recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Ričardas Jarmalavičius** |
| --- |
| Gimė | 1966 m. lapkričio 21 d. (57 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | Strateginės komunikacijos ir ryšių su visuomene specialistas. |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Atminimo ženklas už nuopelnus išvedant Rusijos kariuomenę iš Lietuvos. |

**Ričardas Jarmalavičius** – strateginės komunikacijos ir ryšių su visuomene specialistas, žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

Augo Saugų vaikų namuose, Šilutės rajonas. 1973–1981 m. mokėsi Saugų vidurinėje mokykloje, Šilutės rajonas, 1985 m. Šiaulių politechnikume baigė radiotechnikos specialybę. 1985–1987 m. tarnavo SSRS kariuomenėje. 1988–1993 m. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultete studijavo žurnalistiką.

1987–1988 m. Šiaulių televizorių gamyklos radijo aparatūros reguliuotojas. 1989–2000 m. nacionalinio dienraščio „Respublika" reporteris, redaktorius, nacionalinių dienraščių „Vakarinės naujienos", „Vakaro žinios" vyriausiasis redaktorius. 

2001–2015 m. ryšių su visuomene kompanijos „Publicum" direktorius, komunikacijos įmonių grupės "Publicum Group" valdybos pirmininkas.

1994–1997 m. buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos vykdomojo komiteto narys. 

Apdovanotas atminimo ženklu už nuopelnus išvedant SSRS kariuomenę iš Lietuvos. 

VšĮ „Šiaurės Jeruzalė" steigėjas, valdybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 184 psl.
**Melasa** – klampus skystis, šalutinis produktas perdirbant cukrinius runkelius ar cukranendres į cukrų.

Melasa yra tiršta, tamsiai rudos spalvos, saldi, aitraus skonio. Tankis yra apie 1,4 g/cm³.

Gamyba
------

Iš žaliavos išgaunamos sultys, kurios sutirštinamos neaukštoje temperatūroje, išdžiovinamos ir sumalamos. Taip gaminant išlieka pirminės originalių sulčių medžiagos. Neapdorotas cukrus turi daug mineralinių medžiagų ir mikroelementų (kalcio, fosforo, geležies, magnio. Cukrus įgauna švelnų karamelės skonį. Nerūgština organizmo terpės.

Melasos kokybė priklauso nuo cukrinių runkelių arba cukranendrių kiekio. Kai kuriose šalyse šis produktas parduodamas kaip saldiklis ar sirupas.

Panaudojimas
------------

### Pramonė

Melasa naudojama etilo spirito gamyboje, tekstilės pramonėje, kosmetikai. Fermentuojant su Aspergillus niger pelėsiu išgaunama citrinų rūgštis (E330).

### Žemės ūkis

Žemės ūkyje melasa vartojama pašarui, kaip priedas gyvulių šėrimui. Melasa padidina gyvulių suvartojamos energijos kiekį ir duoda pradžią aukštam ir pastoviam produktyvumui. Lengvai virškinami angliavandeniai skatina atrajotojų didžiojo prieskrandžio mikroorganizmus. Dėl ypatingo skonio melasa yra idealiai tinkama maišyti su kitais pašarais. Granuliuotuose pašaruose ji naudojama kaip rišamoji medžiaga.

### Mityba

Kulinarijoje melasa vartojama kaip natūralus saldiklis. Ji dedama į įvairius kepinius ir saldumynus, yra Vorčesterio padažo sudedamoji dalis. Suteikia ypatingą skonį gėrimams, dribsniams, vaisių patiekalams, desertams ir pyragams. 

### Lietuvoje

Lietuvoje melasa naudojama gaminti kepimo mieles ir maistui skirtą etilo alkoholį.

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2019 m.) |
| --- |
| 1 | Indijos vėliava Indija | 14100 |
| 2 | Brazilijos vėliava Brazilija | 12295 |
| 3 | Tailando vėliava Tailandas | 5876 |
| 4 | Kinijos vėliava Kinija | 3800 |
| 5 | Pakistano vėliava Pakistanas | 2235 |
| 6 | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos | 2228 |
| 7 | Meksikos vėliava Meksika | 2190 |
| 8 | Rusijos vėliava Rusija | 1635 |
| 9 | Indonezijos vėliava Indonezija | 1275 |
| 10 | Filipinų vėliava Filipinai | 1170 |
|  |
|  | Lietuvos vėliava Lietuva | 32 |
|  | Iš viso pasaulyje | 63828 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Melasa*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 634 psl.
2. ↑
| **Robertas Luisas Stivensonasangl. *Robert Louis Stevenson*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1850 m. lapkričio 13 d.Edinburgas, Škotija |
| Mirė | 1894 m. gruodžio 3 d. (44 metai)Vailima, Samoa |
| Palaidotas (-a) | Vaea kalnas |
| Tautybė | škotas |
|  |
| Veikla | poetas, prozininkas |
|  |
| Žinomas (-a) už | „Lobių sala" |
|  |
|  **Vikiteka** | Robert Louis Stevenson |

**Robertas Luisas Stivensonas** (1850 m. lapkričio 13 d. Škotijoje – 1894 m. gruodžio 3 d. Samoa) – žymus britų rašytojas, labiausiai žinomas kaip romano „Lobių sala" autorius.

Biografija
----------

R. L. Stivensonas gimė Edinburge, viduriniosios klasės šeimoje. Tėvas ir senelis buvo jūros švyturių inžinieriai, motina – pastoriaus dukra. Būsimasis rašytojas buvo vienintelis vaikas šeimoje, dažnai sirgo, todėl anksti buvo atiduotas į ligotų vaikų mokyklą.

1867 m. įstojo į Edinburgo universitetą, kur studijavo klasikines kalbas, inžineriją ir teisę. 1875 m. gavo advokato licenciją, tačiau pagal specialybę niekada nedirbo. Studijų metais gyveno labai bohemiškai: rengėsi išskirtiniais drabužiais, gėrė, lankėsi viešnamiuose. Labai anksti pradėjo keliauti, gyveno įvairiose Europos šalyse.

1880 m. Stivensonas vedė Fanę Osborn (angl. *Fanny Osborne*) – išsituokusią amerikietę su dviem vaikais. Iš pradžių šeima įsikūrė Škotijoje, o 1887 m. persikėlė į Ameriką. Stivensonui netiko Amerikos klimatas, todėl šeimai teko išplaukti į Ramiojo vandenyno platybes. Galiausiai rašytojas įsigijo sklypą Samoa priklausančiai Upolaus saloje ir ten įsikūrė. Stivensonas manė, jog tenykštis klimatas puikiai tinka jo silpnai sveikatai. Mirė 1894 m. gruodžio 3 d. Palaidotas ant kalno viršūnės Upolaus saloje. Tiksli Stivensono kapavietė nėra žinoma, nes vietiniai saugo ją nuo turizmo industrijos įsiveržimo.

Stivensonas parašė 45 knygas, kai kurias – su bendraautoriais. Rašytojo kūrybinei biografijai būdinga didelė žanrinė įvairovė: kelionių knygos, apybraižos, pjesės, biografijos, eilėraščiai, apsakymų rinkiniai, romanai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kęstutis Urba. Stevenson Robert Louis (Robertas Luisas Stevensonas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXII (Sko–Šala). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012. 524 psl.

Nuorodos
--------

* Literatūros švyturių inžinierius: apie Stivensono gyvenimą ir kūrybą. *Rubinaitis*, 2000 m. Archyvuota kopija 2016-08-22 iš Wayback Machine projekto.
Pirmasis žurnalo numeris, 1925 m.
**„Moksleivių varpai"** – Lietuvos mėnesinis iliustruotas moksleivių žurnalas, ėjęs 1925–1930 m. 1933 m. 1939–1940 m. Kaune.

Istorija
--------

Leido Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungai priklausiusi Lietuvos moksleivių „Varpo" sąjungos Centro valdyba, nuo 1933 m. J. Paknys, nuo 1939 m. studentų „Varpo" draugija. Spausdino Kuzmickio ir Beileso spaustuvė, K. Norkienės spaustuvė, Varpo spaustuvė Kaune. 1931 m. birželio mėn. – 1933 m. kovo mėn. ir 1933 m. liepos mėn. – 1939 m. balandžio mėn. uždraustas karinės cenzūros, 1935–1936 m. vietoj „Moksleivių varpų" ėjo žurnalas „Moksleivis". 

Atspindėjo radikalias kairiąsias pažiūras. Rašė moksleivių, studentų, jaunimo švietimo, kultūros, dvasinio ugdymo klausimais. 

Bendradarbiavo Petras Cvirka, Kazys Grinius, Kostas Korsakas, Eugenijus Matuzevičius, Bronys Raila, Jonas Šimkus ir kiti.

Redaktoriai
-----------

* T. Briškaitis, Julius Būtėnas, Balys Paramskas, Antanas Rūkas, A. Strimaitytė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 336 psl.
2. ↑  *Moksleivių varpai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 339 psl.
**„Moterų balsas"** (angl. *The women's voice*) – pirmasis JAV lietuvių mėnesinis žurnalas moterims, ėjęs nuo 1916 m. spalio mėn. iki 1922 m.

Istorija
--------

Pirmasis lietuvių darbininkių žurnalas. Buvo leidžiamas 1916–1920 m. Filadelfijoje, nuo 1920 m. – Brukline. Leido Lietuvių moterų progresyvis susivienijimas Amerikoje. Žurnalas ėjo 1-2 kartus per mėnesį.

Žurnalas socialistinės, nuo 1919 m. – komunistinės krypties. Platintas ir Lietuvoje.

Redaktorės
----------

* Atsakingoji redaktorė K. Petrikienė (*K. Petrick*)
* M. Račiūtė-Purvienė – 1917–1918 m.
* J. M. Beniusevičiūtė–Šukienė (*Benes*) – 1918–1921 m.
* E. Jeskevičiūtė – 1921–1922 m.

Kiti leidiniai
--------------

Nuo 1923 m. pakeistas „Moterų balso" pavadinimas: 1923–1932 m. ėjo mėnesinis „Darbininkių balsas". Niujorke jį leido Lietuvių darbininkių susivienijimas Amerikoje. Redagavo Juzefa Benesevičiūtė-Šukienė, Elena Jeskevičiūtė, Kotryna Petrikienė, Stefanija Sasnauskienė (Sasna).

Šį leidinį nuo 1932 m. rugpjūčio iki 1933 m. tęsė „Darbininkė". Pasirodė 17 jo numerių. Redagavo K. Petrikienė, S. Sasnauskienė (Sasna).

Bendradarbiavo Antanas Bimba, Vincas Jakštys (Senas Vincas), Ksavera Karosienė-Baltrūnytė, Jonas Kaškaitis, Algirdas Margeris, Rojus Mizara, Z. Paišiūtė, Žemaitė ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Moterų balsas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 516 psl.
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 340 psl.
Muzikos menas Nr.1 1924 m.
**Muzikos menas** – Lietuvos mėnesinis muzikos žurnalas, ėjęs 1924 m. Kaune (pirmieji 4 nr.) ir Klaipėdoje.

Istorija
--------

Leido Juozas Žilevičius (pirmieji 4 nr.), AB „Rytas". Spausdino spaustuvė „Varpas" Kaune, nuo nr. 5/6 – AB „Rytas" Klaipėdoje. Išleista 12 numerių. Redaktorius Juozas Žilevičius.

Žurnalas
--------

Nagrinėjo muzikos istorijos, muzikos teorijos, muzikos pedagogikos, liaudies ir bažnytinio giedojimo, choro plėtros, dainų švenčių ir kiti teorinius bei praktinius klausimus. Daug vietos skyrė Klaipėdos muzikos mokyklos veiklai, Klaipėdos krašto muzikiniam gyvenimui. Skelbė Lietuvos ir užsienio valstybių muzikos, meno, kultūros apžvalgas, muzikos leidinių, muzikos renginių recenzijas. 

Bendradarbiavo Domas Andrulis, Antanas Bružas, Motiejus Budriūnas, Blažiejus Česnys, R. Jakutis, Aleksandras Kačanauskas, Aleksandras Kutkus, V. Minkevičius, Vladas Paulauskas, Ignas Prielgauskas, Justinas Strimaitis, Ignas Šlapelis, Julius Štarka, Viktoras Žadeika, Jonas Žukas. Straipsnių apie Čekoslovakijos muziką paskelbė J. Galia, apie Rusijos muziką – A. Monfredas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arvydas Karaška. *Muzikos menas (žurnalas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 649 psl.
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 348 psl.
| **Mykolas Jasėnas** |
| --- |
| Gimė | 1912 m. birželio 14 d.Velžiai, Biržų apskritis |
| Mirė | 2009 m. sausio 22 d. (96 metai)Florida, JAV |
| Tėvai | Jonas JasėnasOna Maldutytė |
|  |
| Veikla | žurnalistas, teisininkas, bibliotekininkas |
|  |
| Alma mater | Vytauto Didžiojo universitetas |

**Mykolas Jasėnas** (1912 m. birželio 14 d. senuoju stiliumi birželio 1 d. Velžiai, Biržų apskritis – 2009 m. sausio 22 d. Florida, JAV ) – Lietuvos žurnalistas, teisininkas, bibliotekininkas, humanitarinių mokslų daktaras, profesorius.

Biografija
----------

1931 m. baigė Panevėžio berniukų gimnaziją, 1933 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto filosofijos skyrių. 1935–1936 m. studijavo teisę Lietuvoje, 1937–1939 m. – Prancūzijoje, Sorbonos universitete. Kolumbijos universitete suteiktas daktaro laipsnis.

1935–1937 m. redagavo žurnalą „Akademikas". 1939–1941 m. Eltos redaktorius. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Bendradarbiavo leidiniuose „Vairas", „Lietuvos aidas", rašė tarptautinės teisės ir politikos klausimais. Po Antrojo pasaulinio karo pasitraukė į Vakarus, nuvyko į JAV. Nuo 1952 m. dirbo bibliotekininku.  Kolumbijos universitete dėstė tarptautinės teisės disciplinas, dirbo universiteto bibliotekoje.

Kauno universitetui padovanojo tūkstantį vertingų knygų, Pasvalio Mariaus Katiliškio bibliotekai – savo mokslinių knygų, išleistų anglų kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 184 psl.

Nuorodos
--------

* Mykolas Jasėnas 1940 m. filme apie ELTĄ
Koordinatės: 55°57′3.24″ š. pl. 3°11′44.38″ v. ilg.﻿ / ﻿55.9509000°š. pl. 3.1956611°r. ilg.﻿ / 55.9509000; 3.1956611

 Nacionalinė Škotijos galerija
**Nacionalinė Škotijos galerija** – meno muziejus Edinburge, turintis nacionalinio Škotijos statusą (adr. *The Mound, Edinburgh EH2 2EL*). Galerijoje eksponuojami Europos tapybos kūriniai nuo ankstyvojo renesanso (XIV a.) iki postimpresionizmo (XIX a. pb.), bei Škotijos dailininkų kūriniai iš 1600 − 1900 m. laikotarpio.

Galerijos lankymas nemokamas, išskyrus dedikuotas parodas. 2013 m. galeriją aplankė 1,76 mln. lankytojų.

Istorija
--------

Galerijos kertinį akmenį 1850 m. rugpjūčio 30 d. paklojo princas Albertas. Pagal architekto William Henry Playfair projektą pastatytame pastate galerija atidaryta 1859 m. kovo 24 d. ir pastatą dalijosi su Škotijos dailės akademija. 1882 m. po kolekcijų praplėtimų dalis kūrinių buvo atskirti į Nacionalinę Škotijos portretų galeriją ir 1889 m. pradėti eksponuoti atskirame muziejuje Edinburge.

Eksponatai
----------

Kai kurie iš garsiausių nacionalinės Škotijos galerijos eksponatų:

* „Šv. Šeima prie palmės", aut. Rafaelis, XVI a. pr. italų renesansas
* „Erodo puota", aut. Piteris Paulius Rubensas, XVII a. flamandų tapyba
* „Gėlės vazoje", aut. Žanas Šardenas, XVIII a. prancūzų tapyba
* „Garbioji misis Grehem", aut. Tomas Geinsboras, XVIII a. anglų tapyba

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Škotijos nacionalinės galerijos (National Galleries of Scotland)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013. 228 psl.
2. ↑  The Art Newspaper, spring/summer 2014, p. 15

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Nacionalinė Škotijos galerija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė (anglų k.)
| **Roma Pauraitė-Puplauskienė** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. gegužės 10 d. (87 metai)Pakruojis |
| Sutuoktinis (-ė) | Vidmantas Puplauskas |
|  |
| Veikla | žurnalistė, redaktorė, kino dramaturgė, kino kritikė |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Roma Pauraitė-Puplauskienė** (g. 1936 m. gegužės 10 d. Pakruojyje) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė, kino dramaturgė, kino kritikė.

Biografija
----------

1943–1954 m. mokėsi Panevėžio 2-ojoje vidurinėje mokykloje. 1959 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką, 1967 m. Sąjunginio Maskvos kinematografijos instituto Scenarinio fakulteto neakivaizdiniame skyriuje – dramaturgo specialybę.

Nuo 1958 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa" propagandos skyriaus darbuotoja, studentų skyriaus vedėja, literatūros ir meno skyriaus vedėja. 1968-1976 m. dirbo Lietuvos televizijos „Telefilmo" scenarinėje redkolegijoje. Spaudoje recenzavo filmus ir spektaklius, redagavo dokumentinius filmus, rašė dokumentinių filmų scenarijus. Nuo 1977 m. Lietuvos kino studijos meninių filmu redaktorė, nuo 1988 m. animacinių filmų studijos meno vadovė. 1990–1991 m. Lietuvos televizijos „Teledokumentikos" redaktorė. Nuo 1995 m. bendradarbiavo privačioje videostudijoje „Sintezė".  Rašo recenzijas apie kino filmus ir teatro spektaklius.

Lietuvos žurnalistų sąjungos, Lietuvos kinematografininkų sąjungos kritikų gildijos narė.

Bibliografija
-------------

* *Lietuvos televizijos filmai ir jų kūrėjai*, Vilnius: Algimantas, 2009 m. ISBN 9786094230011

**Scenarijai dokumentiniams filmams:**

* Mokytojas,
* Traukinys,
* Laikas ne tik pinigai,
* Provincijos beieškant,
* Visi savi,
* Vilties laiškai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 381 psl.
Henrikas Čerkesas
**Henrikas Čerkesas** (1912 m. gegužės 4 d. Ukmergėje, Kauno gubernija, Rusijos imperija – 1935 m. sausio 18 d. Alytuje, Lietuvos Respublika) – Lietuvos jūrų skautas.

Biografija
----------

J. Čerkesų šeimos kapas Panevėžyje
Gimė poeto Juozo Čerkeso-Besparnio šeimoje. Pirmojo pasaulinio karo metais Čerkesai buvo pasitraukę į Rusijos gilumą, į Lietuvą grįžo 1918 m. Vaikystę praleido Skaistakalnio dvaro teritorijoje, kur tėvai buvo pasistatę namą. 1925 m. mirė vienintelis brolis Algirdas.

Nuo mažens Henrikas įsitraukė į skautišką veiklą. Besimokindamas Panevėžio valstybinėje gimnazijoje priklausė *Kęstučio skautų draugovės* vandens skilčiai, vėliau tapusia *Šarūno jūrų skautų draugove*. Prie baidarės pritaisė burę ir su kitu jūros skautu Šventąja, Nerimi ir Nemunu pasiekė Tauragę. 1926 m. dalyvavo *Šarūno draugovės* žygyje valtimis Nevėžio upe iki Kauno ir atgal. 1930 m. H.Čerkesas užėmė pirmą vietą spręsdamas galvosūkius laikraštyje „Skautų aidas", 1931 m. suteiktas paskautininkio laipsnis. 1933 m. kartu su skiltininku Balsevičiumi luotu, plaustu ir valtimi iš Salų dvaro nukeliavo iki Klaipėdos, kartu nuplaukdami 471 kilometrą. Ši vandens kelionė buvo įvertinta kaip geriausias žygis šalyje. Jis buvo išrinktas Lietuvos skautų sąjungos štabo nariu, suteiktas skautininko vardas.

Gavęs brandos atestatą, 1931 m. įstojo į Pirmojo Lietuvos prezidento A.Smetonos karo mokyklą, kurią po metų baigė kartu su 7–ąją kariūnų aspirantų laida. Suteiktas atsargos jaunesniojo leitenanto laipsnis. Tarnyboje pasireiškė H.Čerkeso meniniai gabumai: jis piešė viršelius ir kt. iliustracijas to meto spaudai – „Kariui", „Skautų aidui", „Akademikui", „Kūno kultūrai ir sveikatai". Tuo metu karių tarpe išpopuliarėjo jo sukurtas tango „Poligono svajonės".

1932 m. rudenį pradėjo studijuoti Vytauto Didžiojo universiteto Technikos fakultete. Tapo universiteto studentų atsargos karininkų „Ramonės" korporacijos vienu iš kūrėjų ir nariu, patvirtintas senjoru. Kartu buvo vienos iš Kauno skautų draugovių draugininku.

1935 m. sausį įsidarbino Alytaus gimnazijos kūno kultūros ir gimnastikos mokytoju, patvirtintas Alytaus tunto tuntininku. Netrukus žuvo susitrenkęs galvą bemokindamas vaikus čiuožti (kitais duomenimis, mirties priežastimi galėjo būti gripo komplikacija). Palaidotas Senosiose Panevėžio kapinėse.

Šaltiniai
---------

* Elena Markuckytė, Donatas Pilkauskas. *Tėvas ir sūnus Juozas ir Henrikas Čerkesai* // Vakarų ekspresas, 2015-07-13
* Ats. j. ltn. J. Leonavičius. *A.A. ats. j. ltn. J. H. Čerkesas* // Karys, 1935 m. Nr.5 (828), psl. 119
* Liudvika Knizikevičienė. *Prisimenant Juozą Čerkesą-Besparnį* // Lietuvos aidas
Koordinatės: 55°20′30″ š. pl. 25°6′37″ r. ilg.﻿ / ﻿55.34167°š. pl. 25.11028°r. ilg.﻿ / 55.34167; 25.11028

| Baldonas |
| --- |
| Vieta | Anykščių rajonas, Lietuva |
| Plotas | 0,176 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,37 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Įteka | Kerša, bevardis upelis |
| Išteka | Baldonė (K-1-2) |

**Baldonas** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajono rytuose, 8 km į pietryčius nuo Kurklių, paribyje su Molėtų rajonu. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,07 km, plotis iki 0,25 km. Altitudė 123,2 m. Krantai aukšti, apaugę miškeliais, tik ežero galai, kur įteka ir išteka upeliai, žemi ir pelkėti. Šiaurės vakaruose įteka Keršos upelis (iš Keršių ežero), pietryčiuose išteka Baldonė link kito už 25 m telkšančio Baldono ežero (Šventosios baseinas). Priklauso Baldono geomorfologiniam draustiniui.

Baldono ežero rytinėje pakrantėje įsikūrę Dapkūniškių ir Pabaldonės kaimai.

Ežerėvardis *Baldőnas* kildinamas nuo žodžio *bala* („stovintis vanduo, šlapynė", plg. rus. *балда, балдовина* „užakęs ežeras"). Sąsaja su *baldyti, bildenti* („belsti") laikoma mažiau įtikinama.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys]
2. ↑  Justinas Tamošaitis. *Baldonas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 171
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 57
| Plaštakos ežeras |
| --- |
| Ežeras nuo Plaštakos kaimoEžeras nuo Plaštakos kaimoEžeras nuo Plaštakos kaimo |
| Vieta | Anykščių rajonas, Lietuvos vėliava Lietuva |
| Plotas | 0,134 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,75 km |
| Kilmė | Ledyninis |
| Įteka | Plaštaka, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Plaštaka |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Plaštakos ežeras

  |
| **Koordinatės** |  55°19′13″ š. pl. 25°03′13″ r. ilg.﻿ / ﻿55.32028°š. pl. 25.05361°r. ilg.﻿ / 55.32028; 25.05361Koordinatės: 55°19′13″ š. pl. 25°03′13″ r. ilg.﻿ / ﻿55.32028°š. pl. 25.05361°r. ilg.﻿ / 55.32028; 25.05361 |

**Plaštakos ežeras** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajono pietrytiniame pakraštyje, Kurklių seniūnijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Žemaitkiemio. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius apie 0,68 km, plotis iki 0,26 km. Altitudė 114,8 m. Pietrytinis krantas aukštokas, sausas, pietinis – žemas, vakarinis – supelkėjęs. Aplinkui daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Pro ežerą teka Plaštakos upelis (Šventosios baseinas).

Aplink ežerą įsikūręs Plaštakos kaimas. Pietine pakrante eina kelias  **4805**  Siesartis–Žemaitkiemis–Kibildžiai .

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
| Elmis |
| --- |
| Vieta | Lietuvos vėliava Lietuva (Anykščių rajonas) |
| Plotas | 0,111 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,45 km |
| Įteka | El-1 |
| Išteka | Elmė, Strėlupys |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Elmis

  |
| **Koordinatės** |  55°32′5″ š. pl. 25°15′17″ r. ilg.﻿ / ﻿55.53472°š. pl. 25.25472°r. ilg.﻿ / 55.53472; 25.25472Koordinatės: 55°32′5″ š. pl. 25°15′17″ r. ilg.﻿ / ﻿55.53472°š. pl. 25.25472°r. ilg.﻿ / 55.53472; 25.25472 |

**Elmis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 1,5 km į vakarus nuo Rubikių kaimo. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,55 km, plotis – iki 0,32 km. Altitudė 133,8 m. Vakarinis ežero galas gausiai užžėlęs vandens augalija. Krantai daugiausia žemi, pietinis ir šiaurvakarinis pelkėti. Pakrantėse plyti pievos, dirbami laukai, vietomis auga krūmynai. Šiaurės rytuose išteka Šventosios intakas Elmė, o iš vakarinės ežero dalies išteka Strėlupys (Elmės intakas). Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Elmiškio kaimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
Pirmi šeši Lagero polinomai.
**Lagero polinomas** (arba **Lagero polinomai**), pavadintas matematiko Edmondo Lagero (Edmond Laguerre) garbei, – kanoninis antros eilės tiesinės diferencialinės **Lagero lygties**:

{\displaystyle x\,y''+(1-x)\,y'+n\,y=0\,}
sprendinys.

Ši lygtis turi nesinguliarius sprendinius tik tuomet, kai parametras *n* yra teigiamas arba lygus nuliui sveikas skaičius.

Šie polinomai dažniausiai yra žymimi {\displaystyle L\_{0},L\_{1},\dots } bei sudaro polinomų seka, kurios narius galime apibrėžti kaip:

{\displaystyle L\_{n}(x)={\frac {e^{x}}{n!}}{\frac {d^{n}}{dx^{n}}}\left(e^{-x}x^{n}\right).}
Jie priklauso ortogonalių polinomų šeimai, jų vidinė (skaliarinė) sandauga yra apibrėžiama

{\displaystyle \langle f,g\rangle =\int \_{0}^{\infty }f(x)g(x)e^{-x}\,dx.}
Lagero polinomai yra svarbūs kvantinėje mechanikoje, kur jie aprašo radialinę Šredingerio lygties sprendinio vienaelektroniam atomui dalį.

Fizikoje Lagero polinomai yra normuojami kitaip negu matematikoje, todėl jie skiriasi nuo apibrėžtų čia per daugiklį {\displaystyle \,(n!)} (n faktorialas).

Keli pirmi polinomai
--------------------

Žemiau pateiktos kelių pirmų Lagero polinomų matematinės išraiškos:


|  |  |
| --- | --- |
| **n** | {\displaystyle L\_{n}(x)\,} |
| 0 | {\displaystyle 1\,} |
| 1 | {\displaystyle -x+1\,} |
| 2 | {\displaystyle {\scriptstyle {\frac {1}{2}}}(x^{2}-4x+2)\,} |
| 3 | {\displaystyle {\scriptstyle {\frac {1}{6}}}(-x^{3}+9x^{2}-18x+6)\,} |
| 4 | {\displaystyle {\scriptstyle {\frac {1}{24}}}(x^{4}-16x^{3}+72x^{2}-96x+24)\,} |
| 5 | {\displaystyle {\scriptstyle {\frac {1}{120}}}(-x^{5}+25x^{4}-200x^{3}+600x^{2}-600x+120)\,} |
| 6 | {\displaystyle {\scriptstyle {\frac {1}{720}}}(x^{6}-36x^{5}+450x^{4}-2400x^{3}+5400x^{2}-4320x+720)\,} |

Taip pat skaitykite
-------------------

* Gauso pluoštas
* Lagero ir Gauso pluoštas

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Laguerre Polynomial -- from Wolfram MathWorld". *mathworld.wolfram.com*. Nuoroda tikrinta 2024-02-03.
| **Romanas Miliauskas** |
| --- |
| Gimė | 1947 m. gruodžio 15 d. (75 metai)Garšviniai, Vilkaviškio rajonas |
|  |
| Veikla | filologas, žurnalistas, redaktorius, diplomatas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Romanas Miliauskas** (g. 1947 m. gruodžio 15 d. Garšviniuose, Vilkaviškio rajonas) – Lietuvos filologas, žurnalistas, redaktorius, diplomatas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1971 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą. 1985–1988 m. studijavo Aukštojoje politikos mokykloje Prahoje, ten apgynė disertaciją *„Kontrapropagandos vaidmuo kovoje su antitarybinėmis pertvarkos interpretacijomis"*; humanitarinių mokslų daktaras. 1986-1988 m. Prahos Karolio universiteto filosofijos fakultete lankė intensyvų čekų kalbos kursą. 2001 m. mokėsi JAV Džordžo Maršalo Europos saugumo studijų centre (George C. Marshall European Center for Security Studies) Tarptautinių ir saugumo studijų koledže Garmiše-Partenkirchene (Garmisch-Partenkirchen), Vokietijoje.

1970–1971 m. savaitraščio „Kalba Vilnius" redaktorius, 1971–1972 m. – biuletenio „Naujos knygos" atsakingasis redaktorius, 1972–1973 m. – Vilniaus kuro aparatūros gamyklos laikraščio „Darbininko garbė" korespondentas. Nuo 1988 m. žurnalo „Laikas ir įvykiai" (nuo 1990 m. – „Pasaulis") vyriausiasis redaktorius. Daugiausia rašė tarptautinių santykių, užsienio politikos ir politinės kultūros temomis. 1992–1995 m. – Lietuvos Respublikos Seimo pirmininko pavaduotojo padėjėjas, nuo 1995 m. – Užsienio reikalų ministro atstovas spaudai, diplomatinės tarnybos darbuotojas.  1994 m. Lietuvos ir Čekijos draugijos žurnalo „Lietuva ir Čekija" redaktorius, išleidęs pirmus keturis numerius. Nuo 1998 m. Lietuvos ambasados Latvijoje patarėjas, Lietuvos ambasados Kanadoje patarėjas, Lietuvos ambasados Kazachstane ministras patarėjas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 330 psl.
**Ispanijos lietuviai** – lietuviai, laikinai ar nuolat gyvenantys Ispanijoje.

Istorija
--------

Ispanijos lietuvių šokių ansamblis pasirodo festivalyje Katalonijoje 2019 m.
Pirmieji lietuviai į Ispaniją pateko per Pirmąjį pasaulinį karą, pabėgę iš Rusijos imperijos kariuomenės dalinių, vykstančių į Salonikų frontą. Per 1936–1939 m. Ispanijos pilietinį karą abiejose kovojančiose pusėse kovėsi lietuvių savanorių iš Lietuvos, JAV ir Pietų Amerikos. Dar 1941 m. belaisvių stovykloje netoli Burgoso buvo 14 lietuvių. Per Antrąjį pasaulinį karą lietuvių mokėsi Saleziečių seminarijoje Madride. Po karo Madride kelerius metus gyveno dailininkas Kazimieras Žoromskis, surengta jo kūrinių parodų.

1955–1965 m. ir 1969–1975 m. per Ispanijos nacionalinį radiją kasdien buvo transliuojamos VLIK laidos lietuvių kalba.

1990–2004 m. ypač po 1999 m. kai buvo panaikintas vizų režimas, į Ispaniją dirbti, uždarbiauti ar studijuoti išvyko apie 50 000 lietuvių. Dauguma jų kuriasi Valensijos ir Almerijos žemės ūkio regionuose, pastarajame 2004 m. gyveno apie 80% visų Ispanijos lietuvių.

Organizacijos
-------------

2001 m. Lietuvos ambasados Ispanijoje iniciatyva Madride įkurta Ispanijos lietuvių bendruomenė (isp. *Comunidad lituana en Espana*); pirmininkas B. Monstavičius-Soriano, 2004 m. įregistruota oficialiai, pirmininkė L. Paulauskaitė. 2005 m. be centrinio skyriaus, lietuvių bendruomenės turėjo skyrius Katalonijoje (pirm. R. Michnevičius) ir Navaroje (pirm. S. Petkauskienė), taip pat Alikantėje, Andalūzijoje, Madride bei Valensijoje. Almerijoje veikia lietuvių švietimo ir kultūros informacijos centras.

Nuo 2003 m. Navaroje veikia lietuvių šeštadieninė mokykla „Saulutė" (vedėja S. Petkauskienė), nuo 2004 m. veikia 3 lietuvių sekmadieninės mokyklos. Veikia 2 internetinės lietuvių svetainės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Ereminas, Linas Saldukas, Vytautas Spečiūnas. *Ispanijos lietuviai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XII (Lietuva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 832 psl.
2. ↑  *Ispanija. Lietuviai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 306 psl.


|  |  |
| --- | --- |
| **Lietuviai** |  |
| **Subetnosai**: Aukštaičiai | Žemaičiai | Dzūkai | Suvalkiečiai
**Istorinės diasporos**: Lietuvninkai
**Diasporos**: Airijos | Armėnijos | Australijos | Austrijos | Azerbaidžano | Argentinos | Baltarusijos | Belgijos | Brazilijos | Estijos | Italijos | Ispanijos | JAV | Jungtinės Karalystės | Kanados | Prancūzijos | Kolumbijos | Latvijos | Lenkijos | Rusijos | Švedijos | Šveicarijos | Ukrainos | Urugvajaus | Venesuelos | Vengrijos | Vokietijos |
**Kairiosios pažiūros** – partijos ar politiko orientaciją ir planus nusakantis terminas. Paprastai kairieji atstovauja liberalizmui , socializmui, gamtos apsaugai (žaliesiems), anarchizmui, komunizmui, socialdemokratijai ir progresyvizmui. Klasifikavimas į kairę ir dešinę politikoje nėra tikslus ir neretai prieštaringas, nes ypač liberalai labiau gina veiklaus verslininko, bent jau smulkaus, interesus, teigia, jog valstybei nedera daug kištis, kas nuo komunizmo idėjų gana toli. Taip skirstoma, nes konservatoriai laisves vertina daugiau tik ekonominei sričiai savo valstybėje – liberalai mano, jog ir asmeninėje, socialinėje srityse geriau mažiau taisyklių ir apribojimų. Vėlgi liberalai ne visada mano, jog minimalios pajamos, valstybės remiamas išsilavinimas – būtinai blogai. Minimalias pajamas rėmė ir Lietuvos „atsakingo liberalizmo" šalininkai.

Laikoma, kad kairieji tradiciškai oponuoja dešiniesiems. Kairės ir dešinės kaip politinių terminų opozicija atsirado Prancūzijos Generaliniuose luomuose Didžiosios Prancūzijos revoliucijos metu, kadangi ten, iš parlamento pirmininko pozicijų žiūrint, dešinėje sėdėdavo konservatyvūs deputatai, o kairėje – liberalai ir socialistai.

Gali būti, jog pažiūrų spektras iš tiesų yra uždaro žiedo pavidalo. Daugelis pripažįsta, jog tarp Stalino ir Hitlerio yra kažkas bendro, ir tuo pat metu mano, jog Stalinas priklauso kraštiniams kairiesiems, o Hitleris – kraštiniams dešiniesiems.

Spektras
--------

Raidės paryškintos yra *kairiosios pažiūros*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ← ***Politinė kairė*** |   | **Anarchizmas** |   | **Komunizmas** |   | **Socializmas** |   | **Liberalizmas** |   | *Centrizmas* |   | Konservatizmas |   | Nacionalizmas |   | Monarchizmas |   | Fašizmas |   | Politinė dešinė → |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  C. Lester (1994). The political compass & why libertarianism is not right-wing. www.la-articles.org.uk Archyvuota kopija 2006-10-30 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Stanford Encyclopedia of Philosophy | Liberalism  Archyvuota kopija 2019-12-17 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Danutė Budreikaitė: atgimus Lietuva – ne svajonė, o realybė siluteszinios.lt/ Archyvuota kopija 2012-10-27 iš Wayback Machine projekto.
**Sheriff Mohammed**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Sheriff Mohammed |
| Gimimo data | 1993 m. gegužės 8 d. (29 metai) |
| Gimimo vieta | Akra, Gana |
| Ūgis | 190 cm |
| Svoris | 85 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2017–2018  2017–2018  2018  2018  2019  2019–2020  2020–2021 | Kauno „Stumbras"  → *Stumbras B*  → *FC Kupiškis (skol.)*  GD Gafanha  RD Águeda  FC Arouca  Gondomar SC | 01 00(0)0? 00(?)13 0(10)10 00(2)15 00(4)33 00(7)16 00(1) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. vasario 20 d.. |

**Šerifas Mohamedas** (*Sheriff Mohammed*; g. 1993 m. gegužės 8 d.) – iš Ganos kilęs futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Atstovavo Kauno „Stumbro" klubui; buvo skolinamas FC Kupiškis.

Karjera
-------

Iš Ganos kilęs žaidėjas. Pasižymėjo rezultatyviu žaidimu gimtos šalies „Inter Allies" klube.

Vėliau išvyko Alžyrą. 

2017 m. tapo Kauno „Stumbro" nariu. Spalio 10 d. rungtynėse su FK Atlantas įvyko žaidėjo debiutas A lygoje. Žaidė 15 minučių ir užsidirbo geltoną kortelę. Sezono pabaigoje žaidė pereinamosiose rungtynėse prieš FK Banga Gargždai. (Abiejose rungtynėse.)

2018 m. vasario 17 d. dalyvavo rungtynėse dėl Supertaurės. Stumbro ekipa jas pralaimėjo FK Sūduvai 0-5.

2018 m. buvo skolinamas FC Kupiškis ir žaidė Pirmos lygos pirmenybėse. Sužaidė 13 rungtynių Pirmoje lygoje, pasižymėjo dešimčia įvarčių.

Tolesne karejeros stotele tapo Portugalija. Šioje šalyje atstovavo GD Gafanha, RD Águeda, FC Arouca, Gondomar SC.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* fcstumbras.lt
|  |
| --- |
| **Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras** |
| [[Vaizdas:|Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras herbas|center|100px]] |
| Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras |
| **Adresas** | R. Kalantos g. 19, Kaunas |
| **Direktorius(-ė)** | {{{direktorė}}} |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1958 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** |  |

**Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras** – valstybinė mokymo įstaiga, įsikūrusi Kaune, Petrašiūnuose. Įstaigos kodas – 133663153, steigėjas – Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija.

2022 m. centre vykdomi floristikos, medžio apdirbimo, santechnikos, siuvimo, slaugos, statybos, suvirinimo, transporto mokymai.

Istorija
--------

Mokykla įkurta 1958 m.

2017 m. baigta administracinio pastato renovacija, suremontuoti keli mokymo kabinetai. Tais pačiais metais „Turto bankas" pranešė netrukus rinkai pasiūlysiantis valstybės kontroliuojamą 54,18 proc. centro akcijų paketą. 2018 m. UAB „Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras" 54,18 proc. akcijų paketas parduotas už 293 047 eurų.

Išnašos
-------

1. ↑  Apie mus. Pmc.lt (tikrinta 2022-07-26).
2. ↑  „Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras bus parduodamas". Kauno diena. Nuoroda tikrinta 2022-07-26.
3. ↑  „Turto bankas aukcione pardavinės Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centrą". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-26.
4. ↑  „Turto bankas pardavė tris veikiančias įmones". 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-26.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Diofantinė lygtis** – algebrinė lygtis arba jų sistema, kurioje sprendiniais priimami tik sveikieji skaičiai. Lygtis pavadinta jas tyrinėjusio graikų matematiko Diofanto (apie 250 m.) vardu.

Klausimas, ar yra bendras diofantinės lygties sprendimo algoritmas, buvo žinomas kaip dešimtoji Hilberto problema, o 1970 m. Jurijus Matijasevičius (SSRS) įrodė, kad tokio algoritmo nėra.

Pavyzdžiai
----------

Žemiau pateiktose diofantinėse lygtyse *w*, *x*, *y* ir *z* yra nežinomieji. Kitomis raidėms žymimos konstantos:

|  |  |
| --- | --- |
| *ax* + *by* = c | Tai tiesinė diofantinė lygtis. |
| *w*3 + *x*3 = *y*3 + *z*3 | Mažiausias netrivialus sprendinys yra 123 + 13 = 93 + 103 = 1729. Netrivialių sprendinių yra be galo daug. |
| *xn* + *yn* = *zn* | Jei *n* = 2 yra be galo daug sprendinių (*ax* + *by* = c): tai Pitagoro trejetai. Didesnėms n sveikųjų skaičių reikšmėms nėra sveikųjų skaičių sprendimų, žr. didžioji Ferma teorema. |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  diofantinės lygtys. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-10-29).

Nuorodos
--------

* Eric W. Weisstein, Diophantine Equation, MathWorld. **(**angl.**)**
**Euklidinis atstumas** – atkarpos tarp dviejų taškų ilgis Euklidinėje erdvėje. Šiam atstumui apskaičiuoti galima naudoti Pitagoro teoremą.

Atstumas tarp dviejų objektų, kurie nėra taškai, paprastai apibrėžiamas kaip mažiausias atstumas tarp taškų porų nuo šių dviejų objektų, pavyzdžiui, atstumas nuo taško iki tiesės. Kitose metrinėse erdvėse nagrinėjami kitokių rūšių, abstraktūs atstumai.

Euklidinis atstumas plokštumoje
-------------------------------

Euklidinis atstumas tarp dviejų taškų plokštumoje.
Euklido plokštumoje, jei **p** = (*p*1, *p*2) ir **q** = (*q*1, *q*2) tada atstumas tarp šių taškų yra:

{\displaystyle d(\mathbf {p} ,\mathbf {q} )={\sqrt {(q\_{1}-p\_{1})^{2}+(q\_{2}-p\_{2})^{2}}}.}
Tai atitinka Pitagoro teoremą, kur statiniai yra atitinkamų taškų koordinačių skirtumai, o įžambinė yra atstumas.

Arba, jeigu taško **p** polinės koordinatės yra (*r*1, θ1) ir **q** yra (*r*2, θ2), tada atstumas tarp taškų yra:

{\displaystyle d(\mathbf {p} ,\mathbf {q} )={\sqrt {r\_{1}^{2}+r\_{2}^{2}-2r\_{1}r\_{2}\cos(\theta \_{1}-\theta \_{2})}}.}

Euklidinis atstumas trimatėje erdvėje
-------------------------------------

Dviejų taškų {\displaystyle P=(p\_{x},p\_{y},p\_{z})} ir {\displaystyle Q=(q\_{x},q\_{y},q\_{z})} trimatėje erdvėje Euklidinis atstumas:

{\displaystyle {\sqrt {(p\_{x}-q\_{x})^{2}+(p\_{y}-q\_{y})^{2}+(p\_{z}-q\_{z})^{2}}}.}

Euklidinis atstumas n-matėje erdvėje
------------------------------------

Bendruoju atveju dviejų taškų {\displaystyle n}-matėje erdvėje {\displaystyle P=(p\_{1},p\_{2},\ldots ,p\_{n})} ir {\displaystyle Q=(q\_{1},q\_{2},\ldots ,q\_{n})} Euklidinis atstumas yra:

{\displaystyle {\sqrt {(p\_{1}-q\_{1})^{2}+(p\_{2}-q\_{2})^{2}+\cdots +(p\_{n}-q\_{n})^{2}}}={\sqrt {\sum \_{k=1}^{n}{(p\_{k}-q\_{k})^{2}}}}.}

Šaltiniai
---------

1. ↑  Deza, M. M. Deza, E. Encyclopedia of Distances. – Fourth Edition. – Springer, 2016. – ISBN 978-3-662-52843-3. – doi:10.1007/978-3-662-52844-0. p. 103.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Vektoriaus norma
|  |
| --- |
| Gustavo enciklopedija |
| Žanras | Pažintinė laida vaikams |
| Kūrėjas (-ai) | Audrius Rakauskas |
| Režisierius (-iai) | Vaidas Lekavičius |
| Vedėjas | Audrius Rakauskas |
| Kilmės šalis | Lietuva |
| Kalba (-os) | lietuvių |
| Trukmė | 25 min. |
| Transliacija |
| Originalus kanalas | LRT |
| Originalus laikotarpis | 1999 m. – dabar |

**„Gustavo enciklopedija"** – lietuvių pažintinė-pramoginė laida vaikams, transliuojama per LRT televiziją. Laidos kūrėjas ir režisierius – žurnalistas Audrius Rakauskas. Jis ir vaidina, ir piešia, rašo tekstus, harmonizuoja muzikos kūrinius ir juos interpretuoja. Pirmoji „Gustavo enciklopedijos" laida išėjo 1999-aisiais.

DVD diskas išleistas 2006 m. gegužės 24 d. 2010 m. išleista knyga „Gustavo receptai". 2014 m. laidos personažų pagrindu pastatytas filmas „Gustavo nuotykiai".

Turinys
-------

Pagrindinis laidų personažas – specialusis korespondentas Gustavas – mėgina išsiaiškinti pasaulio paslaptis, atskleisti tam tikrus gamtos reiškinius, paaiškinti iš kur kilo tam tikro daikto, vietovės arba reiškinio pavadinimas.

Be žurnalisto Gustavo laidoje yra ir daug kitų personažų, kaip profesorius Velykis Kalėdauskas-Kučys, nykštukas Benas, pusbrolis Gustavsonas iš Švedijos, Vandenų valdovas Neptūnas ir Debesų žmogus. Šių personažų vaidmenis atlieka Audrius Rakauskas. Kiti dalyviai – piešti (IT grafikos pagalba).

Programoje gausu humoro, pristatomi Gustavo kulinariniai receptai, atliekami linksmai interpretuojami muzikos kūriniai.

Apdovanojimai
-------------

Gustavo enciklopedija Geriausių laidų konkurse „Pragiedruliai", kurį organizavo Lietuvos radijo ir televizijos komisija (LRTK) buvo pripažinta Geriausia 2005 metų televizijos laida vaikams, (LTV). 2012 metais „Gustavo enciklopedija" vedėjui bei kūrėjui Audriui Rakauskui įteikta Gailių klano premija ir sidabro medalis.

2015 m. už „Gustavo enciklopediją" A. Rakauskui įteiktas Kultūros ministerijos apdovanojimas „Nešk savo šviesą ir tikėk".

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Edita Maželytė. A.Rakauskas į „Gustavo enciklopediją" įklimpo kaip musė į gintarą Archyvuota kopija 2021-01-28 iš Wayback Machine projekto. „Respublika", 2012 kovo mėn. 10 d.
2. ↑  „Gustavo nuotykiai" į kino teatrus pakvies užsienyje gyvenančius lietuvius, *diena'.lt*, 2014-10-17
3. ↑  Garbės ženklu „Nešk savo šviesą ir tikėk" apdovanotas Andrius Rakauskas–Gustavas (video), *alkas.lt*, 2015 06 26
4. ↑
5. ↑  Jovita Sukackaitė, „Gustavo enciklopedijos" kūrėjui – Kultūros ministerijos apdovanojimas, *diena.lt*, 2015-6-25

Nuorodos
--------

* Gustavo enciklopedijos aprašymas (LRT) Archyvuota kopija 2013-01-18 iš Wayback Machine projekto.
* Gustavo enciklopedijos naujausių laidų peržiūra (LRT) Archyvuota kopija 2018-01-06 iš Wayback Machine projekto.
* DVD disko aprašas Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Gama funkcijos {\displaystyle \Gamma (z)} modulis. Kairėje, (Re z<0) funkcija turi be galo daug polių. Dešinėje (Re z>0) polių nėra, nors funkcija greitai didėja.
**Polius** kompleksinėje analizėje – kompleksinio kintamojo funkcijos {\displaystyle f(z)} izoliuotas ypatingas taškas (tai yra taškas, kuriame ji elgiasi kaip ir funkcija {\displaystyle {\frac {1}{z^{n}}}} prie *z* = 0) {\displaystyle z\_{0}}, kuriame {\displaystyle \lim \_{z\to {z\_{0}}}f(z)=\infty }.

Poliaus kriterijai
------------------

* Taškas {\displaystyle z\_{0}} yra polius tik tada, kai funkcijos {\displaystyle f(z)} skleidinys Lorano eilute taško {\displaystyle z\_{0}} aplinkoje (išskyrus patį tašką {\displaystyle z\_{0}}) turi baigtinį skaičių narių su neigiamu laipsniu:

{\displaystyle f(z)=\sum \_{k=-\infty }^{\infty }{f\_{k}}(z-z\_{0})^{k}=P(z)+f\_{-n}(z-z\_{0})^{-n}+\ldots +f\_{-1}(z-z\_{0})^{-1}}, 

čia {\displaystyle P(z)} – reguliarioji Lorano eilutės dalis (tik nariai su neneigiamais laipsniais). 
Jei {\displaystyle f\_{-n}\neq \ 0}, tuomet taškas {\displaystyle z\_{0}} vadinamas {\displaystyle n} eilės poliumi.
Jei {\displaystyle n=1}, jį vadiname pirmos eilės poliumi.

* Taškas {\displaystyle z\_{0}} yra {\displaystyle k} eilės polius tik tuomet, kai {\displaystyle \lim \_{z\to {z\_{0}}}f(z)(z-z\_{0})^{k-1}=\infty }, bet {\displaystyle \lim \_{z\to {z\_{0}}}f(z)(z-z\_{0})^{k}\neq \infty }
* Taškas {\displaystyle z\_{0}} yra {\displaystyle k} eilės polius tik tada, kai jis yra funkcijos {\displaystyle F(z)={\frac {1}{f(z)}}} {\displaystyle k} eilės nulis.

Pavyzdžiai
----------

* Funkcija

{\displaystyle f(z)={\frac {3}{z}}}
turi pirmos eilės polių taške {\displaystyle z=0}.
* Funkcija

{\displaystyle f(z)={\frac {z+2}{(z-5)^{2}(z+7)^{3}}}}
turi antros eilės polių taške {\displaystyle z=5} ir trečios eilės polių taške {\displaystyle z=-7}.
* Funkcija

{\displaystyle f(z)={\frac {z-4}{e^{z}-1}}}
turi pirmos eilės polius taškuose {\displaystyle z\,=\,2\pi ni{\text{ ,čia }}n\,=\,\dots ,\,-1,\,0,\,1,\,\dots .}
* Funkcija

{\displaystyle f(z)=z}
turi pirmos eilės polių begalybėje.
**Nedėldienio skaitymas** – savaitinis laikraštis, leistas 1905–1907 m. Kaune.

Istorija
--------

Pirmasis numeris išėjo 1905 m. lapkričio 24 d. Leido Šv. Kazimiero draugija ir Adomas Dambrauskas-Jakštas, Antanas Karosas (iki 1906 m. Nr. 53). Spausdino S. Banaičio spaustuvė, M. Sokolovskio spaustuvė Kaune. Išėjo 102 numeriai. Tiražas 3800 egz. (1907 m.). 1906–1907 m. leido priedą „Tiesos žodis", kuriame spausdino pamokslus, religinius straipsnius, evangelijas. Nuo 1907 m. gruodžio 4 d. vietoje „Nedėldienio skaitymo" pradėjo eiti „Vienybė".

Krikščioniškos orientacijos leidinys, skirtas skleisti tikėjimą, žinias apie ūkininkavimą, informuoti apie įvykius Lietuvoje ir užsienyje, pratinti gyventojus prie knygų skaitymo, rašto.

Bendradarbiavo Jurgis Baltrušaitis, Mečislovas Davainis-Silvestraitis, Jonas Karbauskas, Kazimieras Pakalniškis, Jurgis Mikalavičius, J. Račius, Juozas Tumas-Vaižgantas ir kt.

Redagavo A. Dambrauskas-Jakštas, Domininkas Tumėnas, Antanas Karosas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 355 psl.

Nuorodos
--------

* „Nedėldienio skaitymas". E-paveldas.lt
* „Tiesos žodis" E-paveldas.lt
Poemos antraštinis lapas
*Šis straipsnis apie poemą. Apie operą skaitykite: Ruslanas ir Liudmila (opera)*

**Ruslanas ir Liudmila** (rus. *Руслан и Людмила*) – Aleksandro Puškino epinė poema-pasaka, parašyta 1818–1820 m. ir išspausdinta 1820 m. Vertimas į lietuvių kalbą pirmą kartą pasirodė 1952 m. tačiau vertėjas nebuvo nurodytas, po trejų metų išleistas Kosto Kubilinsko vertimas.

Turinys ir struktūra
--------------------

Poemą sudaro dedikacija (*посвящение*), šešios dainos (*песни*) ir epilogas (*эпилог*). Pagrindiniai lyriniai herojai – Kijevo kunigaikščio Vladimiro dukra Liudmila ir karžygys Ruslanas. Liudmilą pagrobia burtininkas Černomoras, Ruslanas leidžiasi jos ieškotis. Poemos siužetu paremta Michailo Glinkos opera Ruslanas ir Liudmila.

Išnašos
-------

1. ↑  A. Puškinas. Ruslanas ir Liudmila / Redagavo Vytautas Bložė. - Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1952. - 87 p.
2. ↑  Aleksandras Puškinas. Raštai / Redaktorius Vytautas Bložė. - Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla. - T. 2: Poemos. - 1955. - 270 p.

Nuorodos
--------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| "У лукоморья дуб зеленый..." |
|  |
| Ištrauka iš poemos „Ruslanas ir Liudmila" (rusų kalba) |
| 

---

 |

 |

* Poemos tekstas originalo kalba Archyvuota kopija 2007-10-18 iš Wayback Machine projekto.
| Roskildėdan. *Roskilde* |
| --- |
|        |
| *Roskildės katedra* |
|  |
| 

RoskildėRoskildė

55°39′00″ š. pl. 12°05′00″ r. ilg.﻿ / ﻿55.65000°š. pl. 12.08333°r. ilg.﻿ / 55.65000; 12.08333﻿ (Roskildė)Koordinatės: 55°39′00″ š. pl. 12°05′00″ r. ilg.﻿ / ﻿55.65000°š. pl. 12.08333°r. ilg.﻿ / 55.65000; 12.08333﻿ (Roskildė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Danijos vėliava Danija |
| **Regionas** | Zelandijos regionas |
|  |
| **Meras** | Joy Mogensen |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 47 117  |
| **Plotas** | 81 km² |
| **Tankumas** (2011) | 582 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 4000 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Roskildė |

**Roskildė** (dan. *Roskilde*) − Danijos miestas rytinėje Zelandijos regiono dalyje; 30 km į vakarus nuo Kopenhagos, Roskildės fiordo pietiniame gale. Roskildė yra stambus transporto centras: veikia jūrų uostas, plentas į Kopenhagą, geležinkelio transporto mazgas Zelandijos saloje. 1847 m. buvo nutiesta pirmoji geležinkelio atšaka Danijoje Roskildė−Kopenhaga (31 km). Išplėtota popieriaus, poligrafijos, odos, farmacijos, maisto, chemijos, juodosios metalurgijos pramonės šakos, mašinų gamyba. Nuo 1972 m. veikia Roskildės universitetas, kelios kitos aukštosios mokyklos. Šiauriau Roskildės yra Danijos branduolinių tyrimų nacionalinė laboratorija. Mieste įkurti vikingų laivų, katedros, šiuolaikinio meno, įrankių muziejai.

Svarbiausias turistų traukos objektas − Roskildės katedra. Nuo 1971 m. Roskildėje kiekvienais metais vyksta roko festivaliai.

Istorija
--------

Miestas pavadintas legendinio karaliaus *Ro* garbei. 980 m. Danijos karalius Haraldas I Mėlyndantis dabartinio miesto vietoje pastatė bažnyčią ir pilį. 1020−1416 m. Roskildė buvo Danijos karalių rezidencija; iki 1443 m. buvo Danijos sostine, taip pat prekybos centras, svarbus uostas. Nuo 1022 m. iki Reformacijos laikų, Roskildė – svarbiausios Danijoje vyskupijos ir religinis centras. 1658 m. Roskildėje buvo sudaryta Roskildės taika, užbaigusi Danijos-Švedijos karą. XVII a. labai nukentėjo nuo karų, maro ir gaisrų.

Architektūra
------------

Išliko XI a. romaninė šv. Jurgio bažnyčia, XII-XIV a. Roskildės katedra, barokiniai karališkieji rūmai. 1884 m. pastatyta neogotikinė miesto rotušė, šalia miesto XVIII a. Ledreborgo pilis.

Galerija
--------

* Senieji namaiSenieji namai
* Universiteto bibliotekaUniversiteto biblioteka
* RotušėRotušė
* Roskilde 1900Roskilde 1900
* Vikingų muziejujeVikingų muziejuje
* MuziejusMuziejus
* MuziejusMuziejus
* KatedraKatedra
* Roskildės FestivalisRoskildės Festivalis
* Geležinkelio stotis 1849 m. paveikslasGeležinkelio stotis 1849 m. paveikslas
* Stotis (statyta 1848 m.)Stotis (statyta 1848 m.)
* GamyklaGamykla
* Jūros pakrantėJūros pakrantė
* Vaizdas iš oroVaizdas iš oro
* Bažyčia iš Vakarų pusėsBažyčia iš Vakarų pusės

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Roskilde (Roskilė)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011. 313-314 psl.

Nuorodos
--------

* Roskildės festivalio tinklalapis (anglų k.)
* Vikingų laivų muziejus (anglų ir kt. kalbomis)