recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rusnė Mataitytė** (g. 1962 m. rugsėjo 7 d. Vilniuje) – Lietuvos smuikininkė, tarptautinių konkursų laureatė, pedagogė.

Biografija
----------

Tėvai Povilas Mataitis ir Dalia Mataitienė. 1986 m. baigė Maskvos Piotro Čaikovskio konservatoriją, 1988 m. jos asistentūrą stažuotę pas I. Bezrodną.

1988–1990 m. dėstė Čiurlionio meno mokykloje. 1990–1993 m. Getingeno (Vokietija) simfoninio ir kamerinio orkestro koncertmeisterė bei kamerinio orkestro solistė. Nuo 2005 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos ir nuo 2006 m. Čiurlionio menų mokyklos dėstytoja.

Koncertuoja solo ir su kameriniais ansambliais, orkestrais, „Gaidos" ansamblio narė. Su pianiste M. J. Cimerman nuo 1997 m. rengė „Kaskados" muzikos festivalį Kaselyje (Vokietija). Koncertavo Lietuvoje ir kitose Europos šalyse, JAV (2002 m. – „Carnegie Hall", Niujorke), dalyvavo festivaliuose. Griežia klasikų ir šiuolaikinių kompozitorių kūrinius. Kompozitoriai Osvaldas Balakauskas ir Algirdas Martinaitis dedikavo jai koncertus smuikui.

Įvertinimas
-----------

* 1974 m. Jaroslavo Kociano konkursas, Čekija – I vieta
* 1988 m. Davido Oistracho konkursas, Odesa, Ukraina – III vieta
* 1990 m. Liudvigo Sporo konkursas, Freiburgas, Vokietija – specialus prizas už geriausią sonatos atlikimą
* 2002 m. Johano Bramso konkursas, Pertšachas, Austrija, fortepijonų trio „Kaskados" (su pianiste A. Šikšniūte ir violončelininku E. Kulikausku) – I vieta

Šaltiniai
---------

1. ↑  Irena Vanagienė. *Rusnė Mataitytė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 417 psl.

Nuorodos
--------

* Rusnė Mataitytė (smuikas). Lietuvos muzikos atlikėjų informacijos centras Archyvuota kopija 2007-10-28 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| **Šerementjevo oro uostas** |
|  |
| IATA: SVO - ICAO: UUEE |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | civilinis |
| Operatorius | Šeremetjevo oro uostas |
| Miestas | Maskva |
| Aukštis virš jūros lygio | 192 m |
| Koordinatės | 55°58′22″ š. pl. 037°24′53″ r. ilg.﻿ / ﻿55.97278°š. pl. 37.41472°r. ilg.﻿ / 55.97278; 37.41472 |
| Tinklalapis |  |
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 06R/24L | 3 700 |  | betonas |
| 06C/24C | 3 500 |  | betonas |

**Šeremetjevo A. S. Puškino tarptautinis oro uostas** (rus. *Международный аэропорт Шереме́тьево имени А. С. Пушкина*) - vienas iš penkių tarptautinių Maskvos civilinių oro uostų. Įsikūręs Maskvos srities Chimkų rajone. Atstumas nuo miesto centro- 30 km į šiaurės vakarus, nuo žiedinės automagistralės Leningrado plentu iki pirmojo terminalo- 13 km, iki antrojo - 9 km.

Šeremetjevo – Rusijos nacionalinės aviakompanijos Aeroflot bazinis oro uostas. Oro uostą eksploatuoja akcinė bendrovė (ОАО МАШ), kurios visos akcijos priklauso valstybei.

IATA kodas- SVO.

Istorija
--------

Šeremetjevo įkūrimo iniciatoriumi laikomas N. Chruščiovas, kuris lankydamasis su valstybiniu vizitu Didžiojoje Britanijoje buvo nustebintas Hitrou mastais ir grįžęs nurodė pastatyti tokį patį oro uostą Maskvoje, vietoje karinio aerodromo. 1959 m. rugpjūčio 12 d. naujame oro uoste su keleiviais nusileido pirmasis Tu-104 iš Leningrado.

1960 m. liepos 1 d. iš Vnukovo perkėlus padalinį, Šeremetjevo tapo tarptautiniu oro uostu (pirmasis skrydis buvo į Berlyną. Iš Šeremetjevo Aeroflot lėktuvais Tu-104, Il-14 bei Il-18 skraidino į 23 užsienio valstybes.

Šeremetjevo-1 keleivių terminalas
1960 m. pastatytas ir originalios išvaizdos keleivinis terminalas (liaudyje vadintas „taurele"), ilgam tapęs oro uosto simboliu. 1970 m. aptarnavęs virš 1 mln keleivių, Šeremetjevo tapo stambiausiu TSRS oro uostu. 1980 m. Maskvos olimpiados dalyviams ir svečiams aptarnauti buvo pastatytas terminalas Šeremetjevo-2.

1985 m. Šeremetjevo aptarnavo 3,5 mln. keleivių, 172 maršrutais į 97 pasaulio šalis. Šiuo metu virš 70-ties aviakompanijų per metus skraidina 12 mln. keleivių (apie 20 proc. visų Rusijos srautų).

Padidėjus saugumo reikalavimams oro uostas nepajėgus aptarnauti tokio keleivių skaičiaus, todėl pradėta dar dviejų terminalų statyba. Dar viena didelė problema – nepatogus susisiekimas su Maskvos centru (pradėta geležinkelio atšakos statyba iš dviejų Maskvos geležinkelio stočių).

Šeremetjevo turi du 60-ties metrų pločio pakilimo takus: 3550 m ilgio cementinį-betoninį ir 3700 m ilgio armuoto betono paviršiaus. Abu terminalai veikia kaip atskiri oro uostai, tačiau bendrai naudojasi pakilimo takais. 

2019 m. gegužės 31 d. Šeremetjevo oro uostui suteiktas Aleksandro Puškino vardas.

Nuorodos
--------

* Šeremetjevo oro uosto tinklalapis
* Oro uosto informacinė švieslentė (on-line)
* Vnukovo oro uostas
* Domodedovo oro uostas
|  Inga Janulevičiūtė  |
| --- |
|  |
| Pilnas vardas | Inga Janulevičiūtė |
| Gimė | 1995 m. kovo 16 d. (28 metai) |
| Disciplina | Moterų vienetai |
| Partneris | {{{partneris}}} |
| Partnerė | {{{partnerė}}} |
| Atstovauja |  Lietuva |
| Buvę partneriai | {{{buvę partneriai}}} |
| Buvusios partnerės | {{{buvusios partnerės}}} |
| Atstovavo | {{{atstovavo}}} |
| Treneriai | Dmitri Kozlov |
| Choreografai | Ingrida Snieškienė  Rasa Birbalienė |
| Klubas | Baltų Ainiai |
| Aktyvumo metai | 2002–2017 |
| Geriausi rezultatai |
| TP  LP  Iš viso | 45.74 (2013 m.)  82.45 (2013 m.)  128.19 (2013 m.) |
| PŠ  LŠ  Iš viso | {{{PŠ}}}  {{{LŠ}}}  {{{visoŠ}}} |
| Geriausi rezultatai |
| 500 m  1000 m 1500 m  3000 m  5000 m 10000 m | {{{500m}}}  {{{1000m}}}  {{{1500m}}}  {{{3000m}}} {{{5000m}}} {{{10000m}}} |
| Geriausi rezultatai |
| 500 m  1000 m 1500 m | {{{500mš}}}  {{{1000mš}}}  {{{1500mš}}} |
| Apdovanojimai |
|  |

**Inga Janulevičiūtė** (g. 1995 m. kovo 16 d.) – Lietuvos dailiojo čiuožimo sportininkė, daugkartinė Lietuvos dailiojo čiuožimo čempionė ir prizininkė.

Biografija
----------

2010–11 m. sezone Janulevičiūtė pelnė pirmąjį savo Lietuvos čempionato medalį – sidabrą. Vėliau šį rezultatą pakartojo dar du kartus ir 2013–14 m. pirmą kartą tapo šalies čempione.

2011 m. pasaulio jaunimo čempionate Janulevičiūtė atkrintamosiose varžybose liko pirma už borto patekimui į trumpąją programą. Tą patį sezoną sportininkė dalyvavo ir pasaulio suaugusiųjų čempionate, kuriame taip pat nepasiekė trumposios programos. Po metų sportininkė pirmą kartą dalyvavo Europos čempionate, kuriame užėmė 31-ą vietą, o pasaulio čempionate 33-ią.

2013 m. *Nebelhorn Trophy* varžybose liko pirma už borto patekimui į 2014 m. žiemos olimpines žaidynes. Nei vienai šaliai neatsisakius olimpinės kvotos sportininkė olimpinėse žaidynėse nedebiutavo.

2014 m. Europos čempionate Janulevičiūtė pateko į finalą ir galutinėje įskaitoje užėmė 18-ą vietą.

Janulevičiūtė pasaulio čempionate 2012 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Špokaitė, Donata (2024 m. sausio 28 d.). „Daugkartinė Lietuvos čempionė šiandien čiuožia kruiziniuose laivuose: mano gyvenimas įdomesnis nei „Netflix" serialai". *lrt.lt*. Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija. Nuoroda tikrinta 2024 m. sausio 28 d..

Nuorodos
--------

* Janulevičiūtė ISU
**1926 m. Salantų gaisras** – 1926 m. birželio 8 d. naktį kilęs ir beveik visą Salantų miestelį sunaikinęs gaisras.

Ugnyje žuvo du žmonės, sudegė apie 200 trobesių (kituose šaltiniuose – 150 gyvenamųjų ir 150 negyvenamųjų namų, 250 šeimų liko be pastogės). Prie griuvėsių tyliai stovinėjo nukentėjusios šeimynos. Ugnis sunaikino 150 gyvenamųjų namų: iš viso 250 šeimynų paliko be pastogės. Sudegė 8 mūriniai namai, Bučio vandens malūnas, vartotojų bendrovės pastatas, valstybinio degtinės monopolio parduotuvė, žydų mokykla, sinagoga, klebonija ir jos trobesiai, vaistinė ir 60 krautuvių su prekėmis. Sudegė 8 karvės, 5 kiaulės ir kiti smulkesni gyvuliai.

Gaisras kilo vidurnaktį iš birželio 7 į 8 d. Mažojoje gėlių gatvėje buvusio Davido Šero namo antrame aukšte. Ugniai plisti padėjo pūtęs stiprus vėjas, palankias sąlygas sudarė mediniai, šiaudais dengti, tankiai sustatyti namai. Gaisro priežastimi įvardinta be priežiūros paliktų pirklio Šero mažamečių vaikų neatsargus elgesys su ugnimi. Pats šeimininkas tą patį vakarą išvežė linus į Klaipėdą. Nuo žvakės užsidegė namuose buvę apie 13 centnerių linų. Per 10-15 minučių ugnis išsiplėtė visame miestelyje, po 2.30 val. ugnis pradėjo blėsti. Nuo kibirkščių užsidegė vieno namo Naujuose Salantuose stogas, už pusės kilometro nuo Salantų, kurį užgesino patys gyventojai.

Salantuose įsikūrusi ugniagesių komanda neturėjo tinkamos įrangos. Ugniagesiai iš kaimyninių miestelių (Plungės, Kretingos, Klaipėdos, Darbėnų ir kt.) negalėjo atvykti, nes prie pašto įstaigose prie telefono nebuvo naktinių budėtojų. Ugniagesių darbo efektyvumą mažino ir jų siekis visų pirma gesinti savo namus.

Po gaisro liko mūrinė bažnyčia, valsčiaus valdybos pastatas ir pora namų, kurie stovėjo Didžiosios Gėlių gatvės užvėjoje ir kuriuos pavyko apsaugoti gaisrą gesinusiems vietos gyventojams.

Nelaimės tirti atvyko tuometinis aukščiausias Lietuvos ugniagesių pareigūnas – referentas kovos su gaisrais klausimais Dominikas Siemaška.

Gyventojų vertinimu gaisro nuostoliai siekė iki 5 mln. litų. „Naujienų" žurnalisto nuomone realesnis žalos įvertinimas buvo 2,5 mln. Labai nedaug namų buvo apdrausta – referento D. Siemaškos nuomone, Valstybinė Apdraudimo draugija turėjo išmokėti 150 tūkst. litų, o „Lietuvos" apdraudimo draugija – apie 50 tūkst. litų.

Nukentėjusiems šelpti buvo sukurti du komitetai – vienas žydams, kitas – visiems kitiems.

Šaltiniai
---------

* (LT) Salantų miestelį ugnis sunaikino // Naujienos, Vol. XIII, 1926 m. birželio 28 d.
* (LT) Salantai // Lietuvos gaisrininkas, 1926, Nr. 6, p. 63.
* (LT) Nuo Skilandžių iki Salantų… Salantai. Gimtojo miesto praeitis, *www.salantiskis.lt,* 2012-03-04

Išnašos
-------

1. 1 2  Salantų miestelį ugnis sunaikino // Naujienos, Vol. XIII, 1926 m. birželio 28 d.
2. ↑  Salantai // Lietuvos gaisrininkas, 1926, Nr. 6, p. 63
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Shell Oil Company| Shell logotipas |
| Forma | Royal Dutch Shell padalinys |
| Pramonė | Alyva, degalai, energija |
| Įkurta | 1833 m. |
| Centrinė būstinė | Hiustonas, JAV |
| Produkcija | Kuras, tepalai ir kt. |
| Tinklalapis | www.shell.com |

**Shell** (liet. *kriauklė*) – JAV įsikūręs „Royal Dutch Shell" tarptautinei energetikos bendrovei priklausantis padalinys, kuris specializuojasi alyvos, energijos ir degalų gamyboje. Vienas iš didžiausių kuro gamintojų pasaulyje, JAV dirba apie 22 000 šios kompanijos darbuotojų. „Shell" būstinė yra įsikūrusi Hiustone.

Istorija
--------

1833 m. anglas pardavėjas Marcus Samuel nutarė praplėsti savo prekybą. Iki tol jis pardavinėjo tik antikvarinius daiktus, tačiau nuo tų metų į savo prekybą įtraukė ir kriaukles. Vėliau jis su savo broliu eksportavo tekstilę, darbo mašinas ir importavo ryžius iš tolimųjų Rytų. Vieną kartą grįždamas iš Japonijos pro Rusiją jis susidomėjo mašinų kuru. O nuo 1886 m. kai atsirado pirmasis Mercedes-Benz, M. Samuelis susidomėjo ir degalų prekyba. 

1897 m. kompanija buvo pavadinta „Shell", o kiek vėliau pridėtas ir žymusis geltonos kriauklės logotipas. 

Nuo 1950 m. „Shell" kompanija bendradarbiauja su Formulės 1 ekipa Scuderia Ferrari.

Logotipo kaita
--------------

Shell logotipo kaita nuo 1909 iki 1948 m.
Shell logotipo kaita nuo 1955 iki 1999 m.
Vikižodynas
| Kapitan Prato provincija*Provincia de Capitán Prat* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Čilės vėliava Čilė |
| **Regionas** | Aiseno regionas Aiseno regionas |
| **Administracinis centras** | Kokranas |
| **Komunų skaičius** | 3 |
|  |
| **Gyventojų** (2022) | 4 967 |
| **Plotas** | 37 044 km² |
| **Tankumas** (2022) | 0,13 žm./km² |

**Kapitan Prato provincija** (isp. *Provincia de Capitán Prat*) – viena iš keturių provincijų, sudarančių Aiseno regioną, esantį pietų Čilėje. Administracinis centras – Kokranas.

Geografija
----------

Provincija ribojasi su Aiseno provincija ir Cheneral Kareros provincija šiaurėje, Argentina rytuose, Paskutinės Vilties provincija pietuose. Iš vakarų skalauja Ramusis vandenynas.

Paviršius daugiausia kalnuotas, stūkso Patagonijos Andai. Pakrantė labai raižyta fjordais, yra gausybė salų ir uolų (Čilės salyno šiaurinė dalis). Teka Beikerio, Paskvos, Bravo upės. Telkšo Kokrano, O’Higinso ežerai. Plyti Šiaurės Patagonijos ledlaukis. Yra Bernardo O'Higinso nacionalinis parkas, Katalaliksaro gamtos draustinis.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Provinciją sudaro 3 komunos:

* Kokrano komuna. Centras – Kokranas
* O’Higinso komuna. Centras – Vilja O'Higinsas
* Tortelio komuna. Centras – Kaleta Tortelis

Šaltiniai
---------

1. ↑  CHILE: Administrative Division, *citypopulation.de*
Malūno atvaizdas ant „Lietūkio" malūno miltų etiketės
**„Lietūkio" malūnas** – grūdų malimo įmonė Panevėžyje, įvairiais pavadinimais ir su pertraukomis veikusi nuo 1927 iki 1944 m. Stovėjo Kranto g. 27 (priešais dabartinį Panevėžio „Šviesos" specialiojo ugdymo centrą). Didžiausias ir moderniausias iš tuometinių miesto malūnų, vienas didžiausių Lietuvoje ir Baltijos šalyse. Buvo penkių aukštų, automatinis (pirmas toks Lietuvoje), per parą sumaldavo keturis vagonus kviečių. 1939 m. duomenimis, malūne trimis pamainomis dirbo 11 tarnautojų ir 39 darbininkai.

Malūną 1927 m. pastatė Panevėžio žydų verslininkas M. Levas. Dar tebestatant susidurta su sunkumais – mieste veikusių stambiausių malūnų savininkai buvo sudarę sindikatą ir mėgino neįleisti į malūnų rinką kitų verslininkų. Archyviniai dokumentai liudija, kad Levų šeimai verslas nesisekė: 1932 m. malūnas neveikė, o jo savininkė L. Levienė turėjo skolų ir bandė malūną išnuomoti „Lietūkio" kooperatyvų sąjungai. Tačiau „Lietūkiui" nesutikus su L. Levienės sąlygomis, sandoris nepavyko. 1935 m. malūną už skolas perėmė ir pavadino „Javo" malūnu „Metalo" akcinė bendrovė. Vėliau jį valdė Ūkio bankas, o 1938 m. nusipirko „Lietūkis".

1940 m. Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, malūnas nacionalizuotas, o 1944 m. sunaikintas besitraukiančios vokiečių kariuomenės. Po karo malūno vietoje pastatytas triaukštis daugiabutis namas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Leonas Kaziukonis, *Iš Panevėžio malūnų praeities*, Panevėžio kraštotyros muziejus. Nuoroda tikrinta 2024-01-25.
2. ↑  Donatas Pilkauskas, *Kranto gatvė*, Aukštaitijos internetinė naujienų agentūra, 2021-07-03. Nuoroda tikrinta 2024-01-25.
| **Natalija Bunkė** |
| --- |
| Gimė | 1983 m. vasario 5 d. (40 metų)Kaunas |
| Tautybė | rusė |
| Motina | Natalija Ivanova |
| Sutuoktinis (-ė) | Deivydas Zvonkus, Danielius Bunkus,Edgaras Eidėjus |
| Vaikai | Kristupas Bunkus |
|  |
| Veikla | estrados dainininkė |
| Sritis | popmuzika |
| Aktyvumo metai | 2005 m. – dabar |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * „Aukso lašas 2021"
 |

**Natalija Ivanova** (2005–2011 m. **Zvonkė**, nuo 2011 m. **Bunkė**; g. 1983 m. vasario 5 d. Kaune) – Lietuvos popmuzikos atlikėja, merginų grupių „YVA", „Pop Ladies" įkūrėja bei dainininkė.

Biografija
----------

Gimė rusų sentikių šeimoje. Juozo Gruodžio muzikos mokykloje lankė chorinį dirigavimą, skambino pianinu, dalyvavo „Dainų dainelės" konkurse. 2001 m. baigė Kauno Pilėnų vidurinę mokyklą. Kauno technologijos universitete studijavo statybos inžineriją (nebaigė).

2005 m. įkūrė popmuzikos grupę „YVA" (*Ypatingai Viliojanti Atrakcija*). 2007 m. dalyvavo LTV projekte „Šokių dešimtukas". 2009 m. dalyvavo Lietuvos Eurovizijos atrankoje. 2010 m. šou renginyje „Žvaigždžių duetai" laimėjo 3-ąją vietą (kartu su renginių vedėju Vitalijumi Cololo).

Vedė televizijos laidas „L.T. paparacai" (TV3, 2008 m.), „Mano vyras gali" (LNK, 2012 m.), „Radži ieško žmonos" (LNK, 2012 m.), „Žvaigždžių duetai" (LNK, 2013 m.), sezoninę laidą „Vasara su „Ambrozija" (TV3, 2008 m.). 2011 m. gruodžio mėn. paskelbė apie grupės „YVA" veiklos pabaigą. 2012 m. su Katažina Nemycko, Liepa Mondeikaite ir Oksana Pikul susibūrė į naują grupę „Pop Ladies". 2020 m. lapkričio mėn. įkūrė elektroninę parduotuvę „Home decor by NB".

Asmeninis gyvenimas
-------------------

2005 m. rugpjūčio 12 d. Kauno civilinės metrikacijos skyriuje susituokė su grupės „B'Avarija" dainininku Deivydu Zvonkumi (g. 1977) ir tapo Natalija Zvonke. 2010 m. rugsėjo mėn. pora išsiskyrė.

2011 m. birželio mėn. antrąkart ištekėjo už verslininko Danieliaus Bunkaus (g. 1976), su kuriuo 2011 m. rugpjūčio mėn. Klaipėdoje susilaukė sūnaus Kristupo.  2013 m. pora išsiskyrė. Natalija pasiliko Bunkės pavardę.  2016 m. sūnus Kristupas pagal rusų sentikių tradicijas pakrikštytas Klaipėdos sentikių cerkvėje. 

2021 m. rugsėjo 16 d. viešbučio ir restorano „Stikliai" kiemelyje ištekėjo už buvusio policijos tyrėjo Edgaro Eidėjaus (g. 1991). 

Sesuo Kristina Ivanova (g. 1987), verslininkė, buvusi merginų grupių „YVA", vėliau „ŠarkA", nuo 2014 m. „Magnit" narė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Natalija Bunkė ir Kristina Ivanova sentikių Kūčias švenčia su mylimaisiais, 2019-01-06
2. ↑  Populiarūs atlikėjai „Paskutinį skambutį" vadina įspūdingiausia gyvenimo švente, 2007-04-26
3. ↑  Natalija Bunkė subūrė naują grupę „Pop Ladies" su Katažina, Liepa ir Oksana, 2012-06-19
4. ↑  Natalija Bunkė pagimdė sūnų, 2011-08-15
5. ↑  Paaiškėjo, kokią pavardę po skyrybų pasirinks N. Bunkė, 2013-11-07
6. ↑  Natalija Bunkė ir Danielius Bunkus Klaipėdos cerkvėje pakrikštijo sūnų Kristupą, 2016-08-15
7. ↑  Susituokė Natalija Bunkė ir Edgaras Eidėjus: prieš vestuves Maljorkoje – ceremonija Vilniaus širdyje, 2021-09-16

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2023-12-17 iš Wayback Machine projekto.
| Sengeras |
| --- |
| Sengero upė Sengero upė |
| **Ilgis** | 340 km |
| **Baseino plotas** | 61 132 km² |
| **Vidutinis debitas** | 48,62 m³/s |
| **Ištakos** | Patagonijos Andai |
| **Žiotys** | Mustersas |
| **Šalys** | Argentina |
|  |
|  **Vikiteka** | Sengeras |

**Sengeras** (isp. *Río Senguer, Río Senguerr*) – upė pietų Argentinoje, Patagonijoje, Čubuto provincijoje. Prasideda Patagonijos Anduose, Čilės pasienyje, išteka iš ledyno, maitinančio La Platos ir Fontanos ežerus. Toliau teka į rytus Patagonijos plokščiakalniu, vėliau pasuka į pietus ir apteka San Bernardo kalnus, ~4 km prateka Santa Kruso provincijos teritorija. Toliau teka į šiaurės rytus, patenka į Sarmjento slėnį, skaidosi į daugybę protakų ir įteka Musterso ežerą. Viena iš atšakų, vadinama Netikruoju Sengeru (*Falso Senguerr*) įteka į Kolue Huapi ežerą.

Didžiausi intakai: Genoa (kairysis), Majas (dešinysis).

Iki XX a. Sengeras Čiko upe jungėsi su Čubuto upe, bet Musterso ežero vandenis pradėjus naudoti Komodoro Rivadavijos miesto reikmėms, šios upės vaga didžiąją metų dalį lieka sausa.

Prie Sengero įsikūrę Alto Rio Sengero ir Sarmjento miesteliai.

Upėvardis kilo iš teuelčų kalbos žodžio *singer, sengel*.

Šaltiniai
---------

* «Cuenca de los ríos Senguerr y Chico. Cuenca Nº 66». Documento del «Sistema Nacional de Información Hídrica», de la Subsecretaria de Recursos Hídricos de Argentina
| **Vytautas Vilys** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1951 m. sausio 1 d. (73 metai)Kalviai, Rokiškio rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Dalia Marija Vilienė |
| Vaikai | Linas, Justas |
|  |
| Veikla | inžinierius, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1990 m. LDDP, 1997 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | 1973 m. Kauno politechnikos institutas |

**Vytautas Vilys** (g. 1951 m. sausio 1 d. Kalviuose, Rokiškio rajonas) – inžinierius, Lietuvos ir Rokiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Nuo 1957 m. mokėsi Krylių aštuonmetėje mokykloje, 1968 m. baigė Kamajų vidurinę mokyklą. 1968–1973 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultete, inžinierius elektrikas. Studijų metais žaidė regbį, buvo rinktinės narys, turi tris sąjunginės reikšmės apdovanojimus.

1973–1975 m. tarnavo sovietinėje kariuomenėje. 1975–1977 m. Panevėžio gamyklos „Ekranas" meistras. 1977–1984 m. Kamajų kolūkio vyr. energetikas, mirus kolūkio pirmininkui, 1984–1991 m. kolūkio pirmininkas, 1991–2000 m. Kamajų žemės ūkio bendrovės direktorius. 2000-2013 m. Kamajų seniūnijos seniūnas. Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narys. 2013-2015 m. Rokiškio rajono meras.

1990–1995 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 1997 m. LSDP Rokiškio rajono skyriaus narys, pirmininko pavaduotojas.

Buvo išrinktas į LSSR Aukščiausiąją Tarybą. 1990–1995 m. Rokiškio rajono tarybos deputatas, 1995–2003 m. 2007 m. 2011 m. ir nuo 2015 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Dalia Marija, vaikai Linas, Justas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2013-06-03 iš Wayback Machine projekto.
| **Egidijus Vilimas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. gegužės 27 d. (63 metai)Papiškiai, Rokiškio rajonas. |
| Sutuoktinis (-ė) | Raimonda |
| Vaikai | Dovilė, Monika |
|  |
| Veikla | pedagogas, Lietuvos ir Rokiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* Liberalų demokratų partija;
* Tvarka ir teisingumas.

 |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Vilniaus pedagoginis institutas |

**Egidijus Vilimas** (g. 1960 m. gegužės 27 d. Papiškiuose, Rokiškio rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Rokiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1978 m. baigė Rokiškio Edvardo Tičkaus vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Istorijos fakultetą, istorijos ir teisės mokytojas. 1992 m. Lietuvos mokytojų kvalifikacijos kėlimo institute baigė politologijos kvalifikacijos kursus.

1985–1988 m. Kupiškio raj. Skapiškio vidurinės mokyklos istorijos mokytojas. 1988–1990 m. Juozo Tumo-Vaižganto vidurinės mokyklos istorijos mokytojas, 1990–2003 m. ir 2007–2011 m. mokyklos direktorius. 2003–2007 m. Rokiškio rajono savivaldybės meras.. 2015–2018 m. Rokiškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys, partijos pirmininko pavaduotojas, Rokiškio skyriaus pirmininkas. 2003–2007 m. 2007 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos šaulių sąjungos narys. Sutuoktinė Raimonda, vaikai Dovilė, Monika.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Partija Tvarka ir teisingumas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-08 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-04-21 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Vyriausioji rinkimų komisija Archyvuota kopija 2008-11-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| **InSight** |
|  |
| **Organizacija:** | NASA/JPL |
| **Šalis:** |  JAV |
| **Misijos tikslas:** | Nusileidimas ant Marso |
| **Misijos tipas:** | marsaeigis |
| **Paleidimo data:** | 2018 m. gegužės 5 d. |
| **Paleidimo vieta:** | Vandenbergo karinė oro bazė, JAV |
| **Masė:** | 360 kg |
| **Misijos trukmė:** | 2 metai (planuojama) |
| **Raketa** | Atlas V 401 |
|

**InSight** – NASA marsaeigis, paleistas 2018 m. gegužės 5 d. Šios misijos tikslas yra nusileidimas ant Marso ir planetos detalesni seisminiai tyrimai. Marsaeigis sėkmingai pasiekė planetą 2018 m. lapkričio 26 d.

Pagrindiniai misijos tikslai – panaudojant seismografą ir šilumos jutiklius detaliai ištirti planetos geologinę sandarą. Tai gali padėti detaliau suprasti Žemės grupės planetų sudėtį.

Tikimasi šiai misijai panaudoti 2008 m. planetoje nusileidusio Phoenix zondo įgytas žinias ir technologijas.

Pradžioje misijos startas buvo numatytas 2016 m. kovą, tačiau dėl techninių gedimų startas buvo nukeltas ir praleistas galimas paleidimo langas. NASA šiam tikslui skyrė papildomus 150 mln. JAV dolerių ir išvengė misijos atšaukimo.

Marsaeigis buvo paleistas gegužės 5 d. kartu su Atlas V 401 raketa iš Vandenbergo karinės oro bazės. Tai buvo pirmoji tarpplanetinė misija paleista iš Kalifornijos.

Misijos statusas
----------------



Pirmosios zondo atsiųstos nuotraukos nutūpus ant Marso paviršiaus.
2018 m. lapkričio 26 d. NASA patvirtino apie sėkmingą zondo nusileidimą ant Marso. Iš karto po nusileidimo komandą pasiekė pirmosios nuotraukos.

Iš viso zondas užtruko apie 3 mėnesius, kol išdėliojo visą savo įrangą ir pradėjo mokslinius tyrimus.

2018 m. gruodžio 7 d. InSight atliko Marso vėjo įrašus su SEIS įranga. Tai buvo pirmas kartas, kai Marso vėjo garsai buvo įrašyti ir sėkmingai perduoti į Žemę.

2018 m. gruodžio 19 d. šalia InSight buvo padėtas seismometras. Tai buvo pirmas kartas, kai šis prietaisas pradėjo veikti kitoje planetoje.

2019 m. vasario 28 d. gręžimo darbus pradėjo HP³ instrumentas. Buvo planuota, kad per du mėnesius jis turėtų prasiskverbti apie 5 m į Marso paviršių. Tačiau kovo 7 d. gręžimas buvo sustabdytas, pasiekus 30 cm gylį. Manoma, kad grąžtas pasiekė kietas uolienas, kurių jis nebuvo suplanuotas pragręžti. Mokslininkai nuo to laiko bando spręsti šią situaciją, nes tikslūs moksliniai bandymai galimi tik pasiekus 3 m gylį.

2019 m. balandį NASA paskelbė apie pirmą kartą užfiksuotą Marso paviršiaus drebėjimą.

Nuorodos
--------

* Misijos svetainė Archyvuota kopija 2012-01-13 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Key Facts About NASA's InSight
2. ↑  Key Facts About NASA's InSight Lander
3. ↑  InSight Mars Lander escapes cancellation aims for 2018 launch
4. ↑  NASA Awards Launch Services Contract for InSight Mission
5. ↑  NASA InSight Lander 'Hears' Martian Winds
6. ↑  NASA's InSight Places First Instrument on Mars
7. ↑  More Testing for Mars InSight's 'Mole' Archyvuota kopija 2019-04-03 iš Wayback Machine projekto.
8. ↑  NASA's InSight Detects First Likely 'Quake' on Mars
Šablonas:Kalnas.
**Kosciuškos kalnas** (angl. *Mount Kosciuszko*) – kalnas, išsidėstęs Snieguotuose kalnuose (Australijos Alpių dalis), Kosciuškos nacionaliniame parke ir yra aukščiausias Australijos (kaip žemyno) kalnas (2228 m). Jis buvo pavadintas Lenkijos nacionalinio herojaus, generolo Tado Kosciuškos garbei 1840 metais. Tokį pavadinimą jam suteikė iš Lenkijos kilęs geografas Pavelas Edmundas Stšeleckis.

Įvairūs viršukalnės matavimai parodė, kad Kosciuškos kalnas šiek tiek žemesnis už šalia stovintį Taunsendo kalną. Naujojo Pietų Velso žemės departamentas tiesiog sukeitė kalnų vardus vietomis, Kosciuškos kalnas pavadintas Taunsendo kalnu, o Taunsendo kalnas – Kosciuškos kalnu. Aukščiausias Australijos žemyno kalnas išliko pavadintas Kosciuškos kalnu.

1995 m. lapkričio 2 d. į Kosciuškos kalną įkopė lietuvių alpinistas Vladas Vitkauskas.

Plėtojamas turizmas, žiemos sportas.

Geografija
----------

Kaip ir daugelis kitų Australijos kalnų, dėl erozijos veiklos, nėra labai statūs, todėl į juos įmanoma užkopti be specialios įrangos. Įrengtas kelias, beveik pasiekiantis viršūnę.

Šlaitus dengia alpinės ir subalpinės pievos, eukalpitų miškai.

Kosciuškos kalnas – aukščiausias tik Australijos žemyne, aukštesnės viršūnės yra administruojamose Australijos valdžios salose:

* Herdo saloje stūksanti Mausono viršūnė (2745 m),
* Australijos Antarktinėje teritorijoje esantis Maklintoko kalnas (3490 m)
* Menzeso kalnas (3355 m).

Galerija
--------

* Kutapatambos ežeras esantis šiek tiek žemiau kalno.Kutapatambos ežeras esantis šiek tiek žemiau kalno.
* Atsiveria nuostabios panoramos.Atsiveria nuostabios panoramos.
* Vaizdas nuo kalno viršūnės.Vaizdas nuo kalno viršūnės.
* Į kalno viršūnę vedantis takelis.Į kalno viršūnę vedantis takelis.

Šaltiniai
---------

1. 1 2
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 229

Nuorodos
--------

* Mt Kosciuszko Inc Perth Australia (anglų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Valų korgis kardiganas |
| --- |
|  |
|  |
| Standartas: |  ? |
| Ūgis (ties ketera) |
| Patinas: | 30,5 cm |
| Kalė: | 29 cm |
| Svoris |
| Patinas: | 15-18 kg |
| Kalė: | 11-15 kg |
| Savybės |
| Plaukas: | trumpas |
|  |
| Aktyvumas: | žemas |
|  |
| Intelektas: | aukštas |
|  |
| Temperamentas: | protingas, drąsus, prieraišus |
|  |
| Tinkamumas apsaugai: | žemas |
|  |
| Tinkamumas tarnybai: | žemas |
|  |
| Vados dydis: | 5-7 |
|  |
| Ilgaamžiškumas: | 12-15 m. m. |

**Valų korgis kardiganas** – bandšunis, kilęs iš Didžiosios Britanijos.

Išvaizda
--------

Ilgas, žemas šuo. Ausys labai didelės, stačios. Kaukolė plati ir plokščia. Uodega žemai nuleista. Krūtinė vidutiniškai plati. Akių spalva atitinka kailio spalvą. Trumpaplaukis kailis neperšlampamas. Pripažįstamos visos spalvos, tik baltymės neturi sudaryti daugiau kaip trečdalio viso kailio ploto. Dažniausi rudi su juodais dryžiais, juodi su baltymėmis, gelsvai rudi, melsvai juodi.

Kadaise kardiganai gelbėdavo žmones, patekusius į sniego griūtis.

Priežiūra
---------

Kardigano kailio priežiūra paprasta: patartina kartais iššukuoti nebegyvus plaukus. Šie šunys linkę tukti, todėl svarbu maitinti saikingai.

Charakteris
-----------

Tai inteligentiškas, sargus šuo. Protingas, lengvai dresuojamas, ištvermingas, drąsus, prieraišus, ramaus būdo. Aktyvus namuose.

### Dresūra

Kardiganas lengvai dresuojamas, noriai mokosi komandų ir greitai jas išmoksta. Todėl neblogai pasirodo kai kuriose varžybose. Jauno šuniuko patartina ilgai nevedžioti, neleisti per dažnai vaikščioti laiptais, kad nebūtų pakenkta jo fiziniam vystymuisi.[reikalingas šaltinis]

### Elgesys su kitais gyvūnais ir žmonėmis

Kardiganas gali neapdairiai pulti didesnį šunį. Patartina anksti pripratinti prie kačių ir kitų gyvūnų, kad vėliau nekiltų problemų. Su vaikais paprastai sutaria.

### Mankšta

Šis šuo mėgsta ilgus pasivaikščiojimus, lakstyti lauke. Mielai žaidžia su kamuoliu, gaudo plastikinius diskus ir dalyvauja vikrumo varžybose.
**Nedas Rauluševičius**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 2002 m. birželio 19 d. (21 metai) |
| Gimimo vieta | Kaunas, Lietuva |
| Ūgis | 1,94 m |
| Svoris | 83 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Jonavos SC |
| **Pozicija** | lengvasis kraštas |
| Profesionalūs klubai |
| 2020–20232023– | BC Jonava Jonavos SC |  |
|  |

**Nedas Rauluševičius** (g. 2002 m. birželio 19 d.) – Lietuvos krepšininkas, RKL ekipos Jonavos SC narys. Jo pozicija - krašto puolėjas, ūgis 1,94 m. Tris sezonus atstovavo Jonavos CBET komandai. 2020 m. jis prisijungė prie tada NKL žaidusios Jonavos ekipos ir padėjo jai patekti į LKL.

Karjera
-------

Nedas pradėjo žaisti krepšinį būdamas 7 metų amžiaus. Rungtyniavo Arvydo Sabonio krepšinio centre, Žalgirio jaunimo akademijoje. 2019-2020 m. sezone vėliau atstovavo VDU Rasos gimnazijos komandą. 2020 m. tapo Jonavos klubo nariu. 2021 m. lapkričio 13 d. debiutavo LKL, rungtynėse prieš Vilniaus Rytą. 2023 m. vasarį su komanda laimėjo sidabro medalį KMT varžybose, tačiau čempionate liko 4 vietoje. 2023 m. rugsėjį prisijungė prie RKL žaidžiančios komandos Jonavos SC iki sezono pabaigos.

Pasiekimai
----------

* NKL čempionatas – 1 vieta (2021 m.)
* Karaliaus Mindaugo taurė – 2 vieta (2023 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  V.Šeškaus diriguojamos Jonavos triumfas: rankose – NKL titulas, kišenėje – bilietas į LKL, 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2021-04-04.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Juodoji rinka** – rinkos dalis, neįtraukiama į oficialiąją ekonominę statistiką, siekiant (nu)slėpti ūkinę veiklą, privalomą deklaruoti, vengiant mokesčių bei dėl kitų paskatų bei priežasčių.

Priežastys
----------

**Per dideli mokesčiai**. Mokesčiams išaugus iki 1/3 gaunamo pelno, šešėlinei ekonomikai formuotis sudaromos palankios sąlygos. Mokesčiai gali būti didesni siekiant sumažinti kai kurių prekių (pavyzdžiui, alkoholio, tabako) naudojimą ar apsaugoti valstybės rinką nuo pigesnių importuojamų prekių. Mokesčiai gali būti pakelti padidėjusioms valstybės išlaidoms padengti (neprotingi projektai, dideli valstybinio sektoriaus atlyginimai ir pan).

**Mokesčių deklaravimo, surinkimo problemos** atsiranda mažose įmonėse, kur dirba keli ar net vienas darbuotojas, ypač jei mažmeniškai parduodamos prekės ar teikiamos paslaugos. Čia nesudėtinga nuslėpti apyvartą. Dėl šios priežasties atsiradusią šešėlinę ekonomiką kovojama apmokestinant visus asmenis vienodu mokesčiu, diferencijuojant pagal jų veiklos rūšį, neįgalumą, amžių. Asmuo, norintis vykdyti ūkinę veiklą, turi įsigyti verslo liudijimą.

**Valstybėje uždrausta veikla** atsiranda kuomet valstybė uždraudžia verstis kokia nors veikla ar prekiauti tam tikromis prekėmis: lošimai, prostitucija, narkotikų prekyba, prekyba ekologinių reikalavimų neatitinkančiomis prekėmis, prekyba prekėmis valstybės, kuriai taikoma ekonominė blokada ir pan.

**Valstybės prekybos ar kainų kontrolė** dėl vienų ar kitų priežasčių valstybė pradeda kontroliuoti kainas ar prekybą, dažniausiai ribodama kainų augimą. Esant infliacijai ir neaugant kainoms didėja prekių vartojimas, o įmonės stengiasi jų negaminti, todėl atsiranda prekių trūkumas. Stabiliose ir nereguliuojamą ekonomiką turinčiose valstybėse dažniausiai spaudoje aptariami bilietų į teatrus ir varžybas perpardavinėtojai. Kartais jų trūkumas sudaromas dirbtinai siekiant bilietus parduoti juodojoje rinkoje.

Juodosios rinkos atsiradimą ir lygį taip pat sąlygoja ir žmonių požiūris į mokesčių mokėjimą. Yra laikoma, kad Lietuvoje juodoji rinka sudaro nuo 5 iki 10 nuošimčių nuo visos ekonomikos.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Saturno palydovas Japetas turi albedą nuo 0,03 iki 0,5 – tai didžiausias šviesumo kontrastas iš visų Saulės sistemos kūnų.
**Albedas** (iš lot. *albus* 'baltas') – santykinis dydis, rodantis atspindėto elektromagnetinio spinduliavimo dalį, t. y. kiek procentų spinduliuotės atspindi paviršius ar kūnas. Albedui nepriskiriamas blyksnio formos atspindėjimas skysčiuose.

Albedo sąvoka labiausiai naudojama klimatologijoje ir astronomijoje.

Didžiausias paplitusių medžiagų albedas yra sniego – apie 90 %, mažiausias – tokių tamsių medžiagų kaip medžio anglis (4 %). Kai kurių gilių urvų ir panašių tamsių ertmių albedas gali būti artimas nuliui (juodojo kūno albedas lygus nuliui).
Daugumos sausumos paviršių albedas yra 10–40 % intervale, dykumos dažniausiai turi didžiausią albedą. Žemės planetos vidutinis atspindėjimas yra apie 30 %.

Žmogaus veikla keičiant planetos paviršiaus struktūrą (pvz. miškų kirtimas ir žemdirbystė) lemia planetos albedo kitimą. Tačiau šį poveikį sudėtinga įvertinti kiekybiniu požiūriu.

Vienas iš atspindėjimo reikšmės pavyzdžių yra sniego ir temperatūros grįžtamasis ryšys. Jeigu sniegu padengtas paviršius nutirpsta pakilus temperatūrai, sumažėja sniego plotas, dėl to sumažėja to paviršiaus albedas, spinduliavimas sugeriamas, virsta šiluma ir skatina tolesnį temperatūros kilimą bei sniego tirpimą. Atitinkamai galimas ir atvirkštinis procesas – temperatūrai žemėjant, susidaro daugiau sniego bei skatinamas atšalimo ciklas.

Astronominis albedas
--------------------

Planetų, palydovų, asteroidų albedas gali daug pasakyti apie šių dangaus kūnų savybes. Albedus giliau nagrinėja astronomijos šaka fotometrija. Daug informacijos apie tolimus arba mažus teleskopais negalimus stebėti objektus surinkta tyrinėjant jų atspindėjimo savybes.

Astronominiai albedai būna dviejų rūšių:

* **Geometrinis albedas** lygus stebėtojo registruojamo apšviestumų santykiui nuo dangaus kūno ir nuo tokio pat dydžio (kaip ir dangaus kūnas), difuziškai atspindinčio plokščio disko, statmeno regėjimo spinduliui (t. y. apšvietimo šaltinis yra stebėtojui už nugaros) ir esančio dangaus kūno vietoje. Geometrinis albedas priklauso nuo bangos ilgio.
* **Sferinis albedas** (arba **Bondo albedas**) yra dydis, parodantis kokią krentančią į jį visame elektromagnetinių bangų diapazone energijos dalį kūnas išsklaido į visas puses.

Albedas kinta nuo 0 iki 1. Kartais jis išreiškiamas procentais nuo 0 iki 100.

### Kai kurių dangaus kūnų albedai

| Pavadinimas | Bondo Albedas | Geometrinis albedas |
| --- | --- | --- |
| Merkurijus | 0.119 | 0.138 |
| Venera | 0.75 | 0.84 |
| Žemė | 0.29 | 0.367 |
| Mėnulis | 0.123 | 0.113 |
| Marsas | 0.16 | 0.15 |
| Plutonas | 0.4 | 0.44-0.61 |
*Apie mokyklą tokiu pačiu pavadinimu Skuodo rajone žr. Daukšių pagrindinė mokykla*

|  |
| --- |
| **Daukšių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Daukšių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Daukšių pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Daukšiai |
| **Direktorius(-ė)** | Vida Valinčienė |
| **Mokinių skaičius** | 62 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 10 |

**Marijampolės savivaldybės Daukšių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Daukšiuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190375257. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.

Filialas: Marijampolės savivaldybės Daukšių pagrindinės mokyklos Varnupių skyrius.

Istorija
--------

XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla, kurioje 1819 m. buvo 78 mokiniai. 1850 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla, 1949–1951 m. progimnazija, 1951–1993 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1993 m. Daukšių pagrindinė mokykla.

2010 m. prijungta prie Padovinio pagrindinės mokyklos, po to visiškai uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Vida Valinčienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Daukšiai. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-08-31).
|  |
| --- |
| **Skuodo rajono Daukšių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Skuodo rajono Daukšių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Skuodo rajono Daukšių pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Mosėdžio g. 43, Daukšiai |
| **Direktorius(-ė)** | Alfonsas Palšys |
| **Mokinių skaičius** | 84 |
| **Įkūrimo data** | 1953 m. |
| **Uždarymo data** | 2012 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 13 |

**Skuodo rajono Daukšių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skuodo raj. Daukšiuose, Mosėdžio g. 43, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190894330. Steigėjas – Skuodo rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Daukšių biblioteka įsteigta 1953 m. buvo įsikūrusi kolūkio kontoros patalpose. 1993 m. sujungta su Daukšių pagrindinės mokyklos biblioteka ir dabar įsikūrusi mokyklos patalpose. 2012 m. mokykla uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Alfonsas Palšys

Šaltiniai
---------

1. ↑  Skuodo r. Daukšių pagrindinė mokykla. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-20).
| Antakščių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Antakščių piliakalnisAntakščių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°22′08.9″ š. pl. 25°17′24.7″ r. ilg.﻿ / ﻿55.369139°š. pl. 25.290194°r. ilg.﻿ / 55.369139; 25.290194Koordinatės: 55°22′08.9″ š. pl. 25°17′24.7″ r. ilg.﻿ / ﻿55.369139°š. pl. 25.290194°r. ilg.﻿ / 55.369139; 25.290194 |

 |
| Vieta | Molėtų rajonas |
| Seniūnija | Alantos seniūnija |
| Aukštis | 4­-10 m |
| Plotas | 15x10 |
| Priešpilis | gyvenvietė |
| Naudotas | I tūkstantmetis ­– II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1936 |
| Registro Nr. | A827KP / 24013 / AR626 |

**Antakščių piliakalnis su gyvenviete**, *Aukštakalnis* (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A827KP, gyvenvietės A828K2P, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR626) – piliakalnis Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, prie Antakščių kaimo, Alantos seniūnija. Pasiekiamas plentu Alanta-Anykščiai (119), už Suojos upelio ties didesniu plento posūkiu į kairę pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi ir lauko keliuku pavažiavus pro miškelį iki sodybos – iš viso 800 m, yra už sodybos.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas kalvos kyšulyje, Prūdelio (Melnytėlės) upelio dešiniajame krante. Aikštelė ovali, orientuota rytų-­vakarų kryptimi, 12 m pločio. Jos vakariniame gale supiltas 1 m aukščio, 9 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 4­-10 m aukščio.

Pylimo galas ir dalis aikštelės nuslinkę į upelį, jos griūvančiame šlaite buvę daug anglių. Pats pylimas ir piliakalnio pietinė papėdė apardyti bulviarūsių. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu ­– II tūkstantmečio pradžia. Piliakalnį 1936 m. žvalgė Petras Tarasenka. Piliakalnį tvarko jo šiaurės vakarų papėdėje esančios sodybos savininkas: nukirsti želdiniai nuo aikštelės, išretinti medžiai šlaituose.

Pietinėje ir vakarinėje papėdėse, 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Joje rasta lygios ir grublėtos keramikos, šlako. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Janonių piliakalnis 6 km  Piliakalnio piliakalnis 2 km | Melėnų piliakalnis 4 km | Antakščių II piliakalnis 2 km  Pakalnių piliakalnis 14 km |  |
| Klabinių piliakalnis 6 km |  | Runionių piliakalnis 3 km  Pelenių piliakalnis 21 km |
| Paraudinės piliakalnis 6 km  Perkalių piliakalnis 11 km | Alantos piliakalnis 5 km  Pakryžės piliakalnis 6 km | Maišiakulės piliakalnis 1,8 km  Svobiškėlio piliakalnis 7 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 24013 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. ↑   Lietuvos TSR archeologijos atlasas, Vilnius, Mintis, 1975 m. t.2 p. 29 (19)

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.145

Nuorodos
--------

* Lietuvos piliakalnių atlasas Archyvuota kopija 2009-04-18 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuvos piliakalniai
Koordinatės: 45°25′ p. pl. 69°11′ v. ilg.﻿ / ﻿45.417°š. pl. 69.183°r. ilg.﻿ / 45.417; 69.183

| Mustersas |
| --- |
| Siurblinė Musterso pakrantėjeSiurblinė Musterso pakrantėjeSiurblinė Musterso pakrantėje |
| Vieta | Čubuto prov. Argentina |
| Plotas | 414 km² |
| Kranto linijos ilgis | 150 km |
| Kilmė | tektoninė |
| Vidutinis gylis | 20 m |
| Didžiausias gylis | 38,5 m |
| Tūris | 8,28 km³ |
| Įteka | Sengeras |
|  |
|  Vikiteka | Mustersas |

**Mustersas** (isp. *Lago Musters*) – ežeras pietų Argentinoje, Patagonijoje, Čubuto provincijoje, į šiaurę nuo Sarmjento. Drauge su šalimu Kolue Huapi ežeru telkšo nenuotakioje Sarmjento įduboje (260 m aukštyje). Maitinamas iš Andų atitekančios Sengero upės. Ežero dubuo tektoninės kilmės, susidaręs kreidos laikotarpyje. Mustersas gilesnis ir skaidresnis už Kolue Huapi.

Mustersas yra svarbus geriamo vandens šaltinis. Vandentiekiu šio ežero vanduo tiekiamas Komodoro Rivadavijos ir jos priemiesčių bei Sarmjento gyventojams. Tai viena iš priežasčių, dėl kurios ežero lygis nebepakyla kaip anksčiau (maždaug iki XX a. vid.) ir nebesusisieja su Čiko upe. Verčiamasi žvejyba.

Vietiniai tehuelčai ežerą vadino *Otrón*, tačiau 1876 m. jį pasiekęs gamtininkas Peritas Morenas ežerą pavadino anglų Patagonijos tyrinėtojo Džordžo Musterso garbei.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Andoros miesto stadionas |
| --- |
| Estadi Comunal d'Andorra la Vella |
| Oficialus pavadinimas | Estadi Comunal d'Andorra la Vella |
| Vieta | Andora, Andora |
| Atidarytas |  ? m. |
| Savininkas | AFF |
| Paviršius | Žolė |
| Talpa | 1 300 žm. |
| Lauko matmenys | х m |
| Nuomininkai | primera diviziono klubai |

**Estadi Comunal d'Andorra la Vella** – futbolo stadionas Andoros mieste (Andoros valstybėje).

Istorija
--------

Stadionas priklauso Andoros futbolo federacijai.

Stadiono danga yra natūrali veja (žolė). Aplinkui stadioną yra bėgimo takas. Talpina 1 300 žiūrovų. Iš pažiūros stadionas atrodo siauras, tačiau atitinka UEFA keliamus reikalavimus.

Namų rungtynes žaidžia įvairūs klubai. Iki 2014 m. čia žaidė šalies nacionalinė rinktinė.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Apie stadioną *worldstadiums.com* Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
* Apie stadioną *football-stadiums.ru* Archyvuota kopija 2016-03-06 iš Wayback Machine projekto.
Baso sąsiauris
**Baso sąsiauris** (angl. *Bass Strait*) – sąsiauris Australijos žemyno pietryčiuose, skiriantis Tasmanijos salą nuo likusio žemyno (per Viktorijos valstiją). Sąsiaurio vakaruose prasideda Indijos vandenynas, o rytuose – Didysis vandenynas. Plotis apie 240 km, ilgis apie 490 km. Plačiausia vieta 350 km yra tarp šiaurės rytų Tasmanijoje esančio *Cape Portland* ir Viktorijos valstijos pietryčiuose esančio *Point Hicks*. Gylis 50–70 m, vidutinis gylis 60 m.

Pirmasis sąsiaurį perplaukė Metju Flindersas 1798 m. ir pavadino jį savo laivo gydytojo ir Australijos žemyno tyrinėtojo Džordžo Baso (*George Bass*) garbei.

Per paskutiniojo ledynmečio epochą sąsiauris buvo išsausėjęs, vadinamuoju sausumos tiltu tuomet į Tasmaniją atsikėlė Australijos aborigenai. Prieš 8000 tūkstančius metų pakilus jūros lygiui ir atsiradus sąsiauriui, Tasmanijos aborigenai liko izoliuoti nuo likusių gentainių žemyne. Dar Fliderso saloje aborigenai gyveno prieš 4000 tūkstančius metų.

Baso sąsiaurio geografinė padėtis Australijos žemyno pietryčiuoses
Sąsiauryje daug salų. Dėl dugno nelygumų sąsiauryje skendo laivai, todėl 1848 m. sąsiaurio saloje pastatytas švyturys. Tai užtikrino pakankamai saugų sąsiauriu plaukiančių laivų kelią.

Sąsiauryje siautėja didelių greičių vėjai, todėl pakrantės nusėtos laivų duženomis, užfiksuota ir laivų, dingusių be žinios.

Basas sąsiauryje yra virš 50 salų, dvi iš jų apgyvendintos: Kingo sala ir Flinderso sala.

Sąsiauryje rasta keletas naftos ir dujų telkinių.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Baso sąsiauris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
2. ↑  britannica.com / Bass Strait

Nuorodos
--------

* google.co.uk / Bass Strait (*žemėlapis*)
* youtube.com / We’re Back! Crossing BASS STRAIT – Free Range Sailing (*vaizdo siužetas: Jachta per Baso sąsiaurį*)
**Aulas Cecina Alienas** (lot. *Aulus Caecina Alienus*; g. ~40 m. – m. 79 m.) – Senovės Romos karvedys, Betikos kvestorius (68 m.).

Mirus Neronui, parėmė Galbą. Šio paskirtas vadovauti legionui Aukštutinėje Germanijoje. Buvo teisiamas už valstybės pinigų pasisavinimą, dėl to perėjo į Vitelijaus pusę. Pastarasis Aulą Ceciną su didelėmis pajėgomis pasiuntė į Italiją. Peržengęs Alpes, Aulas Cecina ties Kremona pralaimėjo Svetonijui Paulinui, vyriausiajam Otono karvedžiui. Po to drauge su Fabijumi Valentu įveikė Otoną lemiamame Bedriako mūšyje. Paskatintas Vitelijaus nemokšiško valdymo, prieš jį sukilo Vespasianas. Aulai Cecinui buvo pavesta numalšinti sukilimą, tačiau jis išdavė Vitelijų ir bandė įtikinti savo kariuomenę pereiti Vespasiano pusėn. Už tai kariai Aulą Ceciną sukaustė grandinėmis. Nuvertus Vitelijų, išleistas, susilaukė naujojo imperatoriaus palankumo, tačiau niekam negalėjo likti iki galo ištikimas. 79 m. Aulas Cecina apkaltintas dalyvavimu sąmoksle prieš Vespasianą ir Tito įsakymu nubaustas mirtimi.

Tacitas Aulą Ceciną apibūdino kaip gražios išvaizdos ir nežabotų ambicijų žmogų, talentingą oratorių, labai mėgstamą karių.

Išnašos
-------

1. ↑  Bunson, Matthew (1995). *A Dictionary of the Roman Empire*. Oxford: Oxford University Press. p. 65. ISBN 978-0-195-10233-8. Nuoroda tikrinta 2022.
2. 1 2 3  „Encyclopædia Britannica", 1911 m. leidimas, straipsnis „Caecīna".
**Lietuvos verslo darbdavių konfederacija** (**LVDK**) – nevyriausybinė, ne pelno organizacija, vienijanti darbdavius Lietuvoje bei ginanti jų interesus, didžiausia smulkų ir vidutinį verslą (SVV) atstovaujanti organizacija Lietuvoje. Vienija daugiau nei 2000 įmonių ir 49 asocijuotas struktūras (regionines ir šakines verslo asociacijas).

Tikslai
-------

Pagrindiniai LVDK tikslai yra:

* sutelkti Lietuvos verslininkus jų teisėtiems interesams išreikšti, atstovauti ir užtikrinti;
* analizuoti ir vertinti verslo padėtį Lietuvoje, siekti, kad būtų sudarytos palankios sąlygos steigti bei plėtoti verslą;
* inicijuoti verslo savivaldos plėtrą;
* teikti įvairiapusę pagalbą verslininkams (teikti metodinę – informacinę pagalbą bei konsultacijas verslo organizavimo klausimais);
* plėtoti verslą aptarnaujančių struktūrų veiklą.

Istorija
--------

Lietuvos verslo darbdavių konfederacija buvo įsteigta 1999 m. balandžio 24 d. kai susijungė 2 didžiausios SVV atstovaujančios konfederacijos (Lietuvos verslininkų darbdavių konfederacija ir Nacionalinė verslininkų konfederacija).

Vadovybė
--------

LVDK Generalinis direktorius Danas Arlauskas (g. 1955 m.).

Konfederacijos prezidentu buvo Viktoras Uspaskichas (atsistatydino 2006 m.).

Nuorodos
--------

* LVDK tinklalapis Archyvuota kopija 2006-10-09 iš Wayback Machine projekto. (lietuvių, anglų k.)