recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 55°25′10″š. pl. 21°27′56″r. ilg.﻿ / ﻿55.419326°š. pl. 21.465655°r. ilg.﻿ / 55.419326; 21.465655

|  Žemaitkiemio evangelikų baptistų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Tikėjimo srovė** | baptistai |
| **Savivaldybė** | Šilutės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žemaitkiemis (Saugos) |
| **Adresas** | Bažnyčios g. 1 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1903 m. |

**Žemaitkiemio evangelikų baptistų bažnyčia** – veikiantys evangelikų baptistų maldos namai Žemaitkiemyje, Saugų seniūnijoje, Šilutės rajone, pusiaukelėje tarp Šilutės ir Saugų, 1 km į vakarus nuo kelio  **141**  Kaunas–Jurbarkas–Šilutė–Klaipėda . Bažnyčia stovi gyvenvietės pakraštyje, atskirame sklype, kurio perimetras tankiai apsodintas medžiais. Pakeliui gyvenvietėje pastatyta lankytino objekto rodyklė. Bažnyčią vietos baptistų bendruomenė pastatė 1903 m.

Pamaldos Žemaitkiemio maldos namuose vyksta kiekvieno mėnesio 4-tą sekmadienį 15 val.

Istorija
--------

Tuometinė krašto valdžia protegavo oficialiąją evangelikų liuteronų religiją, todėl siekė, kad baptistų bažnyčios būtų kuklesnės savo išvaizda, būtų statomos atokiau nuo patogių, centrinių vietų. Žemaitkiemio baptistų bažnyčia pastatyta 1903 m. nuošaliame sklype šalia gyvenvietės. 1955 m. sovietų valdžia bažnyčią uždarė. Ji buvo paversta kultūros namais, vėliau sandėliu.

Žemaitkiemio bažnyčios išsaugojimu rūpinosi čia 1937 m. gimęs, 1944 m. į Vokietiją su šeima persikėlęs Herbertas Jakšteitas. Hamburge baigęs teologijos studijas, užėmė įvairias pastoracines pareigas baptistų bendruomenėse Vokietijoje. Gyvendamas Kelne, buvęs pastorius užsiėmė visuomenine veikla, atstovaudamas Šilutę išeivių iš Klaipėdos krašto draugijoje. 1988 m. pirmą kartą kaip turistas atvyko į Klaipėdą ir apsilankė tėviškėje.

1999 m. baptistų diakono Vytauto Baranausko (Klaipėda) ir Herberto Jakšteito rūpesčiu, bažnyčia buvo restauruota, prikelta antram gyvenimui. 2023 m. gegužės 7 d. paminėtas jos 120-metis.

* Bažnyčia 2006 m.Bažnyčia 2006 m.
* Bažnyčia 2023 m.Bažnyčia 2023 m.
* Galinė dalisGalinė dalis

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Simonoo Dacho namai. Simon-Dach-Haus. 120 metų *sdh.lt*
2. ↑  Klaipėdos evangelikų baptistų bažnyčia *baptist.lt*
3. ↑  *Baptistų bažnyčios, evangelikų baptistų bažnyčios*. Mažosios Lietuvos enciklopedija, T. I (A–Kar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2000
4. ↑  Mestellen. Baptistengemeinde. Kapelle der Baptisten *genealogy.net*
5. ↑  „Memeler Dampfboot". Herbert Jaksteit 80 *memel.klavb.lt*, 2011-11-2017, Seite 172

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žemaitkiemio evangelikų baptistų bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Maldos namai Lietuvoje. Baptistų maldos namai
* Szameitkehmen (Kr.Heydekrug) *genealogy.net*
* Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga
| **Bronius Markauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. lapkričio 5 d. (62 metai)Trušeliuose, Klaipėdos raj. |
| Sutuoktinis (-ė) | Žydrė |
| Vaikai | Skaistė, Joana, Justina, Astijus |
|  |
| Veikla | inžinierius, Lietuvos ir Klaipėdos rajono politinis bei visuomenės veikėjas |
| Pareigos | politikas |
| Partija | 
* Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga,
* 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga

 |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Kauno politechnikos institutas |

**Bronius Markauskas** (g. 1960 m. lapkričio 5 d. Trušeliuose, Klaipėdos raj.) – inžinierius, Lietuvos ir Klaipėdos rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1985 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius elektrikas.

1985–1990 m. Kauno AB „Aksa" vyr. energetikas. 1990–2016 m. ūkininkavo Trušeliuose, Klaipėdos rajone. 2003 m. jo pienininkystės ūkiui išduotas Europos Sąjungos sertifikatas. 2006–2011 m. Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmų pirmininkas.

2016–2019 m. Seimo narys. Nuo 2019 m. Klaipėdos rajono meras.

2016–2018 m. žemės ūkio ministras Sauliaus Skvernelio vadovaujamoje Vyriausybėje.

2000–2016 m. ir 2019–2023 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narys. 2003–2007 m. Kaimo reikalų komiteto pirmininkas.

Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos narys, 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.

1999 m. Lietuvos pieno gamintojų asociacijos tarybos pirmininkas, Žemės ūkio rūmų prezidiumo narys, pieno tarybos prie Žemės ūkio ministerijos pirmininko pavaduotojas.

Žmona Žydrė, vaikai Skaistė, Joana, Justina, Astijus.

Šaltiniai
---------

1. ↑


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Virginija Baltraitienė** | **Lietuvos Žemės ūkio ministras**2016 – 2018 | Po to:**Giedrius Surplys** |
| **Jonas Pinskus** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1959 m. rugsėjo 22 d. (63 metai)Kuršėnuose |
| Sutuoktinis (-ė) | Živilė Pinskuvienė |
| Vaikai | Justina, Kristijonas, Daniela, Dovydas |
|  |
| Veikla | Irkluotojas, politikas |
| Partija | 2004 m. Darbo partija2018 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | VU (1985) |

**Jonas Pinskus** (g. 1959 m. rugsėjo 22 d. Kuršėnuose) – Lietuvos irkluotojas, politikas.

Biografija
----------

1974 m. baigė Kuršėnų aštuonmetę mokyklą, 1978 m. baigė Šiaulių K. Didžiulio politechnikumą, įgijo statybininko techniko specialybę. 1985 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos kibernetikos ir finansų fakultetą, įgijo ekonomisto diplomą.

1988–1990 m. „Dinamo" sporto draugijos treneris. 1990–1993 m. UAB „Sajona" direktorius. 1993–2000 m. UAB „Edroma" generalinis direktorius, vienas savininkų. 1995–2002 m. Kėdainių UAB „Guotas" stebėtojų tarybos pirmininkas. 2001–2004 m. įmonės „Dovydo transportas" savininkas, direktoriaus pavaduotojas.

2004–2008 m. 2009–2011 m. ir 2020–2024 m. Seimo narys. 2006 m. Darbo partijos frakcijos seniūnas, 2021–2022 m. Mišrios grupės, Regionų frakcijos seniūnas. 2011–2015 m. Vilniaus miesto savivaldybės mero pavaduotojas. 2011–2015 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

2020 m. ekonomikos ir inovacijų ministro patarėjas.

2004 m. Darbo partijos narys, 2006 m. partijos pirmininko pavaduotojas. Nuo 2018 m. Lietuvos socialdemokratų darbo partijos narys, nuo 2021 m. – partijos pirmininkas.

Žmona Živilė Pinskuvienė. Duktė iš pirmos santuokos Justina, duktė iš antrosios santuokos Daniela, sūnus Dovydas.

Sportinė karjera
----------------

Nuo 1977 m. aktyviai sportavo, 1979–1988 m. TSRS akademinio irklavimo rinktinės narys, nusipelnęs sporto meistras. 1980 m. olimpinių žaidynių Maskvoje prizininkas. 1981 ir 1985 m. pasaulio čempionas. Pasaulio čempionatų prizininkas: 1983 m. užėmė 3-iąją vietą, 1986 m. – 2-ąją vietą. Septynis kartus TSRS čempionas. Tris kartus Lietuvos čempionas. Daugkartinis tarptautinių regatų nugalėtojas.

1988–1990 m. „Dinamo" sporto draugijos treneris.

Apdovanotas dviem TSRS medaliais. 1998 m. apdovanotas medaliu „Už nuopelnus Lietuvos sportui". 2001 m. išrinktas Šiaulių krašto šimtmečio sportininku. 1996–2000 m. sporto veteranų asociacijos „Penki žiedai" prezidentas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-07 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  (2022 m. rugsėjo 10 d.) „Regionų frakcijos seniūne paskirta Tamašūnienė, Demokratų „Vardan Lietuvos" – Savickas". *lrt.lt*
3. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Koalicija Darbo partija + jaunimas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-01 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Leiboristų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2012-05-17 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  „2008—2012 m. kadencijos Seimo narys. Jonas PINSKUS". *lrs.lt*
| ***Boratas. Kaip šaunusis Kazachstano žurnalistas Amerikoj patirtį graibstė*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan |
| Režisierius | Larry Charles |
| Prodiuseris (-iai) | Sacha Baron Cohen |
| Scenaristas (-ai) | Sacha Baron Cohen, Anthony Hines |
| Vaidina | Sacha Baron Cohen, Ken Davitian, Luenell |
| Metai | 2006 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 84 min. |
| Kalba | Anglų |
| Biudžetas | 18 mln. dolerių |
| Pajamos | 262,6 mln. dolerių |
| **IMDb įrašas** |

Boratas vizito Kelne metu
**Boratas. Kaip šaunusis Kazachstano žurnalistas Amerikoj patirtį graibstė** (angl. *Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan*) – 2006 m. sukurtas kino pseudodokumentinis filmas – komedija, kurio pagrindinis personažas yra fikcinis Kazachstano žurnalistas Boratas. Pagrindinį vaidmenį atliko britų aktorius ir komikas Sacha Baron Cohen.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Boratas Sagdijevas – televizijos žurnalistas, šeštas žymiausias žmogus Kazachstane. Šalies vyriausybė jį pasiunčia į JAV su užduotimi sukurti dokumentinį pasakojimą apie šios šalies visuomenę ir kultūrą. Kad galėtų suprasti amerikietišką humorą, Boratas Niujorke lanko kursus. Per televiziją stebėdamas „Gelbėtojus", Boratas atkreipia dėmesį į šalies moterų grožį, o ypač susižavi Pamela Anderson, kurią užsimano surasti ir vesti. Pasiėmęs kamerą ir mikrofoną, drauge su prodiuseriu, dar žioplesniu už jį patį, Boratas leidžiasi į kelionę. Amerikietiško gyvenimo būdo nesuprantantys atvykėliai patiria daug juokingų nuotykių ir susitinka įvairiausių žmonių.

Išnašos
-------

1. 1 2  „Borat! Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan (2006)". *Box Office Mojo*. Suarchyvuotas originalas 2020-01-12.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
2. ↑  „Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan", imdb.com. Nuoroda tikrinta 2021-03-05.

Nuorodos
--------

* Prof. Dr. Leonido Donskio straipsnis apie Boratą
|  |
| --- |
| Visagino-Liksnos elektros jungtis (L-451) |
| Vieta |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva, Latvijos vėliava Latvija |
| **Trasa** | Visaginas - Liksna |
| Savininkai |
| **Partneriai** | Litgrid, Augstsprieguma tikls |
| Gamyba |
| **Statybų pradžia** | 1987 m. |
| Techninė informacija |
| **Jungties tipas** | Antžeminė jungtis |
| **Srovės tipas** | Aukštos įtampos tiesioginė |
| **Nuolatinė srovė** | 330 kV |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Visagino-Liksnos elektros jungtis** – tarpvalstybinė elektros jungtis tarp Lietuvos ir Latvijos.

Tai viena iš 7-ių elektros jungčių tarp Lietuvos ir Latvijos bei viena iš keturių, kurios turi 330 kv nuolatinę elektros srovę. Viena iš pagrindinių aukštos įtampos elektros jungčių su nebeveikiančia Ignalinos atomine elektrine.

2010 m. perdavimo linija remontuota. Tai pačiais metais vykdyti jungties relinės apsaugos ir automatikos aukšto dažnio posto PowerLink su SWT-3000 įrengimo darbai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Viešieji pirkimai[neveikianti nuoroda]
Koordinatės: 55°09′01″š. pl. 24°10′58″r. ilg.﻿ / ﻿55.1502°š. pl. 24.1827°r. ilg.﻿ / 55.1502; 24.1827

|  |
| --- |
|    **Žeimių geležinkelio stotis** |
|  |
| **Adresas** | Žeimiai |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

Kėdainiai
**Žeimiai**
Jonava

 |

**Žeimių geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis Jonavos rajone, netoli nuo Žeimių miestelio (Žeimių seniūnija), geležinkelio ruože Jonava–Kėdainiai. Adresas – Žeimiai, LT-55385 (įmonės kodas 110053842). Geležinkelio stotis yra linijoje Vilnius-Klaipėda. Keleiviniai traukiniai stotyje nestoja (anksčiau stodavo linijose Vilnius–Šiauliai ir Vilnius–Mažeikiai). Teikiamos geležinkelių transporto paslaugos. Gaižiūnų geležinkelio stotis yra krovininio transporto taškas Jonavos rajone. Yra krovininių linijų atšakos. Apie stotį yra Žeimių GS gyvenvietė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žeimių geležinkelio stotis[neveikianti nuoroda] (Įmonės duomenys)
2. ↑  Informacija apie stotį[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Wikimapia nuotrauka, aprašas
| **Pulgis Lumbis** |
| --- |
| Gimė | 1891 m. vasario 16 d.Rusija Žadavainiai, Daugailių valsčius, Utenos apskritis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1953 m. kovo 31 d. (62 metai)Rusija Krivašenskio rajonas, Tomsko sritis, Rusijos federacija |
| Tėvai | {Ūkininkai Stanislovas Lumbis ir Ona Kemėklytė} |
| Sutuoktinis (-ė) | {Anastasija Simaškaitė 1899-1988} |
|  |
| Veikla | Lietuvos pedagogas, karininkas, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Lietuvos darbo federacija  Lietuvos krikščionių demokratų partija |

**Fulgendas (Pulgis, Pranas) Lumbis** (*Lumbė*, 1891 m. vasario 16 d. Žadavainiai, Daugailių valsčius, Utenos apskritis, Rusijos imperija – 1953 m. kovo 31 d. Krivošenskio rajonas, Tomsko sritis, Rusijos federacija. Palaikai perlaidoti Daugailiuose) – Lietuvos pedagogas, karininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Iki 19 metų – lauko darbininkas. 1912 m. Kaune baigė „Saulės" mokytojų kursus.

1913–1914 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Grįžęs vadovavo Daugailių vartotojų bendrovei, 1915–1917 m. mokytojavo Utenos apylinkių Rybninkų ir Šnieriškių pradžios mokyklose. 1917–1918 m. studijavo Kauno dvasinėje akademijoje, kurios nebaigė, 1918 m. tapo Lietuvos kariuomenės savanoriu. 1919 m. tarnavo kavaleristu, tais pačiais metais baigė Kauno karo mokyklą. 1920 m. rudenį prie Seinų kovose su lenkais buvo patekęs į nelaisvę, iš kurios pabėgęs vėl dalyvavo kovose.

1919 m. dalyvavo Lietuvos darbo federacijos steigimo darbe. 1922 m. liepos 25 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas. Priklausė Lietuvos darbo federacijos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo ir 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo atstovas.

Po 1926 m. dirbo pedagoginį darbą, 1932–1939 m. Kauno miesto savivaldybės policijos nuovados viršininkas.1939–1941 m. mokytojas. 1941 m. birželio 14 d, su šeima ištremtas į Tomsko sritį. Mirė tremtyje, perlaidotas Daugailiuose.

Įvertinimas
-----------

* I laipsnio Vyties kryžius (Nr.1347, 1923 m.)

Literatūra
----------

* Lumbis Pulgis, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 36.
* Lumbis, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1958, t. 16, p. 519.
* Gasperaitis A. Pulgis Lumbis (Lumbė), Utenos krašto enciklopedija, Utena, 2002.
* Veilentienė A. Lumbis Pulgis, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 229–230.
* Veilentienė A. Lumbis Pulgis, Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 361–363.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žydrūnas Mačiukas. Steigiamojo Seimo atstovai. Seimas
| **Eduardas Vilkelis** |
| --- |
| Gimė | 1953 m. kovo 7 d.Veisiejai |
| Mirė | 2023 m. liepos 22 d. (70 metų)Vilnius |
|  |
| Veikla | ekonomistas, buvęs finansų ministras |
|  |
| Alma mater | 1976 m. Vilniaus universitetas |

**Eduardas Vilkelis** (1953 m. kovo 7 d. Veisiejuose – 2023 m. liepos 22 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistas, buvęs finansų ministras.

Biografija
----------

1971 m. baigė Druskininkų 1-ąją vidurinę mokyklą. 1971–1976 m. studijavo Vilniaus universitete.

1975–1977 m. LSSR finansų ministerijos ekonomistas, 1977–1981 m. skyriaus viršininko pavaduotojas, 1981–1990 m. valdybos viršininko pavaduotojas. 1990–1991 m. LR valstybės kontrolės departamento valstybės kontrolieriaus pavaduotojas. 1991–1992 m. UAB „Biocentras" ekonomikos direktorius.

1992–1995 m. Aleksandro Abišalos, Bronislovo Lubio ir Adolfo Šleževičiaus Vyriausybėse – LR finansų ministras. Šiam laikotarpiui būdingas besikuriančio finansinio kapitalo ir nusikalstamų struktūrų (EBSW ir kt.) interesų suartėjimas. 1995–2004 m. Lietuvos banko valdybos narys. 1995–2005 m. Lietuvos bankų asociacijos prezidentas. 2005–2011 m. banko „Snoras" prezidento R. Baranausko patarėjas.

Įvertinimas
-----------

* 2004 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  MELC. Eduardas Vilkelis. Visuotinė lietuvių enciklopedija. 2018-10-09. Nuoroda tikrinta 2023-07-23.
2. ↑  Mirė ekonomistas, buvęs finansų ministras Eduardas Vilkelis. LRT. 2023-07-23. Nuoroda tikrinta 2023-07-23.
3. ↑
4. ↑  EBSW veiklą tyrusi komisija įvardijo 11 asmenų dirbusių ir EBSW, ir valstybei, 2006-02-02
5. ↑
6. ↑
7. ↑

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Audrius Misevičius** | **Lietuvos finansų ministras**1992–1995 m. | Po to:**Reinoldijus Šarkinas** |
**Jonas Avižonis** (1902 m. gegužės 14 d. Ariogala – 1941 m. lapkričio 11 d. Suchobezvodnoje, Žemutinio Naugardo sritis) – lietuvių inžinierius.

Biografija
----------

1919 m. partizanų būryje kovojo su bermontininkais Šiaulių ir Radviliškio apylinkėse. 1920 m. kaip šaulys dalyvavo Širvintų-Giedraičių kautynėse su lenkais. 1921 m. baigė Šiaulių gimnaziją. Priklausė moksleivių aušrininkų organizacijai. 1926 m. baigė Berlyno aukštąją technikos mokyklą.

Nuo 1926 m. dirbo geležinkelių valdyboje, 1930–1935 m. siaurųjų, nuo 1936 m. – plačiųjų geležinkelių centrinių dirbtuvių Kaune viršininkas.
1940 m. NKVD suimtas, kalintas Kaune ir Vilniuje, 1941 m. nuteistas 10 m. kalėti. Kalintas Gorkio (dab. Žemutinis Naugardas), vėliau Suchobezvodnojės kalėjimuose. Ten žuvo.

1932 m. sukonstravo pirmąją lietuvių dviašę automotrisę su 92 kW galios generatorinių dujų, gaunamų deginant medieną, varikliu siaurajam geležinkeliui. Jos kursavo geležinkelio ruožais Šiauliai–Biržai ir Panevėžys–Saldutiškis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Tamašauskas. *Jonas Avižonis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 351 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Port o Prensaspranc. *Port-au-Prince* |
| --- |
| *Miesto panorama (iki 2010 m. žemės drebėjimo)* |
|  |
| 

Port o PrensasPort o Prensas

18°32′0″ š. pl. 72°20′0″ v. ilg.﻿ / ﻿18.53333°š. pl. 72.33333°r. ilg.﻿ / 18.53333; 72.33333﻿ (Port o Prensas)Koordinatės: 18°32′0″ š. pl. 72°20′0″ v. ilg.﻿ / ﻿18.53333°š. pl. 72.33333°r. ilg.﻿ / 18.53333; 72.33333﻿ (Port o Prensas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Haičio vėliava Haitis |
| **Departamentas** | Vakarų departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1749 m. |
| **Meras** | Jean Yves Jason |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 1 082 800  |
|  |
|  **Vikiteka** | Port o Prensas |

**Port o Prensas** (pranc. *Port-au-Prince*, išvertus – „Princo uostas") – miestas vidurio Haityje, šalies sostinė ir didžiausias miestas. 1,23 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs prie Gonavo (*Gonâve*) įlankos Karibų jūroje; Vakarų departamento administracinis centras. Tai pagrindinis šalies jūrų uostas ir prekybos centras. Pramonė: maisto, gėrimų, tabako, tekstilės, statybų. Miesto ekonomikai svarbus turizmo sektorius. Yra Haičio valstybinis universitetas (įkurtas 1920 m.), nacionalinė biblioteka, arcehologijos muziejus, meno centras, technikos institutas, politechnikos kolegija. Įžymybės: Valstybės rūmai, *Notre Dame* bazilika, 1780 m. prancūzų pastatyta akmeninė prieplauka.

Istorija
--------

Gyvenvietę 1749 m. įkūrė prancūzai. 1770–1804 m. Port o Prensas buvo Prancūzijos Šv. Dominyko (*Saint-Domingue*) kolonijos administracinis centras. 1804 m. Haičiui gavus nepriklausomybę, miestas tapo valstybės sostine. Miestą ne kartą nusiaubė žemės drebėjimai (ypač 2010 m. Haičio žemės drebėjimas, taip pat būta pilietinių karų).

Sportas
-------

* Violette AC – futbolo klubas;
* Namų rungtynes žaidžia Silvijaus Katoro stadione (pranc. *Stade Sylvio Cator*), talpinančiame 20 tūkst. žiūrovų.

Išnašos
-------

1. ↑  Globalsportsarchive
2. ↑

Nuorodos
--------

*
Koordinatės: 43°30′ š. pl. 9°00′ r. ilg.﻿ / ﻿43.500°š. pl. 9.000°r. ilg.﻿ / 43.500; 9.000

Ligūrijos jūra
**Ligūrijos jūra** (it. *Mar ligure*, pranc. *Mer Ligurienne*) – Viduržemio jūros dalis tarp Korsikos, Elbos salų ir Italijos, Monako, Prancūzijos žemyninių krantų.

Plotas 15 000 km², didžiausias gylis 2546 m, vidutinis 1200 m. Ligūrijos jūra turi didelę Genujos įlanką. Krantuose Rivjeros kurortai. Ligūrijos jūra rytuose Korsikos sąsiauriu sujungta su Tirėnų jūra.

Didžiausi uostai: Genuja (*Genova*), Livornas (*Livorno*), Specija (*La Spezia*), Nica (*Nica*).

Tarptautinė hidrografijos organizacija Ligūrijos jūros ribas apibūdina taip:

> 
> Pietvakariuose: linija jungianti Korsikos kyšulį ir Prancūzijos-Italijos sieną.
> 
> 
> Pietryčiuose: linija nuo Korsikos kyšulio iki Italijos krantų tarp Tineto ir Palmarijos salų.
> 
> 
> Šiaurėje: Italijos sausumos riba šalia Ligūrijos jūros.
> 
> 
> 

Ligūrijos jūrą veikia dvi pagrindinės srovės aplink Korsiką: vakarinė Korsikos srovė ir Tirėnų srovė. Vandens temperatūra vasarą 25 °C, žiemą 12–13 °C. Druskingumas 38 ‰.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  *Ligūrijos jūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-01-10.
2. ↑  „Limits of Oceans and Seas, 3rd edition" (PDF). International Hydrographic Organization. 1953. Suarchyvuotas originalas (PDF) 5 October 2018. Nuoroda tikrinta 28 December 2020.
3. ↑  S. Vignudelli1, P. Cipollini, F. Reseghetti, G. Fusco, G. P. Gasparini, G. M. R. Manzella (2003). „Comparison between XBT data and TOPEX/Poseidon satellite altimetry in the Ligurian-Tyrrhenian area" (PDF). *Annales Geophysicae* (European Geosciences Union) **21** (21): 123-135. ISSN 0992-7689. doi:10.5194/angeo-21-123-2003. Suarchyvuotas originalas (pdf) November 20, 2008 – via DOAJ.  Nežinomas parametras `|doi-access=` ignored (pagalba); Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba) At the introductory paragraph.
| ***Čarlio Vilsono karas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Charlie Wilson's War |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Mike Nichols |
| Prodiuseris (-iai) | Tom Hanks |
| Scenaristas (-ai) | George Crile (knyga)  Aaron Sorkin |
| Vaidina | Tom Hanks Julia Roberts Amy Adams Philip Seymour Hoffman |
| Metai | 2007 |
| Žanras | Biografinė drama |
| Trukmė | 102 min. |
| Kalba | anglų, arabų, rusų, dari |
| Platintojas | Universal Pictures |
| Biudžetas | 75 mln. JAV dol. |
| Pajamos | 119,5 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Čarlio Vilsono karas** – 2007 m. JAV biografinė drama, sukurta pagal to paties pavadinimo George Crile knygą. Filme pasakojama tikra istorija, kaip karo Afganistane metu, kongreso narys nuo Teksaso, Čarlis Vilsonas, organizavo slaptos CŽV ginklų tiekimo operacijos finansavimą (operacija „Ciklonas").

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Kongreso narys Čarlis Vilsonas, viskio ir gražių padėjėjų mėgėjas, gyvena nerūpestingo lobisto gyvenamą. Vienintelė jo problema − išvengti prokuratūros, dėl viešo kokaino vartojimo. Tuo metu TSRS įveda savo armiją į Afganistaną. Sena Vilsono pažįstama politikė, gražuolė Džoana Hering, priverčia jį nuvykti į Pakistaną, susitikti su šalies prezidentu, bei aplankyti pabėgėlių stovyklas. Sukrėstas pamatytų vaizdų, Vilsonas nusprendžia padaryti viską, kas padėtų afganų pasipriešinimui. Ypač jį domina galimybės kovoti su rusų malūnsparniais Mi-24, kurie sėjo mirtį Afganistane.

Grįžęs į Vašingtoną, Vilsonas susitinka su CŽV karininku G. Avrakotu ir jo grupe. Kartu jie sukuria finansavimo ir ginklų tiekimo Afganistano kovotojams schemą (operacija „Ciklonas"). Per kelerius metus finansavimo mastai nuo 5 mln. dolerių išauga iki 500 mln. Už šiuos pinigus perkami šiuolaikiniai ginklai, tarp jų ir raketos FIM-92 Stinger, kuriais galima numušti Mi-24.

Filmas baigiasi pesimistine gaida: po TSRS armijos išvedimo iš Afganistano, Kongresas nutraukia Afganistano programos finansavimą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

* Tomas Henkas – kongreso narys Čarlis Vilsonas
* Džiulija Roberts – politikė iš Hiustono Džoana Hering
* Filipas Hofmanas – CŽV karininkas Gustas Avrakotos
* Emi Adams – Čarlio Vilsono padėjėja Bonnie Bach
* Om Puri – Pakistano prezidentas Mahometas Zija Ulchakas

Filmo rodymas Rusijoje
----------------------

2008 m. vasario pradžioje tapo aišku, kad Rusijoje šis filmas nebus rodomas. BBC duomenimis, filmo teises nupirko Universal „Pictures International (UPI) Russia". Kaip žurnalistams paaiškino UPI platinimo skyriaus vadovė Vlada Jefimova, filmas buvo išimtas dėl „filmo kryptingumo", kur TSRS parodyta ne iš pačios geriausios pusės.

Išnašos
-------

1. ↑  „Charlie Wilson's War (2007)". Box Office Mojo. Nuoroda tikrinta 2010-12-19.
2. ↑  Фильм "Катынь" в России покажут не всем. *BBC Russian*. 2008-03-18.
| Guvainšo užtvanka |
| --- |
|  |
| Bendra informacija |
| Valstybė | Portugalijos vėliava Portugalija |
| Būklė | Veikianti |
| Upė | Tornas |
| Pradėjo veikti | 2022 m. liepa |
| Instaliuota galia | 880 MW |
| Užtvanka |
| Slėgio aukštis | 35 m |
| Tvenkinio plotas | 3.4 km2 |
| Turbinos ir generatoriai |
| Turbinų kiekis ir markė | 4 x 220MW |

**Guvainšo užtvanka** – akmeninė hidroelektrinė šiaurinėje Portugalijoje.

Istorija
--------

2014 m. liepą Portugalijos vyriausybė pasirašė 70-ies metų sutartį su Ispanijos elektros infrastruktūros kompanija Iberdrola. Susitarimu įsipareigota pastatyti trijų užtvankų ir hidroelektrinių kompleksą (Gouvaes, Daivoinšo ir Aukšt. Tamegos) ant Tamegos upės. Komplekso statybą iš dalies finansavo Europos Sąjunga.

2022 m. liepą hidroelektrinės statybos darbai užbaigti.

Hidroelektrinė
--------------

Hidroelektrinę sudaro keturios 220 MW galios abipusės turbinos, kurių skersmuo 3500 mm, o veikimo greitis siekia 600 rpm. Bendra metinė elektros gamyba siekia 1468 GWh.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Tamega River Hydropower Complex
2. ↑  EIB financing sought for Tâmega river complex in Portugal
3. ↑  Iberdrola inaugura "pilha" gigante de água que não depende da chuva

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2023-03-30 iš Wayback Machine projekto.
| Mbandakapranc. *Mbandaka* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

MbandakaMbandaka

0°04′0″ š. pl. 18°16′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.06667°š. pl. 18.26667°r. ilg.﻿ / 0.06667; 18.26667﻿ (Mbandaka)Koordinatės: 0°04′0″ š. pl. 18°16′0″ r. ilg.﻿ / ﻿0.06667°š. pl. 18.26667°r. ilg.﻿ / 0.06667; 18.26667﻿ (Mbandaka) |
|  |
| **Valstybė** | Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė Respublika |
| **Provincija** | Pusiaujo provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 345 663  |
|  |
|  **Vikiteka** | Mbandaka |

**Mbandaka** (pranc. *Mbandaka*) – miestas Kongo Demokratinės Respublikos šiaurinėje dalyje, prie Kongo upės, netoli jo santakos su Čuapa, beveik ties pusiauju. Pusiaujo provincijos administracinis centras. Maisto, metalo apdirbimo pramonė. Veikia katalikų misija, Afrikos istorijos tyrimų centras, botanikos sodas. Miestą aptarnauja oro uostas, upių uostas. Kitapus Kongo upės driekiasi dideli pelkynų plotai, patenkantys į didžiausią Ramsaro sąrašui priklausančią šlapynę (Tumba-Ngiri-Maindombė).

Istorija
--------

1883 m. Henris Mortonas Stenlis įkūrė *Équateur* gyvenvietę. Keliautojas akmeniu upės pakrantėje pažymėjo pusiaujo liniją. 1886 m. miestas pavadintas ***Kokijaviliu*** (*Coquilhatville*), Kongo Laisvosios Valstybės generalgubernatoriaus Camille-Aimé Coquilhat garbei. 1938 m. pradėtas statyti tiltas į Prancūzijos Kongą, bet nebaigtas. 1966 m. miestas pervadintas į Mbandaką.

Sportas
-------

* Céleste FC – futbolo klubas;
* „Bakusu" stadionas, talpinantis 1 500 žiūrovų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 276
2. ↑  Céleste FC pagal Globalsportsarchive
3. ↑  STADE BAKUSU talpa: 1500, danga: žolė (grass)
| ***Žaislų istorija 2*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Toy Story 2 |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | John Lasseter |
| Prodiuseris (-iai) | Helene PlotkinKaren Robert Jackson |
| Scenaristas (-ai) | Andrew StantonRita HsiaoDoug ChamberlinChris Webb |
| Vaidina | Tom HanksTim Allen |
| Metai | 1999 |
| Žanras | Animacinis filmas |
| Trukmė | 92 min |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 90 000 000 dol. |
| Pajamos | 486 015 179 dol. |

**Žaislų istorija 2** (angl. *Toy Story 2*) – 1999 m. JAV sukurtas animacinis filmas, režisuotas Džono Laseterio, Li Unkricho bei Ešo Brenono. Šis filmas yra „Žaislų istorijos" tęsinys kurį sukūrė „Pixar" ir „Walt Disney Pictures". „Žaislų istorija 2" JAV kino teatruose pradėta rodyti 1999 m. lapkričio 24 d.

Tęsinys grįžta kartu su pirmos dalies veikėjais bei jų įgarsintojais Tomu Henksu, Timu Alenu bei daugeliu kitų. Prie jų taip pat prisijungė aktoriai Džodi Benson, Džoana Cusack, Kelsis Grameris, Estela Haris ir Veinas Naitas, kurie įgarsina naujus filmo veikėjus Barbę, Džesę, Smirdžių Pytą, Ponią Bulviagalvę ir Elą. „Žaislų istorija 2" buvo dedikuota Meri Kei Bergman, kuri įgarsino Džesę.

Po 11 metų pertraukos, 2010 m. birželio 18 d. buvo išleista trečioji „Žaislų istorijos" dalis „Žaislų istorija 3".

Išnašos
-------

1. ↑  „Variety: Digital Editions". *Variety*. Nuoroda tikrinta July 17, 2010.

Nuorodos
--------

* Oficialus puslapis
Koordinatės: 55°43′51″ š. pl. 24°21′47″ r. ilg.﻿ / ﻿55.73083°š. pl. 24.36306°r. ilg.﻿ / 55.73083; 24.36306

| Panevėžio senvagės tvenkinys |
| --- |
| 2023 m.2023 m. |
| Vieta | Lietuva (Panevėžys) |
| Plotas | 0,025 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,09 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Didžiausias gylis | 1,8 m |

2013 m.
**Panevėžio senvagės tvenkinys** arba **Senvagė** – tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio miesto centre.

Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,38 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 44 m. Vakarinis krantas aukštas. 1939 m. supylus pylimą ir iškasus rytų pusėje naują Nevėžio upės vagą, vakarinėje pylimo pusėje likusi upės vaga tapo senvage. Tai buvo padaryta, kad potvynių vanduo neardytų kairiojo upės kranto. Keletą dešimtmečių senvagė nebuvo tvarkoma, apaugo žolėmis ir krūmais, užpelkėjo. Pagal 1972 m. ir 1981 m. parengtus projektus įrengtas Senvagės parkas ir suformuotas tvenkinys su 0,17 ha sala, sujungta tilteliais su vakariniu ir rytiniu krantais. Tvenkinio viduryje įrengtas 12 m aukščio fontanas. Parkas ir tvenkinys tapo labiausiai reprezentuojanti miestą vieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
2. ↑  Leonas Kaziukonis, *Iš Senvagės sutvarkymo projektinių pasiūlymų*, Panevėžio istorijos puslapiai, Panevėžio apskrities Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viešoji biblioteka, 2017-03-13. Nuoroda tikrinta 2020-09-28.
Koordinatės: 59°21′00″š. pl. 26°08′00″r. ilg.﻿ / ﻿59.35°š. pl. 26.133333°r. ilg.﻿ / 59.35; 26.133333

| Kadrinos valsčiusest. *Kadrina vald* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Estijos vėliava Estija |
| **Regionas** | Vakarų Viru |
| **Administracinis centras** | Kadrina |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 5 156 |
| **Plotas** | 329,26 km² |
| **Tankumas** (2004) | 16 žm./km² |
| **Teritorijos kodas** | 0273 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.kadrina.ee |
|  **Vikiteka** | Kadrinos valsčiusVikiteka |

**Kadrinos valsčius** (est. *Kadrina vald*) – valsčius šiaurės Estijoje, Vakarų Viru apskrityje. Jo administracinis centras – Kadrina (2,3 tūkst. gyv.). Valsčiuje gyvena 5,2 tūkst. žmonių (2004 m.), teritorija užima 329,26 km² (10% apskrities ploto). Šiaurėje ribojasi su Lahemos nacionaliniu parku. Teritoriją kerta Talino–Narvos kelias (europinio greitkelio E20 trasa), Talino–Sankt Peterburgo geležinkelis.

Valsčiaus ribos paskutinį kartą nustatytos 2005 m. kai buvo panaikintas Saksio valsčius, ir prijungti Kiku, Parisio ir Saldos kaimai. Didesnė naikinamo valsčiaus dalis tuomet buvo jungiama prie Tapos valsčiaus.

Gyvenvietės
-----------

* Miesteliai:

Hulja, Kadrina

* Kaimai:

Ama, Arbavere, Hõbeda, Härjadi, Jõepere, Jõetaguse, Jürimõisa, Kadapiku, Kallukse, Kihlevere, Kiku, Kõrveküla, Lante, Leikude, Loobu, Läsna, Mõndavere, Mäo, Neeruti, Ohepalu, Orutaguse, Pariisi, Põima, Ridaküla, Rõmeda, Salda, Saukse, Sootaguse, Tirbiku, Tokolopi, Udriku, Uku, Undla, Vaiatu, Vandu, Viitna, Vohnja, Võduvere, Võipere.

Galerija
--------

* Kaluksės pušisKaluksės pušis
* Pikjarvo ežerasPikjarvo ežeras
* Alėja KadrinojeAlėja Kadrinoje
* Kadrinos bažnyčiaKadrinos bažnyčia
* Undlos dvarasUndlos dvaras

Nuorodos
--------

* Valsčiaus internetinė svetainė
*Kitos reikšmės – Upyna.*

| Upyna |
| --- |
|  Upynos upelis ties Upynos kaimu |
| **Ilgis** | 13,6 km |
| **Baseino plotas** | 83,3 km² |
| **Ištakos** | Gintenių apylinkės |
| **Žiotys** | Virvytė |
| **Šalys** | Lietuva |

**Upyna** – upė Lietuvoje, Žemaitijoje, Telšių rajone; Virvytės dešinysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda prie Gintenių kaimo, 3 km į pietryčius nuo Upynos gyvenvietės. Teka į šiaurės vakarus. Įteka į Virvytę 49,6 km nuo jos žiočių, ties Kaunatava.

Intakai: Medakupis, Duobinis, Dabruotas, Žemalė (dešinieji), Punžupys, Žemikė, Blauzgalas, Vėdarė (kairieji).

Upės vaga daugiausia ištiesinta (išskyrus žemupį). Prie Upynos upelio įsikūrę Upynos, Kaunatavos kaimai.

Upėvardis kilęs nuo bendrinio žodžio *upė* (šis siekia ide. *\*āp-* „tekantis, gyvas vanduo").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, str. 638
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Šis straipsnis apie N. Zelandijos sostinę. Apie Anglijos miestą skaitykite straipsnyje Velingtonas (Anglija).*

| Velingtonas*Wellington* |
| --- |
| *Velingtono panorama* |
|  |
| 

VelingtonasVelingtonas

41°17′0″ p. pl. 174°47′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.28333°š. pl. 174.78333°r. ilg.﻿ / 41.28333; 174.78333﻿ (Velingtonas)Koordinatės: 41°17′0″ p. pl. 174°47′0″ r. ilg.﻿ / ﻿41.28333°š. pl. 174.78333°r. ilg.﻿ / 41.28333; 174.78333﻿ (Velingtonas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+12)------ vasaros: (UTC+13) |
|  |
| **Valstybė** | Naujosios Zelandijos vėliava Naujoji Zelandija |
| **Regionas** | Velingtono regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 418 500  |
| **Plotas** | 444 km² |
| **Tankumas** (2018) | 943 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Velingtonas |

**Velingtonas** (angl. *Wellington*, maor. *Te Whanganui-a-Tara* arba *Pōneke*) – miestas centrinėje Naujojoje Zelandijoje, pačiame piečiausiame Šiaurinės salos pakraštyje, prie Nikolsono įlankos (Kuko sąsiaurio); šalies sostinė. 420 tūkst. gyventojų (2018). Išsidėstęs žemės ūkio regione, didelis uostas, geležinkelio mazgas, verslo ir pramonės centras. Pramoninis priemiestis – Louer Hatas. Pramonės šakos: transporto priemonių įranga, maisto apdirbimas, tekstilė, drabužiai, įrengimai, spauda ir leidyba. Miesto ekonomikai svarbūs administracinis ir turizmo sektoriai.

Velingtonas – šalies kultūros ir švietimo centras. Čia yra valstybinis archyvas, Naujosios Zelandijos nacionalinė biblioteka, Naujosios Zelandijos karališkoji draugija, Meno galerija (su šalies, Europos ir Australijos paveikslais bei skulptūromis), Nacionalinis muziejus su gamtos ir etnografiniais eksponatais, Velingtono Viktorijos universitetas (įk. 1899 m.). Yra simfoninis orkestras, opera, baletas. Miestą puošia parlamento pastatas, rotušė, anglikonų katedra.

Istorija
--------

Vietovę 1840 m. apgyvendino britų emigrantai. 1865 m. ji tapo Naujosios Zelandijos administraciniu centru, pakeisdama Oklandą.

Pavadinimo kilmė
----------------

Miestą europiečiai pavadino britų kareivio ir politiko Artūro Velslio, pirmojo Velingtono grafo garbei. Salos autochtonų – maorių – kalba miestas vadinamas *Te Whanganui-a-Tara* ir reiškia „Didysis Taros uostas". Kitas maorių vartojamas miesto pavadinimas – *Pōneke* – yra kilęs iš angliško trumpinio *Port Nick* (Velingtono uostas buvo vadinamas *Port Nicholson*).

Sportas
-------

* Wellington Phoenix FC – futbolo klubas, rungtyniavęs A lygoje (Australija), vienintelis visiškai profesionalus futbolo klubas Naujojoje Zelandijoje.
* „Team Wellington" komanda – pusiau profesionalus Naujosios Zelandijos futbolo klubas;
* „Hurricanes" – „Super Rugby" komanda, įsikūrusi Velingtone.
* Wellington Firebirds ir Wellington Blaze – vyrų ir moterų kriketo komandos;
* Wellington Saints – krepšinio komanda Nacionalinėje krepšinio lygoje.

Šaltiniai
---------
| **Petras Jašinskas** |
| --- |
| Gimė | 1914 m. spalio 20 d.Šniūriškiai, Nemunėlio Radviliškio valsčius |
| Mirė | 1986 m. balandžio 28 d. (71 metai)Kaunas |
| Palaidotas (-a) | Petrašiūnų kapinėse |
| Vaikai | Vytautas Jašinskas, Algirdas Jašinskas, Kęstutis Jašinskas |
|  |
| Veikla | gydytojas rentgenologas |
| Partija | 1959 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1939 m. Vytauto Didžiojo universitetas |

**Petras Jašinskas** (1914 m. spalio 20 d. Šniūriškiai, Nemunėlio Radviliškio valsčius – 1986 m. balandžio 28 d. Kaunas) – Lietuvos gydytojas rentgenologas, medicinos mokslų kandidatas.

Biografija
----------

1939 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1956 m. medicinos mokslų kandidatas. 1945–1986 m. Kauno respublikinės klinikinės ligoninės vyr. gydytojas. 1956–1971 m. dar ir Kauno medicinos instituto Rentgenologijos ir radiologijos katedros vedėjas, nuo 1963 m. docentas. Nuo 1963 m. LSSR AT deputatas, sveikatos ir socialinio aprūpinimo komisijos pirmininkas. SSRS Socialistinio darbo divyris. LTSR nusipelnęs gydytojas. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų sritis – veido ir kaklo aktinomikozės gydymas rentgeno spindulių terapija. Vienas virškinimo organų piktybinių navikų spindulių terapijos pradininkų Lietuvoje. Su kitais sukūrė rentgenografijos įrenginių. Paskelbė apie 100 mokslinių straipsnių.

Dirbdamas LSSR Aukščiausiosios Tarybos Sveikatos apsaugos ir socialinio aprūpinimo komisijos pirmininku daug nuveikė kuriant labai pažangią sveikatos priežiūros ir medicininių paslaugų sistemą Lietuvoje. Jos esmę sudarė: a) platus felčerinių ir stomotologinių punktų tinklas stambiose miestų įmonėse, kolūkiuose ir mokyklose; b)poliklinikos ir pirminio gydymo ligoninės miestuose ir rajonų centruose; C)aukščiausio lygio medicininių paslaugų teikimas regioninėse klinikinėse ligoninėse. Sistemos tikslas buvo maksimaliai priartinti medicinines paslaugas prie žmonių. Vadovaujantis šia sistema buvo statomos medicininės įstaigos, ruošiami kadrai. Nepriklausomybės metais, sugriuvus kolūkiams, bankrotavus pramonės įmonėms ir neturint valstybinių lėšų plėtoti šią sistemą, jos buvo atsisakyta ir pradėta kurti naują, kuri žymiai nutolino nuo žmonių medicinines paslaugas dėl sistemos siaurumo ir nemokamo paslaugų teikimo sumažinimo.

Bibliografija
-------------

* Skrandžio viršutinės dalies vėžio kombinuotas ir spindulinis gydymas, su I. Kornevu, 1972 m. rusų k.
* Daktaras: Petras Jašinskas – Kauno klinikų vyriausiasis (sud. Juozas Stražnickas). – Kaunas: Arx Baltica, 2006. – 357 p.: iliustr. – ISBN 9955-638-40-0

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2017-12-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Petras Jašinskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. - 813 psl.
*Kitos reikšmės – Červonka (reikšmės).*

| Červonkalatv. *Červonka* |
| --- |
| *Paminklas 1919–1920 m. žuvusiems Lietuvos kariams Červonkos kapinėse* |
|  |
| 

ČervonkaČervonka

55°57′33.5″ š. pl. 26°03′58.8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.959306°š. pl. 26.066333°r. ilg.﻿ / 55.959306; 26.066333﻿ (Červonka (Eglainė))Koordinatės: 55°57′33.5″ š. pl. 26°03′58.8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.959306°š. pl. 26.066333°r. ilg.﻿ / 55.959306; 26.066333﻿ (Červonka (Eglainė)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Latvijos vėliava Latvija |
| **Istorinis regionas** | Sėlija |
| **Savivaldybė** | Aukštutinės Dauguvos savivaldybė |
| **Valsčius** | Eglainės valsčius |

**Červonka** – kaimas pietryčių Latvijoje, Eglainės valsčiuje, etninėse sėlių ir lietuvių žemėse tarp Eglainės ir Subatės, prie kelio P70 Šventė (Latvija)–Subatė. Červonkos kapinėse stovi paminklas 1919–1920 m. žuvusiems Lietuvos kariams (atidengtas 1932 m.).

Kapinės
-------

Pietinėje kelio P70 pusėje yra Červonkos kapinės, kuriose 1932 m. pastatytas paminklas Lietuvos kariams, žuvusiems kovoje už Lietuvos nepriklausomybę. Paminklą sukūrė lietuvių skulptorius Stasys Stanišauskas. Jo viršuje lietuvių ir latvių kalbomis užrašyta: „Žuvusiems Lietuvos kariams 1919–1920 m.". Apačioje – lietuvių kalba: „Keleivi, pasakyk Lietuvai, kad mes kritome gindami Tėvynę.". Šis paminklas nebuvo sunaikintas ir tarybiniais laikais. Šalia paminklo palaidotas 31 savanoris, žuvęs kovoje už nepriklausomybę.

Sutvarkius žuvusių savanorių kapus Lietuvoje, 1929 m. kapitonui Petrui Jakštui pavesta rūpintis Lietuvos karių kapais Latvijoje. Padedant vietos lietuviams, latvių valdžiai ir kariuomenei, kariuomenės štabo spaudos darbuotojas, kapitonas Petras Jakštas ir Eglainės „Šviesos" draugijos sekretorius Konstantinas Kupšanas iš laukų bei pamiškių surinko mūšių metu žuvusių ir skubotai užkastų karių palaikus. Palaikai iškasti ir surinkti į specialiai padarytą dėžę-karstą ir palaidoti sutvarkytose Červonkos kapinėse 1931 m. birželio 12 d. Tais pat metais sumanyta Červonkos kapinėse pastatyti paminklą. Skulptorius Stasys Stanišauskas Kaune padarė paminklo detalių formas ir sutiko atlikti visus dailės darbus statant paminklą. 6,5 m aukščio betoninis paminklas pastatytas per 3 savaites. Viršuje – stilizuoti spinduliai, Vytis ir žuvusio kario atvaizdas, o lietuvių ir latvių kalbomis užrašyta: „Žuvusiems Lietuvos kariams 1919–1920 m." Apatinėje paminklo dalyje lietuviškai – „Keleivi, pasakyk Lietuvai, kad mes žuvome gindami Tėvynę". Paminklas iškilmingai atidengtas 1932 m. spalio 2 d.

1934 m. iš Červonkos kapinių per Noreikių geležinkelio stotį į Kauną buvo pervežti ir palaidoti nežinomo kareivio palaikai.

Nuorodos
--------

1. ↑  „Keleivi, pasakyk Lietuvai, kad mes žuvome gindami Tėvynę" Rokiskis.lt (tikrinta 2023-09-16).
2. ↑  Dalia Zibolienė. Baltų vienybės dieną – apie pagarbą Lietuvos savanoriams, amžinojo poilsio atgulusiems Latvijoje. 2015-09-18, Grokiskis.lt (tikrinta 2023-09-12).

* Latvijos lietuviai: jų istorija, šnektos, telkiniai, kultūra
* „Savanorystė". Rokiškyje veikia 1919–1920 m. Lietuvos Savanorių Karių kapų bendrija
* Latvijoje pagerbti už laisvę kovoję lietuviai
Koordinatės: 55°26′54″š. pl. 22°26′23″r. ilg.﻿ / ﻿55.448223°š. pl. 22.439686°r. ilg.﻿ / 55.448223; 22.439686


|  |
| --- |
| **Upynos Stasio Girėno vidurinė mokykla** |
| Upynos Stasio Girėno vidurinė mokykla herbas |
|  |
| **Adresas** | S. Dariaus ir S. Girėno g. 12, Upyna |
| **Direktorius(-ė)** | Rimantas Užumeckas |
| **Mokinių skaičius** | 156 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 27 |

**Šilalės rajono Upynos Stasio Girėno mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Upynoje (Šilalės raj.), S. Dariaus ir S. Girėno g. 12, vykdžiusi ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio, ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190330372.

Istorija
--------

Upynos pradžios mokykla atidaryta 1911 m. pavasarį. 1918 m. Upynoje įkurta lietuviška mokykla. 1926 m. Upynos pradžios mokykloje buvo du komplektai. 1949 m. įsteigta septynmetė mokykla, joje mokėsi 105 mokiniai, dirbo 7 mokytojai. Nuo 1951 m. mokykla tapo aštuonmetė. 1960–1963 m. mokyklai vadovavo A. Mildažis. Tais metais baigtas rengti naujos mokyklos projektas. 1965 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1965 m. pradėta statyti mūrinė mokykla. 1965 m. gruodžio 29 d. – naujos mokyklos įkurtuvės. 2008 m. Upynos vidurinei mokyklai suteiktas Stasio Girėno vardas.

2020 m. mokykla prijungta Šilalės Dariaus ir Girėno progimnazijos.

Direktoriai
-----------

* 1949 - 1951 m. - Vincas Urbonas
* 1951 - 1958 m. - Pranas Radavičius
* 1958 - 1960 m. - Algirdas Urbonavičius
* 1960 - 1963 m. - Algirdas Mieldažis
* 1963 - 1965 m. - Antanas Paulauskas
* 1965 - 1970 m. - Adolfas Pužauskas
* 1970 - 1972 m. - Petras Upermonas
* 1972 - 1982 m. - Rožė Žulkutė
* Nuo 1982 m. - Rimantas Užumeckas

Galerija
--------

* Laiptai prie mokyklos
* Lėktuvėlis prie mokyklos
* Nuo stadiono pusės

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dėl Šilalės r. Upynos Stasio Girėno mokyklos reorganizavimo

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2017-09-21 iš Wayback Machine projekto.
* Mokyklos facebook puslapis
| ***Merė ir Maksas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Mary and Max |
| Kilmės šalis | Australija |
| Režisierius | Adam Elliot |
| Prodiuseris (-iai) | Melanie Coombs |
| Scenaristas (-ai) | Adam Elliot |
| Vaidina | Bethany WhitmoreToni CollettePhilip Seymour HoffmanEric BanaBarry Humphries |
| Metai | 2009 |
| Žanras | Juodoji komedija, drama |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | anglų, jidiš |
| Biudžetas | 8 240 000 AUD |
| Pajamos | 1 712 085 JAV dol. |

**Merė ir Maksas** (angl. *Mary and Max*) – nepriklausomo australų animatoriaus Adam Elliot plastilininės animacijos tragikomedijos filmas. Filmas pirmą kartą parodytas 2009 m. Sandanso kino festivalio atidaryme. 2009 m. birželį filmas gavo Ansi tarptautinio animacijos festivalio apdovanojimą Prancūzijoje.

Siužetas
--------

Filmo istorija pasakoja apie 18 metų trukusį (1976–1994 m.) dviejų draugų susirašinėjimą – vienišos aštuonmetės mergaitės Merės iš Melburno ir keturiasdešimt ketverių metų žydo, ateisto su Aspergerio sindromu Makso iš Niujorko.
Filmo dėmesio centre yra laiškai, kuriuos rašo Merė ir Maksas (atitinkamai 8–26 m. ir 44–62 m.), ir jų bei juos supančių žmonių gyvenimo istorijos. Filmo pradžioje, titruose pažymėta, jog filmas sukurtas remiantis realiais įvykiais.

Temos
-----

Filmas paliečia keletą temų: abejingumą vaikams, vienatvę, autizmą (tame tarpe Aspergerio sindromą, kuriuo serga Maksas), nutukimą, savižudybę, depresiją ir nerimą. Šios temos pateiktos su nemaža humoro doze.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2021-01-19 iš Wayback Machine projekto.
* „Merė ir Maksas" svetainėje Internet Movie Database
*Kitos reikšmės – Vevė.*
**Vevė**  – religinis simbolis, naudojamas įvairiose vudu atšakose. Svarbi religinių apeigų dalis haitiečių vudu ir Luizianos vudu religijoje. Vevė yra atitinkamos loa dvasios simbolis, kuriuo siekiama išsikviesti vudu religijos dievybes. Kiekviena loa turi savo atskirą vevę. Naudojamos skirtingos regionines atmainos tų pačių dievybių simbolikai.

Istorija
--------

Vevių naudojimas kildinamas iš Vakarų Afrikos religijų. Simbolikos ištakos kildinamos iš bakongų kosmogramų arba nsibidi ideograminio rašto, paplitusio Vakarų ir Centrinės Afrikos regionuose.

Naudojimas
----------

Vudu ritualų metu vevės įprastai piešiamos ant žemės ar grindų ranka beriant miltelių formos medžiagą. Dažniausiai naudojama kukurūzų miltai, kvietiniai miltai, trinta medžio žievė, trintos raudonos plytos, medžio pelenai arba parakas. Medžiaga dažniausiai parenkama pagal ritualo specifiką. Vevę piešia ritualą vedantis dvasininkas. Ant nupieštos vevės dedamos aukos, dažniausiai maistas ir gėrimai, skirti kviečiamai lao dvasiai.

Pavyzdžiai
----------

* Ayizan dievybės vevėAyizan dievybės vevė
* Baron Samedi  dievybės vevėBaron Samedi dievybės vevė
* Maman Brigitte  dievybės vevėMaman Brigitte dievybės vevė
* Dambala  dievybės vevėDambala dievybės vevė
* Papa Legba dievybės vevėPapa Legba dievybės vevė
* Ogoun dievybės vevėOgoun dievybės vevė

Šaltiniai
---------

1. ↑  University of Southwestern Louisiana (1987). *Baking in the Sun: Visionary Images from the South*. University of Southwestern Louisiana. p. 30.
2. ↑  Asante, Molefi K. (2007). *The History of Africa: The Quest for Eternal Harmony*. Routledge. p. 252. ISBN 0-415-77139-0.
3. ↑  Britannica - Vèvè VODOU SYMBOL
| Lihuel Kalelio departamentas*Departamento Lihuel Calel* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Regionas** | La Pampos provincija La Pampos provincija |
| **Administracinis centras** | Kučiljo Ko |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 334 |
| **Plotas** | 12 460 km² |
| **Tankumas** (2019) | 0,03 žm./km² |

**Lihuel Kalelio departamentas** (isp. *Departamento Lihuel Calel*) – Argentinos departamentas, esantis pietinėje La Pampos provincijos dalyje. Administracinis centras – Kučiljo Ko.

Teritorijos pavadinimas mapučių kalba reiškia 'gyvybės kalnai' (pagal ten trykštančius gėlo vandens šaltinius).

Geografija
----------

Departamentas patenka į Komahuės gamtinį-kultūrinį regioną. Pietiniu pakraščiu prateka Kolorado upė. Vietomis iškilę labai sudūlėję kalnai ir aukštumos: Lihuel Kalelio, Čikos, Piči Mahuidos. Pietvakariuose prateka išsžiūstanti Salado arba Kurako upė. Didelė dalis teritorijos patenka į Lihue Kalelio nacionalinį parką bei Piči Mahuidos gamtos rezervatą.

Lihuel Kalelio departamentas – rečiausiai gyvenamas Argentinos departamentas (neskaičiuojant pretenzijų Antarktidoje), taip pat mažiausias pagal gyventojų skaičių šalyje.

Departamento riboženklis

Šaltiniai
---------

1. 1 2  citypopulation.de
2. ↑  „Censo 2010: La Pampa tiene los dos departamentos con menos gente de todo el país"[neveikianti nuoroda], *Diario La Arena*