recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Petras Kisielis** |
| --- |
| Visas vardas | *Пётр Юрьевич Киселис* |
| Gimė | 1890 m. gegužės 13 d.Novoaleksandrovsko apskritis |
| Mirė | 1937 m. rugsėjo 4 d. (46 metai)Vladivostokas, Rusija |
|  |
| Veikla | dailininkas, pedagogas |
| Sritis | dailė |
| Organizacijos | Aukščiausiasis meno techninis institutas |
| Pareigos | dekanas, docentas |
| Partija | VKP(b) |

**Petras Kisielis** (rus. *Пётр Юрьевич Киселис*; 1890 m. gegužės 13 d. – 1940 m. gegužės 15 d. Vladivostokas) – dailininkas, portretistas, pedagogas, Rusijos pilietinio karo dalyvis, vienas Revoliucinės Rusijos dailininkų asociacijos kūrėjų.

Biografija
----------

Lietuvis, gimė valstiečių šeimoje Novoaleksandrovsko apskrities *Грибани* kaime (dab. Rokiškio rajono Panemunis).
Tėvas Jurgis dirbo Komarų dvare ir augino šešis sūnus. Dvarininko Komaro duktė Elžbieta su vyru Vitoldu Krasicku, pastebėję Petro Kisielio gabumus piešimui,1902 m. nusiuntė į G. Zivo fotografiją (Peterburgas) „mokiniu", kad išmoktų retušavimo ir knygrišybos. Vėliau, 1910–1912 m. mokėsi barono Štiglico techninio piešimo mokykloje, 1913–1916 m. Imperatoriškojoje menų akademijoje. 1916 m. paimtas į kariuomenę ir 1917 m. komandiruotas į vyriausiojo kariuomenės vado štabą dirbti trofėjinės komandos dailininku. Tapė Georgijaus kryžiaus kavalierių, caro generolų (tame tarpe L.Kornilovo) portretus..

1918–1920 m. Rusijos pilietinio karo metais dirbo Revoliucinės karo tarybos pirmininko Levo Trockio traukinyje dailininku. 1921 m. RTFSR Švietimo liaudies komisariato inspektorius meninėms organizacijoms. 1922–1924 m. Revoliucinės karo tarybos reikalų valdytojo padėjėjas. Nuo 1922 m. buvo *Revoliucinės Rusijos dailininkų asociacijos* (RRDA; rus. *АХРР*) narys, vėliau – asociacijos narys. 1925–1929 m. dėstė Centriniuose RRDA meniniuose kursuose, buvo jų vedėjas. 1928–1929 m. buvo Aukščiausiojo meno techninio instituto Tapybos fakulteto docentas ir dekanas. 1930 m. pašalintas iš RRDA, tuo metu vyko partinių eilių „valymas". 1937 m. buvo suimtas ir 1940 m. mirė pataisos darbų stovykloje.

Kūryba
------

Užsiiminėjo daugiausia grafika:

* portretais – generolo L. Kornilovo portretas (1917 m. akvarelė), Spalio revoliucijos veikėjų portretai (1922 m.; litografijos), kiti portretai.
* plakatais – „Mirtis darbininkų ir valstiečių smaugėjams ir engėjams" (*Смерть душителям и угнетателям рабочих и крестьян!*; 1919 m.), „Draugai, visi į Uralą!" (*Товарищи, все на Урал!*; 1919 m.) ir kt.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tiesusis šūvis** (angl. *point-blank shot*; rus. *прямой выстрел*) – šūvis, kai sviedinio (kulkos) lėkimo trajektorija nepakyla aukščiau taikinio. Taip šaunant nereikia keisti taikiklio nuostatos, visi to aukščio taikiniai būna kliudyti nuo šūvio vietos iki sviedinio (kulkos) kritimo taško. Nekeičiant taikiklio nustatų galima šaudyti į artėjančius taikinius – kareivius, tankus, šarvuočius, sraigtasparnius ir kt.

Įprastinė šaunamojo ginklo charakteristika yra tiesiojo šūvio nuotolis.

Kita prasmė
-----------

Angliškas terminas *point-blank shot* kasdienėje kalboje ir kriminalistikoje turi ir kitą prasmę – reiškia šūvį iš atstumo, mažesnio negu metras. Kriminalistikoje šūvį iš tokio nuotolio atpažįsta iš pagal nudegimus apie kulkos žaizdą nuo parako dujų, taip pat žaizdeles, kurias palieka nesudegę iš vamzdžio išlėkę parako grūdeliai.
*Kitos reikšmės – Boksas (reikšmės).*
Šachmatų bokso varžybos Berlyne
**Šachmatų boksas** – alternatyvi daugiakovė, kurioje rungiamasi dviejose rungtyse: bokse ir šachmatų sporte. Šachmatų bokso varžybos rengiamos nuo 2003 m. Iš pradžių tokios varžybos buvo labiau spektaklis žiūrovams, bet vėliau išsivystė į rimtą sportą.

Taisyklės ir struktūra
----------------------

Varžybose būna iki vienuolikos raundų. Kiekviename raunde 4 minutės skiriamos žaidimui šachmatais ir 3 minutės boksavimuisi. Tarp raundų vyksta minutės pertrauka. Šachmatais žaidžiama greitųjų šachmatų principu. Laimima pasiekus matą, arba jei priešininkas išeikvoja savo laiką. Laimėti galima ir nokautu bokso dalies metu. Esant neaiškumams, laimėtoją renka teisėjas, kuris taip pat gali diskvalifikuoti žaidėjus už netinkamą elgesį.

Šiame sporte neužtenka būti geru šachmatininku bei boksininku, svarbu taip pat sugebėti greitai keisti vieną veiklą į kitą, labai skirtingą. Po trijų minučių boksininko širdis plaka labai sparčiai, tačiau reikia nedelsiant susitelkti dėmesio bei susikaupimo reikalaujančiam šachmatų žaidimui.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šachmatų boksas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2011-06-28 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Setaria** |
| --- |
| Žalioji šerytė (Setaria viridis)Žalioji šerytė (*Setaria viridis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Migliniai  *( Poaceae)* |
| Gentis: | Šerytė  *( Setaria)* |

 |

**Šerytė** (*Setaria*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas iš lot. *seta* – šerys; augalo žiedynas šeriuotas. Gentyje yra apie 150 rūšių. Tai vienametės žolės su tankiu žiedynu.

Lietuvoje auga dvi savaiminės rūšys ir viena auginama:

* Žalioji šerytė (*Setaria viridis*)
* Rusvoji šerytė (*Setaria pumila*)
* Italinė šerytė (*Setaria italica*)

Kultūriniai augalai
-------------------

Italinė šerytė (*Setaria italica*)Italinė šerytė nuo seno yra naudojama kaip svarbi grūdinė kultūra Rytų Azijoje. Senovės Kinijoje ji buvo vienas svarbiausių javų, greta soros ir sorgo, ir dabar vaidinantis nemažą vaidmenį Pekino virtuvėje. Vėliau ji introdukuota ir Japonijoje (viena pagrindinių ainų naudotų kultūrų), Korėjoje.
**Tiesioginis debetas** – automatinis sąskaitų apmokėjimo būdas, kai įmonė informuoja banką, kiek jis turėtų nuskaičiuoti iš kliento sąskaitos už parduotas prekes. Pats klientas tokią teisę bankui suteikia pasirašydamas atitinkamą sutartį, paprastai po vieną kiekvienam paslaugos teikėjui. Klientas tiesioginio debeto sutartį gali pasirašyti arba *pačiame banke* (jei paslaugų tiekėjas yra pasirašęs sutartį su banku, kad jis nori gauti pinigus tiesioginiu debetu) tada bankas informuoja įmonę, kad iš tam tikro kliento pinigai bus gaunami tiesioginio debeto būdu. *Arba įmonėje*, tada įmonė informuoja, kad bankas nuo pasirašiusiojo kliento mokęsčius nuskaičiuotų tiesioginio debeto būdu(bankas prieš tai patikrina ar pas juo tas žmogus turi neuždarytas sąskaitas).

Tiesioginis debetas dažniausiai siūlomas nuolatinių sąskaitų (telekomunikacijų, draudimo, komunalinių ir pan.) apmokėjimui. Paprastai šias sąskaitas apmokėti tiesioginiu debetu yra pigiau, nei mokant už kiekvieną sutartį atskirai (mokant atskirai, yra imamas mokestis kaip už grynų pinigų pervedimą (bankuose jie skiriasi), arba kaip už pervedimą iš sąskaitos, priklauso nuo to kaip jūs mokate).

Bankams toks mokėjimo būdas patogus, nes reikalauja mažiau jų resursų. Paslaugų teikėjai tiesioginiu debetu paprastai pinigus gauna greičiau, nei išsiuntinėję sąskaitas klientams. O patys klientai, gali nesirūpinti, kad iki banko darbo pabaigos nespėjo nubėgti ir susimokėti (svarbu kad saskaita, iš kurios nuskaičiuojami pinigai, būtų netuščia)

Asmuo norintis pasirašyti TD sutartį, bankui turi pateikti savo asmeninius duomenis ir sąskaitos numerį, nuo kurios jis sutinka kad būtų vykdomas nurašinėjimas(žinoma sąskaita turi būti tame pačiame banke kur pasirašinėjama sutartis), pasirašant įmonėje reikia nurodyti ir sąskaitą ir aptarnaujantį banką. Saskaita turėtų būti kliento atsiskaitomoji, netinkamos yra terminuotų indėlių sąskaitos (nes didžioji dalis terminuoto indėlio sąskaitų yra blokuojamos debetui, ir šiaip netinkamos apmokėjimų atlikimui), o pąskolą aptarnaujanti sąskaita tinka. Pensijų kaupimo sąskaitos nelabai priimtinos.

Skaičiuojama, kad 1997 metais Didžiosiojoje Britanijoje buvo atlikta per 1,6 milijardų tiesioginio debeto mokėjimų. Šioje šalyje 1990 metais tiesioginiu debetu buvo apmokama 11 proc. sutarčių, o 2000 metais – 43 procentų. Tais metais tisioginiu debet naudojos 32 milijonai šalies gyventojų, daugiausia – 25-44 metų amžiaus žmonės.

**Istorija**

Pirmuoju tiesioginio debeto atveju laikoma 1967 metais Didžiosios Britanijos bendrovės „BACS Limited" sugalvota schema.

Nuorodos
--------

Bendroji informacija:

* Archyvuota kopija 2005-08-23 iš Wayback Machine projekto.
* UK payments association Archyvuota kopija 2005-08-20 iš Wayback Machine projekto.

Tiesioginio debeto paslaugos teikėjai Lietuvoje:

* Swedbank
* DNB bankas
* SEB bankas Archyvuota kopija 2012-11-22 iš Wayback Machine projekto.
* Šiaulių bankas[neveikianti nuoroda]
* Medicinos bankas Archyvuota kopija 2013-04-04 iš Wayback Machine projekto.
* Nordea bankas
* Danske bankas Archyvuota kopija 2013-04-03 iš Wayback Machine projekto.
* Citadele bankas Archyvuota kopija 2013-04-03 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kešavdaso „Rasikaprijos" XVII a. rankraštis
**Kešavdasas Mišra** (hind. केशवदास, IAST: *Keśavdās*; 1555–1617 m.) – Indijos poetas, mokslininkas (panditas). Laikomas hindi vėlyvųjų viduramžių literatūros (arba *ritikāl*) pradininku ir vienu pagrindinių atstovų.

Gimė brahmanų poetų, mokslininkų šeimoje Orčhos apylinkėse (dab. Madhja Pradešas). Nors dauguma jo giminės narių plėtojo sanskrito literatūrą, Kešavdasas pasirinko kurti hindi (bradžo kalba). Šis žingsnis laikomas nauju posūkiu hindi literatūroje, nes iki tol kūryba hindi tarmėmis buvo daugiausia žodinė ir plėtojama žemesniųjų kastų. Jis į bradžo kalbą, kuri naudota daugiausia bhakti (religinių) poetų įvedė klasikinės sanskrito literatūros stilių, paremtą literatūrinėmis figūromis, palyginimais, aprašymais. Savo kūryboje rėmėsi vaišnaviškais motyvais.

Kešavdasas buvo Orčhos valdovo Indradžito Singho rūmų poetu, vėliau tarnavo pas Vyrą Singhą Deo.

Kūriniai
--------

Kešavdasui priskiriama daug įvairių kūrinių. Labiausiai tikėtina, kad jam priklauso šie:

* *Rasikpriyā* (रसिकप्रिया; 1591 m.)
* *Ramcandrikā* (रमचंद्रिका; 1600 m.)
* *Kavipriyā* (कविप्रिया; 1601 m.)
Koordinatės: 55°38′ š. pl. 21°19′ r. ilg.﻿ / ﻿55.633°š. pl. 21.317°r. ilg.﻿ / 55.633; 21.317
**Šernų miškai** – miškų masyvas vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, 7 km į pietvakarius nuo Gargždų, 7 km į pietryčius nuo Klaipėdos pakraščio. Priklauso Kretingos miškų urėdijai (Šernų girininkijai). Apima 9 km² plotą.

Šernų miškų masyvą sudaro Šernų ir Piliakalnio miškai. Vyrauja velėniniai jauriniai priesmėliai ir priemoliai. Paviršius banguotas. Vakariniu miško pakraščiu teka Minija, o per mišką – jos intakai Rokupis ir Kisupis. Visi Šernų miškai priklauso Klaipėdos žaliajai zonai.

Medynai:

* pušynai: 52 %
* beržynai: 26 %
* eglynai: 11 %
* juodalksnynai: 5 %
* ąžuolynai: 2 %
* drebulynai: 1 %
* baltalksnynai: 1 %
* uosynai: 1 %
* liepynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 34 % medynų, pusamžiai medžiai 61 %, pribręstantys 3 %, brandūs 2 %.

Šernų miškuose sutinkamos stirnos, kiškiai, kiaunės, lapės, usūriniai šunys, voverės, barsukai, bebrai, ūdros, slankos, jerubės. Auga čia įveisti maumedžiai, pocūgės, raudonieji ąžuolai, išlikę seni eglynai ir dviardžiai pušynai.

Šernų miškuose gausu paminklinių objektų:

* 80 kvartale – Dovilų piliakalnis
* 37 ir 22 kvartaluose – Šernų kapinynas
* 37 kvartale – medžiotojo skulptūra
* 25 kvartale – paminklinis Šernų ąžuolas
* Minijos pakrantės įeina į Minijos ichtiologinį draustinį
* Šernų girininkijoje veikia muziejus.

Miškai tankiai apgyvendinti – į pietinę jų dalį įsiterpę Žiaukų sodai, rytuose – Kisiniai. Taip pat greta yra Šernai, Jurgiai, Gedminai, Rusliai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šernų miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 171
**Kevin Mirallas**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Kevin Antonio Joel Gislain Mirallas y Castillo |
| Gimimo data | 1987 m. spalio 5 d. (34 metai) |
| Gimimo vieta | Lježas, Belgija |
| Ūgis | 1,79 m |
| Svoris | 72 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Everton FC |
| **Numeris** | 11 |
| **Pozicija** | krašto saugas |
| Jaunimo klubai |
| 1999–2004 | R. Standard de Liège |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2004–20082008–20102010–20122012– | Lille OSC AS Saint-Étienne Olympiacos FC  Everton FC | 76 (10)53 (3)52 (34)48 (9) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| nuo 2007 |  Belgijos vyrų futbolo rinktinė | 42 (9) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2014 m. sausio 1 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2013 m. lapkričio 19 d.. |

**Kevinas Miralesas** (*Kevin Mirallas*; g. 1987 m. spalio 5 d.) – ispanų kilmės Belgijos futbolininkas, atstovaujantis šios šalies rinktinei ir „Everton FC" klubui.

Karjera
-------

### Klubinė karjera

Karjeros pradžioje Miralesas atstovavo gimtojo Lježo „Standard" klubui, tačiau profesionalo karjerą pradėjo išvykdamas į Prancūziją, kur 2004 m. pasirašė sutartį su „Lille OSC" klubu. Čia jis sėkmingai rungtyniavo 4 sezonus ir 2008 m. už 4 milijonus eurų persikėlė į „AS Saint-Étienne".

2010 m. vasarą Miralesas nuomos pagrindais persikėlė į Graikiją, „Olympiacos FC" klubą, kuris netruko išpirkti jo kontraktą už 2,5 milijono eurų. Debiutiniame sezone jis pelnė 14 įvarčių ir tapo rezultatyviausiu komandos žaidėju, o čempionate nusileido tik „Panathinaikos FC" puolėjui Djibril Cissé. 2011–12 m. sezone Miralesas pelnė 20 įvarčių (tarp jų vieną „hat–trick"), o jo komanda antrą kartą iš eilės tapo Graikijos čempionais.

2012 m. Miralesas už 6 milijonus svarų sterlingų persikėlė į „Everton FC". Debiutinėse rungtynėse su „Aston Villa FC" jo pelnytas įvartis nebuvo įskaitytas dėl nuošalės, tačiau po 4 dienų League Cup turnyro susitikime prieš „Leyton Orient FC" jis pelnė 2 įvarčius ir atliko 2 rezultatyvius perdavimus (rungtynės baigėsi rezultatu 5–0). Rugsėjo 22 d. jis pelnė pirmąjį įvartį Premier League, tačiau vėliau dėl dažnų traumų Miralesas dažnai komandoje atlikdavo ne pagrindinį vaidmenį. 2013–14 m. sezone jis įsitvirtino pagrindinėje komandos sudėtyje.

### Tarptautinė karjera

Miralesas atstovavo visų amžiaus grupių Belgijos rinktinėms, o nuo 2007 m. yra nuolatinis nacionalinės rinktinės žaidėjas.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------


| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių |  | 00 | 00 | 00 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Brazilija 2014 | ketvirtfinalis | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  FIFA.com – Mirallas joins Olympiakos on loan Archyvuota kopija 2012-11-12 iš Wayback Machine projekto.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kevin Mirallas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Cechovikas** (rus.  *Цеховик*) – pogrindinis TSRS verslininkas.

Pogrindžio fenomenas yra toks, kad nei organizuoti nelegalią gamyklą, nei pardavinėti produkciją buvo neįmanoma. Todėl cechovikai rado išeitį: oficialios valstybinės struktūros bazėje jie gamino produkciją ir oficiali struktūra oficialiai ar neoficialiai ją pardavinėjo. Tokia struktūra, kurioje viskas buvo nelegalu, būdavo labai greitai atskleidžiama valstybinių organų (tai atlikdavo Skyrius kovai su socialistinės nuosavybės grobstymais rus. *Отдел по борьбе с хищениями социалистической собственности*). Pinigai būdavo uždirbami klastojant nurašymo aktus apie faktiškai tinkamų medžiagų ar geros produkcijos sunaikinimą ir daug kitų būdų. Pogrindiniai biznieriai, „baltosios apykaklės", gamyklose sukurdavo neapskaitytas materialines vertybes, kurios paskui virsdavo neapskaityta produkcija ir ją pardavinėdavo per valstybines organizacijas. Papildomą produkciją dažniausiai gamino tos pačios gamyklos darbininkai net nežinodami, kad gamina neapskaitytą produkciją.

Cechoviku priimta vadinti asmenis, kurie organizavo komercines struktūras. Vienažingsniai veiksmai, tokie, kaip nemotyvuotas nurašymas, išnešimas iš gamyklos buvo baudžiami pagal kitą straipsnį.

Paradoksalu tai, kad gamykloms įvykdyti oficialias normas ir laikytis taisyklių juridiškai buvo neįmanoma, o ekonomiškai neapsimokėjo. Cechovikų darbas tampriai siejosi su barterio supratimu ir t. t. Gamykloms buvo sunku gauti pakankamą kiekį resursų ir įvykdyti planus, kartais – ir oficialiai parduoti produkciją.

Nuorodos
--------

* Organizuotų ekonominių nusikaltimų ištakos (Rusų kalba)
* Avalynės pramonė Archyvuota kopija 2009-08-21 iš Wayback Machine projekto. (Rusų kalba)
* Aštuntojo dešimtmečio pabaigos baudžiamieji procesai (Rusų kalba)
Koordinatės: 55°53′55″ š. pl. 21°15′45″ r. ilg.﻿ / ﻿55.89861°š. pl. 21.26250°r. ilg.﻿ / 55.89861; 21.26250


| Kretingos parko III tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Kretingos rajonas) |
| Plotas | 0,034 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,29 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | A-1 |
| Išteka | A-1 |

**Kretingos parko III tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto šiaurrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus A-1 upelį (Akmenos intakas) 1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,55 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 26,5 m. Krantai aukštoki. Pasroviui iškart telkšo Kretingos parko II tvenkinys. Kretingos dvaro tvenkiniai buvo numeruojami nuo seniausio, esančio prie rūmų, iki paskutinio, esančio tarp Padvarių ir Kretingos naujo mikrorajono. Pagal LR Vyriausybės patvirtintą oficialųjį Lietuvos upėvardžių klasifikatorių, dabartinėje topografinėje medžiagoje jie numeruojami nuo ištakų santakos link, t. y. atvirkščiai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi Padvarių gyvenvietė. Tvenkinys buvo iškastas medžioklei, jo pakrantėse veisėsi daug vandens paukščių, o dabar jis vasarą tampa mėgstamiausia kretingiškių poilsiavimo vieta.

Kretingos parko pirmasis tvenkinys

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
**Agėjo knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.

Agėjas ir kiti du paskutiniai Senojo Testamento pranašai veikė po Babilonijos tremties, kai dalis žydų grįžo į Judėją. Kaip ir Zacharijas, Agėjas ragino tautą pakilti ir atstatyti šventyklą. Ją, Zerubabelio vadovaujami, pradėjo atstatinėti sugrįžę tremtiniai, tačiau buvo atbaidyti ir liovėsi. Vietoje šventyklos jie pasistatė namus sau. Tokiam neteisingam pasirinkimui Agėjas metė iššūkį. Pranašo žodžiai buvę išgirsti, priesakai įvykdyti.

Agėjo knygoje rašoma apie tai, jog paklūstama raginimams atstatyti šventyklą, apie šventyklos grožį, Dievo palaimą paklusniesiems. Knygos pabaigoje užrašytas Dievo žodis Judėjos valdytojui Zerubabeliui.

Parašymo laikas
---------------

Agėjo knygoje pateikiamos tikslios datos. Agėjas pranašavo 520 m. pr. m. e. Jis bei Zacharijas minimi Ezros knygoje (Ezr 5,1–2; 6,14), raginantys tautą atstatyti šventyklą. Ji buvo baigta 516 m. pr. m. e.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1992. 98 psl.

Nuorodos
--------

* Agėjo knyga
Koordinatės: 55°53′41″ š. pl. 21°14′33″ r. ilg.﻿ / ﻿55.89472°š. pl. 21.24250°r. ilg.﻿ / 55.89472; 21.24250


| Kretingos tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Kretingos rajonas) |
| Plotas | 0,092 km² |
| Kranto linijos ilgis | 7,42 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,1 m |
| Didžiausias gylis | 2,5 m |
| Įteka | Akmena, Dupultis, A-1, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Akmena |

**Kretingos tvenkinys** arba **Kretingos miesto tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto centrinėje ir šiaurinėje dalyse. Sudarytas užtvenkus Akmenos upę (Kuršių marių intakas) 33,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 3,08 km, plotis – iki 0,05 km. Pietinėje dalyje yra 0,64 ha sala, šiaurinėje – 0,04 ha sala. Priešsroviui iškart telkšo Padvarių tvenkinys, pasroviui už 1,8 km – Bajorų tvenkinys. Altitudė 13 m. Krantai neaukšti. Šiauriniai krantai daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais. Rytinėje pakrantėje įsikūrę senosios miesto kapinės ir buvusio Kretingos dvaro sodyba, šiaurinėje – naujosios miesto kapinės. Tvenkinio vidurinę dalį skersai kerta kelias  **A11**  Šiauliai–Palanga , šiaurinę dalį – geležinkelis Kužiai – Kretinga. Aplink šiaurinę tvenkinio dalį įsikūrusi Padvarių gyvenvietė.

Tvenkinys įrengtas 1987 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
| **Rutilus rutilus** |
| --- |
| Paprastoji kuoja (Rutilus rutilus)Paprastoji kuoja (*Rutilus rutilus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Karpžuvės  *( Cypriniformes)* |
| Šeima: | Karpinės  *( Cyprinidae)* |
| Gentis: | Kuojos  *( Rutilus)* |
| Rūšis: | Paprastoji kuoja  *( Rutilus rutilus)* |

 |
|  FishBase |

**Paprastoji kúoja**, kitaip **mẽkšras**, **bruĩšė**, **raudà**, (*Rutilus rutilus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai. Gausiai paplitusi beveik visos Eurazijos gėlųjų vandenų žuvis.

Kūno ilgis 15-25 cm (kartais iki 30 cm), kūno masė 200–600 g (kartais iki 1300 g). Nugara pilkai melsva arba žalsva, šonai sidabriški. Krūtinės pelekai gelsvi, nugaros ir uodegos – pilki, pilvo ir analinis – oranžiniai arba raudoni.

Kuojos Lietuvoje labai dažnos – gyvena ežeruose, upėse, Kuršių mariose. Gyvena būriais seklesnėse vietose. Neršia ant augalų balandžio-gegužės mėnesiais. Minta smulkiais moliuskais, zooplanktonu bei augaliniu maistu.

* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Paprastoji kuoja*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 437


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji kuoja** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Ahabas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 874 m. pr. m. e. |
| Mirė | 853 m. pr. m. e. |
| Sutuoktinis (-ė) | Jezabelė |
| Izraelio karalius |
| Pirmtakas | Оmri |
| Įpėdinis | Ochozija |

Ahabas ir Jezabelė susitinka Naboto vynuogyne Eliją.
**Ahabas** (hebr. ‏אַחְאָב‏‎ – „Tėvo brolis"; apie 874–853 m. pr. m. e.) – septintasis Izraelio karalius, valdęs iš sostinės Samarijos. Biblijoje, Karalių knygose, rašoma, jog tris kartus puolė Siriją. Per trečią karą joje žuvo. Ahabo valdymas buvo sėkmingas, tačiau Senajame Testamente jis laikomas nedoru karaliumi, užrūstinusiu Dievą labiau nei ankstesni valdovai. 

Ahabas vedė Jezabelę, Sidono karaliaus dukterį, ir pradėjo garbinti Baalą (Melkartą), jos tautos dievą. Dėl šios priežasties Ahabas ne kartą susipyko su pranašu Eliju. Ant Karmelio kalno jis stebėjo, kaip Elijas rungiasi su Baalo pranašais ir matė, jog Elijas kovą laimėjo – iš dangaus kritusi ugnis sudegino jo atnašą. Pranašas Elijas pasmerkė Ahabą, kai šis norėjo pasisavinti nužudytojo Naboto vynuogyną.

Ahabas žuvo Ramotgileado mūšyje, kas, anot Biblijos, buvo Dievo bausmė už nuodėmes.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1993 m.
| Agvos ugnikalnis |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Gvatemala Gvatemala |
|  |
| Aukštis | 3760 m |
|  |
| Tipas | Stratovulkanas |
|  |
| Amžius |  |
|  |
| Aktyvumas | užgesęs |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | holocenas m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 14°28′0″ š. pl. 90°44′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.46667°š. pl. 90.73333°r. ilg.﻿ / 14.46667; 90.73333Koordinatės: 14°28′0″ š. pl. 90°44′0″ v. ilg.﻿ / ﻿14.46667°š. pl. 90.73333°r. ilg.﻿ / 14.46667; 90.73333 |

**Agvos ugnikalnis** (isp. *Volcán de Agua*) – ugnikalnis Gvatemaloje, Sakatepekeso ir Eskuintlos departamentuose, tuoj į pietus nuo Antigvos. Aukštis 3760 m, santykinis aukštis nuo pajūrio lygumos pusės – 3500 m. Į vakarus nuo Agvos stūkso Fuego ir Akatenango ugnikalnių kompleksas, į pietryčius – Pakaja.

Kūgis simetriškas, sudarytas iš andezito bei bazalto-andezito. Krateris 280 m skersmens. Šiaurės vakariniame šlaite yra mažų duobinių kraterių.

Nors istoriniuose šaltiniuose Agvos užsiveržimų neužfiksuota, tačiau 1541 m. rugsėjo 11 d. ugnikalnio šlaitu nusirito didelis laharas (purvo nuošliauža), kuris sugriovė tuometinę kolonijos sostinę Siudad Vjechą (ji buvo perkelta į Antigvą). Dėl šio įvykio ugnikalnis įgavo Agvos („vandens") vardą. Vietiniai gyventojai jį vadina **Hunapu** („gėlių vieta").

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Agvos ugnikalnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Smithsonian Instituton informacija
**Tiesinis sąrašas** (*linked list*), dar vadinamas sąrašu – viena esminių duomenų struktūrų, naudojamų programavime. Tiesinį sąrašą sudaro elementai, kurie seka vienas paskui kitą. Nuoseklumas pasiekiamas saugant nuorodas ar rodykles į sekantį ir/ar prieš tai einantį elementą. Pirmas tiesinio sąrašo elementas dažnai vadinamas **galva**, paskutinis – **uodega**. Sąrašas gali neturėti nei galvos, nei uodegos.

Yra keletas tiesinių sąrašų rūšių:

Vienpusis sąrašasKiekvienas elementas „žino" tiktai apie sekantį elementą. Atitinkamai uodega neturi sekančio.
Dvipusis sąrašasModifikuotas vienpusis. Pridedama sąsaja su prieš tai einančiu elementu; Galva neturi prieš tai einančio.
Žiedinis sąrašasGali būti vienpusis arba dvipusis – svarbiausia, kad toks sąrašas neturi nei galvos, nei uodegos.
Sąrašas su sergėtoju (*sentinel list*)Tai ciklinis sąrašas, kuriame egzistuoja elementas be duomenų, žymintis sąrašo baigtį.
Sąrašas gali būti realizuojamas masyvu, dvejais masyvais ir pasitelkiant programavimo kalboje numatytus susiejimo būdus (dažniausiai rodyklėmis, nuorodomis). Pastarasis būdas yra populiariausias dėl to, kad realizuojant masyvais sąraše sudėtingai ir neefektyviai realizuojamos įdėjimo tarp dviejų elementų ir elemento pašalinimo operacijos.

Sąrašuose neefektyvu saugoti mažus (atminties prasme) duomenis, dėl to kad pati sąrašo realizacija reikalauja papildomos atminties. Taip pat sąrašo apėjimas yra sunkiai kešuojamas. Sąrašai dažnai pasirenkami, kai svarbus išmetimo bei įterpimo operacijų greitis, bet ne paieškos.

Eilės ir Steko duomenų struktūros gali būti realizuojamos tiesiniu sąrašu.


|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiame straipsnyje naudojami diskutuotini terminai.**Daugiau apie kompiuterinius terminus skaitykite žodynėlyje. |
| **Delichon urbica** |
| --- |
| Langinė kregždė (Delichon urbica)Langinė kregždė (*Delichon urbica*) |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Kregždiniai  *( Hirundinidae)* |
| Gentis: | *Delichon*  *( Delichon)* |
| Rūšis: | Langinė kregždė  *( Delichon urbica)* |

 |
| Binomas |
| ***Delichon urbica***Linnaeus, 1758 |
| Langinės kregždės arealas: ██ Peri██ Žiemoja |

**Langinė kregždė** (*Delichon urbica*) – kregždinių (*Hirundinidae*) šeimos paukštis. Lietuvoje dar vadinama **mūrine kregžde**, **miestų kregžde**.

Išvaizda
--------

Langinė kregždė yra mažesnė už šelmeninę. Nuo kitų kregždžių skiriasi baltu antuodegiu bei trumpesne mažai iškirpta uodega. Patino ir patelės galvos viršutinė dalis, nugara sparnai ir uodega juodai melsvos spalvos, metalo blizgesio. Visa kūno apatinė pusė, antuodegis ir kojų plunksnos baltos. Snapas juodas. Kojų pirštai šviesiai pilki. Rainelė tamsiai ruda. Jauniklių nugarinė pusė rusva, be mėlyno metalo blizgesio. Išsirita apaugę balsvais pūkais, žiotys geltonos.

Paplitimas
----------

Eurazijoje paplitusi nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Kolos pusiasalį, Pečioros vidurupį, Obės, Jenisejaus, Lenos žemupį, Anadyrio vidurupį, Ochotsko jūros pakrantę, pietuose tęsiasi iki Himalajų, pietinio Afganistano, Irano, Irako, Viduržemio jūros pakrančių. Gyvena Šiaurės Afrikoje, kai kuriose salose.

Žiemoja Afrikoje, Indijoje.

Lietuvoje dažna, gausi miestuose. Kasmet peri 200 000-400 000 porų.

Biologija
---------

Laikosi gyvenvietėse. Judrus, vikrus paukštis. Daugiausia sklando aukštai, net lietingu oru. Mėgsta būriais tupėti ant laidų, ypač rudeniop, prieš traukimą matyti jų ilgiausios virtinės. Kartais nusileidžia ant žemės.

Dauginimasis
------------

Langinės kregždės jaunikliai
Langinės kregždės skleidžiami garsai
Lizdus suka mūriniuose pastatuose. Labai judri. Dažniausiai aukštai sklando, mėgsta būriais tupėti ant laidų. Lizdus lipdo prie blokinių namų. Jauni paukščiai dažniausiai lipdo naują lizdą, sugriuvusį – remontuoja. Langinės kregždės ne tik gyvena, bet ir peri kolonijomis, kelios poros peri artimiausiuose namuose.

Lizdui naudoja žemę, kurią suvilgo seilėmis. Maždaug žirnio didumo ar kiek didesnes medžiagos porcijas nešioja abu porelės nariai. Lizdą sulipdo per 10 dienų. Deda 2–5 baltus kiaušinius.

Peri daugiausia patelė. Patinas ją maitina, bet esant blogesniam orui patelė turi maitintis pati. Peri 12–13 dienų. Jaunikliai užauga per 20–23 dienas. Juos maitina abu porelės nariai. Per vasarą išveda dvi vadas.

Mityba
------

Minta skraidančiais vabzdžiais.

Delichon urbicum

Šaltiniai
---------

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 2 knyga.* Sud. V. Logmanas. – Vilnius: Mokslas, 1991.

1. ↑   „IUCN Red List - Delichon urbicum". IUCN Red list.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji langinė kregždė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Amerikiečių šarvuotasis transporteris *Stryker* atgabeno karius
Izraelio sunkusis šarvuotasis transporteris Achzarit
**Šarvuotasis transporteris** (kartais vadinamas sutrumpintai **šarvuotis**), paprastai lengvai šarvuota vikšrinė ar ratinė transporto priemonė, skirta karių ir krovinių pervežimui. Paprastai transporteriai nebūna skirti pačiam mūšiui, tačiau gali palyginus saugiau nuvežti karius į mūšio vietą. Šarvai saugo nuo kulkų ir skeveldrų. Iš esmės bet kuris prieštankinis ginklas transporterį įveikia labai lengvai.

Išimtis yra *sunkieji šarvuotieji transporteriai*, kurie yra perdaryti tankai be bokštelių. Jie turi tanko šarvuotumą, todėl mūšio lauke kur kas sunkiau sunaikinami. Sunkiojo šarvuotojo transporterio pavyzdys yra Izraelio *Achzarit*. Šie transporteriai yra perdaryti iš arabų atimti rusiški tankai T-54 ir T-55.

Paprastai transporteris varomas dyzeliniu varikliu. Kai kada galiai ir patikimumui padidinti montuojami du visiškai nepriklausomi (du starteriai, dvi aušinimo sistemos, dvi pavarų dėžės) varikliai, varantys skirtingas ašis.

Dauguma transporterių gali ir plaukti, nors audringesnėje jūroje greitai skęsta. Plaukimo greitis neviršija 3-6 kilometrų per valandą, reikalingos patogios vietos įvažiuoti ir išvažiuoti iš vandens. Prieš plaukdamas šarvuotis pakelia paprastai priekyje esantį apsaugos nuo nedidelių bangų skydą.

Net be kelio transporteris gali važiuoti 80 kilometrų per valandą ir greičiau. Jėgos stiprintuvų dėka ant plento šarvuotį valdyti ne sunkiau nei lengvąją mašiną. Tarybų Sąjungoje naudoti BMP serijos pėstininkų kovos mašinos neturėjo nei durų užrakto, nei užvedimo raktelio; variklis būdavo paleidžiamas paspaudus mygtuką.

Vikšrai paprastai padidina pravažumą, tačiau kalnuotose vietovėse jie praslysta per akmenis, todėl ten geriau tinka ratiniai šarvuočiai.

NATO šalyse labiausiai paplitęs transporteris yra JAV gamybos M113, kuris pradėtas naudoti dar XX a. šeštajame dešimtmetyje NATO šalyse bei JAV dabartinių ar buvusių sąjungininkų armijose.

Ratinio transporterio pavyzdžiu galėtų būti Vokietijos kariuomenės „Fuchs" šarvuotis.

Transporteriai ir ypač pėstininkų kovos mašinos pakeitė kai kur anksčiau naudotą daug pavojingesnę tankų desanto taktiką.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Agvarunai |
| --- |
| Agvarunai. Amazonės departamentasAgvarunai. Amazonės departamentas |
| Gyventojų skaičius | 45 000 |
| Populiacija šalyse | Peru |
| Kalba (-os) | agvarunų |
| Religijos | katalikybė, vietiniai tikėjimai |

**Agvarunai** (isp. *Aguaruna*, keč. *Awahun*, agv. *Awajún*) – indėnų gentis, gyvenanti Peru selvoje. Įsikūrę Maranjono ir jo intakų (Santjago, Njevos, Senepos, Numpatakajaus, Čirijako) slėniuose, daugiuse Amazonės departamento šiaurėje (90 % populiacijos), Loreto, San Martino, Kachamarkos departamentuose. 1993 m. Peru surašymo duomenimis yra ~45 tūkst. agvarunų. Gentis kalba agvarunų kalba.

Agvarunai nuo seno garsėja kaip narsūs kariai. Šeimos tiek monogaminės, tiek poligaminės. Didžiausios agvarunų gyvenvietės (*yáakat*) yra Jupisa ir Chakaimė. Indėnai verčiasi žemės ūkiu, tačiau dėl greito dirvožemio išeikvojimo turi dažnai keisti dirbamus plotus. Medžioja baltabarzdžius pekarius, lyguminius tapyrus, mazamas, ocelotus, jaguarus, smulkius graužikus, beždžiones. Medžioklei tradiciškai naudoja pučiamuosius vamzdžius, tačiau dabar vis populiarisni šautuvai. Agvarunai taip pat maistui bei gydymui rankioja augalų vaisius, šaknis, vabzdžius. Agvarunai tiki į gamtos dvasias ir mitologines figūras: saulę (*Etsa*), Motiną Žemę (*Núgkui*), vandens dievybę (*Tsúgki*). Indėnų šamanas yra vadinamas *Bikut*. Jis naudodamas haliucinogeines medžiagas (ajavaska) bendrauja su dvasiomis. XX a. daugelis agvarunų tapo krikščionimis.

Agvarunai niekada nebuvo užkariauti inkų, nors į jų žemes žygius renkė tiek Hujanakapakas, tiek Tupak Jupankis. Ispanai susidūrė su šia indėnų gantimi 1549 m. kai įkūrė Santa Marija de Njevos miestą. Po indėnų sukilimo ispanai paliko jų žemes. Vėliau vyko nesėkmingos jezuitų ir dominikonų misijos.

Šiais laikais daug agvarunų prekiauja selvos vaistiniais augalais.
| **Lepidium ruderale** |
| --- |
| Paprastoji pipirnė (*Lepidium ruderale*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Dilenijažiedžiai  *( Dilleniidae)* |
| Šeima: | Bastutiniai  *( Brassicaceae)* |
| Gentis: | Pipirnė  *( Lepidium)* |
| Rūšis: | Paprastoji pipirnė  *( Lepidium ruderale)* |

 |

**Paprastoji pipirnė** (*Lepidium ruderale*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos pipirnių (*Lepidium*) genties augalas.

Vienmetis, nemalonaus kvapo augalas, apaugęs trumpais plaukeliais. Žiedynas − kekė, iš pradžių tanki, visi žiedai stiebo viršūnėje. Apatiniams žiedams nužydėjus, kekės ašis pradeda tįsti ir žiedynas gerokai pailgėja. Žiedai smulkūs. Taurėlapiai žali, išmarginti violetinėmis dėmėmis, kraštas plėnelinis. Vainikėlio nėra. Kuokeliai 2. Ankštarėlė eiipsiška arba kiaušiniška, viršūnė iškirpta, aplink viršutinį kraštą siauras sparnelis. Vaiskočiai trumpi, nors už ankštarėlės kiek ilgesni, atsilošę, apaugą trumpais cilindriškais plaukeliais. Stiebas status, šakotas. Apatinės stiebo dalies lapai su koteliais, elipsiški, vieną arba du kartus plunksniškai suskaldyti; skiltelės linijiškos arba kastuviškos, jų viršūnėlės paplatėjusios, kraštai lygūs. Stiebo vidurinės ir viršutinės dalies lapai neskaldyti, siauri, pailgi, lygiakraščiai arba tik prie pagrindo keli danteliai.

Žydi nuo gegužės iki spalio mėn. Auga pakelėse, prie geležinkelio, panamėse, kartais daržuose, griuvėsiuose, tarp akmenų, žvyro, ant molio.

Literatūra
----------

Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 36 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji pipirnė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šarolė (reikšmės).*

| Šarolé |
| --- |
|  |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | Prancūzija |
| **Kilmė** | iš vietinių galvijų |

**Šarolė galvijai** – tai mėsinių galvijų veislė, išvesta centrinės Prancūzijos Šarolė ir Nievro provincijose. Nors tiksli šios veislės kilmė nežinoma, tačiau aišku, kad ji susiformavo iš vietinių regiono galvijų. Tame regione balti galvijai minimi nuo 878 metų, bet svarbią reikšmę Prancūzijos mėsos rinkoje pasiekė XVI – XVII amžiuje. Pirmoji Šarolė kilmės knyga pradėta vesti 1864 metais, tačiau tarptautinę reikšmę veislė įgijo tik po Antrojo pasaulinio karo. 

Šarolė galvijai yra vidutinio dydžio arba stambūs, labai gilaus ir plataus bei ilgo kūno galvijai. Suaugę buliai sveria 900–1200 kg, o karvės - 600–900 kg ir daugiau. Galvijai yra baltos arba kremiškai baltos spalvos. Nors jų oda yra pigmentuota, bet nosies veidrodėlis, nagos ir ragai yra šviesūs. Jų plaukų danga vasarą paprastai yra trumpa, bet šaltu oru gali sutankėti ir pailgėti. Šių galvijų galvos - trumpos ir plačios. Šarolė paprastai yra raguoti galvijai, tačiau juos veisiant, buvo įterpta ir beragių galvijų, todėl beragiai Šarolė galvijai taip pat sudaro svarbią veislės dalį. Šarolė galvijai pasižymi geromis penėjimosi savybėmis, aukšta skerdenų kokybe, nes tokios vertingos skerdenų dalys, kaip nugarinė bei šlaunys, yra gerai išsivystę. Dėl santykinai vėlyvo brendimo ir didelių vertingų skerdenų dalių jie ypač tinka auginimui iki didelio svorio, taip pat tinkami visų tipų kryžminimui. 

Į Lietuvą Šarolė galvijai buvo įvežti 1995 metais.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šarolė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Lanius collurio** |
| --- |
| Paprastoji medšarkė (Lanius collurio)Paprastoji medšarkė (*Lanius collurio*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Medšarkiniai  *( Laniidae)* |
| Gentis: | Medšarkės  *( Lanius)* |
| Rūšis: | Paprastoji medšarkė  *( Lanius collurio)* |

 |
| Binomas |
| ***Lanius collurio***Linnaeus, 1758 |

**Paprastoji medšarkė** (*Lanius collurio*) – medšarkinių (*Laniidae*) šeimos paukštis.

Paplitimas
----------

Eurazijoje arealas driekiasi nuo Atlanto vandenyno iki Obės ir Altajaus kalnų. Šiaurėje arealas siekia pietų Skandinaviją, Pečioros aukštupį, Pietų Uralą, pietuose – Zaisano įdubą, šiaurės Kazachstaną, Kaspiją, Iraką, Viduržemio jūrą.

Žiemoja Afrikoje.

Lietuvoje paprastoji medšarkė nėra labai gausi.

Išvaizda
--------

Patino galva, sprandas ir antuodegis pilki, nugara rusvai ruda. Vidurinės plunksnos ir juosta, einanti per akis, juoda. Apatinė kūno dalis balta, krūtinė ir kūno šonai rausvi. Snapas juosvas, kojos juodos. Patelės nugarinė pusė ryškiai rusva, apatinė balsva su tamsiu žvynuotu raštu. Paprastoji medšarkė sveria 30-32 g (patinas), 28-30 g (patelė).

Elgsena
-------

Į Lietuvą atskrenda gegužę, išskrenda rugpjūtį-rugsėjį. Gyvena pamiškėse, kirtavietėse, soduose, parkuose, upių pakrantėse. Peri medynuose, krūmuose, ant elektros stulpų, tvorų, mėgsta tankias gyvatvores. Lizdus suka iš žolių, medžių šakelių, iškloja samanomis, vata, plunksnomis. Kiaušinius deda gegužės pabaigoje. Dėtį sudaro 4-6 pilki, rudai išmarginti kiaušiniai. Peri 14-16 dienų.

Mityba
------

Minta daugiausia vabzdžiais, drugiais, tačiau kartais gaudo varles, driežus, pelinius graužikus, kitų paukščių jauniklius.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Paprastoji medšarkė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Lietuvos fauna": Paukščiai 2. Vilnius, „Mokslas", 1991 m.
Žmogaus širdies modelis.
**Širdies ritmas** arba **širdies susitraukimų dažnis per minutę** – širdies susitraukimų (tvinksnių) skaičius per minutę. Širdies plakimas gali skirtis priklausomai nuo fizinių organizmo poreikių, pavyzdžiui, poreikio įsisavinti deguonį ir išskirti anglies dioksidą. Paprastai jis yra lygus arba artimas pulsui, išmatuotam bet kuriame periferiniame kūno taške. Veiksniai, darantys įtaką širdies ritmo pokyčiams, yra fizinis krūvis, miegas, nerimas, stresas, ligos ir narkotikų vartojimas.

Pasak Amerikos širdies asociacijos, normalus suaugusio žmogaus širdies susitraukimų dažnis ramybės būsenoje yra 60–100 dūžių per minutę. Treniruoto sportininko pulsas ramybės būsenoje gali nukristi iki 40 dūžių per minutę. Tachikardija – pernelyg greitas širdies plakimas, apibrėžiamas kaip daugiau nei 100 dūžių per minutę ramybės būsenoje. Bradikardija – per lėtas širdies plakimas, apibrėžiamas kaip mažesnis nei 60 dūžių per minutę ramybės būsenoje. Miego metu lėtas širdies plakimas, kurio dažnis yra maždaug 40–50 dūžių per minutę, yra įprastas ir laikomas normaliu. Kai širdis plaka nereguliariai, tai vadinama aritmija. Nenormalus širdies plakimas kartais indikuoja ligą.

Vidutinis širdies ritmas ramybės būsenoje:

* naujagimių: 70-190 dūžių per minutę
* kūdikių (0-1 mėn): 80–160 dūžių per minutę
* vaikų (1-2 metų): 80-130 dūžių per minutę
* vaikų (3-4 metų): 80-120 dūžių per minutę
* vaikų (5-6 metų): 75–115 dūžių per minutę
* vaikų (7-9 metų): 70–110 dūžių per minutę
* vaikų (nuo 10 metų ir vyresnių): 60–100 dūžių per minutę
* suaugusių (jaunimo) ir vyresnio amžiaus žmonių (įskaitant senjorus): 60–100 dūžių per minutę
* gerai treniruotų sportininkų: 40–60 dūžių per minutę

Šaltiniai
---------

1. 1 2  "All About Heart Rate (Pulse)". American Heart Association. 22 Aŭg 2017. Alirita la 22an de julio 2020.
2. ↑  „Tachycardia| Fast Heart Rate". *Tachycardia*. American Heart Association. 2013-05-02. Nuoroda tikrinta 2014-05-21.  delete character in `|title=` at position 1 (pagalba)
3. ↑   Fuster, Valentin; Wayne, Alexander R.; O'Rouke, Robert A. (2001). Hurst's The Heart (10th International ed.). New York: McGraw-Hill. ISBN 978-0071162968. OCLC 49034333. pp. 78–79.
4. ↑  „MedlinePlus Medical Encyclopedia". *wikidata.org* (anglų). Nuoroda tikrinta 2023-02-21.
| **Portulaca oleracea** |
| --- |
| Paprastoji portulaka (Portulaca oleracea)Paprastoji portulaka (*Portulaca oleracea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Portulakiniai  *( Portulacaceae)* |
| Gentis: | Portulaka  *( Portulaca)* |
| Rūšis: | Paprastoji portulaka  *( Portulaca oleracea)* |

 |

**Paprastoji portulaka** (*Portulaca oleracea*) – portulakinių (*Portulacaceae*) šeimos vienmetis žolinis augalas.

Natūraliai paplitusi Viduržemio jūros regione, Vakarų Azijoje, Kaukaze, Afrikoje (išskyrus pietinę dalį). Dabar auga ar auginama didžiojoje dalyje Europos, pietų Sibire, beveik visoje Azijoje, Amerikoje, vietomis Australijoje.

Augalo aukštis iki 40 cm. Stiebas lygus, pusiau šliaužiantis, rausvas, lapai priešiniai. Žiedai geltoni, iki 6 mm skersmens. Žiedas žydi trumpai, bet augalas žydi visus metus.

Paprastoji portulaka vartojama kaip lapinė daržovė. Jauni lapai ir ūgliai valgomi švieži, troškinami, jų dedama į sriubas. Turi daug vitaminų (E, C, B2, B6), mineralų (magnio, geležies, mangano ir kt.), vertinamos dėl didelio kiekio nesočiųjų riebalų rūgščių. Naudojama liaudies medicinoje.

Paprastoji portulaka auginta ir vartota maistui antikiniame pasaulyje, dabar – svarbus graikiškų salotų ingredientas. Lietuvoje paprastoji portulaka daržuose auginama retai, pasitaiko sulaukėjusių dykvietėse, pakelėse, patakėse.

* PožymiaiPožymiai
* Augavietėje (Ispanija)Augavietėje (Ispanija)
* Žydinčios kultūtinės portulakosŽydinčios kultūtinės portulakos
* Salotos su portulakomisSalotos su portulakomis

Šaltiniai
---------

1. ↑  Portulaca oleracea L. *Kew Royal Botanic Gardens*
2. ↑  USDA Database entry
3. 1 2  Zigmantas Gudžinskas. *Portulaka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIX (Pre-Reu). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011
| Medaliai |
| --- |
|
| **Atstovaujant: Australijos vėliava Australija**  |
| Šaudymas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2016 Rio de Žaneiras | Tranšetas |
| Pasaulio čempionatas |
| **Sidabras** | 2017 Maskva | Tranšetas |
| **Bronza** | 2014 Granada | Tranšetas |

**Catherine Skinner** (g. 1990 m. vasario 11 d.) – Australijos stendinio sportinio šaudymo atstovė, kuri specializuojasi tranšeto rungtyje, olimpinė čempionė.

Biografija
----------

2011 m. vasaros Universiados vicečempionė. 2013 m. vasaros Universiados čempionė. 2014 m. australė laimėjo savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - bronzą tranšeto rungtyje. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo tranšeto rungtyje. Finale nugalėjusi Naujosios Zelandijos šaulę Natalie Rooney australė tapo olimpine čempione. 2017 m. pasaulio čempionato sidabro medalininkė.

Nuorodos
--------

* ISSF svetainėje

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSportinio šaudymo olimpinės čempionės moterų stendinio šaudymo tranšetinėje aikštelėje |
| --- |
|  |
| 

* 2000:  Daina Gudzinevičiūtė (LTU)
* 2004:  Suzanne Balogh (AUS)
* 2008:  Satu Mäkelä-Nummela (FIN)
* 2012:  Jessica Rossi (ITA)
* 2016:  Catherine Skinner (AUS)
* 2020:  Zuzana Rehák-Štefečeková (SVK)
 |

 |
| **Kęstutis Jezepčikas** |
| --- |
| Gimė | 1965 m. rugsėjo 6 d. (57 metai)Kriokšlyje, Varėnos raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Daiva |
| Vaikai | Domas, Eglė, Ieva |
|  |
| Veikla | Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės treneris |
| Partija | 
* Lietuvos krikščionys demokratai;
* Modernieji krikščionys demokratai;
* 2006 m. Lietuvos liberalų sąjūdis.

 |
|  |
| Alma mater | 1989 m. Vilniaus pedagoginis institutas |

**Kęstutis Jezepčikas** (g. 1965 m. rugsėjo 6 d. Kriokšlyje, Varėnos raj.) – Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės treneris, taip pat Lietuvos ir Druskininkų sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1989 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, kūno kultūros mokytojas. Druskininkų sporto mokyklos treneris. 1994 m. įkūrė Druskininkų ėjikų klubą. Druskininkų krepšinio klubo direktorius. LLAF trenerių tarybos pirmininkas 

Lietuvos krikščionių demokratų partijos, Moderniųjų krikščionių demokratų, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Druskininkų skyriaus narys. 2004–2007 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos sportinio ėjimo čempionas 1988 ir 1990 m. – 30 km, 1987–1988 ir 1990–1992 m. – 50 km distancijoje. Nuo 1991 m. dar nesumušti 4 jo pasiekti rekordai.

Lietuvos lengvosios atletikos vyriausias treneris, federacijos tarybos ir vykdomojo komiteto narys, Druskininkų sporto tarybos narys. Sutuoktinė Daiva, vaikai Domas, Eglė, Ieva.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kęstutis Jezepčikas. Straipsnių suvestinė „Kauno dienoje". kauno.diena.l
2. ↑  Lengvosios atletikos rinktinės treneris K.Jezepčikas: „Olimpinės žaidynės – tai ne vienos dienos kelionė" sportas.lt
3. 1 2  *Kęstutis Jezepčikas*. Lietuvos sporto enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-04-01.
4. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vyriški šarovarai
Šarvuotosios kavalerijos rotmistras su šarovarais
Kazokas su šarovarais
**Šarovarai**, *šalvarai* (pers. شلوار) – vyriškos ar moteriškos kelnės, būdingos Rytų tautoms. Jos labai plačios per klubus, dažnai su klostėmis, siaurėjančioms link kulkšnių. Šarovarai būna suraukti ties juosmeniu, ties juosmeniu laikomos sutraukiama virvute ar guma. Šarovarai būna arba labai platūs, maišiški, arba siauresni.

Indijoje šarovarus dėvi paprastai tik moterys. Ten šarovarai paprastai būna kelnių ir palaidinės komplekto *shalwar kameez* dalis.

Rusija, Ukraina ir Lenkija
--------------------------

Rusijoje ir Ukrainoje šarovarai yra suvokiami kaip tradicinės kazokų aprangos dalis.

Abiejų Tautų Respublikoje šarovarus vilkėjo kazokai. Lenkijos karalystėje šarovarai buvo husarų, lengvosios ir šarvuotosios kavalerijų uniformos dalis.

* Pagyvenusi turkė su šarovaraisPagyvenusi turkė su šarovarais
* Keleiviai su šarovarais Kabulo aerouosteKeleiviai su šarovarais Kabulo aerouoste
* Indijos musulmonas su šarovaraisIndijos musulmonas su šarovarais