recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Kitos reikšmės – Beržūna (reikšmės).*

| Beržūna |
| --- |
| Beržūnos upė Beržūnos upė |
| **Ilgis** | 226 km |
| **Baseino plotas** | 4000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 30 m³/s |
| **Ištakos** | Gardino sritis |
| **Žiotys** | Nemunas |
| **Šalys** | Baltarusija |

**Beržūna** (blrs. *Бярэзіна, Заходняя Бярэзіна*)  – upė Baltarusijoje, Minsko ir Gardino srityse, dešinysis Nemuno intakas. Prasideda Molodečno rajone 300 m virš jūros lygio. Aukštupyje skiria Ašmenos aukštumą nuo Minsko aukštumos, žemupyje teka Nalibokų giria. Įteka į Nemuną 128 m virš jūros lygio.

Upės plotis aukštupyje – 5–20 m, žiotyse – iki 50 m.

Didesnių miestų prie upės nėra. Gyvenvietės – Bokštas, Gorodki.

Intakai – Isločė, Galšia, Čepūnė, Volka.

Pastabos
--------

1. ↑  Lietuvių kartografijoje sutinkamas ir *Vakarų Beržūnės* pavadinimas, ypač norint ją atskirti nuo kitos *Beržūnės* arba *Berezinos* (Dniepro dešiniojo intako). Etnologas Arvydas Norkūnas siūlo šį Nemuno intaką vadinti *Beržūnėlės*, dar geriau *Beržynės* ar *Beržės* vardu, o Dniepro intaką – *Pietų Beržūna*.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ivanas Pavlovas** |
| --- |
|  |
| Ivanas Pavlovas |
| Gimė | 1849 m. rugsėjo 14 d.Riazanė, Riazanės gubernija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1936 m. vasario 27 d. (86 metai)Leningradas, Rusijos TFSR, SSRS |
| Tautybė | rusas |
|  |
| Alma mater | Sankt Peterburgo universitetas |

Pavlovo šuo. Pavlovo muziejus, 2005 m.
**Ivanas Petrovičius Pavlovas** (rus. *Иван Петрович Павлов*, moksl. translit. *Ivan Petrovič Pavlov*; 1849 m. rugsėjo 14 d. Riazanėje, netoli Maskvos – 1936 m. vasario 27 d. Leningrade) – rusų gydytojas, fiziologas. 1904 m. medicinos Nobelio premijos laureatas.

Atliko esminius etiologinius tyrimus ir pagrindė kone visas naujesnes mokymosi teorijas.[reikalingas šaltinis]

Pavlovas buvo įsitikinęs, kad elgesys yra sąlygojamas refleksų. Jis atskyrė ir pagrindė sąlyginius (įgytus) ir nesąlyginius refleksus. Žymiausias mokslininko projektas ir tyrimas – vad. Pavlovo šuns eksperimentas. Jame remtasi Nobelio premija įvertintomis fiziologinėmis studijomis.

Pavlovas nustatė, kad šuns seilių sekrecijos liaukos seiles išskiria ne ėdimo metu, o jau vos pamačius ėdalą. Jų išskyrimą taip pat gali sąlygoti koks nors dirginimas, pavyzdžiui, skambutis, reguliariai girdėtas prieš pat ėdimą. Tai Pavlovas paaiškino kaip daugkartinį dirginimo pasikartojimą ir vėlesnį sutapimą, kuris susijęs su tolesniu fiziologinių (šiuo atveju – mitybos) poreikių tenkinimu. Nustatyta, kad vėliau pakanka tik kurio nors vieno dirginimo (pavyzdžiui, skambučio) tam, kad seilės būtų išskiriamos. Pavlovas tai pavadino sąlyginiu refleksu.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Neurobiologija

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Ivanas Pavlovas***

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ivanas Pavlovas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Cyanobacteria** |
| --- |
| Vandenkrėtis (*Anabaena sperica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Bakterijos  *( Bacteria)* |
| Tipas: | Melsvabakterės  *( Cyanobacteria)* |

 |

**Melsvabakterės** (*Cyanobacteria*) – bakterijų (*Bacteria*) karalystės bakterijų tipas.

Vienaląsčiai, siūliški arba gleivėmis sulipę ląstelių kolonijų telkiniai. Siūliškos melsvabakterės – tai vienodo ar įvairaus dydžio ir formos ląstelių, padengtų bendra gleivėta makštimi, eilės. 

Manoma, kad būtent šios bakterijos gebėjimas atlikti deguonies fotosintezę ankstyvą redukuojančią Žemės atmosferą pavertė oksiduojančia, o tai dramatiškai pakeitė gyvybės formų susidarymą ir privedė prie beveik visiško anaerobinių organizmų išnykimo (žr. deguonies katastrofa). Pagal endosimbiotinę teoriją, augaluose ir eukariotiniuose dumbliuose chloroplastai evoliucionavo iš melsvabakterių per endosimbiozę.

Melsvabakterės šiuo metu Žemėje pagamina apie 30% viso deguonies.

Apibūdinimas
------------

Kaip ir kitos bakterijos, melsvabakterės neturi diferencijuoto branduolio, mitochondrijų ir chloroplastų. Ląstelių citoplazmoje gali būti keturių rūšių pigmentų (žalio, mėlyno, raudono ir geltono), nuo kurių kiekio ir santykio priklauso melsvabakterių ir gamtinio vandens spalva bei atspalvis.

Daugelio rūšių ląstelės nepalankiomis sąlygomis sudaro stambias su storu apvalkalėliu sporas. Melsvabakterės nereiklūs maisto medžiagoms ir atsparūs nepalankiems aplinkos veiksniams, todėl labai išplitę visuose vandens telkiniuose.

Klasifikacija
-------------

Tradiciškai skirstoma pagal morfologinius požymius į penkias eiles, tačiau klasifikacija gali keistis, nes nėra pilnai patvirtinta tarptautiniu mastu.

* Klasė. *Cyanophyceae*
	+ Eilė. Chrookokiečiai (*Chroococcales*)
	+ Eilė. Gleivėtiečiai (*Nostocales*)
	+ Eilė. Vyburūniečiai (*Oscillatoriales*)
	+ Eilė. *Pleurocapsales*
	+ Eilė. *Stigonematales*
* Klasė. *Prochlorophyceae*
	+ Eilė. *Prochloroales*

Šaltiniai
---------

1. ↑  *The Cyanobacteria: Molecular Biology, Genomics and Evolution*. Caister Academic Press, 2008. – 484 p.:iliustr. ISBN 978-1-904455-15-8


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Melsvabakterės** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Rusijos karinio jūrų laivyno jūreivio besnapė
Norvegijos karinio jūrų laivyno jūreivio besnapė
**Besnapė** (rus. *бескозырка*) – uniforminė kepurė (furažka) be snapelio.

Istorija
--------

Besnapės atsirado Rusijoje. Jų pirmtakė buvo *furažka* (seniau vadinta *фуражная шапка* 'furažinė kepurė'), ypatinga kepurė, kurią dėvėdavo Rusijos kariuomenės *furažininkai* (pašarų tiekimu užsiimantys kariškiai). Nežymiai pakeista besnapė furažka tapo Rusijos karinio jūrų laivyno jūreivių uniformine kepure. Tuometinės besnapės nuo dabartinių Rusijos laivyno besnapių skyrėsi spalva (buvo tamsiai žalia), juosta (buvo be juostos), graižu su stambiais skaitmenimis, rodžiusiais laivyno ekipažo numerį.

1811 m. lapkričio mėn. besnapės tapo Rusijos armijos ir laivyno kasdienine uniformine kepure.

Nuo XIX a. vidurio ėmė siūti uniformines jūreivių besnapes su baltu apvadu siūlėse. Šis elementas Rusijos besnapėse išlikęs iki šiol.
  
XIX a. 8-tą dešimtmetį įvestos juodos laivyno besnapės su juostomis, kuriose būdavo užrašomi laivyno ekipažo ir laivo pavadinimai. Juosta vėjuotu oru padėdavo sulaikyti kepurę ant galvos pučiant vėjui – juostos galus apsukdavo apie jūreivio kaklą. Tuometinių besnapių juostos buvo gerokai ilgesnės negu dabartinių – iki 160 cm ilgio.

Vėliau imtos naudoti ne tik juodos juostos, bet ir Georgijaus juostos – pagal šv. Georgijaus ordino pavadinimą. Georgijaus juostos buvo tokios pačios kaip dabartinės gvardijos juostos.

Besnapės labai išpopuliarėjo, ir jos tapo daugelio pasaulio šalių karinių jūrų laivynų jūreivių uniformos dalimi.

1921 m. patvirtinta Tarybų Rusijos jūrevių besnapė, praktiškai nepakitusi, buvo naudojama TSRS Kariniame laivyne, o dabar – Rusijos Federacijos laivyne. Juostoje užrašomas laivyno, kuriame tarnauja jūreivis, pavadinimas.

Lietuvos Karinių jūrų pajėgų besnapės
-------------------------------------

Bensapės yra ir Lietuvos Karinių jūrų pajėgų jūreivių uniformos dalis:

* Jūreivio vasarinę uniformą sudaro balta besnapė, balta palaidinė, juodadryžė jūrinikė be rankovių, juodos kelnės. Baltos besnapės juodą lankelį juosia juodas kaspinas su aukso spalvos užrašu „KARINĖS JŪRŲ PAJĖGOS", o kepurės užpakalinėje dalyje – du palaidi 40 cm ilgio juodi kaspinai.
* Jūreivio žieminę uniformą sudaro juoda besnapė (arba žieminė kepurė), juoda palaidinė, juodos kelnės, juodadryžė jūrinikė ilgomis rankovėmis, juodas puspaltis. Juoda besnapė – to paties modelio, kaip ir balta.

Nuorodos
--------

1. ↑  LR Vyriausybės Nutarimas Nr. 690 (1998 m. birželio 8 d. Vilnius) Dėl kai kurių karių uniformų ir laipsnių skiriamųjų ženklų pavyzdžių patvirtinimo
Feno debesys virš Karintijos Karavankės
Fenas prie *Bodensee*– 16:23 MEZ
Fenas prie *Bodensee*, vėjo pabaiga (ta pati vieta, 18:13 MEZ)
 *Šis straipsnis apie vėją. Apie elektros prietaisą skaitykite straipsnyje Plaukų džiovintuvas.*
**Fenas** (vok. *Föhn*, *Föhnwind*; angl. *föhn wind*, *foehn wind*; rus. *фён*) – šiltas ir sausas vėjas, pučiantis žemyn nuo kalnų. Šis vėjas susidaro tada, kai vienoje kalnagūbrio pusėje atmosferos slėgis aukštas, o kitoje – žemas. Dėl slėgių skirtumo oras iš aukšto slėgio zonos verčiasi per kalnagūbrį į mažo slėgio zoną. Kalnagūbrio šlaitu aukštyn kylantis oras kas 200 m atvėsta 1 °C ir praranda dalį drėgmės (vanduo kondensuojasi ir virsta krituliais). Persiritęs per kalnagūbrį oras ima leistis žemyn, bet leisdamasis jis kas 200 m sušyla nebe vienu laipsniu, o pora laipsnių, kadangi dabar jis sausas ir neturi tiek drėgmės, kuri sugertų šylančio suspaudžiamo oro šilumą. Tokio vėjo (feno) temperatūra greitai kyla. Dažni atvejai, kai per 1 valandą oro temperatūra pakyla 20 °C. Dėl feno sukelto atšilimo žiemą prasideda atodrėkis, sniego griūtys. Tokio tipo vėjai dažnai vadinami „sniego rijikais", nes dėl šiltumo ir mažo drėgnio jie labai sparčiai tirpina sniegą. O vasarą fenas gali praktiškai nesiskirti nuo sausvėjo. Fenai labai dažnai didina gaisringumą, nes labai džiovina augaliją, medinius pastatus.

Pavadinimai
-----------

### Istorija

Pavadinimas *fenas* yra kilęs iš vokiško žodžio *Föhn* ('fenas'), naudojamo Alpėse. „AEG" kompanija trečią XX a. dešimtmetį užregistravo prekinį ženklą *Föhn*, kuriuo vadino plaukų džiovintuvus. Dabar plaukų džiovintuvus fenais vadina daugelyje kalbų (vokiečių, italų, olandų, rumunų, švedų, turkų, prancūzų, lietuvių, rusų ir kt.).

Fenai dažnai pasitaiko Alpėse, Kaukaze, Vidurinės Azijos kalnuose. Tokie pat vėjai žinomi ir daugelyje kitų kalningų teritorijų, tik dažnai kitokiais pavadinimais:

* činukas (*chinook*) – JAV (Uoliniai kalnai)
* *zonda* – Argentina
* velnio vėjai (*diablo winds*) – JAV (San Francisko įlankos regionas)
* *halny* – Karpatų kalnai
* *fogony* – Katalonijos Pirėnai
* *Viento Sur* – Kantabrijos regionas (Ispanija)
* *terral* – Malaga (Ispanija).

### Pavadinimo sąsajos

Populiarioje kultūroje vėjai fenai dažnai asocijuojasi su ligotumu (nuo migrenos iki psichozių). Miuncheno universiteto (*LMU*) tyrėjai aptiko, kad pučiant fenui savižudybių ir nelaimingų atsitikimų būna 10 % daugiau nei paprastai. To, kas kartais vadinama 'feno liga' (vok. *Föhnkrankheit*), priežastys kol kas nežinomos.

Nuorodos
--------

* *Mountain waves and Downslope winds*: animuota medžiaga (anglų k.)
* Felix Welzenbach: Įvadas į šiuolaikinę termodinaminę bei hidraulinę Fenų teoriją (su paveikslėliais) (vokiečių k.)
**Melonija Gabrielė Kiauleikienė** (g. 1924 m. rugsėjo 23 d. Dvarykščiuje, Tverečiaus valsčius) – Lietuvos gydytoja pediatrė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė,

Biografija
----------

Vyras Jonas Kiauleikis. 1946 m. baigė Vilniaus universitetą. 1967 m. medicinos mokslų daktarė.

1948–1950 m. dirbo Jurbarko raj. ligoninėje, 1951–1969 m. – Respublikinėje Kauno klinikinėje ligoninėje, 1958–1969 m. šios ligoninės Vaikų tuberkuliozės skyriaus vedėja. 1946–1948 m. ir 1969–1999 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1974 m. profesorė.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinio darbo sritis – vaikų kvėpavimo organų ligos. 1965 m. įdiegė naują plaučių tyrimo metodą – pneumodensigrafiją. 1997 m. įkūrė asociaciją „Sėkmė", kuri propaguoja medicinos žinias. 1999 m. Amerikos mokslinių tyrimų konsultantų tarybos garbės narė.

Bibliografija
-------------

* Vaikų lėtinės plaučių ligos, 1975 m.
* Vaikų ūminės plaučių ligos, 1980 m.
* Vaikų plaučių ligų diferencinė diagnostika, su kitais, 1983 m.
* Vaikų lėtinės nespecifinės plaučių ligos. Dispanserizacija, 1987 m.

Įvertinimas
-----------

* 1994 m. Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą „Vaikų ligų klinika, diagnostika, gydymas, profilaktika 1973-1993 m.", su kitais

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Melonija Kiauleikienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 10 psl.
| Beržų kapinynas |
| --- |
| Beržų kapinynas nuo kelio Vincgalin |
| 

Beržų kapinynasBeržų kapinynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°24′04″ š. pl. 23°54′33″ r. ilg.﻿ / ﻿55.40111°š. pl. 23.90917°r. ilg.﻿ / 55.40111; 23.90917Koordinatės: 55°24′04″ š. pl. 23°54′33″ r. ilg.﻿ / ﻿55.40111°š. pl. 23.90917°r. ilg.﻿ / 55.40111; 23.90917 |

 |
| Vieta | Kėdainių rajonas |
| Seniūnija | Dotnuvos seniūnija |
| Plotas | 0,0163 km² |
| Naudotas | III–V a. |
| Registro Nr. | A1828/AV1864/13061 |

**Beržų kapinynas** – III–V a. kapinynas vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, tuoj į rytus nuo Beržų kaimo, Kruosto kairiajame krante, priešais Kunkulio žiotis. Kapinyną kerta kelias Dotnuvos GS–Vincgalys.

Mirusieji laidoti nedeginti, su įkapėmis: rastas geležinis pentinis siauraašmenis kirvis ir žalvariniai dirbiniai (3 šaukštinės antkaklės, lankinė žieduotoji segė, ritinis smeigtukas, storagalė apyrankė, apgalvio plokštelė, lankinė segė trikampe kojele, pasaginė segė aguoniniais galais, pasaginės segės lankelio dalis).

Kapinynas smarkiai apardytas tiesiant kelią, kasant žvyrą ir ilgą laiką ariant. Dabar paviršius dirvonuoja, aptverta gyvulių ganykla.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 13061 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ceratonia siliqua** |
| --- |
| Saldžioji ceratonija (Ceratonia siliqua)Saldžioji ceratonija (*Ceratonia siliqua*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Pošeimis: | *Caesalpinioideae*  *( Caesalpinioideae)* |
| Gentis: | Ceratonija  *( Ceratonia)* |
| Rūšis: | Saldžioji ceratonija  *( Ceratonia siliqua)* |

 |

*Ceratonia siliqua*
**Saldžioji ceratonija, saldžiavaisis pupmedis** arba **Šv. Jono medis** (*Ceratonia siliqua*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos ceratonijų (*Ceratonia*) genties dvinamių augalų rūšis.

Kilusi iš Mažosios Azijos. Auga ir Viduržemio jūros salose. Biblijoje minima, kad šio augalo sėklomis dykumoje maitinosi Jonas Krikštytojas.

Kiekvienos sėklos svoris yra vienodas – 0,2 g, dėl to anksčiau išdžiovintos sėklos buvo naudojamos sveriant auksą ir brangakmenius. Iš ceratonijos vardo kildinamas žodis karatas.

Augalų morfologija
------------------

Vaisius – 15 cm ilgio ankštara su keletu sėklų. Ankštara kartais susisuka ir primena ožio ragus.

Panaudojimas
------------

Sėklos naudojamos klijų gamyboje.

Mityba
------

Ankštys saldžios ir labai vertingos. Jose yra apie 70 proc. cukrų, 6 proc. baltymų. Sėklose nepaprastai daug baltymų, nėra krakmolo ar cukraus. 

Iš maltų sėklų miltų kepami kepiniai, miltai naudojami kaip šokolado pakaitalas. Iš sėklų gaunamas tirštiklis E 410, paskrudintos sėklos yra kavos pakaitalas. 

* Saldžioji ceratonijaSaldžioji ceratonija
* ŽiedaiŽiedai
* Saldžiosios ceratonijos vaisius – ankštaraSaldžiosios ceratonijos vaisius – ankštara
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Saldžioji ceratonija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Ivanas Kučerovas** |
| --- |
| Gimė | 1929 m. gegužės 10 d.Barsukai, Smolensko sritis |
| Mirė | 1996 m. (~67 metai) |
|  |
| Veikla | teisininkas, partinis veikėjas |
| Partija | 1965 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1953 m. Minsko teisės institutas |

**Ivanas Kučerovas** (1929 m. gegužės 10 d. Barsukuose, Smolensko sritis – 1996 m.) – sovietinis teisininkas, partinis veikėjas.

Biografija
----------

1953 m. baigė Minsko teisės institutą. 1953–1959 m. dirbo Minsko kriminalistikos mokslinėje tyrimų laboratorijoje, 1959–1968 m. Baltarusijos SSR, 1968–1982 m. Lietuvos SSR teismo ekspertizės moksliniame tyrimo institute. 1979 m. teisės mokslų daktaras. 1982–1990 m. dėstė Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje. Parašė eilėraščių rusų kalba (slapyvardis *Gračas*).

1988–1989 m. „Jedinstvo" narys. 1990–1991 m. LKP (SSKP) Ideologinio skyriaus konsultantas. 1991 m. pasitraukė į Baltarusiją.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stasys Stačiokas. *Ivanas Kučerovas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 416
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Fenacitas
**Fenacitas** yra nesosilikatinis mineralas susidedantis iš berilio ortosilikato Be2SiO4. Pavadinimas kilo iš graikiško žodžio *phenacus* – *apgavikas*, tuo pabrėžiant panašumą į kvarcą.

Fenacitas randamas atskirais kristalais, kurie yra romboedrai su priekinės lygiagretės hemiedrismu. Neturi įskilimų, o lūžimai yra kriaukliniai. Pagal išvaizdą mineralas gana panašus į kvarcą, kuriuo iš pradžių klaidingai ir laikytas.

Mineralo kietumas pagal Moso skalę aukštas, apie 7,5–8; specifinis tankis – 2,96.

Kristalai dažniausiai randami gelsvi arba pilkšvi, persišviečiantys, tačiau kartais būna permatomi bespalviai ar blyškiai rožiškai raudoni.

Fenacitas randamas aukštos temperatūros pegmatitų gyslose ir žėručio skalūne kartu su kvarcu, chrisoberilu, apatitais ir topazu.

Žinomas seniai, iš smaragdų ir chrizoberilų kasyklos *Takovajos* gysloje šalia Jekaterinburgo, Uralo kalnuose (Rusijoje), kur žėručio skalūnuose pasitaiko stambių kristalų. Taip pat randamas su topazu ir *Amazonės akmeniu* granite Ilmenio kalnuose pietiniame Urale, taip pat Pikes Peak regione Kalifornijoje (JAV). Dideli prizminiai kristalai neseniai rasti lauko špato Kragero karjeruose, Norvegijoje. Framontas šalia Širmeko, Elzase yra kita gerai žinoma radimvietė. Dar didesni kristalai, esantys 1–2 colių ir sveriantys 28 svarus buvo rasti Grynvude, Meine, bet jie yra kvarco pseudomorfai.

Brangakmeniams fenacitas yra šlifuojamas brilianto forma. Du brangakmenių pavyzdžiai, sveriantys 34 ir 43 karatus (6,8 ir 8,6 g), yra Britų Muziejuje. Lūžio rodiklis yra didesnis nei kvarce, berile ar topaze.
| Beslanas*Беслан* |
| --- |
|        |
| *Paminklas II pasaulinio karo aukoms* |
|  |
| 

BeslanasBeslanas

43°11′00″ š. pl. 44°31′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.18333°š. pl. 44.51667°r. ilg.﻿ / 43.18333; 44.51667﻿ (Beslanas)Koordinatės: 43°11′00″ š. pl. 44°31′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.18333°š. pl. 44.51667°r. ilg.﻿ / 43.18333; 44.51667﻿ (Beslanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Šiaurės Osetija Šiaurės Osetija |
| **Rajonas** | Beslano rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1847 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 37 037  |
| **Altitudė** | 484 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Beslanas |

**Beslanas** (rus. *Беслан*, oset. *Беслæн*) – miestas Rusijoje, Šiaurės Osetijoje, Tereko dešiniajame krante, 16 km į šiaurę nuo Vladikaukazo; rajono centras. Transporto mazgas: įsikūręs prie Rostovo–Baku geležinkelio ir plento bei atšakų į Vladikaukazą. Maisto (spirito, vyno, kukurūzų, duonos, aliejaus), metalo apdirbimo ir elektrotechnikos, siuvimo, statybinių medžiagų (plytų, gelžbetonio) pramonė. Veikia mečetė, kelios stačiatikių cerkvės, evangelikų bažnyčia.

84,4 % Beslano gyventojų yra osetinai, 13,9 % – rusai, 1,4 % – armėnai.

Istorija
--------

Gyvenvietė įkurta 1847 m. ir pavadinta ***Beslanyktau*** (*Бесланыкау*) vietinio žemvaldžio Beslano Tulatovo garbei. 1941 m. pervadintas ***Iristonu*** (*Иристон*), o 1950 m. suteikus miesto statusą, duotas Beslano pavadinimas.

  

2004 m. rugsėjo 1 d. Beslano 1-oji vidurinė mokykla buvo užimta teroristų. Įkaitų išvadavimo operacijos metu žuvo 334 žmonės (Beslano žudynės).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 61
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Įvairių spalvų saldžiosios paprikos
**Saldžioji paprika** – bulvinių (*Solanaceae*) šeimos augalas, viena iš kultūrinių vienametės paprikos (*Capsicum annuum*) veislių.

Augalas vienmetis, žolinis, iki 60 cm aukščio. Stiebas status, plikas, viršuje šakotas. Lapai ilgakočiai, kiaušiniški, vientisi, lygiakraščiai, užaštrintomis viršūnėlėmis. Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais baltais, pavieniais arba po 2-3 žiedais, susitelkusiais lapų pažastyse. Vaisius – daugiasėklė, stambi, raudona (būna ir žalių, geltonų, bordinių ir kt.) pailga, ankštinė uoga. Vaisiai subręsta rugpjūčio-rugsėjo mėnesiais.

Lietuvoje auginama šiltnamiuose, paprastai ne masinei produkcijai. Nepaisant to, kad saldžiosios paprikos priklauso *Capsicum* genčiai, vaisiuose nėra kapsicino, suteikiančio aitrumo, todėl saldžiosios paprikos yra neaitrios. Naudojama kaip prieskonis salotoms, troškiniams, konservams, sriuboms, dažnai ruošiama įdaryta paprika.
| **Ivanas Romanovas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1957 m. rugpjūčio 4 d. (65 metai)Kretingalė, Klaipėdos rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Vilija |
| Vaikai | Isanta, Darius, Edgaras |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės sporto, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Darbo partija |
|  |
| Alma mater | 1987 m. Šiaulių pedagoginis institutas |

**Ivanas Romanovas** (g. 1957 m. rugpjūčio 4 d. Kretingalėje, Klaipėdos rajonas) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1964–1968 m. mokėsi Klaipėdos raj. Eketės pradinėje mokykloje, 1975 m. baigė Klaipėdos 12-ąją vidurinę mokyklą. 1987 m. baigė Šiaulių K. Preikšio pedagoginį institutą, specialybė – ikimokyklinė pedagogika ir psichologija.

1969 m. pradėjo lankyti dviračių sporto treniruotes. 1973 m. pakviestas į Lietuvos jaunimo rinktinę, 1974 m. pateko į TSRS jaunimo rinktinę ir dalyvavo Europos čempionate, suteiktas sporto meistro vardas. 1975 m. Pasaulio jaunimo čempionate iškovojo aukso medalį, suteiktas tarptautinės klasės sporto meistro vardas. Per 26 metus 38 kartus tapo Lietuvos čempionu, 7 kartus – TSRS čempionu. 1982–1983 m. Pasaulio čempionate laimėjo bronzos medalį. 1992 m. tapo Pasaulio profesionalų čempionato vicečempionu. Daugkartinis tarptautinių lenktynių nugalėtojas. 1996 m. atstovavo Lietuvai Atlantos olimpinėse žaidynėse.

1996 m. Lietuvos dviračių sporto federacijos Vykdomojo komiteto narys, Klaipėdos veteranų sporto klubo „Stumbras" prezidentas. 1997–1998 m. Dviračių sporto mokyklos direktorius, 1998 m. Vakarų Lietuvos pramonės ir finansų korporacijos Ūkio skyriaus viršininko pavaduotojas, sporto komplekso direktorius. 2005 m. Seimo nario Antano Boso padėjėjas – sekretorius, Seimo nario J. Pinskaus padėjėjas-sekretorius

Darbo partijos Klaipėdos skyriaus narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Vilija, vaikai Isanta, Darius, Edgaras..

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Leiboristų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2012-05-17 iš Wayback Machine projekto.
| **Podisma pedestris**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Besparnis skėriukas (patinas) (*Podisma pedestris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Poklasis: | Sparnuotieji  *( Pterygota)* |
| Būrys: | Tiesiasparniai  *( Orthoptera)* |
| Pobūris: | Trumpaūsiai tiesiasparniai  *( Caelifera)* |
| Antšeimis: | Skėriniai  *( Acridoidea)* |
| Šeima: | Skėriai  *( Acrididae)* |
| Pošeimis: | Besparniai skėriai  *( Catantopinae)* |
| Gentis: | *Podisma*  *( Podisma)* |
| Rūšis: | Besparnis skėriukas  *( Podisma pedestris)* |

 |
| Binomas |
| ***Podisma pedestris***Linnaeus, 1764 |

**Besparnis skėriukas** (*Podisma pedestris*) – Skėrių (*Acrididae*) šeimai priklausantys vabzdys (*Insecta*). Randamas didžiojoje Europos dalyje, taip pat ir |Azijoje. Lietuvoje retas, įrašytas į Raudonąją knygą.

Išvaizda
--------

Suaugėliai patinėliai užauga iki 17-25 mm ilgio, o patelės dar daugiau - iki 24-30 mm. Kūno spalva varijuoja nuo tamsiai rudos iki geltonos, bet ant pilvelio beveik visada yra aiškiai matomi geltonai juodi dryžiai. Patinėliai yra šviesesnių ir intensyvesnių spalvų, ir labiau išsiskiriančiais dryžiais nei patelės. Abiejų lyčių žiogai turi tamsų išilginį dryžį nuo akies iki pronotumo. Užpakalinių kojų šlaunies apatinė pusė raudona, o blauzda melsva su baltais spygliais.
Šių žiogų sparnai dažniausiai labai trumpi, ovalūs, nesiekiantys daugiau 3 mm, naudojami tik kaip čirpimo organas. Tačiau labai retai pasitaiko ilgasparnė forma, kuri gali net skraidyti.

Biologija ir ekologija
----------------------

Šie skėriukai randami nuo birželio iki spalio sausose pievose, kalnų šlaituose, tarp uolų, ganyklose, taip pat miškų kirtimuose, proskynose. 
Augalėdis, maitinasi žole, samanomis, t. t. 
Patelės deda kiaušinėlius ant žemės. Kiaušiniai žiemoja, o nimfos išsirita gegužės pab. - birželį. Dėl trumpų sparnų nimfos gali būti sumaišytos su suaugėliais, atskiriami tik pagal dydį.

Nuorodos
--------

* Fauna Europaea - taksonomija Archyvuota kopija 2011-11-03 iš Wayback Machine projekto.
* Biolib - nuotraukos
* Orthoptera Species - nuotraukos ir paplitimas
* Www1.osu.cz - nuotraukos ir aprašymas Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
| Miravaljesas |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Kosta Rika Kosta Rika |
|  |
| Aukštis | 2028 m |
|  |
| Tipas | stratovulkanas |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | aktyvus |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1946 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 10°44′54″ š. pl. 85°09′10″ v. ilg.﻿ / ﻿10.74833°š. pl. 85.15278°r. ilg.﻿ / 10.74833; 85.15278Koordinatės: 10°44′54″ š. pl. 85°09′10″ v. ilg.﻿ / ﻿10.74833°š. pl. 85.15278°r. ilg.﻿ / 10.74833; 85.15278 |

**Miravaljesas** (isp. *Miravalles*) – andezitinis stratovulkanas šiaurės vakarų Kosta Rikoje, Gvanakastės provincijoje, aukščiausias visoje Gvanakastės Kordiljeroje. Aukštis – 2028 m. Yra kaldera (15 x 20 km), susidariusi galingų išsiveržimų metu, prieš 1,5-0,6 mln. metų. Ugnikalnis pasižymi dideliu geoterminiu aktyvumu, tačiau vienintelis išsiveržimas istoriniais laikais užfiksuotas 1946 m. – tada pietvakariniame šlaite prasiveržė garai.

Nuorodos
--------

* Global Volcanism Program Archyvuota kopija 2021-10-29 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| **Antonov An-178** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | Transportinis lėktuvas |
| Gamintojas | Antonov |
| Būsena | kuriamas (planuojamas 2015 m.) |
| Prototipas | Antonov An-158 |

**Antonov An-178** – trumpų distancijų, vidutinės talpos karinis transportinis lėktuvas, gaminamas Ukrainos kompanijos Antonov. Sukurtas jau pagaminto Antonov An-148 pagrindu. 

Planai kurti tokį lėktuvą buvo pristatyti 2010 m. vasario 5 d. Tikimasi, kad jis pakeis morališkai pasenusius Antonov An-12, Antonov An-26 ir Antonov An-32 modelius. Šis modelis konkuruos su Alenia C-27J Spartan, EADS CASA C-295, Lockheed Martin C-130J Super Hercules, Embraer KC-390 ir UAC/HAL Il-214 orlaiviais.

Kompanija planuoja pagaminti apie 200 An-178 orlaivių.

Orlaivis visuomenei buvo pristatytas 2015 m. balandžio 16 d. Kijeve.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Украина готовит новый транспортный самолет Ан-178 (фото)
2. ↑  ГП „Антонов" готово начать наземные испытания Ан-178
3. ↑  „Антонов" планує збудувати більше 200 літаків АН-178" [„Antonov" plans to build more than 200 AN-178
4. ↑  Ukrainian state manufacturer presents unique aircraft
Plento miražas, dažnai pasitaikantis apatinio miražo pavyzdys
**Miražas** – optinis gamtos fenomenas, kai dėl šviesos lūžimo yra matomas vaizdas, iš tiesų esantis kitoje vietoje. Pavadinimas kilęs nuo lot. *mirare* 'pasirodyti, atrodyti'. Miražas nėra haliucinacija ir gali būti fotografuojamas.

Šį reiškinį pirmą kartą paaiškino prancūzų mokslininkas Monžas (1746–1818), kuris dalyvavo Napoleono ekspedicijoje į Egiptą.

Akustinis miražo analogas yra aidas.

Priežastys
----------

Apatinio miražo susidarymo schema. Miražai yra matomi dėl didelio temperatūrų skirtumo sukelto šviesos spindulių užlinkimo (spindulio užlinkimas paveikslėlyje yra smarkiai perdėtas)
Miražai susidaro dėl skirtingos temperatūros oro sluoksnių susidarymo, nes šaltame ir karštame ore spindulių lūžio rodiklis skiriasi. Dėl skirtingo lūžio rodiklio dažniausiai iš dangaus atėjusiems šviesos spinduliams kirtus staigią ribą tarp šalto ir karšto oro, jie užlinksta link kirstos ribos. Pavyzdžiui, jei prie pat įkaitinto asfalto esantis oras yra smarkiai karštesnis už truputį aukščiau esantį orą, šviesos spinduliai išlinks į viršų, sudarydami apatinį miražą. Jei prie žemės esantis oras yra šaltesnis už aukščiau esantį orą, šviesos spinduliai išlinks į apačią, sudarydami viršutinį miražą.

Kai spindulys pasiekia žiūrėtojo akį, smegenys interpretuoja vaizdą kaip atėjusį tobulai tiesia linija, kaip yra įprasta, nors iš tikro spindulio kelias į akį buvo išlinkęs. Dėl šios priežasties, jei šviesos spindulys ateina iš dangaus, ant žemės matomas dangaus atspindys. Šį vaizdą žiūrėtojas gali neteisingai interpretuoti kaip dangų atspindinčio vandens vaizdą, nes tai yra dažniau pasitaikantis ir smegenims suprantamesnis atvejis.

Rūšys
-----

Fata Morgana. Tolumoje tikriausiai yra vertikaliai ištęsti laivai. Filmuota medžiaga sudaro geresnį įspūdį.
Miražai skirstomi į *apatinius* (kai šiltesnis oro sluoksnis yra palei žemę ir kai realus vaizdas yra aukščiau jo gaunamo atvaizdo) ir *viršutinius* (kai palei žemę yra šaltesnis oro sluoksnis – temperatūros inversija).

Prie apatinių miražų priskiriami *dykumos miražas* ir *plento miražas*, kai esant įkaitusiems paviršiams, matoma melsva juosta (dangaus „atspindys"), neretai klaidingai interpretuojama kaip vanduo. Apatiniai miražai nėra patvarūs.

Prie viršutinių miražų priskiriami Fata Morgana ir islandiškas *halgerndingar* reiškiniai. Viršutiniai miražai pasitaiko rečiau, tačiau yra stabilesni.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Fata Morgana

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kas, kada, kodėl?* Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1963, 194 p.

Nuorodos
--------

* Straipsnelis apie miražus (lietuviškai) Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto.
* Atmospheric optical mirages svetainė (angliškai)
* Moksliškas plento miražo paaiškinimas (angliškai)
Antonov A-40 ore
Antonov A-40 brėžiniai
**Antonov A-40 Krylja tanka** (rus. *А-40 Крылья танка* 'tanko sparnai', rus. *Летающий танк* 'skraidantis tankas') – laikinas sklandytuvas, tanko ir sklandytuvo hibridas. Jis buvo kuriamas desantui. 1942 metais pagaminto prototipo bandymai buvo nesėkmingi. Ši mašina dar vadinama *A-40T* arba *KT*.

Po pirmojo pasaulinio karo , 4-tą dešimtmetį TSRS kariuomenė naudojo lengvuosius tankus desantavimui. Juos nuleisdavo su parašiutais, o kai kada iš keleto metrų aukščio tiesiog numesdavo (tankas riedėdavo neutralia pavara kol sustodavo). Tačiau pristatant tokiu būdu, įgulos turėjo parašiutais nusileisti atskirai, vėliau gaištant laiką tankui surasti bei rizikuojant, jog komanda gali būti sunaikinta dar prieš pasiekdama savo tanką. Todėl buvo bandoma pritvirtinti tankus didžiuliuose sklandytuvuose, kad būtų galima juos nuleisti kartu su įgula.

Antonov A-40 buvo labiau ambicingas projektas: užuot stačius sklandytuvą, tankui T-60 buvo pritvirtinti sparnai bei uodega, paverčiant jį sklęsti galinčia mašina. Atsikabinęs 20–26 km nuo atakos vietos bei nutūpęs kovos lauke, tankas turėjo numesti sparnus ir per kelias minutes būti pasiruošęs kovai. Lengvasis tankas svėrė 5,8 t, jo sparnai – dar apie dvi tonas. Siekiant sumažinti matmenis buvo pasirinkta biplano konstrukcija. Rengiant prototipą, tankas buvo kiek tik įmanoma palengvintas, nuimant dalį amunicijos, šarvų ir paliekant tik labai nedaug kuro. Pilotas-vairuotojas turėjo vairus ir eleronus mašinai ore valdyti, vėliau galėjo numesti sparnus iš jos neišeidamas.

Buvo atlikti keli šios mašinos bandymai, iš pradžių pakylant vos keletą metrų ir pirmiausia tikrinant ar tanko šasi gali atlaikyti pakilimui reikalingą 116 km/val greitį (įprastinis šio tanko greitis ant žemės 45 km/val), toliau aptakumą bei valdymo sistemas. 1942 m. rugpjūčio 7 d. įvykusio ilgesnio skridimo metu, tanką pilotavo žinomas sklandytuvų pilotas-bandytojas Sergejus Anochinas. Tupolev TB-3 bombonešiui su keturiais sustiprintais 970 AG varikliais pavyko pakelti tanką-sklandytuvą nuo žemės, bet jo oro pasipriešinimas buvo per didelis. Lėktuvo varikliai greitai perkaito ir gelbėjantis nuo katastrofos, tanką teko atkabinti pakilus vos 40 metrų. Pilotui pavyko jį nutupdyti greta buvusiame lauke kur jis, kaip planuota, atskyrė sparnus ir tanku parvažiavo į bazę. Buvo aišku jog tempiantis lėktuvas nepakankamai galingas, tačiau galingesnis tuo metu buvo tik Pe-8, kurių iš viso turėta tik 80, jie buvo reikalingi tolimam Berlyno bombardavimui. Nesant pakankamai galingo lėktuvo, tolesnius bandymus teko nutraukti.

Techniniai duomenys
-------------------

| Charakteristika | vertė |
| --- | --- |
| Ekipažas | 2 |
| Ilgis | 12,06 |
| Sparnų ilgis | 18,00 m |
| Aukštis | ? m |
| Sparnų apkrova | 90 kg/m² |
| Sparnų plotas | 85,8 m² |
| Tuščioji masė | 2004 kg (be tanketės) |
| Skrydžio masė | 7804 kg (su tankete) |
| Variklis | nėra (velka bombonešis) |
| Traukos jėga | nėra |

Nuorodos
--------

1. ↑  Испытания «летающего» танка КТ
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kralendeikas*Kralendijk* |
| --- |
| *Kralendeiko reginys* |
|  |
| 12°9′2″ š. pl. 68°16′36″ r. ilg.﻿ / ﻿12.15056°š. pl. 68.27667°r. ilg.﻿ / 12.15056; 68.27667﻿ (Kralendeikas)Koordinatės: 12°9′2″ š. pl. 68°16′36″ r. ilg.﻿ / ﻿12.15056°š. pl. 68.27667°r. ilg.﻿ / 12.15056; 68.27667﻿ (Kralendeikas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Nyderlandų vėliava Nyderlandai |
| **Sala** | Boneras Boneras |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 12 531  |

**Kralendeikas** (ol. *Kralendijk*) – miestas Karibų jūros regione, Bonero salos (Karibų Nyderlandai) sostinė. Įsikūręs salos vakarinėje pusėje, prie įlankos. Svarbiausias salos uostas, prekybinis centras. Greta yra Flamingo tarptautinis oro uostas. Verčiamasi daugiausia turizmu. Yra 1639 m. statyta Oranjės tvirtovė, protestantų bažnyčia, Šv. Bernardo bažnyčia (1827 m.), vyriausybės pastatas (1837 m.), buvęs pranciškonų konventas, senoji ligoninė, patrankos, žuvies turgus. Aplink gausu paplūdimių, vilų.

Vietinių gyventojų vartojama kalba – papiamento.

Istorija
--------

1639 m. Bonere olandai pastatė Oranjės tvirtovę. 1810 m. prie tvirtovės buvo įkurta britų gyvenvietė *Playa*. 1840 m. olandai ją pervadino Kralendeiku.
| **Antonijas Loveraisp. *Antonio Cañizares Llovera*** |
| --- |
| kardinolas |
|  |
| Kardinolo herbas |
| Kardinolo herbas |
|  |
| Gimė | 1945 m. spalio 15 d. (77 metai)*Utiel*, Valensijos provinc. Ispanija Ispanija |
| Tautybė | ispanas |
| Kiti titulai | Dievo kulto ir sakramentų tvarkos kongregacijos prefektas |
|  |
| Veikla | kardinolas |
|  |
|  **Vikiteka** | Antonio Cañizares Llovera |

**Antonijas Lovera** (isp. *Antonio Cañizares Llovera*, g. 1945 m. spalio 15 d. *Utiel*, Valensijos provinc. Ispanijoje) – Katalikų Bažnyčios Romos kurijos kardinolas iš Ispanijos. Dievo kulto ir sakramentų tvarkos kongregacijos prefektas. Kardinolas kunigas titulinėje bažnyčioje *Basilica di San Pancrazio*.

Studijavo Valensijos seminarijose, Salamankos Popiežiškajame universitete apsigynė teologijos daktaro laipsnį. Buvęs Ispanijos vyskupų konferencijos pirmininkas, Toledo arkivyskupas (2002–2008 m.).

Prieš 2013 m. konklavą laikytas vienu iš *papabile* kardinolų, realių kandidatų užimti popiežiaus sostą: pramintas „mažuoju Ratzingeriu", gali būti artimas Pietų Europos, Lotynų Amerikos ir restauracinių nuotaikų kardinolams.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Kandidatai į popiežius

Nuorodos
--------

* Kardinolo A. Loveros biografija Archyvuota kopija 2018-01-22 iš Archive.is projekto

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**kardinolas Francis Arinze** | **Dievo kulto ir sakramentų tvarkos kongregacijos prefektas**2008 m. gruodžio 9 d.- | Po to:**-** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Struktūrinis filmas** (angl. *structural film*) buvo eksperimentinio filmo judėjimas, prasidėjęs 1960 m. JAV.

Apžvalga
--------

Terminas suteiktas kino istoriko ir kritiko P. Adams Sitney, pastebėjusio, jog menininkai Michael Snow, Hollis Frampton, George Landow, Owen Land, Paul Sharits, Tony Conrad, Joyce Wieland, Ernie Gehr, Kurt Kren ir Peter Kubelka atitolo nuo sudėtingų ir kompleksiškų kino filmo vaizdinių, rodytų tokių menininkų kaip Sidney Peterson ir Stan Brakhage. Struktūrinio filmo kūrėjai siekė supaprastintos išraiškos ir didžiausią dėmesį skyrė vaizduojamoms formoms, palikdami turinį antraeiliu. Fluxus judėjimo pradininkas Jurgis Mačiūnas pažymėjo, jog pastarosios charakteristikos yra būdingos ir Fluxus filmams.

Pagrindiniai filmai
-------------------

* *Wavelength* (1966-67 m.) Michael Snow
* *T,O,U,C,H,I,N,G* (1968 m.) Paul Sharits
* *One Second in Montreal* (1969 m.) Michael Snow
* *Zorns Lemma* (1970 m.) Hollis Frampton
* *Serene Velocity* (1970 m.) Ernie Gehr
* *Remedial Reading Comprehension* (1971 m.) George Landow
| Džanghua彰化 |
| --- |
| *Didžiosios Budos šventykla* |
|  |
| 

DžanghuaDžanghua

24°04′0″ š. pl. 120°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿24.06667°š. pl. 120.53333°r. ilg.﻿ / 24.06667; 120.53333﻿ (Džanghua)Koordinatės: 24°04′0″ š. pl. 120°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿24.06667°š. pl. 120.53333°r. ilg.﻿ / 24.06667; 120.53333﻿ (Džanghua) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
| **Apskritis** | Džanghua apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 236 588  |
| **Plotas** | 65,68 km² |
| **Tankumas** (2012) | 3 602 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.changhua.gov.tw |
|  **Vikiteka** | Džanghua |

**Džanghua** (kin. 彰化市, pinyin: *Zhānghuà Shì*; pe̍h-ōe-jī: *Chiong-hòa-Chhī*) – miestas vakarų Taivane. Džanghua apskrities administracinis centras. Išsidėstęs vakarų pakrantės lygumoje. Miesto šiaurėje teka Dadu upė. Gyventojų 236 tūkst. (2012 m. duomenys). Svarbus geležinkelių mazgas. Nors Taidžongas išaugo į pagrindinį regiono administracinį miestą, Džanghua išliko svarbus prekybos centras, auginama cukranendrės, ryžiai, ananasai, apelsinai ir kiti citrusai. Svarbiausios pramonės – cukraus rafinavimas, tekstilė. Veikia dvi aukštosios mokyklos.

Netolimuose Bagua kalnuose stovi 26 m aukščio Budos statula.

Istorija
--------

Miestas įkurtas XVII a. Įtvirtintas 1734 m. Kitą šimtmetį tapo salos centrinio regiono pagrindiniu komerciniu centru. XIX–XX a. Džanghua pralenkė Taidžongas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Chang-hua Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2014-02-13.
**Rudens lygiadienis** – momentas rudenį, kai Saulė, slinkdama ekliptika, atsiduria dangaus pusiaujo ir ekliptikos susikirtimo taškuose.

Apie rugsėjo 21–23 d. visame Žemės rutulyje dienos ir nakties trukmė tampa vienoda. Nuo šios dienos šiauriniame pusrutulyje naktis tampa ilgesnė už dieną. Pietiniame pusrutulyje atvirkščiai – diena tampa ilgesnė už naktį.

Lietuvoje
---------

Rudens lygiadienio šventės Vilniuje metu deginamos šiaudinės skulptūros (2016 m.)
Senovės lietuviai šią dieną džiaugdavosi derliumi, dėkodavo dievui Žemininkui, aukodavo jam gyvulius. Aukoti atvesdavo po gyvulių porą: veršiuką ir telyčią, aviną ir avį, ožį ir ožką, paršą ir kiaulę, gaidį ir vištą, žąsiną ir žąsį. Kaip teigiama XVI a. dokumentuose, ypač dažnai šiai dievybei būdavo aukojamas ožys, kuris laikytas vaisingumo simboliu.

Lietuvoje aptikta paleoastronomijos paminklų – akmenų, išsidėsčiusių rytų – vakarų kryptimi. Tai sutampa su Saulės azimutais tekėjimo ar laidos metu per lygiadienius.

Kiekvienais metais Vilniaus Kalnų parke vyksta tradicinės „Ožio aukojimo" apeigos. Jų metu skamba senovinė muzika, deginamos didžiulės šiaudų skulptūros. Kasmet per rudens lygiadienį Juodkrantėje vyksta tradicinė nendrinių skulptūrų ekspozicijos Gintaro įlankoje ant vandens, po atviru dangumi, sudeginimo akcija.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Pavasario lygiadienis
* Žiemos saulėgrįža
* Vasaros saulėgrįža

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Thomas Forstner 1989 m. „Eurovizijos" dainų konkurse
**Thomas Forstner** (g. 1969 m. gruodžio 3 d. Deutsch-Wagram, Žemutinė Austrija) – Austrijos dainininkas, du kartus atstovavęs Austrijai „Eurovizijos" dainų konkurse. 1989 m. Lozanoje vykusiame renginyje atlikęs baladę „Nur ein Lied" (liet. *Tik daina*), sulaukė nemažai palaikymo – surinko 97 taškus ir užėmė 5 vietą. 1991 m. Thomas antrą kartą išrinktas atstovauti Austrijai „Eurovizijos" dainų konkurse, vykusiame Romoje. Šį kartą atlikėjas patyrė visišką fiasko – daina „Venedig im Regen" (liet. *Venecija per lietų*) negavo nė vieno taško ir liko paskutinėje – 22 vietoje.

Šiuo metu Thomas dirba programinės įrangos kūrėju. Buvo du kartus vedęs, turi dukterį iš pirmosios santuokos.

Diskografija
------------

* 1987: *South African Children*
* 1988: *Vera*
* 1989: *Nur ein Lied/Song of Love*
* 1989: *Wenn nachts die Sonne scheint/Don’t Say Goodbye Tonight*
* 1990: *Wenn der Himmel brennt*
* 1991: *Venedig im Regen*
* 1991: *Miles Away*
* 1994: *Voll erwischt*
* 2001: *You’re in the army now*
* 2002: *Hello*

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Thomas Forstner** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina *Nur ein Lied*


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Wilfried  *„Lisa Mona Lisa"*** |  **Austrijos atstovas Eurovizijoje**1989 | Po to:**Simone  *„Keine Mauern mehr"*** |
| Prieš tai:**Simone  *„Keine Mauern mehr"*** |  **Austrijos atstovas Eurovizijoje**1991 | Po to:**Tony Wegas  *„Zusammen geh'n"*** |
|  |
| --- |
| **EWE Baskets** |
| Oldenburgo EWE Baskets |
| **Įkūrimo metai** | 1954 |
| **Arena** | EWE Arena (talpa 6 069) |
| **Komandos spalvos** | Geltona ir mėlyna |
| **Vokietijos čempionas** | 1 |

**EWE Baskets** - Oldenburgo krepšinio klubas.

Istorija
--------

1954 m. įkurtas klubas vadinosi **Oldenburger TB** (Oldenburger Turnerbund atletikos klubas). Pradžioje buvęs jaunimo akademija, klubas greitai augo, ir 1962 m. tapo Vokietijos jaunimo čempionais. Po dvejų metų, Oldenburgas triumfavo Šiauriniame regioniniame čempionate ir jau 1966 m. pateko į Vokietijos lygą. Vokietijos lygoje žaidė 5 sezonus, tačiau 1971 m. iškrito į žemesnę lygą. 1976 m. padedant amerikiečiui Ralph Ogden klubas sugrįžo į aukščiausią lygą ir ten žaidė dešimtmetį.

1985 m. vėl nukrito į žemesnę lygą, tačiau sugrįžo į 1987-88 sezonui į aukščiausią lygą. Naujo tūkstantmečio pradžia buvo sėkminga, klubas vėl grįžo į Vokietijos lygą, šį kartą ilgesniam laikui. Klubą pradėjus remti energijos konglomeratui EWE, klubas tapo rimta jėga Vokietijos lygoje. Vadovaujant vyriausiam treneriui Don Beck, klubo komanda antrą sezoną pateko į Vokietijos taurės Top 4, ir trejus sezonus pateko į Vokietijos lygos atkrintamųjų etapą. 

2007 m. sezone klubas užėmė 9 vietą ir nepateko į atkrintamasias, todėl vyriausias treneris Beck'as paliko postą. Kitame sezone buvo suformuotas naujas klubo branduolys, į komandą atėjus Rickey Paulding, Jason Gardner ir Ruben Boumtje Boumtje, 2007-2008 sezone užimta 5-tą vietą ir ketvirtfinalyje įveikti praėjusio sezono čempioną Brose Baskets. 2008-2009 sezone klubo komanda įveikė visus varžovus atkrintamosiose varžybose ir finale laimėjo prieš Bonos "Telekom Baskets" klubą, taip iškovodamas teisę dalyvauti Eurolygoje. Tai yra aukščiausias klubo pasiekimas, per klubo gyvavimo istoriją.

Pasiekimai
----------

* Vokietijos čempionas: 2009 m.

Nuorodos
--------

* Oficialus klubo puslapis Archyvuota kopija 2009-09-22 iš Wayback Machine projekto.
* Klubo aprašymas Eurolygos svetainėje

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R**ULEB Europos taurės 2010–2011 m. sezono komandos** |
| --- |
|  |
| 
UNICS Kazan · Le Mans Sarthe · KK Hemofarm · BG Göttingen · Gran Canaria 2014 · BC Budivelnyk · KK Budućnost · Aris BSA 2003 · Cedevita Zagreb · Panellinios BC · Galatasaray Café Crown · Benetton Basket Bwin · Asefa Estudiantes · Cajasol · ČEZ Nymburk · ALBA Berlin · Pepsi Caserta ·
Banvit BK· EWE Oldenburg · Beşiktaş Cola Turka · ASVEL Basket · BC Šiauliai · BC Azovmash · Hapoel Gilboa Galil · Bennet Cantù · GasTerra Flames · PAOK BC · Chorale Roanne · Hapoel Jerusalem· BK Rīga· Krasnye Krylya · Anwil Włocławeks |

 |
| Džamnagarasજામનગર |
| --- |
| *Lakhotos tvirtovė* |
|  |
| 

DžamnagarasDžamnagaras

22°28′0″ š. pl. 70°04′0″ r. ilg.﻿ / ﻿22.46667°š. pl. 70.06667°r. ilg.﻿ / 22.46667; 70.06667﻿ (Džamnagaras)Koordinatės: 22°28′0″ š. pl. 70°04′0″ r. ilg.﻿ / ﻿22.46667°š. pl. 70.06667°r. ilg.﻿ / 22.46667; 70.06667﻿ (Džamnagaras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:30) |
|  |
| **Valstybė** | Indijos vėliava Indija |
| **Valstija** | Gudžaratas Gudžaratas |
| **Rajonas** | Džamnagaro rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 600 943  |
| **Plotas** | 128 km² |
| **Tankumas** (2011) | 4 695 žm./km² |
| **Altitudė** | 17 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Džamnagaras |

**Džamnagaras** (gudž. જામનગર, hind. जामनगर, IAST: *Jāmnagar*) – miestas vakarų Indijoje, Kathijavaro pusiasalyje, Gudžarate, uostamiestis Kačo įlankos pakrantėje. Tekstilės, maisto, odos, chemijos, cemento pramonė. Tradiciniai amatai. Dabar vystoma naftos perdirbimo pramonė. Apylinkėse kasamas boksitas. Yra oro uostas, geležinkelio stotis. Veikia 3 technologijų institutai. Mieste išlikę Darbargadho rūmai su venecijietiškomis arkomis, Lakhotos tvirtovė (dab. karybos muziejus), Pratapo Vilaso rūmai, keletas hinduistų bei džainų šventyklų.

77 % Džamnagaro gyventojų yra hinduistai, 19 % – musulmonai, 2,5 % – džainai. Paplitusios kalbos: gudžaratų, kačų (sindhų), hindi, anglų.

Istorija
--------

Miestas (tada vadintas ***Navanagaru*** – „naujuoju miestu") įkurtas XVI a. vid. kaip kunigaikštystės sostinė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 133