recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| Sindhų kalba  सिन्धी, سنڌي |
| Kalbama | Pakistanas, Indija |
| Kalbančiųjų skaičius | 55-80 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | 50 |
| Kilmė | indoeuropiečių  indoiranėnų 
indoarijų šiaurės vakarų**sindhų** |
| Rašto sistemos | arabų, devanagari |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba |  Sindhas, Indijos vėliava Indija |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | sd |
| ISO 639-2 | snd |
| ISO 639-3 | snd |
| Geografinis paplitimas |
|  |
|  Vikipedija **Sindhų kalba** |

**Sindhų kalba** (سنڌي, सिन्धी = *Sindhī*) – indoeuropiečių kalbų šeimos, indoarijų atšakos kalba. Vartojama daugiausia sindhų tautybės žmonių, gyvenančių pietryčių Pakistane (Sindhe, Beludžistane), Indijoje (vakarų Gudžarate) bei diasporoje visame pasaulyje (Omane, Filipinuose, Indonezijoje, JAV ir kt.). Sindhų kalba yra viena iš dviejų valstybinių Pakistano kalbų (greta urdu), taip pat turi oficialios kalbos statusą Indijoje.

Sindhų kalba susidarė iš Apabhramšos prakrito, ikiislaminiu laikotarpiu buvo užrašoma trim raštais – Ardhanagari, Saindhu ir Malwari. Sindhams priėmus islamą, kalba pradėta užrašinėti arabų raštu (tačiau oficialiai įtvirtintas tik XIX a.), perėmė daug skolinių iš persų ir arabų kalbų. XIV–XVIII a. tai buvo populiari literatūrinė kalba, naudota poetų, sufijų.

Sindhų kalba pasižymi balsių gausa (16), taip pat turi 46 priebalsius. Turi daug sprogstamųjų, nazalinių garsų.

Sindhų kalba turi šias tarmes: Siraiki, Vičoli, Lari, Lasi, Thari, Kači. Vičoli tarme pagrįsta literatūrinė kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Encyclopædia Britannica". *Sindhi Language*. Nuoroda tikrinta December 29, 2013.

* snd Duomenys apie kodu „snd" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
Lietuvos kalnų dviračių maratono taurė| Lenktynių detalės |
| --- |
| Data | nuo gegužės iki rugsėjo mėn. |
| Regionas | Druskininkai, Vilnius, Ignalina, Molėtai, Anykščiai. |
| Rungtis | kalnų dviračių kroso maratonas |
| Konkursas | Profesionalus ir mėgėjiškas |
| Tipas | kalnų dviračių lenktynės |
| Istorija |
| Pirmosioslenktynės | 2001 (2001) m. |

**Lietuvos kalnų dviračių maratono taurė** (*arba MTB maratonų taurė*)) – kalnų dviračių sporto, kroso maratono varžybos, kurios susideda iš 5-ių etapų. Varžybos rengiamos Vilniuje bei 4-iose Lietuvos kurortinėse teritorijose nuo gegužės iki rugsėjo mėn. Tai didžiausios tokio pobūdžio rungtynės Lietuvoje.

Varžybos
--------

Tiksli kiekvieno maratono etapo distancija paskelbiama ne vėliau kaip prieš 2 savaites iki konkrečios varžybų datos. Pavyzdžiui, 2011 m. bendras visų penkių etapų trasų ilgis sudarė 304 km, o įkalnių aukščių suma siekė 2,622 km.

Nuorodos
--------

* Lietuvos kalnų dviračių maratono taurės naujienos. Archyvuota kopija 2016-02-15 iš Wayback Machine projekto.
*Šis straipsnis apie moterų futbolo klubą. Apie vyrų futbolo klubą skaitykite straipsnyje MŠK Žilina.*

|  |
| --- |
| **moterų  MšK „Žilina"** |
|  |
| **Pavadinimas** | Žilina (moterys) |
| **Įkurtas** | ... m. |
| **Stadionas** | stadionas, Žilina |
| **Vietų sk.** | 000 |
| **Vadovas**  | Slovakija |
| **Vyr. treneris**  | Slovakija |
| **Lyga** | **Pirma lyga** |
| **2022–2023** | 9 vieta |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**MŠK „Žilina"** (svk. *Žilina ženy*) – Slovakijos futbolo klubas iš Žilinos. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią moterų futbolo čempionatuose.

Istorija
--------

Klubo ištakos siekia 1908 m. o moterų ekipa rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).

2019–2020 m. Pirma lyga buvo sustabdyta dėl pandemijos. 

2020–2021 m. sezone vėl buvo nutrauktas čempionatas.

O 2021–2022 m. sezone užėmė trečią vietą.

2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

Pasiekimai
----------

* **Slovakijos čempionatas**

Trečioji vieta2016–2017, 2021–2022 m.

Sezonai
-------

| Sezonas | Lygmuo | Lyga | Užimta vieta | Nuorodos | Pastabos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **2014/15** | **1.** | **Pirma lyga** | **5.** |  |
| **2015/16** | **1.** | **Pirma lyga** | **7.** |  |
| **2016/17** | **1.** | **Pirma lyga** | **3.** |  |
| **2017/18** | **1.** | **Pirma lyga** | **4.** |  |
| **2018/19** | **1.** | **Pirma lyga** | **7.** |  |
| **2019/20** | **1.** | **Pirma lyga** | **x.** |  | **Nutrauktos dėl pandemijos** |
| **2020/21** | **1.** | **Pirma lyga** | **x.** |  | **Nutrauktos dėl pandemijos** |
| **2021/22** | **1.** | **Pirma lyga** | **3.** |  |
| **2022/23** | **1.** | **Pirma lyga** | **9.** |  |
| **2023–2024** | **1.** | **Pirma lyga** | **.** |  |
|

Sudėtis
-------

Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.

Stadionas
---------

Namų rungtynes žaidžia „Pod Dubňom" stadione, kuris talpina 11,2 tūkst. žiūrovų.

Spalvinė gama
-------------

<...>

Taip pat skaitykite
-------------------

* MŠK Žilina

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑  2021–2022 m. sezonas (Soccerway)
11. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali klubo svetainė Archyvuota kopija 2008-06-15 iš Wayback Machine projekto.

moterų ekipa Archyvuota kopija 2022-08-31 iš Wayback Machine projekto.
* Globalsportsarchive
* SOFASCORE
* SOCCERWAY
| **Lepilemur ruficaudatus** |
| --- |
| Raudonuodegis lemūras(*Lepilemur ruficaudatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Primatai  *( Primates)* |
| Šeima: | Žebenkštiniai lemūrai  *( Lepilemuridae)* |
| Gentis: | Žebenkštiniai lemūrai  *( Lepilemur)* |
| Rūšis: | Raudonuodegis lemūras  *( Lepilemur ruficaudatus)* |

 |
| Binomas |
| ***Lepilemur ruficaudatus***A. Grandidier, 1867 |
| Paplitimas |

**Raudonuodegis lemūras** (*Lepilemur ruficaudatus*) – žebenkštinių lemūrų (*Lepilemuridae*) šeimos naktinis primatas.

Paplitimas ir buveinė
---------------------

Paplitę pietvakarių Madagaskare tarp Ciribihinos ir Mangokio upių. Buveinė – sausi lapuočių miškai.

Išvaizda
--------

Ilgis 21–28 cm, uodegos 23-25 cm. Svoris apie 0,8–0,9 kg. Kūno sandara panaši į kitus žebenkštinių lemūrų atstovus. Tai maži primatai su ilgomis, stipriomis užpakalinėmis kojomis. Nugaros kailis pilkas, pečiai ir žastai rausvai rudi. Kaklas balkšvas, o pilvas šviesiai pilkas. Būdinga raudona uodega. Galva pilka ir suapvalinta, ausys didelės, taip pat suapvalintos. Akys didelės, prisitaikiusios prie naktinio gyvenimo būdo. Būdingas lytinis dimorfizmas.

Mityba
------

Minta daugiausiai lapais, bet taip pat ir vaisiais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ganzhorn, Jörg U.; Pietsch, Thomas; Fietz, Joanna; Gross, Sabine; Schmid, Jutta; Steiner, Nathalie (2004). „Selection of food and ranging behaviour in a sexually monomorphic folivorous lemur: Lepilemur ruficaudatus". *Journal of Zoology*. **263** (4): 393–399. doi:10.1017/S0952836904005394. ISSN 0952-8369.
| **Mahidolas Aduljadedžas taj. สมเด็จเจ้าฟ้ามหิดลอดุลยเดช กรมหลวงสงขลานครินทร์์** |
| --- |
|  |
| Mahidolas Aduljadedžas |
| Čakri dinastija |
| Gimė | 1892 m. sausio 1 d.Bankokas, Tailandas |
| Mirė | 1929 m. rugsėjo 24 d. (37 metai)Bankokas, Tailandas |
| Tėvas | Rama V |
| Motina | Savang Vadhana |
| Sutuoktinis (-ė) | Srinagarindra |
| Vaikai | Rama VIII  Rama IX |
| Religija | Budizmas |
|  |
| Alma mater | Harvardo universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Mahidolas Aduljadedžas |

**Mahidolas Aduljadedžas** (taj. สมเด็จเจ้าฟ้ามหิดลอดุลยเดช กรมหลวงสงขลานครินทร์์; 1892 m. sausio 1 d. – 1929 m. rugsėjo 24 d.) – Tailando princas, karaliaus Ramos V sūnus ir karalių Ramos VIII ir Ramos IX tėvas.

Biografija
----------

Princas Mahidolas Aduljadedžas gimė 1892 m. sausio 1 d. Tailando karaliaus Ramos V ir karalienės Savang Vadhanos šeimoje. Jaunasis princas buvo mokomas rūmuose. 1905 m. jis buvo išsiųstas į privačią berniukų mokyklą Londone, kurią baigęs išvyko į Vokietijos imperiją. Ten princas pradėjo mokytis parengiamojoje karo mokykloje Potsdame, o vėliau mokslus tęsė karo akademijoje Berlyne ir laivyno akademijoje. Mahidolas įstojo į Vokietijos laivyną ir užsitarnavo leitenanto laipsnį. 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui princas grižo į Tailandą, kuriame dėstė laivyno akademijoje.

Mahidolas Aduljadedžas 1912 m.
Baigęs darbą akademijoje, Mahidolas 1917 m. pradėjo studijuoti mediciną Harvardo universitete. 1920 m. rugsėjo 10 d. jis susituokė su Sangvan Talapat, kuri vėliau tapo princese Srinagarindra. 1923 m. Londone gimė princo dukra Galjani Vadhana. 1925 m. princas Mahidolas išvyko į Heidelbergą, kad išgytų nuo plaučių ligos. Ten gimė jo pirmasis sūnus Ananda Mahidolas. 1927 m. Kembridže gimė Mahidolo jauniausias sūnus Bhūmibolas Aduljadedžas. Po šešių mėnesių princas baigė universitetą ir 1928 m. gruodį kartu su šeima grįžo į Tailandą.

Mahidolas Aduljadedžas mirė 1929 m. rugsėjo 24 d.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biography of His Royal Highness Prince Mahidol Adulyadej". *en.psu.ac.th*.
2. ↑  „Biography of His Royal Highness Prince Mahidol of Songkla". *princemahidolaward.org*. Suarchyvuotas originalas 2020-01-15. Nuoroda tikrinta 2020-01-15.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Nikolajus Gusevas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1971 m. vasario 28 d. (52 metai)Zarasuose |
| Sutuoktinis (-ė) | Edita |
| Vaikai | Kostas, Greta |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Zarasų rajono savivaldybės sporto, visuomenės ir politinis veikėjas |
| Partija | Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Lietuvos kūno kultūros akademija |

**Nikolajus Gusevas** (g. 1971 m. vasario 28 d. Zarasuose) – Lietuvos ir Zarasų rajono savivaldybės sporto, visuomenės ir politinis veikėjas.

Biografija
----------

1989 m. baigė Zarasų M. Melnikaitės vidurinę mokyklą, 2002 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją, kūno kultūros mokytojas, bakalauras.

1990 m. Zarasų vaikų ir jaunimo sporto mokyklos treneris. 1991–1999 m. Zarasų policijos komisariato patrulinės tarnybos policininkas, 1999 m. Vidaus reikalų ministerijos Pasienio apsaugos departamento Ignalinos rinktinės greitojo reagavimo būrio vyr. pasienietis. 2000–2004 m. Zarasų sporto mokyklos karatė šiotokan vyr. treneris, Turmanto vidurinės mokyklos mokytojas. 2004–2015 m. Zarasų miesto seniūnijos seniūnas.

Nuo 2000 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Zarasų rajono skyriaus narys, Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungos Zarasų skyriaus pirmininkas.

2003–2004 m. 2007 m. 2011 m. ir nuo 2015 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys.

2015-2023 m. Zarasų rajono meras.

Lietuvos šotokan karatė federacijos karate treneris, Lietuvos karatė šiotokan klubų federacijos tarybos pirmininkas, Zarasų rajono jaunimo organizacijos „Apskritasis stalas" narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑  „Merai". *2013.vrk.lt*. 2016-03-08. Suarchyvuotas originalas 2015-11-10. Nuoroda tikrinta 2016-06-01.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Daiva Kelečienė** | **Zarasų rajono meras**2015 - dabar | Po to:**-** |
**Kauno „Politechnika"** – regbio klubas iš Kauno, egzistavęs 1962–1992 ir 1997 m.

Istorija
--------

Komandą 1962 m. įkūrė Kauno politechnikos institutas. Tais pačiais metais „Politechnika" nugalėjo pirmą kartą surengtame Kauno miesto čempionate. 1963–1991 m. klubas varžėsi Lietuvos regbio čempionate ir 5 kartus tapo varžybų nugalėtoju. „Politechnika" taip pat 5 kartus iškovojo Lietuvos regbio taurę. Kauniečiai 3 kartus žaidė įvairaus rango TSRS regbio čempionatuose (aukščiausias pasiekimas – 1968 m. aukščiausiajame divizione pasidalinta 5–8 vietos).

1992 m. pavasarį „Politechnika" nustojo gyvuoti. 1997 m. komanda atkurta pusei sezono, kurio metu sugebėjo prasibrauti į Lietuvos regbio taurės turnyro finalą.

Pasiekimai
----------

* **Lietuvos regbio čempionatas**

**Čempionai (5):** 1965, 1971, 1977, 1979, 1985
*2 vieta (9):* 1963, 1964, 1966, 1968, 1969, 1970, 1981, 1984, 1986
*3 vieta (5):* 1972, 1974, 1975, 1982, 1988
* **Lietuvos regbio taurės turnyras**

**Nugalėtojai (5):** 1965, 1968, 1977, 1984, 1987
*Finalininkai (7):* 1964, 1970, 1975, 1981, 1983, 1988, 1997

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Paškevičius, F. 2011. *Mes mylime regbį.* Vilnius: F. Paškevičius. 416 p.
2. ↑  Regbis Lietuvoje – SSRS čempionatai Archyvuota kopija 2014-03-20 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Regbis Lietuvoje – Lietuvos čempionatai Archyvuota kopija 2014-03-20 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Regbis Lietuvoje – Lietuvos taurė Archyvuota kopija 2014-03-20 iš Wayback Machine projekto.
**Marius Žaliūkas**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1983 m. lapkričio 10 d. |
| Gimimo vieta | Kaunas,  |
| Mirties data | 2020 m. spalio 31 d. (36 metai) |
| Mirties vieta | Kaunas, Lietuva |
| Ūgis | 191 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | gynėjassaugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2002–200420042004–20052005–20102006–20102010–20132013–20142014–20152016 | Inkaras KaunasFBK KaunasFK ŠilutėFBK Kaunas→Hearts *(skol.)*HeartsLeeds United AFCRangers FCFK Žalgiris | 009 0(0)000 0(0)015 0(0)028 0(2)110 0(7)191 (11)015 0(0)024 0(2)011 0(1)0 |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2004-20052006-2016 | Lietuvos jaunimo iki 21Lietuva Lietuva | 9 (0)29 (1) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2015. |

**Marius Žaliūkas** (1983 m. lapkričio 10 d. Kaune – 2020 m. spalio 31 d. ten pat) – Lietuvos futbolininkas. Buvęs Škotijos Heart of Midlothian klubo kapitonas. Žaidė centro gynėjo arba saugo pozicijoje.

Biografija
----------

Karjerą pradėjo Kauno Inkaro klube. Po dvejų metų perėjo į FBK klubą. Neįsitvirtinęs Kauno klube sezoną praleido Šilutėje ir grįžęs į FBK tapo pagrindinės sudėties žaidėju. 2006 m. rugpjūčio iki 2010 m. lapkričio mėn. buvo skolinamas Hearts klubui. 2009 m. gegužės 9 d. pratęsė sutartį su Hearts klubu iki 2010 m. gruodžio. 2010 m. lapkričio 12 d. pasirašė ilgalaikę trejų metų sutartį su Hearts klubu. 2013 m. vasarą paliko Hearts klubą.

2013 m. spalį M. Žaliūkas pradėjo treniruotis su „Leeds United", o 2013 m. spalio 26 d. su šiuo klubu pasirašė kontraktą iki sezono pabaigos, o po to pratęsė iki 2014-2015 m. sezono pabaigos. 2014 m. liepos mėn. perėjo į Glazgo Rangers klubą ir pasirašė dviejų metų sutartį. 2016 m. žaidė Vilniaus Žalgiryje.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Tėvai: Ramutė Žaliūkienė, Romualdas Žaliūkas. Broliai/seserys: Laura Tylenienė. 2013 m. M. Žaliūkui buvo nustatyta šoninė amiotrofinė sklerozė. 2017 m. jis baigė sportininko karjerą. 2018 m. vedė Norą Sudarytę, 2020 m. kovą susilaukė sūnaus Mariaus. 2020 m. spalio 31 d. mirė Kaune, palaidotas Romainių 1-osiose kapinėse.

Pasiekimai
----------

* A lygos laimėtojas: 2006, 2016 m.
* LFF taurės laimėtojas: 2005 m.
* Škotijos taurės laimėtojas: 2012

Įvarčiai rinktinėje
-------------------

**Mariaus Žaliūko įvarčiai rinktinėje**| # | Data | Vieta | Varžovas | Įvartis | Rezultatas | Varžybos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2012 m. rugsėjo 7 d. | Vilnius, Lietuva | Slovakija Slovakija | **1**–0 | 1–1 | 2014 m. pasaulio čempionato atranka |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  „Marius Zaliukas: Former Hearts & Rangers defender dead at age of 36". BBC Sport. 2020-10-31. Nuoroda tikrinta 2020-10-31.

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Soccerbae
* Transfermarkt
* National-football-team
**International Standard Serial Number** (**ISSN**, liet. *Tarptautinis standartinis serialinio leidinio numeris*) – unikalus tarptautinis standartinis aštuonių skaitmenų kodas, identifikuojantis serialinį (periodinį) leidinį. ISSN numeris 1975 m. adaptuotas kaip tarptautinis ISO 3297 standartas.

Paprastai ISSN kodai priskiriami ISSN Nacionalinių centrų, dažniausiai įsikūrusių šalies nacionalinėse bibliotekose. Šiuos centrus koordinuoja ISSN Tarptautinis centras, esantis Paryžiuje (Prancūzija). Tarptautinis centras yra tarpvyriausybinė organizacija, įkurta 1974 m.

Numerio formatas
----------------

ISSN numeris susideda iš aštuonių skaitmenų, brūkšneliu atskirtų į dvi dalis po keturis skaitmenis. Paskutinis kaitmuo, kuris gali būti nuo 0 iki 9 arba (X, reiškiantis 10), yra kontrolinis, leidžiantis patikrinti, ar ISSN numeris teisingas.

Pavyzdžiui, žurnalo „Mokslas ir gyvenimas" ISSN numeris yra 0134-3084. Norėdami patikrinti, ar jis teisingas, atliekame šiuos veiksmus:

1. Suskaičiuojame pirmų septynių ISSN numerio skaitmenų, atitinkamai padaugintų iš 8, 7, 6, 5, 4, 3 ir 2, sumą:
0×8 + 1×7 + 3×6 + 4×5 + 3×4 + 0×3 + 8×2 = 0 + 7 + 18 + 20 + 12 + 0 + 16 = 73.
2. Gautas skaičius dalinamas iš 11 ir randama jo liekana. Kai kuriuose skaičiavimuose tai aprašoma mod() funkcija:
73 mod 11 = 7 (73/11 = 6 su liekana 7).
3. Gauta liekana atimama iš 11, o gautas rezultatas teisingo ISSN numerio atveju – kontrolinis skaitmuo:
11 – 7 = 4 (mūsų atveju ISSN numerio paskutinis (kontrolinis) skaitmuo ir yra 4).

ISSN numerių pagrindu formuojami periodinių leidinių brūkšniniai kodai. ISSN priskiriami numeriai leidžia atsisakyti vietinių numerių, supaprastinti leidyklų ir poligrafijos įstaigų bei bibliotekų bendradarbiavimą, taip pat su ISSN numeriu atlikti informacijos apie leidinius paiešką automatizuotose sistemose.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Bibcode
* ISBN
* LCCN

Nuorodos
--------

* Tarptautinis ISSN centras **(**angl.**)**
| Pylasmen. *Purt ny h-Inshey*, angl. *Peel* |
| --- |
| *Pylas 2002 m.* |
|  |
| 

PylasPylas

54°13′16″ š. pl. 4°41′28″ v. ilg.﻿ / ﻿54.22111°š. pl. 4.69111°r. ilg.﻿ / 54.22111; 4.69111﻿ (Pylas)Koordinatės: 54°13′16″ š. pl. 4°41′28″ v. ilg.﻿ / ﻿54.22111°š. pl. 4.69111°r. ilg.﻿ / 54.22111; 4.69111﻿ (Pylas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Britų Karūnos valda** | Meno sala Meno sala |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 4 280  |
| **Plotas** | 1,7 km² |
| **Tankumas** (2006) | 2 518 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | IM5 |
| **Tinklalapis** | http://www.peelonline.net |
|  **Vikiteka** | Pylas |

**Pylas** (men. *Purt ny h-Inshey* 'Salos uostas'; angl. *Peel*) – miestas Meno saloje (*Germane* parapija). Salos gyventojai šį miestą vadina angl. *city* ('didmiestis'), kadangi jame yra vienintelė salos katedra. Tai trečias pagal gyventojų skaičių salos miestas po Daglaso ir Ramsio ir ketvirtas pagal dydį gyvenamasis punktas, kadangi Onkanas, nors oficialiai yra kaimas, yra antras pagal gyventojų skaičių.

Meno salos žemėlapis. Vakariniame krante pažymėtas Pylas (*Peel*).

Geografija
----------

Pylas yra vakariniame Meno salos krante, šiek tiek į rytus nuo Nebo upės žiočių. Šiauriau yra Šv. Patriko sala, su Meno sala sujungta pylimu, o vakaruose Pylo kalva (angl. *Peel hill*).
A1 kelias jungia Pylą su Daglasu, A3 kelias – su Kirk Maiklo (*Kirk Michael*) kaimu ir Ramsio miestu. Į pietus nuo Pylo yra Kasltaunas, buvusi senoji Meno salos sostinė. Rytuose yra Daglasas.

Demografija
-----------

2006 m. gyventojų surašymo duomenimis Pyle gyveno 4280 žmonių. Gyventojų skaičius nuo 2001 m. kai gyveno 3785 žmonės, padidėjo 11,57%.

Miesto valdymas
---------------

Vietos valdžia yra Pylo miesto komisionieriai (angl. *Peel Town Commissioners*), įsikūrę rotušėje *Derby Road* gatvėje.

Dabar yra devyni komisionieriai. Kasdieninę komisionierių veiklą tvarko miesto klerkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Quilliam, Leslie (15 April 2003). „A Short History of Peel". Peel Heritage Trust. Nuoroda tikrinta 2008-11-03.
2. ↑  „Isle of Man Census 2006 Summary Results" (PDF). Economic Affairs Division, Isle of Man Treasury. 2006. p. 3. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2007-06-14. Nuoroda tikrinta 2008-10-01.
3. ↑  Peel Commissioners Archyvuota kopija 2012-12-01 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Who are we? Archyvuota kopija 2013-03-07 iš Wayback Machine projekto.
**Privedimas iki absurdo** (lot. *reductio ad absurdum, argumentum ad absurdum*) – loginis argumentavimo, netiesioginio įrodymo metodas, siekiant atskleisti pasirinkto teiginio klaidingumą arba teisingumą, kai tiesiogiai to patikrinti negalima. Pasirinktas teiginys neatmetamas, tačiau parodomas absurdas, prie kurio veda logiškai argumentuotos išvados, pagrįstos prielaida, kad teiginys yra teisingas arba padaroma prielaida, kad teiginys yra klaidingas, o išvestinė argumentuota išvada yra absurdiška arba neįmanoma.

Matematinių teoremų įrodymuose privedimas iki absurdo naudojamas kaip įrodymas per prieštarą (angl. *proof by contradiction*), kai išvestiniai argumentai priveda prie prieštaros, o prieštara negali būti tiesa. Logikos prieštaravimo dėsnis neleidžia suderinti teiginio ir to paties teiginio neiginio, t. y. teiginys {\displaystyle p} ir jo neigimas {\displaystyle \neg p} („ne {\displaystyle p}") vienu metu negali būti ir teisingas, ir klaidingas ({\displaystyle \neg (p\land \neg p)}).

*Pavyzdys:*
Teiginys, kad skaičius N yra mažiausias racionalusis skaičius ir porinis skaičius nėra tiesa, nes jeigu taip būtų, tai jį būtų galima padalinti ir gauti dar mažesnį.

Teiginius, kuriuose naudojami universalūs kriterijai, kaip „visada", „niekada", „visi", „niekas" ir pan. dažnai galima privesti iki absurdo.

Klaidingas taikymas
-------------------

Kaip ir bet kuri argumentavimo strategija, privedimas iki absurdo gali būti naudojamas netinkamai, privedant iki loginės argumentacijos klaidos, panašiai kaip slidi nuokalnė. Dažnai klaidos prigimtis yra prielaidoje, kad teiginys galioja visomis aplinkybėmis.

*Pavyzdys:*
Jeigu sumažinus darbo valandas padidėja darbo produktyvumas, tada nedirbant pasiekiamas didžiausias produktyvumas. Argumento klaida yra prielaidoje, kad produktyvumo priklausomybė nuo darbo valandų yra tiesinė.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Logika
* Teiginių logika
* Argumentacijos klaida
* Paradoksas
* Retorika

Nuorodos
--------

1. ↑  „Definition of REDUCTIO AD ABSURDUM". *www.merriam-webster.com* (anglų). Nuoroda tikrinta 2020-02-11.
2. ↑  Nicholas Rescher. „Reductio ad absurdum". *The Internet Encyclopedia of Philosophy*. Suarchyvuotas originalas 2010-07-12. Nuoroda tikrinta 2020-02-11.
3. ↑  Nordquist, Richard. „Reductio Ad Absurdum in Argument". Nuoroda tikrinta 2020-02-11.
| Kostanajuskaz. *Қостанай* |
| --- |
|        |
|  |
|  |
| 

KostanajusKostanajus

53°12′00″ š. pl. 63°38′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.20000°š. pl. 63.63333°r. ilg.﻿ / 53.20000; 63.63333﻿ (Kostanajus)Koordinatės: 53°12′00″ š. pl. 63°38′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.20000°š. pl. 63.63333°r. ilg.﻿ / 53.20000; 63.63333﻿ (Kostanajus) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Kazachstano vėliava Kazachstanas |
| **Regionas** | Kostanajaus sritis Kostanajaus sritis |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 230 300  |
|  |
|  **Vikiteka** | Kostanajus |
|  |
| **Kirčiavimas** | Kostanãjus (Kustanãjus) |

**Kostanajus** – miestas šiaurinėje Kazachijos dalyje, prie Tobolo upės; srities centras.

Kostanajuje yra 8 aukštojo mokslo įstaigos. Mieste yra 22 koledžai, kuriuose mokosi apie 12200 moksleivių. Srityje veikia daugiau kaip 380 bibliotekų, 201 klubas, 8 muziejai ir 2 teatrai. Yra nemažai sporto objektų: dvi sporto arenos, 26 stadionai, 10 sporto kompleksų ir 567 sporto salės.

Istorija
--------

Įkurtas 1879 m. Iki 1997 m. miesto pavadinimas buvo žinomas kaip ***Kustanajus*** (rus. *Кустанай*).

Žymios vietos
-------------

Kostanajuje yra gausu vietovių, turtingų savo istorija ir kultūra. Srities centre yra sunitų mečetė, srities administracijos pastatas, Kostanajaus srities universitetas, I. Altynsarino regioninis memorialinis muziejus, kazachų dramos teatras, Centrinė aikštė, geležinkelio stotis. Tarp istorinių monumentų yra I. Altynsarino monumentas, dviejų SSRS herojų (I. F. Pavlovo and L. I. Bedos) biustai, A. Baitursynovo monumentas, II pasaulinio karo aukų memorialinis kompleksas, A. Imanovo biustas, L. I. Taranu biustas ir B. Madžlinu monumentas.

Susisiekimas
------------

Pagrindinės automagistralės iš Kostanajaus veda į Rusijos miestus – Čeliabinską, Magnitogorską, Troicką, Jekaterinburgą, Kurganą, Tiumenę ir į Kazachstano miestus Astaną bei Almatą. Kiti keliai jungia su aplinkiniais miestais. Visų geležinkelių ilgis siekia 1048 km. 53 stotys gamina keleivinio transporto priemones. Nafta Kostanajų pasiekia iš Rusijos ir yra gabenama į kitus Kazachstano regionus.

Kostanajaus oro uostas priima šiuos lėktuvus: Tu-134, Tu-154, Аn-22, Il-86,Boeing. Iš Kostanajaus oro uosto skraidinama į kitus Kazachstano miestus, NVS valstybes, Vokietijos miestus Frankfurtą ir Hanoverį, į Jungtinius Arabų Emyratus, Turkiją ir kt.

Sportas
-------

Kostanajuje yra įsikūrusi FK Tobyl Ķostanaj komanda, žaidžianti Kazachstano futbolo lygoje.

Nuorodos
--------

* Kostanajaus srities akimo informacinis portalas  Archyvuota kopija 2008-11-03 iš Wayback Machine projekto.
* Kostanajaus svetainė Archyvuota kopija 2021-11-02 iš Wayback Machine projekto.
* Regiono informacinė svetainė
| **Matas Cijūnaitis** |
| --- |
| Gimė | 1886 m. birželio 1 d.Dirvoniškės |
| Mirė | 1955 m. rugsėjo 6 d. (69 metai) |
| Palaidotas (-a) | prie Žaslių Kristaus kančios koplyčios |
|  |
| Veikla | kanauninkas |
| Organizacijos | Kaišiadorių kapitula |

Antkapio atminimo lenta Žasliuose
**Matas Cijūnaitis** (1886 m. Dirvoniškėse, dab. Molėtų rajone – 1955 m. rugsėjo 6 d.
Žasliuose, Kaišiadorių rajone) – Lietuvos kunigas, Kaišiadorių kapitulos kanauninkas.

Biografija
----------

Kan. Matas Cijūnaitis gimė lenkiškai kalbančioje šeimoje, mokėsi lenkų internate. 1909 m. įšventintas kunigu. 1910 m. paskirtas vikaru į Švenčionis, 1911 m. – į Stakliškes, 1911–1915 m. tas pareigas ėjo Merkinėje. Dirbdamas lietuviškose parapijose, tapo susipratusiu lietuviu, ėmė puoselėti lietuvybęi.

1915-1916 m. buvo Palomenės parapijos klebonas. 1916–1923 m. perkeltas į Vievio parapiją, kur pastatė kleboniją. 1923–1925 m. buvo Kietaviškių parapijos klebonas. 1924 m. Kietaviškėse priėmė čia apsilankiusį nuncijų. 

Nuo 1925 m. buvo Žaslių klebonas ir dekanas, Kaišiadorių vyskupijos bažnytinių bylų teisėjas. 1926 m. surengė ingresą būsimam vyskupui Juozapui Kuktai. M. Cijūnaitis pavyzdingai tvarkė parapijos reikalus, kūrė organizacijas, brolijas. Pagamino bažnyčiai du mūrinius altorius. Šventoriuje, buvusios bažnyčios altoriaus vietoje, jo rūpesčiu 1933 m. pastatyta Kristaus kančios koplyčia, 1934 m. – Krivonių šv. Antano Paduviečio bažnyčia. Jam klebonaujant 1929 m. konsekruota Žaslių bažnyčia. 

1940 m. pabaigoje Žaslių bažnyčioje buvo kilę neramumų dėl vietos lenkų mažumos reikalavimų įvesti lenkiškas pamaldas. Klebonas buvo iškviestas pasiaiškinti pas NKVD tardytojus. Antrojo pasaulinio karo pradžioje M. Cijūnaitis, būdamas Žaslių klebonu, padėjo vietos žydams: slėpė Žaslių gydytoją Rivą Trapidienę ir jos mažametį sūnų Leibą. 1946 m. sovietų valdžia kleboną suėmė ir nuteisė pustrečių metų pataisos darbų lagerio. 1949 m. grįžo į Lietuvą. 1950-1952 m. klebonavo Krivonyse, 1952-1955 m. – Žasliuose. 

M. Cijūnaitis mirė 1955 m. rugsėjo 6 d. Žasliuose. Palaidotas Žaslių bažnyčios šventoriuje, prie koplyčios sienos. 

2003 m. M. Cijūnaičiui už žydų slėpimą karo metu po mirties jam skirtas Žūvančiųjų gelbėjimo kryžius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2006 m. Kaišiadorių kalendorius. Matas Cijūnaitis *kaisiadoriuvb.lt*
2. 1 2  Riaušės Žaslių bažnyčioje 1940 m. *voruta.lt*
3. ↑  Mūsų parapijų šviesuoliai *kronika.lt*
4. ↑  Žydų gelbėtojų kapai Žasliuose *kaisiadorys.lt*
5. ↑  Iš LKB Kronikos archyvo. Kaišiadorių vyskupija. III. Kunigai, grįžę iš lagerių su palaužta sveikata ir jau mirę *lkbkronika.lt*
6. ↑  Žydų gelbėtojai. Cijūnaitis Matas *issigelbejesvaikas.lt*
| **Virgilijus Vladislovas Bulovas** |
| --- |
| Gimė | 1939 m. lapkričio 6 d. (84 metai)Kaune |
|  |
| Veikla | Lietuvos inžinierius, pedagogas, politikas |
| Partija | Lietuvos demokratinė darbo partija |
|  |
| Alma mater | 1960 m. Kauno politechnikos institutas |

**Virgilijus Vladislovas Bulovas** (g. 1939 m. lapkričio 6 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius, pedagogas, politikas.

Biografija
----------

1955 m. baigė Kauno Aušros berniukų gimnaziją, 1960 m. Kauno politechnikos institutą, inžinierius elektrotechnikas; specialybė – kompiuteriai. 1975 m. technikos mokslų daktaras.

1958 m. Kauno klinikinės ligoninės rentgenotechnikas. 1960 m. Kauno politechnikos instituto asistentas, 1962 m. vyr. dėstytojas. 1968 m. KPI Automatikos ir skaičiavimo technikos fakulteto prodekanas, 1976–1987 m. docentas, 1987 m. Specialistų tobulinimosi fakulteto dekanas. Apie 50 mokslinių straipsnių ir knygų autorius, 2 išradimų bendraautoris.

1992–1996 m. Seimo narys, 1993–1996 m. Seimo derybų su NVS šalimis darbo grupės vadovas, 1993–1996 m. Seimo delegacijos Šiaurės Atlanto Asamblėjoje pirmininko pavaduotojas. 1993 m. valstybinės delegacijos deryboms su Rusijos Federacija vadovas.

1996 m. ir 2003–2004 m. LR vidaus reikalų ministras. 1997–2001 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Kazachstane. 2001 m. LR vidaus reikalų viceministras, 2001–2005 m. – LR VRM sekretorius, vėliau – ministro patarėjas.

1997 m. kovo–balandžio mėn. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).

Nuo 1963 m. TSKP narys. Vėliau – LDDP narys.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Virgilijus Vladislovas Bulovas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Papildymų tomas. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2015
2. ↑  Virgilijus Vladislovas Bulovas (Biografija Seimo tinklavietėje)


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Romasis Vaitekūnas** | **Lietuvos vidaus reikalų ministras**1996 m. | Po to:**Vidmantas Žiemelis** |
| Prieš tai:**Juozas Bernatonis** | **Lietuvos vidaus reikalų ministras**2003–2004 m. | Po to:**Gintaras Jonas Furmanavičius** |
| **Eugenijus Bunka** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. lapkričio 23 d. (73 metai)Plungė |
|  |
| Veikla | žurnalistas, rašytojas, kraštotyrininkas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Eugenijus Bunka** (g. 1950 m. lapkričio 23 d. Plungėje) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas, kraštotyrininkas.

Biografija
----------

Vilniaus universitete studijavo geologiją, rusų kalbą ir literatūrą, 1983 m. baigė žurnalistikos specialybę.

Plungės liaudies kūrybos gaminių įmonėje Minija dirbo gintaro meistru, medžio drožėju, vėliau Fotografijos meno draugijos Žemaitijos skyriaus redaktorius ir sekretoriumi. Nuo 1977 m. Plungės rajono laikraščio „Kibirkštis" redakcijos skyriaus vedėjas. 1989–1994 m. laikraščio „Respublika", 1994–1996 m. laikraščio „Diena" korespondentas Žemaitijoje. Rašė apie žmonių tarpusavio santykius, ryšius su aplinka ir gamta, ekonomikos klausimais.  Vėliau laikraščio „Klaipėda" redaktoriaus pavaduotojas, Rietavo miškų urėdijos atstovas ryšiams su visuomene.

Balticum TV kraštotyros laidų „Žemaitijos labirintais" vienas autorių.

Pirmąjį apsakymą išspausdino žurnale „Nemunas". 1988 m. jo literatūrinis scenarijus multiplikaciniam filmui „Paukštė" užėmė pirmąją vietą respublikiniame konkurse.

1982 m. Platelių plaukimo maratono iniciatorius. Lions klubo narys. Jakovo Bunkos labdaros ir paramos fondo vykdantysis direktorius.

Bibliografija
-------------

* *Medžioklė*. Fantastiniai apsakymai, 2005 m.
* Takas per Rietavo miškų urėdiją. Straipsniai ir informacijos, 2005 m.
* *Lopaičiai. Sustingęs laikas*. 2007 m.
* Kita legendų kalba, 2010 m.
* Legendų šnabždesiai, 2016 m.
* Pėdsakai Platelių gatvelėse, 2021 m.
* Pasaulio plungiškiai maižiešiai, 2022 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 78 psl.

Nuorodos
--------

* „Žemaitijos labirintais"
Koordinatės: 54°38′10″ š. pl. 24°56′19″ r. ilg.﻿ / ﻿54.63611°š. pl. 24.93861°r. ilg.﻿ / 54.63611; 24.93861

|  |
| --- |
| **Trakų gimnazija** |
| Trakų gimnazija herbasTrakų gimnazija herbas |
| Trakų gimnazija |
| **Adresas** | Birutės g. 44, Trakai |
| **Direktorius(-ė)** | Marian Kuzborski |
| **Mokinių skaičius** | 212 (2017 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1777 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 31 |

**Trakų gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Trakuose, Birutės g. 44, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių ir lenkų kalbomis. Įstaigos kodas 290665350. Steigėjas Trakų rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1777 m. įkurta parapinė mokykla, kurioje mokėsi 16 mokinių. Po 1831 m. sukilimo mokykla buvo uždaryta. 1843 m. bajorų vadovas Strukas išsiuntė laišką baltarusių vaivadijos mokyklų mecenatui, prašydamas atidaryti mokyklą. Prašymas buvo patenkintas ir mokykla vėl pradėjo veikti. Dirbo vienas mokytojas Chlodovski, mokėsi 41 mokinys. 1858 m. bajorė Jadviga Žeromska atidavė mokyklai savo mūrinį namą. 1910 m. mokykla jau pradinė, 4 klasių. 1913 m. pagrindinė parapijos mokykla reorganizuota į aukštąją realinę mokyklą. Joje mokėsi 134 mokiniai. 1939 m. pradinė mokykla sujungta su miesto mokykla ir pavadinta 6 klasių progimnazija (dėstoma lenkų kalba).

Hitlerinės okupacijos metais (1941–1943) mokykla buvo uždaryta. Vėliau, 1949 metais, Trakų progimnazija reorganizuota į vidurinę mokyklą, 1952 m. mokykla išleido pirmąją laidą – 9 mokinius. Mokyklai vadovavo Jevgenija Maloletkina. 1972 m. Trakų vidurinėje mokykloje buvo 30 klasių, mokėsi 639 mokiniai. 1985 m. dirbo 45 mokytojai, mokėsi 641 mokinys. Jau tada mokykloje buvo valgykla, sporto salė, gerai įrengtos dirbtuvės, stadionas. Iki 1986 m. mokyklai vadovavo 7 direktoriai. Nuo 1973 m. mokyklos direktorius buvo Aleksandras Rezanovas, o nuo 1986 m. iki dabar mokyklai vadovauja Marian Kuzborski. Nuo 2015 m. Trakų gimnazija.

Mokyklos bendruomenė organizuoja valstybines ir tradicines šventes, dalyvauja įvairiuose projektuose, dažnai yra apdovanojama diplomais, vertingomis dovanomis. Beveik kiekvienais metais laimi konkursą „Geriausia mokykla – geriausias mokytojas". Mokyklos nariai glaudžiai bendradarbiauja su Lietuvos, Lenkijos ir kitų šalių mokyklomis.

Direktoriai
-----------

* 1973 m. Aleksandras Rezanovas
* 1986 m. Marian Kuzborski

Šaltiniai
---------

1. ↑  Trakų gimnazija *aikos.smm.lt'*

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2013-06-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| **Lietuvos policija** |
|  |
| ***Emblema*** |
| **Bendroji informacija** |
| **Valstybė** | Lietuvos vėliava Lietuva |
| **Įkurta** | 1918 m. |
| **Pavaldumas** | LR VRM |
| **Centrinė būstinė** | Saltoniškių g. 19,08105 Vilnius |
| **Vadovybė** |
| **Vadovas** | Renatas Požėla |
| **Tinklalapis** |
| policija.lrv.lt |

Lietuvos policininkai
**Lietuvos policija** – lietuviška teisėsaugos institucija (policija).

Istorija
--------

Iki 1924 m. ir 1940–1990 m. vadinta milicija (lot. *militia* 'karo tarnyba'). 1924 m. sausio 1 d. *milicija* pervardyta į *policiją*. Veiklą reglamentavo įstatymai ir statutai. Pagrindiniai jų: 1920 m. gegužės 14 d. Milicijos įstatymas, 1935 m. gegužės 19 d. – Valstybinio saugumo departamento statutas, Policijos aplinkraščių Sąvadas ir Instrukcija policijos tarnautojams.

Iki 1933 m. viešoji policija pavaldi savivaldybėms ir LR VRM, nuo 1933 m. kriminalinė ir valstybės saugumo policija perduotos valstybės saugumo departamentui, kitos policijos rūšys buvo pavaldžios policijos departamentui ir apskričių viršininkams.

1936 m. įsteigta Vandens kelių policija prie Susisiekimo ministerijos.

Struktūra
---------

Lietuvoje policija sudaryta iš kriminalinės ir viešosios. Jas jungia Policijos departamentas.

Galerija
--------

* Tarpukario Lietuvos kelių policininkas reguliuoja eismą Kaune, K. Donelaičio g.Tarpukario Lietuvos kelių policininkas reguliuoja eismą Kaune, K. Donelaičio g.
* Policijos departamentas Saltoniškėse (Vilnius)Policijos departamentas Saltoniškėse (Vilnius)
* Vilniaus AVPKVilniaus AVPK
* Vilniaus 1-asis komisariatasVilniaus 1-asis komisariatas
* Kauno AVPKKauno AVPK
* AutomobiliaiAutomobiliai
* TransportasTransportas
* Policijos vėliavaPolicijos vėliava

Šaltiniai
---------

1. ↑  Snieguolė Matulienė. *Lietuvos policija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XII (Lietuva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 174-177 psl.
| **Canis rufus** |
| --- |
| Rudasis vilkas (Canis rufus)Rudasis vilkas (*Canis rufus*) |
| Apsaugos būklė |
| Grėsmingai nykstantys  (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai  *( Carnivora)* |
| Šeima: | Šuniniai  *( Canidae)* |
| Triba: | Tikrieji šunys  *( Canini)* |
| Gentis: | Šunys  *( Canis)* |
| Rūšis: | Rudasis vilkas  *( Canis rufus)* |

 |
| Binomas |
| ***Canis rufus***Audubon & Bachman, 1851 |
| PaplitimasIstorinis paplitimas |

**Rudasis vilkas** (*Canis rufus*) – šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis. Seniau buvo plačiai paplitęs Jungtinių Amerikos Valstijų pietryčiuose, bet vėliau išliko tik pačiuose Teksaso pietryčiuose ir pietvakarių Luizianoje. Vėliau reintrodukuotas Tenesyje ir Šiaurės Karolinoje (Didžiuosiuose Dulsvuosiuose kalnuose ir prie Aligotorių upės).

Rudasis vilkas ilgą laiką laikytas ne atskira rūšimi, o pilkojo vilko ir kojoto mišrūnu. Dėl to, nors ir sparčiai mąžtant populiacijai, iki 1973 m. nebuvo įtrauktas į saugomų rūšių sąrašus.

Rudasis vilkas mažesnis už pilkąjį vilką – kūnas 1–1,3 m ilgio, aukštis ties pečiais 66–79 cm, sveria 20–40 kg, smulkesnio sudėjimo, ilgesnių kojų ir ausų, plonesnio kailio. Šonų spalva dažnai rusva, cinamoninė, pilkšva, o nugara juoda. Snukis ir kojos rusvos, uodegos galas juodas. Žieminiame kailyje rausvarudė spalva ypač vyrauja.

Rudasis vilkas, kaip ir kiti vilkai, aktyviausias naktimis, gyvena gaujomis. Irštvą įsirengia tarp išvartų, upių pakrantėse. Seniau gyveno įvairiose buveinėse – miškuose, kalnuose, pelkėse, tačiau dabar likusios populiacijos gyvena tik sunkiai pasiekiamose kalnų vietovėse ir pelkėse. Medžioja įvairius atrajotojus, smulkius žinduolius, graužikus (raciono pagrindą sudaro meškėnai, baltauodegiai elniai, vandeniniai ir floridiniai triušiai, ryžiniai žiurkėnai, nutrijos, ondatros).

Rudieji vilkai smarkiai medžioti dėl jų keltos grėsmės gyvuliams. XX a. vid. rūšis praktiškai išnaikinta, bet ją sugebėta atkurti iš sugautų 14 vilkų. Jie buvo veisiami nelaisvėje ir reintrodukuojami. XXI a. populiacija siekė >200 individų.

* 
* 
* JaunikliaiJaunikliai
* Rudojo vilko (kairėje) ir kojoto (dešinėje) palyginimasRudojo vilko (kairėje) ir kojoto (dešinėje) palyginimas

Šaltiniai
---------

1. ↑   „IUCN Red List - Canis rufus". IUCN Red list.
2. 1 2 3 4  *Canis\_rufus*,ADW – Animal Diversity Web. University of Michigan, Museum of Zoology.
3. ↑  „Red wolf (Canis rufus)". Environmental Conservation Online System.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rudasis vilkas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Leica Camera AG|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Optika |
| Įkurta | 1849 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Ernst Leitz |
| Centrinė būstinė | Zolmsas, Vokietija |
| Svarbiausi darbuotojai | Alfred Schopf (CEO) |
| Produkcija | Fotoaparatai, objektyvai, žiūronai ir kitokia optinė įranga |
| Tinklalapis | www.leica-camera.com |

**„Leica"** (vok. *Leica*, iš pavardės ***Lei**tz* + ***ca**mera* 'fotoaparatas') – Vokietijos optikos bendrovė, gaminanti fotoaparatus, geodezijos įrangą, mikroskopus, taip pat šios įrangos prekės ženklas. 
Kompanija „Ernst Leitz GmbH" dabar spadalinta į tris bendroves: „Leica Camera AG", „Leica Geosystems AG" ir „Leica Microsystems GmbH".
„Leica" yra pirmųjų 35 mm fotoaparatų markė.

Pirmąjį „Leica" fotoaparatą sukonstravo Oskar Barnack 1913 m. Autoriaus idėja buvo naudoti fotoaparate apie 2 metrus perforuotos kino juostos, norint išgauti 40 kadrų vienoje fotojuostos atkarpoje. Foto kadras 24×36 mm buvo išgautas padvigubinus kino juostos kadrą 18×24 mm.

Su pirmųjų „Leica" fotoaparatų sukūrimu atsirado naujas fotografavimo amžius. Dėka dydžio ir fotoaparato patogumo fotoreporteris galėjo atsirasti pačių įvykių sūkuryje.

Serijinė „Leica" fotoaparatų produkcija pradėta 1925 m. „E. Leitz Optische Werke" bendrovėje Veclaro mieste.

1927 m. „Leica 1" fotoaparatas
2007 m. lapkritį aukcione Vienoje už modelį iš 1923 m. buvo sumokėta 336 tūkstančių eurų. Modelis, kuris įgavo tokią vertę, priklauso prototipinei serijai ir yra pažymėtas numeriu 107. Tai pirmasis produktas, eksportuotas į Amerikos rinką (norint įgyti patentą).

2011 m. gegužę aukcione Vokietijoje parduotas „Leica" footoaparatas iš 1923 m. už 1,32 milijonų eurų. Tas aparatas priklauso serijai, kurioje yra tik 25 egzemplioriai. Jis vienintelis turėjo išgraviruotą užrašą „Germany", nors patentą įgavo Niujorke.

Šiuo metu „Leica" objektyvus galima rasti „Panasonic" fotoaparatuose.

Kultūrinė įtaka
---------------

„Leica" fotoaparatai buvo labai vertinami, pasižymėjo patvarumu. To pavyzdžiu tarnauja 1943 m. Matvejaus Blanterio (dainos „Katiuša" autorius) parašyta daina (žodžiai Konstantino Simonovo) „Песенка военных корреспондентов" ('Karo koresponendentų dainelė'). Joje yra tokios eilutės (lietuviškas vertimas pažodinis):

|  |  |
| --- | --- |
| От Москвы до Бреста | Nuo Maskvos iki Bresto |
| Нет такого места | Nėra tokios vietos |
| Где бы не скитались мы в пыли. | Kur mes neklajojome dulkėse. |
| С лейкой и с блокнотом | Su leika ir bloknotu |
| А то и с пулеметом | O tai su kulkosvaidžiu |
| Сквозь огонь и стужу мы прошли. | Per ugnį ir žvarbą praėjome. |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Wiadomość z serwisu Wirtualnej Polski z. 2007 m. lapkričio 18 d.
2. ↑  Wiadomość ze strony Gizmodo.pl 2011 m. gegužės 31 d.
3. ↑  Песенка военных корреспондентов

Nuorodos
--------

* Leica internetinis puslapis Archyvuota kopija 2005-03-18 iš Wayback Machine projekto.
* Leica Club Archyvuota kopija 2008-05-17 iš Wayback Machine projekto.
| **Juozas Senkus** |
| --- |
| Gimė | 1911 m. rugsėjo 3 d.Girininkai, Veiverių valsčius, Marijampolės apskritis |
| Mirė | 1979 m. gegužės 30 d. (67 metai)Toronto |
|  |
| Veikla | istorikas, žurnalistas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | Vytauto Didžiojo universitetas |

Lietuvos laikinosios Vyriausybės posėdis Kaune. Pirmininkauja Juozas Ambrazevičius, iš kairės: Jonas Matulionis, Juozas Senkus, Balys Vitkus, Pranas Vainauskas, Vytautas Landsbergis-Žemkalnis , Ksaveras Vencius, Vytautas Grudzinskas. Iš dešinės: Jonas Šlepetys, Stasys Raštikis, Adolfas Damušis, Juozas Pajaujis, Antanas Novickis, Leonas Prapuolenis, Mečislovas Mackevičius.
**Juozas Senkus** (1911 m. rugsėjo 3 d. Girininkai, Veiverių valsčius, Marijampolės apskritis – 1979 m. gegužės 30 d. Toronto) – Lietuvos istorikas, žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1930–1933 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo istoriją. Tarnavo Vyr. notaro įstaigoje ir Žemės ūkio ministerijoje. Bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos aidas", „Mūsų rytojus", „Ūkininko patarėjas", „Trimitas", „Karys". 1934–1940 m. dirbo „Mūsų rytojaus" ir „Ūkininko patarėjo" redakcijose.

1941 m. Laikinosios vyriausybės Spaudos valdybos viršininkas, 1941–1944 m. Studijų biuro, kuris leido dokumentų rinkinį apie pirmąją TSRS okupaciją bei jos terorą „Lietuvių archyvas", direktorius.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, Flensburge bendradarbiavo žurnale „Žingsniai".

1947 m. emigravo į Didžiąją Britaniją, veikė Didžiosios Britanijos lietuvių sąjungoje, laikraščio „Europos lietuvis" redakcijos darbuotojas. 1952 m. suorganizavo Londono lietuvių politinį klubą ir penkerius metus buvo jo pirmininkas. 1952–1953 m. bendradarbiavo su JAV kongresmenu Čarlzu Kerstenu, šio vadovaujamai komisijai tyrinėjant Baltijos valstybių okupaciją. 1957 m. persikėlė į Kanadą.

Kanadoje gyveno Toronto mieste. Bandė organizuoti verslo bendroves, kurios dėl kapitalo trūkumo neturėjo pasisekimo. Aktyviai dalyvavo Toronto lietuvių bendruomenės veikloje, kurį laiką buvo apylinkės valdybos pirmininku.

Nekrologas: J. Varčius, „Nesulaukė tėvynės aušros: a.a. Juozą Senkų palydėjus į amžiną atilsį", Tėviškės žiburiai, 1979-06-21, nr. 25, p. 3.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 447 psl.
| **Zenonas Eimutis Sabalys** |
| --- |
| Šiaulių miesto garbės pilietis |
|  |
| Gimė | 1939 m. sausio 2 d. (85 metai)Kaune |
| Gyven. vieta | Šiauliai |
| Tautybė | Lietuvis |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Tėvas | Juozas Sabalys (1907–2000) |
| Motina | Julija Sabalienė (1911–1998) |
| Sutuoktinis (-ė) | Dalia Zita Sabalienė (1939–1999) |
| Vaikai | Eglė, Audronė |
| Šeima | Sesuo Virginija Sabalytė (g. 1944) |
| Šiaulių miesto garbės pilietis |

**Zenonas Eimutis Sabalys** (g. 1939 m. sausio 2 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius, bankininkas, visuomenininkas, esperantininkas.

Biografija
----------

1945–1948 m. mokėsi Veiviržėnų pradinėje mokykloje, 1948–1955 m. Šilutės 1-ojoje vidurinėje mokykloje, (baigė sidabro medaliu). 1955–1960 m. mokėsi Kauno politechnikos institute, įgijo inžinieriaus statybininko kvalifikaciją. Studijų metais dainavo KPI Akademiniame chore, dirbo Studentų mokslinėje draugijoje, išmoko esperanto kalbą, įkūrė KPI esperanto ratelį, susirašinėjo su įvairių šalių žmonėmis.

1960 m. pabaigoje–1961 m. pradžioje užsiėmė Ventės rago švyturio tvirtinimo darbais: supylė pylimą, vežė akmenis iš Skuodo rajono, jai grindė krantinę.

1962 m. vedė ir persikėlė į Šiaulius. Dirbo inžinieriumi, vėliau – viršininku 6-ojoje Šiaulių mechanizacijos valdyboje, kuri jam vadovaujant tapo viena iš geriausių statybos organizacijų Lietuvoje. 1974 m. už nuopelnus statant Akmenės cemento gamyklą suteiktas Lietuvos nusipelniusio inžinieriaus garbės vardas. Dalyvavo visose to meto Šiaulių statybose, statė Dviračių gamyklą, Televizorių gamyklą, Rėkyvos padangų gamyklą, Rėkyvos durpių įmonę, gamyklas „Nuklonas", „Mechanika", Pieno ir Mėsos kombinatus, gyvenamuosius namus, mokyklas, vaikų darželius, KPI rūmus, Inžinierių namus, kuriuose vėliau buvo paskirtas vadovauti Kultūros sekcijai.

1979 m. paskirtas miesto Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotoju, vėliau – pirmuoju pavaduotoju, atsakingu už miesto statybą ir architektūrą. Aktyviai dalyvavo projektuojant, apginant Vilniuje ir statant Šiauliuose miesto 750 metų jubiliejui skirtus objektus, vėliau – daugelį didžiųjų mokslo, švietimo, medicinos, sporto objektų.

1992 m. atidaryti Z. Sabalio iniciatyva iškilę uždari Šiaulių teniso kortai. Juose įkurta Šiaulių teniso mokykla (dabar vad. Šiaulių teniso akademija).

1990 m. rugpjūčio – 2003 m. lapkričio mėn. bankininkas, įkūrė Šiaulių banką ir dirbo jo vadovu, vėliau banko „Snoras" Šiaulių filialo direktorius.

1990–1995 m. Šiaulių miesto tarybos deputatas. Ilgametis Žemaičių draugijos „Saulaukis", tarptautinio Šiaulių „Lions" klubo narys. Lietuvos esperantininkų sąjungos narys, atstovavo Lietuvos esperantininkams pasauliniuose kongresuose Suomijoje, Čekijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Izraelyje, Kroatijoje, Švedijoje, Kinijoje.

Aktyviai dalyvauja miesto visuomeninių organizacijų darbe. Apdovanotas padėkos raštais, premijomis ir medaliais.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
Tsubaki Nekoi
**Tsubaki Nekoi** (jap. 猫井 椿 = *Nekoi Tsubaki*; g. 1969 m. sausio 21 d.) yra manga kūrėjų komandos, susidedančios vien tik iš moterų, CLAMP narė. Ji yra vice-direktorė ir į jos pareigas komandoje įeina manga iliustracijų taisymas. Ji buvo pagrindinė kūrinių „Legal Drug", „The One I Love", „Wish" ir „Suki" dailininkė, nors paprastai toks darbas atitenka Mokonai. Be visa ko ji yra atsakinga už „xxxHOLIC" veikėjų vyrų piešimą, kol Mokona atsako už veikėjų moterų piešimą.

Gimė Kiote, Japonijoje. Anksčiau ji buvo žinoma kaip **Mick Nekoi** (猫井みっく *Nekoi Mikku*). Per CLAMP penkiolikos metų jubiliejų jinai, kaip ir kitos CLAMP narės, pasikeitė savo vardą. Vėlesniame interviu, Ageha Ohkawa išdėstė Nekoi vardo keitimo priežastis. Pasirodo Nekoi pabodo žmonių pastabos, jog jos vardas yra toks pats kaip Mick Jagger.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Petersen, Robert (2010-11-18). *Comics, Manga, and Graphic Novels: A History of Graphic Narratives*. ABC-CLIO. p. 184. ISBN 978-0-313-36330-6. Nuoroda tikrinta 2011-05-24.