojo kanalo Jurijaus Nikolajevo laidos „Utrenniaja Zvezda" jaunųjų atlikėjų konkurso laureatas. 1996–1997 m. Rusijos radijo stoties „Majak" hitų paradų daugkartinis nugalėtojas (dainos „Beriozovaja moja", „List osennij letit", „Mne byli suždeny"). 1997 m. Tarptautinio muzikos festivalio „Jurmala-97" laureatas. 1999 m. Maskvos festivalio „Pesnia Rossiji" laureatas.

2004 m. Lietuvoje išleido debiutinį solinį albumą lietuvių kalba „Nakties princesė". 2007 m. Lietuvoje išleido antrą solinį albumą lietuvių kalba „Sulauk manęs". 2008 m. Lietuvoje išleido trečią solinį albumą lietuvių kalba „Dviratukas".

2010 m. projekto „Talentų Frontas" prodiuseris. 2013 m. Lietuvoje išleido dainą „Studentų daina".

2020 m. išleido singlą „Sena Pabieda". Singlo klipas buvo filmuotas Klaipėdoje.

2021 m. balandžio 14 d. socialinių tinklų erdvėje, naujienų portaluose buvo paskelbta, kad Eugenijus Ostapenko mirė savo namuose apie 5 valandą ryto. Teigiama, kad mirties priežastis – širdies nepakankamumas.

2021 m. birželio 3 d. „YouTube" kanale buvo išleista paskutinė E. Ostapenko atliekama daina „Verdame bulvytę". Dainą E. Ostapenko atliko kartu su „PravalFestas" organizatoriumi, krepšinio žinių portalo „Basketnews.lt" žurnalistu, Kėdainių „Nevėžis" pranešėju Vytautu Mikaičiu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Klaipėdoje atsisveikinama su Eugenijumi Ostapenko: prie karsto – dviratis", lrytas.lt. Nuoroda tikrinta 2021-04-17.
2. ↑  „2007 m. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai – Liubov Ostapenko", vrk.lt, 2021-04-19. Nuoroda tikrinta 2021-04-19.
3. ↑  „Mirė atlikėjas Eugenijus Ostapenko", lrytas.lt, 2021-04-14. Nuoroda tikrinta 2021-04-14.
4. 1 2 3
5. ↑  „Ostapenko gyvybę pasiglemžė klastinga liga: gali prasidėti be jokių simptomų", tv3.lt. Nuoroda tikrinta 2021-06-05.
6. ↑  *Po Eugenijaus Ostapenko mirties pristatyta negirdėta jo daina: „Tikėjo jos populiarumu"*, lrytas.lt. Nuoroda tikrinta 2021-06-05.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| *One Piece* |
| --- |
|  |
| Žanras | Fantastika, nuotykių, drama, veiksmo, komedija, shōnen |
| Manga |
| Autorius | Eiichirō Oda |
| Leidėjas | Japonija Jump Comics |
| Serializuota  |  *Weekly Shonen Jump*  |
| Leidimo metai | 1997 m. liepos 19 d. – vis dar leidžiama |
| Tomų sk. | 105 |
| TV anime |
| Režisierius | Hiroaki Miyamoto |
| Studija | Toei Animation |
| Kanalas | Japonija Animax, Fuji TV |
| Rodymo laikotarpis | 1999 m. spalio 20 d. – vis dar leidžiama |
| Serijų sk. | 1077 + 15 Filmai
 |
| Susiję darbai |
| * Anime filmai, specialios TV serijos ir originalios video animacijos
* Video žaidimai
 |

**One piece** (jap. ワンピース = *Wanpīsu*) – Eičiro Odos mangos ir animė serijos. Tai istorija apie piratų įgulą, vadovaujamą kapitono Monkio Di Lufio (*Monkey D. Luffy*). Lufio didžiausia ambicija yra rasti garsiausią pasaulio lobį, vadinamą One Piece, ir tapti Piratų Karaliumi.

Manga leidžiama nuo 1997 metų liepos 19 dienos, o „Toei Animation" sukurtos anime serijos pasirodė 1999 metais. Eiichiro Oda planavo, kad „One Piece" truks penkerius metus, bet istorija užsitęsė ilgiau nei jis tikėjosi dėl nepaprastai didelio populiarumo.

„One Piece" yra ketvirtoje vietoje pagal mangos pardavimus „Weekly Shonen Jump" žurnalo istorijoje ir yra trečia visų laikų „Shōnen Jump" manga pagal populiarumą. „One Piece" mangos 24-as tomas buvo populiariausias romanas Japonijoje ir nukonkuravo net „Harį Poterį ir Netikrąjį Princą". Šiuo metu „One Piece" manga leidžiama 21 kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „One Piece/105" – Shueisha (japonų k.)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: One Piece** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Bandolero!*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Bandolero! |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Andrew V. McLaglen |
| Scenaristas (-ai) | James Lee Barreth |
| Vaidina | James Stewart  Dean Martin  Raquel Welch |
| Metai | 1968 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 106 min. |
| Kalba | anglų ir ispanų |
| Biudžetas | 4,45 mln. JAV dolerių |
| Pajamos | 12 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Bandolero!** – 1968 m. JAV sukurtas vesternas, pasakojantis apie du brolius, persekiojamus už apiplėšimą ir atsidūrusius netoli Meksikos teritorijoje, kontroliuojamoje vietinių nusikaltėlių, vadinamų „bandolero".

Filmas buvo kuriamas vadinamame „Alamo kaime", specialiai pastatytame filmuojant 1960 m. 7 Oskaro nominacijas pelniusią juostą „Alamo".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* James Stewart – Meisis Bišopas
* Dean Martin – Dy Bišopas
* Raquel Welch – Marija Stoner
* George Kennedy – šerifas Džonsonas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Teksaso valstijoje Dy Bišopo vadovaujama gauja apiplėšia banką, tačiau įkliūva į rankas šerifui Džonsonui. Už tai, kad apiplėšimo metu jie nužudė vietinį turtuolį Stonerį, juos nusprendžiama pakarti.

Po keleto dienų miestelyje pasirodo budeliu apsimetęs Dy brolis Meisis ir padeda gaujai pasprukti nuo ešafoto. Sprukdami jie pagrobia Mariją Stoner, tapusia viena turtingiausių miestelio žmonių, ir, laikydami ją įkaite, keliauja Meksikos link, tuo tarpu sumaištyje Meisis dar spėja apiplėšti banką.

Palaipsniui Meisis ima jausti vis šiltesnius jausmus Marijai ir visaip saugo ją nuo priekabiauti mėginančių bendrakeleivių. Pakeliui į Meksiką, iš kurios kilusi Marija, jie atsiduria niekino žemėje, kurioje šeimininkauja banditų, vadinamų „bandoleros", gaujos. Įsikūrę apleistame mieste jie netrukus tampa šerifo Džonsono pasalos aukomis ir visi suimami. Šerifas nusprendžia pernakvoti mieste ir leisti atgal į kelionę rytą, tuo pačiu mėgindamas palenkti į savo pusę Mariją, kurią jau seniai yra įsimylėjęs, tačiau ši jį atstumia, prisipažindama apie jausmus Dy.

Rytą, besiruošiant kelionei, juos užpuola „bandoleros". Suprasdamas padėties beviltiškumą, šerifas išlaisvina sulaikytus nusikaltėlius, kad šie padėtų kovoti su nauju priešu.
| **Leopoldas Dymša** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1893 m. vasario 15 d.Paūsupis, Raseinių valsčius |
| Mirė | 1959 m. kovo 25 d. (66 metai)Stamfordas, Konektikutas |
| Sutuoktinis (-ė) | Irena Parčevskaitė |
| Vaikai | Marija Dymšaitė-Ogden |
|  |
| Veikla | diplomatas, konsulas, vertėjas |
|  |
| Alma mater | Londono universitetas |

**Leopoldas Dymša** (1893 m. vasario 15 d. Paūsupyje, Raseinių valsčius – 1959 m. kovo 25 d. Stamforde, Konektikutas) – Lietuvos diplomatas, konsulas, vertėjas, karinis veikėjas, kapitonas.

Biografija
----------

1915 m. baigė Kazanės gimnaziją, buvo pašauktas į Rusijos kariuomenę. 1916 m. baigė Kazanės karo mokyklą. 1917 m. dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, buvo patekęs į nelaisvę.

1919 m. grįžo į Lietuvą, mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1919–1922 m. ryšių karininkas prie prancūzų, vėliau prie britų karinės misijos Kaune, Krašto apsaugos ministerijos, 1920 m. Lietuvos vyriausybės atstovas Klaipėdos krašte. 1920 m. kapitonas. 1922 m. dėl ligos paleistas iš kariuomenės. Londono universitete baigė komercijos mokslus.

1929–1935 m. Lietuvos pasiuntinybės pirmasis sekretorius, vėliau patarėjas Berlyne, 1935–1936 m. patarėjas Rygoje, 1936–1940 m. generalinis konsulas Karaliaučiuje. Nacių internuoto Kazio Škirpos pavestas 1944–1946 m. ėjo Lietuvos pasiuntinio (laikinojo reikalų patikėtinio) Vokietijoje pareigas. Nuo 1946 m. Bendrojo Amerikos lietuvių fondo ir Amerikos katalikų vyskupų tarybos atstovas britų zonoje Vokietijoje. 1950 m. apsigyveno JAV.

Išvertė į lietuvių kalbą Harietos Bičer-Stou romaną „Dėdės Tomo trobelė", Džonatano Svifto „Guliverio keliones", bendradarbiavo spaudoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Juozas Jankauskas ir kt.. *Leopoldas Dymša*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. - 777 psl.
Antanas Jakobas (dešinėje) liudija Globkės teisme. VDR, 1963 m. liepos 13 d.
**Antanas Jakobas** (1897 m. spalio 7 d. Laižuva – ?) – Lietuvos teisininkas, advokatas.

Biografija
----------

Baigęs Mintaujos gimnaziją studijavo ekonomiką Charkovo prekybos institute. 1920–1924 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, pulko teismo narys, pirmininkas. 1924 m. kapitonas.

1924 m. Lietuvos universitete baigė teisę. 1925 m. ir 1927 m. Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamento direktorius ir laikraščio „Policija" redaktorius. 1926 m. Kauno apygardos teismo prokuroro padėjėjas. 1927–1928 m. Eltos direktorius. 1928–1940 m. Vidaus reikalų ministerijos ir Darbo rūmų juriskonsultas, nuo 1933 m. dar vertėsi privačia advokato praktika.

Specialiojoje periodikoje („Policija", „Savivaldybė", „Kriminalistikos žinynas", „Teisė") paskelbė daugiau kaip 140 straipsnių apie viešąją tvarką ir kitais aktualiais galiojusios teisės klausimais, straipsnius pasirašinėjo kriptonimu *A.J.* 

1940 m. komisijos ištirti sovietų kaltinimams dėl jų karių dingimo Lietuvoje narys. SSRS okupavus Lietuvą, kurį laiką dirbo Sveikatos, o vėliau Miškų komisariato juriskonsultu. 1941 m. su šeima ištremtas į Krasnojarsko kraštą, uždarytas į Rešotų lagerį, vėliau ištremtas į Altajaus kraštą. Paleistas 1956 m.

Įvertinimas
-----------

* 1931 m. Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

Bibliografija
-------------

* Darbo samda ir darbo apsaugos įstaigos Lietuvoje, 1928 m.
* Lietuvos policija 1918–1928 m. su kitais, 1930 m.
* Policijos teisės vadovėlis, 1933 m.
* Darbo apsaugos įstatymų raida Lietuvoje, 1939 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Andriulis. *Antanas Jakobas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. - 478 psl.
2. ↑  Lietuvos kariuomenės karininkai. 1918-1953 m.
| **Juozas Tamošauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1900 m. vasario 28 d.Peterburgas, Rusijos imperija |
| Mirė |  ?? |
|  |
| Veikla | Lietuvos jūrų karininkas, kapitonas leitenantas |

**Juozas Tamošauskas** - tarpukario Lietuvos jūrų karininkas.

Biografija
----------

Gimė 1900 m. vasario 28 d. Peterburge, kalnų inžinieriaus šeimoje. Iki 1912 m. su tėvais gyveno Irkutske. Po to grįžo į Peterburgą, kur mokėsi realinėje gimnazijoje. 1917 m. vėl grįžo į Irkutską, kur su tėvais gyveno iki 1919 m. Tais metais su tėvais išvyko į Vladivostoką, kur įstojo į Amūro upės flotilę. 1919 m. birželio 1 d. paskirtas į karo laivą „Svir", ėjo vyr. vairininko, signalininko, artileristo pareigas. 1920 m. sausio 30 d. perkeltas į laivą „Oriol", kur atliko mokomąjį plaukiojimą Japonijai priklausančiuose vandenyse.

1920 m. kovo 2 d. paskirtas gardemarinu į Vladivostoko jūrų karo mokyklą. Besimokydamas per plaukiojimo praktiką buvo nuplaukęs į Indiją, iš jos laivu „Jakut" į Afriką. Grįžęs 1920 m. gruodžio 10 d. paskirtas į mokomąjį laivą „Didžioji kunigaikštienė Ksenija Aleksandrovna", su kuriuo plaukiojo iki 1921 m. vasario 10 d.

Nuo 1921 m. gruodžio 28 d. iki 1922 m. vasario 14 d. plaukiojo mokomuoju laivu „Mariak". 1922 m. liepos mėn. išlaikęs egzaminus, karinio laivyno Bireznoje vado įsakymu pakeltas į karininko „karabelnij gardemarin" laipsnį ir liepos 14 d. paskirtas tarnauti į laivą „Mariak". Liepos 28 d. paskirtas jūrų karo mokyklos 4-osios kadetų kuopos jaunesniuoju karininku. 1923 m. liepos mėn. paskirtas gardemarinų kurso kuopos vadu ir tas pareigas ėjo iki 1924 m. gegužės 31 d. kai savo noru išėjo iš laivyno ir išvyko ieškoti giminaičių.

Kelis mėnesius pagyvenęs pas seserį Rumunijoje, išvyko į Balstogę, kur tikėjosi rasti tėvus, bet neradęs, patarnavęs banke ir užsidirbęs pinigų, 1926 m. rudenį atvyko į Lietuvą. Apsigyveno tėvų ūkyje, Telšių apskrityje (tėvai buvo sugrįžę anksčiau, tėvas profesoriavo Kauno universitete ir 1925 m. mirė).

1927 m. liepos 1 d. įstojo į pasienio policijos jūrų apsaugos laivą „Prezidentas Smetona". Čia tarnavo iki 1928 m. kovo 15 d. nes po sužeidimo, gauto suimant kontrabandinį laivą „Hassan Bier", išėjo pasigydyti ir ūkininkavo žmonos ūkyje, Telšių apskrityje.

1934 m. spalio 1 d. vėl priimtas į tarnybą pasienio policijos laivyne. 1935 m. sausio 1 d. suteiktas jūrų apsaugos kapitono laipsnis.

1940 m. liepos 3 d. buvo priimtas Krašto apsaugos ministerijos civiliniu tarnautoju ir paskirtas I inžinerijos bataliono 1-osios kuopos būrio vadu. 1940 m. liepos 20 d. karo laivo vadui Labanauskui su dviem karininkais pasitraukus į Vokietiją, liepos 21 d. kpt. ltn. J. Tamošauskas laikinai ėmė vadovauti karo laivui „Pirmūnas" (buv. „Prezidentas Smetona"), įrašytas į jūrininkų specialybės karininkų atsargą atsargos kapitono leitenanto laipsniu.

1940 m. rugsėjo 1 d. Juozas Tamošauskas perkeltas į Karo technikos štabą.

Literatūra
----------

* Gintautas Surgailis. Lietuvos karinis laivynas 1935-1940 Archyvuota kopija 2009-05-21 iš Wayback Machine projekto. psl.174-175