recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rödl & Partner**, **Rödl & Partner GbR** (liet. k. *Riodl ir partneriai*) - Niurnberge (Vokietijoje) įsikūrusi tarptautinis verslo patarėjų (įmonių) tinklas, advokatų kontora. Steigėjas (1977 m.) - vokiečių advokatas Bernd Rödl. Priešingai nei daugelis vidutinio dydžio verslo patarėjų *Rödl & Partner* nėra tarptautinių susivienijimų, aljansų narys. Palyginti anksti pradėjo steigti savo atstovybes užsienyje, per kurias veikia ir tose valstybėse, kurioje nėra filialų ar dukterinių įmonių. *Rödl & Partner* yra visuma atskirų, savarankiškų bendrovių, kurias vienija tas pats prekės ženklas. Pagal įmonės formą susivienijimas yra civilinės teisės bendrija (vok. *Gesellschaft bürgerlichen Rechts*).

Pagrindinės veiklos sritys - auditas, mokesčių konsultavimas, teisinės paslaugos, įmonių konsultavimas. Be verslo klientų paslaugas teikia ir viešajam sektoriui, savivaldybėms. 2006 metais bendrovė pasiekė 173,4 mln. eurų apyvartą.

*Rödl & Partner* turi 87 padalinius 39 pasaulio šalyse, kuriose dirba 3200 darbuotojų. Remiantis studija "Lündendonk-Studie 2006" *Rödl & Partner* patenka į audito bendrovių šešetuką po *PricewaterhouseCoopers, KPMG, Ernst & Young, Deloitte & Touche* bei *BDO Deutsche Warentreuhand AG*. Pagal apyvartą *Rödl & Partner* yra didžiausia savininkų valdoma (vok. *inhabergeführte*) audito bendrovė Vokietijoje. Bendrovių tinklui vadovauja Bernd Rödl, Dr. Christian Rödl, Dr. Peter Bömelburg, Martin Wambach, Wolfgang Kraus.

Nuo 1989 metų įmonė įsteigė naujas atstovybes, dukterines įmones įvairiose pasaulio valstybėse bei regionuose kaip Vidurio bei Rytų Europa (1989), Kinija (1994), Rusija (1996), JAV (2000) (išplėsta), Jungtiniai Arabų Emyratai (2003), Brazilija (2005). Lietuvoje veikia dukterinė verslo patarėjų tinklo bendrovė UAB *Rödl & Partner*. Vadovas - vokiečių verslo teisės advokatas *Tobias Kohler*. Atstovybėje dirba 30 darbuotojų - advokatai, kiti teisininkai, teisės bei kitų sričių (finansų, ekonomikos) praktikantai iš Vokietijos, auditoriai, administracijos personalas.

Apdovanojimai
-------------

* Vokietijos Federacijos pramonės konfederacijos (*Bundesverband der Deutschen Industrie, BDI*) ir *Messe Düsseldorf* atskirasis apdovanojimas už Vokietijos ir užsienio įmonių globą audito, mokesčių ir teisės konsultavimo srityse Vidurio bei Rytų Europos valstybėse, 1999 m.
* Įtraukimas į „Europe’s 500" (dinamiškiausiai besiplėtojančių, greičiausiai augančių Europos bendrovių) sąrašą, 2001 m.
* „Geriausių Bavarijos 50" [įmonių] (angl. *Bayern’s Best 50*), 2002 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali tarptautinio aljanso svetainė (vokiečių, anglų k.)
* UAB *Rödl & Partner* svetainė **(**liet.**)**

Išnašos
-------

1. ↑  Vgl. für Münster (Westfalen): Biudžeto konsolidavimas: administracija pateikė *Rödl & Partner* ekspertizę[neveikianti nuoroda] Münsterio miesto pranešimai spaudai, 2006 m. rugpjūčio 3 d. www.gruene - muenster.de.
2. ↑   Archyvuota kopija 2008-03-28 iš Wayback Machine projekto. „Pirmaujančios audito bendrovės Vokietijoje 2006"
3. ↑  , "Meilensteine von Rödl & Partner" (įmonės svetainėje)
Koordinatės: 55°09′ š. pl. 24°54′ r. ilg.﻿ / ﻿55.150°š. pl. 24.900°r. ilg.﻿ / 55.150; 24.900
 **Šešuolių miškai** arba  ***Šešuolių giria*** – miškų masyvas Lietuvoje, Širvintų ir Ukmergės rajonuose, 2 km į šiaurės vakarus nuo Širvintų. Priklauso Ukmergės miškų urėdijai (Šešuolių, Pakertušės, Širvintų girininkijoms). Apima 51,1 km² plotą.

Šešuolių miškų masyvą sudaro Šešuolių, Trakų, Kyvonių, Parijos, Verškainių miškai. Vyrauja velėniniai jauriniai glėjiški ir glėjiniai priemoliai, aukštapelkinio ir tarpinio pobūdžio durpžemiai. Miškas labai pelkėtas, šiaurėje tyvuliuoja Kertušos, Verškainių aukštapelkės. Miškai patenka į Širvintos baseiną – pietuose teka Širvinta su intaku Augūne, mišką kerta kitas intakas Kertuša (su Balže, Parija, Ąžuoluona). Pats šiaurinis pakraštys patenka į Šešuolos (Siesarties intakas) baseiną. Miške telkšo Kertušo ežeras.

Medynai:

* eglynai: 39 %
* beržynai: 23 %
* drebulynai: 15 %
* pušynai: 12 %
* juodalksnynai: 3 %
* baltalksnynai: 3 %
* ąžuolynai: 3 %
* uosynai: 2 %

Jaunuolynai sudaro 16 % medynų, pusamžiai medžiai 44 %, pribręstantys 24 %, brandūs 16 %.

Šešuolių miškuose gyvena šernai, briedžiai, stirnos, elniai, kiškiai, kiaunės, lapės, usūriniai šunys, vilkai, voverės, barsukai, bebrai, kanadinės audinės, ondatros, slankos, jerubės, perkūno oželiai. 77 Šešuolių girininkijos kvartale yra Pavydžių pilkaynas.

Prie miškų įsikūrusios gyvenvietės: Pakertušė, Kertušas, Augūnija, Navasiolkai, Juozapava, Čepėniškis, Krikštėnai, Liūnai, Bartkūnai, Žvyginė, Alionys, Aukštagiris, Kyvonys, Drublionys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šešuolių miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 174
| **Ryšard Maciejkianiec** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1947 m. birželio 28 d. (75 metai)Kaniūkų kaime, Vilniaus rajone |
|  |
| Veikla | Vilniaus krašto politinis ir visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | 1975 m. Vilniaus universitetas |

**Ryšard Maciejkianiec** (g. 1947 m. birželio 28 d. Kaniūkų kaime, Vilniaus rajone) – Vilniaus krašto politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1975 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą, teisininkas.

1965–1969 m. dirbo mokytoju Vilniaus rajono mokyklose, tarnavo tarybinėje armijoje. 1970–1973 m. Vilniaus rajono Buivydžių apylinkės tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas. 1973–1989 m. Šalčininkų rajono tarybos vykdomojo komiteto sekretorius, iki 1990 m. Partinės kontrolės komisijos prie Lietuvos komunistų partijos Centro komiteto narys.

1990–1992 m. Aukščiausios Tarybos – Atkuriamojo Seimo deputatas, balsuojant dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo susilaikė. 1992–1996 m. Seimo narys. 1997-2000 m. ir 2003–2007 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑
Koordinatės: 55°44′35″ š. pl. 24°49′15″ r. ilg.﻿ / ﻿55.74306°š. pl. 24.82083°r. ilg.﻿ / 55.74306; 24.82083

**Subačiaus miškai** – miškų masyvas šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, 1,5 km į rytus nuo Subačiaus. Priklauso Kupiškio miškų urėdijos Girėnų girininkijai. Apima 23,2 km² plotą. Masyvą sudaro Subačiaus (Žvirblionių), Alejos, Varškių–Navikų miškai.

Paviršius daugiausia lygus, vietomis banguotas. Būdingi velėniniai jauriniai glėjiški priesmėliai ir priemoliai, aukštutinio ir žemutinio tipo durpžemiai. Masyvo pietryčiuose telkšo Alejos ežeras, nemažai pelkių (Alejos, Klimbalės, Adolinavos). Miškais teka Viešintos intakas Kumponas, prasideda Lėvens intakas Gorpys.

Medynai:

* beržynai: 38 %
* pušynai: 25 %
* eglynai: 25 %
* drebulynai: 6 %
* juodalksnynai: 3 %
* baltalksnynai: 2 %
* uosynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 25 % medynų, pusamžiai medžiai 53 %, pribręstantys 9 %, brandūs 13 %.

Subačiaus miškuose gan gausiai gyvena stambieji kanopiniai žvėrys (briedžiai, stirnos, šernai). Navikų miško 52 kvartale įsteigtas Alejos telmologinis draustinis (spanguolynas).

Šiauriniu miško pakraščiu eina Panevėžio–Daugpilio geležinkelis. Miškuose ir greta įsikūrę: Girėnai, Žvirblionys, Rudiškiai, Kumponiškis, Kukauka, Tylučiai, Pagranda, Erškėtynė, Masilioniškis, Pasubatė, Paryžė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Subačiaus miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 123–124
| ***Didesni purslai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija |
| Režisierius | Luca Guadagnino |
| Scenaristas (-ai) | David Kajganich |
| Metai | 2015 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 125 min. |
| Kalba | italų ir anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Didesni purslai** (angl. *A Bigger Splash*) – 2015 m. Italijoje sukurta drama anglų kalba.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Roko žvaigždė Mariana Lein, po balso operacijos negalinti kalbėti, leidžia atostogas Italijoje su savo vaikinu Polu. Ramią atostogų idilę suardo netikėti pasirodęs buvęs Marianos meilužis Haris su suaugusia dukterimi Penelope, apie kurią pats sužinojo prieš metus. Tarsi nekaltas Hario flirtas su Mariana po kurio laiko pradeda erzinti Polą, kurį savo ruožtu vilioja Penelopė. Galiausiai kivirčo metu naktį Polas baseine paskandina Harį ir palieka kūną, tarsi įvyko nelaimingas atsitikimas. Kol policija tiria galimo nusikaltimo aplinkybes, abi moterys pradeda įtarti, kad tai Polo darbas, tačiau, kiekviena vedina savų motyvų, jo neišduoda...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Tilda Swindon – Mariana Lein
* Matthias Schoenaerts – Polas
* Ralph Fiennes – Haris
* Dakota Johnson – Penelopė
* Corrado Guzzanti
* Alessandro Ferrara
* David Maddalena
* Aurore Clement
* Lily McMenamy

Pagrindiniai apdovanojimai
--------------------------

* Venecijos kino festivalis – Auksinio lokio nominacija (L. Guadagnino)
* Toronto filmų kritikų asociacijos apdovanojimai, San Francisko kino apdovanojimai, Detroito kino kritikų bendrija – geriausio antrojo plano aktoriaus nominacijos (R. Fiennes)
| Šešuva |
| --- |
| Šešuva ties Kalnėnais Šešuva ties Kalnėnais |
| **Ilgis** | 34 km |
| **Baseino plotas** | 132 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,81 m³/s |
| **Ištakos** | Beištrakių miškas |
| **Žiotys** | Neris |
| **Šalys** | Lietuva |

**Šešuva**  – vidurio Lietuvos upė; Neries kairysis intakas. Ilgis – 34 km, vidutinis metinis debitas nesiekia 1 kubinio metro per sekundę. Prasideda Beištrakių miške, Šukiškių apylinkėse, 7 km į šiaurės vakarus nuo Kaišiadorių. Teka į šiaurės vakarus, žemupyje – į vakarus, pro Kaišiadorių ir Jonavos rajonus. Įteka į Nerį 20 km nuo jos žiočių, ties Šešuvos kaimu (Užusalių seniūnija), ties Kauno ir Jonavos rajonų riba, prie Turžėnų kalno šlaito.

Intakai: Būdupis, Želva, Lapirda, Garšas, Trainupė (dešinieji), Pravarta, Vėsa (kairieji).

Šešuvos baseinas labai miškingas, beveik visu savo atstumu, išskyrus žemupį, upė teka Gaižiūnų miškais.

Šešuva kelyje netoli Karmėlavos
Per Šešuvą pastatytas tiltas, kuriuo eina kelias, vedantis kauniečių pamėgto Zatyšių karjero link. Anot vietos gyventojų, ties tilto vieta dar caro laikais buvo pastatyta iš plytų klota pralaida. Žymiai vėliau, platinant kelią, buvo pastatytas prielipas iš betono tėkmės kryptimi, praplatintas tiltas. Ties Užusaliais patvenkta. Ties Kalnėnais upę kerta geležinkelis.

Upės vidutinis nuolydis – 172 cm/km. Didesnės gyvenvietės: Beištrakiai, Pašuliai, Būdos III, Užusaliai, Kalnėnai, Girininkai II, Turžėnai.

Upėvardžio šaknis *šeš-* Lietuvoje dažna, bet ne visai aiškios kilmės. Bandoma sieti su *šešėlis* („nuo šviesos užstojama tamsi vieta"), senesnė šios šaknies reikšmė galėjusi būti „šaltas, vėsus".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Šešuva Archyvuota kopija 2014-12-10 iš Wayback Machine projekto. (Vandens turizmo sporto klubo „Vikingai" duomenys)
2. ↑  Jonavos rajone įgriuvo tiltas per Šešuvos upelį (papildyta)
3. ↑  *Šešuva*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 174
4. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
| ***Bausmė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Italija |
| Režisierius | Pierre-Alain Jolivet |
| Metai | 1973 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Bausmė** (pranc.  *La punition*) – 1973 m. sukurta drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Karin Schubert – Brit
* Georges Geret – Manuelis
* Amidou – Reimondas
* Claudie Lange – Fransuaza
* Anne Jolivet – Glorija

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Po to, kai atsisakė vykdyti kai kuriuos kliento įgūdžius, brangiai apmokama prostitutė Brit už nepaklusnumą buvo atiduota šio valdžiai. Mergina buvo nugabenta į tuščią namą ir nuoga užrakinta kambaryje, kuriame tebuvo lova ir spinta su įvairiais sadistiniams žaidimams skirtais žaislais. Du kliento parankiniai imasi įvairių seksualinių eksperimentų ir netrukus morališkai palaužta Brit jau yra pasirengusi tenkinti bet kokias vyriškas užgaidas. Vienas iš jos kankintojų įsimyli Brit, tačiau priverstas ir toliau grubiai elgtis su ja, laukdamas tinkamos progos padėti jai pabėgti...
Oldtimer festivalio lenktynių uždaras parkas
**Parc fermé** (pranc. *uždaras parkas*) – uždara vieta, automobilių sporte naudojama laikyti lenktynių automobilius tam tikrą laiką. Pagal FIA nustatytas Formulės 1 lenktynes šis parkas turi būti pakankamai didelis, kad jame tilptų visi lenktynių automobiliai, ir saugus, jog niekas be FIA leidimo negalėtų į jį patekti. Visi automobiliai į *Parc fermé* turi būti atvežami ne ilgiau nei 3,5 valandos po kvalifikacijos pabaigos ir būti ten iki 5 valandų pieš lenktynių startą.

Automobiliams esantiems šiame parke negali būti atlikti jokie didesni pakeitimai, išskyrus padangų slėgio reguliavimą, priekinių sparnų kampo reguliavimus, kuro užpildymą, skysčių nuotėkų pašalinimą. Pažeidus šią tvarką dažniausiai automobilis startuoja iš rikiuotės galo.

Vienintelė sąlyga, pagal kurią galimi didesni pakeitimai, yra kai lenktynių teisėjas paskelbia apie oro sąlygų pasikeitimus (kurie buvo kitokie nei kvalifikacijoje).[1]

Šaltiniai
---------

1. ↑  Parc Ferme
| **Pardalotidae** |
| --- |
| (Pardalotus striatus ornatus)(*Pardalotus striatus ornatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Pardalotiniai  *( Pardalotidae)* |

 |

**Pardalotiniai** arba **vaivorykštiniai paukščiai** (*Pardalotidae*) – žvirblinių (*Passeriformes*) būrio paukščių šeima paplitusi Australijoje. Tai maži (8,5-12 cm) paukščiai su trumpu snapu ir trumpa bei stora uodega. Patelės ir patinėliai yra vienodo dydžio, tačiau kai kurių rūšių skiriasi patelių ir patinėlių plunksnų spalva. Uodegos trumpos, sparnai santykinai trumpi ir apvalūs.

Pardalotiniai yra endeminės Australijos ir Tasmanijos rūšys. Didžiąją dalį laiko praleidžia eukaliptų miškų medžiuose misdami vabzdžiais ir vorais. Paprastai gyvena poromis arba nedidelėmis šeimyninėmis grupėms, tačiau kartais susimeta ir į didesnius pulkus.

Klasifikacija
-------------

Šeima susideda iš keturių rūšių ir keleto porūšių, esančių vienoje gentyje *Pardalotus*. Anksčiau genčiai buvo priskiriama daugiau rūšių, kurios dabar išskirtos į atskirą *Acanthizidae* šeimą.

Šeimos klasifikacija kelis kartus keitėsi. Anksčiau buvo grupuojami kartu su žiedlesiniais. Genetiniai tyrimai pardė, kad šios grupės nėra artimai susijusios ir pardalotiniai yra artimesni *Acanthizidae* šeimai su kuria kartais jungiami į vieną šeimą. Be to, kai kurie pardalotinių porūšiai kartais laikomi atskiromis rūšimis.

Nuorodos
--------

1. 1 2  Woinarski, John (2008), "Family Pardalotidae (Pardalotes)", in Josep, del Hoyo; Andrew, Elliott & David, Christie, *Handbook of the Birds of the World. Volume 13, Penduline-tits to Shrikes*, Barcelona: Lynx Edicions, p. 390-401, ISBN 978-84-96553-45-3


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pardalotiniai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Kvėpavimas į marmurą**| 
2009 m. leidimo viršelis |
| **Autorė** | Laura Sintija Černiauskaitė |
| **Šalis** | Lietuva |
| **Žanras** | Romanas |
| **UDK:** | 888.2-31 |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Kvėpavimas į marmurą |
| **Šalis** | Lietuva |
| **Kalba** | lietuvių |
| **Leidykla** | Alma littera |
| **Išleista** | 2006 m. |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 205 |
| **ISBN:** | 9955-08-996-2 |
| **OCLC:** | 500500243 |

**Kvėpavimas į marmurą** – pirmasis rašytojos Lauros Sintijos Černiauskaitės romanas, išleistas 2006 m. Romane vaizduojama izoliuotoje vienkiemio erdvėje gyvenančios šeimos, įsivaikinusios sunkaus charakterio berniuką, drama. Pastangos priimti naują šeimos narį atveria gilią jų pačių santykių krizę.

2009 m. apdovanotas Europos Sąjungos literatūros premija, 2006 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas romaną įtraukė į kūrybiškiausių knygų dvyliktuką. 

Išverstas į italų, slovėnų, bulgarų bei anglų kalbas.

Nuorodos
--------

* L. S. Černiauskaitei įteikta ES literatūros premija
* Godos Lučiūnienės recenzija, publikuota savaitraštyje „Literatūra ir menas"

Leidimai kitomis kalbomis
-------------------------

* Italų k.Italų k.
* Slovėnų k.Slovėnų k.
Koordinatės: 55°06′32″š. pl. 24°10′55″r. ilg.﻿ / ﻿55.1089°š. pl. 24.1819°r. ilg.﻿ / 55.1089; 24.1819

|  |
| --- |
| **Kulvos Abraomo Kulviečio mokykla** |
| Kulvos Abraomo Kulviečio mokykla herbasKulvos Abraomo Kulviečio mokykla herbas |
| Kulvos Abraomo Kulviečio mokykla |
| **Adresas** | Kauno g. 7, Kulva |
| **Direktorius(-ė)** | Renata Špokienė |
| **Mokinių skaičius** | 52 |
| **Įkūrimo data** | 1901 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 18 |

**Jonavos rajono Kulvos Abraomo Kulviečio mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kulvoje, Kauno g. 7, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190306649, steigėjas Jonavos rajono savivaldybės taryba.

1901 m. įsteigta pradžios mokykla, 1953–1999 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1999 m. Kulvos Abraomo Kulviečio pagrindinė mokykla.

Istorija
--------

Pradžios mokykla
1901 m. Kauno liaudies mokyklų direkcijos Kulvos mokyklos mokytojo D. Kudlovičiaus ataskaita liudija, kad tais metais įkurta Kulvos pradžios mokykla. Pirmosios žinios apie mokyklą pasiekia iš 1901 m. „Pamiatnaja knižka Kovenskoj guberniji".

1953 m. rugsėjo 12 d. Jonavos rajono Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto sprendimu Nr. 247 Kulvos mokykla pavadinta septynmete. 1961 m. rugsėjo 20 d. Jonavos raj. Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto sprendimu Nr. 386 1961 m. spalio 1 d. prie mokyklos atidaryta Kulvos vakarinė mokykla. Vėliau buvo aštuonmetė, devynmetė mokykla.

1999 m. birželio 10 d. Jonavos rajono savivaldybės tarybos sprendimu mokykloje įsteigta dešimta klasė ir suteiktas Abraomo Kulviečio pagrindinės mokyklos vardas. 2015 m. prijungtas Kulvos vaikų darželis-lopšelis „Raudonkepuraitė", o mokykla pervadinta Kulvos Abraomo Kulviečio mokykla. 2020 m. prijungtas Batėgalos universalus daugiafunkcis centras.

***Mokyklos pavadinimų kaita***:

* nuo 1901 m. *Kulvos liaudies mokykla*
* nuo 1953 m. *Kulvos septynmetė mokykla*
* nuo 1999 m. *Kulvos Abraomo Kulviečio pagrindinė mokykla*
* nuo 2015 m. *Kulvos Abraomo Kulviečio mokykla*

Direktoriai
-----------

* Rima Jarusevičiūtė
* Renata Špokienė

Žymūs mokiniai
--------------

* Jonas Kartanas, pedagogas

Nuorodos
--------

1. ↑  Istorija. Lm.lt (tikrinta 2022-04-22).

* Mokyklos svetainė

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RJonavos rajono mokymo įstaigos |
| --- |
|  |
| Pradinės mokyklos | 
Batėgalos · Panerio · Jonavos |
|  |
| Pagrindinės mokyklos | 
Barupės · Bukonių · Jonavos jaunimo mokykla · Lietavos · Neries · Kulvos Abraomo Kulviečio · Šveicarijos · Panoterių Petro Vaičiūno · Ruklos Jono Stanislausko · Upninkų · Užusalių · Žeimių |
|  |
| Progimnazijos | 
Raimundo Samulevičiaus · Justino Vareikio progimnazija |
|  |
| Gimnazijos | 
Jonavos Jeronimo Ralio gimnazija · Jonavos Senamiesčio gimnazija · Jonavos suaugusiųjų švietimo centras |
|  |
| Kitos mokymo įstaigos | 
Jonavos politechnikos mokykla · Janinos Miščiukaitės meno mokykla |

 |
| Parhamasangl. *Parham* |
| --- |
| 

ParhamasParhamas

17°06′0″ š. pl. 61°46′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.10000°š. pl. 61.76667°r. ilg.﻿ / 17.10000; 61.76667﻿ (Parhamas)Koordinatės: 17°06′0″ š. pl. 61°46′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.10000°š. pl. 61.76667°r. ilg.﻿ / 17.10000; 61.76667﻿ (Parhamas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Antigvos ir Barbudos vėliava Antigva ir Barbuda |
| **Sala** | Antigva |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 757  |

**Parhamas** (angl. *Parham*) – uostamiestis Karibų salose, Antigvos ir Barbudos valstybėje. Išsidėstęs šiaurės rytiniame Antigvos salos krante.

Istorija
--------

Vienas seniausių miestų šalyje (įkurtas 1632 m.) ir kurį laiką yra buvęs britų Antigvos ir Barbudos sostine.

Tais laikais jis buvo svarbus uostas su įtvirtinimais. Iki šiol mieste yra išlikę kolonijinio stiliaus namai.

Šv. Petro bažnyčia buvo pastatyta 1840 m. pagal anglų architekto Thomas Weekes projektą.

2001 m. čia gyveno 1 276 žmonės.

Sportas
-------

* Parham FC – futbolo klubas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* soccerway
Sergejus Iljušinas
**Sergejus Iljušinas** (rus. *Серге́й Влади́мирович Илью́шин*, 1894 m. kovo 30 d. Vologdos gubernijoje – 1977 m. vasario 9 d. Maskvoje) – sovietinis aviakonstruktorius, vienos didžiausių Rusijos lėktuvų gamybos kompanijos „Iljušin" įkūrėjas.

Biografija
----------

Buvo jauniauisias iš devynių vaikų šeimoje. Mokyklą pradėjo lankyti tik 9-erių metų, 15 metų dirbo paprastu darbininku. 1919–1921 m. dalyvavo pilietiniame kare Raudonosios armijos sudėtyje (aviamechanikas). 1921–1926 m. mokėsi N. Žukovskio vardo karo aviacijos akademijoje, baigęs iškart pradėjo dirbti Rusijos karinių oro pajėgų mokslo ir technikos komitete. 1935 m. pradėjo vadovauti konstruktorių biurui, vėliau peraugusiam į „Iljušin" kompaniją.

Palaidotas Novodevičės kapinėse Maskvoje.

Veikla
------

Il-2
Il-62M
Jau 1936 m. su kolegomis sukurė dvimotorį CKB-30, kuriuo pasiekta keletas aukščio ir skrydžio nuotolio rekordų (V. Kokkinakio skrydis Maskva-Vladivostokas, Maskva-JAV).

1939 m. pagal jo originalų projektą sukurtas šarvuotas šturmo lėktuvas Il-2, vadintas „skraidančiu tanku", tapęs masiškiausiu sovietiniu lėktuvu Vokietijos-SSRS kare, pradėjęs naują (šturmo) karinės aviacijos rūšį. Bombonešiai Il-4 jau 1941 m. vasarą bombardavo Berlyną.

Nuo 1943 m. S. Iljušinas pradeda kurti keleivinius lėktuvus. Seriją pradėjo Il-12, vėliau buvo Il-14, Il-18 (plačiausiai naudoti sovietiniai lėktuvai), tarpkontinentinis Il-62, tapęs „Aeroflot" flagmanu. Paskutinis jo sukurtas lėktuvas – Il-62.

Triskart Socialistinio darbo didvyris (1941, 1957, 1974 m.), Lenino premijos laureatas (1960 m.), septyniskart Stalino premijos laureatas (absoliutus rekordas), inžinerijos generolas pulkininkas (1957 m.), SSRS Mokslų akademijos narys (1968 m.).

Nuorodos
--------

* Biografija (rusų kalba)
**Parengiamoji doroklė** (angl. *preprocessor*) – kompiuterio programa, įvestyje atpažįstanti tam tikras komandas, ir išvedanti jų rezultatus, įterptus komandos vietoje.

Labiausiai tai paplitę tarp programavimo įrankių. Pavyzdžiui, C kompiliatoriaus įprastam veikimui būtinas preprocesorius. Modernios kalbos parengiamosios doroklės dažniausiai nenaudoja.

C parengiamoji doroklė
----------------------

Jis atpažįsta komandas, reikalingiausias programų rašyme.

* Gali „įterpti" (include) kitą failą.
* Gali nustatyti tam tikrus savo erdvės kintamuosius arba gauti jų reikšmes
* Minimalūs sąlygos sakiniai
* Galimas darbas su makrosais

Failo įdėjimas:

```
 #include <failas>
 #include „failas"
```

Pirmuoju atveju failo pirmiausiai ieškoma kompiliatoriui žinomame sisteminiame kataloge, antruoju – einamajame aplanke.

Reikšmių nustatymas:

```
 #define HAVE_FOOBAR 1
 #ifdef HAVE_FOOBAR
   ...
 #endif
```

Makrosai:

```
 #define ODDP(x)           ((x)%2==1)
```

```
 .. if (ODDP(3)) { ...
```

Galingesnės parengiamosios doroklės
-----------------------------------

* M4
* autogen
* WML
Hasti Afunei sarkofagas, ant kurio pavaizduota demonė Kulšu (kairėje)
**Kulšu** (*Culśu*) – demonė etruskų mitologijoje, požemio pasaulio vartų sergėtoja.

Vienintelis žinomas Kulšu atvaizdas išlikęs ant helenizmo laikų Hasti Afunei sarkofago, aptikto Kjuzyje (virš šio atvaizdo įrašytas demonę identifikuojantis vardas). Ant sarkofago Kulšu vaizduojama vilkinti trumpą suknelę, apnuogintomis krūtimis, avinti ilgaaulius batus (kaip ir greta stovinti demonė Vanth). Kulšu eina pro arkos formos vartus, jos dešinėje rankoje deglas, o kairėje greičiausiai laiko raktą.

Siejama su dviveidžiu dievu Kulšanšu (atitinka romėnų Janą), jų vardai sudaryti iš tos pačios šaknies (*culś*). Teigiama, kad ši šaknis veikiausiai susijusi su etruskų kalbos žodžiu, reiškusiu „durys", ir atitinka lot. *ianua*. Vis dėlto, kitaip nei Kulšanšas, Kulšu nėra vaizduojama su dviem veidais.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 58.
2. 1 2  J. Rasmus Brandt, HÎkon Ingvaldsen, Marina Prusac. Death and Changing Rituals: Function and meaning in ancient funerary practices, Oxbow Books, 2014, p. 148.
3. ↑  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 79.
| Kybartų herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 1998-11-24* |
|  |
|  *LSSR priimtas ~1970* |
|  |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Kybartų herbas** – Kybartų miesto ir seniūnijos (Vilkaviškio rajono savivaldybė) simbolis.

Aprašas
-------

Skydo laukas ketvirčiuotas. Viršutinis dešinysis ir apatinis kairysis laukai raudoni, juose po 5 auksinius obuolius, ant kurių kotelių po žalią lapą. Keturi obuoliai išdėstyti kvadrato kampuose, penktas - centre. Viršutinis kairysis ir apatinis dešinysis laukai mėlyni, juos po 5 vertikalius sidabrinius medkirčio kirvius ilgais kotais, ašmenys nukreiptos pirmyn. Antras ir ketvirtas kirviai nuleisti žemiau. 

### Simbolika

* Kirviai – Pagal vieną padavimą, Kybartus pastatė 5 broliai dailidės. Kirviai rodo miesto statytojų įrankius
* Obuoliai – simbolizuoja pažinimą bei civilizaciją (miestas – civilizacijos darinys).

Istorija
--------

Dabartinis herbas patvirtintas 1998 m. lapkričio 24 d. Prezidento dekretu. Herbo autorius – dailininkas Kęstutis Gvalda.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2017-04-26 iš Wayback Machine projekto.
| Pargassuom. *Parainen*  šved. *Pargas* |
| --- |
|        |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

PargasPargas

60°18′0″ š. pl. 22°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.30000°š. pl. 22.30000°r. ilg.﻿ / 60.30000; 22.30000﻿ (Pargasas)Koordinatės: 60°18′0″ š. pl. 22°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.30000°š. pl. 22.30000°r. ilg.﻿ / 60.30000; 22.30000﻿ (Pargasas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Suomijos vėliava Suomija |
| **Provincija** | Pietvakarių Suomija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 2009 |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 15 086  |

**Pargasas** (šved. *Pargas*) arba ***Parainenas*** (suom. *Parainen*) – miestas pietvakarių Suomijoje. Didesnioji dalis mieste gyventojų yra švediškai kalbantys, o mažesnioji šneka suomių kalba.

Istorija
--------

Vikingų laikais čia būta gyvenvietės jau VIII a. o XIII a. prasidėjo čia gyvenusių genčių kolonizacija ir užkariavimas. Švedai rengė religinius, grobiamuosius karus, vėliau regione papilto katalikybė ir švedų kalba. Po Rusijos-Švedijos karo 1809 m. Suomijos didžioji kunigaikštystė buvo prijungta prie Rusijos ir teritorija atiteko rusams.

1917 m. gruodžio 6 d. Suomija paskelbė nepriklausomybę ir nuo to laiko miesto apylinkės priklausė Suomijai.

2009 m. sausio 1 d. buvo sujungtos aplinkinės bendruomenės ir suformuotas naujas miestas, kuris pavadintas **Vestobulandu** (šved. *Väståboland*) arba kitaip **Lensi-Turunma** (suom. *Länsi-Turunmaa*).

Vėlesniais metais vyko diskusijos dėl miesto pavadinimo. 2011 m. vyko referendumas dėl pavadinimo ir, galiausiai, nugalėjo **Pargaso** šalininkai.

Nuo 2012 m. sausio 1 d. pradėtas vadinti **Pargasu**, o suomiškas pavadinimas – **Parainenas**.

2021 m. mieste gyveno daugiau nei 15 tūkst. gyventojų.

Ekonomika ir turizmas
---------------------

Pargase yra didžiausias kalkakmenio karjeras Suomijoje ir viena didžiausių kalkių perdirbimo įmonių pasaulyje, vadinama Nordkalk. 

Vasaros turizmas yra svarbus ekonominis veiksnys. Iš visų Suomijos savivaldybių Pargasas turi daugiausiai poilsio namų (suom. *mökki*) – daugiau nei 8000. 

Buriuotojai gali naudotis 10 valčių ir 20 mažesnių prieplaukų.

Transportas
-----------

Aštuoni nemokami kelių keltai ir dešimt jungiamųjų keltų užtikrina susisiekimą su žemynine Suomija. 

Archipelago žiedinis kelias jungia Pargos salyną. Pargos centrą iš žemyno galima pasiekti trimis tiltais. Keltai kursuoja į kitas salas.

Sportas
-------

### Futbolas

* Pargas Idrottsförening, futbolo klubas.
* „Pajbacka" (suom. *Pajbackan kenttä*) – futbolo stadionas, kurio talpa 1,3 tūkst. žiūrovų.

Galerija
--------

* Kalkakmenio kasyklosKalkakmenio kasyklos
* Keltas tarp Pargaso ir NaguKeltas tarp Pargaso ir Nagu
* KeltasKeltas
* Pargaso bažnyčiaPargaso bažnyčia

Išnašos
-------

1. ↑  miesto istorija
2. ↑  Informacija apie Pargaso miestą[neveikianti nuoroda]
3. ↑  SOCCERWAY
4. ↑  Transfermarkt
5. ↑  Pajbackan kenttä
6. ↑  Pajbackan kenttä
7. ↑  Pajbackan kenttä

Nuorodos
--------

* Miesto svetainė (archyvuota)
| ***Kvėpavimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Soom |
| Kilmės šalis |  Pietų Korėja |
| Režisierius | Kim Ki-duk |
| Prodiuseris (-iai) | Kim Ki-duk |
| Scenaristas (-ai) | Kim Ki-duk |
| Kompozitorius | Kim Myeong-jong |
| Vaidina | Čen ČangasDži-a Pak (Park Ji-ah) |
| Metai | 2007 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 84 min. |
| Kalba | Korėjiečių |
| Platintojas | Sponge |
| **IMDb įrašas** |

**Kvėpavimas** (kor. Sum) (angl. *Breath*) – 2007 m. P. Korėjos režisieriaus Kim Ki-duk drama apie du vienišus žmones, besisukančius meilės ir mirties cikle. Peržiūros amžiaus riba: N-18.

Filmo premjera įvyko 2007 m. balandžio 29 d. Pietų Korėjoje.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Čan Džinas nuteistas mirties bausme už žmonos ir dviejų dukrų nužudymą, savo kameroje mėgina nusižudyti. Jauna namų šeimininkė Jon sužino apie tai iš televizijos žinių ir pajunta jam kažkokią nepaaiškinamą impulsyvią užuojautą. Apsimetusi jo drauge, ji aplanko kalinį jo kameroje. 

Poros susitikimus per monitorių stebi kalėjimo viršininkas. Tam, kad nieko nepraleistų, pasimatymams jis paskiria specialų kambarį ir mėgina manipuliuoti jų santykiais. Spaudžia grėsmingai skambančio skambučio mygtuką kiekvieną kartą, kai jam atrodo, jos pora turi būti išskirta. O kiekvienas moters vizitas vyksta vis kitu metų laiku, nors realiame pasaulyje yra žiema su už lango krintančiomis didelėmis snaigėmis. Tai padaro moteris, kuri pasimatymų kambarį vieną kartą paverčia žydinčia vasara, kitą kartą ji kaliniui padovanoja rudenį kalnuose. Ir visada, kai jie susitinka, kalba tik ji, nes jis kalbėti negali – mėgindamas nusižudyti, jis pažeidė balso stygas. Bet kiekvieną kartą, kai kalėjimo viršininkas leidžia jiems susitikti, moters ir vyro ryšys tampa vis gilesnis ir sudėtingesnis. Ir vieną kartą niekas nenuspaudžia skambučio mygtuko.

Aktoriai
--------

* Čen Čangas (장첸 (張震) – Čan Džinas kalinys Nr.5796
* Park Ji-ah (박지아) – Jon
* Ha Jeong-woo (하정우) – Jon vyras
* Kang In-hyeong (강인형) – kalinys
* Kim Ki-duk (김기덕) – kalinys
* Kim Eun-seo (김은서) – Jon dukra
* Jo Seok-hyeon (조석현) – kalinys

ir kt.

Išnašos
-------

1. ↑   Filmo aprašymas

Nuorodos
--------

* HanCinema svetainė (Anglų kalba)
* Apdovanojimai ir nominacijos (Anglų kalba)
* Korėjos filmų duomenų bazė (Anglų kalba) Archyvuota kopija 2009-01-29 iš Wayback Machine projekto.
**Ramūnas Gadliauskas** (g. 1967 m. rugsėjo 28 d. Keblonyse, Anykščių rajonas) – teisininkas, teisėjas, Panevėžio apygardos administracinio teismo vadovas, buvęs Anykščių rajono apylinkės teismo pirmininkas.

Biografija
----------

1985 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą. Nuo 1985 m. iki 1992 m. (su pertrauka tarnybai sovietinėje kariuomenėje) Vilniaus universiteto Teisės fakultete studijavo teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1991 m. birželio mėn. iki 1993 m. lapkričio mėn. Anykščių rajono apylinkės prokuratūros (Nusikaltimų tyrimo departamentas prie LR generalinės prokuratūros) stažuotojas, tardytojas, nuo 1993 m. lapkričio mėn. Anykščių rajono apylinkės teismo teisėjas, nuo 1996 m. teismo pirmininkas, nuo 1999 m. balandžio mėn. Panevėžio apygardos administracinio teismo pirmininkas.

Lietuvos teisininkų draugijos narys (nuo 1993 m.), Lietuvos teisėjų asociacijos valdybos narys (nuo 2006 m.).

Anykščių Jono Biliūno gimnazijos Garbės galerijos narys (nuo 2006 m.).

Vedęs. Žmona Daiva Vasiulytė-Gadliauskienė (g. 1967 m.), teisininkė, teisėja. Sūnus Žilvinas (g. 1990 m.). Duktė Rugilė (g. 1997 m.).

Moka rusų bei anglų kalbas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  NTA informacija Archyvuota kopija 2009-01-09 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Anykštėnų biografijų žinynas
*Šis straipsnis apie upę. Apie ežerą skaitykite straipsnyje Pieštuvėnų ežeras.*

| Alšia |
| --- |
| Alšia ties Sudvariškėmis Alšia ties Sudvariškėmis |
| **Ilgis** | 36,3 km |
| **Baseino plotas** | 137,8 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1,06 m³/s |
| **Ištakos** | Švenčius |
| **Žiotys** | Verknė |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Alšia |

**Alšia** – upė Kaišiadorių ir Prienų rajone; Verknės dešinysis intakas. Priklauso Nemuno mažųjų intakų baseinui.

Išteka iš Kaišiadorių rajone telkšančio Švenčiaus ežero. Teka į šiaurės vakarus, toliau į pietvakarius per Prienų rajoną. Iki Alšios (Pieštuvėnų) ežero vadinama Alšyčia. Pratekėjusi Alšios (Pieštuvėnų) ežerą, toliau pasuka į pietus; vaga labai vingiuota. Įteka į Verknę 25 km nuo jos žiočių, į pietvakarius nuo Stakliškių. Alšios žemupys įeina į Alšios hidrografinį draustinį.

Vidutinis nuolydis 275 cm/km. Alšios baseine nemažai ežerų, todėl upė vandeninga ir vasarą, o potvynių amplitudė mažesnė negu 1 m. Alšios baseino plotas – 137,8 km². Didžioji baseino dalis nesimetriška, nes dauguma intakų yra kairieji.

**Intakai**:

* kairieji – Karvė, Veršiukas, Juodupis, Zelvia, Sulinga, Tauriekėlė, Meduja;
* dešinieji – Virkius, Kamainė.

Prie upės esantys kaimai: Ringailiai, Mockonys, Alšininkai, Sudvariškės, Trečionys.

Etimologija
-----------

Upėvardžio etimologija neaiški. Kazimieras Būga kildino iš ide. *\*el-, \*ol-* „tekėti, tižti", kur *š* (ide. *ḱ*) yra determinantas. Plg. blrs. *алёс* „liūnas, raistas, klampynė", blrs. *альса* „durpinga pelkė", lenk. *ols* „pelkių miškelis".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Alšia*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 52
2. ↑  Lietuvos upės (Hidrografija ir nuotėkis): monografija /B.Gailiušis, J.Jablonskis, M.Kovalenkovienė. – Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001. – 792 p. ISBN 9986-492-64-5.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Ramūnas Vilpišauskas** (g. 1972 m. kovo 26 d.) – Lietuvos politologas, Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto direktorius (2009–2019 m.), Vilniaus universiteto profesorius, socialinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

Baigęs Vilniaus universitetą ir Lancaster‘io universitetą (Jungtinė Karalystė). Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute dirba nuo 1996-ųjų. Atliko mokslinius tyrimus su „Fulbright" stipendija Columbia Universitete (JAV), Europos Universiteto Institute (Italija), Syracuse Universitete (JAV), Carleton Universitete (Kanada). Taip pat dėstė JAV bei Kanados universitetuose. 2004–2009 m. dirbo Lietuvos Respublikos Prezidento Valdo Adamkaus patarėju, Ekonominės ir socialinės politikos grupės vadovu, 2006–2009 m. koordinavo prezidento patarėjų darbą.

R. Vilpišauskas nuo 1997 m. iki 2004 m. lapkričio mėn. dirbo Lietuvos laisvosios rinkos instituto vyr. ekspertu. Jo inicijuojami buvo pradėti integracijos į Europos Sąjungą sąlygų ir pasekmių tyrimai, jis formavo Lietuvos laisvosios rinkos instituto poziciją dėl integracijos į Europos Sąjungą. 2003–2004 m. Lietuvos politologų asociacijos prezidentas. Lietuvos Pažangos tarybos, Saulėlydžio komisijos, Aukštojo mokslo tarybos narys.

Mokslinė veikla
---------------

Paskelbęs maždaug šimtą mokslinių darbų Europos integracijos tematika Lietuvos ir užsienio leidiniuose. Pagrindinės mokslinių tyrimų sritys – Europos ekonominė ir politinė integracija, tarptautinė politinė ekonomija, politikos analizė ir viešojo sektoriaus reformos.

Bibliografija
-------------

* „Kodėl neveiksmingas Europos Sąjungos atvirasis koordinavimo metodas: silpnas iš prigimties ar dėl netinkamo taikymo Lietuvoje?" [Why is the Open Method of Coordination so ineffective: weak by its nature or due to the implementation in Lithuania], in *Politologija* [*Political Science*], No. 3 (47), 2007, pp. 44–71.
* "Tarptautinis konkurencingumas ir Lietuvos eksporto politika" [International Competitiveness and the Lithuanian Export Policy], in *Pinigų Studijos* [*Monetary Studies*], Vol. VIII, No. 1, 2004, pp. 54–70.
* „The dilemmas of Transatlantic relations after the EU enlargement and implications for Lithuania", in *Lithuanian Foreign Policy Review*, 2003, no. 1–2, pp. 90–100.
* „Integrating Law into the Studies of European Integration in Lithuania: Regulatory Issues of EU Accession", in Legal Issues, No. 4 (42), 2003, pp. 41–62.

Šaltiniai
---------

* 
* [neveikianti nuoroda]
**Sergejus Amirzianas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1999 m. gruodžio 26 d. (23 metai) |
| Gimimo vieta | Šiauliai, Lietuva |
| Ūgis | 175 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20162017–201820182019–20212022 | FK ŽalgirisFK SūduvaFC DžiugasFA ŠiauliaiFA Šiauliai | 00 0(0)04 0(0)0? 0(?)0? 0(?)10 0(0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| ?  2019 | Lietuvos U-19  Lietuvos U-21 | 0? 0(?)01 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. sausio 3 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2021 m. spalio 20 d.. |

**Sergejus Amirzianas** (g. 1999 m. gruodžio 26 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

Karjera
-------

Futbolą pradėjo žaisti Šiauliuose. Pirmasis treneris: Remigijus Vaišnoras.

Nuo 2008 m. atstovavo Šiaulių FA jaunimo ekipoms. Nuo 2014 m. žaidė elitinėje jaunimo lygoje.

### FK Žalgiris

Nuo 2016 m. rugsėjo atstovavo Žalgiris B ekipai, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje. rungtyniavo ir Elitinėje U-19 jaunimo lygoje. Atstovavo FM-FK Žalgiris.

### FA Šiauliai

2017 m. pirmoje pusėje žaidė Antroje lygoje, vakarų zonoje ir atstovavo FA Šiauliai. 2017 m. vasarą persikėlė į Marijampolę.

### FK Sūduva

2017 m. praleido FK Sūduva, tačiau A lygoje sužaidė vos vienerias rungtynes.

2017 m. birželio 23 d. LFF taurės turnyre rungtynėse prieš FK Koralas pasižymėjo įvarčiu. Marijampoliečiai sutriuškino varžovus rezultatu 4:0.

2017 m. liepos 3 d. debiutavo A lygoje prieš Utenos Utenį. Šias rungtynes gan netikėtai laimėjo uteniškiai.

2018 m. ir toliau atstovavo marijampoliečiams. A lygoje sužaidė trejas rungtynes.

### FC Džiugas

2018 m. vasarą persikėlė į FC Džiugas. Žemaitijos ekipa rungtyniavo Pirmoje lygoje. Debiutavo telšiškių gretose 2018 m. rugpjūčio 3 d. rubgtynėse prieį Riteriai B, kuriose žemaičiai nugalėjo rezultatu 3-0.

### FA Šiauliai

Nuo 2019 m. atstovavo FA Šiauliai. Ekipa tuo metu rungtyniavo Pirmoje lygoje.

2022 m. gegužės 3 d. debiutavo „Šiaulių" gretose A lygos rungtynėse prieš „Jonavos" klubą.

2023 m. sausio 9 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka Šiaulių akademijos ekipą.

Statistika
----------

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |
| **2017** | **FK Sūduva** | 1 | 0 |
| **2018** | **FK Sūduva** | 3 | 0 |
|  |  |  |
| **2022** | **FA Šiauliai** | 10 | 0 |
|

Rinktinės
---------

Atstovavo įvairaus amžiaus jaunimo rinktinėms.

2019 m. rugsėjo 10 d. sužaidė prieš Graikijos U-21 rinktinę.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  alyga.lt: 2022-05-03 Šiauliai 0-0 Jonava
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* FA Šiauliai (apie žaidėją)
| Ranameisaest. *Rannamõisa* |
| --- |
| *Evangelikų liuteronų bažnyčia* |
|  |
| 

RanameisaRanameisa

59°27′00″ š. pl. 24°31′00″ r. ilg.﻿ / ﻿59.45000°š. pl. 24.51667°r. ilg.﻿ / 59.45000; 24.51667﻿ (Ranameisa)Koordinatės: 59°27′00″ š. pl. 24°31′00″ r. ilg.﻿ / ﻿59.45000°š. pl. 24.51667°r. ilg.﻿ / 59.45000; 24.51667﻿ (Ranameisa) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Estijos vėliava Estija |
| **Apskritis** | Harju apskritis |
| **Valsčius** | Harku valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2019 m.) | 786  |
|  |
|  **Vikiteka** | Ranameisa |

**Ranameisa** (est. *Rannamõisa* – liet. *Pakrantės dvaras*) – kaimas Estijos šiaurės vakaruose. Išsidėstęs prie Suomių įlankos, administraciškai priklauso Harju apskrities Harku valsčiui. 786 gyventojai (2019 m.).

Istorija
--------

*Jūrų mergelės* kavinė 1971 m.
Gyvenvietė *Leppesgude* vardu minima 1428 m. o 1589 m. rašytiniuose šaltiniuose pirmąkart minimas Ranameisos riterių dvaras. XIX a. pr. iškilo ponų gyvenamasis namas, o 1970–taisiais jis buvo nugriautas, išliko tik pagalbiniai dvaro pastatai.

Nuo XVIII a. apylinkės vis labiau tampa gretimo Talino gyventojų išvykų ir pasivaikščiojimų vieta, XIX a. ėmė augti pavieniai vasarnamiai. Iki šiol Taline išliko į šį kaimą vedanti gatvė. Poilsiautojų traukos centras – 35 m aukščio Baltijos glinto atodanga prie Ranameisos. 1959 m. vietovės kraštovaizdis įtrauktas į saugomų teritorijų sąrašą.

1901–1905 m. buvo pastatyta kaimo bažnyčia.1966 m. iškilo žinomo arch. Voldemaro Herkelio suprojektuota *Merepiiga* (liet. *Jūrų mergelės*) kavinė (šis architektas žinomas ir kaip *Kauno restorano* Tartu mieste projekto autorius). Tapusi itin populiaria *Jūrų mergelė* 1992 m. sudegė. Estijos lietuvių verslininkų prezidento Pr. Mickevičiaus iniciatyva ir lėšomis 2005 m. kaime atidengtas Lietuvos karaliaus Mindaugo stogastulpis (meistras Algimantas Sakalauskas).

Baltijos glintas prie Ranameisos žiemos metu
--------------------------------------------

* 
* 
* 
*

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2010-11-13 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑

Šaltiniai
---------

* Vietovės aprašymas (est)
* Ranameisos dvaras (est)
| Šešuola |
| --- |
|  Šešuola prie Lauzdonių |
| **Ilgis** | 13,6 km |
| **Baseino plotas** | 91,2 km² |
| **Ištakos** | Šešuolių ežeras |
| **Žiotys** | Siesartis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Šešuola** (arba ***Šašuola***) – upė Lietuvoje, Ukmergės rajone; Siesarties kairysis intakas (Šventosios baseinas). Išteka iš Šešuolių ežero, 1 km į vakarus nuo Šešuolių. Teka šiaurėn daugiausia pro laukus. Įteka į Siesartį 15,7 km nuo jos žiočių, į šiaurę nuo Ramoniškės.

Intakai: Salkuva, Bareišių upelis, Šapalas (dešinieji), Nasėvėla, Degsnių upelis (kairieji).

Aukštupio vaga ištiesinta. Tolesnė vaga savaiminė, vingiuota. Ties Virkščiais upė patvenkta, sudarytas Virkščių tvenkinys. Gyvenvietės prie Šešuolos: Užupėnai, Pašešuolė, Virkščiai.

Upėvardis *Šešuolà* (arba *Šašuolà*) neaiškios kilmės – šaknis *šaš-* siejama su žodžiu „šešėlis" bei bendresne šalčio, vėsos reikšme.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos upės*: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, psl. 497
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 329–330
| **Ramūnas Petravičius** |
| --- |
| Gimė | 1975 m. (~48 metai)Lietuva |
|  |
| Veikla | teisininkas |
| Sritis | Alternatyvus ginčų sprendimas (komercinis arbitražas), darbo teisė, įmonių teisė |
| Organizacijos | Advokatų kontora „LAWIN Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai" |
| Pareigos | advokatas partneris |
|  |
| Alma mater | 1998 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas |

**Ramūnas Petravičius** (g. 1975 m. Lietuvoje) – teisininkas, advokatas, verslo teisės advokatų kontoros „Ellex Valiunas" partneris.

Biografija
----------

1998 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. Tarptautinės prekybos ir verslo teisės, įskaitant Europos Sąjungos teisę, Pasaulio prekybos organizacijos ir Tarptautinio komercinio arbitražo teisės studijos „Asser College Europe", „T.M.C. Asser Instituut" Hagoje, Nyderlanduose (1999 m.). Baltic Management Institute EMBA programa vadovams (2006-2008 m.), vykdoma kartu su *HEC School of Management* (Paryžius, Prancūzija), CBS (Kopenhagos verslo mokykla), NHH (Norvegijos ekonomikos ir verslo administravimo mokykla), UCL (Belgijos Louvain Katalikiškojo universiteto vadybos mokykla) ir VDU.

1999–2004 m. VU Teisės fakulteto dėstytojas. Nuo 1996 m. advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai" teisininkas, nuo 2008 m. partneris.

Nuo 2004 m. Vilniaus komercinio arbitražo teismo arbitras. Investuotojų forumo darbo santykių grupės pirmininkas nuo 2005 m.

Lietuvos naujojo Civilinio kodekso komentaro rengimo grupės narys (2000 m.).

Praktikos sritys: darbas (darbo teisė); įmonių susiliejimai ir įsigijimai; energetika; įmonių restruktūrizavimas ir bankrotas; socialinė apsauga.

Moka anglų, rusų kalbas.

Publikacijos
------------

* Darbo teisės žinynas. „Verslo žinios" (2003–2008 m. atnaujinama periodiškai)
* Darbo teisė. Vilnius, leidykla „Justitia" (1999 m.)
* *Doing Business in Lithuania*. Vilnius, Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai LAWIN, Lietuvos laisvosios rinkos institutas, Lietuvos ekonominės plėtros agentūra, Vilniaus miesto savivaldybė (atnaujinama kasmet)
* *Labour and Employment Law in the New EU Member and Candidate States* (2007).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ramūnas Petravičius CV (www.worldservicesgroup.com inf.)
2. ↑  Ramūnas Petravičius („LAWIN" archyvinis tinklalapis)
3. ↑  Ramūnas Petravičius, CV Archyvuota kopija 2010-10-11 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
| Alžyrasالجزائر |
| --- |
|        |
| *Alžyro panorama* |
|  |
| 

AlžyrasAlžyras

36°42′0″ š. pl. 03°13′0″ r. ilg.﻿ / ﻿36.70000°š. pl. 3.21667°r. ilg.﻿ / 36.70000; 3.21667﻿ (Alžyras (miestas))Koordinatės: 36°42′0″ š. pl. 03°13′0″ r. ilg.﻿ / ﻿36.70000°š. pl. 3.21667°r. ilg.﻿ / 36.70000; 3.21667﻿ (Alžyras (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Alžyro vėliava Alžyras |
| **Vilaja** | Alžyro vilaja |
|  |
| **Įkūrimo data** | X amžius |
| **Wali (gubernatorius)** | Khalida Toumi |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 3 415 811  |
| **Plotas** | 363 km² |
| **Tankumas** (2011) | 9 410 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 16000-16132 |
|  **Vikiteka** | Alžyras |

**Alžyras** (arab. الجزائر, pranc. *Alger*) – Alžyro sostinė ir didžiausias miestas, vilajos centras. 1,98 mln. gyventojų (2007). Miestas yra šiaurinėje šalies dalyje, prie Alžyro įlankos Viduržemio jūroje. Tai šalies ekonomikos ir kultūros centras ir pagrindinis uostas. Taip pat yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta mašinų, maisto, tekstilės, chemijos, naftos pramonė. Yra metropolitenas, universitetas.

Mieste išlikę osmanų laikų *Kasba* tvirtovė, Didžioji mečetė (1096 m.) su minaretu (1323 m.).

Istorija
--------

Notre Damo bazilika
Alžyras žinomas nuo senovės laikų kaip uostas. Dabartinis miestas įkurtas X amžiuje prie nedidelės romėnų gyvenvietės *Icosium* liekanų. Miestą valdė vietinė dinastija, o vėliau pateko į osmanų įtaką. 1830 m. miestą užėmė prancūzai (iki 1962 m. jis buvo Prancūzijos Alžyro kolonijos adm. centras), vėliau jis tapo kovos už Alžyro nepriklausomybę židiniu.

### Pavadinimo kilmė

Arabų kalba *al Jazair* reiškia „Salos".

Sportas
-------

* MC Alger – futbolo klubas;
* CR Belouizdad – futbolo klubas;
* Paradou AC – futbolo klubas;
* USM Alger – futbolo klubas;

Nuorodos
--------

* Istorinės Alžyro nuotraukos
Tatuino planetos atvaizdas „Žvaigždžių karų" filmuose
**Tatuinas** (angl. *Tatooine*) – dykumų planeta išgalvotame „Žvaigždžių karų" pasaulyje. Tai rusvai gelsvos spalvos planeta, skriejanti apie dvinarių žvaigždžių porą. Joje gyvena žmonių kolonistai ir įvairios kitos gyvybės formos. Pirmąsyk ši planeta sutinkama 1977 m. filme „Žvaigždžių karai: epizodas IV – nauja viltis". Pavadinimas kildinamas iš nuošalios Tatavino gyvenvietės pietiniame Tunise.

Šiai planetai būdinga šėlstančios smėlio audros, jos kraštovaizdis – tai negyvos smėlio kopos, smailiaviršūniai kalnai, siauri kanjonai. Atviri vandens telkiniai nėra vaizduojami.

Tai gimtoji „Žvaigždžių karų" trilogijos protagonisto Luko Skaivokerio ir jo tėvo Anakino Skaivokerio planeta. Būdamas tremtyje, čia apsistoja Obi-Van Kenobis.

Išnašos
-------

1. ↑  Bainbridge, William Sims (2016). *Star Worlds: Freedom Versus Control in Online Gameworlds*. University of Michigan Press. pp. 79–80. ISBN 9780472053285.
2. ↑  Ralph D. Lorenz, James R. Zimbelman. Dune Worlds: How Windblown Sand Shapes Planetary Landscapes. Springer Science & Business Media, 2014, p. 284.
3. 1 2  Jeanne Cavelos. The Science of Star Wars: An Astrophysicist's Independent Examination of Space Travel, Aliens, Planets, and Robots as Portrayed in the Star Wars Films and Books. St. Martin's Publishing Group, 2007, p. 32.
4. ↑  „Why Tatooine Is Still the Most Important Planet in Star Wars' Galaxy". CBR. Nuoroda tikrinta 2022-05-22.

Nuorodos
--------

* Straipsnis apie planetą „Wookieepedia" svetainėje