recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Ovambų kalba |
| Kalbama | Namibija ir Angola |
| Kalbančiųjų skaičius | 1 400 000 |
| Kilmė |  Nigerio-Kongo
  Atlanto-Kongo
   Volta-Kongo
    Benue-Kongo
     Bantoidų kalbos
      Pietų Bantoidų
       Bantų
        Vidurio Bantų |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | ng (ndongos), kj (kvanjamos) |
| ISO 639-2 | ndo, kua |
| ISO 639-3 | ndo, kua |

**Ovambų kalba** arba **ošivambo** – bantų kalbų grupei priklausanti kalba (Nigerio-Kongo kalbų šeima). Kalba ovambai, gyvenantys Namibijoje ir Angoloje. Ovambų kalba gimtoji yra 1 400 000 žmonių. Kalba turi keletą dialektų, iš kurių ndongos (arba ošivambo) (ng) ir kvanjamos (ošikvanjamos) (kj) turi ISO 639-1 kodą. Ovambų kalbą moka pusė Namibijos gyventojų. Didžiausiu dialektu (ošikvanjama) kalbančiųjų skaičius yra daugiau nei 600 tūkst.

Dialektai
---------

Ovambų kalba dalijama į šiuos dialektus, kurie kartais laikomi atskiromis kalbomis ir atitinka svarbiausias ovambų gentis: ošikvanjama, ošindonga, ošikolonkhadi, ošimbalantu, ošikvaluudhi, ošingangera, šikvambi.

Tik du didžiausi dialektai (ošikvanjama ir ošindonga) turi rašmenis, paremtus lotynišku raštu.

Svarbiausios sąvokos
--------------------

* "Wa aluka! " – Labas
* "Ou li tutu nawa? " – Kaip sekasi?
* „kulala" – miegoti
* „Nda pandula" – Ačiū
* „Heeno" – Taip
* „Aaye" – Ne

Šaltiniai
---------

1. ↑  „New African Frontiers". Suarchyvuotas originalas 2012-02-23. Nuoroda tikrinta May 16, 2009. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)

Nuorodos
--------

* ndo Duomenys apie kodu „ndo" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* kua Duomenys apie kodu „kua" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
*Šis straipsnis apie miestą. Apie upę skaitykite straipsnyje Nadymas (upė).*

| NadymasНадым |
| --- |
|              |
| *Šv. Nikolajaus cerkvė Nadyme* |
|  |
| 

NadymasNadymas

65°32′0″ š. pl. 72°31′0″ r. ilg.﻿ / ﻿65.53333°š. pl. 72.51667°r. ilg.﻿ / 65.53333; 72.51667﻿ (Nadymas)Koordinatės: 65°32′0″ š. pl. 72°31′0″ r. ilg.﻿ / ﻿65.53333°š. pl. 72.51667°r. ilg.﻿ / 65.53333; 72.51667﻿ (Nadymas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5)------ vasaros: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Apygarda** | Jamalo Nencų autonominė apygarda Jamalo nencų autonominė apygarda |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 44 940  |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Nadymas |

**Nadymas** (rus. *Надым*) – miestas Rusijoje, Tiumenės srities šiaurėje, Jamalo Nencų autonominėje apygardoje, Nadymo kairiajame krante, 290 km į pietryčius nuo apygardos sostinės Salechardo. Rajono centras. 47,6 tūkst. gyventojų (2009 m.).

Svarbus gamtinių dujų gavybos centras. Miesto apylinkėse išgaunama 11 % Rusijos gamtinių dujų. Dujotiekių link Europos pradžia. Yra neveikiantis geležinkelis į Salechardą (Transpoliarinės magistralės dalis, planuojama atnaujinti). Veikia keleto universitetų ir institutų filialai.

Istorija
--------

Nadymas rašytiniuose šaltiniuose minimas jau 1146 m. žemėlapiuose žymimas nuo XVII a. pab. vėliau gyvenvietė nunyko. 1968 m. atradus Medvežjės dujų telkinį, Nadyme įkurta darbininkų gyvenvietė. 1972 m. Nadymui suteiktas miesto statusas.

* MečetėMečetė
* Miesto parkasMiesto parkas
* Leningrado prospektasLeningrado prospektas
| Luodykštis |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,428 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,24 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Vidutinis gylis | 2,4 m |
| Didžiausias gylis | 4 m |
| Įteka | Šventoji, bevardis upelis |
| Išteka | Šventoji |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Luodykštis

  |
| **Koordinatės** |  55°35′55″ š. pl. 26°14′42″ r. ilg.﻿ / ﻿55.59861°š. pl. 26.24500°r. ilg.﻿ / 55.59861; 26.24500Koordinatės: 55°35′55″ š. pl. 26°14′42″ r. ilg.﻿ / ﻿55.59861°š. pl. 26.24500°r. ilg.﻿ / 55.59861; 26.24500 |

**Luodykštis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 7 km į šiaurės rytus nuo Salako, 0,4 km nuo šiaurės rytinio Luodžio ežero kranto. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 1 km, plotis iki 0,62 km. Altitudė 149,7 m. Ežero gylis siekia 4 m. Luodykštis telkšo termokarstinės kilmės duburyje. Kranto linija, kurios ilgis 3,2 km, vinguota. Krantai daugiausia žemi ir pelkėti (šiaurėje ir vakaruose), vietomis aukštoki (rytuose ir šiaurės vakaruose). Ežeru iš pietų į šiaurę prateka Šventoji, taip pat įteka upelis.

Ežeras tankiai apaugęs vandens augalija – nendrėmis, plūdėmis (pakrantėse), maurabragiais (dugne). Ežerą supa Tumiškės ir Sausašilio miškai.

Luodykštis įeina į Gražutės regioninį parką. Prie pietinio kranto yra Žagarinės kaimas. Pietrytiniu ežero krantu eina riba su Ignalinos rajonu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Luodykštis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 665
Adobe Systems|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Programinė įranga |
| Įkurta | 1982 m. |
| Centrinė būstinė | San Chosė, Kalifornija, JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | Charles GeschkeJohn WarnockShantanu Narayen |
| Pajamos | Didėjimas $3,8 mlrd. USD (2010 m.) |
| Darbuotojų | 9 117 (2010 m.) |
| Tinklalapis | Adobe.com |

**Adobe Systems Incorporated** (NASDAQ: ADBE) – tarptautinis programinės įrangos gamintojas, įsikūręs San Chosė, Kalifornijoje, JAV. Bendrovė kuria multimedijos, kūrimo bei Interneto taikomąją programinę įrangą.

Istorija
--------

„Adobe Systems" būstinė San Chosė
„Adobe" 1982 m. gruodį įkūrė John Warnock ir Charles Geschke, palikę „Xerox PARC" bendrovę tam, kad galėtų parduoti InterPress teksto ir grafikos programavimo kalbą. Kadangi „Xerox" neketino paleisti šio produkto į prekybą, „Adobe" jį kiek patobulino ir išleido PostScript pavadinimu. Antrasis bendrovės produktas buvo skaitmeniniai šriftai, išleisti Type 1 formatu.

XX a. 9-ojo dešimtmečio vid. „Adobe" namų vartotojams pristatė Adobe Illustrator, vektorinės grafikos piešimo programą, skirtą Apple Macintosh kompiuteriams. Kitaip nei MacDraw, standartinė Macintosh piešimo programa, Illustrator atvaizduodavo formas labiau lanksčiomis Bezjė kreivėmis, suteikiančiomis beprecedentį tikslumą. 1989 m. „Adobe" išleido populiariausią savo produktą, grafikos redagavimo programą – Photoshop. 1993 m. „Adobe" pristatė PDF formatą ir jo peržiūros programas Adobe Acrobat bei Reader. Šiuo metu PDF yra tarptautinis standartas: ISO 32000-1:2008. Technologija tapo plačiausiai naudojama terpe elektroninių dokumentų peržiūrai.

2005 m. gruodžio 12 d. „Adobe" įsigijo savo pagrindinę konkurentę „Macromedia" ir jos produktų liniją už apytiksliai $3,4 mlrd. JAV dolerių.

Produktai
---------

* Adobe Flash – programa, skirta kompiuterinės animacijos kūrimui.
* Adobe Dreamweaver – programa, skirta tinklalapių dizaino kūrimui.
* Adobe ColdFusion – programa, skirta Interneto aplikacijų kūrimui.
* Adobe PageMaker – maketavimo ir leidybos programa.
* Portable Document Format (PDF) – failo formatas, skirtas dokumento atvaizdavimui.
* Flash Video (FLV) – vaizdo įrašų failo formatas, skirtas naudojimui Internete.
* Adobe Reader – .PDF failų peržiūros programa.
* Adobe Acrobat – .PDF failų peržiūros programa, taip pat turi failų konvertavimo į kitus formatus funkciją.
* Adobe Photoshop – skaitmeninės fotografijos tvarkyklė.
* Adobe Photoshop Lightroom – skaitmeninės fotografijos tvarkyklė.
* Adobe Premiere Pro – skaitmeninės kinematografijos tvarkyklė.
* Adobe After Effects – aukštos kokybės vaizdo įrašų tvarkyklė.
* Adobe InDesign – maketavimo ir leidybos programa.
* Adobe Illustrator – vektorinės grafikos tvarkyklė.
* Adobe Creative Suite – daugumos „Adobe" programinės įrangos rinkinys.

ir kiti.

Išnašos
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Adobe Systems** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Adobe to Acquire Macromedia". Suarchyvuotas originalas 2008-10-10. Nuoroda tikrinta 2012-01-25. **(**angl.**)**
|  |
| --- |
| Parliament-Funkadelic |
|  
George Clinton ir Parliament-Funkadelic koncerto metu 2006 m. |
| Biografija |
| Dar žinoma | P-Funk All-Stars |
| Kilmė | Pleinfildas, Naujasis Džersis, JAVDetroitas, Mičiganas, JAV |
| Žanrai | Fankas, psichodelinis fankas, fankrokas |
| Aktyvumo metai | 1955–dabar |
| Įrašų kompanija | Warner Bros. Casablanca Records, Invictus Records, Westbound Records |

**Parliament-Funkadelic** (trumpinama kaip **P-Funk**) – amerikiečių fanko muzikos kolektyvas, vadovaujamas George Clinton ir sudarytas pagrinde iš grupių „Parliament" ir „Funkadelic" narių. Abi grupės turėjo didelės įtakos visai fanko muzikai, taip pat dvidešimtojo amžiaus devintojo bei dešimtojo dešimtojo dešimtmečio post-punk, hiphopo bei post-dicso grupėms bei atlikėjams.

Kadangi kelios dešimtys muzikantų grojo vienoje ar kitoje grupėje, „Parliament-Funkadelic" tapo bendriniu terminu apibūdinti šiuos muzikantus. Dvidešimto amžiaus devintojo dešimtmečio pradžioje George Clinton pradėjo solinę karjerą, neretai koncertuodamas „**George Clinton and the P-Funk All-Stars**" vardu. 1997 m. šešiolika kolektyvo narių buvo įtraukti į Rokenrolo šlovės muziejų. 2019 m. kolektyvas buvo apdovanotas „Grammy" apdovanojimu už viso gyvenimo pasiekimus.

Išnašos
-------

1. ↑  „Parliament-Funkadelic: inducted in 1997" (anglų). The Rock and Roll Hall of Fame and Museum. Suarchyvuotas originalas 2015-01-16. Nuoroda tikrinta 2015-02-02.
2. ↑  Aniftos, Rania (December 19, 2018). „Black Sabbath, George Clinton & Parliament-Funkadelic Among Recording Academy Lifetime Achievement Award Recipients". *Billboard*. Nuoroda tikrinta January 6, 2019.
Koordinatės: 55°46′43″ š. pl. 25°53′22″ r. ilg.﻿ / ﻿55.77861°š. pl. 25.88944°r. ilg.﻿ / 55.77861; 25.88944


| Čiaunas |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,395 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,54 km |
| Kilmė | ledyninė |
| Didžiausias gylis | 8,4 m |
| Įteka | Zaduojos upelė, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Zaduojos upelė |

**Čiaunas** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Dusetų, Sartų regioniniame parke. Ilgis rytų – vakarų kryptimi 1,35 km, plotis iki 0,48 km. Altitudė 101,4 m. Giliausia vieta yra vakariniame gale, ji siekia 8,4 m gylį. Ežero dubuo rininės kilmės. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 4,54 km. Krantai žemi, pelkėti, šiaurės rytuose telkšo ~ 35 ha Pakerių raistas. Vakarinėje dalyje yra nedidelė salelė (0,33 ha). Dugną dengia karbonatingas (šiaurėje), molingas (vakaruose), sapropelingas (rytuose) dumblas. Ežerą supa Ilgašilio miškas. Čiaunas priklauso Šventosios baseinui: ežerą iš rytų į šiaurę prateka Zaduojos upelė (iš Latviškio ežero į Zaduojį). Ežero pakraščiai apaugę nendrėmis, maurabragiais.

Ežero pavadinimas sėliškas (< \**Kiaunas*), siejamas su liet. *kiaunė*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Čiaunas (Zarasų r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 353
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 77

Čiaunas nuo vakarinio kranto
Kompaso rožė
**Pasaulio kryptis** arba **pasaulio šalis** – bendras terminas, vartojamas nurodyti šiaurės, pietų, vakarų ir rytų kryptis. Lietuvių kalboje jos atitinkamai žymimos Š, P, V ir R, tačiau dažnai vartojami ir sutrumpinimai N (angl. *North*), S (*South*), W (*West*) ir E (*East*). Priešinga šiaurei kryptis yra pietūs, o priešinga rytams – vakarai. Stovint ant Žemės ir žiūrint į šiaurę, pietūs būtų už nugaros, rytai – dešinėje, o vakarai – kairėje. Norint nurodyti kryptį, nevisiškai atitinkančią vieną iš keturių jau aukščiau įvardintų krypčių, galima naudoti ir tarpines pasaulio kryptis, kaip šiaurės rytai (ŠR; angl. *NE*), šiaurės vakarai (ŠV; *NW*), pietryčiai (PR; *SE*) ir pietvakariai (PV; *SW*).

Dangaus kryptys dažniausiai nustatomos kompaso pagalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vladarskienė, Rasuolė; Zemlevičiūtė, Palmira (2022). „10.3.4.". *Lietuvių kalbos rašyba: taisyklės, komentarai, patarimai* (PDF). Vilnius. p. 181. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2022-10-08. Nuoroda tikrinta 2022-10-05.`{{cite book}}`: CS1 priežiūra: location missing publisher (link)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pasaulio kryptis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Penza*Пенза* |
| --- |
|              |
| *Penzos centras* |
|  |
| 

PenzaPenza

53°12′00″ š. pl. 45°01′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.20000°š. pl. 45.01667°r. ilg.﻿ / 53.20000; 45.01667﻿ (Penza)Koordinatės: 53°12′00″ š. pl. 45°01′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.20000°š. pl. 45.01667°r. ilg.﻿ / 53.20000; 45.01667﻿ (Penza) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3)------ vasaros: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Penzos sritis Penzos sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 506 297  |
| **Plotas** | 305 km² |
| **Tankumas** (2010) | 1 660 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Penza |

 *Kitos reikšmės – Penza (reikšmės).*
**Penza** (rus. *Пе́нза*) – miestas Rusijoje, Penzos srities sostinė. 2010 m. sausio 1 d. duomenimis mieste gyvena 506 297 žmonės.

Istorija
--------

Penzos miestas ant Suros upės kranto tuometės Maskvos valstybės pakraštyje buvo įkurtas 1663 m. XVIII a. miestas tapo svarbiu prekybos centru, 1801 m. tapo Penzos gubernijos centru, 1939 m. – Penzos srities sostine. Tarybiniais metais Penza tapo pramonės centru. Mieste taip pat įkurti šeši universitetai.

Sportas
-------

* FK Zenit, futbolo klubas
* „Zenito" stadionas, kurio talpa 960 žiūrovų.

Susisiekimas
------------

Pirmoji geležinkelio linija į Penzą nutiesta 1874 m. Šiuo metu miestas yra svarbus geležinkelių transporto mazgas. Pro miestą eina federalinė automagistralė M5 (Maskva – Čeliabinskas). Veikia Penzos oro uostas.

Miesto viešojo transporto sistemą sudaro troleibusai (pirmoji linija atidaryta 1948 m.), autobusai bei maršrutiniai taksi. Penza yra vienas didžiausių tramvajaus neturinčių Rusijos miestų.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-01 iš Wayback Machine projekto.
Paviršinio montavimo technika (rezistoriai be vielinių išvadų)
**Paviršinis montavimas** – maždaug nuo 1960 metų pradėtas naudoti serijinių elektronikos prietaisų montavimo būdas. Taip montuojant naudojamos specialiai tam skirtos detalės, vietoje vielinių išvadų turinčios tik prie takelių priglaudžiamas ir prilituojamas kontaktines plokšteles. Skylės gręžiamos tik kur reikia sujungti priešingose pusėse esančius takelius. Šį metodą praktikoje pirmoji panaudojo IBM, taip sumontuodama Saturn V raketą valdantį kompiuterį.

Paviršinio montavimo mašinos
Tokią gamybą lengva automatizuoti, pasiekiamas didelis elementų tankis. Šiuo būdu gaminamose schemose įprasta elementus išdėstyti abiejose plokštės pusėse („klasikinėse" spausdintose schemose to buvo vengiama). Pačios detalės ir atstumai tarp takelių neretai būna mažesni nei montuojant kitais būdais. Tačiau taip montuoti bandomuosius prietaisus rankiniu būdu yra gana sunku (nors įmanoma, ir tuo prireikus užsiimama). Sudėtinga ir bandomojoje įrangoje panaudoti šiam montavimui skirtas detales. Jei elementai sugenda, juos rankomis sunku pakeisti (paprastai keičiama visa plokštė, nors yra specialūs įrankiai detelėms keisti ir rankomis).

Masiškai gaminant, visos kontaktinės aikštelės dengiamos lydmetalio miltelių turinčia litavimo pasta. Paskui automatinės mašinos reikiamose vietose išdėsto detales. Galop visa plokštė pamažu įkaitinama tiek jog pastoje esantys milteliai išsilydo, prilituodami komponentus. Ataušinus plokštė patikrinama, esant reikalui žmogus ištaiso pastebėtus defektus.

Nuorodos
--------

* SMT-Soldering by hand (vokiškas, su iliustracijomis)
* Manual SMT board assembly and soldering (PDF) Archyvuota kopija 2006-02-10 iš Wayback Machine projekto. (angliškas)
* DIY SMT oven Archyvuota kopija 2006-02-18 iš Wayback Machine projekto.
* Kabančio montažo naudojimas paviršiniame montavime vietoj PCB: Progressive Wiring Techniques
* SMT Standards Archyvuota kopija 2006-02-11 iš Wayback Machine projekto. Standartų sąrašas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „High-resolution photos of components/PCBs". Spaceaholic.com. Suarchyvuotas originalas 2011-07-16. Nuoroda tikrinta 2011-07-07.

  


|  |  |
| --- | --- |
| **Elektronikos montavimo būdai** |  |
| Kabantis montažas  |
Nulinė plokštė |
Bandomoji lenta |
Spausdinta schema |
Malkų metodas |
Vielos vyniojimas |
Skylinis montavimas |
Paviršinis montavimas  |
**Laimutė Leimonienė-Mikulėnaitė** (1936 m. kovo 26 d. Kirdeikų k. Utenos r.) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija
----------

Augo vargonininko J. Mikulėno šeimoje. Baigusi Prienų vidurinės mokyklos aštuonias klases, 1951–1955 m. mokėsi Alytaus mokytojų seminarijoje (pedagoginėje mokykloje). 1962–1967 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Kauno J. Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. V. Pučinskas).

1955–1957 m. mokytojavo Šilavoto (Prienų r.) vidurinėje mokykloje, 1957–1959 m. Prienų septynmetėje mokykloje, 1959–1965 m. Prienų internatinėje mokykloje. Laimutė Leimonienė parengė jaunučių chorą 1964 m. I respublikinei moksleivių dainų šventei. 1965–1987 m. Prienų vaikų muzikos mokyklos direktorė, o vėliau mokytoja. Vadovavo jaunių chorui, kurį paruošė 1969 m. ir 1970 m. respublikinėms dainų šventėms, pasirodydavo su juo koncertuose ir kituose rajono kultūros renginiuose.

L. Leimonienė – meno mėgėjų būrelių konsultantė, apžiūrų ir konkursų organizatorė, Prienų rajono dainų švenčių dirigentė, o 1970 m. vyr. dirigentė. 1967 m. ji apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
*Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą. Apie vyrų futbolo klubą skaitykite straipsnyje FK Lokotiv Stara Zagora.*

|  |
| --- |
| **moterų Stara Zagoros „Lokomotiv"** |
|  |
| **Pavadinimas** | ФК Локомотив Стара Загора |
| **Įkurtas** | 1934 m. klubo įkūrimas |
| **Stadionas** | „Lokomotivo" stadionas, Stara Zagora |
| **Vietų sk.** | 000 |
| **Lyga** | Aukščiausia moterų lyga |
| **2021–2022** |  **Čempionės** |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 |

 |

**Stara Zagoros „Lokomotiv"** (bulg. *ФК Локомотив Стара Загора*) – Bulgarijos futbolo klubas iš Stara Zagoros. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, kuri rungtyniauja aukščiausioje moterų lygoje.

Istorija
--------

Moterų ekipa rungtyniavo aukščiausioje šalies futbolo lygoje. Tapo Bulgarijos čempionėmis 2021–2022 m. sezone. Nutraukė septyniolika metų trukusį Sofijos NSA dominavimą Bulgarijos moterų čempionatuose.

Atstovavo šaliai 2022–2023 m. čempionių lygoje, kurioje pateko į 9 grupę. Pusfinalyje jų varžovėmis buvo Minsko „Dinamo-BGU" (Baltarusija). 2022 m. rugpjūčio 18 d. Dinamo-BGU ekipa sutriuškino Bulgarijos atstoves rezultatu 5:0. O rungtynėse dėl trečiosios vietos, kurios įvyko 2022 m. rugpjūčio 21 d. Stara Zagoros „Lokomotiv" įrodė savo pranašumą prieš ŽFK Ljuboten (Šiaurės Makedonija) rezultatu 5:1. Pagal turnyro įstatus, į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos Sankt Pölten iš Austrijos, o kitos ekipos pasirodymus baigė.

2022–2023 m. sezone per dvidešimt šešerias rungtynes iškovojo visas pergales ir surinkusios septyniasdešimt aštuonis taškus tapo čempionėmis.

Pasiekimai
----------

* Bulgarijos čempionės: 2021–2022 m.

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Bulgarijos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2021–2022 m. | I | 1 |  |
| 2022–2023 m. | I | 1 |  |
| 2023–2024 m. | I |  |  |

Apranga
-------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 




***Nežinomi metai***
 | 




***Nežinomi metai***
 | 




***Nežinomi metai***
 | 




***Nežinomi metai***
 |

Išnašos
-------

1. ↑  trafficnews.bg naujienos
2. ↑  Dinamo-BGU 5-0 Lokomotiv Stara Zagora
3. ↑  Lokomotiv 5-1 Ljuboten
4. ↑  2022–2023 m. sezonas pagal Soccerway

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* RSSSF duomenų bazė
| Pervalkos švyturys |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Lietuvos vėliava Lietuva |
|  |
| Koordinatės | 55°25′10″ š. pl. 21°06′55″ r. ilg.﻿ / ﻿55.41944°š. pl. 21.11528°r. ilg.﻿ / 55.41944; 21.11528Koordinatės: 55°25′10″ š. pl. 21°06′55″ r. ilg.﻿ / ﻿55.41944°š. pl. 21.11528°r. ilg.﻿ / 55.41944; 21.11528 |
|  |
| Aukštis | 14 m |
|  |
| Pastatytas | 1900 m. |
|  |
| Vieta | Neringos savivaldybė |
|  |
| Vandens telkinys | Kuršių marios |
|  |
| Signalo matomumas | 13 km |

**Pervalkos švyturys** (arba ***Arklių švyturys***, ***Žirgų rago švyturys***) – švyturys Kuršių mariose, įrengtas ant nedidelės dirbtinės salos, prie Pervalkos, ties Arklių ragu. Švyturio aukštis 14 m.

Švyturys veikia automatiškai – siunčia matomus baltus signalus, kurie yra matomi už 13 km. Pamatai akmens mūro, sienos kniedytų metalo lakštų, varpo formos skardinis stogas. Viduje – metaliniai laiptai ir apėjimo aikštelė su metaliniais turėklais.

Istorija
--------

Pastatytas 1900 m. lapkričio 27 d. buvo perstatytas 2 kartus – 1948 m. (saugumo sumetimais buvo įrengti metaliniai turėklai) ir 1960 m. (sala sutvirtinta betono blokais). 2006 m. buvo atliktas švyturio kapitalinis remontas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „Neringos švyturiai". Suarchyvuotas originalas 2016-03-07. Nuoroda tikrinta 2016-03-02.
2. ↑  apleistazona.lt. „Užgesęs Pervalkos švyturys". Nuoroda tikrinta 2016-03-02.

Nuorodos
--------

* Lankytinos vietos Pervalkoje Archyvuota kopija 2016-03-08 iš Wayback Machine projekto.
| Lazdinis |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,193 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,58 km |
| Įteka | Lazdinis, bevardis upelis |
| Išteka | Lazdinis (Aklė) |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Lazdinis

  |
| **Koordinatės** |  55°44′38.66″ š. pl. 26°12′57.97″ r. ilg.﻿ / ﻿55.7440722°š. pl. 26.2161028°r. ilg.﻿ / 55.7440722; 26.2161028Koordinatės: 55°44′38.66″ š. pl. 26°12′57.97″ r. ilg.﻿ / ﻿55.7440722°š. pl. 26.2161028°r. ilg.﻿ / 55.7440722; 26.2161028 |

**Lazdinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, Zarasų miesto šiaurvakarinėje dalyje, apie 2 km nuo miesto centro. Ilgis iš šiaurės į pietus iki 0,77 km, plotis iki 0,44 km. Altitudė 130,1 m. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, tik rytinis aukštesnis. Pietuose yra giliai į sausumą įsiterpusi pelkėta įlanka, apsupta ~ 12 ha dydžio Lazdinėlio pelkės. Iš vakarų prie ežero prieina Bacioniškio miškas. Vakaruose įteka Lazdinio upelis ir iš pietinės įlankos į už 0,3 km telkšantį Zaraso ežerą išteka Lazdinio upelis – Aklė (Laukesos baseinas).

Lazdinis 1967 m. paskelbtas ornitologiniu draustiniu. Greta ežero yra Ditkūnų (sodų bendrijos gyvenvietė), Joniškio, Magutiškių kaimai. Pietine pakrante eina kelias  **5305**  Zarasai–Mukuliai–Vencavai–Antalieptė .

Šaltiniai
---------

1. ↑  Marija Vasiliauskienė. *Lazdinis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 497
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Karumo ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Afarų regionas, Etiopijos vėliava Etiopija |
| Plotas |  ? km² |
| Kilmė | Tektoninė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Karumo ežeras

  |
| **Koordinatės** |  14°01′0″ š. pl. 40°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿14.01667°š. pl. 40.41667°r. ilg.﻿ / 14.01667; 40.41667Koordinatės: 14°01′0″ š. pl. 40°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿14.01667°š. pl. 40.41667°r. ilg.﻿ / 14.01667; 40.41667 |

**Karumo ežeras** – ežeras Danakilių įduboje, Etiopijoje.

Šis seklus mineralų prisodrinto druskingo vandens ruožas yra apie 120 m žemiau jūros lygio. Kiekvienais metais jis gali trumpam patvinti iki 72 km pločio; aplink jį trykšta verdančio vandens versmės, atsirandančios, kai į žemę prasiskverbiantis vanduo susiduria su išsilydžiusiomis uolienomis, kylančiomis iš Žemės centro.

Šimtmečiais Karumo ežero druska vietiniams gyventojams afarams leido išgyventi: darbuodamiesi lazdomis, jie iškelia luitus iš storos druskos plutos ir suskaldo į plytas. Paskui druska gabenama į įvairias Šiaurės ir Rytų Afrikos vietoves.
PhysX|  |
| Autorius | NovodeX (ETH Zurich) |
| Kūrėjas | Nvidia |
| Stabili versija | 9.17.0524 |
| Operacinė sistema | Linux, macOS, Microsoft Windows, Wii, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One, iOS, Android |
| Tipas | Fizikos variklis |
| Licencija | Patentuota, komercinė |
| Svetainė | www.developer.nvidia.com/physx |

**PhysX** – realaus laiko fizikos variklis, tarpinė programinė įranga. PhysX sukūrė „NovodeX", ETH Zurich padalinys. 2004 m. „NovodeX" įsigijo bendrovė „Ageia", o šią 2008 m. – „Nvidia".

Fizikos varikliai, kaip tarpinė programinė įranga, išlaisvina žaidimų kūrėjus nuo savo pačių kodų, įdiegiančių klasikinę mechaniką, kuri savo ruožtu leidžia atvaizduoti, pavyzdžiui, minkštų kūnų dinamiką, rašymo. PhysX yra vienas plačiausiai kompiuterinių žaidimų pramonėje naudojamų fizikos variklių.

PhysX variklis su kūrimo įrankiu (SDK) prieinamas Microsoft Windows, OS X, Linux, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360 ir Wii platformoms. PhysX SDK žaidimų kūrėjams yra nemokamas tiek komerciniams, tiek nekomerciniams tikslams Windows platformoje. Taip pat PhysX SDK yra nemokamas edukaciniams ir nekomerciniams tikslams Linux, OS X ir Android platformose.

Savybės
-------

PhysX yra fizikos modeliavimo kūrimo įrankis (SDK), skirtas Microsoft Windows, Mac OS X, Linux, PlayStation 3, Xbox 360 ir Wii platformoms. Jis palaiko kietų ir minkštų kūnų dinamiką, ragdoll fiziką, transporto priemonių fiziką, dalelių fiziką, tūrinių skysčių modeliavimą bei drabužių modeliavimą, įskaitant jų plyšimą ir poveikį į suslėgimą.

Panaudojimas
------------

PhysX technologija naudojama tokiuose žaidimų varikliuose kaip Unreal Engine (3 versija ir naujesnės), Unity, Gamebryo, Vision (6 versija ir naujesnės), Instinct Engine, Panda3D, Diesel, Torque, HeroEngine ir BigWorld. Taip pat tokiuose žaidimuose kaip „Mirror's Edge", „Bulletstorm", „Need for Speed: Shift", „Mafia II" ir kt.

PhysX taip pat palaiko tokią programinę įrangą kaip Active Worlds, Autodesk 3ds Max, Autodesk Maya, Autodesk Softimage, 3DMark, OGRE ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑  "NVIDIA completes Acquisition of AGEIA Technologies". Pranešimas spaudai. 2008-02-13.. Prieigos data 2009-03-18.
2. ↑  „NVIDIA announces the release of PhysX SDK V3". Nvidia. Suarchyvuotas originalas 2011-05-24. Nuoroda tikrinta 2011-06-03.
3. ↑  „PhysX Downloads". Nvidia. Nuoroda tikrinta 2011-06-08.
| Pinar del Rijo provincija*Provincia de Pinar del Río* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Kubos vėliava Kuba |
| **Administracinis centras** | Pinar del Rijas |
| **Savivaldybių skaičius** | 11 |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 583 037 |
| **Plotas** | 8 884 km² |
| **Tankumas** (2020) | 66 žm./km² |

**Pinar del Rijo provincija** (isp. *Provincia de Pinar del Río*) – provincija vakarų Kuboje, apima vakarinį salos galą. Rytuose ribojasi su Artemisos provincija. Administracinis centras – Pinar del Rijas.

2010 m. dalis provincijos priskirta naujai sudarytai Artemisos provincijai.

Geografija
----------

Provincijos paviršius kalnuotas, teritorija driekiasi Rosarijo ir Organoso kalnai. Būdingos klintinės apvalainos uolos, vadinamos mogotais, ir plokšti, derlingi slėniai. Vienas tokių slėnių, Vinjaleso slėnis, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Pagal šiaurinę Pinar del Rijo provincijos pakrantę driekiasi salelių ir rifų virtinė, vadinama Koloradoso salynu. Vakarinę provincijos dalį sudaro Gvanahakabibeso pusiasalis, užsibaigiantis San Antonijo kyšuliu (toliausiai į vakarus nutolusi Kubos vieta).

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provincija padalinta į 11 savivaldybių:

* Pinar del Rijas,
* San Chuan i Martinesas,
* La Palma,
* Los Palasijosas,
* San Luisas,
* Konsolasion del Suras,
* Sandinas,
* Guanė,
* Mantua,
* Vinjalesas,
* Minas de Matahambrė.

Gyventojai
----------

2010 m. Pinar del Rijo provincijoje gyveno 592 042 žmonės, jos plotas buvo 8884 km², o provincijos gyventojų tankumas buvo 67,2 žm./km².

Šaltiniai
---------

1. ↑  CUBA, *citypopulation.de*
2. ↑  Atenas.cu (2004). „2004 Population trends, by Province and Municipality" (ispanų). Suarchyvuotas originalas 2007-09-27. Nuoroda tikrinta 2007-10-02.
3. ↑  Government of Cuba (2002). „Population by Province" (ispanų). Suarchyvuotas originalas 2013-07-08. Nuoroda tikrinta 2007-10-02.


|  |  |
| --- | --- |
|  **Kubos provincijos** |  |
| Artemisa | Chuventudas | Granma | Gvantanamas | Havana | Holginas | Kamaguėjus | Kubos Santjagas | Las Tunasas | Majabekė | Matansasas | Pinar del Rijas | Sankti Spiritus | Siego de Avila | Sjenfuegosas | Vilja Klara |
| Kernys |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,184 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,91 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | 4 bevardžiai upeliai |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Kernys

  |
| **Koordinatės** |  55°36′54.33″ š. pl. 26°4′57.34″ r. ilg.﻿ / ﻿55.6150917°š. pl. 26.0825944°r. ilg.﻿ / 55.6150917; 26.0825944Koordinatės: 55°36′54.33″ š. pl. 26°4′57.34″ r. ilg.﻿ / ﻿55.6150917°š. pl. 26.0825944°r. ilg.﻿ / 55.6150917; 26.0825944 |

**Kernys** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 5 km į šiaurės vakarus nuo Salako, greta Antalieptės tvenkinio kranto, Gražutės regioniniame parke. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 0,7 km, plotis iki 0,46 km. Altitudė 150 m. Ežeras ledyninės kilmės, rininis. Krantai daugiausia aukštoki, sausi, pietinis krantas status. Pakrantės daugiausia apaugę mišku, vietomis plyti pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios upės baseinui.

Prie Kernio įsikūręs Pakerniškių kaimas.

Vandenvardis kilęs iš žodžių *kerna* ('tankynė, brūzgynas, sąžalynas'), *kernėti* ('kerėti, nykti, skurdžiai augti').

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kernys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 297
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 153
| **Adomas Einoras** |
| --- |
| Gimė | 1842 m. kovo 23 d.Bendikai, Kretingalės valsčius |
| Mirė | 1906 m. rugsėjo 11 d. (64 metai)Klaipėda |
|  |
| Veikla | Mažosios Lietuvos pedagogas, spaudos darbuotojas, leidėjas, žurnalistas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | Karalienės mokytojų seminarija |

**Adomas Einoras** (*Einaras*, 1842 m. kovo 23 d. Bendikuose, Kretingalės valsčius – 1906 m. rugsėjo 11 d. Klaipėdoje) – Mažosios Lietuvos pedagogas, spaudos darbuotojas, leidėjas, žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

Baigęs Karalienės mokytojų seminariją, mokytojavo Doviluose, Melnragėje, buvo Klaipėdos mokyklos vedėju. Iš Frydricho Kuršaičio perpirko jo laikraštį „Keleivis" ir 1880–1883 m. leido laikraštį „Naujasis keleivis", 1883–1886 m. laikraštį „Keleivis". Kartu su kitais suredagavo 1897 m. išleistą „Bibliją". Bendradarbiavo 1904–1906 m. žurnale „Pagalba" ir kt. protestantiškoje lietuvių spaudoje.

Bibliografija
-------------

* Pašlužikit kits kitam! 1904 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Senųjų miesto kapinių istorija". *mlimuziejus.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2016-05-01.
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 118 psl.
| Tanganika |
| --- |
|  |
| Vieta | Rytų Afrika |
| Plotas | 32 890 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1900 km |
| Vidutinis gylis | 572 m |
| Didžiausias gylis | 1430 m |
| Tūris | 17 800 km³ |
| Išteka | Lukuga |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Tanganika

  |
| **Koordinatės** |  6°06′0″ p. pl. 29°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.10000°š. pl. 29.50000°r. ilg.﻿ / 6.10000; 29.50000Koordinatės: 6°06′0″ p. pl. 29°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿6.10000°š. pl. 29.50000°r. ilg.﻿ / 6.10000; 29.50000 |

**Tanganika** (suah. *Tanganyika*) – antrasis pagal dydį Afrikos ežeras (32 890 km²), esantis Rytų Afrikoje, prie Tanzanijos, Kongo Demokratinės Respublikos, Zambijos ir Burundžio sienų. Tai vienas ilgiausių ežerų pasaulyje – jis yra 680 km ilgio ir 72 km pločio. Be to, tai antrasis pagal gylį (1430 m) gėlavandenis ežeras pasaulyje (po Baikalo). Iš ežero išteka Lukugos (*Lukuga*) upė (Atlanto vandenyno baseinas).

Ežeras susiformavęs Didžiajame riftiniame slėnyje.

Ežere daug hipopotamų ir krokodilų, gausu žuvies. Garlaiviais galima susisiekti su pagrindiniais Tanganikos uostais.

1871 m. ežerą tyrinėjo Deividas Livingstonas ir Henris Stenlis. Pirmojo pasaulinio karo metu vyko keletas nedidelių jūrų mūšių tarp Anglijos ir Vokietijos armijų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Tanganikos ežeras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013. 474 psl.
Koordinatės: 55°47′55″ š. pl. 26°13′23″ r. ilg.﻿ / ﻿55.79861°š. pl. 26.22306°r. ilg.﻿ / 55.79861; 26.22306

| Stumbrinė |
| --- |
| Vieta | Zarasų raj. Lietuva |
| Plotas | 0,18 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,28 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | Stelmužė |
| Išteka | Stelmužė |

**Stumbrinė** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 6,5 km į šiaurės rytus nuo Imbrado, 7 km į šiaurę nuo Zarasų, 1 km į vakarus nuo Latvijos sienos. Ilgis iš vakarų į rytus – 0,8 km, plotis iki 0,37 km. Altitudė 147 m. Rytinis krantas aukštas, šiaurės vakarinis – pelkėtas. Apyežerė kalvota, plyti pievos, auga miškeliai, krūmynai.

Per Stumbrinės ežerą iš pietų į šiaurę teka Stelmužės upelis į Stelmužės ežerą (Lukštos upės baseinas).

Šiaurės rytiniame krante įsikūręs Stumbrinės kaimas, rytuose – Neišeriškės (nebegyvenamas), pietvakariuose – Šeštokiškės.

Ežerėvardis kilo nuo gyvūno pavadinimo *stumbras*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Stumbrinė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 123
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 318
| Baskunčakas |
| --- |
| Baskunčakas nuo Bogdo kalnoBaskunčakas nuo Bogdo kalnoBaskunčakas nuo Bogdo kalno |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija (Astrachanės srities vėliava Astrachanės sritis) |
| Plotas | 115 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Didžiausias gylis | 3 m |
| Įteka | Gorkaja |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Baskunčakas

  |
| **Koordinatės** |  48°10′0″ š. pl. 46°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.16667°š. pl. 46.88333°r. ilg.﻿ / 48.16667; 46.88333Koordinatės: 48°10′0″ š. pl. 46°53′0″ r. ilg.﻿ / ﻿48.16667°š. pl. 46.88333°r. ilg.﻿ / 48.16667; 46.88333 |

**Baskunčakas** (rus. *Баскунчак*) – nenuotakus, druskingas ežeras Rusijoje, Astrachanės srities šiaurės rytuose, šalia Kazachstano sienos. Telkšo Pakaspijo žemumoje, 19,5 m žemiau jūros lygio. Ežeras maitinamas mineralinių versmių, trykštančių Bogdo kalno šlaituose. Ežero vandens druskingumas 300 g/l. Druskos sankaupos.

Nuo VIII a. čia išgaunama valgomoji druska. O XIX a. druskos išvežimui nutiestas Baskunčako geležinkelis, sujungęs kasyklas su prieplauka prie Volgos atšakos Achtubos. Dabar ežere išgaunama 80 % Rusijos valgomosios druskos produkcijos (1,5-5 mln. tonų per metus).

1997 m. ežeras ir apylinkės įtrauktos į Baskunčako-Bogdo draustinį. Apylinkėse išplėtotas turizmas. Baskunčakas ir netoliese stūgstantys Bogdo kalnai tapo turistų traukos centrais.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Mažasis Bogdo
* Didysis Bogdo

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 53
| Pra |
| --- |
| **Ilgis** | 240 km |
| **Baseino plotas** |  ? km² |
| **Ištakos** | Kvahu plynaukštė |
| **Žiotys** | Gvinėjos įlanka |
| **Šalys** | Gana |

**Pra** (angl. *Pra River*) – upė Ganoje. Prasideda Kvahu plynaukštėje, netoli Mpraeso. Teka 240 km į pietus, derlingais kakavos laukais, kitais dirbamaisiais plotais, Akanų žemumos miškais. Įteka į Gvinėjos įlanką, į rytus nuo Sekondžio-Takoradžio.

Upėje gausu sraunumų, didžioji upės dalis nėra laivuojama net kanojomis.

XIX a. Pra upė sudarė pasienio ribą tarp Ašanti valstybės ir Britų Aukso kranto. XX a. pr. upe link šalies pakrantės ekstensyviai plukdyta mediena, skirta eksportui. Dabar mediena gabenama keliais ir geležinkeliais. Šiaurinėje upės dalyje tebeieškoma aukso panaudojant metalinį gyvsidabrį, dėl ko kai kuriose upės vietose padidėjo užterštumo lygis.

Pagrindiniai intakai: Ofinas, Anumas ir Birimas. Birimo upės slėnyje gausu deimantų.

Upės baseino teritorijoje įsikūręs Akim Odos miestas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ghana – Landforms". commonwealth.ednet.ns. Suarchyvuotas originalas 2008-12-19. Nuoroda tikrinta 2014-01-03.
2. ↑
| ***Prekiautojas akmenimis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Il merchante di pietre |
| Kilmės šalis | Jungtinė Karalystė Jungtinė Karalystė Italija |
| Režisierius | Renzo Martinelli |
| Scenaristas (-ai) | Corrado CalabroFabio Campus |
| Metai | 2006 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 119 min. |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Prekiautojas akmenimis** (it. *Il merchante di pietre*) – 2006 m. sukurtas trileris, nominuotas David di Donatello prizui už geriausius specialiuosius efektus. Režisierius ir scenarijaus autorius Renzo Martinelli, pagrindinį vaidmenį atliko Harvey Keitel. Filmas paremtas Corrado Calabrò romanu „Ricordati di dimenticarla".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Profesorius Alsejo, universitete dėstantis paskaitas apie terorizmą, pats yra tapęs išpuolio Kenijoje auka ir praradęs kojas. Jo žmona Leda tampa išpuolio geležinkelio stotyje liudininke ir trumpam paimama įkaite. Siekdami atgauti pusiausvyrą, sutuoktiniai išvyksta trumpų atostogų į Kapadokiją, kur susipažįsta su musulmonų dvasininku Šachidu ir paslaptingu italu Liudoviku, vadinamu prekeiviu akmenimis.

Grįžusi į Italiją, Leda vėl jį susitinka ir netrukus tampa šio meiluže. Ėmęs įtarinėti žmoną, Alsejo išsiaiškina, kad Liudovikas anksčiau pakeitė tikėjimą ir tapo musulmonu. Įtardamas, kad jis planuoja teroro išpuolį, Alsejo apie viską papasakoja žmonai, tačiau šiai tai nerūpi, ji tik nori būti su Liudoviku. Pastarasis taip pat ima abejoti dėl savo pasirinkimo ir nori atidėti pasikėsinimą, tačiau Šachidas ir kiti su tuo nesutinka. Liudovikas ir Leda bando bėgti laivu, tačiau jis sulaikomas ir į Angliją išplaukia viena Leda. Kuomet laivas pasiekia uostą, detonuojamas mašinoje paslėptas sprogmuo, o išpuolio organizatoriai atsikrato ir Liudoviku…

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Harvey Keitel – Liudovikas Vičedominis
* Jane March – Leda
* Jordi Molla – Alsejo
* F. Murray Abraham – Šachidas
* Lucilla Agosti – Lidija
* Federica Martinelli – Rita
* Bruno Bilotta – Libero

Išnašos
-------

1. ↑  Paolo D'Agostini (2006-09-15). „Mercante di pietre, manifesto nascosto sotto forma di film". *La Repubblica*. Nuoroda tikrinta 2015-12-27.
2. ↑  Gianmaria Padovani (2006-09-09). „Storia di una conversione: all'islam e alle armi". *Panorama*. Suarchyvuotas originalas 2016-01-06. Nuoroda tikrinta 2015-12-27.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Alaotra |
| --- |
| Palydovinė ežero nuotraukaPalydovinė ežero nuotraukaPalydovinė ežero nuotrauka |
| Vieta | Madagaskaro vėliava Madagaskaras |
| Plotas | ~900 km² |
| Vidutinis gylis | 0,6 m |
| Didžiausias gylis | 1,5 m |
| Tūris | ~0,945 km³ |
| Įteka | Ambatas |
| Išteka | Maningoris |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Alaotra

  |
| **Koordinatės** |  17°30′0″ p. pl. 48°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿17.50000°š. pl. 48.50000°r. ilg.﻿ / 17.50000; 48.50000Koordinatės: 17°30′0″ p. pl. 48°30′0″ r. ilg.﻿ / ﻿17.50000°š. pl. 48.50000°r. ilg.﻿ / 17.50000; 48.50000 |

**Alaotra** (malag. *Farihy Alaotra*) – ežeras rytinėje Madagaskaro dalyje, Vidurio plokščiakalnyje, į šiaurę nuo Ambatondrazakos. Tai didžiausias šalies ežeras. Ežeras labai seklus (gylis ~1,5 m), jo krantai žemi, pelkėti, apaugę vandens augalų sąžalynais. Į Alaotros ežerą įteka Ambato upė, o išteka Maningoris, kuris ežero vandenis neša į Indijos vandenyną.

Aplink Alaotros ežerą driekiasi svarbūs ryžių auginimo plotai. Aplinkiniai sąžalynai yra svarbi vandens paukščių, tame tarpe retų ir endeminių (madagaskarinė antis, madagaskarinė nardančioji antis, alaotraninis kragas) buveinė. Ežero pakrantėse taip pat gyvena tik čia sutinkama lemūrų rūšis *Hapalemur alaotrensis*. Dėl medžioklės ir besiplečiančių ryžių laukų retos rūšys nyksta.
Aleutų salos
**Aleutų salos** (angl. *Aleutian Islands*) – salynas Ramiojo vandenyno šiaurinėje dalyje, priklausantis JAV, į pietvakarius nuo Aliaskos. Vulkaninės kilmės salos, skiriančios Beringo jūrą nuo Ramiojo vandenyno, driekiasi 1400 km ilgio lanku iš rytų į vakarus. Salų plotas – 17 800 km².

Salyne yra šios salų grupės:

* Lapių. Čia yra trys didžiausios salyno salos – Unimakas (4069 km²), Unalaska (2722 km²), Umnakas (1777 km²)
* Keturių Kalnų
* Andrejanovo
* Žiurkių
* Artimosios. Didžiausia sala – Atu (906 km²)

Salos vulkaninės kilmės, dažnai padengtos sniegu. Yra 25 veikiantys ugnikalniai, aukščiausias – Šišaldino ugnikalnis (2860 m, Unimako s.). Būdingos subarktinės pievos ir kalnų tundra. Peri gausios paukščių kolonijos, yra ruonių gulyklos.

1998 metais gyveno 11 900 gyventojų, dalis jų aleutai. Svarbiausios gyvenvietės – Adakas, Datč Harboras. Yra karinių jūrų ir oro bazių.

Istorija
--------

Aleutai salose apsigyveno prieš 3000 metų, 1741 metais salose apsilankė rusų keliautojai V. J. Beringas ir A. Čirikovas. Salos iki XVIII a. priklausė Rusijos imperijai, vėliau parduotos JAV kartu su Aliaska. Antrojo pasaulinio karo metu 1942–1943 metais salas buvo okupavusi Japonija.

Spėjama, kad pleistocene salynas sudarė vientisą sausumą, kuria Kamčiatka jungėsi su Aliaska.
Aukščiausi ugnikalniai (abu Unimako saloje) – Šišaldino (2861 m), Isanockio (2465 m).

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aleutų salos** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 20
2. ↑  „Kodėl Rusija pardavė Aliaską amerikiečiams?". *15min*. Suarchyvuotas originalas 2017-04-26. Nuoroda tikrinta 2017-07-11.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Elgygytgyno ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Anadyrio plokščiakalnis, Čiukotka, Rusija |
| Plotas | 110 km² |
| Kilmė | meteoritinis krateris |
| Didžiausias gylis | 175 m |
| Tūris | 14,1 km³ |

**Elgygytgynas** (rus. *Эльгыгытгын*) – ežeras Čiukotkoje, Rusijoje. Jis yra Anadyrio plokščiakalnyje, nutolęs apie 500 km į šiaurės vakarus nuo autonominės apygardos sostinės Anadyrės. Ežero skersmuo apie 12 km, aukštis virš jūros lygio – 489 m, vidutinė vandens temperatūra -3 °C.

Šis ežeras – tai vandeniu užpildytas krateris. Jo amžius – apie 3,6 milijono metų. Pagal vieną iš hipotezių (labiau pripažįstamą), ežero krateris atsirado nukritus meteoritui. Kita ežero kilmės versija – tai senovinio ugnikalnio krateris. Didžiąją metų dalį ežeras padengtas ledu, kartais neatitirpsta net vasarą. Krantuose – amžinasis įšalas. Į ežerą įteka apie 50 intakų, išteka Enmyvamo upė (Anadyrės baseinas). Ežero apylinkės praktiškai neapgyvendintos žmonių.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kas pirmas pasitrauks** – žaidimas, kai du asmenys sėda į automobilius ir dideliu greičiu važiuoja vienas į kitą. Kartais dar vadinamas ir kitais pavadinimais: **Vanagas ir balandis** (angl. *hawk-dove game*), **Bailys** (angl. *chicken game*), **Ant ribos** (angl. *brinkmanship*). Pirmasis pasitraukęs į šalį „žaidėjas" pralošia.

Šis žaidimas yra vienas iš uždavinių, naudojamų žaidimų teorijoje.

Čia yra tik du pasirinkimai: važiuoti iki galo arba pasukti į šalį. Veiksmas, kai pasukama į šalį, lyginamas su laukimu iki paskutinio momento, kai priešininkas pasuka pirmas.

Priešingai, nei kalinio dilemoje, blogiausia yra ne asimetrinė situacija (vienas važiuoja, kitas pasuka), bet simetrinė (abu važiuoja ir nepasuka) – jei prizas būtų didesnis negu avarijos kaina, žaidimas taptu kalinio dilema.

Žaidime panaudojama taip vadinama Nešo pusiausvyra, kai nė vienas žaidėjas negali padidinti savo laimėjimo vienpusiškai pakeitęs savo sprendimą, abu sprendimai yra lygiaverčiai: pirmas žaidėjas pasuka, kitas važiuoja arba antras pasuka, o pirmas važiuoja. Žaidimas taip pat gali baigtis, kai abu žaidėjai pasuka į šalis.

Iš tikrųjų žaidėjai prieš žaidimą naudoja „pasiutėlio strategiją" – stengiasi įrodyti, kad negalvoja racionaliai ir važiuos nepriklausomai nuo aplinkybių.

Taip pat žaidimų teorija kai kuriais aspektais aiškina viešą elgesį. Žmonės, o kartais ir valstybės, siekdamos tikslo, bando rodyti, kad racionaliai negalvoja.
Koordinatės: 49°08′ š. pl. 46°42′ r. ilg.﻿ / ﻿49.133°š. pl. 46.700°r. ilg.﻿ / 49.133; 46.700

| Eltonas |
| --- |
| Ežeras pavasarįEžeras pavasarįEžeras pavasarį |
| Vieta | Rusija (Volgogrado sritis) |
| Plotas | 182 km² |
| Vidutinis gylis | 0,05-1,5 m |
| Įteka | 7 upeliai |
|  |
|  Vikiteka | Eltonas |

**Eltonas** (rus. *Эльтон*) – nenuotakus, druskingas ežeras Rusijoje, Vologogrado srities pietryčiuose, netoli Kazachstano sienos. Telkšo Pakaspijo žemumoje, 18 m žemiau jūros lygio. Ežeras apskritimo formos, gylis svyruoja nuo 5-7 cm vasarą iki 1,5 m pavasarį.

Eltonas – pats druskingiausias Europos ežeras ir vienas druskingiausių pasaulyje. Mineralizacija – 200–500 g/l (1,5 didesnė nei Negyvojoje jūroje). Ežere augantys dumbliai vandeniui suteikia rausvą atspalvį. Eltono dugną dengia storas druskų (daugiausia NaCl ir KCl) sluoksnis. Po juo glūdi sieros vandenilio prisotintas dumblas. Ežero vandenį sudaro sūrymas, kuris pavasarį prasiskiedžia gėlu vandeniu.

Jau Ivano Rūsčiojo laikais iš Eltono ežero buvo reguliariai kasama druska. Vėliau kasybos mastai dar labiau padidėjo nutiesus Pokrovsko-Astrachanės geležinkelį. XIX a. pab. druskų gavyba nutraukta, netrukus prie ežero įsikūrė Eltono kurortas, kurio sanatorijose taikomos druskų ir gydomojo purvo procedūros.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 501
**Vilo Rodžerso fenomenas** – amerikiečių humoristo Vilo Rodžerso (*Will Rogers*, 1879-1935) pastebėtas statistinis paradoksas, kai nario perkėlimas iš vienos grupės į kitą keičia vidurkius ta pačia kryptimi.

Pavyzdys
--------

Tarkime, turime grupę skaičių:

```
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9;    vidurkis lygus 5
```

Padaliname šiuos skaičius į dvi grupes:

```
1, 2, 3, 4                    vidurkis lygus 2,5
5, 6, 7, 8, 9                 vidurkis lygus 7
```

Perkeliame mažiausią antrosios grupės skaičių į pirmąją grupę:

```
1, 2, 3, 4, 5                 vidurkis lygus 3
6, 7, 8, 9                    vidurkis lygus 7,5
```

Tokiu būdu, vieno iš elementų perkėlimas į kitą grupę padidina abiejų grupių rodiklius.

Praktika
--------

Tokio tipo praktiniai paradoksai neretai pastebimi, vertinant statistinius pokyčius. Bene pirmą kartą praktiniai šio paradokso atvejai išsamiai buvo aprašyti, tiriant ankstyvosios vėžio diagnostikos įtaką vėlesniam gydymui: aptinkant vėžį ankstyvesnėse stadijose, sergančiais laikomų žmonių grupė padidėja, o sveikų žmonių grupė sumažėja, tačiau ir vienų, ir kitų vidutinė gyvenimo trukmė padidėja vien dėl ankstyvos diagnostikos. Dėl tokios statistikos kurį laiką ankstyvosios vėžio diagnostikos reikšmė buvo iš dalies pervertinama, priskiriant geresnius statistikos rodiklius vien ankstyvesniam gydymui.

Paradokso įtakos, vertinant pokyčius, galima nesunkiai išvengti, jei lyginami ne tik dominančių grupių, bet ir bendrieji rodikliai: minėtame pavyzdyje bendri vidurkiai lieka nekintamais, tokiu būdu indikuodami, kad vyksta tik persigrupavimas, bet ne reikšmių pasikeitimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Feinstein, Alvan R.; Sosin, Daniel M.; Wells, Carolyn K. (1985-06-20). „The Will Rogers Phenomenon: Stage Migration and New Diagnostic Techniques as a Source of Misleading Statistics for Survival in Cancer". *New England Journal of Medicine* **312** (25): 1604–1608. ISSN 0028-4793. doi:10.1056/NEJM198506203122504.