recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| *Garry's Mod* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Facepunch Studios |
| Leidėjas | Valve Corporation |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius |  |
| Išleidimo data | 2004 m. gruodžio 24 d. |
|
| Žanras (-ai) | Sandbox, fizikos žaidimas |
| Režimas | Vieno žaidėjo ar keleto žaidėjų |
|
| Reitingai |  |
| **Platforma** | Microsoft Windows, OS X, Linux |
| Versija |  |
| Variklis | Source |
| Reikalavimai | 1,7 GHz procesorius, 512 MB RAM darbinės atminties, 256 MB vaizdo plokštė, suderinama su DirectX 7, geriau DirectX 8. Žaidimas suderinamas su Windows 2000, Windows XP, Windows Vista. Būtinas Source variklis ir Source SDK |
| Platinimas | Parsisiuntimas internetu |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | {{{pirmtakas}}} |
| Kitos dalys |  |
|  |

**Garry's Mod** (stilizuotai – ***garry's mod***) – sandbox tipo fizikos žaidimas, sukurtas modifikuojant Source variklį. Kūrėjas – Garry Newman. Iš pradžių „Garry's Mod" buvo tik modifikacija, „modas", „Valve" žaidimui „Half-Life 2", bet vėliau tapo atskiru žaidimu. Žaidimas skirtas Microsoft Windows, OS X ir Linux platformoms.

Aprašymas
---------

2005 m. pasirodęs Garrio buvo skirtas Source variklio pagrindu sukurtiems žaidimams. Garry's modas leido žaidėjams manipuliuoti bet kokiais žaidime esančiais daiktais. Taip pat Garry's modas leidžia „žaisti" su žaidimo fizikos dėsniais, savo reikmėms išnaudojant Source Engine naudojamą modifikuotą Havok Physics Engine variklio versiją. Pačios pirmos GM (Garry's mod) versijos leisdavo prijungti, kilnoti ir lituoti daugelį objektų. Atsirandant naujesnėms versijoms didėjo ir naudingų funkcijų skaičius, kol Garry's modas tapo komerciniu žaidimu. Atsiradus Garry's modo 10 versijai, šis žaidimas pradėtas vadinti tiesiog „Garry's Mod".

### Žaidimo galimybės

Žaidimas atveria labai plačius horizontus. Svarbiausias dalykas čia yra vaizduotė ir reikia žinoti kaip ją panaudoti. Galima sukurti, ką tik norima, nuo šarvuoto džipo iki raketos, nuo kambario, pilno spąstų, iki branduolinės bombos. Ypač populiari modifikacija yra Face Poser. Žaidime esančių žmonių modelių veidus galima pakeisti radikaliai, nuo linksmo iki liūdno.

Svarbiausia, kad su Garry's modu galima gauti ir Source SDK (arba jis jau būna įdiegtas) ir kurti scenas ar žemėlapius Garry's modui.
GMOD'ud taip pat galima kurti mėgėjiškus *machinima* tipo filmukus.
Žaidimas taip pat leidžia sukurti savo žaidimus, situacijas, totaliai pakeisiančias tikrąją žaidimo esmę.

### Face poser

Tai speciali programa, leidžianti keisti žmonių mimiką ir sinchronizuoti lūpas su įrašu.

Atsiliepimai
------------

„Garry's Mod" laimėjo 9 "Metų žaidimo modifikacijos" apdovanojimus, tarp jų ir „GameSpy" apdovanojimą už unikalumą ir kokybę.[reikalingas šaltinis] Atsiradus komercinei Garry's mod versijai, 9 versija jau tapo nebeplatinama. Tačiau Garry's mod 9 vis dar yra populiariausia versija ir turi savo gerbėjų bendruomenę, vis dar kuriančią atnaujinimus ir vadinamuosius addon'us (papildymus).

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2011-01-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „2005 Mod of the Year Awards" – ModDB

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
Dūmų vamzdžių garo katilas
Vandens vamzdžių garo katilas

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Garo katilas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Garo katilas** – įrenginys, gaminantis garą, kurio slėgis didesnis už atmosferinį.

Klasifikacija
-------------

Dažniausiai garas gaminamas iš vandens naudojant kūrykloje deginamo kuro šilumą, kartais – elektros energiją (elektriniai garo katilai). Kuru kūrenami garo katilai skirstomi:

* dūmų vamzdžių garo katilas
* vandens vamzdžių garo katilas.

*Dūmų vamzdžių katilas* turi cilindrinį būgną, kurio viduje yra daug vandens apsemtų mažo skersmens vamzdžių; jais leidžiami kūrykloje deginamo kuro deginiai. *Vandens vamzdžių katiluose* dūmai šildo vamzdžių sistemą, kuria teka vanduo ar vandens ir garo mišinys. Cirkuliacija būna:

* natūralioji – dėl vandens bei garo ir vandens mišinio nevienodo tankio įvairiose katilo dalyse
* priverstinė – kai naudojami siurbliai
* daugkartinė – daugkartinės cirkuliacijos garo katiluose
* vienkartinė – tiesiasroviuose garo katiluose.

Natūraliosios ir priverstinės daugkartinės cirkuliacijos garo katilas gali būti būgninis, kai garas išsiskiria iš vandens ir garo mišinio būgne. Tiesiasroviai garo katilai būgnų neturi; juose vanduo ir garas juda vamzdžiais tol, kol išgaruoja visas vanduo ir kol perkaitinamas garas. 

Pagal paskirtį garo katilai skirstomi į stacionariuosius ir transportinius. Stacionarieji, dažniausiai vandens vamzdžių, garo katilai skirstomi:

* *energetinis garo katilas*, gaminantis daugiau kaip 4 MPa slėgio perkaitintąjį garą, naudojamą garo turbinoms elektrinėse sukti
* *pramoninis garo katilas*, gaminantis iki 2,3 MPa sotųjį arba šiek tiek perkaitintą garą, naudojamą technologiniams tikslams, pav. garo mašinai sukti
* *šildymo garo katilas*, gaminantis sotųjį garą šildymo tikslams.

Svarbiausi parametrai
---------------------

* Katilo našumas – pagamintas per laiko vienetą garo kiekis
* garo slėgis
* temperatūra
* naudingumo koeficientas.

Istorija
--------

Garo katilą 1680 m. išrado D. Papinas (Prancūzija).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Garo katilas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 434 psl.
| Garnjė rūmai |
| --- |
|  |
| Vieta | Paryžius, Prancūzija |
| Statusas | Pastatytas |
| Statybų pradžia | 1861 |
| Atidarymas | 1875 |
| Paskirtis | operos ir baleto teatras |

Atidarymo ceremonija
**Garnjė rūmai** (pranc. *L’opéra Garniera, Palais Garnier*; anksčiau pranc. *Nouvel Opéra de Paris*) – didžiausias operos ir baleto teatras pasaulyje, stovintis Paryžiuje, Prancūzijoje. Atidarytas 1875 m. sausio 5 d. Pavadintas architekto Šarlio Garnjė garbei. Vienas žymiausių Paryžiaus statinių.

Tuo metu brangiausiai atsiėjęs pastatas. Plotas užima 12 000 m², salėje telpa apie 2 tūkst. žiūrovų. Pastatas išpuoštas marmuru, granitu, auksu, ištapytas freskomis. Monumentalus, racionaliai suplanuotas, plastine puošyba gausiai dekoruotas pastatas su prancūzų klasicizmo ir italų vėlyvojo Renesanso bruožais – būdingas eklektikos pavyzdys.

Pastatytas Napoleono III prašymu. Teigiama, kad XIX a. viduryje, po pasikėsinimo senajame Operos teatre, išgąsdintas imperatorius liepė pastatyti naują teatrą, kuriame jis galėtų jaustis saugiai.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Išnasos
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Garnjė rūmai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  *Charles Garnier*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-01-15.
2. ↑  „Charles Garnier". *Britannica*. Nuoroda tikrinta 2022-01-15.
3. ↑  Hanser, David A. (2006). *Architecture of France*. Westport, Connecticut: Greenwood Press. ISBN 978-0-313-31902-0
| GarniԳառնի |
| --- |
| *Garni panorama* |
|  |
| 

GarniGarni

40°07′0″ š. pl. 44°43′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.11667°š. pl. 44.71667°r. ilg.﻿ / 40.11667; 44.71667﻿ (Garni)Koordinatės: 40°07′0″ š. pl. 44°43′0″ r. ilg.﻿ / ﻿40.11667°š. pl. 44.71667°r. ilg.﻿ / 40.11667; 44.71667﻿ (Garni) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Armėnijos vėliava Armėnija |
| **Sritis** | Kotaiko sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 6 910  |
| **Altitudė** | 1 400 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Garni |

**Garni** (arm. Գառնի) – gyvenvietė vidurio Armėnijoje, Kotaiko srityje, 27 km į pietryčius nuo Jerevano, Azato upės slėnyje. Garni įsikūręs itin kalnuotoje, vaizdingoje vietovėje, ties Garni tarpekliu. Verčiamasi vynuogininkyste, sodininkyste, vystomas turizmas. Garni apylinkės žymios architektūros paveldo gausa: romėnų Garni šventykla (atstatyta), XII a. Maštoc Hairapeto bažnyčia, IV a. bažnyčios griuvėsiais. Kiek toliau slėnyje yra Chosrovo draustinis, Havuctaro vienuolynas, Agdžocvanko vienuolynas.

Istorija
--------

Vietovė gyvenama nuo 3 tūkstantmečio pr m. e. Garni kraštą VIII a. pr. m. e. užėmė urartų karalius Argištis I. Įtvirtinimai įrengti III a. pr. m. e. čia vasarą ilsėdavosi Armėnijos karaliai. I a. pastatyta šventykla. 1386 m. kraštą ir tvirtovę nuniokojo mongolai.

* Garni šventyklaGarni šventykla
* Maštoc Hairapeto bažnyčiaMaštoc Hairapeto bažnyčia
* HavuctarasHavuctaras
* Garni tarpeklisGarni tarpeklis

Šaltiniai
---------

1. Armenia: All places: 2001, 2011 censuses
2. ↑  Armenia: All places: 2001, 2011 censuses
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 109
| ***7 minutės*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | 7 minuti |
| Kilmės šalis |  Italija  Prancūzija Šveicarija |
| Režisierius | Michele Placido |
| Metai | 2016 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 88 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**7 minutės** (it.  *7 minuti*) – 2016 m. režisieriaus Michele Placido sukurta socialinė drama, paremta tikra istorija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Ottavia Piccolo – Bianca
* Cristiana Capotondi – Isabella
* Ambra Angiolini – Greta
* Fiorella Mannoia – Ornella
* Violante Placido – Marianna
* Clémence Poésy – Hira
* Maria Nazionale – Angela
* Balkissa Maiga – Kidal

* Sabine Timoteo – Micaela
* Luisa Cattaneo – Sandra
* Erika D'Ambrosio – Alice
* Anne Consigny – madam Rochette
* Michele Placido – Michele Varazzi

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Viename Italijos mieste, kuriame klesti bedarbystė, tarptautinė korporacija mėgina perimti vietinės tekstilės kompanijos kontrolę. Ši kompanija – pagrindinis darbdavys ir pajamų šaltinis moterims, kurių vyrai nepajėgia susirasti darbo. Naujieji šeimininkai žada, kad darbuotojai nebus atleidžiami, nebus mažinamos algos, tačiau darbininkų tarybai, kurią sudaro 11 moterų ir nuo kurių sprendimo priklauso fabriko likimas, pateiktoje sutartyje yra vienas punktas: sutrumpinti pietų pertrauką 7 minutėmis. Nors sąlyga pradžioje atrodo neesminė, tarp moterų įsiplieskusi diskusija atveria ne tik jų atsakomybę prieš visas likusias darbuotojas, bet iškelia ir kiekvienos jų asmeninę šeimos dramą…

Apdovanojimai
-------------

* David di Donatello (nominacija) – geriausias montažas
* Nastro d’Argento – specialus apdovanojimas (M. Placido)
* Sietlo filmų festivalis (nominacija) – geriausias filmas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Françoise Sagan, 1960
**Françoise Sagan** (tikr. *Françoise Quoirez*, 1935 m. birželio 21 d. Kažarke – 2004 m. rugsėjo 24 d. Kalvadose) – prancūzų rašytoja ir dramaturgė. Jos slapyvardis paimtas iš M. Prusto romano veikėjos princesės de Sagan. 1985 m. apdovanota Monako kunigaikščio premija už indėlį į literatūrą.

Gyvenimas ir kūryba
-------------------

Fransuaza buvo auklėjama griežtai katalikiškai, mokėsi elgetaujančiųjų vienuolių vienuolyno mokykloje Paryžiuje ir Sakre Kiore. Draugaudama su Andrė Marlo dukra Florensija, anksti susidomėjo literatūra. Jos mėgstami autoriai, be Marselio Prusto, buvo Gustavas Floberas, Simona de Bovuar ir Žanas Polis Sartras. Sulaukusi 16 metų, ji baigė mokyklą ir Sarbonos universitete pradėjo studijuoti literatūrą.

1954 m. aštuoniolikmetė Fransuaza per tris savaites parašė savo pirmąjį romaną "Sveikas liūdesy", iš karto tapusį bestseleriu ir tais pačiais metais apdovanotą kritikų premija (Prix des Critiques). Po 4 metų jau į 19 kalbų išverstą knygą Otas Premindžeris panaudojo savo filmo scenarijui. Romanui sulaukus neįtikėtinos sėkmės, Fransuaza Sagan nutraukė studijas ir tapo laisva rašytoja. Pastaraisiais dešimtmečiais ji reguliariai rašė romanus (šiuo metu jų yra daugiau nei 20), pagal kurių daugumą sukurti kino filmai. Paskutinės Fransuaza Sagan knygos taip pat nesitraukė iš labiausiai perkamų knygų sąrašo. Be romanų, autorė sukūrė keletą pjesių, dainų tekstų, apsakymų ir dalyvavo režisuojant daugumą filmų. Moterims skirtame žurnale "Elle" šeštajame dešimtmetyje ji išspausdino daug kelionių aprašymų. Kairiųjų pažiūrų Fransuaza Sagan įvairiomis progomis reaguodama į įvykius yra pareiškusi savo politinę nuomonę. Artimai draugavo su Žanu Poliu Sartru, protestavo prieš karą Alžyre. Parašė straipsnį apie Fidelį Kastro valdomą Kubą, o 1990 m. apie Michailą Gorbačiovą. Neseniai pasirodžiusią atsiminimų knygą "Žvilgnis atgal" prancūzų spauda sutiko su susižavėjimu.

Bibliografija
-------------

* 1954 Sveikas liūdesy (*Bonjour Tristesse*)
* 1955 *Un certain sourire*
* 1957 *Dans un mois, dans un an*
* 1959 *Aimez-vous Brahms?*
* 1961 *Les Merveilleux Nuages*
* 1964 *Toxique*
* 1965 *La Chamade*
* 1968 Angelas sargas, 2007 (*Le Garde du cœur*)
* 1969 *Un peu de soleil dans l'eau froide*
* 1972 *Des bleus à l'âme*
* 1974 *Un profil perdu*
* 1975 *Brigitte Bardot*
* 1977 *Le lit défait*
* 1980 *Le Chien couchant*
* 1981 Išsidažiusi moteris, 2016 (*La femme fardée*)
* 1983 Audra tvenkiasi, 2013 (*Un orage immobile*)
* 1985 *De guerre lasse*
* 1985 *La Maison de Raquel Vega*
* 1987 *Sarah Bernhardt, ou le rire incassable*
* 1987 *Un sang d'aquarelle*
* 1989 *La Laisse*
* 1991 *Les Faux-Fuyants*
* 1994 *Chagrin de passage*
* 1996 Pasiklydęs veidrodis, 2012 (*Le Miroir égaré*)

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Françoise Sagan***
| **Ramunė Visockytė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1967 m. balandžio 9 d. (56 metai)Gargžduose, Klaipėdos raj. |
|  |
| Veikla | žurnalistė, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 2004 m. Darbo partija |
|  |
| Alma mater | 1992 m. Vilniaus universitetas |

**Ramunė Visockytė** (1967 m. balandžio 9 d. Gargžduose, Klaipėdos raj.) – žurnalistė, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1974–1985 m. mokėsi Gargždų 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1986–1992 m. studijavo Vilniaus universiteto Komunikacijų fakulteto Žurnalistikos institute, įgijo žurnalisto specialybę.

1985–1986 m. Buities tarnybos įmonių susivienijimo „Pajūris" žinybinio laikraščio „Pajūrio buitininkas" korespondentė. Mokydamasi Vilniaus universitete 1987–1990 m. Klaipėdos kultūros paminklų apsaugos inspekcijos sekretorė – mašininkė. 1990–1996 m. UAB „Mažoji Lietuva", 1996 m. ir 1997–1998 m. UAB „Brolių Tomkų leidyba" dienraščio „Vakarų ekspresas" reporterė. 1997 m. sausio – rugsėjo mėn. dienraščio „Respublika" reporterė. 1998–1999 m. UAB „Medikų žinios" specializuotojo medikų savaitraščio „Lietuvos sveikata" korespondente. 1999–2004 m. AB „Klaipėdos nafta" atstovė spaudai ir ryšiams su visuomene.

Nuo 2004 m. vasario mėn. Darbo partijos narė, Klaipėdos skyriaus tarybos narė. 2004–2008 m. Seimo narė, Seimo narkomanijos prevencijos komisijos pirmininkė.

2009–2013 m. Valstybinė vaistų kontrolės tarnybos atstovė spaudai, 2013–2014 m. žemės ūkio ministro Vigilijaus Juknos atstovė spaudai. Nuo 2014 m. Všį Žemės ūkio informacijos ir kaimo verslo centro patarėja komunikacijai.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Koalicija Darbo partija + jaunimas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Leiboristų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2012-05-17 iš Wayback Machine projekto.
| ***Teismas Berlyne*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Judgement in Berlin |
| Kilmės šalis |  Vokietija JAV |
| Režisierius | Leo Penn |
| Scenaristas (-ai) | Leo PennJosua Sinclair |
| Vaidina | Martin SheenSean Penn |
| Metai | 1988 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | anglų, vokiečiųir rusų |
| **IMDb įrašas** |

**Teismas Berlyne** (angl. *Judgement in Berlin*) – 1988 m. sukurtas filmas apie lėktuvo pagrobimą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Martin Sheen – Herbertas J. Šternas
* Sam Wanamaker – Bernardas Helringas
* Max Gail – Džiudas Bestas
* Jurgen Heinrich – Jurijus Andrejevas
* Heinz Hoening – Helmutas
* Sean Penn – Giunteris

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1978 m. Rytų Vokietijos gyventojas Helmutas, grasindamas pistoletu, privertė keleivinio lėktuvo pilotus nutūpti Vakarų Berlyne. Anksčiau čia politinio prieglobsčio prašantieji nebūdavo išduodami kitai šaliai, tačiau, kaip paaiškėja, pagal tarptautinę teisę prieglobstis negali būti suteikiamas lėktuvų pagrobėjams. Helmutas priverstas stoti prieš teimą ir jam gresia 15 metų įkalinimas. Tam numatytas parodomasis teismo posėdis, kuriam vadovauti iš Amerikos atvyksta Herbertas Šternas...
| **Platanthera bifolia** |
| --- |
| Dvilapė blandis (*Platanthera bifolia*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Gegužraibiniai  *( Orchidaceae)* |
| Gentis: | Blandis  *( Platanthera)* |
| Rūšis: | Dvilapė blandis  *( Platanthera bifolia)* |

 |

**Dvilapė blandis** (*Platanthera bifolia*) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos daugiametis žolinis augalas su gana dideliais pailgais šakniagumbiais.

Aprašymas
---------

Aukštis 20-60 cm. Stiebas stačias, tuščiaviduris, pamate su 2-3 rusvomis makštimis. Pamatiniai lapai ovališki. Žiedų kekė 5-20 cm ilgio. Žiedai sutemus ir apsiniaukusiomis dienomis kvepia. Žydi gegužės – liepos mėn.

Paplitimas
----------

Plačiai paplitusi visoje Europoje, taip pat Mažojoje Azijoje ir Kaukaze. Lietuvoje dažna rūšis. Auga miškuose, pievose. Gali būti auginamas kaip sodo gėlė. Dirvai nereikli.

Literatūra
----------

* Gudžinskas Z. Ryla M. 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1.

* Dvilapės blandies žiedas
* Lapai
* 


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dvilapė blandis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Ašida |
| --- |
| Ašidos upė nuo Kanadzimos tilto Fukujamoje Ašidos upė nuo Kanadzimos tilto Fukujamoje |
| **Ilgis** | 86 km |
| **Baseino plotas** | 870 km² |
| **Ištakos** | Seros plynaukštė |
| **Žiotys** | Vidinė Japonijos jūra |
| **Šalys** | Japonija |

**Ašida** (jap. 芦田川 = *ashida-gawa*) – Japonijos upė, tekanti Hirosimos prefektūros teritorija. Buvusios Bingo žemės simbolis.

Charakteristikos
----------------

Upės ilgis – 86 km. Ištakos yra Seros plynaukštėje, Miharos mieste. Bendras baseino plotas – 870 km².

Upė prateka per Miharos, Seros, Futju ir Fukujamos miestus. Įteka į Hiuti įlanką, dar vadinamą „Bingo įlanka", esančią Vidinėje Japonijos jūroje.

Nuo 1960-ųjų Ašidos upė buvo labai užteršta, ypač žemupyje. Tai lėmė Fukujamos miesto augimas ir nuotekų surinkimo tinklų stoka. Užterštumo problema nėra išspresta.
| ***Džesika*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Jessica |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija JAV |
| Režisierius | Jean Negulesco |
| Scenaristas (-ai) | Ennio De Concini  Edith Sommer |
| Metai | 1962 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 112 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Džesika** (angl. *Jessica*) – 1962 m. sukurta komedija.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Į vieną Sicilijos kaimą atsikrausto jauna akušerė Džesika, amerikietė, neseniai per medaus mėnesį netekusi savo vyro. Mergina netrunka sulaukti visų be išimties miestelio vyrų dėmesio ir tuo pačių – jų žmonų nepasitenkinimo. Nors Džesika stengiasi būti nuoširdi ir tikrai gerai atlieka savo pareigas, moterims atrodo, kad ji nuvilios jų vyrus. Norėdamos priversti juos labiau priklausomais, moterys paskelbia šiems sekso streiką.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Maurice Chevalier – tėvas Antonijus
* Angie Dickinson – Džesika
* Noël-Noël – senasis Krupis
* Gabrielle Gerzetti – markizas Edmondo
* Sylva Koscina – Nuncija
* Agnes Moorehead – Marija
* Marina Berti – Filipela
* Rossana Rory – Roza
* Kerima – Virdžinija

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Džersiai |
| --- |
|  |
| 

|  |
| --- |
|  |

 |
| **Sukūrimo vieta** | Džersio vėliava Džersis,Didžiosios Britanijos vėliava Didžioji Britanija |
| **Kilmė** | Grynasis veisimas |

**Džersiai** – pieninių galvijų veislė išvesta Didžiojoje Britanijoje, Džersio saloje. Džersiai yra viena seniausių ir populiariausių veislių. Grynuoju veisimu Džersių veislės galvijai veisiami jau šešis šimtus metų. Veislė žinoma Anglijoje nuo 1771 m. ji buvo vertinama pieno ir sviesto gamyboje.

Džersių veislės galvijai pasižymi pieniniams galvijams tipingu eksterjeru. Karvės, sveriančios apie 400 kg, produkuoja pieno daugiau, negu kitų veislių tokio pat svorio karvės. Karvių svoris 360–550 kg, bulių 540–820 kg, bet tinkamiausi yra vidutinio svorio galvijai. Nors karvės gana smulkios, jos lengvai veršiuojasi ir gali būti kryžminamos su stambesnių mėsinių veislių buliais. Džersių veislės galvijams būdinga šviesiai rusva spalva, nors spalva gali įvairuoti nuo beveik pilkšvos iki pilkai ar rudai juodos. Danų tyrimo duomenimis, Džersiai linkę mažiau sirgti negu kitų pieninių veislių galvijai. 

Į Lietuvą šios veislės galvijai buvo įvežti 1965 m. tačiau išnyko. Pakartotinai įvežti 2005–2006 m. Lietuvoje buvo 49 Džersių veislės karvės. Vidutiniškai iš Džersių karvės buvo primelžta po 6126 kg 5,98 % riebumo ir 4,08 % baltymingumo pieno.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Dženė*Djenné* |
| --- |
| *Miesto turgus ir mečetė* |
|  |
| 

DženėDženė

13°54′0″ š. pl. 4°33′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.90000°š. pl. 4.55000°r. ilg.﻿ / 13.90000; 4.55000﻿ (Dženė)Koordinatės: 13°54′0″ š. pl. 4°33′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.90000°š. pl. 4.55000°r. ilg.﻿ / 13.90000; 4.55000﻿ (Dženė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Malio vėliava Malis |
| **Regionas** | Mopčio regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 32 944  |
|  |
|  **Vikiteka** | Dženė |
|  |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 116 |

**Dženė** (pranc. *Djenné*) – miestas vidurio Malyje, Mopčio regione, 76 km į pietvakarius nuo Mopčio, Nigerio vidinėje deltoje, prie Nigerio ir Bani upių santakos. Kasmetinių potvynių metu miestas atsiduria saloje. Miesto įžymybė – plūkto molio Dženės didžioji mečetė. Iš plūkto molio pastatytas ir visas miestas.

Verčiamasi žemdirbyste, gyvulių auginimu, žvejyba, turizmu.

Istorija
--------

Pirmasis Dženės miestas įkurtas apie III a. pr. m. e. 2,5 km į pietryčius nuo dabartinio miesto. Apie 850-uosius metus tai jau buvo gerai įtvirtintas, sienomis aptvertas stambus miestas. Jis klestėjo kaip Transsacharinės prekybos centras. Tačiau XII a. gyventojų skaičius ėmė mažėti, o XV a. senoji Dženė buvo apleista. Dabartinėje vietoje miestas pradėjo kurtis XI a. Jis buvo toliausiai į vakarus nutolęs songajų postas. 1050 m. miesto gyventojai atsivertė į islamą. 1076 m. Almoravidams nugalėjus Ganos imperiją, Dženės įtaka gerokai išsiplėtė. Miestas buvo galutinis Transsacharos prekybinis taškas – čia prekiauta auksu, druska, vergais. XI a. pastatyta didžioji mečetė, Džanė tapo svarbiu religiniu centru.

XIII a. Džanė klestėjimas baigėsi – iškilusi Malio imperija sujaukė prekybinius kelius ir karavanų srautai pasuko į Timbuktu. Dženė daugiau nebeatgavo savo įtakos ir tapo Malio imperijos satelitine valstybėle. Vėliau miestas tapo Songajų imperijos dalimi, o XVI a. pab. užkariautas marokiečių. Dženė tuo metu tiekdavo druską ir auksą į Timbuktu. 1630 m. marokiečiai prarado miesto kontrolę ir jis priklausė įvairioms vietinėms valstybėms. 1893 m. Dženę užkariavo prancūzai, tačiau kolonijos centru pasirinko Mopčio miestą, kas lėmė visišką Dženės smukimą.

1988 m. Dženė įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
*Kitos reikšmės – Garniai (reikšmės).*

| Garniai*Гарны* |
| --- |
| 

GarniaiGarniai

53°33′43″ š. pl. 23°59′56″ r. ilg.﻿ / ﻿53.56194°š. pl. 23.99889°r. ilg.﻿ / 53.56194; 23.99889﻿ (Garniai (Gardinas))Koordinatės: 53°33′43″ š. pl. 23°59′56″ r. ilg.﻿ / ﻿53.56194°š. pl. 23.99889°r. ilg.﻿ / 53.56194; 23.99889﻿ (Garniai (Gardinas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| **Sritis** | Gardino sritis Gardino sritis |
| **Rajonas** | Gardino rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 62  |

**Garniai** (blrs. *Гарны*, rus. *Горны*) – kaimas vakarų Baltarusijoje. Administraciškai priklauso Gardino srities Gardino rajono Kvasaukos apylinkei. Išsidėstęs netoli kairiojo Nemuno kranto, į pietus nuo Gardino. Stačiatikių koplyčia. 2010 m. gyveno 62 žmonės.

Istorija
--------

Dvaras prie Garnių (dail. N.Orda, 1868 m.)
Yra žinoma, kad nuo XIX a. Garniai priklausė garsiems Gardino turtuoliams O’Brien de Lacy. Dvaro palivarke *Piaski* buvo įrengtos garlaivių remonto dirbtuvės: Nemuno pratakoje (tarp salos ir kranto) inkarus išmesdavo sugedę laivai, kuriems būdavo suteikiama reikiama techninė pagalba. XIX a. pab. – XX a. pr. Nemunu plaukiojo nemažai garlaivių: „Birutė", „Dievaitis", „Bojarinia", „Sirena", „Kęstutis" ir kt. Šiems garlaiviams aptarnauti ir buvo įsteigtos Garnių remonto dirbtuvės, kai kuriuose rašytiniuose šaltiniuose vadinamos net *laivų statykla*. Tuos laikus primena išlikusi supiltinė sala Nemuno vagoje tarp Garnių ir Kamantavo.

Tebestovi Garnių dvaro XIX a. ūkiniai statiniai. Po Antrojo pasaulinio karo į kaimo sudėtį įjungtas buv. Žukevičių-Panemunės dvaras, išsidėstęs kiek šiauriau. Pastarojo dvaro trobesiai iškilo XX a. pradžioje, iki mūsų dienų išliko ūkiniai pastatai ir sodyba.

Išnašos
-------

1. 
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2015-06-25 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

* Andrzej Waszkiewicz. *Dawne statki parowe na Niemnie*
* Горны // globus.tut.by
* Wieś Horny // radzima.orgy
**Subsumcija** (lot. *sub* - po, *sumere* - imti, participas II *sumptum*) **subsumpcija** - teisinis metodas; veiksmas, kai viena teisiškai reikšminga sąvoka priskiriama kitai. Subsumcija svarbi taikant ir aiškinant teisę.

Abstrakti teisės norma taikoma visada konkrečiam atvejui. Norint teisiškai priskirti (kvalifikuoti) įvykį, veiką, reiškinį, būtina nustatyti atitinkamą kvalifikuojamo dalyko ir normos santykį.

Subsumuojamos teisės normų struktūra - "jei - tada". "Jei" dalyje nusakoma normos hipotezė, "tada" dalyje - elgesio taisyklė, sankcija. Normos sudėties požymiai apima įvairius elementus, todėl atitinkamam subsumavimui yra reikalinga požymių visuma, nes tik tuomet gali būti taikoma norma. Teisinė pasekmė kyla tik esant arba įvykdžius visas normos veikimo sąlygas. Jei, pvz. normoje minimi nužudymo kaip veikos požymiai, tada sankcija kyla tik tuomet, jei yra išpildomi visi nužudymo kaip nusikaltimo sudėties požymiai.

Subsumcijai būtinas sąvokos apibrėžimas, naudotinas kaip abstraktesnė sąvoka. Teisinis apibrėžimas - teisinio teksto aiškinimo rezultatas.

Pavyzdžiai
----------

Petriukas reikalauja iš Jonuko sumokėti už knygą sutartą kainą.

**Subsumcijos klausimas**: ar gali P reikalauti iš J sumokėti už knygą pagal LR CK XZY str.?

1. **Sąlyga**: būtina, kad J ir P būtų sudarę knygos pirkimo - pardavimo sutartį.

2. **Apibrėžimas**: sutartis - 2 ar daugiau šalių suderinta valia, sutampanti dėl konkretaus pirkimo - pardavimo dalyko (*apibrėžimas cituojamas pagal atitinkamą teisės normą, įtvirtintą įstatyme ar kitame teisės akte*)

3. **Subsumavimas**: J ir P sutarė, kad P perduosiąs Jonukui knygą už konkretų piniginį užmokestį.

4. **Konstatavimas** (konkliuzija): J ir P sudarė pirkimo - pardavimo sutartį.

**Išvada**: J turi sumokėti P.

Pagal konkrečias bylos aplinkybes gali būti tikrinama, ar sutartis galioja, ar kaina nesumokėta, ar reikalavimas neišnyko, ar nėra kitų teisinių kliūčių reikalavimui įgyvendinti ir pan. Tokiu atveju po antrojo žingsnio sektų vėl papildomos sąlygos, po šių - atitinkamų sąlygų teisiniai apibrėžimai, po kurių - konstatavimas dėl konkrečių sąlygų atitikimo arba ne. Jei neįvykdomos teisinio apibrėžimo sąlygos, prieinama išvados, kad konkreti situacija neatitinka sąlygų atitinkamai normai taikyti.

Formos
------

Subsumcija gali būti dėstoma įvairia forma. Aukščiau pateikiama subsumcija - ekspertizės stiliumi, kai po apibrėžimų seka normos sudėties požymių konstatavimas ir konstatuojama teisinė pasekmė. Kita subsumcijos forma - nuosprendžio stilius.
**Milicijos vyriausiasis direktorius** (rus. *Главный директор милиции*) – specialusis aukščiausiojo TSRS milicijos personalo laipsnis 1936-1943 m. 
Atitiko pirmo rango valstybės saugumo komisarą (NKVD sistema), pirmo rango komandarmą Raudonojoje Armijoje ir pirmo rango laivyno flagmaną kariniame laivyne. Šis laipsnis atitiko dabartinį karinį laipsnį armijos generolas.

Milicijos laipsnių sistemoje žemesnis laipsnis buvo milicijos direktorius, o aukštesnio laipsnio nebuvo.

Laipsnio istorija
-----------------

Milicijos vyriausiojo direktoriaus laipsnis TSRS NKVD darbininkų ir valstiečių milicijos sistemoje buvo įvestas 1936 m. balandžio 26 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu, kuris buvo paskelbtas 1936 m. gegužės 5 d. NKVD įsakymu Nr. 157. 

Ši laipsnių sistema veikė iki 1943 m. vasario 9 d. kai TSRS AT Prezidiumo nutarimu „Apie NKVD ir milicijos organų vadovaujančio personalo laipsnius" (*О званиях начальствующего состава органов НКВД и милиции*) buvo įvesta nauja specialiųjų laipsnių sistema, atitikusi kariuomenės laipsnius. 

Laipsnis niekam nebuvo suteiktas.

Nuorodos
--------


* Звания и знаки различия милиции в мае 1936 – феврале 1943 г.
* Список присвоения спецзваний ГУГБ и РКМ 1935-1943 гг.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| jaunesnis laipsnis**milicijos direktorius**(generolas pulkininkas) | **TSRS milicijos laipsniai (1936-1943 m.)****milicijos vyriausiasis direktorius**(armijos generolas) | vyresnis laipsnis nebuvo (Tarybų Sąjungos maršalas) |
Maria Wiik, "Balade" (1898)
**Baladė** (pranc. *ballade* iš lot. *ballo* – šoku) – lyrikos žanras. Trumpas eiliuotas istorinio arba legendinio turinio kūrinys, kuriame susilieję epiniai, lyriniai, draminiai pradai. Tai intriguojantis, neretai niūrių, šiurpių nuotykių pasakojimas apie nepaprastus įvykius. Per juos atskleidžiamas pasaulio paslaptingumas, tragiškos gyvenimo perspektyvos.

Istorija
--------

Pavadinimas XII a. atsirado Provanse, kur baladė reiškė šokio dainą su refrenu. Italų poezijoje atsirado XIII–XIV a. prancūzų – XIV–XVI a. Čia baladė buvo lyrinis griežtos metrinės formos eilėraštis (E. Dešanas, F. Vijonas). Vėliau toks baladės tipas išnyko, nors jį atgaivinti ir buvo bandoma (pavyzdžiui, XIX a. parnasininkų pastangos). Anglų ir škotų baladė, genetiškai nesusijusi su prancūziškąja, suklestėjo XV a. Normanų atneštu baladės vardu buvo pavadinta dramatiškos fabulos liaudies daina, kuri dažnai reiškia politines, socialines idėjas (pvz. baladė apie Robiną Hudą). Viduramžių anglų ir škotų baladėmis buvo susidomėta XVIII a. pab. – XIX a. pr. Pasirodė jų rinkinių (T. Persio, V. Skoto). Veikiamas šių tautosakinių baladžių, susiformavo literatūrinės baladės žanras, kuris sentimentalizmo ir romantizmo laikotarpiu tapo vienu populiariausių žanrų ir paplito didžiojoje Europos dalyje. Buvo sukurta baladės teorija.

### Žymiausi kūrėjai

#### Užsienyje

Žymiausi baladžių kūrėjai: anglų literatūroje – R. Bernsas, S. T. Kolridžas, V. Vordsvertas, vokiečių – G. Biurgeris, J. V. Gėtė, F. Šileris, L. Ūlandas, H. Heinė, prancūzų – V. Hugo, A. de Miusė, rusų – V. Žukovskis, A. Puškinas, M. Lermontovas, E. Bagrickis, N. Tichonovas.

#### Lietuvoje

Maironis įvedė baladės žanrą į lietuvių literatūrą. Vėliau baladžių parašė S. Nėris, V. Mykolaitis-Putinas, Justinas Marcinkevičius. Lietuvių tautosakoje baladžių gana mažai. Jos turi ryškų lyrinį pradą, struktūriškai artimos lyrinėms dainoms. Daugiausia paplitusios Rytų ir Pietryčių Lietuvoje.

Muzikoje
--------

Baladė yra ir muzikos žanras. Tai vokalinis ar instrumentinis laisvos muzikinės formos istorinio, herojinio, fantastinio turinio kūrinys. Iš pradžių balade viduramžiais vadinta romanų tautų šokio daina, vėliau (trubadūrų, minezingerių kūryboje) – instrumento pritariama posminė daina. XIX a. iš balade vadintos siužetinės anglų ir škotų dainos susiformavo romantinė muzikinė baladė. 

Vokalinių baladžių sukūrė tokie autoriai, kaip F. Šubertas, J. K. Lėvė, M. Glinka, instrumentinių baladžių fortepijonui – F. Šopenas, F. Listas, J. Bramsas, smuikui – H. Vietanas, fortepijonui ir smuikui – G. Forė.

Kaip atskira arija baladė būdinga kai kurioms XIX a. operoms (Š. Guno „Faustas", P. Čaikovskio „Pikų dama").

Lietuvoje XX a. baladžių sukūrė S. Šimkus („Nugrimzdęs dvaras"), A. Račiūnas („Baladė apie tris kareivius"), A. Budriūnas sukūrė 7 balades chorui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Baladė*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, I t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1976. T.I: A-Bangis 578–579 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

VU Teisės fakultetas (Saulėtekio alėja, Vilnius)
VDU Teisės fakultetas (Kaunas)
Rygos aukštoji teisės mokykla (Ryga, Latvija)
**Teisė** kaip **studijų programa** Vakarų valstybių aukštosiose mokyklose apima teisės ir teisėtyros dalykus.

Klasikinių teisės studijų vieta – universitetas. Teisė Viduramžiais studijuota greta kitų 2 dalykų kaip teologija ir medicina. Anksčiau studijuota kanonų teisė bei romėnų teisė, vėliau – ir nacionalinė teisė.

Universitetinės teisės studijos apima visas teisės šakas. Specializuotose (taikomųjų mokslų) aukštosios mokyklose teisės programos apima vieną ar kelias iš pagrindinių teisės šakų. Vyraujanti arba viena populiariausių programų taikomųjų mokslų mokyklose – ūkinė teisė (verslo teisė), kitos kryptys – viešoji teisė (administracinė teisė).

Akademiniai laipsniai
---------------------

* Diplomuotas teisininkas, (Dipl.-Jur.)
* *Teisės bakalauras, Bachelor Juris*, *Baccalaureus juris*, bac. jur. (B. A.)
* Teisės magistras:
	+ *Magister Juris* (Mag. jur.) – vientisosios (vienpakopės) studijos
	+ *Magister Legum*, LL.M. – podiplominės studijos
* Teisės licenciatas – bažnytinės (kanonų) teisės magistras.

Mokslo laipsniai
----------------

* Teisės daktaras:
	+ *doctor iuris*, dr. iur. (dr. jur.),
	+ PhD
	+ *Legum Doctor*, LLD, LL.D.
	+ Kanonų teisės daktaras
	+ Abiejų teisių daktaras, lot. *doctor utroque iure* (*doctor iuris utriusque*) – kanonų teisės ir pasaulietinės teisės daktaras
* Habilituotas daktaras:
	+ Habilituotas teisės mokslų daktaras, habil. dr. jur.
	+ habilituotas socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras – Lietuvoje.

Lietuvoje
---------

LDK teisininkai studijas baigdavo Vakarų Europos universitetuose. Lietuvoje teisės mokslo ir studijų tradicijas pradėjo Vilniaus jėzuitų akademijos Teisės fakultetas 1641–1667 m. Vėliau – Lietuvos universitetas (Vytauto Didžiojo universitetas) 1922–1940 m. Nuo 1940 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas.

Šiuo metu Lietuvoje teisininkus rengia tik aukštosios mokyklos – universitetai bei kolegijos.

Universitetų padaliniai, studijų programų tipai (abėcėlės tvarka):

* MRU Teisės fakultetas – teisės bakalauras, teisės magistras, teisės daktaras.
* VDU Teisės fakultetas – teisės magistras, teisės daktaras.
* VU Teisės fakultetas – teisės magistras, teisės daktaras.

Teisės studijos rengiamos ir Lietuvos kolegijose. Baigus 3-4 metų studijas, įgyjama teisininko arba teisininko padėjėjo (asistento) kvalifikacija.

Klasikines teisės profesijas (advokatas, teisėjas, prokuroras, notaras) įgyti pagal Lietuvos įstatymus galima turint ne žemesnį kaip teisės magistro kvalifikacinį laipsnį.
| ***Kutenimai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Kutenimai |
| Kilmės šalis | Lietuva |
| Režisierius | Romualdas Lavrynovičius |
| Prodiuseris (-iai) | Mindaugas Vosylius |
| Scenaristas (-ai) | Romualdas LavrynovičiusOlga Generalova |
| Vaidina | Olga GeneralovaBartosz PolonskiInga MaškarinaEva BaliulJan Dravnel |
| Metai | 2009 |
| Žanras | Tragikomedija |
| Trukmė | 60 min. |
| Kalba | Lietuvių k. |

**Kutenimai** – 2009 m. kino studijoje „Mindoza Films Production" sukurtas filmas. Tai lietuviškas pilnametražinis, 1 val. trukmės kino filmas. Platintojai – AXX festivalis ir „Meed Films". Nacionalinė premjera – 2009.11.20. Pasak filmo režisieriaus, konkurso AXX „Gėris" nugalėtojo, „*tai švelnius jausmus žadinantis filmas, skirtas moterims ir įsimylėjusiems žmonėms*".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Užburiančio žvilgsnio gražuolė Beata paslaptingomis aplinkybėmis netenka savo mylimo vyro Andriaus. Skausmo sugniuždyta mergina nori užsimiršti ir pasineria į bohemiško gyvenimo sūkūrį. Ieškodama nuotykių Beata sutinka Robertą, keistą jaunuolį, dirbantį apsauginiu vienoje drabužių parduotuvėje, besilankantį pas elitinę prostitutę ir besisvaiginatį naujos kartos turbo narkotikais.

Švelni romantika, nuspalvinusi Beatos ir Roberto santykius, padeda merginai vėl pajusti gyvenimo skonį. Tačiau netikėtai išaiškėja, kad Robertas susijęs su Andriaus mirtimi.

Vaidino
-------

### Pagrindinius vaidmenis atliko

* Olga Generalova (*Beata*) – teatro aktorė, studijuojanti teatro režisūrą Lietuvos muzikos akademijoje ir Dartington College of Arts (D. Britanija).
* Jan Dravnel (*Robertas*) – studijuoja Varšuvos teatro akademijoje.

### Kiti

* Bartosz Polonski – *Andrius*
* Inga Maškarina
* Eva Baliul
* Eva Baliul

Kūrybinė grupė
--------------

* Režisierius statytojas – Romualdas Lavrynovičius
* Scenarijaus autoriai – Romualdas Lavrynovičius, Olga Generalova
* Kompozitorius – Andrius Račinskas
* Operatorius statytojas – Romualdas Lavrynovičius

Nuorodos
--------

* Apie filmo kūrimą, 2008 m.
* Filmo aprašymas
| **Maumunas Abdul Gajunas** |
| --- |
| Maldyvų prezidentas |
|  |
| Gimė | 1937 m. gruodžio 29 d. (85 metai)Malė, Maldyvai |
| Sutuoktinis (-ė) | Nasrina Ibrahim |
| Religija | islamas |
| Maldyvų prezidentas |
| Kelintas | trečias |
| Ėjo pareigas | 1978 lapkričio 11 d. – 2008 lapkričio 11 d. |
| Ankstesnis | Ibrahimas Nasiras |
| Vėlesnis | Mohamedas Našidas |
|  |
|  **Vikiteka** | Maumoon Abdul Gayoom |

**Maumunas Abdul Gajunas** (mald. މައުމޫނު އަބްދުލް ގައްޔޫމް) (g. 1937 m. gruodžio 29 d. Malė, Maldyvai) – Maldyvų prezidentas, pareigas ėjęs nuo 1978 m. lapkričio 11 d. iki 2008 m. lapkričio 11 d.

Nekartą buvo suimtas už ankstesnio prezidento Ibrahimo Nasiro kritiką. Nuo 1977 m. kovo 29 d. – transporto ministras. 1978 m. parlamentas išrinko Maldyvų prezidentu, po to išrinktas visuotiniame referendume. Nuo to karto buvo perrinktas 5 kartus. 2007 m. organizavo ir laimėjo referendumą, kuris šalyje įteisino tiesioginius rinkimus. Iki 2004 m. rugsėjo 1 d. buvo šalies gynybos ir finansų ministru. buvo kritikuojamas dėl diktatoriškų valstybės valdymo metodų. 2008 m. lapkritį, antrajame ture pralaimėjo prezidento rinkimus opozicijos kandidatui Mohamedui Našidui.

Nuorodos
--------

* Oficialus Maldyvų prezidentūros tinklalapis **(**angl.**)**

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Ibrahimas Nasiras** | **Maldyvų prezidentas**1978–2008 | Po to:**Mohamedas Našidas** |
| Maungdoမောင်တောမြို့ |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

MaungdoMaungdo

20°49′0″ š. pl. 92°22′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.81667°š. pl. 92.36667°r. ilg.﻿ / 20.81667; 92.36667﻿ (Maungdo)Koordinatės: 20°49′0″ š. pl. 92°22′0″ r. ilg.﻿ / ﻿20.81667°š. pl. 92.36667°r. ilg.﻿ / 20.81667; 92.36667﻿ (Maungdo) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6:30) |
|  |
| **Valstybė** | Mianmaro vėliava Mianmaras |
| **Teritorija** | Rachinų valstija Rachinų valstija |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 40 785  |
| **Altitudė** | 3 m |
|  |
| **Kirčiavimas** | Maungdò |

**Maungdo** (mjan. မောင်တောမြို့  = *maung:tau mrui.*) – miestas vakarų Mianmare, Rachinų valstijoje, 25 km nuo Butidaungo, Maju kalnų papėdėje, Bengalijos įlankos pakrantėje, Nafo estuarijos atskirtas nuo Bangladešo ir Teknafo miesto. Rajono centras. Praeina Sitvės–Čitagongo kelias.

2014 m. apie 80 % miesto gyventojų sudarė musulmonai rohinjai. Kiti – rachinai, bamarai, kameinai ir kt.

Laikrodžio bokštas

Istorija
--------

2016–2017 m. Maungdo vyko susirėmimai tarp rohinjų sukilėlių ir Mianmaro policijos. Daug rohinjų iš miesto ir apylinkių pasitraukė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Maudžiorų kapinynas** – kapinynas Kelmės rajono savivaldybės Maudžiorų kaime (Užvenčio seniūnija), Ušnos upelio dešiniajame krante.

Tyrimai
-------

1929 kapinyną kasinėjo matininkai, vėliau Telšių kraštotyros muziejaus archeologai: 1964, 1966 – vadovas Vitas Valatka, 1978–1980, 1983–1984 – vadovė Laimutė Valatkienė. Ištirta 2334 m², rasti 383 nedeginti ir vienas degintas kapai. Daugelis kapų apiplėšta. Įkapės – darbo įrankiai (peiliai, ylos, peikena, kirviai, verpstukas), ginklai (ietigaliai, kovos kirviai, kalavijai, pentinai), papuošalai (antkaklės, segės, smeigtukai, kaklo vėriniai, apyrankės, žiedai, antgalvio plokštelė), rasta geriamojo rago liekanų, daug keramikos. Kapai datuojami IV a. – VI a. ir VIII a. – X a. amžiais. Kapinynas naudotas ilgą laiką, priskiriamas senovės žemaičiams. Radinius saugo Žemaičių muziejus „Alka", pavienius IX a. – XII a. – Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Šiaulių Aušros muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Laimutė Valatkienė. *Maudžiorų kapinynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 462 psl.

Nuorodos
--------

* Maudžiorų kapinynas. Vito Valatkos rašytinis palikimas. Archyvuota kopija 2008-04-08 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

1906 m. Wachovia National Bank balansas
**Balansas** – (lotyniškai *bis* 'dukart' + *lanx* 'svarstyklių lėkštė') apskaitinis dokumentas, naudojamas įmonės ar įstaigos turimam turtui ir jo priklausomybei parodyti.

Balanso sandara
---------------

Jo viena pusė kairėje vadinama *aktyvu* (lot. *actyvus* 'veiklus'), dešinė – *pasyvu* (lot. *passive* 'neveiklus'). 

Balanso aktyve nurodoma įmonės ar įstaigos valdomo turto vertė: materialus ar nematerialus turtas, suteiktos skolon prekės, skolos (debitoriai). Balanso pasyve nurodoma pagal vertę kam tas turtas priklauso: akcininkai, pinigų, paslaugų skolininkai (kreditoriai). Visada įmonės ar įstaigos turtas kažkam priklauso, todėl aktyve ir pasyve rodomas turtas turi sutapti. Taip pat dar yra užbalansinė balanso dalis. Jame nurodomas išsinuomotas turtas ar paimtos prekės ar lėšos, kurios nepriklauso įmonei ar įstaigai ir jos su juo nieko negali daryti. 

Supaprastintas balanso pavyzdys

| Aktyvas | Pasyvas |
| --- | --- |
| Straipsnis | Vertė | Straipsnis | Vertė |
| Pastatai | *Suma* | Akcininkai | *Suma* |
| Prekės | *Suma* | Pelnas | *Suma* |
| Piniginės lėšos kasoje ir sąskaitoje | *Suma* | Skolininkai suteikę prekės, paslaugos, piniginės lėšas | *Suma* |
| Skolon suteiktos prekės, paslaugos | *Suma* |   |   |
| Kitų įmonių akcijos, kiti vertybiniai popieriai | *Suma* |   |   |
| Iš viso | *Tokia pati suma kaip ir pasyve* | Iš viso | *Tokia pati suma kaip ir aktyve* |

Balanso panaudojimas
--------------------

Balansas tik iš dalies parodo įmonės ar įstaigos finansinį stovį ir turimą turtą. Ypač straipsniai suteiktos skolon prekės ar paslaugos, turimi vertybiniai popieriai, skolos gali būti beviltiškos, vertybiniai popieriai tik brangiai įvertinti. Taip pat ir pastatai gali būti įsigyti akivaizdžiai padidinta ar sumažinta verte. Vienas iš balanso svarbiausių straipsnių yra pelnas. Balanso straipsnyje nurodyto pelno suma nereiškia, kad visą jį galima paimti pinigais. Be to, visas įmonės turtas gali būti beviltiškai praskolintas ir rodomas debitoriuose. Tai reiškia, kad balansas daugiau reikalingas sutikrinti apskaitos aritmetiką.

Ką nors spręsti iš balanso galima tik pasitikint pateikta atskaitomybe.

Norint nustatyti įmonės vertę, reikia tiesiog pažiūrėti pasyve, kiek turto priklauso akcininkams paskirsčius pelną. Norint nustatyti įstaigos vertę, reikia pažiūrėti pasyve kiek turto priklauso valstybei. Finansinėje atskaitomybėje šis turtas bus įrašytas likutine verte, kuri apskaičiuojama iš ilgalaikio turto įsigijimo savikainos atimant sukauptą nusidėvėjimą. Nusidėvėjimas rodomas atskirai pasyvinėje balanso pusėje.

Balanso sudarymo reglamentavimas
--------------------------------

Siekiant palengvinti įmonių ir įstaigų kontrolę, įprastai valstybės patvirtina balanso formas. Taip pat valstybės dažniausiai prie balanso reikalauja pateikti kitus atskaitomybės dokumentus, tokius kaip paaiškinamasis raštas, pelno ar nuostolio ataskaita, kokius nors turto dalių apyvartinius žiniaraščius. 

Vikižodynas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bekos muchafazaالبقاع |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Libano vėliava Libanas |
| **Administracinis centras** | Zahlė |
|  |
| **Gyventojų** () | 750 000 |
| **Plotas** | 4 429 km² |
| **Tankumas** () | 169 žm./km² |

**Bekos muchafaza** (arab. البقاع‎ = *Al-Biqā*) – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinė Zahlė.

Geografija
----------

Bekos muchafaza apima 4429 km² plotą. Tai pagrindinis Libano agrikultūros centras. Bekos muchafaza yra tarp vakarinių ir rytinių Libano kalnų. Pro ją teka dvi upės: Litanio ir Oronto.

Klimatas ir turizmas
--------------------

Visus metus temperatūra svyruoja tarp -10 °C – 35 °C, žiemą būdingi stiprūs lietūs ir pūgos.

Pagrindinis turistų tikslas yra šios gyvenvietės: Zahlė, Baalbekas, Mačgara, Niha, Anjaras, Kab Elias, Kfar Zabadas, Karaon Damas, Chtaura ir Furzulas. Bekos muchafaza yra ant senovinio maršruto tarp Libano, Sirijos ir likusio Arabų pasaulio. Muchafaza garsėja vyno industrija, vasaros festivaliais ir unikalia virtuve.

Religijos
---------

Didžiąją dalį gyventojų sudaro šiitai (51,04 %), krikščionys (33,16 %) ir galiausiai sunitai (12,27 %).
Bektašių bendruomenė Albanijoje
**Bektašizmas** – musulmonų sufijų ordinas (tarika), išpopuliarėjęs Osmanų imperijos laikais.

Bektašizmą XIII a. pab. sukūrė mistikas, filosofas, gyvenęs Anatolijoje – Hadžis Bektašas. Ordinui priklausė sunitai, tačiau religinėse apeigose yra šiizmo, krikščionybės ir kitų religijų elementų. Bektašizmas apjungė krikščionybės ir islamo idėjas – nesilaikė šariato, turėjo savo maldas, praktikavo dvasines pratybas, krikštą, laikėsi atsiskyrėliško gyvenimo būdo, celibato, pasninko, pasisakė už mistinį Dievo pažinimą. Tikima į Švenčiausiąją Trejybę, kurią sudaro Alachas, Mohamedas ir Ali. Ordino nariai gyveno tikinčiųjų aukomis išlaikomuose vienuolynuose (tekėse), kuriems vadovavo ordino vyriausiasis (piras). Bektašiai rengdavo labdaros akcijas (maitino vargšus).

Ypač didelę reikšmę bektašizmas įgijo susikūrus Osmanų imperijai. Šiam ordinui priklausė visi imperijos kariai (janyčarai). Bektašizmo idėjų pagalba buvo platinamas islamas krikščioniškose Balkanų šalyse. 1826 m. Mahmudas II uždraudė bektašizmą ir paskelbė jį erezija. Veikė pogrindyje, tikinčiųjų persikėlė į Balkanus. Įkūrus Turkijos respubliką, buvo uždrausti visi sufijų ordinai. Komunizmo laikais ordinas Albanijoje buvo uždraustas.

Dabar bektašizmas gyvuoja Albanijoje, Makedonijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje, taip pat atsigavo ir Turkijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bektašizmas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Itališkas lėlių teatras (apie 1770 m.). Tokios lėlės vadintos *burattini*
**Buratinas** (it. *Burrattino*) – antraeilis personažas kaukė italų teatre *commedia dell’arte*, vienas iš dzanių. Tai atstumtas meilužis, geras, sentimentalus, bet kvailokas ir bevalis tarnas; juokdarys. Buratinas buvo personažo Pedrolino variantas.
Scenoje Buratinas nebuvo labai populiarus, todėl buvo perkeltas į lėlių teatrą, kur tiek išgarsėjo, kad XVI a. pabaigoje *buratinais* (it. *burattini*) ėmė vadinti visas lėles marionetes (siūlais valdomas lėles), kurios iki tol buvo vadinamos it. *bagatelli* ar *fantoccini*.

Šiuolaikinėje italų kalboje *Burattino* reiškia 'marionetė; ant plaštakos užmaunama skudurinė lėlė medine galva'.

Vardas *Buratinas* buvusioje TSRS labai išpopuliarėjo po to, kai 1936 m. buvo išleista A. Tolstojaus pasaka „Auksinis raktelis arba Buratino nuotykiai" (rus. *Золотой ключик, или Приключения Буратино*), nors italų lėlininkai Rusijoje vaidindavo dar XVIII a. pabaigoje. Pasakos personažas yra iš medžio išdrožtas berniukas Buratinas.