recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Bayaka |
| --- |
|  |
| Gyventojų skaičius | ~1 mln. |
| Populiacija šalyse | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika (933 tūkst.)Angolos vėliava Angola (133 tūkst.) |
| Kalba (-os) | kijaka |
| Religijos | Kongo religija, krikščionybė |
| Giminingos etninės grupės | bakongai, balundai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Bayaka |

**Bajakai** arba **jakai** (*BaYaka*) – etninė bantų grupė, kurios gyvenamosios vietos yra Kvango upės vidurupyje ir žemupyje: dabartinės Kongo Demokratinės Respublikos Bandundu provincijos vakarinėje dalyje ir pasienio srityse Angoloje.

Jų teritorijos vakaruose ribojasi su bakongų, pietvakariuose – su mbundu, o pietryčiuose – su balundų teritorijomis.

Istorija
--------

Kavango upė ir gretimi regionai
Jakai istoriniuose metraščiuose pasirodė tik XVII a. Portugalai jų neskyrė nuo jų pietinių kaimynų imbangala, ir kartu vadino džagais. Šie džagai, palyginti su jų vakariniais kaimynais bakongais ir mbundu, pasižymėjo laukiniu gyvenimo būdu. Manoma, kad jakai, kaip greičiausiai ir tuometiniai pietiniai kaimynai imbangala bei čokviai, kilo iš Lundos karalystės toliau rytuose. Iš čia jie atsinešė daug tradicijų. Jakai tapo vienu iš pagrindiniu Kongo imperijos priešų, siaubę šios imperijos teritorijas.

Apie 1620 m. imbangalams įkūrus Kasandžės valstybę (dab. Angola), tai paskatino ir bajakų politinę konsolidaciją. Bajakų valdovas, tradiciškai kildinamas iš Lundos, buvo tituluojamas *Kiamfu*. Jam pakluso ir gretimos giminingos gentys, kaip, pvz. suku. Ši valstybė pamažu civilizavosi ir atsisakė barbariškų papročių. Nuo XVIII a. bajakų teritorijos sudarė vakariausias Lundos imperijos sritis.

1891 m. dauguma bajakų sričių atiteko Kongo Laisvajai valstybei, o vėliau – Belgijos Kongui. Taip bajakai tapo viena iš daugelio KDR tautų. Kadangi bajakų teritorijos tęsiasi iki Kinšasos, vystantis ekonomikai daug jų migravo į sostinę. Šiuo metu jie sudaro didelę dalį (apie 25 procentus) sostinės gyventojų.

Kultūra
-------

Bajakai pasižymi ypač išvystytomis meno formomis. Jie garsėja išmoningomis skulptūromis, kaukėmis, gamina medinius buities įrankius, būgnus. Kaukės naudojamos įvairiose ceremonijose, kaip apipjaustymas, iniciacija, vedybos, laidotuvės ir pan. Kaukės atlieka ne tik ritualinę finkciją, bet ir simbolinę: jų detalės skirtos perduoti tam tikrą žinią.
Modern Times Group|  |
| Pramonė | kompiuterinių žaidimų pramonė; žiniasklaida |
| Pirmtakas (-ai) | Kinnevik |
| Perėmėjas (-ai) | Bitės grupė; Viaplay Group |
| Įkurta | 1995 m. |

**„Modern Times Group"** – kompiuterinių žaidimų įmonė, įsikūrusi Švedijoje.

Buvęs Švedijos kompanijos „Kinnevik" tarptautinis žiniasklaidos padalinys. MTG jungė nemokamai platinamus ir mokamus kanalus. Šie du padaliniai buvo reorganizuoti ir sujungti į vieną „Viasat Broadcasting Group" – tarptautinį televizijos tinklą, aptarnaujantį Skandinavijos šalių žiūrovus per palydovus. 2000 m. metų pradžioje buvo nutarta, kad „Viasat" apjungtų ir gretimas Baltijos šalis.

„TV3" pirmąkart pasirodė 1987 m. gruodžio 31 d. Švedijoje, Danijoje ir Norvegijoje. 1996 m. įkurtas „TV3" kanalas Estijoje. 1997 m. – Lietuvoje, 1998 m. – Latvijoje.

2017 m. „Bitė Group" įsigijo visas Estijos bendrovės „Viasat" akcijas, „TV3 grupę", valdančią televizijos kanalus „TV3", „TV6", „TV8", taip pat radijo stotį „Power Hit Radio", ir kitus prekės ženklus Baltijos šalyse iš Švedijos žiniasklaidos koncerno „Modern Times Group". „MTG Baltics" filialas tapo „All Media Baltics".

2018 m. MTG Skandinavijos žiniasklaidos padalinys tapo „Nordic Entertainment Group" (vėliau „Viaplay") įmone.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Our story". *TV3 Group*. Nuoroda tikrinta 2023-02-13.
2. ↑  „„Providence" užbaigė TV3 įsigijimą". *15min*. Nuoroda tikrinta 2017-10-19.
3. ↑  „TV3 savininkė perėjo į amerikiečių rankas ir tapo „All Media Baltics"". *Verslo žinios*. Nuoroda tikrinta 2017-11-16.
4. ↑  „TV3 valdanti „Modern Times Group" turi naują savininką: keičiasi pavadinimas ir vadovybė". *lrytas.lt*. Nuoroda tikrinta 2023-02-11.
5. ↑  Thomson, Stuart (23 March 2018). „Modern Times Group to split in two". *Digital TV Europe*. Nuoroda tikrinta 3 May 2019.
Koordinatės: 55°20′16″š. pl. 26°16′33″r. ilg.﻿ / ﻿55.337728°š. pl. 26.275929°r. ilg.﻿ / 55.337728; 26.275929

|  Senojo Daugėliškio koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Ignalinos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Senasis Daugėliškis |
| **Statybinė medžiaga** | medis |

**Senojo Daugėliškio koplyčia** – koplyčia, stovinti Ignalinos rajone, Senojo Daugėliškio kaimo kapinėse, Naujojo Daugėliškio Šv. Joakimo ir Onos parapijoje.

Koplyčia stovi kapinių pakraštyje, šalia kelio  **1432**  Mikalavas–Senasis Daugėliškis–Panižiškė . Medinė, stačiakampio plano, priekiniu fasadu atsukta į šiaurės vakarus. Statinys prižiūrėtas, tačiau prastos būklės (linguojančios grindys, yra nupuvusių lauko apdailos lentų).

Galerija
--------

* 2009 m.2009 m.
* 2017 m.2017 m.
* Senieji kryžiai ant priekinės sienosSenieji kryžiai ant priekinės sienos
* InterjerasInterjeras
* Vaizdas į durisVaizdas į duris

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Senojo Daugėliškio koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Naujojo Daugėliškio Šv. Joakimo ir Onos parapija[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
| Šalis | Kanada |
|  |
| Trasos pavadinimas | Mont-Tremblant |
| Grand Prix | Formulės 1 Kanados Grand Prix |
|  |
| Trasos ilgis | 4 265 m |
| Ratų skaičius | 90 |
| Distancija | 383,850 km |
| Posūkių skaičius | 15 |
| Trasos rekordas | 1'32.2 (Jacky Ickx, Ferrari, 1970) |
|  |
| Tinklalapis | www.lecircuit.com |

Trasa **Mont-Tremblant** – Formulės 1 trasa šalia Saint-Jovite miestelio, Kvebeko provicijoje, Kanadoje. Joje 1968 ir 1970 vyko Formulės 1 Kanados Grand Prix lenktynės.

Istorija
--------

Trasa pastatyta 1964. Danga yra labai nelygi, dėl ko iš startavusių (per abejas GP) bolidų, nedaugelis pasiekė finišą. Vėliau trasa buvo modifikuota, bet Formulės 1 lenktynės čia nebebuvo organizuojamos.

Statistika
----------

| Metai | Pilotas laimėtojas | Komanda laimėtoja |
| --- | --- | --- |
| 1970 |  Jacky Ickx | Ferrari |
| 1968 |  Denny Hulme | McLaren-Ford |

Adresas
-------

1260 ch Principal  

Mont-Tremblant  

QC J0T 1Z0  

Canada

Nuorodos
--------

* www.f1db.com Archyvuota kopija 2005-08-17 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* www.f-1.lt (liet. k.)
Senojo Daugėliškio piliakalnis
**Senojo Daugėliškio piliakalnis** (dar vad. Kiškio bažnyčia) - kultūros paminklas. Turi kraštovaizdinę vertę. Valstybės saugomas objektas. 1991 m. patvirtintas archeologijos paminklu. Į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registrą įtrauktas 1998 m. gruodžio 30 d.

Piliakalnis yra Utenos aps. Ignalinos r. Naujojo Daugėliškio seniūnijoje Senojo Daugėliškio kaimo centrinėje dalyje, 0,35 km į šiaurės vakarus nuo Senojo Daugėliškio kaimo kapinių, tiek pat į pietvakarius nuo Senojo Daugėliškio - Andrikavo ir Mikalavo - Panižiškės kelių kryžkelės, 0,2 km į šiaurės vakarus nuo pastarojo kelio, į pietryčius nuo Virėkštos ežero. Jis yra atskiroje kalvoje, matyt, buvusioje saloje, dabar apsuptoje šlapių pievų. Aikštelė ovali, pailga š.r.-p.v. kryptimi, 55x70 m didumo. Aikštelės galai iškilūs, iki 15 m pločio ir 80 cm aukščio. Jos š.v. dalyje aptiktas 50 cm storio tamsiai pilkas kultūrinis sluoksnis. Piliakalnis stipriai apardytas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio II puse.

Nuorodos
--------

*
| **Modestas Kaseliauskas** |
| --- |
| Gimė | 1974 m. spalio 12 d. |
| Tautybė | lietuvis |
| Sutuoktinis (-ė) | Karolina |
| Vaikai | Timonas |
|  |
| Veikla | teisė |
| Sritis | mokesčiai |
|  |
| Išsilavinimas | aukštasis |
| Alma mater | Lietuvos policijos akademija |

**Modestas Kaseliauskas** (g. 1974 m. spalio 12 d. Tryškiuose, Telšių rajonas) – teisininkas.

Biografija
----------

1997 m. baigė Lietuvos policijos akademiją, 2010 m. baigė ISM Vadybos ir ekonomikos universitetą.

1997–1999 m. Šiaulių miesto valstybinės mokesčių inspekcijos juristas. 1999 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Apeliacijų ir juridinio skyriaus vyresnysis valstybinis mokesčių inspektorius–juristas, 1999–2002 m. Apeliacijų ir juridinio skyriaus vyriausiasis valstybinis mokesčių inspektorius – juristas, vyriausiasis specialistas. 2002 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Teisininkų grupės vyriausiasis specialistas, 2002–2003 m. Teisininkų tarnybos vedėjas.

2003 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos viršininko pavaduotojas, 2003–2005 m. šios valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas. 2005–2014 m. Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos viršininkas.

Vedęs. Žmona Karolina. Sūnus Timonas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  CV Archyvuota kopija 2014-12-03 iš Wayback Machine projekto. (VMI inf.)
| Šimšė |
| --- |
|  |
|  |
| 

ŠimšėŠimšė

 |
| **Koordinatės** | 55°55′19″š. pl. 23°20′28″r. ilg.﻿ / ﻿55.922°š. pl. 23.341°r. ilg.﻿ / 55.922; 23.341﻿ (Šimšė)Koordinatės: 55°55′19″š. pl. 23°20′28″r. ilg.﻿ / ﻿55.922°š. pl. 23.341°r. ilg.﻿ / 55.922; 23.341﻿ (Šimšė) |
|  |
| **Apskritis** | Šiaulių apskrities vėliava Šiaulių apskritis |
| **Savivaldybė** | Šiaulių miesto savivaldybės vėliava Šiaulių miesto savivaldybė |

**Šimšė** – Šiaulių miesto dalis, 2 km į rytus nuo miesto centro, abipus kelio į Radviliškį, dabartinės Vilniaus gatvės. Pavadinimas kilęs iš Šimšos upelio, ištekančio netoli Salduvės kalno ir tekančio rytiniu rajono pakraščiu į pietus.

Pelkės tarp Šimšės ir Zoknių

Geografija
----------

Šiaurėje ribojasi su Talkšos parku, rytuose su Salduvės parku ir Lepšiais, pietvakariuose su Zokniais, pietuose su Pabaliais, pietvakariuose su Pakartuvėmis, vakaruose su Kompeliu, buvusiu Rėžių kaimu ir Prūdelio tvenkiniu. Rajono pietuose 1867 m. nutiestas Liepojos–Romnų geležinkelis,

Etimologija
-----------

Pašimšė yra vandenvardinis vietovardis, kilęs iš Šimšos upelio, ištekančio netoli Salduvės kalno ir tekančio rytiniu rajono pakraščiu į pietus.

Istorija
--------

Rėžių kaimas (dabar likusi tik gatvelė šiuo pavadinimu) žinomas nuo 1526 m. kai jis ir jo gyventojai buvo padovanoti Šiaulių bažnyčiai. 1923 m. Šimšės priemiestis, kuriame gyveno 293 vyrai ir 280 moterų priskirtas Šv. Jurgio parapijai. XX a. tarpukariu veikė Šimšės malūnas.

Karų metu rajonas mažai nukentėjo, todėl dar yra išlikusių senų medinių trobelių. Po Antrojo pasaulinio karo pradėta masinė individulių gyvenamųjų namų statyba. 1970 m. pagal Vilniaus gatvę daugiabučių namų statybą pradėjo Zoknių aerodrome apsistojusių okupacinės kariuomenės aviacijos dalinių vadovybė savo karininkams. 1993 m. Rusijos kariuomenei pasitraukus iš Šiaulių butai šiuose namuose buvo pusvelčiui parduoti miesto gyventojams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Šiauliai. Šimšės malūnas. Europeana.eu (tikrinta 2023-04-10).
**Naubertas Jasinskas** (1940 m. kovo 10 d. Šiauliuose – 1977 m. vasario 20 d. ten pat) – Šiaulių dramos teatro aktorius, režisierius, dramaturgas.

Biografija
----------

1958 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą, 1965 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių filologijos studijas. Nuo 1966 m. Šiaulių dramos teatro aktorius.

Teatre sukūrė 20 vaidmenų. 1967 m. režisavo Džeromo Deivido Selindžerio pjesę „Rugiuose prie bedugnės". Parašė spektaklio „Kaip žydėjimas vyšnios…", pagal Salomėjos Nėries eilėraščius pastatyto Šiaulių dramos teatre 1974 m. scenarijų.

Įvertinimas
-----------

* 1974 m. Augustino Griciaus premija

Svarbesnieji vaidmenys
----------------------

* 1968 m. – Maratas, Aleksejus Arbuzovas. Mano vargšas Maratas
* 1969 m. – Juras, Vytautas Rimkevičius. Girių kirtėjai
* 1974 m. – Mauras, Vincas Mykolaitis-Putinas. Valdovas
* 1974 m. – Padronas Tonis, Karlas Goldonis. Kivirčai Kjodžoje
* 1975 m. – Džeris, Viljamas Gibsonas. Dvese sūpuoklėse

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Naubertas Jasinskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 579 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Modenait. *Modena* |
| --- |
|        |
| *Modenos katedra* |
|  |
| 

ModenaModena

44°39′00″ š. pl. 10°56′00″ r. ilg.﻿ / ﻿44.65000°š. pl. 10.93333°r. ilg.﻿ / 44.65000; 10.93333﻿ (Modena)Koordinatės: 44°39′00″ š. pl. 10°56′00″ r. ilg.﻿ / ﻿44.65000°š. pl. 10.93333°r. ilg.﻿ / 44.65000; 10.93333﻿ (Modena) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Emilija-Romanija Emilija-Romanija |
| **Provincija** | Modenos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 181 000  |
|  |
|  **Vikiteka** | Modena |
|  |
| **Kirčiavimas** | Mòdena |

**Modena** – miestas Emilijoje-Romanijoje (Italija), Po pietiniame slėnyje. Geriausiai žinomas kaip „variklių sostinė", kadangi čia yra įsikūrusios žymiausių Italijos sportinių automobilių gamyklos (Pagani, Maserati, De Tomaso).

Modenos universitetas, įsteigtas 1175 m. ir išplėstas *Francesco II d’Este* 1686 m. (gajos medicinos ir teisės tradicijos).
Italijos pareigūnai mokomi Italijos karo akademijoje, iš dalies įkurdintoje baroko stiliaus kunigaikščių rūmuose.

Modena gerai žinoma kulinarijoje dėl joje gaminamo balzaminio acto.

Istorija
--------

Romėnų laikais miestas vadintas ***Mutina*** (lot. *Mutina*).

Panorama
--------

*Piazza Grande* aikštės vaizdas

Žymūs žmonės
------------

Mieste gyveno žymus operos dainininkas Luciano Pavarotti (1935–2007).

Sportas
-------

* Modena FC (futbolas)
**Traukinių keltas** – laivas, skirtas plukdyti traukinio vagonus. Paprastai viename iš tokio kelto denių būna įrengti geležinkelio bėgiai bei priekiniai ir galiniai vartai vagonams įriedėti arba išriedėti į ro-ro krantinę. Joje būna įrengta speciali, svoriais balansuojama rampa, skirta kranto bėgiams tiksliai sujungti su prišvartuoto kelto bėgiais. Rampos pakėlimas ar nuleidimas į reikiamą aukštį priklauso ir nuo aptarnaujamo laivo charakteristikų, ir nuo svyruojančio vandens lygio. Vagonai į denį ir atgal gali riedėti ir keliomis linijomis. 

Pirmieji traukiniai pradėti plukdyti keltuose 1833 m. Škotijoje, *Forth and Clyde* kanale, 1836 m. – Saskuehanos upėje Merilando valstijoje, JAV.

Traukinių keltas TSRS pašto ženkle
Lietuvoje pirmoji geležinkelio vagonus gabenančių keltų tarptautinė perkėla pradėjo veikti 1986 m. Tai buvo traukinių keltas Klaipėda–Mukranas. Šioje linijoje reguliariai kursavę geležinkelio keltai „Mukranas" ir „Greifsvaldas" priklausė Rytų Vokietijos, „Kaunas", „Vilnius" ir „Klaipėda" – Lietuvos laivynui. Jie buvo įrašyti į Gineso rekordų knygą kaip didžiausi pasaulyje jūriniai geležinkelio laivai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Vagonų barža

Šaltiniai
---------

1. ↑   Klaipėdos-Zasnico linijos zteitis

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Traukinių keltas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Traukinių keltų istorija
* Traukinių keltas tarp Italijos ir Sicilijos *youtube.com* siužete
* Geležinkelio keltų linija pašto ženkluose
| Šinkūnė |
| --- |
| **Ilgis** | 26,4 km |
| **Baseino plotas** | 137 km² |
| **Ištakos** | Pablindžių ežere |
| **Žiotys** | Rominta |
| **Šalys** | Lenkija, Rusija |

**Šinkūnė** (lenk. *Żytkiejmska Struga*, rus. *Кемеровка*, vok. *Schittkehmer Fluss*) – upė Rusijos Federacijos Kaliningrado srities pietryčiuose ir šiaurės rytų Lenkijoje. Priklauso Priegliaus upės baseinui.

Aprašymas
---------

Upės ištakos Pablindžių ežere (lenk. *jezioro Pobłędzie*), netrukus ji pasiekia Žydkiemio miestelį. Ten keičia kryptį ir neša savo vandenis vakarų link. Įplaukusi į Romintos girią pasuka į šiaurės vakarus ir, triskart kirtusi tarpvalstybinę Lenkijos–Rusijos sieną, iš dešinės įteka į Rominto upę. Žiotys Nesterovo rajone, netoli nuo tarpvalstybinės sienos. Tai greita upė su akmenuotu dugnu, todėl vandens šniokštimas girdimas iš toli. Žemupyje tėkmė sulėtėja, šioje atkarpoje įkurtas gamtos rezervatas.

Išnašos
-------

1. ↑  Blindė // Mažosio Lietuvos enciklopedija, t. I, psl. 187

Šaltiniai
---------

* Upės aprašymas (lenk.) // Dziennik Urzędowy Wojewodztwa Warminsko-Mazurskiego Nr. 39, psl. 2215
* Kemerovka // Rusijos valstybinis vandens rejestro inf. (ru)
|  |  |
| --- | --- |
| Šalis | Kanada |
|  |
| Trasos pavadinimas | Mosport Park |
| Grand Prix | Formulės 1 Kanados Grand Prix |
|  |
| Trasos ilgis | 3 957 m |
| Ratų skaičius | 80 |
| Distancija | 316,560 km |
| Posūkių skaičius | 10 |
| Trasos rekordas | 1'13.299 (Andretti, Lotus-Ford, 1977) |
|  |
| Tinklalapis | www.mosport.com |

Trasa **Mosport Park** (pilnas pavadinimas **Mosport International Raceway**) – Formulės 1 trasa šalia Bowmanville miestelio, Ontarijo provincijoje, Kanadoje. Joje iki 1977 vyko Formulės 1 Kanados Grand Prix lenktynės.

Istorija
--------

Apie 1950 sujungus užmiesčio kelius buvo padaryta trasa vietos lenktynėms. Jau 1961 vyko Ontarijo provincijos automobilių lenktynės, pritraukusio aplinkinių miestų žiūrovus. Patobulinus trasą 1967 joje įvyko pirmosios Formulės 1 Kanados Grand Prix lenktynės. Po paskutinių GP 1977 trasa buvo kelis kartus modifikuota ir pritaikyta kitoms auto bei motosporto lenktynėms.

Statistika
----------

| Metai | Pilotas laimėtojas | Komanda laimėtoja |
| --- | --- | --- |
| 1977 | Pietų Afrikos Respublika Jody Scheckter | Wolf-Ford |
| 1976 | Jungtinė Karalystė James Hunt | McLaren-Ford |
| 1974 | Brazilija Emerson Fittipaldi | McLaren-Ford |
| 1973 | Jungtinės Amerikos Valstijos Peter Revson | McLaren-Ford |
| 1972 | Jungtinė Karalystė Jackie Stewart | Tyrrell-Ford |
| 1971 | Jungtinė Karalystė Jackie Stewart | Tyrrell-Ford |
| 1969 | Belgija Jacky Ickx | Brabham-Ford |
| 1967 | Australija Jack Brabham | Brabham-Repco |

Adresas
-------

3233 Concession Road #10  

RR #5 Bowmanville  

Ontario  

L1C 3K6  

Canada

Nuorodos
--------

* www.f1db.com Archyvuota kopija 2005-08-16 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* www.f-1.lt (liet. k.)
Anteridis
**Anteridis** (lot. *Antheridium*) – tai ovalios ar rutulio formos haploidinis (n) kūnelis, kuriame susiformuoja spermatogeninės ląstelės. Būdingas dumblių, samanų, grybų, paparčių ir kitų sporinių augalų vyriškasis lytinio dauginimosi organas, susidarantis gametofite. Anteridyje susidaro spermatozoidai arba bežiužės gametos, vadinamos spermaciais. Dažniausi dauginimosi būdai, kuriuose dalyvauja anteridis yra izogamija, heterogamija ir oogamija.

Daugelis dumblių ir kai kurie grybai, pvz. archiaskomicetai ir vandens pelėsiai, reprodukcijos metu taip pat turi anteridžius. Plikasėklių ir gaubtasėklių augalų vyriškas gametofitas yra redukuotas. Plikasėklių vyriškąjį gametofitą sudaro protalinės ląstelės, anteridinė ir sifonogeninė ląstelės. Žiedinių augalų vyriškąjį gametofitą  – žiedadulkę  – sudaro trys haploidinės ląstelės.

Anteridis paprastai yra sudarytas iš sterilių ląstelių dangalo ir spermatogeninio audinio. Sterilios ląstelės gali suformuoti centrinę atraminę struktūrą arba apsupti spermatogeninį audinį ir vykdyti apsauginę funkciją. Kai kuriose samanose anteridis yra ant anteridioforo – į kotelį panašios struktūros, kurios viršūnėje jis yra prisitvirtinęs.

Galerija
--------

* 
* 
*

Išnašos
-------

1. 1 2  J. R. Naujalis, E. Meškauskaitė, S. Juzėnas ir A. Meldžiukienė, *Botanikos praktikos darbai: archegoniniai ir žiediniai augalai,* Vilniaus universiteto leidykla 2009 m.
2. ↑  *Anteridis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, elektroninis papildymas. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2017–2022
3. ↑  Shimamura, Masaki (2016-02-01), "Marchantia polymorpha: Taxonomy, Phylogeny and Morphology of a Model System" (in en), *Plant and Cell Physiology* **57**(2): 230–256, doi:10.1093/pcp/pcv192, ISSN 0032-0781, PMID 26657892
|  |
| --- |
| Modest Mouse |
|  
Koncertas Niujorke 2007 m. |
| Biografija |
| Kilmė | JAV, Vašingtonas |
| Žanrai | alternatyvus rokas, indie rokas |
| Kūrinių kalbos | anglų |
| Aktyvumo metai | 1993–dabar |
| Įrašų kompanija | Epic Records, Up Records ir kt. |
| Svetainė | Oficiali svetainė |

**Modest Mouse** – JAV indie roko grupė, susikūrusi 1993 m. Vašingtone. Grupės pavadinimas pasiskolintas iš Virdžinijos Woolf istorijos „The Mark on the Wall ištraukos, kuri skamba taip: "…and very frequent even in the minds of modest, mouse-coloured people… "

„Modest Mouse" skambesys lyginamas su „Pixies", „The Smiths", „Ugly Casanova", „Built to Spill" ir kitomis indie roko grupėmis.

Istorija
--------

Pradžioje grupę sudarė vokalistas, dainų autorius bei gitaristas Isaac’as Brock’as, būgnininkas Jeremiah Green’as, bosistas Eric’as Judy ir gitaristas Dannas Galluci.

Nuo debiutinio albumo „This is a Long Drive for Someone with Nothing to Think About" pasirodymo 1996 m. grupės sudėtis sukosi apie Brock'ą, Green'ą ir Judy. 2006 m. gegužės mėn. prie jų prisijungė buvęs grupės „Smiths" gitaristas Johnny Marr’as, o kartu su juo – būgnininkas Joe Plummer’is (buvęs „Black Heart Procession" narys) ir daugeliu instrumentų grojantis Tom’as Peloso. Visi jie susibūrė tam, kad sukurtų kol kas didžiausio populiarumo sulaukusį albumą „We Were Dead Before the Ship Even Sank".

Naujausias grupės narys prisijungė 2009 m. vasarį – tai gitaristas Jim’as Fairchild’as.

Diskografija
------------

* *This Is a Long Drive for Someone with Nothing to Think About* (1996)
* *The Lonesome Crowded West* (1997)
* *The Moon & Antarctica* (2000)
* *Good News for People Who Love Bad News* (2004)
* *We Were Dead Before the Ship Even Sank* (2007)
* *Strangers to Ourselves* (2015)
* *The Golden Casket* (2021)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2007-03-21 iš Wayback Machine projekto.
* Modest Mouse svetainėje Music.lt
* Modest Mouse svetainėje Last.fm

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ištrauka iš kūrinio „The Mark on the Wall" Archyvuota kopija 2011-02-25 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Anti-trys ir Anti-penki kampanijos** (kin. 三反五反, Sān fǎn-Wǔ fǎn) buvo 1951 ir 1952 metais Mao Dzeduno inicijuoti veiksmai, kuriais siekta iš Kinijos Liaudies Respublikos pašalinti korupciją ir valstybės priešus. Kampanija Anti-trys buvo nukreipta prieš Komunistų partijos narius ir biurokratus, o Anti-penki - prieš verslininkus, stambesnius žemvaldžius.

Anti-trys kampanija
-------------------

Anti-trys kampanija buvo pradėta Mandžiūrijoje 1951 m. pabaigoje, o vėliau išplito po visą šalį. Ja siekta tarp Komunistų partijos narių, biurokratų ir gamyklų vadovų pašalinti tris ydas: korupciją (kin. 反对贪污), švaistūniškumą (kin. 反对浪费) ir biurokratizmą (kin. 反对官僚主义).

Anti-penki kampanija
--------------------

Anti-penki kampanija buvo pradėta 1952 m. sausio mėnesį ir nukreipta prieš buržuaziją. Penkios ydos, kurios tapo kampanijos taikiniu, buvo: kyšininkavimas (kin. 反对行贿), valstybinės nuosavybės vogimas (kin. 反对盗骗国家财产), mokesčių vengimas (kin. 反对偷税漏税), valstybinių kontraktų nesilaikymas (kin. 反对偷工减料) ir valstybės ekonominės informacijos vogimas (kin. 反对盗窃国家经济情报). Kampanija apėmė visą šalį. Buvo tiriama įmonių veikla, ieškant mokesčių slėpimo; tikrinamas darbuotojams mokamų atlyginimų dydis; žmonės skatinami siųsti skundus ir pranešti apie verslininkų nusižengimus.

Literatūra
----------

* Jonathan D. Spence. The search for modern China. Norton, 1991. 536-540 psl.
|  |
| --- |
| Lamanšo elektros jungtis |
|  |
| Vieta |
| **Šalys** | Prancūzijos vėliava Prancūzija, Anglijos vėliava Anglija |
| **Trasa** | Boningues les Kalė - ( Lamanšo sąsiauris ) - Selindžas |
| Savininkai |
| **Partneriai** | National Grid plc (JK), Réseau de Transport d'Électricité (FRA) |
| Gamyba |
| **Kabelio gamintojas** | Alstom |
| **Pastočių gamintojas** | Alstom |
| **Statybų pradžia** | 1985 m. |
| **Atidarymas** | 1986 m. |
| Techninė informacija |
| **Jungties tipas** | Povandeninis kabelis |
| **Srovės tipas** | Aukštos įtampos tiesioginė |
| **Ilgis** | 73 km |
| **Galingumas** | 2000 MW |
| **Nuolatinė srovė** | 400 kv |
| **Polių skaičius** | 4 |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Lamanšo elektros jungtis** – tarpvalstybinė elektros jungtis tarp Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės.

Istorija
--------

Pirmoji 65 km elektros jungtis Lamanšo sąsiauryje tarp Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės nutiesta 1961 m. kurios galia siekė vos 160 MW. Kabelį dažnai pažeisdavo žvejybiniai tinklai todėl 1984 m. jungtis išmontuota.

1985 m. pradėti Lamanšo antrosios elektros jungties statybų darbai. Aštuoni tiesioginės galios sujungti kabeliai atidarymo metu tapo galingiausia povandenine tarpvalstybine elektros jungtimi pasaulyje.

2016 m. praplaukiančio laivo inkaras nuplėšė keturis iš aštuonių kabelių taip sumažindamas jungties galingumą pusiau.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2017-05-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Antonis Albanizisangl. *Anthony Albanese*** |
| --- |
|  |
| Oficialus portretas, 2022 m. |
| Visas vardas | Anthony Norman Albanese |
| Gimė | 1963 m. kovo 2 d. (60 metų)Sidnėjus, Australija Australija |
| Sutuoktinis (-ė) | Carmel Debbutt(2019 m. išsiskyrė) |
| Vaikai | 1 |
| Kelintas | 31 |
| Australijos ministras pirmininkas |
| Ėjo pareigas | 2022 m. gegužės 23 d. –  |
| Ankstesnis | Scott Morrison |
|  |
| Veikla | politikas |
| Pareigos | ministras pirmininkas |
| Partija | Australijos darbo partija |
|  |
| Alma mater | Sidnėjaus universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Anthony Albanese |

**Antonis Normanas Albanizis** (angl. *Anthony Norman Albanese*; g. 1963 m. kovo 2 d. Sidnėjuje) – Australijos politikas, Darbo partijos narys, nuo 2022 m. gegužės – Australijos ministras pirmininkas.

Biografija
----------

Airių kilmės vienišos motinos vienturtis sūnus. Augo Sidnėjuje; motina buvo ligota, gyveno iš invalidumo pensijos, socialiniame būste. Apie savo tėvą, italą, dirbusį laive, kuriuo A. Albanizio motina plaukė į Europą, A. Albanizis sužinojo tik po motinos mirties. Radęs jo duomenis archyviniuose laivų bendrovės dokumentuose, 2009 m. jį aplankė Italijoje.

1979 m. įstojo į Darbo partiją. Baigęs katalikišką vidurinę mokyklą Sidnėjuje, dvejus metus dirbo Sandraugos banke. Pasinaudojęs tuometinės vyriausybės nemokamo aukštojo mokslo politika, įstojo į Sidnėjaus universitetą, kurį baigė 1984 m. įgydamas ekonomisto diplomą. Baigęs mokslus, A. Albanizis penkerius metus dirbo moksliniu bendradarbiu pas Vietos savivaldos ir administracinių paslaugų ministrą Tomą Ureną (*Tom Uren*), įtakingą Darbo partijos politiką. 1989–1995 m. buvo Darbo partijos generalinio sekretoriaus padėjėju, 1995–1996 m. – Naujojo Pietų Velso ministro pirmininko Bobo Karo (*Bob Carr*) vyriausiuoju politiniu patarėju.

Su Ukrainos prezidentu Volodymyru Zelenskiu Kijeve 2022 m. liepą
1996 m. savo gimtojoje rinkimų apygardoje išrinktas į Federacinio Parlamento Atstovų Rūmus, perrinktas 9 kartus 1998, 2001, 2004, 2007, 2010, 2013, 2016, 2019, ir 2022 m. Pradėjęs savo politinę karjerą partijoje kaip kraštutinių kairiųjų sparno narys, A. Albanizis pamažu kilo karjeros laiptais. Nuo 2001 m. pradėtas rinkti į vadovaujančius partijos postus: iš pradžių šešėlinėje vyriausybėje, o nuo 2007 m. partijai tapus valdančiąja – ministrų kabinete. 2007–2010 m. buvo infrastruktūros, transporto, regioninės plėtros ir vietinės savivaldos ministras, 2010–2013 m. – infrastruktūros ir transporto ministras, 2013 m. – regioninės plėtros ir vietinės savivaldos ministras, ministro pirmininko pavaduotojas, plačiajuosčio interneto, komunikacijų ir skaitmeninės ekonomikos ministras ir Darbo partijos lyderio pavaduotojas. Be to, 2008–2013 m. buvo Atstovų Rūmų lyderis.

Partijai praradus valdžią, vėl veikė šešėlinėje vyriausybėje, o 2019 m. gegužę išrinktas partijos lyderiu. Nuo 2022 m. gegužės – Australijos ministras pirmininkas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  *Anthony Albanese*, Britannica.com. Nuoroda tikrinta 2023-02-19.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Scott Morrison** | **Australijos ministras pirmininkas**nuo 2022 m. | Po to:**–** |
| Lambajekės departamentas*Departamento de Lambayeque* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Peru vėliava Peru |
| **Administracinis centras** | Čiklajus |
| **Provincijos** | 3 |
| **Apygardos** | 38 |
|  |
| **Gyventojų** (2021 m.) | 1 325 900 |
| **Plotas** | 14 231 km² |
| **Tankumas** (2021 m.) | 93 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | PE-LAM |
|  |
| **Tinklalapis** | regionlambayeque.gob.pe |
|  **Vikiteka** | Lambajekės departamentasVikiteka |

**Lambajekės departamentas** (isp. *Departamento de Lambayeque*, keč. *Lampalliqi suyu*) – departamentas šiaurės vakarinėje Peru. Šiaurėje ribojasi su Pjuros, rytuose – su Kachamarkos ir pietuose su La Libertado departamentais. Iš vakarų skalauja Ramusis vandenynas. Administracinis centras – Čiklajus.

Istorija
--------

Tukumės piramidės
Departamento teritorija nuo žilos senovės apgyvendinta žmonių. VIII a. pr. m. e. šiame regione iškilo Sikano (Lambajekės) kultūra, kurią, pasak legendos, įkūręs balzos plaustu iš vakarų atplaukęs karalius Nailampas. Vėliau kraštas buvo Močės bei Čimu kultūrų įtakoje. XV a. Lambajekę užkariavo inkai, o po šimtmečio – ispanai.

Geografija
----------

Lambajekės departamentas yra antras mažiausias departamentas šalyje (po Tumbeso). Beveik visą teritoriją užima pakrantės lyguma (Kosta), iškylanti iki 500 m aukščio. Joje būdingi dykumų kraštovaizdžiai su upių drėkinamomis slėnių oazėmis. Rytinį pakraštį užima Andų kalnai, šioje teritorijoje iškylantys iki 3650 m aukščio (Tembladeros k.).

Klimatas pakrantėje sausringas, gan karštas, būdinga vidutinė temperatūra 22 °C. Vasarą temperatūra įkaista iki 35 °C, būdingi giedri ir saulėti orai. Žiemą kartais kyla dulksna, kiek sudrėkinanti šį kraštą, o temperatūra nukrenta iki 15 °C. Kalnuose orai kiek vėsesni ir drėgnesni, ten yra miškų.

Lambajekės departamentas priklauso Ramiojo vandenyno baseinui. Svarbiausios upės – Motupė (Lečė), Čankajus ir Sanja. Vandenyne departamentui priklauso dvi mažos salelės – Lobos de Afuera ir Lobos de Tiera.

Svarbiausios saugomos teritorijos – Lakipampos rezervatas, Batan Grandės rezervatas, Pomako miško istorinis draustinis.

Ekonomika
---------

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, drėkinamose oazėse auginamos cukranendrės, ryžiai, kukurūzai, kviečiai, šparagai, vaisiai ir daržovės. Taip pat vystoma pramonė, žvejyba, kalnakasyba. Svarbiausias turistinis objektas – senovinis Tukumės piramidžių kompleksas.

Administracinis skirstymas
--------------------------

Lambajekės departamentas administraciškai padalintas į 3 provincijas (skliaustuose – administracinis centras).

* Čiklajaus provincija (Čiklajus)
* Lambajekės provincija (Lambajekė)
* Ferenjafės provincija (Ferenjafė)

| Peru departamentai | Peru State Flag |
| --- | --- |
| Ajakučas | Amazonė | Ankašas | Apurimakas | Arekipa | Chuninas | Huankavelika | Huanukas | Ika | Kachamarka | Kaljao | Kuskas | La Libertadas | Lambajekė | Lima | Loretas | Madre de Diosas | Mokegva | Paskas | Piura | Punas | San Martinas | Takna | Tumbesas | Ukajalis |
|  **Limos provincija nepriklauso nė vienam departamentui.** |
*Kitos reikšmės – Sausinė (reikšmės).*

| Sausinė |
| --- |
| Sausinė netoli Nevėžio Sausinė netoli Nevėžio |
| **Ilgis** | 10,7 km |
| **Baseino plotas** | 19,6 km² |
| **Ištakos** | Žemaitkiemio apylinkės |
| **Žiotys** | Nevėžis |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Sausinė |

**Sausinė** – nedidelė upė Kauno rajone. Priklauso Nevėžio baseinui. Neturintis valstybinės reikšmės vandens telkinys. Užtvenkus Sausinės upę, suformuoti Sausinės ir Muniškių tvenkiniai. Daugelyje vietų upės vaga sureguliuota.

Muniškių tvenkinys
Sausinės tvenkinys
Prasideda Žemaitkiemio apylinkėse, teka Sausinės mišku, kerta magistralę  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda . Nevėžio kraštovaizdžio draustinyje įteka kairiajame Nevėžio krante, 13,3 km atstumu nuo pastarojo žiočių.

Prie upelio įsikūrusi to paties pavadinimo gyvenvietė Sausinė, Naujieji Muniškiai.

Etimologija
-----------

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *sausas* („išdžiuvęs, be vandens").

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Nevėžio intakai
* Sausinė Gamtos katalogo portale

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Molėtų rajono savivaldybės taryba** – Molėtų rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

Merai
-----

* Virgilijus Šironas – 1995–1997 m.
* Valentinas Stundys – 1997–2008 m.
* Algimantas Žiukas – 2008–2010 m.
* Stasys Žvinys – 2010–2019 m.
* Saulius Jauneika – nuo 2019 m.

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Molėtų rajono taryba 1990–1995 m.
* Molėtų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Molėtų rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Molėtų rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Molėtų rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Molėtų rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Molėtų rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
* Molėtų rajono savivaldybės taryba 2015–2019 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2005-08-24 iš Wayback Machine projekto.
| Buivydžių herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2012-04-23* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Buivydžių herbas** – vienas iš Buivydžių I kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajono savivaldybė) heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Herbo sidabriniame lauke pavaizduotas piestu stovintis raudonas elnias, priekine dešine koja atsirėmęs į raudoną skydo šoną su sidabriniu heraldiniu, kitaip šv. Jurgio kryžiumi. Šv. Jurgio kryžius simbolizuoja Buivydžių žmonių pamaldumą, ten esančią to paties titulo bažnyčią. Sidabrinis laukas – vietovės lokalizaciją prie gražių ir valstybės saugomų vandens telkinių. Elnias – daugiau kaip pusę Buivydžių teritorijos apimančių turtingų miškų, puikaus kraštovaizdžio simbolis. Jo raudona spalva, kuri heraldikoje reiškia meilę, narsą ir drąsą, yra aliuzija į šio krašto žmonių dalyvavimą kovose bei sovietų valdžios vykdytus religinius persekiojimus.

Istorija
--------

2012 m. balandžio 23 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1K-1039. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas. 2012 m. liepos 15 d. Buivydžių herbą ir vėliavą Buivydžių bažnyčioje iškilmingai pašventino kunigas Ryszard Pieciun.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Buivydžių seniūnija. Vrsa.lt (tikrinta 2021-08-25).
2. ↑  LR Prezidento dekretas Nr. 1K-1039.
3. ↑  Buivydžių seniūnija turi savo herbą. 2012-07-24. Vrsa.lt (tikrinta 2021-08-25).
|  |
| --- |
| Anti Social Media |
|  
Anti Social Media 2015 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Danijos vėliava Danija |
| Žanrai | poprokas |
| Aktyvumo metai | 2014–dabar |
| Įrašų kompanija | RE:A:CH |
| Svetainė | Facebook svetainė |
| Nariai |
| Philip Thornhill (vokalas)  Nikolaj Tøth (gitara)  David Vang (bosinė gitara)  Emil Vissing (būgnai). |

**„Anti Social Media"** – Danijos pop roko muzikos grupė, įkurta 2014 metais. Ją sudaro Philip Thornhill (vokalas), Nikolaj Tøth (gitara), David Vang (bosinė gitara) ir Emil Vissing (būgnai). Įkvėpimo grupė semiasi iš 60-ųjų ir legendinės britų grupės „Beatles" kūrybos.

2015 m. vasario 7 d. vaikinų grupė su daina „The Way You Are" triumfavo Danijos nacionalinėje atrankoje *Dansk Melodi Grand Prix 2015* į „Eurovizijos" konkursą. Grupė „Anti Social Media" pagal žiūrovų balsavimą liko antroje vietoje. Sudėjus komisijos ir žiūrovų balus, paaiškėjo, jog vaikinai 6 balais aplenkė antroje vietoje likusią Anne Gadegaard ir tapo Danijos atstovais jubiliejinėje 2015 metų „Eurovizijoje". Dainų konkurso pusfinalyje gegužės 19 d. grupė nepateko į finalą.

Prieš dalyvavimą „Eurovizijoje" grupė išleido antrąjį singlą „More Than a Friend", o vėliau ir EP, pavadinimu „The Way".

Diskografija
------------

### EP

* 2015 – *The Way*

### Singlai

* 2015 – *The Way You Are*
* 2015 – *More Than A Friend*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Denmark: Anti Social Media Has Won" (anglų). eurovoix.com. 2015-02-07.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Anti Social Media** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Facebook svetainė

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Basim  *„Cliche Love Song"*** |  **Danijos atstovai Eurovizijoje**2015 | Po to:**Lighthouse X  *„Soldiers of Love"*** |
| Vilkytis |
| --- |
|  Vilkytis ties Brolių akmeniu |
| **Ištakos** | Žagarės miškas |
| **Žiotys** | Švėtelės upė |
| **Šalys** | Lietuva |

**Vilkytis** – nedidelė upė, tekanti Joniškio rajono ribose, Švėtelės upės kairysis intakas.
Upelis priklauso Lielupės mažųjų intakų baseinui, hidrologinis nr. – 40010373.

Upelio ištakos – Žagarės miško šiaurės vakarinėje dalyje. Ištekėdamas iš miško, šakojasi į du bendravardžius upelius, srūvančius į skirtingas upes: Vilkytį – Švėtelės intaką ir Vilkytį – Vilkijos intaką (hidrol. nr. 40010358).

Beveik visame ilgyje Vilkyčio vaga sureguliuota. Ištekėjęs iš miško ties Šarūnais, kirtęs kelią  **1601**  Žagarė–Juodeikiai–Piktuižiai , toliau srūva šiaurės rytų kryptimi, supamas atvirų dirbamų laukų. Vidurupyje prateka palei ištįsusius gatvinius Veršių (iš vakarų) ir Stungių kaimus (iš rytų pusės). Toliau kerta kelią  **153**  Joniškis–Žagarė–Naujoji Akmenė . Jo žiotys – Švėtelės upėje, į šiaurės vakarus nuo Petraičių, apie 1,2 km žemiau Daukšių tvenkinio. Yra keli smulkūs bevardžiai intakai.

Gyvenvietės prie Vilkyčio: Šarūnai, Veršiai, Stungiai, Petraičiai.

Upėvardis kilęs nuo gyvūno pavadinimo *vilkas*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  LR upių klasifikatorius
2. ↑
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 384

Nuorodos
--------

* Vilkytis *Gamtos kataloge*
**Otas Palandtas** (vok. *Otto Palandt*; 1877 m. gegužės 1 d. Stade – 1951 m. gruodžio 3 d. Hamburge, Vokietija) – vokiečių teisininkas, teisėjas, teisėtyrininkas civilistas, kurio vardu pavadintas Vokietijos civilinio kodekso (BGB) komentaras (*Palandt*), iki komentaro 10-ojo leidimo – bendraautoris (*de facto* komentavęs vos vieną paragrafą).

Biografija
----------

Po abitūros (1896 m.) studijavo teisę Miunchene (Bavarija), Leipcige (Saksonija) ir Gėtingene. 1899 m. Celėje išlaikė pirmąjį valstybinį teisės egzaminą (pažymiu „gerai", *gut*) ir pradėjo Referendariatą (praktiką) Zellerfelde (Harcas). 1902 m. Heidelbergo universiteto (Badeno-Viurtembergo žemėje) daktaras (be disertacijos gynimo). 1904 m. Celėje išlaikė antrąjį valstybinį teisės egzaminą (vėl pažymiu *gut*).

Nuo 1906 iki 1912 m. Żnin apylinkės teismo, vėliau – Kaselio žemės teismo, Pirmojo pasaulinio karo metu – Kaizerinio aukštesniojo teismo (Varšuva) teisėjas. 1919 m. Kaselio aukštesniojo žemės teismo tarėjas (*Gerichtsrat*). Nuo 1920 iki 1924 m. dėl ginčo su Finansų ministerija netapo teismo Senato pirmininku.

Proanūkis Ralf Palandt (g. 1965 m.), dailininkas, filmų režisierius.

Literatūra
----------

* Klaus W. Slapnicar: *Der Wilke, der später Palandt hieß.* In: Neue Juristische Wochenschrift 2000, S. 1692–1699.
* Hans Wrobel: *Otto Palandt zum Gedächtnis 1.5.1877 - 3.12.1951.* In: Kritische Justiz 1982, S. 1–17.
* Elena Barnert: *Von Station zu Station. Anm zu Otto Palandt (umstr) uam aAnl seines 130. Gebtags (mwN)* In: Myops 1 (2007), S. 56-68.

Šaltiniai
---------

* Biografija (vokiečių k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Virtimas vilkolakiu
Vilkolakis
**Vilkólakis** (*vilkãtas*, *vilktakas*; tarptautinis terminas *likantropas*) – mitinė būtybė, žmogus, pasiverčiantis vilku. Minimas įvairių Europos tautų folklore ir mitologijoje (vok. *Werwolf*, angl. *werewolf*, isp. *hombre lobo*).

Žmogaus pasivertimas vilku buvo savanoriškas, naudojant magiškus daiktus (pvz. diržą), arba priverstinis, veikiant prakeikimui. Vilkolakis pasižymi antgamtine jėga, po kaklu balta dėmė (toje vietoje, kur buvusi užrišta skarelė, kai jie buvo žmonėmis). Viduramžių metraštininkai transformaciją siejo su mėnulio pilnatimi, tačiau ši koncepcija buvo retai siejama su vilkolakiu, kol jos nepanaudojo modernieji fantastikos rašytojai. Rašytojų aprašomas vilkolakis yra beveik nesužeidžiamas, jį gali užmušti tik sidabrinė kulka ar kiti sidabriniai ginklai. Užmušus vilkolakį paaiškėja, jog tai buvęs žmogus vilko kailiu. Dauguma rašytojų vilkolakio vaizdavimo kūriniuose elementų yra paimti iš autentiško folkloro, nėra jų pačių sugalvoti.

Užuominų apie vilkolakius pasitaiko ir lietuvių mitologijoje bei tautosakoje. Dažniausiai apie išorę nieko nesakoma, nors kartais minima uodega (dažniausiai trumpa), kartais dantys.

Yra pasakojimų, kai vilkolakis įstengęs nusimesti vilko kailį ir tapti žmogumi. Žaizda, padaryta jam, lieka ir virtus žmogumi. Buvo tikima, kad vilkolakiais žmones (dažniausiai vestuvininkus) paversdavusios raganos arba juo galėjo virsti kuris nors persivertęs per gluosnio kelmą ir pan. Vilkolakiai turi žmogaus protą, bet negali kalbėti. Su tikrais vilkais nebendrauja, dažnai laikosi netoli gyvenamų vietų, net apsigyvena svirnuose. Kad nebadautų, turi maitintis kaip tikri vilkai, puola naminius gyvulius.

Kai kuriuose pasakojimuose vilkolakiai taikūs, nedaro nieko blogo. Pavojingesni tie, kurie vilkolakiais tapo savo noru.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vilkolakis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **vilkolakis**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pajūrio herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2009-06-12* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Pajūrio herbas** – vienas iš Pajūrio heraldikos atributų.

Aprašas
-------

Herbo raudoname lauke du sukryžiuoti sidabriniai barzdiškieji kovos kirviai ašmenimis į išorę, iškylantys iš septynių banguotų sidabrinių juostelių, atskiriančių raudoną skydo papėdę.

Istorija
--------

Vietovės pavadinimas neabejotinai atsirado nuo Jūros upės. Nors *Pajūrio* pavadinimas pirmą kartą minimas 1498 m. žmonių čia gyventa iš seno. Kadaise jie priklausė *Karšuvos* žemei. Ant legendomis apipintų, palei upę esančių piliakalnių buvo įrengta vientisa pilių ir pilaičių grandinė, sudariusi kovose su Vokiečių ordinu svarbią Jūros gynybinę sistemą. Šie išskirtiniai vietovės bruožai ir paskatino herbe naudoti minėtus simbolius.

Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 2009 m. birželio 12 d. patvirtino dekretu Nr. 1K-1891. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.

Simbolika
---------

Herbui panaudotos dvi senosios Lietuvos heraldikos spalvos. Raudona reiškia drąsą, narsą, kovose už laisvę pralietą kraują, o sidabras (balta) rodo ne tik vandenį (Jūros upę), bet ir dorą, turtą.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Pajūrio vėliava
*Kitos reikšmės – Šv. Benedikto bažnyčia.*
Koordinatės: 55°29′01″š. pl. 22°51′41″r. ilg.﻿ / ﻿55.4837°š. pl. 22.8613°r. ilg.﻿ / 55.4837; 22.8613

|  Žalpių šv. Benedikto bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Kelmės |
| **Savivaldybė** | Kelmės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žalpiai |
| **Adresas** | Pėriškių g. 16 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1928 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

**Žalpių šv. Benedikto bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žalpių miestelyje, prie kelio  **2121**  Lioliai–Žalpiai–Viduklės GS . Liaudies architektūros formų.

Istorija
--------

Žalpiai 1616–1721 m. priklausė Raseinių evangelikų reformatų bažnyčiai. Apie 1814 m. pastatyta katalikų koplyčia, įsigytas varpas, 1815 m. – vargonai. Iki 1907 m. nuolatinio kunigo nebuvo. Viduklės klebono rūpesčiu 1896 m. Žalpių koplyčiai pakeista dalis sienojų. Kunigas Izidorius Gudavičius 1928 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. 1929 m. sausio 20 d. konsekruota.

Priešais bažnyčią, kitoje gatvės pusėje esančiose Žalpių kapinėse savo pastatytoje kapo koplyčioje palaidotas žymus vargonų meistras Jonas Garalevičius (1871–1943), pirmojo rajone Šaulių būrio vadas 1919-1940, tremtinys Stasys Danusas (1889-1959).

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su trisiene apside, žema penkiasiene zakristija ir 2 bokšteliais. Vienanavė.

Vargonai 1 manualo, 8 registrų. Prospekto kompoziciją sudaro pagrindiniai trys elementai – bokštas ir du laukeliai. Griežykla yra kairėje vargonų pusėje. XX a. I pusėje vargonus remontavo Jonas Garalevičius. Dabartiniai registrų įrašai griežykloje buvo padaryti vargonų remonto metu XX a. antroje pusėje. Išlikusios dumplės lygiagretinės, neoriginalios. Dauguma vamzdžių, oro skirstymo dėžė, mechanika yra autentiški.

Galerija
--------

* Bažnyčia 2013 m.Bažnyčia 2013 m.
* Suremontuota varpinėSuremontuota varpinė
* Du varpai varpinėjeDu varpai varpinėje
* VargonaiVargonai
* Tuščia bažnyčia (remontas)Tuščia bažnyčia (remontas)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Istoriniai Lietuvos vargonai. Žalpų bažnyčia *vargonai.com*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žalpių šv. Benedikto bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Žalpių šv. Benedikto parapija (dekanato inf.)
* Bažnyčios panoraminės nuotraukos (*panoramas.lt*)
| Pograničalatv. *Pograniča* |
| --- |
| 

PograničaPograniča

56°16′17″ š. pl. 24°10′18″ r. ilg.﻿ / ﻿56.27139°š. pl. 24.17167°r. ilg.﻿ / 56.27139; 24.17167﻿ (Pograniča)Koordinatės: 56°16′17″ š. pl. 24°10′18″ r. ilg.﻿ / ﻿56.27139°š. pl. 24.17167°r. ilg.﻿ / 56.27139; 24.17167﻿ (Pograniča) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Latvijos vėliava Latvija |
| **Istorinis regionas** | Žiemgala Žiemgala |
| **Savivaldybė** | Bauskės savivaldybė |
| **Valsčius** | Gailyšių valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 20  |
| **Altitudė** | 35 m |

**Pograniča** (latv. *Pograniča*) – kaimas Latvijoje. Išsidėstęs šalies pietuose, 84 km į pietus nuo Rygos, prie kelio V1027. Administraciškai priklauso Bauskės savivaldybės Gailyšių valsčiui. 20 gyventojų (2021 m.).

Buvusi to paties pavadinimo dvaro sodyba (išliko ūkinis pastatas ir parko fragmentai). 4,22 m aukščio ir 1,3 m apimties senas ąžuolas.

Istorija
--------

XIX a. buvo žinomas Pograničos dvaras prie Maučiuvio upelio, iki 1921 m. priklausė Panevėžio apskrities Žeimelio valsčiui. Valdos savininkas baronas Ferdinandas fon Pfailicer–Frankas (1845–1918) buvo archeologas mėgėjas, Kuršo literatūros ir dailės draugijos narys. XIX a. pab. į Kuršo provincijos muziejų pateko vietovėje atrastas kalavijas su nulaužta buožele (perdavė Teodoras Keyserlinkas iš Malgūžės dvaro).

Pagal 1921 m. kovo 30 d. Lietuvos ir Latvijos sienų nustatymo sutartį Pograniča atiteko Latvijai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Pograniču» // Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra
2. ↑  Diži koki. Pograničas ozols // dziedava.lv
3. ↑  Ernestas Vasiliauskas. *Grafų Keyserlingkų ir kitų Lietuvos dvarininkų archeologiniai rinkiniai Kuršo provincijos muziejuje* // vb.ku.lt