recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Beata Šidlolenk. *Beata Szydło*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1963 m. balandžio 15 d. (60 metų)Osvencimas, Lenkija |
| Tautybė | lenkė |
|  |
| Pareigos | Lenkijos ministrė pirmininkė (nuo 2015 iki 2017m.) |
| Partija | Teisė ir Teisingumas |

**Beata Šidlo** (lenk. *Beata Maria Szydło*, g. 1963 m. balandžio 15 d. Osvencime) – lenkų politikė, Lenkijos ministrė pirmininkė (nuo 2015 iki 2017 m.).

Biografija
----------

1989 m. baigė Jogailos universiteto etnografijos fakultetą. 1987–1995 m. buvo Krokuvos istorijos muziejaus asistentė, vėliau dirbo Libionžo kultūros centre. 1997–1998 m. vadovavo Bžeščės kultūros centrui, o 1998 m. tapo šio miesto mere. 1998–2002 m. taip pat buvo Osvencimo pavieto Tarybos narė nuo Solidarumo rinkimų akcijos.

2005 m. pagal partijos Teisė ir Teisingumas sąrašą tapo Lenkijos Seimo deputate, perrinkta į parlamentą 2007 ir 2011 m. o po sėkmingų jos partijai rinkimų, nuo 2015 m. lapkričio 16 d. iki 2017 m. gruodžio 11 d. vadovavo Lenkijos vyriausybei (trečioji moteris šiose pareigose Lenkijos istorijoje).

Nuorodos
--------

* Partijos „Teisė ir Teisingumas" puslapis
* Vyriausybės tinklapis Archyvuota kopija 2016-04-10 iš Wayback Machine projekto.

  



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Eva Kopač** | **Lenkijos Respublikos ministrė pirmininkė**nuo 2015 m. lapkričio 16 d. iki 2017 m. gruodžio 11 d. | Po to:**Mateusz Morawiecki** |
**Balsys ir Kazlauskis** – XX a. trečiame ir ketvirtame dešimtmečiais veikusi plėšikų pora. Vardai yra užmiršti. Plėšikavo Žemaitijoje. Balsys nusikalstamą veiklą pradėjo siekdamas keršto už, jo manymu, padarytą skriaudą, Kazlauskis – abejotinų arklių prekyba. Dažnai važinėjo dviračiais, apsirengę gerais rūbais. Įsidrąsinę laisvai pasirodydavo Šiauliuose.

Plėšdavo valstybines įstaigas arba turtingesnius gyventojus. Būdavo ginkluoti trumpais stambaus kalibro pistoletais, apiplėšdami nieko nežudydavo, nuginkluodavo ir surišdavo. Pasipriešinusius primušdavo. Pasitikėdavo vargingais gyventojais, pas juos rasdavo ir prieglobstį. Kai kada būdavo gailestingi, užfiksuotas atvejis, kada apiplėšę vežiką ir jam maldavus, buvo grąžinta vežama pinigų siunta, priedo plėšikai dar davė 15 litų, kad vaikams nupirktų saldainių.

Plėšikavo apie septynerius metus. 1935 m. Balsys ir Kalzauskis dingo. Spėjama, kad įsigijo fiktyvius dokumentus ir išvyko į Pietų Ameriką.

Literatūra
----------

* Kučinskas K. *Abu labu tokiu. Pirmasis perskyrimas: Balsys ir Kazlauskis* // Šiaulių naujienos, Nr. 113, 1994 06 11, p. 10.
* Kučinskas K. *Abu labu tokiu. Antrasis perskyrimas: Balsys ir Kazlauskis* // Šiaulių naujienos, Nr. 118, 1994 06 18, p. 10.
Skritulio segmentas pažymėtas žalia spalva
Geometrijoje **skritulio segmentas** (arba **nuopjova**) – skritulio dalis, apribota lanku ir jį jungiančia styga. Bet kuri styga dalija skritulį į du segmentus. Segmentas, apribotas skersmeniu, vadinamas *pusskrituliu*.

Formulės
--------

Tegul *R* yra apskritimo spindulys,

*α* – centrinis kampas (matuojamas radianais),
*c* – stygos ilgis,
*s* – lanko ilgis,
*h* – segmento aukštis – atstumas tarp lanko vidurio taško ir stygos.
Tada:

* Lanko ilgis yra {\displaystyle s=R\alpha }
* Segmento plotas yra {\displaystyle S={\frac {R^{2}(\alpha -\sin \alpha )}{2}}}
* Stygos ilgis yra {\displaystyle c=2R\sin {\frac {\alpha }{2}}=R{\sqrt {2-2\cos \alpha }}}
* Aukštis yra {\displaystyle h=R(1-\cos {\frac {\alpha }{2}})}

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sektorius

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nuopjova. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-02-13).

Nuorodos
--------

* Eric W. Weisstein, Circular Segment, MathWorld. **(**angl.**)**
Felčerė-laborantė Rusijoje
**Felčeris** (iš vok. *Feldscher*) – medicinos darbuotojas, turintis vidurinį medicininį išsilavinimą. Jis teikia pirmąją medicininę ir ambulatorinę pagalbą, dirba profilaktinį, antiepideminį darbą. Turi teisę skirti gydymą ir išrašyti receptus, priimti gimdymą.

Felčeriai priskiriami prie paramedikų, kitose šalyse vadinami skirtingai. Felčerio pavadinimas labiausiai paplitęs buvusiose TSRS šalyse, anglakalbėse šalyse jį atitinka „gydytojo padėjėjas" (*physician assistant*), kitur, ypač Afrikoje – medicinos darbuotojas (*clinical officer*).

Pavadinimas „felčeris" atsirado vokiečių kalboje XV a. ir reiškia „laukų kirpėjas". Šis žodis imtas naudoti vokiečių ir šveicarų karo barzdaskučiams, kurie turėjo įrankius atlikti sužeistų karių operacijas. XVII–XVIII a. tokius felčerius Vokietijoje pakeitė profesionalūs karo lauko gydytojai, o pati sąvoka per Prūsiją pateko į Rusiją, kurioje taip pradėti vadinti vidurinio išsilavinimo medicinos darbuotojai.

Lietuvoje felčeriai buvo ruošiami Kauno kolegijoje (kuri iki 2001 m. vadinosi Kauno aukštesniąja medicinos mokykla), seniau – Vilniaus, Šiaulių, Klaipėdos, Panevėžio vidurinėse medicinos mokyklose. Tarybiniais metais felčeriai dirbdavo gydytojų pagalbininkais miestų ir gyvenviečių medicinos punktuose, gamyklose. Felčeris būdavo pagrindinis paprastai kolūkinėse gyvenvietėse steigtų felčerių ir akušerių punktų darbuotojas (atlikdavo pirmąją medicininę ir profilaktinę pagalbą – vakcinaciją, žaizdų tvarstymą, kraujospūdžio matavimą, esant reikalui duodavo siuntimą pas gydytoją. Taip pat atlikdavo gydytojų nurodytas procedūras, lankydavo ligonius namuose, vesdavo sanitarinio švietimo paskaitas. Gamyklose felčeriai būdavo atsakingi už darbinių traumų apskaitą.

Iki 1990 m. per metus buvo parengiama ~140, 1990–2000 m. – 20–25, nuo 2000 m. – 13 felčerių. Nuo 2000 m. Lietuvoje felčeriai vadinami ***bendruomenės slaugytojais***.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Felčeris*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 532
2. ↑  Medicinos enciklopedija, T. I (A–M). – Vilnius: Valstybinė enciklopedijų leidykla, 1991. 250 psl.
3. ↑  *Felčeris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
| ***Bebaimis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Jungtinė Karalystė Vokietija |
| Režisierius | Buddy Giovinazzo |
| Scenaristas (-ai) | Karl Junghans |
| Metai | 2000 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 92 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Bebaimis** (angl. *The Unscarred*) – 2000 m. sukurtas trileris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* James Russo – Mikis Vernonas
* Heino Ferch – Johanas
* Ornella Muti – Rafaela
* Steven Waddington – Trevis
* Ulrike Haase – Ankė
* Naike Rivelli
* Andreas Petri

Naike Rivelli yra aktorės Ornella Muti duktė. Filme jos vaidina tą patį personažą skirtingais metais.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

1980 m. Vakarų Berlyne susipažino 4 užsieniečiai studentai: perspektyvus beisbolininkas amerikietis Mikis, švedas Johanas, anglas Trevis ir italė Rafaela. Vakarėlio metu įvyko nelaimingas atsitikimas, kurio metu Mikiui buvo sužalota ranka.

Praėjus 20 metų jis dirba šaltkalviu, o visus pinigus išleidžia lažyboms. Negana to, jis įsiskolinęs banditams, kurie reikalauja grąžinti didelę pinigų sumą. Kaip tik tada jį pasiekia netikėtas kvietimas – jaunystės draugai švedas ir anglas kviečia jį susitikti Berlyne ir prisiminti senus laukus, netgi pasisiūlo nupirkti lėktuvo bilietą. Vis tik linksmybės baigiasi liūdnai – Johanas parsiveda į namus merginą, kurią netyčia nužudo. Vyrai nusprendžia atsikratyti kūno, tačiau reikalai darosi vis labiau komplikuoti: Mikis pradeda reikalauti pinigų iš Johano. Vėliau jis ima šantažuoti Rafaelą, kuri, nors ir ištekėjusi už Trevio, augina Mikio sūnų ir visus tuos metus ją gauna pinigus už tylėjimą. Galiausiai paaiškėja, kad trijulė sugalvojo planą kaip atsikratyti Mikio apkaltinant jį žmogžudyste...
Koordinatės: 53°07′47″ š. pl. 23°08′54″ r. ilg.﻿ / ﻿53.12972°š. pl. 23.14833°r. ilg.﻿ / 53.12972; 23.14833


|  Balstogės Šv. Marijos Magdalenos cerkvė |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Balstogės stačiatikių dekanatas |
| **Gyvenvietė** | Balstogė |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1758 m. |
| **Stilius** | barokas |

**Balstogės Šv. Marijos Magdalenos cerkvė** (lenk. *Cerkiew św. Marii Magdaleny w Białymstoku*) – cerkvė esanti Balstogės mieste, centriniame parke. Cerkvė priklauso Balstogės Šv. Nikolajaus parapijai. Cerkvė pavadinta Marijos Magdalietės garbei. Pastatas buvo pastatytas 1758 m. kaip katalikų koplyčia, kurios statybas finansavo Janas Klemensas Branickis. 1768 m. šalia koplyčios buvo įkurtos katalikų kapinės. 1864 m. koplyčią perėmė stačiatikiai ir pavertė ją cerkve. 1966 m. spalio 20 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

* 
*

Literatūra
----------

* A. Dobroński, Białystok: historia miasta, Białystok 2001.
* J. Glinka, Kaplica i cmentarz pod wezwaniem św. Marii Magdaleny w Białymstoku, „Rubierz" 1992, nr 1, s. 21-27.
* A. Sztachelska-Kokoczka, Jeszcze raz o kaplicy św. Marii Magdaleny w Białymstoku, „Białostocczyzna" nr 4/28, s. 69.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Balstogės Šv. Marijos Magdalenos cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Segu*Ségou* |
| --- |
| *Prekyba Nigerio krantinėje* |
|  |
| 

SeguSegu

13°27′0″ š. pl. 6°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.45000°š. pl. 6.26667°r. ilg.﻿ / 13.45000; 6.26667﻿ (Segu)Koordinatės: 13°27′0″ š. pl. 6°16′0″ v. ilg.﻿ / ﻿13.45000°š. pl. 6.26667°r. ilg.﻿ / 13.45000; 6.26667﻿ (Segu) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Malio vėliava Malis |
| **Regionas** | Segu regionas |
|  |
| **Gyventojų** () | 100 000  |
|  |
|  **Vikiteka** | Segu |

**Segu** (pranc. *Ségou*) – miestas vidurio Malyje, 235 km į šiaurės rytus nuo Bamako, Nigerio upės pakrantėje. Segu regiono administracinis centras. ~100 tūkst. gyventojų. Plentai į Bamaką, Moptį, Bobo Diulasą. Verčiamasi prekyba, žvejyba, puodininkyste. Maisto pramonė. Būdinga Sudano regiono tradicinė architektūra bei kolonijinių laikų pastatai. Yra didelė mečetė, vandens bokštas.

Dauguma miesto gyventojų yra bamarai, fulbiai, minjankai.

Istorija
--------

Segu miestas 1620 m. įkurtas bozų 10 km nuo dabartinės vietos. Miestas suklestėjo 1712 m. kai Bitonas Kulibalis tapo karaliumi ir įkūrė Bamanos imperiją su sostine Segu mieste. 1796 m. miestą aplankė pirmas žinomas europietis Mungo Parkas. 1861 m. po Segu mūšio miestas perėjo į Tukuloro imperiją, valdomą El Hadži Umaro Talo. Miesto gyventojai buvo priversti priimti islamą. 1892 m. Segu užkariavo Prancūzijos armija, vadovaujama generolo Louis Archinard.

Miestų partnerystė
------------------

* Prancūzija Angulemas, Prancūzija
* Jungtinės Amerikos Valstijos Ričmondas, JAV
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Felipė Gonsalesas Markesasisp. *Felipe González Márquez*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1942 m. kovo 5 d. (81 metai)Dos Hermanas (Sevilijoje) |
|  |
| Veikla | teisininkas, Ispanijos visuomenės ir politinis veikėjas |
| Partija | 1962 m. Ispanijos socialistų darbininkų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Felipe González |

**Felipė Gonsalesas Markesas** (isp. *Felipe González Márquez*; g. 1942 m. kovo 5 d. Dos Hermanas) – teisininkas, Ispanijos visuomenės ir politinis veikėjas.

Biografija
----------

Sevilijos universitete studijavo teisę ir ekonomiką. Studijuodamas priklausė krikščionių demokratų organizacijoms, 1962 m. įstojo į nelegalią Ispanijos socialistų darbininkų partijos (PSOE) jaunimo organizaciją.

1966 m. gavęs teisininko diplomą advokatavo, specializavosi ginti darbininkų atstovų teises.

1969 m. vedė Karmen Romero.

1965 m. Sevilijos provincijos PSOE komiteto narys, 1970 m. PSOE Vykdomosios komisijos narys. 1971 buvo suimtas. 1974 m. Siuresno (Prancūzija) suvažiavime išrinktas PSOE generaliniu sekretoriumi. Vadovavo partijai iki 1997.

1975 m. mirus diktatoriui Franko, grįžo į Ispaniją ir kartu su A. Suaresu pradėjo šalies demokratizavimą. Vienas Demokratinio judėjimo platformos lyderių. Legalizavus partiją, 1977 m. išrinktas Madrido tarybos nariu, 1977–2004 m. Kortesų (parlamento) narys, opozicijos lyderis.

1982–1997 m. Ispanijos ministras pirmininkas, jam vadovaujant prasidėjo reali ekonomikos rekonstrukcija, 1986 m. Ispanija priimta į Europos ekonominę bendriją ir NATO, peseta buvo įtraukta į Europos pinigų sistemą.

1989 m. pirmininkavo Europos Ministrų Tarybai.

Jo vadovaujama PSOE laimėjo 1986, 1989 ir 1993 m. Kortesų rinkimus.

1996 m. EBSO vadovas. 1978–1983 m. SI „Principų deklaracijos" rengimo komisijos pirmininkas. Nuo 1980 m. SI pirmininko pavaduotojas.

Bibliografija
-------------

* *Un discurso ético* (su Víctor Márquez Reviriego, 1982);
* *El Socialismo* (1997);
* *El futuro no es lo que era* (su Juan Luis Cebrián, 2001);
* *Memorias del futuro* (2003).
Arkties kultūrų kaita
**Dorseto kultūra** (angl. *Dorset culture*, pranc. *Culture de Dorset*) – archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1920 m. D. Dženeso tirtą gyvenvietę prie Dorseto kyšulio (Bafino Žemė).

Arealas
-------

Dorseto kultūra 600 m. pr. m. e. – 1100 m. e. m. plito Kanados Arktiniame salyne ir Grenlandijos vakarinėje dalyje. Dorseto kultūrą pakeitė Tulės kultūra.

Kultūra
-------

Dorseto kultūros žmonės klajojo mažomis grupelėmis, daugiausia įsikurdavo jūros pakrantėse. Manoma, žiemą statėsi būstus iš sniego, jiems apšildyti naudojo ruonių taukus, vasarą gyveno kailiais aptemptose palapinėse. Vertėsi jūrų medžiokle (medžiojo ruonius, vėplius) ir žvejyba, t. p. medžiojo šiaurinius elnius, avijaučius, paukščius. Manoma, Dorseto žmonės jau turėjo roges ir kajaką, naudojo žeberklus, peilius, aštrius akmeninius įrankius. Rasta įvairių akmeninių statinių bei užtvankų liekanų, ornamentuotu realistinių ir stilizuotų gyvūnų bei žmonių skulptūrų iš kaulo, ilčių (greičiausiai jie naudoti kaip amuletai arba medžioklei skirti magiški daiktai), medžio, ant uolu raižytu atvaizdu. Dorseto kultūra skiriama eskimų protėviams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Dorseto kultūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 92 psl.
**Bankroto administratorius** – teismo paskirtas fizinis ar juridinis asmuo, turintis teisę teikti bankroto administravimo paslaugas. Administratoriaus veiklą kontroliuoja Įmonių bankroto valdymo departamentas.

Bankroto administratoriaus paskyrimas
-------------------------------------

Teismui bankroto administratoriaus kandidatūrą gali pasiūlyti įmonės kreditoriai, savininkas arba įmonės administracijos vadovas. Teismas turi teisę administratoriumi paskirti ir kitą asmenį. Jei asmuo, pateikdamas teismui pareiškimą dėl bankroto bylos iškėlimo, administratoriaus kandidatūros nepasiūlo, teismas privalo pats parinkti administratorių.

Bankroto administratoriaus kompetencijos
----------------------------------------

Vykdant įmonės bankrotą, bankroto administratorius atlieka šias funkcijas:

1. Teikia duomenis apie bankrutuojančią įmonę spaudai ir Vyriausybės institucijoms;
2. Valdo, naudoja bankrutuojančios įmonės turtą, užtikrina jo apsaugą;
3. Vadovauja bankrutuojančios įmonės ūkinei komercinei veiklai;
4. Patikrina bankrutuojančios įmonės sandorius, sudarytus per ne mažesnį kaip 36 mėnesių laikotarpį iki bankroto bylos iškėlimo;
5. Pagal kreditorių pareikštus reikalavimus sudaro visų įmonės kreditorių bei jų reikalavimų sąrašą;
6. Priima ir atleidžia darbuotojus Darbo kodekso ir šio įstatymo nustatyta tvarka;
7. Šaukia kreditorių susirinkimus;
8. Imasi priemonių išieškoti skolas iš įmonės skolininkų.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Fizinio asmens bankrotas
* Įmonės bankrotas
* Bankrotas

Nuorodos
--------

www.bankrotai.lt Nacionalinė bankroto administratorių asociacija  

www.adminbiuras.lt Įmonių bankroto administravimo ir teisinių paslaugų biuras
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Feliksas Sliesoriūnas** |
| --- |
| Gimė | 1931 m. liepos 17 d.Šlapiai, Utenos apskritis |
| Mirė | 2017 m. birželio 26 d. (85 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | istorikas, pedagogas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Feliksas Sliesoriūnas** (1931 m. liepos 17 d. Šlapiuose, Utenos apskritis – 2017 m. birželio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos istorikas, pedagogas.

Biografija
----------

1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1971 m. Istorijos institute apgynė disertaciją „1830–1831 metų sukilimas Lietuvoje", istorijos mokslų daktaras.

1964–1979 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos istorijos institute, 1969–1971 m. mokslinis sekretorius. Nuo 1979 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, 1986–1991 m. visuotinės istorijos katedros vedėjas.

Paskelbė straipsnių mokslinėje ir periodinėje spaudoje, Tarybų Lietuvos ir Visuotinės lietuvių enciklopedijų straipsnių autorius.

Bibliografija
-------------

* *1830–1831 m. sukilimas Lietuvoje*, Vilnius, 1974 m.
* *Gedimino aikštė Vilniuje*, Vilnius, 1980 m.
**Lietuvos žurnalistų draugija** – Lietuvos žiniasklaidos darbuotojų organizacija, įkurta 1991 m. gruodžio 21 d. Vilniuje.

Veikla
------

Lietuvos žurnalistų draugija tęsia prieš Antrąjį pasaulinį karą veikusios Lietuvos žurnalistų sąjungos tradicijas. 2007 m. buvo 211 narių. Tikslas – teisingai ir objektyviai informuoti visuomenę, remti valstybės siekius, palaikyti ryšius su šalies ir tarptautinėmis žiniasklaidos organizacijomis, ginti spaudos laisvę ir žurnalistų teises. Aukščiausia valdymo institucija – suvažiavimas, tarp suvažiavimų vadovauja centro valdyba, revizijos komisija ir garbės teismas.

Nuo 1999 m. prieš Tris Karalius teikia kasmetinę S. Lozoraičio premiją „Kelyje į Vilties prezidento Lietuvą". Jos laureatai: Nijolė Baužytė, Vaidotas Žukas, Kazys Požėra, Leonas Peleckis-Kaktavičius, Viktoras Alekna, Roma Grinbergienė, Vaclovas Aliulis, Liudvika Pociūnienė, Vanda Ibianska, Antanas Seikalis, Julius Sasnauskas.

Centro valdybos pirmininkai
---------------------------

* Aldona Žemaitytė – 1991–1993 m.
* Antanas Gailius – 1993 m.
* Roma Grinbergienė – 1993–2000 m.
* Gražina Petrošienė – 2000–2008 m.
* Marytė Kontrimaitė – nuo 2008 m.
* Gražina Viktorija Petrošienė – šiuo metu (2014).

Nuorodos
--------

Internetinė LŽD svetainė. Tikrinta 2014-01-19.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Domas Šniukas. *Lietuvos žurnalistų draugija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 355 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Feliksas Hofmanas
**Feliksas Hofmanas** (*Felix Hoffmann*, 1868 m. sausio 21 d. – 1946 m. vasario 8 d.) – Vokietijos chemikas.

Biografija
----------

Feliksas Hofmanas gimė 1868 metais, sausio 21 d. Liudvigsburge, Vokietijoje. Jis buvo pramonininko sūnus. 1889 metais pradėjo studijuoti chemiją Miuncheno universitete, kurį baigė 1890 metais, farmacijos valstybiniu egzaminu. 1894 metais prisijungė prie „Bayer".

Pasiekimai
----------

1897 m. rugpjūčio 10 d. Hofmanas susintezavo acetilsalicilo rūgštį (ASA) dirbdamas „Bayer" kartu su Arturu Aichengriunu. Sujungęs salicilo rūgštį su acto rūgštimi, jis sėkmingai sukūrė ASA chemiškai grynoje ir stabilioje formoje. Už šių rezultatų tikrinimą atsakingas farmakologas iš pradžių buvo skeptiškas, tačiau atlikus didelio masto tyrimus medžiagos veiksmingumui ir tolerancijai tirti, buvo nustatyta, kad tai analgetinė, karščiavimą mažinanti ir priešuždegiminė medžiaga. 1899 m. buvo pirmą kartą parduotas, pavadinimu „Aspirinas", kaip milteliai, tiekiami stiklo buteliukuose.
Feliksas Hofmanas pakartotinai susintetinęs diamorfiną (nepriklausomai nuo Č. R. Alderio Raito, kuris jį susintetino 23 metais anksčiau), kuris buvo populiarinamas „Bayer" prekiniu pavadinimu heroinas. Jis taip pat susintetino aspiriną, tačiau neaišku, ar jis tai padarė savo iniciatyva ar Arturo Aichengriuno nurodymu.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nigerio deltos regionas
**Nigerio delta** – tankiai gyvenamas regionas pietų Nigerijoje, sutampantis su Nigerio upės delta. Užima ~70 000 km², t. y. 7,5 % šalies ploto. Į Nigerio deltą įeina šios valstijos: Deltos valstija, Bailesa, Riversas; kitos priskirtos 2000 m.: Abija, Akva Ibomas, Kros Riveris, Edo, Imo, Ondo. Čia gyvena ~31 mln. gyventojų, priklausantys virš 40 tautybių, iš kurių vyrauja idžai ir igbai.

Nigerio delta yra pasaulinės svarbos naftos gavybos regionas. Čia išgaunama apie 3 mln. barelių naftos per dieną.

Istorinė Nigerio delta
----------------------

*Pagrindinis straipsnis – Aliejaus upės*.
Istorinė ir geografinė Nigerio delta apima gerokai mažesnę teritoriją nei dabartinė regiono samprata. Ji apytikriai atitinka dabartines Bajelsos, Upių ir Deltos valstijas. Tai – atskiras istorinis Nigerijos ir Benino civilizacijos regionas, kuriame nuo XV a. susiformavo prekybinės valstybės, vykdžiusios prekybą su Vakarų tautomis. Ilgainiui šiam istoriniam regionui prigijo pavadinimas aliejaus upės.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Vidinė Nigerio delta
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Linkin Park bosistas
**Dave Farrell** (g. 1977 m. vasario 18 d. Masačiusetse) – grupės Linkin Park narys, grojantis bosine gitara.

Biografija
----------

David Farrell dar žinomas kaip *Phoenix*. Jis yra vienas geriausių JAV bosistų. Baigė filosofijos studijas UCLA universitete, studijavo dizainą Pasadenos menų kolegijoje, bet nebaigė. Groja šiais instrumentais: bosine gitara, smuiku ir kt. Šeimyninė padėtis: vedęs Linsey, turi vyresnįjį brolį Joe.

Faktai
------

Tikrasis *Phoeinx* vardas yra *David Michael Farrell*. Jis gimė Plymouthe, Masačusetse. David Farrell buvo atsakingas už kai kurių dainų tekstų rašymą „Hybrid Theory" albume. Kai David’as persikėlė į CA, jis tapo grupės „Tasty Snax" nariu. Vėliau grupė pakeitė pavadinimą į „The Snax". Kai David Farrell buvo su „The Snax", jis perėjo nuo gitaros prie bosinės gitaros ir liko su ja. Dabar jis vienas geriausių JAV Bosistų. „Xero" grupėje (anksčiau taip vadindavosi Linkin Park) David Farrell buvo originalaus boso muzikantas. Linkin Park bosistas, studijuodamas universitete, gyveno drauge su Brad Delson, kuris taip pat yra Linkin Park narys. David Farrell groja ne vien bosine gitara, jis dar groja daugybe instrumentų (tarp jų ir smuiku). Jam patinka: Weezer, The Beatles, Deftones, Roots, Bob Marley, Sarah McLaughlin, Hughes & Wagner, Harrod & Funck. Jis svajoja išmokti mušti būgnus.

Šeima
-----

David Farrell yra vedęs, žmonos vardas Linsey. Gimusi 1979 m. birželio 6 d. Linsey mergautinė pavardė – Braeunig. Ji anksčiau dėstė anglų kalbą vidurinėje mokykloje. Linsey užaugo prie Orange County kranto. David Farrell ją vedė 2002 m. gruodžio 28 d.
Taip pat David Farrell turi brolį Joseph (Joe).

Citata
------

„Kelios greitos padėkos… mano šeimai ir draugams – ačiū. Grupei – ačiū. Ir žmonėms iš viso pasaulio, kurie klausosi mūsų muzikos ir ateina į mūsų koncertus – didžiulė padėka. Jūsų atsidavimas ir entuziazmas tam, ką mes darome, neliks nepastebėtas."
**Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga** – Žemėtvarkininkų ir hidrotechnikos inžinierių visuomeninė organizacija. Būstinė Akademijoje, Kauno raj.

Veikla
------

Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga yra 1918–1940 m. veikusios ir 1989 m. atkurtos Matininkų ir kultūrtechnikų sąjungos veiklos tęsėja. Sąjungos įstatai priimti 1989 m. patikslinti 1991 m. ir 1996 m. 2008 m. pr. turėjo 1017 narių, žemėtvarkininkų ir hidrotechnikų sekcijas, 74 skyrius (14 žemėtvarkininkų ir 60 hidrotechnikų). Aukščiausiasis sąjungos organas – suvažiavimas, šaukiamas kas 2 metai. Jis renka sąjungos tarybą, tarybos pirmininką ir 2 vicepirmininkus, kurie vadovauja žemėtvarkininkų ir hidrotechnikų sekcijoms.

Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga telkia žemėtvarkos ir hidrotechnikos specialistus aktualiems žemėtvarkos ir hidrotechnikos klausimams spręsti, padeda jiems keistis moksline ir gamybine informacija, rengia konferencijas, mokymus, skatina narių kūrybinę veiklą, rūpinasi jų kvalifikacijos kėlimu, organizuoja žemėtvarkos ir hidrotechnikos specialistų profesinės dienos minėjimus, palaiko ryšius su kitais šalių specialistais. Sąjunga rūpinosi žemės reforma, melioracijos įrenginių pertvarkymu, hidrotechnikos statinių eksploatacija ir apsauga, žemės reformos ir melioracijos darbų finansavimu, įstatymų tobulinimu, specialistų rengimu.

Sąjunga leidžia žurnalą „Žemėtvarka ir hidrotechnika", 2002 m. išleido bibliografinį žinyną „Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga 2000 m."

Tarybos pirmininkai
-------------------

* Nuo 1989 m. balandžio mėn. – pirmininkas Albinas Kusta, vicepirmininkai – Antanas Gogelis ir Petras Daugirdas;
* Nuo 1994 m. gruodžio mėn. – pirmininkas Česlovas Ramonas, vicepirmininkai – Benjaminas Dubickas ir Kazys Sivickis;
* Nuo 1995 m. gegužės mėn. – pirmininkė Romutė Stašelienė, vicepirmininkai – Pranas Aleknavičius ir Kazys Sivickis;
* Nuo 1997 m. gegužės mėn. – pirmininkas Zenonas Rimkus, vicepirmininkai – Pranas Aleknavičius ir Antanas Kisieliauskas;
* Nuo 2001 m. balandžio mėn. – pirmininkė Julė Petraškienė, vicepirmininkai – Algirdas Sandonavičius ir Antanas Maziliauskas;
* Nuo 2003 m. balandžio mėn. – pirmininkas Antanas Maziliauskas, vicepirmininkai – Romualdas Survila ir Kazys Sivickis.
* Nuo 2005 m. gegužės mėn. – pirmininkas Pranas Aleknavičius
* Nuo 2007 m. gegužės mėn. – pirmininkas Vidmantas Gurklys, vicepirmininkai – Jonas Račas, Zita Kvietkienė
* Nuo 2009 m. gegužės mėn. – pirmininkas Audrius Petkevičius, vicepirmininkai – Midona Dapkienė, Zita Kvietkienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Antanas Miknius. *Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 354 psl.

Nuorodos
--------

* Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga
| ***Dievai tikriausiai pamišę*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Gods Must Be Crazy |
| Kilmės šalis | Pietų Afrikos Respublikos vėliava Pietų Afrikos RespublikaBotsvanos vėliava Botsvana |
| Režisierius | Jamie Uys |
| Prodiuseris (-iai) | Jamie Uys |
| Scenaristas (-ai) | Jamie Uys |
| Kompozitorius | John Boshoff |
| Vaidina | N!xauMarius WeyersSandra Prinsloo |
| Metai | 1980 |
| Žanras | nuotykinis, komedija |
| Trukmė | 109 min. |
| Kalba | anglųafrikansasJuǀʼhoanUngwatsi |
| Biudžetas | 5 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Dievai tikriausiai pamišę** (angl. *The Gods Must Be Crazy*) – 1980 m. filmas, sukurtas Pietų Afrikos režisieriaus Jamie Uys. Jame pasakojama apie bušmėnų ramybę sudrumstusi *Coca-cola* butelį. Filmas susilaukė gan didelio populiarumo, vėliau išleistos dar 4 dalys, kuriose vaidino bušmėnas N!xau.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmas pradedamas kaip dokumentinis filmas, kuriame pasakojama apie Kalahario dykumoje gyvenančius bušmėnus. Jie gyvena taikiai ir laimingai, tačiau vieną dieną nutinka keistas dalykas – iš dangaus nukrenta *Coca-Cola* butelis (numestas iš praskrendančio lėktuvo, bušmėnų laikomu dievų ženklu). Iš pradžių daiktas pasirodo naudingas ir laikomas dievų dovana. Žmonės randa daug jo panaudojimo būdų. Tačiau kadangi butelis tik vienas, jis greit sukelia pavydą, nepasitenkinimą, ginčus ir smurtą. Vienas iš genties narių, Xi, nusprendžia, kad tai blogio daiktas ir pasiryžta jį numesti nuo pasaulio krašto.

Tuo tarpu kitos dvi istorijos pasakoja apie žurnalistę Kate, atvykusią į Botsvaną dirbti mokytoja, kuria pasitinka nuolat nesėkmių lydimas zoologas Andrew, bei apie partizanų būrį, vadovaujamą Sam Bogos, po nesėkmingo pasikėsinimo į prezidentą, sprunkantį nuo armijos.

Andrew asistentas M’pudi pakviečiamas teismo vertėjauti, mat pareigūnai sučiupo Xi medžiojant ožkas. Adrew ir M’pudi pasigaili bušmėno ir išperka jį iš kalėjimo kaip savo asistentą. Vėliau, beskaičiuodami gyvūnus jie pastebi, kad Sam Bogos partizanai įkaitais paėmė Kate ir jos mokinius. Xi pagalba, Andrew išvaduoja įkaitus ir suima Sam Bogą. Galiausiai Xi pasiekia, jo manymu, Žemės kraštą (gilų kanjoną, apgaubtą rūko), kur nusviedžia butelį.

Aktoriai
--------

* N!xau – Xi
* Marius Weyers – Andrew Steyn
* Sandra Prinsloo – Kate Thompson
* Louw Verwey – Sam Boga
* Michael Thys – M’pudi
* Nic De Jager – Jack Hind
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

didžioji tercija| Inversija | mažoji seksta |
| Pavadinimas |
| Santrumpa | d3 |
| Dydis |
| Pustonių skaičius | 4 |
| Intervalo klasė | 4 |
| Racionalusis intervalas | 5:4 |
| Centai |
| Lygioji temperacija | 400 |
| Ketvirtis tono | 400 |
| Racionalioji intonacija | 386 |

**Didžioji tercija** – didesnysis iš dviejų dažniausiai pasitaikančių muzikinių intervalų, apimančių tris diatoninės gamos laipsnius. Mažesnis toks intervalas yra vadinamas mažąja tercija. Didžioji tercija yra žymima sutrumpintai **d3**, o jai priešingas intervalas yra mažoji seksta.

Didžiosios tercijos intervalas dažniausiai sutinkamas tarp mažorinės dermės pirmojo ir trečiojo laipsnių. Visi mažoriniai akordai turi šį intervalą tarp akordo pagrindinio garso ir jo trečiojo laipsnio. Dėl šios priežasties didžioji tercija neretai vadinama **mažorine tercija**. Kitos didžiosios tercijos yra tarp mažorinės dermės IV ir VI laipsnių (Fa-La), bei tarp V ir VII laipsnių (Sol-Si). Natūralaus minoro dermėje ši tercija yra tarp šios dermės III-V, VI-VIII ir VII-II laipsnių, harmoninio minoro (kai VII laipsnis paaukštinamas) – dar ir tarp V-VII laispnių (VII-II tercija tampa mažąja dėl paaukštinto VII laipsnio).

  

Racionaliojoje intonacijoje dažniausiai įvertinama kaip dažnių santykis 5:4. Lygiojoje temperacijoje, savo ruožtu, didžioji tercija yra lygi keturiems pustoniams ir yra 0,79 % didesnė už racionaliąją. Seniau naudotas ditonis buvo lygus dviem didžiosiom sekundom (81:64 santykis) ir didesnis už racionaliąją didžiąją terciją 1,25 %.

Šiais laikais didžioji ir mažoji tercija yra laikomos vienais įdomiausių ir dinamiškiausių konsonansų, tačiau praeityje muzikai manė, kad tai yra visiškai nepanaudojami disonansai. Didžioji tercija mažoriniame akorde yra sąskambis, kuris suteikia akordui linksmumo atspalvį, savo ruožtu mažoji tercija minoriniame akorde suteikia jam liūdnumo.

  

v • a • r **Diatoniniai muzikiniai intervalai** 

unisonas | mažoji sekunda | didžioji sekunda | mažoji tercija | didžioji tercija | kvarta | tritonis | kvinta | mažoji seksta | didžioji seksta | mažoji septima | didžioji septima | oktava
Deividas Cardas
**Deividas Cardas** (angl. ***David Card***) – amerikiečių ekonomistas, Kalifornijos universiteto (Berklis) profesorius.

David Card apgynė mokslų daktaro disertaciją Princetono universitete 1983 m. Profesorius yra gavęs reikšmingų Amerikos ekonomistų sąjungos apdovanojimų (angl. *John Bates Clark Medal*), buvo svarbių ekonomikos mokslinių žurnalų *Journal of Labor Economics* ir *Econometrica* redaktorius.

Deividas Cardas tapo žymus kartu su kolega Alanu Kriugeriu paskelbęs eksperimentinių tyrimų išvadas, jog minimalaus darbo užmokesčio įvedimas nepadidina nedarbo. Nors darbas buvo daug sykių mėginamas užginčyti, eksperimentiškai jis taip ir nebuvo paneigtas. Dalis ekonomistų, tarp jų ir Nobelio premijos laureatų, pripažįsta šių tyrimų korektiškumą ir sutinka su jų rezultatais.

Deividas Cardas taip pat paskelbė reikšmingų mokslo darbų imigracijos, švietimo, profesinės kvalifikacijos bei socialinės nelygybės temomis.

Literatūra
----------

* *Myth and Measurement: The New Economics of the Minimum Wage,* with Alan B. Kruger, Princeton University Press, 1997. (ISBN 0-691-04823-1)
* Card, David. „Is the new immigration really so bad?" Archyvuota kopija 2006-04-25 iš Wayback Machine projekto. Federal Reserve Bank of Philadelphia.
* Card, David. „Is it worth it to go to college?" Archyvuota kopija 2006-03-14 iš Wayback Machine projekto.
* Jozeph Stiglitz (2002). *Employment, social justice and societal well - being* Archyvuota kopija 2006-07-25 iš Wayback Machine projekto. International Labour Review, 141 (1-2), p. 9–29.
| Didžiojo Chechciro rezervatas |
| --- |
| IUCN Ia kategorija (gamtos rezervatas) |
| Chechciro kalnai Chechciro kalnai |
| **Vieta:** | Rusija (Chabarovsko krašto vėliava Chabarovsko kraštas) |
| **Artimiausia didesnė gyvenvietė:** | Chabarovskas |
| 

Žemėlapis rodantis Didžiojo Chechciro rezervatas vietą.Didžiojo Chechciro rezervatas

  |
| **Koordinatės:** | 48°12′18″ š. pl. 134°51′32″ r. ilg.﻿ / ﻿48.20500°š. pl. 134.85889°r. ilg.﻿ / 48.20500; 134.85889Koordinatės: 48°12′18″ š. pl. 134°51′32″ r. ilg.﻿ / ﻿48.20500°š. pl. 134.85889°r. ilg.﻿ / 48.20500; 134.85889 |
| **Plotas:** | 454,71 km² |
| **Įkurtas:** | 1963 m. |

**Didžiojo Chechciro rezervatas** (rus. *Большехехцирский заповедник*) – valstybinis gamtinis rezervatas Rusijoje, Chabarovsko krašte, apima Chechciro kalnagūbrį, besidriekiantį 15–20 km į pietus nuo Chabarovsko. Įkurtas 1963 m. ir užima 45 471 ha plotą.

Įkurtas siekiant išsaugoti ir ištirti Paamūrės krašto gamtą. Rezervate saugomi spygliuočių–plačialapių medžių miškai su mandžiūriškos augmenijos priemaišomis. Daug endeminių ir reliktinių augalų rūšių (ženšenis, eleuterokokas). Rezervate sutinkamos 53 žinduolių, 45 žuvų, 240 paukščių, 8 roplių, 6 varliagyvių rūšys. Kartais sutinkami amūriniai tigrai, amūrinės katės, čia taip pat gyvena barsukai, sabalai, stirnos, himalajiniai ir rudieji lokiai, muskusinės kabargos, didžiosios kiaunės, mandžiūriniai kiškiai, Kinijos minkštašarviai vėžliai, mandarininės antys ir kt.

Byčichos upelis kalnuose

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 67
| **David Conover** |
| --- |
| Gimė | 1919 m. birželio 26 d.Jungtinės Amerikos Valstijos JAV |
| Mirė | 1983 m. gruodžio 21 d. (64 metai)}Kanada Kanada |
|  |
| Veikla | fotografas, rašytojas |

**Deividas Konoveris** (angl. *David Conover*, 1919 m. birželio 26 d. Misūris, JAV – 1983 m. gruodžio 21 d. Kanada) – amerikiečių rašytojas ir fotografas, atradęs aktorę Merlin Monro.

Biografija
----------

1944 m. Radioplanų bendrovėje Deivido Konoverio padaryta Monro nuotrauka.
Deividas Konoveris gimė Misūryje, fotografiją studijavo Kalifornijoje. 1944 m. jis pradėjo dirbti JAV oro pajėgų kariuomenės fotografu. Kapitonas, o vėliau ir JAV prezidentas Ronaldas Reiganas jam pavedė Radioplanų bendrovės amunicijos gamykloje padaryti kovinę dvasią keliančių nuotraukų su darbininkėmis, šios nuotraukos buvo publikuojamos kariuomenės žurnale „Yank". Amunicijos gamykloje D. Konoveris susipažino su 18–mete Norma Džyn Beiker (Merlin Monro) ir jai surengė fotosesiją. D. Konoveris pamatė, kad ji talentinga, todėl jai pasiūlė tapti modeliu.

Norma Džyn Beiker pasirašė sutartis su modelių agentūra „Blue Book Modeling Agency" bei kino kompanija „20th Century Fox" ir netrukus tapo žinoma kaip Merlin Monro. Tuo tarpu Konoveris išsikėlė į Voleso salą Kanadoje ir, kaip Merlin Monro atradėjas, 1981 m. parašė knygą „Merlin radimas: Romanas" („Finding Marilyn: A Romance"). Iki tol jis buvo išleidęs kitų darbų, tarp jų knygą „Kartą saloje" („Once Upon an Island") apie Voleso salos jūrų provincinį parką ir kaip jis tapo poilsio vieta. D. Konoveris mirė 1983 m. sulaukęs 64–erių metų.

Bibliografija
-------------

* *Once Upon an Island* (2003)
* *Reader’s Digest Condensed Books*: tomas 74 – 1968 m. vasara (1968)
* *Best Sellers from Reader’s Digest Condensed Books* – (1970)
* *One Man’s Island* (1971)
* *Sitting on a Salt Spring* (1978)
* *Finding Marilyn: A Romance* (1981)

Išnašos
-------

1. ↑  „How Marilyn Monroe Was Discovered by David Conover | Danamo's Marilyn Monroe Pages" (anglų). 2021-01-21. Nuoroda tikrinta 2022-12-08.
2. ↑  „YANK - USA Edition - YANK USA 1943 - World War II Archives of Wartime Publications". 2017-08-07. Suarchyvuotas originalas 2022-10-21. Nuoroda tikrinta 2022-12-08.
3. ↑  „Marilyn Monroe's Early Life" (anglų). 2007-08-29. Nuoroda tikrinta 2022-12-08.
4. ↑  David Conover (1981). *Finding Marilyn: A Romance*. Grosset & Dunlap. ISBN 978-0-448-12020-1. Nuoroda tikrinta 2022-12-08.
**Dienpinigiai** – išmoka, skiriama darbuotojui arba tarnautojui, skirta padengti išlaidas, kylančias dėl jo išvykos, komandiruotės, tam tikrą laiką praleidžiant ne namuose ir ne darbo vietoje (dėl ko jam paprastai atsiranda didesnės nei įprastai išlaidos). Išmokama pinigais.

Lietuva
-------

Darbuotojams, pasiųstiems į tarnybines komandiruotes, garantuojama ne tik tai, kad per visą komandiruotės laiką paliekama darbo vieta (pareigos) ir darbo užmokestis. Jiems mokami dienpinigiai ir kompensuojamos su komandiruote susijusios išlaidos (LR darbo kodeksas, 220 str. „Garantijos ir kompensacijos tarnybinių komandiruočių atveju"). Šių išmokų dydį ir mokėjimo tvarką nustato LR Vyriausybė[1]. LR finansų ministro įsakymu patvirtintos Dienpinigių ir gyvenamojo ploto nuomos normos vykstantiems į užsienio komandiruotes[2].

Dienpinigius taip pat gali skirti bendrojo lavinimo, sporto ir kitokios mokyklos savo auklėtiniams (mokiniams), vykstantiems į renginius (pvz. varžybas, olimpiadas) kituose miestuose ar užsienyje, siekdamos (bent iš dalies) kompensuoti jų patiriamas išlaidas.

Vokietija
---------

Vokietijoje dienpinigiai (vok. *Verpflegungsmehraufwand* – 'maitinimosi išlaidos'; *Spesen* arba *Auslöse*) vienai kalendorinei dienai gali būti skiriami iki tokio dydžio:

* 24 € nesant 24 val.
* 12 € nesant mažiau nei 24 val. bet ne mažiau kaip 14 val.
* 6 € nesant mažiau kaip 14 val. bet mažiausiai 8 val.

Visos kalendorinės dienos dienpinigių dydis (24 €) paskirstomas 20 % (4,80 €) pusryčiams ir po 40 % (9,60 €) pietums ir vakarienei[3].
Vienai dienai skiriami pinigai vad. *dienos pinigais* (*Tagegeld*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR darbo kodeksas (2009-12-21 redakcija)
2. ↑  Dėl dienpinigių ir gyvenamojo ploto nuomos normų vykstantiems į užsienio komandiruotes (LR FM)
3. ↑  BRKG, §6, Abs. 2
| Ašoklis |
| --- |
| **Ilgis** | 11,6 km |
| **Baseino plotas** | 10,8 km² |
| **Ištakos** | Barstyčių apylinkės |
| **Žiotys** | Luoba |
| **Šalys** | Lietuva |

**Ašoklis** – upelis Lietuvoje, Skuodo rajone; Luobos kairysis intakas (Bartuvos baseinas). Prasideda laukuose, 1,5 km į šiaurę nuo Barstyčių, ties Aubrikiais. Teka šiaurės, šiaurės vakarų kryptimi, prateka Laumių mišką (Laumių botaninį-zoologinį draustinį). Įteka į Luobą 32,3 km nuo jos žiočių, šalia Kadžių.

Ženklesnių intakų neturi. Vidurupyje sudarytas nedidelis Laumių III tvenkinys. Žemupyje teka buvusio durpyno pakraščiu. Vaga vietomis ištiesinta. Kaimai prie Ašoklio: Laumės, Medsėdžiai, Nausėdai.

Upėvardis *Ašóklis* kilo nuo žodžio *(v)ašoklis* („serbentas").

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 50
**2577 Lietuva** (2577 Litva), 1975 EE3 – vienas iš 9 asteroidų, turinčių lietuvišką pavadinimą. Skersmuo ~8 km. Orbita gana apskrita, bet gerokai pakrypusi į Žemės orbitos plokštumą. Orbitos elementai: 1.904 a.v. e=0.138, i=22.9, P=2.63 m. Skrieja vidiniame asteroidų žiedo pakraštyje. Apytikris nuotolis nuo Saulės – 285 mln. km. Aplink Saulę apsisuka per 2 metus ir 7,5 mėnesio.

Atradimas
---------

1975 kovo 12 asteroidą Nikolajus Černych atrado Krymo observatorijoje. Atradimo metu Lietuvos asteroidas buvo Mergelės žvaigždyne ir atrodė kaip 15-ojo ryškio judanti žvaigždė. Iš pradžių šis asteroidas pavadintas 1975 EE3. Tuo pačiu teleskopu asteroidas dar kartą nufotografuotas tų pačių metų kovo 15 ir 28 d.

Stebėjimai
----------

1976 m. rugsėjo 24 ir 28 d. Nikolajus Černych rado nežinomą asteroidą Žuvų žvaigždyne, net neįtardamas, kad tai tas pats 1975 m. objektas.

Amerikos astronomas E. Bouelas pagal 1975 ir 1976 m. stebėjimus apskaičiavo asteroido orbitą. Numatytoje vietoje 1979 m. gruodį asteroidą surado El Leonsito observatorija Argentinoje, vėliau 1981 m. rugpjūtį ir rugsėjį – dvi JAV observatorijos.

Tarptautinio mažųjų planetų centro astronomas K. Bardvelas senų stebėjimų kataloguose rado dar tris 1975 EE3 stebėjimus – pirmoji nuotrauka gauta 1934 m. lapkritį, kitos dvi – 1954 m. gegužės mėnesį. Remdamasis visais surinktais stebėjimų rezultatais ir Saulės sistemos planetų sukeliamais trikdymais Bardvelas apskaičiavo tikslią 1975 EE3 orbitą.

Pavadinimo keitimas
-------------------

1982 m. kovo 9 d. Tarptautinis mažųjų planetų centras asteroidą įtraukė į katalogą 2577-uoju numeriu. N. Černych šiam asteroidui pasiūlė Lietuvos vardą. 1982 m. gruodžio 1 d. pavadinimas patvirtintas.

Nuorodos
--------
**„Aštadhjaja"** (skr. अष्टाध्यायी = IAST: *Aṣṭādhyāyī* „aštuondalė") – pirmoji norminė sanskrito gramatika, sudaryta Indijos kalbininko Paninio (~V–IV a. pr. m. e.). Veikalą sudaro 8 dalys, kiekviena suskirstyta į 4 skyrius. Iš viso, tekstą sudaro 3996 sūtros (kelios gali būti neautentiškos). Paninio „Aštadhjaja" išdėstytais principais remiasi visa klasikinio sanskrito gramatika – šis veikalas tapo pagrindu vėlesnėms sanskrito gramatikoms. Tai nėra pati seniausia sanskrito gramatika (Paninis mini kelis savo pirmtakus), bet seniausia išlikusi.

„Aštadhjaja" yra ypač sudėtingas techninis tekstas, sudarytas algoritmų principu, neturintis analogų niekur tuometiniame pasaulyje.

„Aštadhjajos" priedais laikomos Šivos sūtros, kuriose fonetiniu principu išdėstomi sanskrito garsai (savotiška „abėcėlė", kurią pagrįstas ir visų Indijos raštų sistemų ženklų išdėstymas), taip pat „Dhatupatha" – sanskrito žodžių šaknų žodynėlis. Apie II a. pr. m. e. „Aštathdajai" sukurtas komentaras „Mahabhašja" (*Mahābhāṣya*), priskiriamas Patandžaliui.

Nuorodos
--------

* Paninio „Aštadhjaja". Transliteruotas pirminis tekstas
* Originalas ir Šrišos Čandros Vasaus vertimas į anglų k.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Seibutis. *Aštadhjaja*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 1-ojo laipsnio medalis** – Lietuvos valstybės apdovanojimas, kuriuo Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu 1930–1940 m. ir 1995–2002 m. buvo apdovanojami nusipelnę Lietuvai asmenys, pasižymėję uoliu ir sąžiningu darbu valstybinėje tarnyboje ar visuomeninėje veikloje.

Istorija
--------

1928 m. įsteigtas trijų laipsnių Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino medalis, skirtas žemesniojo rango valstybės ir savivaldybių įstaigų pareigūnų, kariuomenės viršilų bei puskarininkių nuopelnams tarnyboje pažymėti. Medalis teiktas ir užsieniečiams. Medalio projekto autorius skulptorius Jonas Burba. Gamybai naudota bronza, II laipsnio medalis buvo pasidabruotas, I laipsnio – paauksuotas. Gamino Šveicarijos firma „Huguenin Frères de Le Locle". 1930–1940 m. medaliu apdovanoti 3352 asmenys.

Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino medalis atkurtas 1995 m. buvo trijų laipsnių – bronzinis, pasidabruotas ir paauksuotas. 2002 m. vietoj trijų paliktas vieno laipsnio Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis, pakeista jo išvaizda (autoriai Nerijus Treinys ir Antanas Vaičekauskas).

1994 m. gamino Vilniaus dailės kombinatas, vėliau Lietuvos monetų kalykla. Iki 1996 m. medalio kaspinus gamino Lietuvos tekstilės institutas, vėliau – Danijos firma „Morch and Sons".

Aprašas
-------

1930-1940 m. vienoje bronzinio medalio pusėje buvo reljefinis Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino XVII a. sukurtas portretas ir užrašas „Lietuvos didysis kunigaikštis Gediminas", kitoje pusėje – Raudonės pilis ir Geležinis vilkas.

Medalis tvirtinamas prie 32 mm pločio Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino muaro kaspinėlio.

Ordino laipsniai
----------------

* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Didysis kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis
* Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 1-ojo laipsnio medalis
* Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 2-ojo laipsnio medalis
* Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 3-ojo laipsnio medalis

Medalininkai
------------

1995–2002 m. visų trijų laipsnių medaliu apdovanoti 409 asmenys.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Aversas
Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 3-ojo laipsnio medalis – Lietuvos valstybės apdovanojimas, kuriuo Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu 1930–1940 m. ir 1995–2002 m. buvo apdovanojami nusipelnę Lietuvai asmenys, pasižymėję uoliu ir sąžiningu darbu valstybinėje tarnyboje ar visuomeninėje veikloje.

Istorija
--------

1928 m. įsteigtas trijų laipsnių Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino medalis, skirtas žemesniojo rango valstybės ir savivaldybių įstaigų pareigūnų, kariuomenės viršilų bei puskarininkių nuopelnams tarnyboje pažymėti. Medalis teiktas ir užsieniečiams. Medalio projekto autorius skulptorius Jonas Burba. Gamybai naudota bronza, II laipsnio medalis buvo pasidabruotas, I laipsnio – paauksuotas. Gamino Šveicarijos firma „Huguenin Frères de Le Locle". 1930–1940 m. medaliu apdovanoti 3352 asmenys.

Reversas
Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino medalis atkurtas 1995 m. buvo trijų laipsnių – bronzinis, pasidabruotas ir paauksuotas. 2002 m. vietoj trijų paliktas vieno laipsnio Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis, pakeista jo išvaizda (autorius Nerijus Treinys).

1994 m. gamino Vilniaus dailės kombinatas, vėliau Lietuvos monetų kalykla. Iki 1996 m. medalio kaspinus gamino Lietuvos tekstilės institutas, vėliau – Danijos firma „Morch and Sons".

Aprašas
-------

1930-1940 m. vienoje bronzinio medalio pusėje buvo reljefinis Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino XVII a. sukurtas portretas ir užrašas „Lietuvos didysis kunigaikštis Gediminas", kitoje pusėje – skydas su Gediminaičių stulpais ir Geležinis vilkas.

Medalis tvirtinamas prie 32 mm pločio Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino muaro kaspinėlio.

Ordino laipsniai
----------------

* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Didysis kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro didysis kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis
* Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 1-ojo laipsnio medalis
* Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 2-ojo laipsnio medalis
* Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 3-ojo laipsnio medalis

Medalininkai
------------

1995–2002 m. visų trijų laipsnių medaliu apdovanoti 409 asmenys.