recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Nuotykių turizmas (Alžyras)
**Ekstremalus turizmas** (*dar kitaip nuotykingos kelionės, nuotykių turizmas*; angl. *adventure travel, extreme tourism*) – kelionės artimai susijusios su ekstremaliu sportu ir pavojingų nuotykių ieškojimu. Tai keliavimas į egzotines šalis ar laukinius gamtos kampelius, dalyvavimas įvairiuose žygiuose, sportinio turizmo varžybose. 

Remiantis JAV *Nuotykingų kelionių asociacija*, nuotykių turizmui būdingi šie dėmenys: fizinis aktyvumas, kultūriniai mainai, sąlytis su gamta.[1]

Ekstremalus sportas ir ekstremalus turizmas apima didžiulius fizinius ir psichologinius iššūkius, o tai savo ruožtu keliauninkams gali sukelti itin pakilią būseną (ekstazė, euforija). Šią būseną sužadina adrenalino, dopamino ir endorfinų antplūdis.[2]

Varžybos
--------

*Daugiau informacijos galite rasti straipsnyje Sportinis turizmas.*
Ekstremalaus sporto ir ekstremalaus turizmo (sportinio turizmo) varžybos bei lenktynės gali būti tiek vienadienės, tiek daugiadienės. Jos paprastai apima didžiulius atstumus, kartais būna reikalingi ne vienos ekstremalaus sporto šakos įgūdžiai, varžomasi tam tikrų nuotolių maršrutuose, trasose, įveikiamos tam tikros gamtos kliūtys. Keletas sunkiausių varžybų pavyzdžių:

*Atlanto vandenyno irklavimo varžybų* dalyvis.
* *„Red Bull" Transsibiro lenktynės* (angl. *Red Bull Trans-Siberian Extreme*) dviračių plento varžybos – trasa besidriekianti nuo Maskvos iki Vladivostoko;
* *Patagonijos ekspedicijos varžybos* (angl. *Patagonian Expedition Race*) – 10 dienų žygiavimo, kalnų dviračių, kajakų, orientavimosi sporto lenktynės viename iš mažiausiai civilizuotų regionų pasaulyje, Patagonijoje;
* *Keturių dykumų iššūkis* (angl. *4 Deserts*) – daugiadienis ultramaratonų bėgimas dykumų trasomis (Atakamos, Sacharos, Gobio dykumose, *Paskutinėje dykumoje* Antarktidoje) – vieną etapą sudaro 250 km trasa.
* *Atlanto vandenyno irklavimo varžybos*. (angl. *Atlantic Rowing Race*) – Atlanto vandenyno perkirtimas;
* *„Red Bull" Alpių iššūkis* (angl. *Red Bull X-Alps*) – 1000 km parasparnių ir žygiavimo arba treilo bėgimo (priklausomai nuo atleto pajėgumo) varžybos Alpių kalnuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „ATTA VALUES STATEMENT" (PDF). *adventuretravel.biz*. Adventure Travel Trade Association. February 2013. p. 2. Nuoroda tikrinta 27 July 2015.
2. ↑  „Academia": Annals of Tourism Research: Play in Adventure Tourism.
VDU ŽŪA arboretumas
Dubravos arboretumas
**Arboretumas** (lot. *arbor* – medis) – gausi sumedėjusių augalų kolekcija, įveista sistematiniu arba geografiniu rūšių eksponavimo principu, skirta moksliniams tyrimams, mokymui, švietimui, rekreacijai. Arboretumą galima vadinti **dendrariumu** (gr. dendron – medis) arba dendrologiniu sodu, dendroparku, ypač jei kolekcija nėra didelė, o jos želdiniai parkiniai, ir greta nefunkcionuoja mokslinė šios srities įstaiga.

Sistematinėse ekspozicijose atskirai išdėstomos filogenetinės giminingų augalų grupės: klasės, šeimos, gentys. Tokiose ekspozicijose parodoma augalų evoliucijos plėtotė, šeimų, genčių ir kitų taksonominių vienetų dydis ir gausumas, galimybė palyginti atskirų taksonominių vienetų morfologinius, biologinius, ekologinius ypatumus, dekoratyvinių savybių skirtumus ir kt.

Geografiniu rūšių eksponavimo būdu įveistose kolekcijose parodomi atskirų geografinių regionų, pavyzdžiui, Centrinės Europos, Šiaurės Amerikos, Rytų Azijos, Kaukazo ir kt. floros ypatumai, rūšinė sudėtis, konkrečiam regionui būdinga augalų išvaizda.

Lietuvoje yra Dubravos arboretumas, Vytauto Didžiojo universiteto Žemės ūkio akademijos arboretumas, Skinderiškio dendrologinis parkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  M.Navasaitis. Lietuvos žemės ūkio universiteto arboretumas 1991–2011. Akademija, 2011. 128 p.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RDendrologija |
| --- |
|  |
| 
Botanika · Augalija · Flora · Augalai · Sumedėjęs augalas · Liana · Puskrūmis · Krūmokšnis · Krūmas · Krūmedis · Medis · Vaismedis · Kultivaras · Lapuočiai · Spygliuočiai · Vienanamis augalas · Dvinamis augalas
Iliustruotas Lietuvos augalų genčių vardynas · Lietuvos vietinės medžių ir krūmų rūšys · Lietuvos išskirtiniai medžiai · Lietuvos svetimžemė dendroflora · Pasaulio išskirtiniai medžiai 
Miškas · Miško skliautas · Pomiškis · Lietuvos miškai · Pasaulio miškai (šalys pagal miškų plotą) · Miškų nykimas (neteisėtas miško kirtimas)
Miškininkystė (ekologinė miškininkystė) · Miško atkūrimas · Įveisimas · Miškų ūkis · Miškų urėdija · Girininkija · Eiguva · Lietuvos miškų institutas |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Prietaisas, ekstraktų gamybai
**Ekstraktas** arba ištrauka (lot. *extractum* 'kas ištraukta') – koncentruota medžiaga, gauta augalinės, gyvūninės ar mineralinės kilmės žaliavą apdorojus specialiais tirpikliais - ekstrahentais.

Ekstrahentai yra eteris, spiritas, vanduo. Atitinkamai pagal tai skiriamos ekstraktų rūšys: *eteriniai*, *spiritiniai* bei *vandeniniai* ekstraktai.

Pagal konsistenciją ekstraktai skiriami į *skystus* (pvz. esencija), *tirštus* (drėgmės ne daugiau 25 %), bei *miltelių pavidalo* (drėgmės ne daugiau 5 %) koncentratus.

Ekstrakte lieka sukoncentruotos aromatinės, vaistinės ir kitos vertingos veikliosios medžiagos, kurios buvo žaliavoje. Ekstraktas pasižymi apsauginiu, valomuoju, tonizuojančiu poveikiu. Vartojamas farmacijoje, kosmetikoje, kulinarijoje.

Ekstrakto gamybos būdas vadinamas ekstrahavimas arba ekstrakcija (lot. *extractio* 'ištraukimas').

Taip pat skaitykite
-------------------

* Farmakologija
	+ Antpilas
	+ Ekstraktas
	+ Esencija
	+ Nuoviras
	+ Tinktūra
	+ Užpilas

* Kulinarija
	+ Antpilas
	+ Ekstraktas
	+ Esencija
	+ Nuoviras
	+ Trauktinė
	+ Užpiltinė
| **Andrius Valavičiuslenk. *Andrzej Wołłowicz*** |
| --- |
|  |
| Andrius Valavičius |
| Valavičiai |
| Herbas "Bogoria" |
| Herbas "Bogoria" |
|  |
| Gimė | apie 1570 m.Gardinas |
| Mirė | 1614 m.Tytuvėnai |
| Tėvai | Jonas Valavičius |
| Sutuoktinis (-ė) | Kotryna Goslauskaitė |
| LDK vėliavininkas |
| Ėjo pareigas | 1592-1610 m. |
|  |
|  **Vikiteka** | Andrius Valavičius |

**Andrius Valavičius** (lenk. *Andrzej Wołłowicz*, apie 1570 m. Gardinas ? – 1614 m. Tytuvėnai) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės politinis veikėjas.

Biografija
----------

Tėvas Gardino seniūnas Jonas Valavičius, broliai Vilniaus vyskupas Eustachijus Valavičius, Žemaitijos seniūnas Jeronimas Valavičius ir Gardino seniūnas Paulius Valavičius. Studijavo Vilniaus universitete.

1592-1610 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vėliavininkas, 1610–1614 m. Žemaičių žemės teismo teisėjas. 1601 m. pirmasis Telšių seniūnas. Valdė Tryškius, Platelius, Eigirdžius, 1609 m. įsigijo Tytuvėnus. Tryškiuose 1614 m. gegužės 1 d. parašė Tytuvėnų bernardinų vienuolyno statybos instrukciją. Joje sakoma, kad bažnyčiai ir vienuolynui statyti skiria 10000 auksinų ir dalį jau paruoštų statybinių medžiagų. 1620 m. 1000 auksinų įrengti altoriui ir bažnyčios interjero darbams skyrė Kotryna Valavičienė. Ji 60 kapų lietuviškų grašių skyrė A. Valavičiaus epitafijos marmurinei lentai, o testamentu Tytuvėnų bažnyčiai 1630 metais užrašė dar 300 auksinų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Andrius Valavičius*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, XII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1984. T.XII: Vaislapėlis-Žvorūnė, 25 psl.
2. ↑  TYTUVĖNŲ BUVĘS BERNARDINŲ VIENUOLYNAS Archyvuota kopija 2007-07-05 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------
| ***Ledi Frankenštein*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | La Figlia di Frankenstein |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Mel WellesAureliano Luppi |
| Scenaristas (-ai) | Umberto BorsatoEdward Di LorenzoEgidio GelsoAureliano LuppiDick RandallMel Welles |
| Metai | 1971 |
| Žanras | siaubo |
| Trukmė | 99 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Ledi Frankenštein** (it.  *La Figlia di Frankenstein*) – 1971 m. Italijoje sukurtas siaubo filmas.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Baronas Frankenšteinas kartu su pagalbininku daktaru Čarlzu Maršalu, anksčiau eksperimentavę su gyvūnų kūnais bei organų transplantavimu, nusprendžia, kad atėjo laikas eksperimentui ir su žmogaus kūnu. Barono duktė Tania, baigusi medicinos studijas, atvyksta į tėvo rūmus ir tampa naujojo eksperimento liudininke. Baronas su Maršalu pasinaudoja nusikaltėlio, kuriam išvakarėse įvykdoma mirties bausmė, kūnu, tačiau naujai prikeltas padaras nužudo baroną ir pasišalina iš rūmų. Netrukus apylinkėse pasklinda gandas apie didžiule jėga pasižymintį monstrą, žudantį kiekvieną, kuris pasitaiko jo kelyje.
Tania ir Maršalas nori jį sustabdyti ir tam nusprendžia sukurti dar vieną monstrą, kuri būtų ne tik stiprus, bet ir sumanus. Tam, jų nuomone, idealiai tiktų fiziškai stipraus, tačiau protiškai atsilikusio tarno Tomo kūnas ir paties Maršalo smegenys...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Sara Bay – Tania Frankenštein
* Joseph Cotten – baronas Frankenšteinas
* Paul Muller – daktaras Čarlzas Maršalas
* Peter Whiteman – monstras
* Marino Mase – Tomas
* Ada Pomeroy – fermerio žmona
| Ariogalos herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2001-11-15* |
|  |
|  *LSSR priimtas ~1970* |
|  |
|  *LDK priimtas 1792-04-12* |
|  |
| Ž • A • R |

**Ariogalos herbas** – Ariogalos miesto heraldinis simbolis.

Aprašas
-------

Raudoname herbinio skydo lauke du sukryžiuoti sidabriniai kardai su auksiniais efesais smaigaliais ir ašmenimis į viršų. Po skydu sidabriniame kaspine devizas – *VERČIAU GYVYBĘ PRARASIM NEI LAISVĘ*.

### Simbolika

Sukryžiuoti ašmenimis į viršų kardai simbolizuoja gyventojų ryžtą ginti miesto ir valstybės laisvę.

Istorija
--------

Pirmą kartą Ariogalai herbą suteikė Stanislovas Augustas 1792 m. balandžio 12 d. Vėliau, pasikeitus politinei padėčiai, pradėjus naikinti savivaldas, Ariogala prarado herbą. XIX a. viduryje herbą aprašė Motiejus Valančius, pasinaudojo Simono Daukanto surinkta medžiaga ir Lietuvos Metrika. Aprašant suklydo paminėdamas, kad herbe vaizduojami du kalavijai. Vėliau, pagal tokį aprašymą Tadas Daugirdas ir Bronius Šaliamoras sukūrė herbinį atviruką. Apie 1935 m. Marijanas Gumovskis taip pat savaip interpretavo Ariogalos herbą pavaizduodamas jame du kalavijus, bet geležtės buvo nukreiptos žemyn, o tai simbolizuoja kovos pabaigą, ginklų sudėjimą. 1956 m. atgavus miesto teises, Ariogala atgavo ir miesto herbą. Lietuvos heraldikos komisija atkūrė herbą pagal vienintelį išlikusį originalų piešinį, rastą Lietuvos Metrikoje.

Ariogalos herbas patvirtintas Lietuvos Prezidento 2001 m. lapkričio 15 d. Etalono autorius – dailininkas Raimondas Minkevičius.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Ariogalos vėliava

Šaltiniai
---------

1. ↑  Heraldika *zemaitiuzeme.lt*
2. ↑  LR Prezidento dekretas Nr. 1569
Ledi Godiva Koljero paveiksle 1898
**Ledi Godiva** arba **Godgifu** – anglosaksų grafienė, Mersijos grafo *Leofrico* žmona, kuri pasak legendos prajojo per Koventrio miestą nuoga tam, kad jos vyras sumažintų mokesčius miesto gyventojams.

Legenda
-------

Koventrio gyventojai dėl vis didėjančių mokesčių galėjo būti visiškai nuskurdinti. Į šią situaciją įsikišo Leofrico žmona ledi Godiva. Gailėdama nelaimingų Koventrio žmonių, ji nuėjo pas savo vyrą prašyti, kad jis atidėtų mokesčių rinkliavą. Šis suerzintas jos užsispyrimo ir norėdamas padaryti galą įkyriems prašymams pateikė keistą pasiūlymą. „Užlipk nuoga ant savo arklio, − pasakė jis žmonai. − Ir prajok pro miesto turgų nuo vieno galo iki kito, kai jame bus susirinkę žmonės". Jis pažadėjo, kad Godivai grįžus, jos noras bus išpildytas ir miesto žmonėms nereikės mokėti naujų mokesčių.

Leofricas tikėjosi, kad žmona, šokiruota ir susigėdusi, atsisakys šio siūlymo. Tačiau, jo nuostabai, ji sutiko. Kitą rytą visiškai nuoga, prisidengusi kūną gražiai krintančiais plaukais, ledi Godiva sėdo ant žirgo ir prajojo pro turgų. Leofricas neturėjo kito pasirinkimo, tik išpildyti jos prašymą ir panaikinti mokesčius. Taip ledi Godiva įėjo į istoriją.

XVIII a. Koventrio miestas vis dar gyrėsi esąs atleistas nuo mokesčių.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ledi Godiva** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ledi Godivos legenda **(**angl.**)**
*Kitos reikšmės – Peronas (reikšmės).*
Traukinys Kauno geležinkelio stoties perone
**Peronas** – geležinkelio stoties aikštelė, prie kurios sustoja traukinys. Tai išilgai bėgių paaukštinta aikštelė, padedanti keleiviams lengviau įsėsti į traukinį ir išlipti iš jo, taip pat pakrauti ir iškrauti bagažą. Būna atviras arba dengtas, vieno arba kelių aukštų, kartais judamas. Į peroną patenkama per važiuojamąją dalį (mažose stotyse) arba tuneliu, specialiu tilteliu. Iš geležinkelio stoties pastato į peroną mažose stotyse išeinama tiesiog arba per bėgių taką, didelėse – tuneliu arba pėsčiųjų tiltu (viaduku).

Peronas gali būti ir autobusų stotyje, jūrų uoste, oro uoste – paprastai kaip aikštelė. Uostuose gali būti ir kelių aukštų, kuriuose nesusikerta keleivių ir krovinių srautai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Peronas. Lkz.lt (tikrinta 2023-07-30).
2. ↑  Peronas. Lietuviuzodynas.lt (tikrinta 2023-07-30).
3. ↑  Peronas. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-07-30).
4. ↑  *Peronas*. Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VIII t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1981. T.VIII: Moreasas-Pinturikjas, 567 psl.
| Ledo mūšis |
| --- |
| XVI a rankraščio iliustracija, vaizduojanti mūšį |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1242 m. balandžio 5 d. |
| Vieta | Peipaus-Pskovo ežeras |
| Rezultatas | Rusų pergalė |

 |
| Priešininkai |
|  Naugardo respublikaVladimiro kunigaikštystė |  Livonijos ordinasVokiečių ordinasDanų kunigaikščiai |
| Vadai |
| Aleksandras Nevskis Andrejus Jaroslavičius | Hermanas Dopartietis |
| Pajėgos |
| 5000 | 2800 |
| Aukos |
| nežinoma | ~400 nužudyta, ~50 paimta į nelaisvę |

**Ledo mūšis** (vok. *schlacht auf dem Eise*, rus. *Ледовое побоище*), arba dar kitaip vadinamas **Peipaus ežero mūšis** (vok. *schlacht auf dem Peipussee*, rus. *битва на Чудском озере*) – kova, kuri vyko 1242 m. balandžio 5 d. tarp Naugardo ir Vladimiro-Suzdalės kunigaikštysčių, vadovaujamų Aleksandrui Nevskio iš vienos pusės, ir Livonijos ordino iš kitos.

Karo pradžia laikomas vyskupo Hermano, kryžiuočių magistro ir jų sąjungininkų surengtas žygis į Rusią. Pskovas užimtas be kovos su nedideliu būriu, dauguma karių grįžo. Atvykęs į Naugardą 1241 metais Aleksandras Nevskis nedelsiant pradėjo rengtis kovai.

1242 metais Aleksandras sulaukė savo brolio Andrejaus Jaroslavičiaus ir jo armijos iš Suzdalės kunigaikštystės. Kai dar Suzdalės armija buvo kelyje, Aleksandras su naugardiečių jėgomis puolė Pskovą. Ordino pajėgos nespėjo susirikiuoti ir pralaimėjo kovas. Pskovas buvo atgautas.

Visi šie įvykiai vyko 1242 metų kovo mėnesį. Priešingos kariuomenės susitiko 1242 metų balandžio 5 dienos rytą. Kryžiuočių armijos sekliai nustatė Naugarodo armijos padėtį ir tinkamai pasirengę mūšiui išžygiavo ant Peipaus ežero ledo. Metraščiuose rašoma, kad Naugardo lankininkai pradėjo pirmi apšaudyti kryžiuočių ordiną, tačiau didelių nuostolių nuo to kryžiuočiai nepatyrė. Tuomet prasidėjo kautynės. Vokiečiai puolė tiesiai į rusų gretas ir skynėsi sau kelią per vidurį, kuriuos rusų armijos daliniai apsupo ir dalis kryžiuočių buvo sunaikinta. Kita dalis kryžiuočių atsitraukė. Tačiau, kaip teigiama kai kuriose legendose, ežero ledas neatlaikė sunkios kryžiuočių aprangos ir ginkluotės. Ledas po jų kojomis pradėjo lūžinėti ir taip kryžiuočiai tiesiog nuskendo.

Išnašos
-------

1. 1 2  "Histoire Russe." Volume 33. University Center for International Studies, University of Pittsburgh, 2006. Page 300.
2. ↑  *The Chronicle of Novgorod* (PDF). London. 1914. p. 87.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ledo mūšis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Liberty City žaidime Grand Theft Auto IV
**Liberty City** *(liet. Laisvės miestas)* – fiktyvus miestas naudotas Rockstar Games žaidimų serijoje Grand Theft Auto. Miestas yra virtualusis Niujorko prototipas. Buvo sukurtos trys skirtingos miesto versijos nuo serijos pasirodymo 1998 metais:

* *Grand Theft Auto* versija, pasirodžiusi pirmosios kartos Grand Theft Auto žaidime (1997/1998).
* *Grand Theft Auto III* versija, pasirodžiusi Grand Theft Auto III (2001), Grand Theft Auto Advance (GBA, 2004), Grand Theft Auto: Liberty City Stories (PSP, 2005) ir Grand Theft Auto: San Andreas (2004) žaidimuose.
* *Grand Theft Auto IV* versija, kuri pasirodė Grand Theft Auto IV (2008) žaidime.

Grand Theft Auto
----------------

Liberty City pirmą kartą buvo pristatytas žaidime Grand Theft Auto. Miesto geografija ir išdėstymas labai priminė Niujorką. Žaidimą sudarė du žemynai, kuriuos skyrė sala panaši i Manhataną, bei dar kelios salos, kurias su žemynais jungė tiltai.

Žaidime buvo dublikuojami skirtingi Niujorko ir Naujojo Džersio rajonai, kurie buvo vadinami panašiais į tikrovėje egzistuojančių rajonų pavadinimais.

Grand Theft Auto III
--------------------

Grand Theft Auto III
Antrą kartą Liberty City pasirodė žaidime Grand Theft Auto III. Miestas buvo visiškai nepanašus į savo pirmtaką. Veiksmas vyko 2001 metų rudenį. Miestas buvo dažnai cituojamas kaip baisiausia vieta Amerikoje dėl savo nenuvaldomo nusikalstamumo, korupcijos, gaujų karų, vagysčių, žmogžudysčių ir kasdienio gyvenimo, kuriame policijos intervencija tapo beveik nereikšminga. Žaidime Grand Theft Auto: Liberty City Stories buvo teigiama, kad miestas 1998 metais atšventė savo 200 metų jubiliejų, tai leidžia suprasti, kad miestas buvo įkurtas 1798 metais.

Grand Theft Auto IV
-------------------

Grand Theft Auto IV
Trečioji miesto versija pasirodė kartu su žaidimu Grand Theft Auto IV, kuris pasirodė 2008 metais. Miestas vėl gerokai skiriasi nuo savo pirmtakų ir yra gerokai panašesnis į tikrajį Niujorką.

Liberty City sudaro penkios salos:

* Dukes (Kvinsas)
* Algonquin (Manhatanas)
* Bohan (Bronksas)
* Alderney (Naujasis Džersis)
* Broker (Bruklinas)

  


v • a • r **Grand Theft Auto** 

|  |  |
| --- | --- |
| Žaidimai | GTA 1 • London 1969 • London 1961 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Advance • San Andreas • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV • The Lost and Damned • The Ballad of Gay Tony • Chinatown Wars • GTA V • Online |
| Pagrindiniai veikėjai | Claude • Tommy Vercetti • Mike • Carl Johnson • Toni Cipriani • Victor Vance • Niko Bellic |
| Vietovės | Liberty City • Vice City • San Andreas |
| Muzika | GTA 1 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV |
**Simfonija Nr. 9 C-dur** (D944) – austrų romantinės muzikos kompozitoriaus F. Šuberto (1797–1828) simfonija, parašyta 1825–1826 metais.

„Simfonija Nr. 9" yra paskutinis F. Šuberto stambus orkestrinis kūrinys. Ji praminta „Didžiąja C mažoro simfonija". Tikriausiai dėl jos ilgumo (jos atlikimas trunka beveik valandą su visais kompozitoriaus pažymėtais pakartojimais) ir tam, kad atskirti nuo šeštosios simfonijos, irgi C-dur tonacijoje. Nebuvus aiškios F. Šuberto kūrinių chronologijos ši simfonija vadinta ir septintąja, ir aštuntąja, o taip pat ir dešimtąja. Pirmajame simfonijos rankraščio puslapyje pažymėta 1828 m. kovo mėn. data, tačiau partitūrų analizė rodo, kad simfonija pilnai parašyta porą metų anksčiau.

F. Šubertas apie pradėtą simfoniją užsiminė 1825 m. vasarą ir, tikima, užbaigė ją 1826 m. žiemą. Neabejotinai kompozitorius buvo paveiktas L. van Bethoveno „Devintosios simfonijos", kurios premjeroje tikriausiai dalyvavo. Bethoveniškas motyvų vystymas yra akivaizdus F. Šuberto simfonijoje ir šia prasme „Simfonija Nr. 9" yra kur kas mažiau inovatyvi nei jo ankstesnė „Simfonija Nr. 8" („Neužbaigtoji"). Kūrinį F. Šubertas dedikavo Vienos Muzikos mylėtojų draugijai. Draugija 1826 m. skyrė F. Šubertui 100 florinų paramos. Kompozitorius tikėjosi, kad simfonija bus atlikta draugijos orkestro, tačiau pradėjus repeticijas orkestras dėl muzikos sudėtingumo ir trukmės atsisakė ją atlikti. Vietoj jos atlikta F. Šuberto šeštoji simfonija ir dėl ankstyvos mirties kompozitorius taip ir nesulaukė devintosios premjeros.

1837 m. R. Šumanas, tuo metu labiau žinotas kaip muzikos kritikas, aplankė F. Šuberto brolį Ferdinandą Vienoje ieškodamas kompozitoriaus kūrinių. Susipažinęs su „Simfonija Nr. 9" jis pasirūpino jos atlikimo organizavimu. Simfonijos premjera įvyko 1839 m. kovo 21 d. Leipcige grojant vietos Gėvendhauzo orkestrui, kuriam dirigavo F. Mendelsonas. Po to R. Šumanas publikavo entuziastingą ir kūrinio meistriškumą giriančią esė. Tačiau ne visi pritarė R. Šumanui. Varginanti simfonijos trukmė ir sudėtingumas nepatiko orkestrantams, o simfonijos dalių nesubalansuotumas dirigentams. Šiuo metu „Simfonija Nr. 9" su aštuntąja simfonija vertinamos dviem geriausiais F. Šuberto simfoniniais kūriniais.

Simfonijos dalys
----------------

F. Šuberto „Simfonija Nr. 9" skirta atlikti orkestrui ir sudaryta iš keturių dalių:

1. *Andante — Allegro, ma non troppo*. C-dur tonacija, 685 taktai.
2. *Andante con moto*. A-moll tonacija, 380 taktų.
3. *Scherzo. Allegro vivace*. A-moll tonacija, 238 taktai.
4. *Allegro vivace*. C-dur tonacija, 1154 taktai.

Simfonija pirmą kartą publikuota Breitkopfo ir Hartelio 1840 m. Leipcige.

Šaltiniai
---------

* Betsy Schwarm, Encyclopaedia Britannica, 2013 m.
* Sofijos filharmonijos programa
* San Francisko filharmonijos orkestro programa

Nuorodos
--------

* „Simfonijos Nr. 9" įrašai, natos IMSLP projekte
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Urano nuotrauka, kurią 1986 m. sausio mėn. užfiksavo erdvėlaivis Voyager 2
Neptūno nuotrauka, kurią 1989 m. rugpjūčio mėn. užfiksavo erdvėlaivis Voyager 2

**Ledo milžinė** – planeta milžinė, daugiausiai sudaryta iš už vandenilį ir helį sunkesnių elementų, tokių kaip deguonis, anglis, azotas ir siera. Saulės sistemoje yra žinomos dvi ledo milžinės Uranas ir Neptūnas.

Astrofizikos ir planetologijos moksluose terminas „ledas" nurodo lakiuosius cheminius junginius, kurie užšąla maždaug 100 kelvino laipsnių temperatūroje. Tokie junginiai yra vanduo, amoniakas arba metanas, atitinkamai užšąlantys 273, 195 ir 91 kelvino laipsnių temperatūrose. XX a. 10-ajame dešimtmetyje planetos milžinės Uranas ir Neptūnas buvo išskirtos į atskirą klasę, atskirai nuo kitų planetos milžinių Jupiterio ir Saturno. Būtent jos tada atitinkamai ir gavo pavadinimą *ledo milžinės*. Urano ir Neptūno planetose yra labai mažai ledo būsenos vandens. Vanduo egzistuoja kaip superkritinis skystis.

Ledo milžines sudaro tik 20 % vandenilio ir helio, tuo tarpu kitose planetose milžinėse, Jupiteryje ir Saturne, yra 90 % vandenilio ir helio.
Simon & Schuster| Įkurta | 1924 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Richard L. SimonM. Lincoln Schuster |
| Centrinė būstinė | 1230 Avenue of the AmericasRockefeller Center, Niujorkas |
| Svarbiausi darbuotojai | Jonathan Karp(generalinis direktorius) |
| Produkcija | Knygos |
| Holdingas | CBS Corporation |
| Tinklalapis | www.simonandschuster.com |

**Simon & Schuster, Inc.** – JAV leidykla, priklausanti bendrovei „CBS Corporation". Įmonė įkurta 1924 m. Tai vienas stambiausių knygų anglų kalba leidėjų. Leidykla per metus išleidžia daugiau kaip 2000 leidinių po 35 prekiniais ženklais.

Istorija
--------

Įmonę 1924 m. įkūrė Richard L. Simon ir M. Lincoln Schuster. Tuo metu R.L.Simon dirbo pianinų pardavėju, o M.L.Schuster – redaktoriumi automobilių prekybos žurnale. Įsteigti kompanijai jiedu skyrė 8000 JAV dol. savo sukauptų lėšų. Įmonė veiklą pradėjo XX a. 3-ajame dešimtmetyje, užsiimdama kryžiažodžių knygų leidyba.

„Simon & Schuster" būstinė. Rockefeller Center, Niujorkas.
1939 m. „Simon & Schuster" kartu su Robert Fair de Graff įsteigė „Pocket Book" – pirmąjį JAV knygų minkštais viršeliais leidėją. 1966 m. „Pocket Book" buvo prijungta prie „Simon & Schuster".

1994 m. „Simon & Schuster" leidyklą įsigijo tuometinis žiniasklaidos konglomeratas „Viacom", o šiam 2005 m. skilus į dvi kompanijas: buvusį pavadinimą išlaikiusią „Viacom" ir „CBS Corporation", pastaroji paveldėjo teises į „Simon & Schuster"

Šaltiniai
---------

1. ↑  Harris, Elizabeth A. (2020-05-28). „Simon & Schuster Names Jonathan Karp C.E.O.". *The New York Times*.
2. ↑  „Global Publishing Leaders 2016: Simon & Schuster". *Publishers Weekly* (United States: PWxyz LLC). 2016-08-26. ISSN 0000-0019. Nuoroda tikrinta 2017-01-01.
3. 1 2  Korda, Michael (1999). *Another life : a memoir of other people* (1st ed.). New York: Random House. ISBN 0679456597.
4. ↑  Frederick Lewis Allen, *Only Yesterday: An Informal History of the 1920s*, p. 165. ISBN 0-06-095665-8.
5. ↑  Ennis, Thomas W. „ROBERT F. DE GRAFF DIES AT 86; WAS POCKET BOOKS FOUNDER". Nuoroda tikrinta 2018-08-31.
|  |
| --- |
| **Thulin Typ E** |
|  |
| Thulin Typ E |
|  |
| Tipas | Žvalgybinis lėktuvas |
| Gamintojas | AB Thulinverken |
| Kūrėjas | Enoch Thulin |
| Pirmas skrydis | 1916 m |
| Baigtas naudoti | 1920 m |
| Pagrindiniai naudotojai |  Flygvapnet |
| Pagaminta vnt. | 5 |

**Thulin Typ E** – Pirmojo pasaulinio karo metu Švedijoje sukurtas žvalgybinis biplanas, pirmasis Švedijos aviakonstruktoriaus Enoch Tulino (šved. *Enoch Thulin*) savarankiškai sukurtas lėktuvas.

Konstrukcija ir gamyba
----------------------

„Thulin Typ E" – dvivietis medinės konstrukcijos biplanas. Sparnai sutvirtinti keturiomis poromis statramsčių ir keturiomis apverstos „V" formos fiuzeliažo atramomis. Eleronai sumontuoti tik viršutiniuose sparnuose. Fiuzeliaže įrengtos atviros piloto ir žvalgo kabinos. Važiuoklė – triratė, fiksuota, gale – uodegos šliaužiklis su spyruokle.

Lėktuvo projektavimas prasidėjo 1915 m. po to kai Švedijos parlamentas išskyrė papildomą finansavimą karo lėktuvų gamybai. Jėgaine buvo pasirinkta „Thulin" gaminta licencinė prancūziško rotacinio variklio „Le Rhône 9C" kopija – „Thulin A".

Viso buvo pagaminti penki šio modelio orlaiviai. Keturis jų įsigijo Švedijos kariuomenė, vienas buvo naudojamas įmonės-gamintojos reikmėms. Lėktuvai buvo bazuojami šalies šiaurėje esančioje Bodeno tvirtovėje.

Vienas karinių lėktuvų, sumontavus dvi plūdes, buvo perdarytas į hidroplaną. 1919 m. vienas iš karinių lėktuvų, vadovaujant inžinieriui Šjelsonui (šved. *Kjellson*), buvo perdarytas į triplaną.

Lėktuvo duomenys pasirodė per silpni karinei tarnybai ir jau 1916 m. pabaigoje visi „Thulin Typ E" buvo pervesti į mokymo dalinius. 1919 m. avarijoje sudužo vienas lėktuvas, kiti buvo nurašyti 1920 m.

Kai kuriuose šaltiniuose teigiama, kad vienas lėktuvas eksponuojamas Linšiopinge esančiame Švedijos aviacijos muziejuje (šved. *Flygvapenmuseum*). Iš tiesų šiame muziejuje eksponuojamas vėlesnis modelis – „Thulin Typ G".

Operatoriai
-----------

Švedijos vėliava Švedija

* *Svenska flygvapnet -* Karinės oro pajėgos

Techniniai duomenys
-------------------

**Bendrieji duomenys**

* **Įgula:** 2
* **Ilgis:** 6,45 m
* **Sparno mojis:** 11,4 m
* **Aukštis:** 2,96 m
* **Svoris:**
	+ **kilimo:** 655 kg
* **Variklis:** 67 kW (90 AG) galios devynių cilindrų oru aušinamas rotacinis variklis „Thulin A"
* **Propeleris:** medinis, dvimentis, fiksuoto žingsnio

**Skrydžio duomenys**

* **Greitis:**
	+ **maksimalus:** 110 km/h (59 mazgai)
	+ **kreiserinis:** 80 km/h (43 mazgai)

Šaltiniai
---------

* (EN) Thulin E (Reconnaissance aircraft/trainer, 1916–1920), Military Aviation in Sweden
* (RU) Thulin E, Уголок неба. Большая энциклопедия авиации. 2004

Išnašos
-------

1. 1 2  Thulin E (Reconnaissance aircraft/trainer, 1916–1920), Military Aviation in Sweden
2. ↑  Thulin E, Уголок неба. Большая энциклопедия авиации. 2004
3. ↑  FLYGPLAN THULIN G, Flygvapenmuseum i Linköping
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kirpčiai
**Kirpčiai** (angl. *fringe*, Kanadoje ir JAV dar vartojamas žodis *bangs*) – priekinė šukuosenos dalis, nukirpta tįsoti arba garbanotis ant kaktos.

Kirpčiai gali būti sušukuoti į šoną, tęstis vienodo ilgio ir stiliaus į abu kaktos šonus vienodai. Svarbiausia, jie neturi uždengti akių. Britų terminas *fringe* dar reiškia dėl grožio lygiai pakirptus plaukus.

Šiaurės Amerikoje, Kanadoje vartojamas terminas *bangs* dažniausiai naudojamas apibūdinti jaunų panelių šukuosenas. Šis žodis siejamas su arklio uodegomis. Mat šios yra kerpamos lygiai, kaip ir kirpčiai, be to, į kasą viršugalvyje surišti plaukai yra vadinami „arklio uodegėle".

Kirpčiams apibūdinti dar naudojamas terminas *lopas*, kuris reiškia, kad plaukai, krentantys ant kaktos yra nudažyti įvairiomis spalvomis.

Mados tendencijos
-----------------

Kirpčių mada keičiasi lygiai taip pat dažnai kaip ir kitos šukuosenų mados, todėl juos galima nešioti pačius įvairiausius. 1980–1990 m. buvo madingi garbanoti, sušiaušti kirpčiai. Tokias, panašias į moterų šukuosenas nešiojo ir vyrai. Po to kirpčiai tapo mažiau madingi.

Vėliau, apie 2007 m. kirpčiai vėl ėmė dominuoti plaukų dizaino madose. Tačiau jie visai kitokie, nei prieš kelis dešimtemčius – stori, tankūs, tiesaus kirpimo. 2007 m. spalį manekenė Kate Moss pakeitė šukuoseną – nusikirpo kirpčius, tarsi įspėdama, kad 2008 m. taip suformuoti plaukai bus „ant bangos". Lietuvoje panašiu metu kirpčius taip pat nusikirpo vietinės įžymybės – žurnalistė Aistė Stonytė, televizijos laidų vedėja Giedrė Rusytė.

Vyrų kirpčiai
-------------

Kirpčius nešioja ne tik moterys. Vyrai taip pat nusikerpa taip, kad plaukai dengtų kaktą. Tačiau dažniausiai vyrų kirpčiai nebūna suformuoti iš trikampiu nuo viršugalvio atskirtos plaukų sruogos ir nenukirpti visiškai tiesiai, o iškarpyti, krenta į šoną, neišsiskiria kaip atskira kaktą dengianti plaukų dalis.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

Biplanas *Antonov An-2*
Pirmasis į lėktuvnešį sėkmingai nutūpęs lėktuvas (1911 m) buvo biplanas
**Dvisparnis lėktuvas** (**biplanas**) – orlaivis, turintis du fiksuotus sparnus, dažniausiai vieną įtvirtintą virš fiuzeliažo, kitą – po juo. Biplanų konstrukcijos gali būti su vienas virš kito montuojamais arba vienas kito atžvilgiu nedaug paslinktais sparnais - taip yra sumažinama aerodinaminė sparnų sąveika ir pagerėjo skrydžio charakteristikos. Dvisparnių lėktuvų konstrukcijos su skirtinguose aukščiuose esančiais sparnais, kurio vieno pradžia yra už kito pabaigos, taip pat pat vienoje plokštumoje (vienas už kito) montuojamais sparnais yra iįškisriamos į atskirą - tandeminės sparnų komponuotės kategoriją. Viršutinių ir apatinių sparnų dydis ir paviršiaus plotas nebūtinai turi būti vienodas - konstrukcija su mažesnio ploto arba trumpesne viena sparnų pora vadinamos pusantrasparniu (angl. *sesqueplane*).

Dvisparnis lėktuvas paprastai pasižymi didesne keliamąja galia nei tokio paties dydžio ir sparnų pločio monoplanas. Biplanas taip pat stabilesnis ore, tačiau dėl didesnio sparnų ploto sąlygojamo didesnio oro pasipriešinimo yra lėtesnis už labiau paplitusius vieno sparno lėktuvus (monoplanus). Biplanų sparnams tenka mažesnė apkrova, todėl juos galima konstruoti iš lengvesnių ir mažesnio atsparumo medžiagų nei monoplanus.

Konstrukcijos su daugiau nei dviem sparnų poromis vadinamos pagal jų skaičių naudojant lotynišką skaitvardį - triplanai, kvadraplanai, daugiau nei keturias sparnų poras turintys orlaiviai paprastai įvardinami kaip multiplanai (liet. *daugiasparniai*).

Pirmasis sėkmingas lėktuvas - brolių Raitų "Wright Flyer" buvo biplanas. Tokia kompnuotė leido vykdyti skrydį naudojant sąlyginai siplną variklį. Beveik visi užsienyje įsigyti ar kaip trofėjai paimti tarpukario Lietuvos karo aviacijos lėktuvai, išskyrus itališkus žvalgybinius Ansaldo A.120 ir prancūziškus naikintuvus Dewoitine D.501, buvo biplanai (itališką Fiat CR.20 galima priskirti pusantrasparniams). Jei neskaičiuoti nelicencinių vokiškų karo lėktuvų kopijų gamybos XX a. trečiojo dešimtmečio pradžioje, Lietuvoje beveik nėra sukurta originalių dvisparnių konstrukcijų - beveik visi lietuviški lėktuvai yra monoplanai, keletas, pvz. B. Oškinio „BrO-17 Antelė" ir „BrO-18 Boružė" - triplanai.

Populiariausias dvisparnis lėktuvas Lietuvoje 2006 m. buvo *Antonov An-2* (vadinamasis „kukurūznikas").

Išnašos
-------



1. ↑  Gunston, Bill (2009). *Cambridge Aerospace dictionary* (2nd ed.). Cambridge, UK: Cambridge University Press. p. 606.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kasimo emyratas |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Saudo Arabijos vėliava Saudo Arabija |
| **Administracinis centras** | Buraida |
|  |
| **Gyventojų** () | 1 159 438 |
| **Plotas** | 58 046 km² |
| **Tankumas** () | 20 žm./km² |

**Kasimo emyratas** (arab. منطقة القصيم, angl. *Qaseem*, *Al Qasim*, arba *Qassim*) – Saudo Arabijos emyratas centrinėje šalies dalyje. Emyrato sostinė – Buraida, kurioje gyvena apie 49 % emyrato gyventojų. Plotas – 65 000 km² , gyventojų – 1 016 756 (2004).

Dėl intensyvaus žemės ūkio dar vadinamas „maisto krepšiu". Emyrate virš 400 miestų, kaimų ir beduinų gyvenviečių (viso 10 gubernijų). Emyrato vadovas – princas Faisal Bin Bandar Al Saud.

Pavadinimas
-----------

„Qassimah" arabų kalboje reiškia „derlingą žemę" arba „žemę, apaugusią medžiais".

Istorija
--------

### Ikiislaminė Arabija

Apie šį laikotarpį žinoma nedaug, tačiau arabų poeto Imru Al Qais (ir kitų) poemose minimas Unaizos (*Unaizah*) miestas.

### Abasidų imperija

Abasidų Imperijos metu ši sritis buvo svarbi atvykstantiems iš Irako ir Persijos. Haruno Al Rašido viešpatavimo laikais pastatytas Zubeidos kelias iš Kufos Irake į Meką, pavadintas valdovo žmonos garbei.

### Dabartiniai laikai

Geografija
----------

Emyratas yra centrinėje dalyje, 400 km į šiaurę nuo Rijado. Sritį kerta ilgiausias Arabijos pusiasalio Ramės vadės slėnis (apie 600 km ilgio) nuo Medinos iki Thuayrat kopų rytuose. Aukštis virš jūros lygio – 600–750 m.

Klimatas – dykumos. Žiemos šaltos, lietingos, vasaros sausos, karštos (kartais švelnios).

Žemės ūkis
----------

Šalia turizmo, žemės ūkis yra emyrato kertinis akmuo. Auginamos datulės, vynuogės, citrinos, greipfrutus, mandarinai, apelsinus, granatai, daržovės grupę.

Buraidos apylinkės – vienos iš didžiausių datulių augintojų visame pasaulyje. Kasmet rugsėjį vyksta didelė „datulių sezono šventė". Tai taip pat čia yra didžiausias kupranugarių turgus pasaulyje.

Unaizoje taip pat auginamos datulės, čia irgi rengiama datulių sezono šventė „Unaiza – datulių karalystė".

|  |  |
| --- | --- |
| **Saudo Arabijos emyratai (arba provincijos)** |  |
| Al Bahahas | Al Džaufas | Al Kasimas | Asiras | Džizanas | Hailas | Medina | Meka | Nadžranas | Rijadas | Rytų | Šiaurės Kraštas | Tabukas |
Kambodžos gyventojų piramidė, 2005 m.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Kambodžos demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 14 701 717 (2011 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 32,2 %
* *15-64 m.:* 64,1 %
* *65 m. ir vyresni:* 3,8 % (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 22,9 m.
* *vyrų:* 22,2 m.
* *moterų:* 23,7 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,698 % (2011 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 25,4 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,07 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,34 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 20 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 3,2 % (2010 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,045 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,95 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,6 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,96 vyro vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 55,49 mirusiųjų/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 62,67 m.
* *vyrų:* 60,31 m.
* *moterų:* 65,13 m. (2011 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 73,6 %
* *vyrų:* 84,7 %
* *moterų:* 64,1 % (2004 m. apsk.)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Kambodža (angliškai) Archyvuota kopija 2010-12-29 iš Wayback Machine projekto.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Kambodžos miestai

  

v • a • r **Azijos gyventojai** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Egiptas |
Filipinai |
Gruzija |
Indija |
Indonezija |
Iranas |
Irakas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kipras |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Malaizija |
Maldyvai |
Mongolija |
Mianmaras |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rytų Timoras |
Rusija |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Apie epochą žr. Švietimo amžius*.
Liuksmetras, skirtas matuoti apšvietą darbo aplinkoje.
**Apšvieta** – šviesos srautas, tenkantis vienetiniam paviršiaus plotui. Apšvieta matuojama specialiu prietaisu, vadinamu liuksmetru. Apšvieta paprastai žymima raide *E*, o jos matavimo vienetas yra liuksas:

{\displaystyle E={\frac {\mathrm {\Phi } }{\mathrm {S} }},}
kur

{\displaystyle \mathrm {\Phi } } – šviesos srautas;
S – plotas.
{\displaystyle [E]={\frac {1lm}{1m^{2}}}=1lx.}

Ryšys su šviesos stipriu
------------------------

Kai šviesa krinta statmenai paviršiui, tai paviršiaus apšvieta yra tiesiogiai proporcinga šaltinio šviesos stipriui:

{\displaystyle E\sim \mathbf {I} .}
Be to, paviršiaus apšvieta yra atvirkščiai proporcinga atstumo *R* nuo šaltinio iki apšviečiamo paviršiaus kvadratui:

{\displaystyle E={\frac {\mathrm {I} }{\mathrm {R^{2}} }}.}
Apšvieta priklauso nuo šviesos spindulių kritimo kampo. Kai spinduliai krinta statmenai, paviršiaus apšvieta yra didžiausia. Apšvietos priklausomybė nuo spindulių kritimo kampo išreiškiama formule:

{\displaystyle E={\mathrm {I} \over R^{2}}\cos i,}
kur

{\displaystyle \mathrm {I} } – šaltinio šviesos stiprumas;
{\displaystyle \mathrm {R} } – atstumas nuo paviršiaus iki šviesos šaltinio;
{\displaystyle \mathrm {i} } – kampas tarp normalės ir krintančio į paviršių šviesos spindulio.
Vilniaus miesto trečiojo apylinkės teismo pastatas 2006–2013 m.
Teismo pastatas 1990–2006 m.
**Vilniaus miesto trečiasis apylinkės teismas** (sutr. *Vilniaus m. 3-iasis apylinkės teismas*) – bendrosios kompetencijos teismas, nagrinėjantis civilines ir baudžiamąsias bylas bei jo kompetencijai įstatymų priskirtas administracinių teisės pažeidimų bylas.

Istorija
--------

1958 m. įkurtas Vilniaus miesto Tarybų rajono liaudies teismas sujungus Vilniaus miesto Tarybų rajono pirmosios, antrosios ir trečiosios apylinkių liaudies teismus.

1990 m. pervadintas į Vilniaus miesto trečiąjį apylinkės teismą.

2013 m. sujungtas su Vilniaus miesto pirmuoju, antruoju ir ketvirtuoju apylinkių teismais.

Teismo veiklos teritorija apėmė Vilniaus miesto Senamiesčio, Naujininkų ir Rasų seniūnijas.

Pirmininkai
-----------

* 1999–2013 m. Pavel Borkovski

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2013-09-07 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Oficiali teismo tinklavietė Archyvuota kopija 2010-01-20 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RVilniaus apygardos teismo teritorijoje esantys apylinkės teismai |
| --- |
|  |
| 
Druskininkų  | Visagino | Ignalinos | Molėtų | Šalčininkų | Širvintų | Švenčionių | Trakų | Ukmergės | Varėnos | Vilniaus rajono | Vilniaus miesto 1-asis | Vilniaus m. 2-asis | Vilniaus m. 3-asis | Vilniaus m. 4-asis | Zarasų |

 |
*Kitos reikšmės – Uosupis (reikšmės).*

| Uosupis |
| --- |
| Uosupis ties Palkabaliais Uosupis ties Palkabaliais |
| **Ilgis** | 20 km |
| **Nuolydis** | 300 cm/km |
| **Baseino plotas** | 78 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,52 m³/s |
| **Ištakos** | Vydenių apylinkės |
| **Žiotys** | Ūla |
| **Šalys** | Lietuva |

**Uosupis** – upė pietų Lietuvoje, Varėnos rajono pietryčiuose; Ūlos dešinysis intakas. Prasideda šalia Vydenių kaimo, teka pietvakarių kryptimi, daugiausia per Dainavos girią. Įteka į Ūlą 28 km nuo jos žiočių, ties Pauosupės kaimu.

Aukštupio vaga sureguliuota. Yra įrengti du nedideli tvenkiniai: ties Čepelūnais (8 ha, 16 km nuo žiočių) ir ties Pauosupe (7 ha, 0,3 km nuo žiočių). Uosupio žemupys patenka į Ūlos kraštovaizdžio draustinį.

Prie Uosupio esantys kaimai: Vydeniai, Čepelūnai, Ulbinai, Palkabalis, Pauosupė.

Upėvardis kilo nuo medžio pavadinimo *uosis*.

Nuorodos
--------

* Osupka Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VII, psl. 742 (lenk.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Uosupis (Ūla)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 380
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| **Aquificae** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Bakterijos  *( Bacteria)* |
| Tipas: | *Aquificae*  *( Aquificae)* |
| Klasė: | *Aquificae*  *( Aquificae)* |

 |

**Aquificae** – bakterijų (*Bacteria*) karalystės *Aquificae* tipo bakterijų klasė.

Šių bakterijų atstovės yra ekstremofilai ir hipertermofilai: jos gali gyventi ekstremaliomis sąlygomis, karštose versmėse, sulfanilamide, 85-95 °C temperatūros vandenyje, šarmuose.

Aquificae bakterijos – autotrofės.

Klasifikacija
-------------

Nėra tikslaus susitarimo dėl šioms bakterijoms priskiriamų genčių klasifikavimo. Vieni šaltiniai  Archyvuota kopija 2012-04-14 iš Wayback Machine projekto. teigia, kad Aquifex, Calderobacterium, Hydrogenobacter ir Thermocrinis gentys priklauso tai pačiai Aquificales eilei, kiti mokslininkai linkę manyti kitaip.

Profesoriaus Cavalier Smith nuomone, *Aquificae* reikėtų priskirti proteobakterijoms.

* Eilė. *Aquificales*
	+ Šeima. *Aquificaceae*
		- Gentis. *Aquifex*
			* Rūšis *Aquifex aeolicus*
			* Rūšis *Aquifex pyrophilus*
			* Rūšis *Aquifex spec.*
		- Gentis. *Hydrogenivirga*
		- Gentis. *Hydrogenobacter*
		- Gentis. *Hydrogenobaculum*
		- Gentis. *Thermocrinis*
	+ Šeima. *Hydrogenothermaceae*
		- Gentis. *Hydrogenothermus*
		- Gentis. *Persephonella*
		- Gentis. *Sulfurihydrogenibium*

Nuorodos
--------

* Eubakterijų klasifikacija Archyvuota kopija 2008-01-15 iš Wayback Machine projekto.
* Taksonomijos medis[neveikianti nuoroda]
Koordinatės: 45°42′ š. pl. 35°00′ r. ilg.﻿ / ﻿45.700°š. pl. 35.000°r. ilg.﻿ / 45.700; 35.000

Pietinė Arabato nerijos dalis
**Arabato nerija** arba **Arabato Strėlė** (rus. *Арабатская стрелка*, ukr. *Арабатська стрілка*, krym. *Arabat beli*) – siaura nerija Ukrainoje, Kryme ir Chersono srityje. Driekiasi lygiagrečiai Krymo pusiasalio šiaurės rytiniam krantui ir skiria Sivašo lagūną (vakaruose) nuo Azovo jūros (rytuose). Ilgis – 113 km, plotis 0,27-8 km. Šiaurėje nerija Heničesko sąsiauriu atskirta nuo žemyno. Paviršių sudaro smėlynai ir kriauklių nuolaužų sąnašos. Auga daugiausia žolės, dygūs krūmokšniai. Nerijos rytinė pakrantė lankoma poilsiautojų, ji labai sekli (2 m gylis pasiekiamas už 100–200 m nuo kranto).

Arabato nerija labai jauna ir susidarė tik XII-XIII a. akmuliuojantis nuosėdinėms uolienoms. XVII a. pačiuose nerijos pietuose turkai pastatė Arabato tvirtovę, nuo kurios ir kilo nerijos pavadinimas. XIX a. pradėjo kurtis žvejų ir druskos kasėjų gyvenvietės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 33
*Apie kaimą Baltarusijoje žr. Kamena (Lahoiskas)*.

| Kamena |
| --- |
| Kamena ties Sangėliškėmis Kamena ties Sangėliškėmis |
| **Ilgis** | 11,1 km |
| **Baseino plotas** | 43,1 km² |
| **Ištakos** | Lukšėnų raistai |
| **Žiotys** | Visinčia |
| **Šalys** | Gudija, Lietuva |

**Kamena** – upė daugiausia Lietuvoje, Šalčininkų rajone; Visinčios dešinysis intakas (Merkio baseinas). Prasideda Gudijoje, Ašmenos rajone, pelkėtuose miškuose prie Lukšėnų (*Лукшаны*) kaimo. Teka pradžioje į šiaurę pelkėtomis vietovėmis, paskui suka į vakarus. Įteka į Visinčią 42,8 km nuo jos žiočių, ties Gasčionimis.

Intakas – Juodupis (dešinysis).

Vaga Lietuvoje daugiausia ištiesinta (savaiminė tik tarp Akmenynės ir Sangėliškių). Prie upės yra įsikūrę Jankūnai, Slabada, Akmenynė, Sangėliškės.

Etimologija
-----------

Upėvardis slaviškos kilmės (lenk. *Kamionka*) ir reiškia „akmenuota upė, akmena".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, psl. 435
| **Hygrophorus hypothejus** |
| --- |
| Šalninė guotė (Hygrophorus hypothejus)Šalninė guotė (*Hygrophorus hypothejus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Guoteniniai  *( Hygrophoraceae)* |
| Gentis: | Guotė  *( Hygrophorus)* |
| Rūšis: | Šalninė guotė  *( Hygrophorus hypothejus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Šalninė guotė** (lot. *Hygrophorus hypothejus*) – guoteninių (*Hygrophoraceae*) šeimos, guočių (*Hygrophorus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Spygliuočių miškai, ypač pušynai.

* **Augimo laikas**

Ruduo, nebijo šalnų.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kepurėlė, lakšteliai ir kotas gelsvi, vaisiakūniai gleivėti.

Vaisiakūniai smulkūs, vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–5 cm skersmens, retai užauga didesnė (6-10 cm), labai gleivėta, subrendusi sausa, gelsvai ruda, juodo atspalvio, gleivėms nudžiūvus - rusvai geltona. Jauni lakšteliai balti, seni - geltoni, rausvai dėmėti, nuaugtiniai. Kotas iki 8 cm ilgio ir 1 cm storio, geltonas, gleivėtas. Trama gelsva, malonaus kvapo ir skonio. Sporos 7–9×4–5 μm. 

**Būdingi požymiai:** auga vėlai rudenį, dažnai po šalnų. Suaugę vaisiakūniai rudai geltoni. 

Auga vienas netoli kito, bet dažnai nemažomis grupėmis pušynuose. Dažna. Valgoma. Labai skani šviežia, verta grybautojų dėmesio.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 92 psl.

Nuorodos
--------

* Šalninės guotės nuotraukos

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Šalninė guotė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |