| **Sambucus nigra** |
| --- |
| Juoduogis šeivamedis (*Sambucus nigra*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Ūksmininiai  *( Adoxaceae)* |
| Gentis: | Šeivamedis  *( Sambucus)* |
| Rūšis: | Juoduogis šeivamedis  *( Sambucus nigra)* |

 |
| Binomas |
| ***Sambucus nigra***L. 1753 |
| Juoduogio šeivamedžio
     savaiminio paplitimo arealas
✖ izoliuotos populiacijos
▲ introdukuotos ir natūralizuotos populiacijos |

**Juoduogis šeivamedis** (*Sambucus nigra*) – magnolijainių (*Magnoliopsida*) klasės, ūksmininių (*Adoxaceae*) šeimos, šeivamedžio genties augalas.

Tai lapus metantis vešlus, krūmo ar nedidelio medžio forma, iki 4-6 m aukščio bei pločio, rečiau iki 10 m aukščio, išaugantis krūmedis. Jauno augalo žievė šviesiai pilka, vėliau patamsėja, atplaišėja. Ją dažnai apninka *auricularia auricula-judae* grybas. Lapai priešiniai, 10–30 cm ilgio, plunksniškai suskaldyti po 5-7 lapelius. Lapeliai 5–12 cm ilgio ir 3–5 cm pločio. Žiedai gelsvi, susitelkę 10-25 cm skersmens kekėse, žiedelių skersmuo 5-6 mm. Žydi vidurvasarį. Vaisiai – juodi, kekėse susitelkę kaulavaisiai, sunokstančios vasaros gale-rudenį. Jomis minta įvairūs paukščiai, ypač juodagalvės devynbalsės.

Juoduogis šeivamedis auga įvairiose vietose, dažniausiai paunksmėse, kur derlinga dirva; Lietuvoje dažnas. Dažnai kaip dekoratyvinis augalas auginamas želdynuose.

Šeivamedis baltų, ir ypač prūsų mitologijoje buvo laikomas šventu medžiu. Tikėta, kad jį saugąs dievas Puškaitis, o po medžiu gyvenantys monai barstukai.

Auginimas ir priežiūra
----------------------

Natūralios šio augalo augavietės – derlingi, drėgnoki miškai, todėl panašios sąlygos jiems turėtų būti suteikiamos ir sodybose ar želdynuose. Sparčiai augančius, vešlius juoduogio šeivamedžio krūmus tinka sodinti vandens telkinių pakrantėse, neišvaizdiems pastatams, tvoroms ar kitiems objektams užmaskuoti.

Augalai pakankamai atsparūs šalčiams – tik esant šaltai žiemai gali nušalti kai kurias šakos, bet jos greit atželia. Pakenčia užterštą miestų orą, vidutiniškai atsparūs ligoms ir kenkėjams. Tai gajūs augalai, greit atželia išlaužyti ar iškirsti.

Geriausia sodinti ne vegetacijos metu. Pasodinus kurį laiką reikia gausiai laistyti. Dauginamas sėklomis, šakninėmis atžalomis ir atlankomis.

Norint išlaikyti dekoratyvumą, šeivamedį reikia genėti. Stiprus genėjimas ankstyvą pavasarį skatina naujų ūglių augimą, augalas išlaiko gražią formą.

### Formos

Yra įvairių formų: svyrančiomis šakomis ir žvilgančiais bekočiais, giliai skiautėtais, netaisyklingai karpytais, geltonais, auksiškai geltonais lapeliais ar baltai dėmėtais, juostuotais lapų pakraščiais.

Nors juoduogiai šeivamedžiai dažniausiai auga paunksmėse, spalvingesnės dekoratyvinės formos dažniau auginamos šviesesnėse vietose, nes margalapių formų lapai pavėsyje ne tokie ryškūs.

Populiariausia – geltonlapė forma *Aurea*. Ši dekoratyvinė forma išvesta Anglijoje ir greit paplito po visą Europą. *Albovariegata* – lapai gelsvai baltos spalvos, nors ir ne tokie ryškūs kaip *Aurea*. Neretai Lietuvos želdiniuose pasitaikanti forma – karpytalapė *Laciniata*, Vakarų Europoje auginama jau nuo XVII a. vidurio. Yra ir daugiau juoduogių šeivamedžių formų, pvz. *Viridis*, *Aureovariegata*, *Marginata* ir kt.

Vartojimas
----------

Visas augalas išskyrus žiedus ir uogas nuodingas (silpnai nuodingos ir uogų sėklos, taip pat nesunokusios uogos). Žiedai aromatingi, naudojami užpilams taip pat iš jų ruošiami preparatai peršalimo gydymui.

Uogos valgomos, nors nėra gardžios. Dažniausiai iš jų gaminama uogienė, želė, vaisių vynas, jų dedama į pyragus, tortus.

Specifinio kvapo lapai naudojami atbaidyti muses nuo gyvulių. Darže tankiai ir giliai prismaigsčius šio augalo šakelių, šalinasi kai kurie kenkėjai, pvz. serbentinės kandys, kopūstiniai baltukai. Nemėgsta kvapo ir kurmiai bei graužikai.

Galerija
--------

* Morfologinis piešinysMorfologinis piešinys
* Juoduogių šeivamedžių plantacija rytų Štirijoje (Austrija)Juoduogių šeivamedžių plantacija rytų Štirijoje (Austrija)
* ŽiedaiŽiedai
* ŽiedaiŽiedai
* Išdžiovinti juoduogio šeivamedžio žiedaiIšdžiovinti juoduogio šeivamedžio žiedai
* Juoduogio šeivamedžio uogienėJuoduogio šeivamedžio uogienė
* ŽiedaiŽiedai
* Nesubrendusios uogosNesubrendusios uogos
* Subrendusių uogų kekėSubrendusių uogų kekė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mark D. Atkinson, Elaine Atkinson. *Sambucus nigra L.*. „Journal of Ecology". 90, 5, s. 895–923, 2002.
2. ↑  Šeivamedis. *Zigmantas Gudžinskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013

Nuorodos
--------

* sciencedirect.com / Sambucus nigra
* medicalnewstoday.com / Health benefits of elderberry
* webmd.com / Elderberry
* drugs.com / Elderberry

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Juoduogis šeivamedis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDendrologija |
| --- |
|  |
| 
Botanika · Augalija · Flora · Augalai · Sumedėjęs augalas · Liana · Puskrūmis · Krūmokšnis · Krūmas · Krūmedis · Medis · Vaismedis · Kultivaras · Lapuočiai · Spygliuočiai · Vienanamis augalas · Dvinamis augalas
Iliustruotas Lietuvos augalų genčių vardynas · Lietuvos vietinės medžių ir krūmų rūšys · Lietuvos išskirtiniai medžiai · Lietuvos svetimžemė dendroflora · Pasaulio išskirtiniai medžiai 
Miškas · Miško skliautas · Pomiškis · Lietuvos miškai · Pasaulio miškai (šalys pagal miškų plotą) · Miškų nykimas (neteisėtas miško kirtimas)
Miškininkystė (ekologinė miškininkystė) · Miško atkūrimas · Įveisimas · Miškų ūkis · Miškų urėdija · Girininkija · Eiguva · Lietuvos miškų institutas |

 |