recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Thomas Noguchi** |
| --- |
|  |
| T. Nogučis 2016 m. |
| Gimė | 1927 m. sausio 4 d. (97 metai)Fukuokos prefektūra, Japonija Japonija |
|  |
| Veikla | medicinos ekspertas-koroneris |
|  |
| Alma mater | Tokijo Nipono medicinos mokykla |

**Tomas Cunetomis Nogučis** (jap. 野口 恒富 = *Noguči Cunetomi*, angl. *Thomas Tsunetomi Noguchi*, 1927 m. sausio 4 d. Fukuokos prefektūra, Japonija) – buvęs Los Andželo apygardos vyriausiasis medicinos ekspertas-koroneris.

Biografija
----------

Tomas Nogučis gimė Fukuokos prefektūroje, užaugo Jokosukoje ir 1951 m. baigė Tokijo Nipono medicinos mokyklą, o vėliau stažavosi Tokijo universiteto medicinos mokyklos ligoninėje. Netrukus po to jis emigravo į JAV. Čia jis antrą kartą stažavosi Orindžo apygardos bendrojoje ligoninėje bei išėjo rezidentūrą Loma Lindos universiteto medicinos mokykloje ir Barlou sanatorijoje Los Andžele.

T. Nogučis buvo vyriausiasis medicinos ekspertas Los Andželo apygardoje, Kalifornijoje, kur dirbo 1967–1982 m. Eidamas šias pareigas atliko mirusiųjų skrodimus, įskaitant tokių garsenybių, kaip Merlina Monro, Robertas F. Kenedis, Džanisė Džoplin, Natali Vud, Divainas, Albertas Dekeris, Viljamas Holdenas, Džonas Belušis ir Šerona Teit.

T. Nogučis dėstė keliuose universitetuose, buvo Kalifornijos valstijos universiteto ir Kalifornijos universiteto Los Andžele profesorius, pastarajame dirbo patologijos skyriaus direktoriumi.

1999 m. Japonijoje jis buvo apdovanotas Šventojo lobio ordinu už nuopelnus teismo ekspertizei.

Išnašos
-------

1. ↑  Robert, Lindsey (1982-03-12). „Man in the News: A Chastised 'Coroner to the Stars'". *The New York Times*. Nuoroda tikrinta 2023-07-27.
2. ↑  „Thomas T. Noguchi Receives the R.B.H. Gradwohl Medallion". *American Academy of Forensic Sciences*. 2015-04-02. Suarchyvuotas originalas 2019-04-14. Nuoroda tikrinta 2023-07-27. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. 1 2  „Thomas T. Noguchi, M.D." (anglų). The Cyril H. Wecht Institute of Forensic Science and Law. Suarchyvuotas originalas 2011-07-16. Nuoroda tikrinta 2023-07-27.
|  |
| --- |
| Straipsnių serija |
| Islamas |
|  |
| 
Pranašai ir dvasininkai
* + Alachas · Dievo vienovė · Mahometas · Kiti pranašai · Ahl al-Bayt · Sahaba · Rašidų kalifatas · Kalifas · Imamatas · Imamai

 |
| 
Musulmonų praktikos
* + Šahada · Salatas · Zakiatas · Saumas · Chadžas

 |
| 
Islamiškosios šventės
* + Id al Fitras · Id al Adcha · Maulidas · Miradžas · Didybės naktis

 |
| 
Islamo atšakos
* + Sunizmas · Šiizmas · Sufizmas

 |
| 
Tekstai ir religiniai šaltiniai
* + Koranas · Suna · Hadisai · Fikhas · Adabas · Šariatas · Kalam

 |
| 
Kultūra ir visuomenė
* + Mečetė · Menas · Islamizmas · Džihadizmas · Islamo fundamentalizmas · Islamofobija

 |
| Islamo terminų žodynas |
| Ž • A • R |

**Islamofobija** – išankstinis neigiamas nusistatymas prieš islamą. Taip pat pasibjaurėjimas įvairiomis musulmonų religinėmis, kultūrinėmis praktikomis, kurį paprastai lydi baimė, neapykanta, priešiškumas bei panieka musulmonų atžvilgiu; pareiškimų ir praktikų visuma, kuriomis islamas siejamas su terorizmu, ekstremizmu ir grėsmėmis visuomenei.

Islamofobija kaip reiškinys Vakarų šalyse pasirodė po islamo valstybės iškilimo, kitų ekstremistinių grupuočių, veikiančių Europoje ir JAV, teroristinių išpuolių. Ypač po Rugsėjo 11 d. atakos. ISIS tikslas buvo sustiprinti islamofobiją ir įtikinti Europoje gyvenančius musulmonus palikti kontinentą. Nuo 2014–2015 m. į Europos (ypač, Europos Sąjungos) teritoriją prasidėjusi masinė „nereguliarioji" imigracija iš Artimųjų Rytų, Afrikos ir Azijos šalių – daugiausia Sirijos, Irako, Afganistano gerokai prisidėjo prie išaugusio islamofobijos masto. Islamo valstybės vykdomi žiaurumai pastarosiose valstybėse ir sukėlė migrantų krizę. Dėl to išvešėjo populizmas ir nacionalizmas Vakarų šalyse.

Socialinių mokslų tyrėjai teigia, jog agitatoriai įžvelgia grėsmę Vakarų civilizacijai. Kai kurių aktyvistų teigimu, neapykanta tarp krikščionių ir musulmonų siekia Omejadų kalifato įsiveržimo į dabartines Ispanijos ir Prancūzijos teritorijas laikus VIII a. Osmanų imperijos Konstantinopolio užkariavimą 1453 m. Vienos apgultį 1683 m.

Išnašos
-------

1. ↑  „Definition of Islamophobia | Lexico.com". *Lexico Dictionaries*. Suarchyvuotas originalas 2019-05-19. Nuoroda tikrinta 2021-11-11.
2. ↑  „Definition of Islamophobia | Dictionary.com". *www.dictionary.com*. Nuoroda tikrinta 2021-11-11.
3. ↑  „Islamophobia: definition and meaning". *www.collinsdictionary.com*. Nuoroda tikrinta 2021-11-11.
4. ↑  Kiara Alfonseca (2021 m. rugsėjo 11 d). „20 years after 9/11, Islamophobia continues to haunt Muslims". *ABC News*. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
5. 1 2  „What is Islamophobia? Center for Research on Extremism". *www.sv.uio.no*. Nuoroda tikrinta 2021-11-11.
6. ↑  „Koertas Debeufas. 19 metų po Rugsėjo 11-osios". *LRT*. 2020-09-11. Nuoroda tikrinta 2021-11-11.
| *Thriller* |
| --- |
| Thriller viršelis |
| Michael Jackson studijinis albumas |
| Išleistas | 1982 m. gruodžio 1 d. |
| Įrašytas | 1982 m. balandis-lapkritis |
| Žanras | RitmenbliuzasPop |
| Trukmė | 42:19 |
| Įrašų kompanija | Epic Records |
| Prodiuseris | Quincy Jones |
| Apžvalgos |
| * All Music Guide 5 iš 5 nuor.
* Robert Christgau (A) nour.
* Slant Magazine 5 iš 5 nuor.
 |
| Michael Jackson chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „Off the Wall"  **(1979)** |  **„Thriller" (1982)** | „Bad"  **(1987)** |

 |

**Thriller** – amerikiečių dainininko Michael Jackson albumas, išleistas 1982 metų lapkričio 30 dieną, tapęs visų laikų geriausiai parduodamu muzikiniu albumu. „Thriller" yra šeštasis studijinis Jacksono darbas, padėjęs dainininkui išgarsėti visame pasaulyje. 2007-ais albumas pateko į visų laikų garsiausiųjų albumų rinkinio „Definite 200" trečiąją vietą.

Pasak Gineso rekordų knygos, „Thriller" pardavimai pasauliniu mastu viršijo 104 milijonus kopijų. Tačiau tai ne pabaiga, nes kasmet vien tik JAV vis dar nuperkama apie 60 tūkst. albumo egzempliorių. „Thriller" taip pat yra vienas iš 3 albumų pasaulyje, kurie visus metus išsilaikė „Billboard 200" sąraše, iš jų 80 savaičių tarp 10 populiariausiųjų ir net 37 primojoje vietoje. „Thriller" taip pat yra vienintelis albumas, kuris JAV perkamiausių albumų sąraše išsilaikė dvejus metus (1983 ir 1984).

1984 metų vasarį Jacksonas buvo nominuotas dvylikai „Grammy" apdovanojimų, iš kurių laimėjo 8 ir taip tapo daugiausiai „Grammy" apdovanojimų per vieną įteikimo ceremoniją pelniusiu žmogumi. 7 iš laimėtų apdovanojimų Jacksonui atiteko už „Thriller" albumą. Pats svarbiausias iš jų – „Metų albumo" titulas.

### Dainos

1. *Wanna Be Startin’ Somethin’* (Jackson) 6:02
2. *Baby Be Mine* (Temperton) 4:20
3. *The Girl Is Mine* (su Paul McCartney)" (Jackson) 3:42
4. *Thriller* (Temperton) 5:57
5. *Beat It* (Jackson) 4:17
6. *Billie Jean* (Jackson) 4:57
7. *Human Nature* (Bettis/Porcaro) 4:05
8. *P.Y.T. (Pretty Young Thing)* (Ingram/Jones) 3:58
9. *The Lady in My Life* (Temperton) 4:57

Išnašos
-------

1. ↑  „200 list". *definitive200.com*. Suarchyvuotas originalas 2008-01-13. Nuoroda tikrinta 2008-01-05.
| Viktorijos ežeras |
| --- |
| Viktorijos ežeras KenijojeViktorijos ežeras KenijojeViktorijos ežeras Kenijoje |
| Vieta | Vidurio rytų Afrika(Ugandos vėliava Uganda, Tanzanijos vėliava Tanzanija ir Kenijos vėliava Kenija) |
| Plotas | 69484 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3440 km |
| Vidutinis gylis | 40 m |
| Didžiausias gylis | 84 m |
| Tūris | 2750 km³ |
| Įteka | Kagera |
| Išteka | Viktorijos Nilas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Viktorijos ežeras

  |
| **Koordinatės** |  1°0′0″ p. pl. 33°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿1.00000°š. pl. 33.00000°r. ilg.﻿ / 1.00000; 33.00000Koordinatės: 1°0′0″ p. pl. 33°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿1.00000°š. pl. 33.00000°r. ilg.﻿ / 1.00000; 33.00000 |
|  |
|  Vikiteka | Viktorijos ežeras |

**Viktorijos ežeras** (angl. *Lake Victoria* arba *Victoria Nyanza*, lug. *Nalubaale*) – didžiausias Afrikos ežeras, antrasis pagal plotą pasaulyje gėlavandenis ežeras. Plotas 69,4 tūkst. km², ilgis 410 km, plotis 250 km, gylis 84 m. Plyti vidurio-rytų Afrikoje, prie Ugandos, Tanzanijos ir Kenijos sienos. Tradiciškai Viktorijos ežeras laikomas Nilo ištakomis.

Viktorijos ežeras plyti tarp dviejų Didžiojo riftinio slėnio atšakų
Ežeras telkšo negilioje įduboje, jo šiaurinę ežero dalį kerta pusiaujas. Krantai netaisyklingos formos, daug smulkių salelių. Įteka daug upių (didžiausia – Kagera, tačiau gausiausiai ežerą papildo lietaus vanduo (daugiau negu visi intakai). Išteka Baltasis Nilas). Prie Oveno krioklio (*Owen Falls*) esančioje užtvankoje yra vandens jėgainė ir išgaunama elektros energija.

Ežero baseinas gana tankiai apgyvendintas, intensyviai dirbamos žemės, daug žuvies (nors nuo 1980 m. žuvų ištekliai sumažėjo dėl intensyvios žvejybos ir Nilo ešerio įveisimo). Reguliarus vandens transportas (iš Entebės, Mvanzos, Bukobos, Kisumu).

Ežeras iš palydovo

Istorija
--------

Pirmasis europietis, išvydęs Viktorijos ežerą (vietinių vadintą *Ukerewe*), buvo anglų keliautojas Džonas Spikas (*John Speke*), aplankęs ežerą 1858 m. 1875 m. regioną intensyviai tyrinėjo Henris Stenlis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Viktorijos ežeras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Venk–Žvo). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2014. 158-159 psl.
2-3-4 medžio viršūnės
**2-3-4 medis** – savaime susibalansuojanti duomenų struktūra, naudojama efektyviam žodyno paieškos ir kitų panašių algoritmų programavimui. Tai balansuotas 2-os eilės B-medis. Pirmasis tokį medį 1970 m. pasiūlė Džonas Hopkoftas. Kiekviena 2-3-4 medžio viršūnė turi nuo 2 iki 4 viršūnių, taip pat kiekviena viršūnė gali saugoti 1, 2 arba tris raktus (duomenų elementus).

Savybės
-------

1. visi lapai yra viename lygyje
2. kiekviena vidinė viršūnė turi 2 arba 3 vaikus
3. kiekviena viršūnė turi 1 arba 2 reikšmes
4. medžio gylis yra tarp {\displaystyle \lfloor \log \_{2}{n}\rfloor } ir {\displaystyle \lceil \log \_{3}{n}\rceil }, kur n yra viršūnių skaičius

Viršūnių rūšys
--------------

2-tipoviršūnėje saugomas 1 duomenų elementas ir yra 2 rodyklės į vaikus. Kaip ir binariniame paieškos medyje, viename pomedyje yra mažesni duomenų elementai, kitame – didesni.
3-tipoviršūnėje saugomi 2 duomenų elementai ir yra 3 rodyklės į vaikus. Viena rodyklė – vaikams su mažesniais elementais, antra – elementams esantiems tarp viršūnės elementų, trečia – vaikams su didesniais elementais
4-tipoviršūnėje saugomi 3 duomenų elementai ir yra 4 rodyklės į vaikus. Dvi rodyklės vaikams su mažesniais ir didesniais elementais, kitos dvi rodyklės elementams, esantiems viršūnės raktais apibrėžtuose rėžiuose.

Operacijos
----------

Įterpimo operacija
2-3-4 medžiuose labai efektyvios tiek paieškos, tiek ir įterpimo bei šalinimo operacijos. Įterpiant elementą, medis auga į viršų, ne į apačią, kaip dvejetainis medis. Įterpiant 2-tipo viršūnė virsta 3-tipo viršūne, 3-tipo viršūnė virsta 4-tipo viršūne, o 4-tipo viršūnė skyla į dvi viršūnes ir vieną iš vidurinių raktų perduoda tėvinei viršūnei.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Knuth, Donald (1998). *Sorting and Searching*. The Art of Computer Programming. Vol. Volume 3 (Second ed.). Addison–Wesley. ISBN 0-201-89685-0. `{{cite book}}`: `|volume=` turi papildomą tekstą (pagalba). Skyrius 6.2.4: Multiway Trees, psl. 481–491. Taip pat ir skyrius 6.2.3 (psl. 476–477)(„subalansuoti medžiai") aptaria 2-3 medžius.
Tuščio „WordPress" tinklaraščio automatinis įrašas.
**Tinklaraštis** (angl. *blog*, *we**B LOG***, *web* 'žiniatinklis' + *log* 'įrašų žurnalas, knyga') – asmeninis internetinis dienoraštis; automatiškai formatuojami naujienų puslapiai. 

Tinklaraščiams priskiriamos specializuotos interneto svetainės arba bendrųjų svetainių sritys, kuriose talpinamos dažnai rašomos publikacijos, išdėstytos chronologine tvarka, kuriose autoriai, vadinamieji tinklaraštininkai (angl. *bloggers, vloggers*), išsako savo mintis, aprašo įvykius, pastebėjimus, skleidžia savo idėjas ir pažiūras. Tinklaraščiuose dažniausiai komentuojamas pasirinktos temos turinys, pavyzdžiui, muzika, kinas, maistas, politika ar naujienos; daugelis tinklaraščių veikia kaip asmeniniai dienoraščiai. Tipinis tinklaraštis sudarytas iš teksto, paveikslėlių ir nuorodų į kitus tinklaraščius, puslapius ar kitokią su tinklaraščio tematika susijusią informaciją.

1994 m. pirmąjį tinklaraštį, asmeninį dienoraštį pradėjo rašyti Džastinas Holas. Tinklaraščių rašymas itin išpopuliarėjo pasirodžius automatizuotoms blogų sistemoms, ypač 2003 m. kai „Google" įsigijo „Blogger" platformą. 2006 m. pasirodžius „Blogger" įkūrėjo Evano Viljamso „Twitter" platformai tapo populiarūs mikrotinklaraščiai. Pirmieji vaizdo tinklaraščiai pasirodė kartu su pirmosiomis vaizdo įrašų dalinimosi platformomis internete. 2007 m. šio reiškinio paplitimą dar labiau paskatino „YouTube" pristatyta partnerystės paslauga, suteikianti galimybę jų kūrėjams užsidirbti iš internetinių reklamų.

Literatūra
----------

* Jonuškaitė T. Žiniasklaida masėms ir masių žiniasklaida. Žurnalas *VERSUS*, 2007, Nr.1(5), p. 62. ISSN 1822-5217

Šaltiniai
---------

1. ↑  Harmanci, Reyhan (2005-02-20). „Time to get a life — pioneer blogger Justin Hall bows out at 31". San Francisco Chronicle. Nuoroda tikrinta 2008-06-05.
2. ↑  „Blog Definition from Financial Times Lexicon". *lexicon.ft.com*. Suarchyvuotas originalas 2018-04-28. Nuoroda tikrinta 2018-04-27.
3. ↑  „Microblog Definition from Financial Times Lexicon". *lexicon.ft.com*. Suarchyvuotas originalas 2018-04-28. Nuoroda tikrinta 2018-04-27.
4. ↑  „Vlogger Definition from Financial Times Lexicon". *lexicon.ft.com*. Suarchyvuotas originalas 2018-02-15. Nuoroda tikrinta 2018-02-14.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Edvardo ežeras |
| --- |
| Edvardo ežeras iš Ugandos pusėsEdvardo ežeras iš Ugandos pusėsEdvardo ežeras iš Ugandos pusės |
| Vieta | Ugandos vėliava UgandaKongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo DR |
| Plotas | 2325 km² |
| Kilmė | tektoninė |
| Vidutinis gylis | 17 m |
| Didžiausias gylis | 112 m |
| Tūris | 39,5 km³ |
| Įteka | Njamugasanis, Išaša, Rutšuru, Rvindis, Ntungvė, Lubilija |
| Išteka | Semlikis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Edvardo ežeras

  |
| **Koordinatės** |  0°20′0″ p. pl. 29°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.33333°š. pl. 29.60000°r. ilg.﻿ / 0.33333; 29.60000Koordinatės: 0°20′0″ p. pl. 29°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.33333°š. pl. 29.60000°r. ilg.﻿ / 0.33333; 29.60000 |
|  |
|  Vikiteka | Edvardo ežeras |

**Edvardo ežeras** (angl. *Lake Edward*) – ežeras Rytų Afrikoje, Nilo baseine, Ugandos ir Kongo Demokratinės Respublikos teritorijose. Telkšo Didžiajame rifiniame slėnyje ir yra mažiausias iš Afrikos Didžiųjų ežerų. Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 77 km, plotis iki 40 km. Didžiausias gylis siekia 112 m. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, o vakarinis status, skardingas.

Į ežerą suteka daug nedidelių upių (Njamugasanis, Išaša, Rutšuru ir kt.), o išteka Semlikio upė, tekanti į Alberto ežerą. Natūraliu Kazingos kanalu Edvardo ežeras jungiasi su šiaurės rytuose esančiu Džordžo ežeru.

Edvardo ežere gausu žuvų (žvejyba yra svarbus vietinių gyventojų verslas), pakrantėse lankosi hipopotamai, krokodilai, drambliai ir kt. Kongo DR priklausanti ežero pusė įeina į Virungos nacionalinį parką (UNESCO objektas), o Ugandos pusė – į Karalienės Elžbietos nacionalinį parką.

Ežerą Edvardo vardu pavadino keliautojas Henris Mortonas Stenlis. Šį vardą jis suteikė tuometinio Velso princo (vėliau Britanijos karaliaus) Eduardo VII garbei.
Koordinatės: 54°45′59″ š. pl. 23°43′36″ r. ilg.﻿ / ﻿54.76639°š. pl. 23.72667°r. ilg.﻿ / 54.76639; 23.72667

|  |
| --- |
| **Veiverių Antano Kučingio meno mokykla** |
| Veiverių Antano Kučingio meno mokykla herbasVeiverių Antano Kučingio meno mokykla herbas |
| Veiverių Antano Kučingio meno mokykla |
| **Adresas** | Veiveriai |
| **Direktorius(-ė)** | Mindaugas Labanauskas |
| **Mokinių skaičius** | 120 |
| **Įkūrimo data** | 1989 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 17 |

**Veiverių Antano Kučingio meno mokykla** – meno mokykla Veiveriuose, Kauno g. 54 (Prienų rajonas). Įstaigos kodas 191553816.

Meno mokykloje veikia fortepijono, akordeono, sintezatoriaus, fleitos, smuiko, gitaros, birbynės, audimo, keramikos specialybės, suaugusiųjų klasės. Mokosi 120 mokinių, dirba 17 pedagogų; iš jų – 2 mokytojai ekspertai, 6 mokytojai metodininkai, 6 vyr. mokytojai. Nuo 2005 m. mokyklos direktorius Mindaugas Labanauskas.

Istorija
--------

Meno mokyklos ištakos – Veiverių mokytojų seminarija ir joje vykdomas muzikinis švietimas bei ugdymas.
Veiverių meno mokykla įkurta 1989 m. Steigimo iniciatoriai – Jonas Derbutis (ilgametis mokyklos direktorius) ir Cezaris Pacevičius. 1994 m. Veiverių meno mokykla pavadinta žymaus lietuvių dainininko, operos solisto (boso), Lietuvos kariuomenės karininko, politinio kalinio Antano Kučingio (1899–1983 m.) vardu.

2021 m. prijungta prie Prienų meno mokykos, tapo Veiverių Antano Kučingio filialu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Veiverių Antano Kučingio meno mokyklos ir Prienų meno mokyklos reorganizavimo sąlygų aprašas *prienai.lm.lt*
2. ↑  Prienų meno mokyklos Veiverių Antano Kučingio filialas *aikos.smm.lt*

Nuorodos
--------

* Kučingio meno mokyklos tinklalapis
* Veiverių Antano Kučingio meno mokykla *muzikusajunga.lt*
* Prienų meno mokyklos Veiverių A. Kučingio filialas *facebook.com*
Koordinatės: 30°43′46″p. pl. 71°41′45″v. ilg.﻿ / ﻿30.7294°p. pl. 71.6958°v. ilg.﻿ / -30.7294; -71.6958

| Limari |
| --- |
| Limari upė Limari upė |
| **Ilgis** | 64 km |
| **Baseino plotas** | 11 760 km² |
| **Vidutinis debitas** | 7,34 m³/s |
| **Ištakos** | Hutadas, Grandė |
| **Žiotys** | Ramusis vandenynas |
| **Šalys** | Čilė |

**Limari** (isp. *Río Limarí*) – upė Čilėje, Kokimbo regione. Upė susidaro susiliejus Hutado ir Grandės upėms, apie 4 km į rytus nuo Ovaljės miesto. Teka per Boske Frai Chorchės nacionalinį parką.

Upės baseino teritorijoje auga nykstanti rūšis didžioji jubėja, kuri priešistoriniais laikais buvo labiau išplitusi, tačiau šiuo metu dėl gyventojų pertekliaus centrinėje Čilėje jai kyla pavojus išnykti.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Cuenca del río Limarí Archyvuota kopija 2012-03-24 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Chilean Wine Palm". *globaltwitcher.auderis.se*. 2008-12-18. Suarchyvuotas originalas 2012-10-17. Nuoroda tikrinta 2016-12-21.

Nuorodos
--------

* Cuenca del Río Limarí Archyvuota kopija 2012-03-24 iš Wayback Machine projekto. Dirección general de aguas, Ministerio de Obras Públicas, Gobierno de Chile
Koordinatės: 7°22′00″p. pl. 25°39′00″r. ilg.﻿ / ﻿7.36667°p. pl. 25.65°r. ilg.﻿ / -7.36667; 25.65

| Boja |
| --- |
| Vieta | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo DR |

**Boja** (pranc. *Lac Boya*) – nedidelis ežeras Kongo Demokratinėje Respublikoje, Katangos provincijoje, apie 5 km į rytus nuo Kabongo. Čia gausu paukščių, apie ežerą auga aukštos nendrės.

Ikikolojiniu laikotarpiu ežerą supantis kraštas buvo tarpregioninės prekybos centras (prekyba buvo svarbus Lubos karalystės turtų šaltinis). XVI a. karalius ir užkariautojas Kongolas Mvamba netoliese Bojos ežero, Mvimbelėje, įkūrė savo sostinę.

Balubų pasakojimuose minima, kad Bojos ežeras staiga iškilęs iš žemės, tai įvykę paslaptingomis aplinkybėmis. Lubos karaliams ežeras buvęs ypatinga protėvių dvasių buveinė, karalius negalėdavęs užimti sosto, nesulaukus Bojos dvasių pritarimo. Jų valiai išsiaiškinti būdavo pasitelkiami pranašautojai.

Išnašos
-------

1. ↑  Rorison 2008, p. 150.
2. ↑  Malu-Malu 2002, p. 81.
3. ↑  Malu-Malu 2002, p. 79.
4. ↑  Molefi Kete Asante, Ama Mazama. Encyclopedia of African Religion. SAGE Publications, 2008, p. 812.

Šaltiniai
---------

* Malu-Malu, Jean-Jacques Arthur (2002). *Le Congo-Kinshasa*. KARTHALA Editions. ISBN 2-84586-233-4.
* Rorison, Sean (2008). *Bradt Congo: Democratic Republic - Republic*. Bradt Travel Guides. ISBN 978-1-84162-233-0.
| Kivu ežeras |
| --- |
| Reginys į Kivu ežerąReginys į Kivu ežerąReginys į Kivu ežerą |
| Vieta | Ruandos vėliava RuandaKongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo DR |
| Plotas | 2700 km² |
| Kilmė | Tektoninė |
| Vidutinis gylis | 240 m |
| Didžiausias gylis | 480 m |
| Tūris | 500 km³ |
| Išteka | Ruzizi |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Kivu ežeras

  |
| **Koordinatės** |  2°0′0″ p. pl. 29°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.00000°š. pl. 29.00000°r. ilg.﻿ / 2.00000; 29.00000Koordinatės: 2°0′0″ p. pl. 29°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.00000°š. pl. 29.00000°r. ilg.﻿ / 2.00000; 29.00000 |
|  |
|  Vikiteka | Kivu ežeras |

**Kivu ežeras** (pranc. *Lac Kivu*, kinjar. *Ikiyaga cya Kivu*) – ežeras vidurio rytų Afrikoje, Ruandos ir Kongo Demokratinės Respublikos valstybių teritorijoje.

Ežero ilgis ~100 km, didžiausias plotis 50 km, didžiausias gylis 480 m (ar 496 m), vidutinis 240 m. Paviršiaus altitudė 1459 m. Krantai statūs, aukšti, kalnuoti. Daugiau kaip 150 salų, didžiausia – Idžvi.

Virungos ugnikalnių išlieta lava padėjo susiformuoti aplinkiniam gamtovaizdžiui. Šie kalnai dunkso vakarinėje Didžiojo riftinio slėnio šakoje. Kadaise šios šakos upės tekėjo į šiaurę Nilo link, tačiau manoma, kad ugnikalnių lava užtvenkė upes – taip susidarė Kivu ežeras.

Salos ežere
Dėl raižytų krantų Kivu kartais vadinamas gražiausiu Afrikos ežeru, tačiau jis pavojingas aplinkiniams gyventojams. Pro ežero dugną smelkiasi anglies dvideginis ir, stabdomas didžiulio vandens slėgio (vidutinis ežero gylis yra apie 180 m, tačiau vietomis siekia 400 m) kaupiasi ant dugno. Kai tokiomis pat sąlygos 1986 m. susidarė Nioso ežere Kamerūne, mirtinas anglies dvideginio debesis staiga prasiveržė pro vandenį ir kaip dusinanti antklodė užklojo tankiai apgyventus slėnius; tuomet žuvo per 1700 žmonių.

Iš Kivu ežero į Tanganiką išteka Ruzizi (Nilo baseinas). Ežeras laivuojamas. Iš ežero išgaunamas metanas. Šiaurinė dalis priklauso Virungos nacionaliniam parkui. Pakrančių didžiausi miestai: Bukavu, Goma (Kongo DR), Gisenjis, Šangugu (Ruanda).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 208
2. ↑  „Rwanda Inaugurates Groundbreaking Methane Power Project". *MIT Technology Review*.
3. ↑  Aira Dubikaltienė. *Kivu*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
**Hepatito B vakcina** – tai skiepas, skirtas apsaugoti nuo susirgimo hepatitu B. Pirmąją dozę patartina suleisti per 24 valandas po gimimo, o vėliau skirti dar dvi arba tris papildomas dozes. Skiepyti galima ir tuos, kurių nusilpusi imuninė funkcija (pvz. dėl ŽIV / AIDS, ir gimusius per anksti. Skiepijant sveikus asmenis, imunizacijos veiksmingumas siekia daugiau nei 95 %.

Skyrimo būdas
-------------

Didelės rizikos grupės asmenims po skiepijimo rekomenduojama atlikti kraują tyrimą, kuris gali parodyti, ar vakcina suveikė. Papildomų dozių gali reikėti asmenims, kurių imunitetas silpnas, tačiau daugumai šios priemonės nereikia. Jeigu asmuo kontaktavo su hepatito B virusu, tačiau skiepytas anksčiau nebuvo, kartu su vakcina reikia suleisti hepatito B imunoglobulinų. Vakcina leidžiama į raumenis.

Saugumas ir preparato sudėtis
-----------------------------

Sunkus nepageidaujamas hepatito B vakcinos poveikis pasitaiko labai nedažnai. Gali skaudėti injekcijos vietą. Šią vakciną saugu naudoti nėštumo arba žindymo laikotarpiu. Ji nebuvo susieta su Gijeno-Bare (*Guillain-Barré*) sindromu. Dabartinės vakcinos gaminamos taikant rekombinacinės DNR metodus. Šis preparatas tiekiamas kaip vienvalentė arba daugiavalentė vakcina.

Istorija, visuomenė ir kultūra
------------------------------

Pirmoji hepatito B vakcina įregistruota JAV 1981 m. Saugesnė vakcina pateikta į rinką 1986 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2014 m. duomenimis, vienos dozės didmeninė kaina buvo 0,58–13,20 JAV dolerių. Jungtinėse Amerikos Valstijose šiai vakcinai kasmet išleidžiama apie 50–100 JAV dolerių.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3 4 5  „Hepatitis B vaccines WHO position paper" (PDF). *Weekly epidemiological record*. **40** (84): 405-420. 2009-10-02.
2. ↑  Moticka, Edward. *A Historical Perspective on Evidence-Based Immunology*. p. 336. ISBN 9780123983756.
3. ↑  „WHO Model List of EssentialMedicines" (PDF). *World Health Organization*. 2013 m. spalio mėn. Nuoroda tikrinta 2014-04-22.
4. ↑  „Vaccine, Hepatitis B". *International Drug Price Indicator Guide*. Nuoroda tikrinta 2015-12-06.[neveikianti nuoroda]
5. ↑  Hamilton, Richart (2015). *Tarascon Pocket Pharmacopoeia 2015 Deluxe Lab-Coat Edition*. Jones & Bartlett Learning. p. 314. ISBN 9781284057560.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pampų kalnagūbrių regionas

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Argentinos geografiniai regionai |
| --- |
|  |
| 
Šiaurės Vakarų Argentina · Gran Čakas · Pampų kalnagūbriai · Pampos · Argentinos Mesopotamija · Kujo · Patagonija · Argentinos Antarktida |

 |

**Pampų kalnagūbriai** (isp. *Sierras Pampeanas*) – gamtinis Argentinos regionas, išsidėstęs šalies šiaurės vakaruose, tarp Andų kalnų ir pampų lygumų. Į šį regioną patenka Tukumano, La Riochos, Santjago del Estero, San Chuano, Kordobos, Katamarkos ir San Luiso provincijų dalys.

Geografija
----------

Regioną sudaro atskiros ir nuo Andų atsišakojusios kalnagūbrių bei kalnų masyvų sistemos, beveik be išimties besitęsiančios iš šiaurės į pietus, įsiterpusios į pampų lygumas. Aukščiausia vieta – *General Belgrano* kalnas (6250 m) *Nevado de Famatina* kalnagūbryje.

Klimatas subtropinis; žemyninis. Ryškūs temperatūrų ir kritulių skirtumai skirtinguose aukščiuose. Vidutinės metinės temperatūros 12–18 °C. Vasaros labai karštos, žiemos trumpos, bet šaltos. Sausos žiemos, drėgnos vasaros. Šiek tiek drėgniau rytiniame regiono pakraštyje.

Gyvūnai prisitaikę prie sauso ir karšto klimato: lyguminės viskašos, pampų lapės ir kt. Augalija priklauso nuo aukščio. Būdingos chariljos (*Larrea nitida*), kaktusai, kserofitiniai krūmynai ir kiti vandens stygių pakenčiantys augalai.

Kalnagūbris San Luiso provincijoje

Ekonomika
---------

Augalinikystė vystoma upių slėniuose, drėkinamose žemėse. Auginamos bulvės, vynuogės, alyvuogės, daržovės, vaisiai. Vystoma gyvulininkystė (galvijų ir ožkų auginimas). Druskos gavyba.
Troika Games|  |
| Forma | Nebeegzistuojanti |
| Pramonė | Kompiuteriniai žaidimai |
| Įkurta | 1998 m. |
| Centrinė būstinė | Irvinas, Kalifornija |
| Svarbiausi darbuotojai | Tim CainLeonard BoyarskyJason Anderson |
| Produktai | *Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura**The Temple of Elemental Evil**Vampire: The Masquerade – Bloodlines* |

**Troika Games** – kompiuterinius vaidmenų žaidimus kūrusi bendrovė, įsteigta 1998 ir uždaryta 2005 m. Šią kompaniją įkūrė iš „Interplay Entertainment" pasitraukę trys pagrindiniai „Fallout" kūrėjai – Tim Cain, Leonard Boyarsky ir Jason Anderson.

Viso Troika išleido tris žaidimus: „Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura" (2001), „The Temple of Elemental Evil" (2003) ir „Vampire: The Masquerade - Bloodlines" (2004). Jie buvo ypač vertinami dėl siužeto linijų, pasirinkimo laisvės, idėjų, tačiau kritikuojami dėl techninio išpildymo, ypač, dėl gausybės „bugų". Pardavimų atžvilgiu žaidimai taip pat nebuvo labai sėkmingi.

Kompanija buvo uždaryta dėl finansinių priežasčių. Nors jos kūrėjai teigė, esą yra tikimybė, kad „Troika" atsikurs, tai – menkai tikėtina. Šiuo metu Jason Anderson apskritai palikęs žaidimų verslą ir dirba nekilnojamo turto prekyboje. Dauguma kitų darbuotojų perėjo į kitas žinomas žaidimų kompanijas, kaip kad „Activision", „Point of View" ar „Sony Computer Entertainment".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Thorsen, Tor (2005-02-24). „Troika closes - News at GameSpot". Gamespot.com. Nuoroda tikrinta 2009-08-01.
2. ↑  „Troika Games' Sales Figures | News @ GameBanshee". Gamebanshee.com. Suarchyvuotas originalas 2005-03-26. Nuoroda tikrinta 2009-08-01.
3. 1 2  „Troika closes". Gamespot. Nuoroda tikrinta 2010-10-23.

Nuorodos
--------

* Oficialaus puslapio kopija, saugoma Arcanum ir Troikos fanų svetainėje Terra Arcanum (anglų k.)
* „Troika Games" profilis MobyGames svetainėje (anglų k.)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RTroika Games žaidimai |
| --- |
|  |
| 
*Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura* · *The Temple of Elemental Evil* · *Vampire: The Masquerade – Bloodlines* |

 |
| Manjara |
| --- |
| Manjaros ežero nacionalinis parkasManjaros ežero nacionalinis parkasManjaros ežero nacionalinis parkas |
| Vieta | Tanzanijos vėliava Tanzanija |
| Plotas | 231 km² |
| Didžiausias gylis | 3,7 m |
| Išteka | Simbos (iš šiaurės) ir Makajumi (iš pietų) upės |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Manjara

  |
| **Koordinatės** |  3°35′0″ p. pl. 35°50′0″ r. ilg.﻿ / ﻿3.58333°š. pl. 35.83333°r. ilg.﻿ / 3.58333; 35.83333Koordinatės: 3°35′0″ p. pl. 35°50′0″ r. ilg.﻿ / ﻿3.58333°š. pl. 35.83333°r. ilg.﻿ / 3.58333; 35.83333 |
|  |
|  Vikiteka | Manjara |

**Manjara** (angl. *Lake Manyara*) – seklus ežeras, slūgsantis 600 m aukštyje virš jūros lygio Rytų Afrikos lūžių zonoje, šiaurės vakarinėje Tanzanijos dalyje, apie 120 km į vakarus nuo Arušos miesto.

Pavadinimas kilęs iš masajų kalbos žodžio *emanyara*, apibūdinančio karpažolių šeimos augalus (*euphorbia tirucalli*), gyvatvorėmis augančius aplink vietinių gyventojų sodybas. Masajai šį pavadinimą vartoja ne tik pačiam ežerui, o visam ežero kranto regionui apibūdinti.

Iš 329 km² plotą užimančio Manjaros ežero nacionalinio parko, šarminiai ežero vandenys (prisotinti fosfato, pH siekia apie 9,5) aprėpia apytiksliai 231 km² parko teritorijos. Ilgis siekia 50 km, plotis – 16 km. Skirtingų sezonų metu ežero teritorija ir pH lygis kinta, sausuoju laikotarpiu didžioji ežero dalis išdžiūva, pakrantėse susidaro platūs pelkynų plotai. Į pietus nuo ežero plyti savana, šiaurėje – drėgnieji tropiniai miškai. Rytuose plyti Kvakučindžos gyvūnijos koridorius, kuriuo gyvūnai gali migruoti tarp išsimėčiusių teritorijų ir parkų, kaip kad pietuose esantis Tarangirės nacionalinis parkas bei šiaurėje esantys lūžių slėnis, Ngorongoro aukštumos ir Serengečio nacionalinis parkas. Ngorongoro aukštumose yra karštųjų versmių.

Sutinkama per 300 įvairių migruojančių paukščių rūšių.

1981 m. Manjaros ežero teritorija įtraukta į UNESCO biosferos rezervatų sąrašą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Lake Manyara National Park" (anglų). Tanzania National Parks. Suarchyvuotas originalas 2012-04-24. Nuoroda tikrinta 2010-04-30.
2. ↑  Foster, A. and C. Ebinger and E. Mbede and D. Rex (1997 m. rugpjūčio mėn.). „Tectonic development of the northern Tanzanian sector of the East African Rift System". *Journal of the Geological Society*. **154** (4): 689–100 psl.
3. ↑  H. H. T. Prins, *Ecology and Behaviour of the African Buffalo: Social Inequality and Decision Making* (Springer, 1996 m.: ISBN 0-412-72520-7), 1 psl.
4. 1 2  Hughes, R. H.; Hughes, J. S. (1992 m.). *A directory of African wetlands*. UNEP. pp. 255 psl. `{{cite book}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|year=` (pagalba)
5. ↑  „Lake Manyara" (anglų). Энциклопедия Британника. Suarchyvuota iš originalo 2012-04-24. Nuoroda tikrinta 2010-04-30.
6. ↑  UNESCO biosferos rezervatų sąrašas Archyvuota kopija 2010-11-06 iš Wayback Machine projekto. UNESCO.de
|  |
| --- |
| Janas Nepomniaščis |
|  
Nepomniaščis 2018 metais |
| Pilnas vardas | Janas Aleksandrovičius Nepomniaščis |
| Šalis | Rusijos vėliava Rusija |
| Gimė | 1990 m. liepos 14 d. (33 metai)Brianskas, SSRS |
| Titulas | Didmeistris (2007 m.) |
| FIDE reitingas | 2782 (2021 m. gruodis) |
| Aukščiausias reitingas | 2795 (2023 m. balandis) |

**Janas Aleksandrovičius Nepomniaščis** (rus. *Ян Александрович Непомнящий*; 1990 m. liepos 14 d.) – žydų kilmės Rusijos šachmatų didmeistris (nuo 2007 m.).

J. Nepomniaščis 2010 ir 2020 m. laimėjo Rusijos šachmatų čempionato superfinalą, 2010 m. tapo Europos šachmatų čempionu, pelnęs 9 taškus iš 11. 2016 m. M. Talio atminimo turnyro bei 2008 ir 2015 m. „Aeroflot" atvirojo šachmatų turnyro nugalėtojas. Atstovaudamas Rusijos šachmatų komandai, laimėjo 2013 ir 2019 m. pasaulio komandinius čempionatus bei 2015 m. Europos komandinį čempionatą. Finišuodamas antras 2019 m. FIDE Didžiojo prizo varžybose, užsitikrino vietą 2020 m. Kandidatų turnyre. Turnyrui sustojus, sužaidus pusę partijų J. Nepomianščis turėjo 4½ taško iš 7-ių bei dalijosi 1-2 vietas su Maksimu Vašjė-Lagravu.

Nepomniaščis taip pat žinomas dėl gero žaidimo greitųjų ir žaibo šachmatų varžybose. 2014 m. Dubajuje pasaulio žaibo šachmatų čempionate, surinkęs 16 tšk. iš 21, užėmė 2-ąją vietą. 
Dar sėkmingiau žaidė pasaulio greitųjų šachmatų čempionatuose, laimėjoː tris sidabro 2013, 2015, 2021 ir vieną bronzos (2017) medalį.

2021 m. sausio mėnesio FIDE reitinguose jis užėmė 9-ą vietą greitųjų šachmatų varžybose ir 10-ą – žaibo.

Jis laimėjo 2020 - 2021 m. FIDE kandidatų turnyrą (8,5 iš 14), bet 2021 m. pasaulio šachmatų čempionate pralaimėjo mačą Magnusui Carlsenui. rezultatu - 3,5:7,5.

2022 m. liepos mėn. jis dar kartą laimėjo kandidatų turnyrą, kas suteikė jam teisę žaisti 2023 m. pasaulio šachmatų čempionato mačą dėl titulo su Magnusu Karlasenu. 

Pasaulio čempionui atsisakius ginti titulą, FIDE organizavo mačą dėl pasaulio čempiono titulo tarp dviejų geriausių 2022 m. kandidatų turnyro žaidėjų: 1-ą vietą užėmusio Jano Nepomniaščio ir 2-ą - Dyno Lyreno.

Mačas vyko 2023 m. balandžio 7–30 d. Astanoje. Sužaidus pagrindines mačo partijas buvo lygu - 7:7. Nugalėtojo išaiškinimui buvo paskirtos 4 papildomos greitųjųjų šachmatų partijos. Po 3 lygiųjų, žaidžiant 4-tąją – pralaimėjo, o tuo pačiu ir mačą - bendru rezultatu 8,5:9,5.

Šaltiniai
---------

1. ↑  GM title application FIDE
2. ↑  „Ian Nepomniachtchi is European Chess Champion". Chessdom. Suarchyvuotas originalas 2010-03-23. Nuoroda tikrinta 18 March 2010. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  „Ian Nepomniachtchi is European Chess Champion". Chessdom. Suarchyvuotas originalas 2010-03-23. Nuoroda tikrinta 18 March 2010. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
4. ↑
5. ↑
6. ↑  „Dynas Lyrenas tampa 17-uoju pasaulio šachmatų čempionu" (anglų). Nuoroda tikrinta 2023-10-12.

Išorinės nuorodos
-----------------

* Oficialus puslapis Archyvuota kopija 2021-12-06 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Malebo ežeras |
| --- |
|  |
| Vieta | Kongo Respublikos vėliava Kongo RespublikaKongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo DR |
| Įteka | Kongas |
| Išteka | Kongas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Malebo ežeras

  |
| **Koordinatės** |  4°16′55″ p. pl. 15°29′19″ r. ilg.﻿ / ﻿4.28194°š. pl. 15.48861°r. ilg.﻿ / 4.28194; 15.48861Koordinatės: 4°16′55″ p. pl. 15°29′19″ r. ilg.﻿ / ﻿4.28194°š. pl. 15.48861°r. ilg.﻿ / 4.28194; 15.48861 |

**Malebo ežeras** (dar **Stenlio duburys**, **Malebo baseinas**, ikikolonijiniais laikais – **Nkundos ežeras**) – Kongo upės žemupio praplatėjimas. Priešinguose krantuose yra abiejų Kongo valstybių sostinės – Kinšasa ir Brazavilis (arčiausiai viena kitos esančios soistinės pasaulyje).

Malebo ežeras yra apytiksliai 35 km ilgio, 23 km pločio ir ir užima 500 km² plotą. Centrinę dalį užima Mbamou ar Bamu salos (180 km ²), kurios yra Kongo Respublikos teritorija. Baseinas seklus (3–10 m gylio).

Vaizdas iš oro nuo Kinšasos pusės
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Natrono ežeras |
| --- |
| Flamingai Natrono ežereFlamingai Natrono ežereFlamingai Natrono ežere |
| Vieta | Tanzanijos vėliava Tanzanija |
| Plotas | 600–1040 km² |
| Didžiausias gylis | 3 m |
| Tūris | 0,35 km³ |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Natrono ežeras

  |
| **Koordinatės** |  2°25′0″ p. pl. 36°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.41667°š. pl. 36.00000°r. ilg.﻿ / 2.41667; 36.00000Koordinatės: 2°25′0″ p. pl. 36°0′0″ r. ilg.﻿ / ﻿2.41667°š. pl. 36.00000°r. ilg.﻿ / 2.41667; 36.00000 |

**Natrono ežeras** arba **Sodos ežeras** – Tanzanijoje, šiaurinėje ugnikalnio Ol Doinyo Lengai dalyje esantis ežeras.

Natrono ežeras yra 64 km ilgio ir 16 km pločio. Karštis išgarina iš ežero daugiau vandens, negu jis gauna iš kritulių (jų iškrinta vos 400 mm per metus). Ežero krantus juosia deginančios sodos nuosėdos, kurios vidurdienį gali įkaisti iki 65 °C. Ežeras dažnai spindi rožine spalva.

Sekliuose Natrono vandenyse daug sodos, o dugną nugulęs trąšus juodas dumblas. Žuvų čia nedaug, neauga beveik jokie augalai. Tačiau šarminiame tirpale gausu melsvai žalsvų dumblių, be to, yra daug mažyčių gyvūnėlių, mintančių dvokiančiu dumblu. Išskirtinis paukštis, pamėgęs šią aplinką – flamingas. Dažnai ežero pakrantes nutūpia rausvai mirguliuojanti aibė – per milijoną flamingų, besimaitinančių dumbliais ir smulkučiais organizmais.

Palyginti gėlo vandens aptinkama tik Natrono ežero karštosiose versmėse. Jose gyvena nykštukinių tiliapijų – vietinių žuvų, prisitaikiusių gyventi karštame vandenyje – rūšis. Po lietaus, kai soda ištirpsta, žuvys sparčiai plinta ir dauginasi. Seklumose jų susirenka milijonai, jų judėjimas net sukelia vandens bangavimą.
**Ugdomasis vadovavimas** (angl. *coaching* 'treniruotė') – lavinimo metodas, būdas, ugdant asmenį ar žmonių grupę siekti tam tikrų tikslų, įgyti naujų įgūdžių; asmeninio „veiksmingumo" didinimo metodika, siekiant skatinti pokyčius ir pasiekti didesnių rezultatų įvairiose srityse. Ugdomojo vadovavimo teorija paremta tikėjimu, kad kiekvienas žmogus turi pakankamai įgimtų sugebėjimų pasiekti savo tikslus. Forma – kryptingas klausimų formulavimas (atlieka vadovas) ir atsakymų paieška (atlieka vadovaujamasis). Ugdytojas skatina žmogų savyje atrasti reikalingus gebėjimus, juos ugdyti įkvepia, siekiant pasikeitimų ir rezultatų.

Terminai
--------

Be termino „ugdomasis vadovavimas", teikiami pavadinimai „konsultuojamasis ugdymas" ir „lavyba"; atitinkamai tuo užsiimantys darbuotojai vadinami „vadovas ugdytojas", „ugdantysis vadovas" arba „lavybininkas". Koučingo specialistų asociacija ICF LITHUANIA nusprendė vartoti anglišką skolinį „koučingas", nes, anot jos, „ugdomasis vadovavimas" prieštarauja koučingo esmei, mat koučingas grindžiamas partneryste, o ne vadovavimu.

Rūšys
-----

* Gyvenimo ugdomasis vadovavimas (angl. *Life Coaching*) – „giluminis" ugdomasis vadovavimas, praktinis pritaikymas asmeniniame gyvenime, suvokiant vidinius veiksnius, išteklius ir galimybes. Mokomasi ne tiek klausimų uždavimo, kiek gilaus savęs ir kito žmogaus supratimo bei pajautimo. Dėmesys skiriamas santykiui su savimi ir su kitais, jausmams ir emocijoms, vidinei energijai ir būsenoms, požiūriui ir tikėjimui.
* Individualus ugdomasis vadovavimas – koncentruojamasi yra į konkrečius kliento išreikštus norus, tikslus, perspektyvas, mąstymą.
* Verslo ugdomasis vadovavimas: siekiama ugdyti verslumą.

Išnašos
-------

1. ↑  „Kuo keičiamas kaučingas (koučingas) (angl. coaching)?". VLKK. Suarchyvuotas originalas 2023-08-14. Nuoroda tikrinta 2023-08-15.
2. ↑  „Koučingas – kas tai?". *icf.lt*. Nuoroda tikrinta 2023-08-15.

Nuorodos
--------

* Tarptautinė ugdomojo vadovavimo federacija
* ICF Lithuania – Koučingo profesionalų asociacija
* Lietuvos koučingo specialistų sąrašas
| **Žoakimas ToraJoaquim Torra** |
| --- |
| Katalonijos prezidentas |
|  |
| Visas vardas | Joaquim Torra i Pla |
| Gimė | 1962 m. gruodžio 28 d. (61 metai)Blanesas, Žironos provincija, Katalonija Katalonija |
| Sutuoktinis (-ė) | Carola Miró |
| Vaikai | 3 |
| Katalonijos prezidentas |
|  |
| Veikla | katalonų politikas, teisininkas |
| Partija | nepriklausomas |
|  |
| Žinomas (-a) už | Katalonijos prezidentas |
|  |
|  **Vikiteka** | Joaquim Torra |
| Parašas |
|  |

**Žoakimas** (**Kimas**) **Tora i Pla** (*Joaquim Torra i Pla*; g. 1962 m. gruodžio 28 d.) – Ispanijos teisininkas, politikas, nuo 2018 m. Katalonijos vyriausybės prezidentas.

Biografija
----------

Žoakimas gimė vidurinės klasės šeimoje. Jo tėvas buvo inžinierius Santa Kolomos de Farnerso miestelyje. Žoakimas studijavo Barselonos jėzuitų mokykloje. Dalyvavo 1983 m. savivaldybių rinkimuose. 1985 m. baigė Barselonos universiteto teisės fakultetą. 1983–1987 m. tarnavo kariuomenėje. 1987–2007 m. dirbo Šveicarijos draudimo kompanijoje „Winterthur Group". 2008 m. jis įkūrė leidyklą „A Contra Vent Editor", kurioje užsiėmė literatūrine veikla.

2011 m. jis buvo išrinktas į Katalonijos nacionalinę asamblėją ir tapo Katalonijos kultūros organizacijos viceprezidentu. Per 2017 m. gruodžio mėn. vykusius Katalonijos parlamento rinkimus Žoakimas užėmė 11 vietą iš Barselonos koalicijos „Together for Catalonia" sąrašo. 2018 m. gegužės mėn. po Karleso Pučdemono atleidimo, buvo pasiūlyta Toros kandidatūra. 2018 m. gegužės 12 d. 66 deputatai balsavo už, 65 – prieš, dar 4 susilaikė. 2018 m. gegužės 14 d. Kimas Tora buvo išrinktas Katalonijos vyriausybės vadovu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Quim Torra pren possessió com a 131è president de la Generalitat". *Generalitat de Catalunya* (katalonų). 17 May 2018. Suarchyvuotas originalas 2018-06-22. Nuoroda tikrinta 2019-06-20.
Koordinatės: 15°19′0″ š. pl. 4°06′0″ v. ilg.﻿ / ﻿15.31667°š. pl. 4.10000°r. ilg.﻿ / 15.31667; 4.10000

| Debo |
| --- |
|  |
| Vieta | Malis |
| Plotas | 160 km² |

**Debo** (pranc. *Débo*) – ežeras centrinėje Malio dalyje. Susiformuoja esant sezoniniams potvyniams Nigerio upėje.

Vandens telkinys plyti maždaug 95 km į šiaurę nuo Mopti miesto ir 200 km šiaurės vakarus nuo Timbuktu miesto. Tai didžiausias iš ežerų, kurie susiformuoja esant potvyniams Nigerio upėje, taip pat tai didžiausias Malio ežeras. Vidutinis plotas 160 km². Didžaisias plotas susidaro lietingo sezono metu – nuo kovo iki spalio.

Sezoninių potvynių metu ežere tinklais gaudomos žuvys. Sausuoju metu daugelis etninių genčių prie ežero gena girdyt gyvulius.

Debo ežeras – svarbi migruojančių paukščių stotelė. Ramsaro konvencija ežerą klasifikavo kaip tarptautinės svarbos pelkinę žemę.

Literatūra
----------

* Mamadi Dembélé, Entre Debo et Faguibine : étude sur la morphologie et la typologie des sites archéologiques d’une région lacustre au Mali, EHESS, Paris, 1986, 395 p. (thèse de 3e cycle d’Histoire et civilisations)
* Jean Gallais, Caractère de la vie agricole dans la zone Sud-Sahélienne: région des lacs Débo, Korienzé, Korarou: mission d'étude et d’aménagement du Niger, étude de géographie humaine, 1956–1957, Service de l’hydraulique de l’Afrique occidentale française, 1957, 159 p.
Koordinatės: 56°18′57″š. pl. 22°20′25″r. ilg.﻿ / ﻿56.3157251°š. pl. 22.3403185°r. ilg.﻿ / 56.3157251; 22.3403185

|  Mažeikių evangelikų liuteronų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Tikėjimo srovė** | liuteronai |
| **Savivaldybė** | Mažeikių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Mažeikiai |
| **Adresas** | Laisvės g. 41 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1910 m. |

**Mažeikių evangelikų liuteronų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Mažeikių mieste, Laisvės ir Vydūno gatvių sankirtoje.
Bažnyčia pastatyta 1908-1910 m. per antrą pasaulinį karą į bažnyčios bokštą pataikius rusų artilerijos sviediniui kilo gaisras suniokojęs bokštą, stogą, išdeginęs bažnyčios vidų. Po karo sovietų valdžia pastatą suremontavo ir jame įrengė gaisrinę. Padarytas perdengimas, įrengti kabinetai, garažai, užmūryti arkiniai langai. Apie pirminę pastato paskirtį buvo galima nuspėti tik iš bokšto likučių. Atgavus nepriklausomybę liuteronams iš pradžių buvo sugrąžinta tik dalis bažnyčios pastato. Visas pastatas bažnyčiai grąžintas tik 1998 metais.

Kunigai
-------

* Adolfas Jeskė (1896-1903 m.),
* Julius Grosse (1903 m.),
* Teodoras Kupferis (1904-1940 m.),
* Gustavas Rauskinis (1940-1944 m.?, 1955-1979 m.),
* A.Freibergas (1945-1949 m.),
* Jonas Degis (1950-1955 m.),
* Edvinas Švageris (1979-1998 m.),
* Romas Pukys (1998-1999 m.),
* Saulius Varanavičius (nuo 1999 m.).

Nuorodos
--------

* Mažeikių parapijos istorija Archyvuota kopija 2015-07-15 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Juhano Šitės politinių mokslų premija |
|  
Premijos logotipas |
| Įteikiamas už | pasiekimus politikos mokslų srityje |
| Pristato | Juhano Šitės fondas |
| Vieta | Upsalos universitetas |
| Šalis | Švedija Švedija |
| Atlygis | 0,5 mln. kronų |
| Pirmasis apdovanojimas | 1995 m. |

**Juhano Šitės politinių mokslų premija** (šved. *Skytteanska priset*, angl. *Johan Skytte Prize in Political Science*) – kasmetinė premija, įsteigta 1995 m. Švedijoje, Upsalos universitete. Įteikiama už išskirtinius pasiekimus politikos mokslų srityje, pasaulio socialinių mokslų akademinėje bendruomenėje užsitarnavusi prestižinės premijos vardą, dar žinoma kaip „Nobelio politikos mokslų premija".

J. Šitės memorialas Tartu (Estija)

Premija
-------

Premijos teikimą administruoja Upsalos universiteto Juhano Šitės fondas, kuris pavadintas žinomo praeities politiko, universiteto kanclerio Juhano Šitės (1577-1645) vardu. 1622 m. J. Šitė universitetui skyrė ženklią donaciją įsteigti retorikos ir valstybės valdymo profesūrą.

Laureatams skiriama piniginė premija siekia 0,5 mln. kronų (~$70 tūkst.). Premijos teikimo ceremonija vyksta rugsėjo mėn. Upsalos universitete. Ji prasideda vidurdienį vainiko padėjimu prie J Šitės kapo Upsalos katedroje. Vėliau laureatas universitete skaito viešą paskaitą. Po jos oficialiame bankete jam įteikiama premija su medaliu ir portretu. Renginyje dalyvauja apie 150 kviestinių garbingų svečių, įskaitant ir karališkosios šeimos atstovus.

Pirmoji premija 1995 m. įteikta JAV politologui Robertui Dalui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  IREG Observatory on Academic Ranking and Excellence. *IREG List of International Academic Awards* (PDF). Brussels: IREG Observatory on Academic Ranking and Excellence. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2019-03-12. Nuoroda tikrinta 3 March 2018.
2. ↑  „Congratulations to Professor Amartya Sen on His Award of the 2017 Johan Skytte Prize in Political Science!". *Harvard University Department of Economics*. 2017 m. balandžio 26 d. Suarchyvuotas originalas 2017-08-08. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Užduotis**, *kvestas* (angl. *quest*) kompiuteriniuose vaidmenų žaidimuose, įskaitant daugelio žaidėjų interneto žaidimus vaidmenimis (MMORPG) ir jų pirmtakus MUD, yra tam tikra užduotis, kurią žaidėjo valdomas veikėjas arba grupė tokių veikėjų gali įvykdyti, norėdami už tai gauti atlygį. Atlygis už įvykdytą užduotį gali būti veikėjo patirties (kuri naudojama naujiems įgūdžiams ir sugebėjimams išmokti) kiekio padidėjimas, grobis arba lobis, žaidimo valiuta, pvz. auksiniai, prieiga prie naujų žaidimo pasaulio vietovių arba visų šių išvardintų dalykų kombinacija.

Užduotys paprastai grupuojamos į šias keturias kategorijas: nužudymo užduotys, rinkimo užduotys, pristatymo užduotys ir palydos užduotys. Tačiau užduotis gali apimti ir daugiau negu vieną misiją, pvz. gali reikėti ką nors surinkti ir paskiau tai kur nors nugabenti. Užduotys gali būti susietos viena su kita, tokiu būdu sudarant užduočių sekas arba grandines. Užduotys naudojamos su tikslu žaidėjui suteikti tolimesnę informaciją apie vyksmo vietą. Tokia technika taip pat naudojama žaidimo istorijos ar siužeto plėtojimui.

Dauguma užduočių įvardijamos *šalutinėmis užduotimis*. Tokios užduotys yra specifinės, paprastai nedaug ar visiškai nesusijusios su pagrindine siužeto linija ir dažniausiai nėra būtinos norint užbaigti žaidimą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Effective Quest Design in MMORPG Environment". Suarchyvuotas originalas 2005-08-12. Nuoroda tikrinta 2014-07-12. Game Developers Conference 2005, 2005-03-11
2. ↑  „May Mud of the Month". The MUD Connector. 1999. Suarchyvuotas originalas 2007-11-20. Nuoroda tikrinta 2014-07-12. „Our areas also include the ability to track a player's progress in a task, and allows for incredibly detailed quests."