recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  *Jan Železný*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Jan Železný |
| Gimė | 1966 m. birželio 16 d. (56 metai)  Mlada Boleslavas, Čekoslovakija |
| Atstovauja (-vo) | Čekoslovakijos vėliava Čekoslovakija  Čekijos vėliava Čekija |
| Aktyvumo metai | 1986 - 2006 |
|  |
| Rungtys | Ieties metimas |
| Asmeniniai rekordai | 98.48 (PR) |
|  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas**3 | **Sidabras**1 | **Bronza**0 | **Suma**4 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**3 | **Sidabras**0 | **Bronza**2 | **Suma**5 |
|  **Europos lengvosios atletikos čempionatas**  |
| **Auksas**0 | **Sidabras**0 | **Bronza**2 | **Suma**2 |
|  |
| World Athletics profilis: |  |

**Janas Železny** (*Jan Železný*, 1966 m. birželio 16 d.) – čekų ieties metikas, triskart olimpinis bei pasaulio čempionas, pasaulio rekordininkas. Vadinamas vienu geriausių moderniosios eros ieties metikų.

Karjera
-------

Železny iškovojo auksą 1992 m. 1996 m. ir 2000 m. olimpinėse žaidynėse bei sidabrą 1988 m. žaidynėse. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatuose sportininkas iškovojo pirmą vietą 1993 m. 1995 m. ir 2001 m. bei liko trečias 1987 m. ir 1999 m. Europos lengvosios atletikos čempionatuose Železny iškovojo du bronzos medalius – 1994 m. ir 2006 m. 1996 m. ir 2000 m. Železny pripažintas Europos metų lengvaatlečiu. Karjerą baigė 2006 m.

1995 m. Železny ietį numetė 98 m 48 cm ir pasiekė iki šiol nepagerintą pasaulio rekordą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „IAAF toplists". IAAF.


| Apdovanojimai |
| --- |
| Prieš tai:**Jungtinė Karalystė Jonathan Edwards** | **Europos metų lengvaatletis**1996 | Po to:**Danija Wilson Kipketer** |
| Prieš tai:**Čekija Tomáš Dvořák** | **Europos metų lengvaatletis**2000 | Po to:**Šveicarija André Bucher** |
**Allie Thornton**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Allie Thornton |
| Gimimo data | 1997 m. gruodžio 2 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | JAV |
| Ūgis | 1xx cm |
| Svoris | xx kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Briuselio „Anderlecht" |
| **Numeris** | 23 |
| **Pozicija** | puolėja |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2020–20212021–20222022– | Le HavreIssyBriuselio „Anderlecht" | 18 0(1)22 0(2)00 0(0} |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. rugpjūčio 19 d.. |

**Elė Tornton** (Allie Tornton, g. 1997 m. gruodžio 2 d. JAV) – amerikiečių futbolininkė, puolėja.

Karjera
-------

2020–2021 m. rungtyniavo Prancūzijoje, kur atstovavo Le Havre klubui. Šis klubas aukščiausioje lygoje iš dvylikos dalyvių liko paskutinėje vietoje. Per sezoną surinko vos aštuonis taškus. Po sezono šis klubas buvo perkeltas į žemesnį divizioną. Amerikietė sužaidė 18 rungtynių ir pelnė vieną įvartį.

2021–2022 m. sezone atstovavo GPSO 92 Issy klubui. Šis klubas liko vienuoliktoje vietoje iš dvylikos dalyvių. Po sezono perkeltas į žemesnį divizioną. Amerikietė sužaidė 22 rungtynes ir pelnė du įvarčius.

Nuo 2022 m. vasaros atstovavo Briuselio „Anderlecht" (Belgija).

### 2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka

2021–2022 m. sezone „Anderlechto" ekipa tapo šalies čempionėmis. UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m. kvalifikacinėse rungtynėse ši komanda kovojo 5-oje grupėje. Pusfinalyje varžėsi UKS SMS Łódź ir Briuselio „Anderlecht". O ktame pusfinalyje kovojo „Gintra" prieš Kuopio „Kups" (Suomija). Belgės įveikė lenkes rezultatu 3:2, Po Anos Rendzios ir Dominykos Kopinskos pelnytų įvarčių lenkės pirmavo rezultatu 2:0, bet neišlaikė persvaros ir pralaimėjo. Belgijos klubo gretose pasižymėjo Allie Thornton, kuri pelnė du įvarčius ir Lola Wajnblum. O suomės rezultatu 2:0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą". Dėl trečios vietos grupėje kovojo lenkės ir šiaulietės. Dėl vienintelio kelialapio į tolimesnį etapą kovojo Briuselio „Anderlecht" ir KuPS iš Suomijos.

Pasiekimai
----------

su Anderlecht

Šaltiniai
---------

1. ↑  2020–2021 m. Division 1
2. ↑  2021–2022 m. Division 1
3. ↑  Welcome, Allie (Sveika atvykusi)
4. ↑  Anderlecht 3-2 UKS Lodz (2022-08-18)
5. ↑  RSCA naujienos
6. ↑  FC Gintra 0-2 KuPS (2022-08-18)

Nuorodos
--------

* Soccerway (Apie žaidėją)
* Sofascore (Apie žaidėją)
* Flashscore (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
| Trinitis |
| --- |
| Geležinkelio tiltas per Trintį netoli Oukvudo Geležinkelio tiltas per Trintį netoli Oukvudo |
| **Ilgis** | 1140 km |
| **Baseino plotas** | 40 380 km² |
| **Vidutinis debitas** | 180,3 m³/s |
| **Ištakos** | Elm Forkas, Vest Forkas, Ist Forkas |
| **Žiotys** | Galvestono įlanka |
| **Šalys** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Trinitis |

**Trinitis** arba ***Trejybės upė*** (angl. *Trinity River*) – upė Jungtinių Amerikos Valstijų pietuose, Teksase. Prasideda keturiomis ištakomis valstijos šiaurės rytuose, aplink Geinsvilį ir Fort Vortą. Trys iš šių Trejybės upės ištakų (Elm Forkas, Klir Forkas ir Vest Forkas) susilieja netoli Dalaso. Toliau upė teka į pietryčius, priima ketvirtąją ištaką – Ist Forką. Sudaro derlingą slėnį. Įteka į Meksikos įlankos dalį Galvestono įlanką į rytus nuo Hiustono.

Upės ištakose sudaryta keletas tvenkinių, taip pat žemupyje sutvenktas Livingstono tvenkinys (nuo 1968 m.). Pagrindiniai miestai prie Trinčio – Dalasas ir Libertis.

Trinčio baseinas
Indėnai upės aukštupį vadino Arkikosa, o žemupį Daikoa (*Daycoa*). 1687 m. prancūzų keliautojas Renė-Roberas Kavaljė upę pavadino Kanojų upe (pranc. *Riviere des canoës*), o 1690 m. ispanas Alonsas de Leonas – Švenčiausiosios Trejybės upe (isp. *Río de La Santísima Trinidad*). Vėliau amerikiečiai šį pavadinimą išsivertė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „TSHA | Trinity River". *Tshaonline.org*
2. ↑  USGS discharge data for Riverside
3. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Amerika*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Trejýbės ùpė.
Europos žodynas **„Eurovoc"** – sisteminis terminų, įvairių žodžių ir žodžių junginių, frazių sąrašas. Jo paskirtis – tiksliai atspindėti kokioje nors dokumentų sistemoje esančių dokumentų turinį ir tikslius prasminius ryšius.

Europos žodynas – tai daugiakalbis tezauras, itin svarbus ES institucijoms (dokumentų informacijai apdoroti). Jis skirtas ES institucijų tarnautojams, bibliotekoms, dokumentų tarnyboms ir dokumentų duomenų bazėms bei jų paslaugų vartotojams.

Eurovoc yra platus daugiadalykinis tezauras. Jame ypač kreipiamas dėmesys į nacionalinių parlamentų dokumentiką.

Istorija
--------

Europos Bendrijų Komisijos ir Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biuro iniciatyva žodynas „Eurovoc" buvo pradėtas rengti 1982 m. Europos Parlamento Generalinio tiriamųjų darbų direktorate. 1984 m. paskelbtas pirmasis žodyno leidimas 7 kalbomis: anglų, danų, prancūzų, vokiečių, graikų, olandų, italų. „Eurovoc" sudarė 2 tomai – abėcėlinis ir sisteminis.

1987 m. pasirodė antrasis leidimas 9 kalbomis – papildytas ispanų ir portugalų kalbomis.
1995 m. išleistas trečiasis leidimas. Nuo 2000 m. gruodžio 22 d. publikuotas Europos žodyno „Eurovoc" 3.1 leidimas, 11 kalbų (be minėtų papildyta švedų ir suomių), skelbiamas internete.

„Eurovoc" lietuvių kalba
------------------------

1995 m. Lietuvos Respublikos Seimo kanceliarija pasirašė sutartį su Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biuru dėl „Eurovoc" žodyno vertimo ir leidimo lietuvių kalba. Darbo ėmėsi vertėjų (D. Tekorienė, L. Pažūsis, G. Karpuvienė, D. Didžiulytė, O. Armalytė, R. Sakalaitė), konsultantų ir lietuvių kalbos specialistų kolektyvas.

1996 m. vertėjai pateikė pirminį „Eurovoc" vertimo variantą. Toliau išversti terminai buvo derinami su atitinkamų sričių terminologija. Šį darbą atliko teisininkas Stasys Stačiokas ir kitų teisininkų grupė (vadovas - prof. Vilenas Vadapalas), Bronius Kuzmickas, Antanas Buračas, V. Valiukėnas, Pranas Baltrėnas, Z. Mačionis, K. Petkevičius, Jadvyga Žvironaitė, Bronius Gražvydas Baranauskas, A. Kazlauskienė, K. Kadziauskienė. Darbo grupė posėdžiuose aptarinėdavo kiekvieną terminą, po to - Lietuvių kalbos komisijos nariai. Į pagalbą kvietėsi vertėjus, įvairių sričių specialistus.

Nuo 1997 m. LR Seimo kompiuterinę informacijos sistemą papildė ES teisės aktų dokumentų paieškos posistemė; joje skelbiami dokumentai yra sisteminami pagal Europos žodyną.

Pagal „Eurovoc" žodyną sisteminami ir kiti Lietuvos Respublikos Seimo Informacijos sistemos dokumentai, LR teisės aktai.

Nuorodos
--------

* Oficialus Europos žodyno tinklalapis Archyvuota kopija 2010-07-08 iš Wayback Machine projekto. (anglų ir kt. kalbomis)
* *Eurovoc* LR Seimo tinklavietėje **(**liet.**)**
|  |
| --- |
| Alma Lusa |
|  
Alma Lusa 1998 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Kilmė | Portugalijos vėliava Portugalija |
| Žanrai | tradicinė portugalų muzika, fado |
| Kūrinių kalbos | portugalų |
| Aktyvumo metai | 1998 |
| Nariai |
| Inês Santos • José Cid • Carlos Jesus • Henrique Lopes • Carlos Ferreirinha • Pedro Soares |

**Alma Lusa** buvo portugalų muzikos grupė, specialiai sukurta 1998 m. Eurovizijos dainų konkursui.

Grupę sudarė šeši nariai: Inês Santos, José Cid, Carlos Jesus, Henrique Lopes, Carlos Ferreirinha ir Pedro Soares.

1998 m. gegužės 9 d. grupė su daina „Se eu te pudesse abraçar" dalyvavo metiniame dainų konkurse „Eurovizija". Grupė Alma Lusa buvo pasirinkta šalies nacionalinės vertinimo komisijos. Pagrindinis grupės bruožas – atlikėjai grojo tradiciniais portugalų muzikos instrumentais. Eurovizijos konkurse kolektyvas su 36 taškais užėmė dvyliktą vietą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Se eu te pudesse abraçar - info - Diggiloo Thrush". diggiloo.net.

Nuorodos
--------

* Daina *Se eu te pudesse abraçar*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Célia Lawson  *„Antes do adeus"*** |  **Portugalijos atstovai Eurovizijoje**1998 | Po to:**Rui Bandeira  *„Como tudo começou"*** |
|  |
| --- |
| Trine Jepsen |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Trine Randbo Jepsen |
| Gimė | 1977 m. rugsėjo 29 d. (45 metai) |
| Kilmė | Holstedas, Danijos vėliava Danija |
| Aktyvumo metai | 1999–dabar |

**Trine Randbo Jepsen** (g. 1977 m. rugsėjo 29 d.) – Danijos dainininkė.

Jepsen yra žinoma dėl pergalės danų atrankos „Dansk Melodi Grand Prix 1999" į Euroviziją. Konkurse su Michael Teschl atliko dainą „This Time I Mean It", kuri yra pirmoji Danijos daina anglų kalba. Duetas su 71 tašku užėmė 8 vietą.

2001 metais kaip grupės „EyeQ" narė dalyvavo talentų šou „Popstars".

Vėliau Trine du kartus dalyvavo „Dansk Melodi Grand Prix" konkurse – 2006 m. su Christian Bach atliko dainą „Grib Mig" ir 2009 m. „I Never Fall In Love Again".

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Trine Jepsen** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Trine Jepsen svetainėje Internet Movie Database **(**angl.**)**

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Kølig Kaj  *„Stemmen i mit liv"*** |  **Danijos atstovė Eurovizijoje  (su Michael Teschl)**1999 | Po to:**Olsen Brothers  *„Fly on the Wings of Love"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Parodontozė
**Parodontozė** (lot. *parodontosis*) – dantų liga, sukelianti **parodonto** (**priedančio**, dantų audinių kompleksas) uždegimą. Parodontą sudaro dantenos, danties šaknies aplinkiniai audiniai, žandikaulio dantinė atauga. Šis audinių kompleksas yra labai stiprus, nes kramtymui reikia didelės jėgos. Maistą kramtant, parodontą nuolat veikia didelė jėga.

Šia liga dažniausiai suserga nusilpę asmenys, sergantys lėtiniu gastritu, cukralige, dėl C vitamino trūkumo, netaisyklingo sąkandžio. Taip pat šiai ligai išsivystyti turi netinkamai nešiojami arba blogai pritaikyti dantų protezai ir kt.

Parodontozė prasideda nepastebimai. Sunku kramtyti kietesnį maistą, kraujuoja dantenos, burnoje atsiranda nemalonus kvapas. Laikui bėgant liga progresuoja, iš dantenų paspaudus pasirodo pūlių. Dantys kaklelio srityje pradeda apsinuoginti, ima judėti ir kristi. Virš dantenų ir po jomis susitelkia nuosėdos. Galiausiai apmiršta pulpa (danties minkštimas), suyra priedančio audiniai ir pro juos į organizmą lengviau gali patekti bakterijos, įvairūs baltymų irimo produktai, kurie sukelia įvairias komplikacijas, sutrikdo vidaus organų veiklą.

Gydymas sudėtingas.
| **Eustachijus Stanislavas Sanguška** |
| --- |
|  |
| Sanguškos |
| Herbas „Pogon" |
| Herbas „Pogon" |
|  |
| Gimė | 1842 m. liepos 13 d.Tarnuvas |
| Mirė | 1903 m. balandžio 2 d. (60 metų)Bolcanas |
| Tėvas | Vladislavas Jeronimas Sanguška |
| Motina | Izabelė Marija Liubomirska |
| Sutuoktinis (-ė) | Konstancija Ana Marija Zamoiskaitė |
| Vaikai | Romanas Vladislavas Sanguška |
|  |
|  **Vikiteka** | Eustachijus Stanislavas Sanguška |

Kunigaikštis **Eustachijus Stanislavas Sanguška-Liubarataitis** (lenk. *Eustachy Stanisław Sanguszko-Lubartowicz*; 1842 m. liepos 13 arba rugpjūčio 28 d. Tarnuvas – 1903 m. balandžio 2 d. Bolcanas, Italija) – Lenkijos valstybinis ir socialinis-politinis veikėjas Austrijos-Vengrijos tarnyboje, kunigaikščių Sanguškų giminės, herbo „Pogonia" galva. Kunigaikščio Vladoslavo Jeronimo Sanguškos ir Izabelės Marijos Liubomirskos sūnus.

Biografija
----------

Stambus žemvaldys, kuriam dalinai priklausė Podgorecko pilis (testamentu palikęs paskutinis iš Rževuskių) ir Gumniska (dabar Tarnuvo miesto rajonas).

Mokėsi Lenkijoje ir Prancūzijoje. 1862–1864 metais klausė lekcijas Jogailos universitete.

Aktyvus visuomeninio-politinio Haličo gyvenimo dalyvis. Konservatyvus politikas. Nuo 1873 iki 1901 m. buvo renkamas deputatu į Haličo seimą Lvove, 1885–1895 – Haličo seimo maršalka.

1873–1879 m. – Austrijos-Vengrijos valstybės tarybos deputatas (ambasadorius).

1895–1898 m. – Haličo vietininkas. Lenkijos-Ukrainos susitaikymo šalininkas.

Šeima ir vaikai
---------------

Eustachijaus Stanislavo Sanguškos žmona Konstancija Ana Marija Zamoiskaitė 
Eustachijaus Stanislavo Sanguškos antkapinis paminklas
Nuo 1895 metų buvo vedęs Konstanciją Aną Mariją, grafaitės mergautinė pavardė – Zamoiskaitė (1864–1941), grafo Stanislavo Zamoiskio (1820–1889) ir grafienės Rožės Marianos Potockytės (1831–1890) dukterį. Vaikai:

* Kunigaikštis Romanas Vladislavas Sanguška (1901 m. birželio 6 d. – 1984 m. rugsėjo 26 d.)

Apdovanojimai
-------------

* Didžiojo kryžiaus ordino kavalierius (1894)
* Aukso runos ordino kavalierius (1898)

Išnašos
-------

1. ↑   CHEVALIERS DE LA TOISON D’OR (РЫЦАРИ ЗОЛОТОГО РУНА)

Nuorodos
--------

* Eustachijaus Stanislavo Sanguškos genealogija
* KOPALNIA WĘGLA ZA CZASÓW EUSTACHEGO SANGUSZKI Archyvuota kopija 2014-10-06 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Jana Burčeska  maked. *Јана Бурческа* |
|  
Jana Burčeska 2017 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1993 m. liepos 6 d. (29 metai)Skopjė, Šiaurės Makedonijos vėliava Šiaurės Makedonija |
| Veikla | dainininkė |
| Instrumentai | vokalas |
| Aktyvumo metai | 2010–dabar |
| Svetainė | janaburcheska.mk |

**Jana Burčeska** (maked. *Јана Бурческа*, g. 1993 m. liepos 6 d.) – Makedonijos dainininkė.

Atlikėja išgarsėjo per pirmąjį Makedonijos „Idol" sezoną. 2011 metais buvo UNICEF ambasadorė prieš smurtą mokyklose. 2012 m. debiutavo „Skopje Fest" su daina „Bi bila tvoja". Antrąkart atlikėja pasirodė šio festivalio scenoje duetu su Mikiu Sekulovskiu, o 2015 metais solo atliko kūrinį „Jas i ti". Vokalistė bendradarbiavo su daugeliu makedonų atlikėjų, pavyzdžiui, Viktoru Apostolovskiu ir kultine grupe „Mizar", su kuria įrašė dainą „Nebo".

2016 m. lapkričio 21 d. Makedonijos televizijos MRT uždaru sprendimu išrinkta šalies atstove 2017 m. „Eurovizijoje" Kijeve su daina „Dance Alone".

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Jana Burčeska** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2018-02-20 iš Wayback Machine projekto.
* Daina „Bi bila tvoja"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Kaliopi  *„Dona"*** |  **Makedonijos atstovė Eurovizijoje**2017 | Po to:**–** |
|  Trinidadiečiai ir tobagiečiai |
| --- |
| Trinidadiečiai ir tobagiečiai karnavale Port of Speine XX a. vid.Trinidadiečiai ir tobagiečiai karnavale Port of Speine XX a. vid. |
| Gyventojų skaičius | >1 mln. |
| Populiacija šalyse | Trinidado ir Tobago vėliava Trinidadas ir Tobagas: ~0,77 mln.Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos: ~0,2 mln.Kanados vėliava Kanada: 0,068 mln.Didžiosios Britanijos vėliava Didžioji Britanija: 25 tūkst. |
| Kalba (-os) | Trinidado kreolų, Tobago kreolų, anglų |
| Vėliava |  |
| Religijos | krikščionybė (įvairios protestantų atšakos, katalikai, anglikonai ir kt.), bahajai, Jehovos liudytojai |
| Giminingos etninės grupės | kiti karibiečiai (jamaikiečiai, grenadiečiai, antiliečiai ir kt.) ir Karibų pakrančių kreolai, igbai, afroamerikiečiai, Trinidado ir Tobago indai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Trinidadiečiai ir tobagiečiai |

**Trinidadiečiai ir tobagiečiai** (angl. *Trinidadians and Tobagonians*, šnek. *Trinis, Trinbagonians*) – kreolinė tauta, susidariusi Trinidado ir Tobago salose, esančiose Karibų jūroje. Kreolinės kilmės Trinidado ir Tobago gyventojai sudaro apie trečdalį šalies populiacijos. Taip pat gyvena išeivijoje JAV, Junginėje Karalystėje, Kanadoje, mažiau – Venesueloje, Australijoje.

Trinidado ir Tobago tautinė sudėtis labai marga, todėl tikslus kreolų skaičius nežinomas. 2011 m. 36,3 % šalies gyventojų buvo juodieji, 24,2 % – mišrios rasės (daugiausia mulatai), 0,63 % – baltieji (anglų, prancūzų kilmės). Likusį daugiau nei trečdalį gyventojų sudaro kreolams nepriskirtini Trinidado ir Tobago indai.

Dauguma kreolų yra krikščionys, priklausantys įvairiausioms bažnyčioms (katalikai, presbiterionai, anglikonai, metodistai, sekmininkai, baptistai ir kt.), yra bahajų, rastafarių, Jehovos liudytojų, išlikę afrikietiškų tikėjimų fragmentų. Vartoja šiek tiek skirtingas Trinidado bei Tobago salų kreolines kalbas, taip pat anglų kalbą.

Trinidadiečių ir tobagiečių pagrindą sudaro XVI–XIX a. ispanų ir britų užvežtų vergų iš Afrikos palikuonys, dalinai susimaišę su baltaisiais, ypač ispanais. Kreolai kilę daugiausia iš igbų, kongų, ibibijų ir malinkų. Didelė dalis kilę ne tiesiai iš Afrikos kraštų, bet į Trinidadą ir Tobagą patekę jau iš Gvadalupės, Martinikos, Grenados, Sent Vinsento

Verčiasi naftos, lengvąja, maisto pramone, dirba žemės ūkyje (augina cukranendres, kakavą, kavą, ryžius, vaisius ir kt.).

Kaip ir kitoms karibų tautoms, trinidadiečiams ir tobagiečiams būdinga afrikietiškos ir europietiškos kultūrų sampyna. Tradicinis afrikietiškas paveldas labiausiai reiškiasi muzikoje, šokiuose. Būdingos liaudies dainos, vadinamos kalipso, plieninių būgnų ansambliai. Rengia spalvingus karnavalus.

* Trinidadietis ant buivoloTrinidadietis ant buivolo
* Kreolai TrinidadeKreolai Trinidade
* Kreolų merginaKreolų mergina
* Kalipso atlikėjaKalipso atlikėja

Šaltiniai
---------

1. ↑  skaičiuojant afrikietiškos ir mišrios kilmės
2. ↑
3. ↑  Higman, B. W. (1995). *Slave Populations of the British Caribbean*, 1807–1834 (reprint ed.). The Press, University of the West Indies. p. 450.
4. ↑  *Тринидадцы-креолы*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
**Juozas Matutis** (1899 m. balandžio 9 d. Vaičaičių k. Skuodo raj. – 1977 m. rugpjūčio 9 d. Klaipėdoje) – muzikos pedagogas ir chorvedys.

Biografija
----------

1902 m. su tėvais išvyko į Liepoją, kur 1911–1916 m. mokėsi gimnazijoje, dainavo chore ir griežė smuiku moksleivių orkestrėlyje. Apie trejus metus dirbo darbininku Liepojos uoste, dainavo lietuvių išeivių choruose.

1919–1924 m. gyveno ir dirbo Šiauliuose. 1924–1934 m. Kauno muzikos mokykloje mokėsi griežti smuiku (dėst. L. Zaidmanas) ir chorvedybos (dėst. Julius Štarka ir Nikodemas Martinonis). Mokydamasis griežė smuiku mokyklos simfoniniame orkestre (dirigavo I. Zaidmanas, Juozas Tallat-Kelpša, Balys Dvarionas), vadovavo Kauno 2-osios gimnazijos ir amatų mokyklos moksleivių chorams.

1934–1939 m. dėstė muziką ir dainavimą, vadovavo chorams Kalvarijos progimnazijoje. 1938 m. dainų šventei Klaipėdoje parengė Kalvarijos jaunalietuvių 47 dalyvių chorą. 1939–1943 m. – Plungės gimnazijos muzikos mokytojas, 1944–1946 m. – muzikos ir dainavimo dėstytojas Telšių mokytojų seminarijoje.

Nuo 1946 m. rudens – Klaipėdos muzikinio dramos teatro chormeisteris, 1946–1962 m. – teorinių disciplinų dėstytojas Klaipėdos muzikos mokykloje, kurį laiką buvo choro dirigavimo skyriaus vedėjas. 1948–1970 m. dėstė muziką ir vadovavo chorams Klaipėdos pedagoginėje mokykloje. Iš pradžių vadovavo apie 70 dalyvių mišriajam chorui, vėliau 100–150 dalyvių merginų chorui. Chorus parengė Klaipėdos miesto ir respublikinėms dainų šventėms, su jais pirmųjų ir kitų prizinių vietų pelnė apžiūrose ir konkursuose, daug koncertavo Klaipėdoje ir Žemaitijos rajonuose.

1954–1956 m. vadovavo Klaipėdos miesto vykdomojo komiteto mišriajam chorui (60 dalyvių), kuris 1955 m. respublikinės dainų šventės konkurse laimėjo pirmąją vietą. 1959–1962 m. kūrybiškai dirbo su Klaipėdos jūreivystės mokyklos vyrų choru; šis taip pat buvo parengiamas dainų šventėms, apžiūrose bei konkursuose pelnė pirmųjų ir kitų prizinių vietų.

Nuo 1955 m. buvo Klaipėdos miesto dainų švenčių vyr. dirigentas, respublikinių dainų švenčių konsultantas. Uostamiesčio meno mėgėjų apžiūrų vertinimo komisijų pirmininkas arba narys. 1962–1970 m. – Klaipėdos miesto muzikos sekcijos pirmininkas, mokyklinių chorų konsultantas. 1969 m. apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
**Trinidado ir Tobago prezidentas** – šalies vadovas bei karinių pajėgų vadas. Šis postas buvo įkurtas iš karto šaliai tapus nepriklausoma 1976 m. Vykdomąją valdžią šalyje turi ministras pirmininkas, kuris ir paskiria šalies prezidentą. Pagal šalies konstituciją prezidentas turi būti ne jaunesnis nei 35 metų, Trinidado ir Tobago pilietis ir gyvenantis paskutinius 10 metų šalyje.

Nuo 2018 m. šaliai vadovauja teisėja Paula-Mae Weekes, tapusi šeštąja šalies vadove.

Trinidado ir Tobago prezidentai
-------------------------------

| # | Prezidentas | Laikotarpis | Politinė priklausomybė |
| --- | --- | --- | --- |
| Pradėjo | Baigė |
| 1 | Ellis Clarke | 1976 m. rugpjūčio 1 d. | 1987 m. kovo 19 d. |   | Nepartinis |
| 2 | Noor Hassanali | 1987 m. kovo 19 d. | 1997 m. kovo 19 d. |   | Nepartinis |
| 3 | Arthur N.R. Robinson | 1997 m. kovo 19 d. | 2003 m. kovo 17 d. |   | Nepartinis |
| 4 | George Maxwell Richards | 2003 m. kovo 17 d. | 2013 m. kovo 18 d. |   | Nepartinis |
| 5 | Anthony Carmona | 2013 m. kovo 18 d. | 2018 m. kovo 19 d. |   | Nepartinis |
| *6* | *Paula-Mae Weekes* | *2018 m. kovo 19 d.* |  |   | *Nepartinė* |

Šaltiniai
---------

1. ↑  PAULA MAE WEEKES (1958- )
| Jana |
| --- |
| Laivyba Janos upe Laivyba Janos upe |
| **Ilgis** | 872 km |
| **Baseino plotas** | 238 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1000 m³/s |
| **Ištakos** | Verchojansko kalnagūbris |
| **Žiotys** | Rytų Sibiro jūra |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija (Jakutija) |

**Jana** (rus. *Яна*, jak. *Дьааҥы*) – upė Rusijoje, šiaurės Jakutijoje. Susidaro susiliejus Dulgalacho ir Sartango upėms, ištekančioms iš Verchojanos kalnagūbrio. Upėms susiliejus teka plačiu slėniu. Kertant Kularo kalnagūbrį slėnis susipaudžia, o vaga tampa slenkstėta. Toliau teka pelkėta Janos-Indigirkos žemuma. Įteka į Laptevų jūros Janos įlanką; sudaro deltą (plotas 5200 km²).

Svarbiausi intakai: Adyčia, Oldžo, Abyrabytas (dešinieji); Bytantajus, Baky (kairieji).

Janos upė žemėlapyje
Baseine apie 40 tūkst. ežerų. Mityba remiasi lietaus ir sniego tirpsmo vandeniu. Gegužės–rugpjūčio mėnesiais nunešama 90 % metinio vandens kiekio. Vidutinis debitas ties Verchojansku – 150 m³/s, ties žiotimis – 1000 m³/s. Laikosi užšalusi spalio–gegužės (žemupyje – iki birželio) mėnesiais. Laivuojama. Žvejyba. Svarbiausios prieplaukos – Verchojanskas, Batagajus, Ust Kujga, Ust Janskas, Nižnejanskas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
**Gintaras Jasaitis** (g. 1964 m. sausio 17 d. Šakiuose) – teisininkas, prokuroras, teisėtyrininkas penalprocesualistas, Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakulteto dėstytojas.

Biografija
----------

1982 m. baigė Vilniaus 40-ąją vidurinę mokyklą, 1982–1990 m. studijavo VU Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1989–1991 m. Vilniaus rajono prokuratūros tardytojas, 1991–1993 m. Nusikaltimų tyrimo departamento Vilniaus miesto tardymo skyriaus tardytojas, 1993–1995 m. Vilniaus prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyriaus tardytojas, 1995–1997 m. Vilniaus apygardos prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyriaus prokuroras, nuo 1996 m. VU Teisės fakulteto Kriminalistikos ir baudžiamojo proceso katedros (nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. – VU TF Viešosios teisės katedros) asistentas, 1997–2002 m. Kauno apygardos prokuratūros vyr. prokuroras, 1998–2001 m. VDU Teisės instituto asistentas, baudžiamojo proceso teisės dėstytojas, nuo 2002 m. LR generalinio prokuroro pavaduotojas. Dalyvavo žurnalisto Vito Lingio (1960–1993) nužudymo, kunigo Ričardo Mikutavičiaus (1935–1998) nužudymo, Darbo partijos buhalterijos bylose.

LR baudžiamojo proceso kodekso komentaro bendraautoris (2001, 2003 m.). Konferencijose skaitė pranešimus „LR Konstitucijoje įtvirtintas prokuroro statusas" (konferencijoje „Prokuroro nepriklausomumas", Ukraina, 2007), „Liudytojų, ekspertų ir nukentėjusiųjų apsauga" (konferencijoje „Kriminalizacija ir teisėsaugos institucijų veikla", Ukraina, 2008), „Procesinių dokumentų įteikimas baudžiamajame procese problematika" („Procesinių dokumentų įteikimas: įveikiant nūdienos iššūkius", Vilnius, 2008).

Tarptautinės prokurorų asociacijos, VU Teisės fakulteto „Alumni" draugijos, Šakių rajono Valenčiūnų aeroklubo, VU studentų savivaldos „Alumni" draugijos narys.

Žmona Vaiva (g. 1962 m.). Dukros Agnė (g. 1989 m.) ir Ieva (g. 1996 m.).

Apdovanojimai
-------------

* Vyčio kryžiaus V laipsnio ordino kavalierius

Šaltiniai
---------

1. ↑  VDU informacija[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Tūkstantmečio žmonės: Gintaras Jasaitis[neveikianti nuoroda] (UAB „Neolitas" inf.)
Koordinatės: 55°28′11″š. pl. 22°34′36″r. ilg.﻿ / ﻿55.469791°š. pl. 22.576805°r. ilg.﻿ / 55.469791; 22.576805

|  |
| --- |
| **Šilalės rajono Bijotų  Dionizo Poškos pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Šilalės rajono Bijotų  Dionizo Poškos pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Šilalės rajono Bijotų  Dionizo Poškos pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | D. Poškos g. 1, Bijotai |
| **Direktorius(-ė)** | Arvydas Zdanavičius |
| **Mokinių skaičius** | 150 |
| **Įkūrimo data** | 1919 m. |
| **Uždarymo data** | 2016 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 25 |

**Šilalės rajono Bijotų Dionizo Poškos pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šilalės raj. Bijotuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290331660. Steigėjas Šilalės rajono savivaldybės taryba.

Buvusi mokykla 2019 m. vasarį

Istorija
--------

Bijotų pradinė mokykla įsteigta 1919 m. nuo 1949 m. septynmetė, nuo 1961 m. - aštuonmetė, pavaldi Šilalės raj. Liaudies švietimo skyriui. 1984 m. rugpjūčio 15 d. atidaryta nauja, dviejų aukštų mūrinė mokykla. 1987 m. mokykla iš aštuonmetės reorganizuota į nepilną vidurinę (1-9 klasės). 1990 m. gegužės 12 d. mokyklai suteiktas rašytojo Dionizo Poškos vardas ir mokykla tapo devynmete.

1999 m. mokykloje atidaryta dešimta klasė ir mokykla tapo pagrindine. 2002 m. gruodžio 18 d. į mokyklos patalpas perkelta kaimo biblioteka. 2002 m. rugsėjo 1 d. mokykloje įsteigta priešmokyklinio ugdymo grupė. 

2016 m. rugpjūčio 31 d. išregistruota.

Direktoriai
-----------

* 1949 m. Stasys Zemeckas;
* 1951 m. Čepkauskas
* 1955-1957 m. Bronislovas Račas;
* 1959-1961 m. Alfonsas Martinėnas;
* 1961 m. Vitalius Giedraitis;
* 1971 m. Adolfas Pužauskas;
* 1976 m. Kazimieras Jančius;
* 1993 m. Vladislava Pavliunienė;
* 1996 m. Loreta Dmitrijevienė;
* 2008 m. Arvydas Zdanavičius.

Žymiausi mokytojai
------------------

* Vidas Bičkus – 1999-2003 m. direktoriaus pavaduotojas ugdymui;
* Bronislovas Račas - istorijos, chemijos, biologijos mokytojas, 1955–1957 m. mokyklos direktorius;
* Bronius Kurkulis - lietuvių kalbos mokytojas, mokyklos ir muziejaus direktorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bijotų Dionizo Poškos pagrindinė mokykla (*aikos.smm.lt*)

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2007-05-29 iš Wayback Machine projekto.
| **Vilhelmas Pikas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1876 m. sausio 3 d.Gubenas |
| Mirė | 1960 m. rugsėjo 7 d. (84 metai)Berlynas |
| Tautybė | vokietis |
|  |
| Pareigos | buvęs VDR Prezidentas |

**Vilhelmas Pikas** (vok. *Friedrich Wilhelm Reinhold Pieck*, 1876 m. sausio 3 d. Gubine, Vokietija – 1960 m. rugsėjo 7 d. Berlyne) – socialdemokratinio ir komunistinio judėjimo veikėjas, pirmasis ir vienintelis VDR prezidentas.

Biografija
----------

Į Vokietijos socialdemokratų partiją įstojo 1895 m. , buvo kairiojo partijos sparno atstovas. Vėliau įstojo į marksistinę Spartako sąjungą. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui buvo pašauktas į armiją, už antikarinę agitaciją suimtas, tačiau dar prieš teismą pabėgo ir emigravo į Nyderlandus.

Po karo grįžo namo, 1918 m. buvo vienas Vokietijos komunistų partijos (VKP) steigėjų. 1921 m. V.Pikas išrinktas į Komunistinio internacionalo Vykdomąjį komitetą, tapo Prūsijos landtago deputatu. 1928 m. išrinktas į Vokietijos Reichstagą.

Atėję į valdžią nacistai 1933 m. liepos 14 d. paskelbė 33-jų žmonių sąrašą, kuriems atimama Vokietijos pilietybė. Tarp jų buvo ir V. Pikas. 1934 m. jis emigravo į Paryžių, vėliau persikėlė į Maskvą. Vokietijos-TSRS karo metu dirbo agitacinį darbą tarp vokeičių karo belaisvių.

1946 m. susijungė Vokietijos Komunistų ir Socialdemokratų partijos, V. Pikas bei Otas Grotevolis tapo Vokietijos Vieningosios socialistų partijos (VVSP) pirmininkais.

Sukūrus Vokietijos Demokratinę Respubliką 1949 m. spalio 11 d. V.Pikas išrinktas pirmuoju VDR prezidentu. Šis postas buvo nominalus, iš tikro šalį valdė VVSP CK Generalinis sekretorius Valteris Ulbrichtas. Po V. Piko mirties VDR prezidento postas panaikintas, šias pareigas atliko VDR Valstybės tarybos pirmininkas.

Papildoma informacija
---------------------

* 1961–1990 m. VDR Gubeno miestas buvo vadinamas *Wilhelm-Pieck-Stadt Guben*.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Karl Dönitz(kaip Vokietijos Prezidentas)** | **Vokietijos Demokratinės Respublikos Prezidentas**1949–1960 | Po to:**Walter Ulbricht (kaip Valstybės tarybos pirmininkas)** |
| Partijos politinės pareigos |
| Prieš tai:**Postas sukurtas** | **Vokietijos socialdemokratų partijos pirmininkas (kartu su Otto Grotewohl)**1946-1950 | Po to:**Walter Ulbricht (kaip pirmasis sekretorius)** |

Nuorodos
--------

* Biografija (vokiečių kalba)
* V.Piko atvaizdas ant 20 VDR markių monetos Archyvuota kopija 2017-04-29 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑   (hrono.info)
Apeninų pusiasalis iš palydovo
**Apeninų pusiasalis** (it. *penisola appenninica*) – vienas didžiausių pusiasalių Europoje. Jis tęsiasi apie 1 000 km nuo Alpių šiaurėje iki Viduržemio jūros pietuose. Apeninų pusiasalyje yra trys valstybės: Italija, San Marinas ir Vatikanas.

Pusiasalis užima 149 000 km² teritoriją. Išsikiša į Viduržemio jūrą per 1100 km. Jį skalauja Ligūrijos, Tirėnų, Jonijos, Adrijos jūros. Kranto linija raižyta nedaug, tik pietuose yra didelių pusiasalių (Kalabrijos, Salento, Gargano).

Beveik visą pusiasalio teritoriją užima Apeninų kalnai (aukštis iki 2914 m, Korno k.). Šiaurėje paviršius leidžiasi į Po žemumą. Pagal rytinę ir vakarinę pakrantes driekiasi neplačios kalvotų lygumų juostos. Pietvakarinėje dalyje pasireiškia vulkanizmas (Vezuvijus, Flergėjos laukai ir kt.). Upės trumpos, vasarą smarkiai nusenka (didžiausios – Tibras, Arnas, Volturnas).

Klimatas subtropinis, Viduržemio jūros tipo. Būdingos karštos vasaros ir vėsesnės, lietingos žiemos. Vyrauja subtropiniai krūmynai (makija, gariga) bei pušų ir ąžuolų miškai. Lygumose ir priekalnėse būdingi kultūriniai kraštovaizdžiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 32
| **Gintaras Tamošiūnas** |
| --- |
|  |
| G. Tamošiūnas |
| Gimė | 1976 m. rugpjūčio 8 d. (46 metai)Šiauliuose |
| Sutuoktinis (-ė) | Justina |
| Vaikai | Anelė, Jonas |
|  |
| Veikla | buvęs Seimo narys (2014-2016) |
| Sritis | Informacinės technologijos |
| Pareigos | konsultantas, vadovas |
| Partija | Darbo partija (2011) |
|  |
| Alma mater | Lietuvos Teisės Universitetas (2003),ISM Vadybos ir ekonomikos universitetas (2019) |
|  |
|  **Vikiteka** | Gintaras Tamošiūnas |

**Gintaras Tamošiūnas** (g. 1976 m. rugpjūčio 8 d. Šiauliuose) – viešojo administravimo specialistas, IT verslininkas, Vilniaus miesto ir Lietuvos politikas, buvęs Seimo narys (2014-2016).

Biografija
----------

1983–1989 m. mokėsi Šiaulių 11-ojoje vidurinėje mokykloje. Toliau mokslą iki 1991 m. tęsė Vilniaus 48-ojoje vidurinėje mokykloje. 1991–1993 m. mokėsi Šiaulių aukštesniojoje technikos mokykloje.

1998–2001 m. studijavo Lietuvos Teisės Universitete. 2003 m. ten pat įgijo viešojo administravimo magistro kvalifikacinį laipsnį. 2019 m. baigė ISM vadybos ir ekonomikos universiteto Verslo administravimo (MBA) studijas.

2002–2011 m. dirbo įvairiose pareigose Vilniaus miesto savivaldybės administracijoje, karjerą baigė administracijos direktoriaus pavaduotojo pareigose. 2006–2014 m. buvo savivaldybės administracijos profesinės sąjungos vienas iniciatorių, įkūrėjų, komiteto narys, pirmininko pavaduotojas.

2011-2014 m. buvo UAB „Valdinta" valdybos narys.

2011 m. įstojo į Darbo partiją. 2011 m. dalyvavo savivaldos rinkimuose kaip nepriklausomas kandidatas Vilniaus mieste. Buvo 2012–2016 m. kadencijos Seimo nariu nuo 2014 m. birželio 5 d. (pakeitė Viktorą Uspaskichą). Išrinktas Darbo partijos vardu per papildomus Seimo rinkimus. 

2016-2022 m. dirbo su įvairiais blokų grandinių (*blockchain*) projektais, vykdė konsultavimo veiklą. Be kitų, dalyvavo „TokenDesk" lietuviško kriptovaliutų verslo projekte. Nuo 2022 m. buvo vienas iš KŪB „BigData Fund" steigėjų, CEO.

Šaltiniai
---------

1. ↑  GINTARAS TAMOŠIŪNAS. Darbo partijos kandidatas į Lietuvos Respublikos Seimo narius *vrk.lt*
2. ↑  Seimo nariai - Gintaras TAMOŠIŪNAS *lrs.lt*
3. ↑  Prisiekė naujas Seimo narys G. Tamošiūnas *kauno.diena.lt*
4. ↑  Naujas lietuvių ICO: pasaulinės ambicijos ir buvusio Seimo nario užnugaris *vz.lt*
5. ↑  TokenDesk’s Gintaras Tamosiunas: "China Bans, I Make Plans" *crypto.news*
6. ↑  Įmonė BIGDATA FUND *rekvizitai.vz.lt*

Nuorodos
--------

* Gintaras Tamošiūnas (*LinkedIn* profilis)
| Kirsten Dunst |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Kirsten Caroline Dunst |
|  |
| Gimė | 1982 m. balandžio 30 d. (40 metų) Point Pleasant, Naujasis Džersis |
|  |
| Šalis |  JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Claudia Interviu su vampyru, Judy Shepherd Jumanji, Tracy Lime Wag the Dog, Mary Jane Watson Žmogus voras, Marie Antoinette |
|  |
|  |

**Kirsten Caroline Dunst** (g. 1982 m. balandžio 30 d. Point Pleasant, Naujasis Džersis) – amerikiečių aktorė, modelis ir dainininkė.

Biografija
----------

Debiutavo filme „Edipo nuolaužos", vėliau ji sulaukė pripažinimo siaubo filme „Interviu su vampyru" (1994).

Jaunystėje vaidino filmuose „Mažosios moterys" (1994) ir fantastiniuose filmuose „Jumanji" (1995) ir „Maži kareiviai" (1998).

Įkūnijo pagrindinius vaidmenis paauglių filmuose „Dick", „Drop Dead Gorgeous", Sofijos Coppolos režisuotą dramą „Mergelės savižudybės" (visi 1999 m.). 

2000 m. ji suvaidino pagrindinį vaidmenį linksmybių filme „Bring It On", kuris tapo kultine klasika. 

Įkūnijo Mary Jane Watson „Žmogus-voras" trilogijoje (2002–2007). 

Jos karjera įsibėgėjo su antraplaniu vaidmeniu filme „Eternal Sunshine of the Spotless Mind" (2004 m.), po kurio sekė pagrindinio vaidmens Cameron Crowe tragikomedijoje „Elizabetaunas" (2005) ir pagrindine Coppolos filmo „Marija Antuanetė" (2006).

2011 m. Dunst vaidino depresyvios jaunavedžių vaidmenį Larso von Triero apokaliptinėje dramoje „Melancholija".

2015 m. ji vaidino Peggy Blumquist antrajame FX serialo „Fargo" sezone, kuris aktorei pelnė „Primetime Emmy" apdovanojimą. 

Atliko antraplanį vaidmenį filme „Paslėptos figūros" (2016 m.) ir pagrindinius vaidmenis filmuose „Paslėptieji" (2017) ir juodosios komedijos seriale „Tapti Dievu Centrinėje Floridoje" (2019 m.), už kurį gavo trečiąją „Auksinio gaublio" nominaciją. 

Už vaidmenį psichologinėje dramoje „Šuns galia" (2021) ji pelnė savo ketvirtojo „Auksinio gaublio" ir pirmąją „Oskaro" nominaciją.

Nuorodos
--------

* IMDB bazė
* People


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kirsten Dunst** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Gintaras Pukas** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. rugpjūčio 12 d. (72 metai)Kaune |
| Sutuoktinis (-ė) | Henrieta |
|  |
| Veikla | teisininkas, advokatas, Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas, buvęs LR tarptautinių ekonominių santykių viceministras |
|  |
| Alma mater | 1974 m. Vilniaus universitetas |

**Gintaras Pukas** (g. 1950 m. rugpjūčio 12 d. Kaune) – teisininkas, advokatas, Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas, buvęs LR tarptautinių ekonominių santykių viceministras.

Biografija
----------

Baigė Kauno 6-ąją vidurinę mokyklą, 1974 m. – teisės studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1968–1973 m. Statybos ir architektūros instituto, Vilniaus universiteto, Vilniaus specializuotos Montavimo derinimo valdybos darbuotojas. Panevėžio juridinės konsultacijos advokatas, vėliau – vedėjas (1976–1983 m.), Kauno juridinės konsultacijos advokatas, advokatų kontoros „Pukas ir partneriai" (Kaune) steigėjas (1995 m.), jos advokatas, jos vadovas (specializacija – civilinė teisė). Pirmasis (po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo) Kauno miesto deputatų tarybos pirmininkas iki 1991 m. LR tarptautinių ekonominių santykių ministro pavaduotojas, Rytų Europos verslo informacinio centro vadovas Lietuvai.

Pirmasis atkurtos Lietuvos teisininkų draugijos Kauno skyriaus pirmininkas (1988–1993), VšĮ „Teisės ir demokratijos plėtros centras" (Komercinės teisės centro) steigėjas, vadovas, VšĮ „Kauno plėtros forumas" steigėjas, valdybos narys, Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio Kauno tarybos narys, Lietuvos kooperatyvų sąjungos, Lietuvos aeroklubo, Karinio sporto klubo steigėjas, Teisėjų mokymo centro valdybų narys.

Nuo 1976 m. iki 2002 m. kovo mėn. 15 d. (5 kadencijas) Lietuvos advokatų prezidiumo (dabar – Advokatų tarybos) narys, 1978–1986 m. Kvalifikacinės komisijos, Atestacinės komisijos narys, 1992–1995 m. Lietuvos advokatų garbės teismo narys. 2000–2007 m. (2 kadencijas) advokato kvalifikacinio egzamino komisijos narys, nuo 2008 m. balandžio mėn. 18 d. Lietuvos advokatų tarybos narys.

Parengė dokumentų, publikacijų, straipsnių įvairiais Lietuvos Nepriklausomybės atkūrimo klausimais. Redagavo Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo dokumentus (1990 m. kovo 11 d. aktą ir kt.). Valstybinės darbo grupės dėl tarpvalstybinių sutarčių, Lietuvos stojimo į tarptautines organizacijas vadovas.

Vedęs; žmona Henrieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Lietuvos advokatūra"[neveikianti nuoroda] 2008 m. Nr. 2 (27), 11 psl. (PDF)
2. ↑  Portalo „Infolex" informacija
3. ↑  „Tūkstantmečio žmonės"[neveikianti nuoroda]
| **Gintaras Valiukonis** |
| --- |
| Gimė | 1955 m. (~68 metai) |
|  |
| Veikla | verslo patarėjas, politinis veikėjas, LR sveikatos apsaugos viceministras |
|  |
| Alma mater | 1979 m. Vilniaus universitetas |

**Gintaras Valiukonis** (g. 1955 m.) – verslo patarėjas, buvęs politinis veikėjas, LR sveikatos apsaugos viceministras.

Biografija
----------

1974-1979 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, fizikas. 1992-1996 m. – teisę.

Jis yra dirbęs Lietuvos mokslų akademijoje, Puslaidininkių fizikos institute, bendrovės „Verslo raktas" direktoriumi, investicinės akcinės bendrovės „Mūsų monopolis" valdybos pirmininku.
Patarėjas konsultantas, konsultavo (reorganizuojant) AB „Mažeikių nafta", AB „Būtingės nafta", AB „Lietuvos energija", "Snaigė", Rytų skirstomieji tinklai, Ignalinos atominė elektrinė ir kt. Nuo 2010 m. balandžio 1 d. iki LR sveikatos apsaugos viceministras atsakingas už ryšius su Seimu, Vyriausybe ir kitomis institucijomis, jis prižiūrėjo gydymo įstaigų reorganizavimą (viceministro postas buvo laisvas nuo sausio pabaigos, kai iš pareigų dėl kyšininkavimo buvo atleistas Artūras Skikas). 2010 lapkričio mėn. pasitraukė iš posto neaiškiomis aplinkybėmis. Pareigose pakeitė Audrius Klišonis.

Našlys, turi du sūnus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  CV („Veidas")
2. ↑  TV3: Sveikatos viceministras Gintaras Valiukonis neaiškiomis aplinkybėmis traukiasi iš posto
3. ↑  Sveikatos apsaugos viceministru paskirtas G.Valiukonis
**Europos šikšnosparnių naktis** (angl. *European Bat Night*) – populiarus kasmetinis renginys Europos šalyse, kurio tikslas yra informuoti visuomenę apie Europoje nykstančius šikšnosparnius. Renginį organizuoja vietinės gamtos apsaugos organizacijos, patraukiančios nemažai aplinkos apsauga besidominčių žmonių, tiek suaugusių, tiek vaikų. Priklausomai nuo renginio šalyje organizatorių renginį sudaro šikšnosparnių rūšių demonstravimas, paskaitos, šikšnosparnių inkilų gaminimo dirbtuvės, šikšnosparnių stebėjimas naktį ir pan.

Šikšnosparnių naktys paprastai rengiamos paskutinį rugpjūčio savaitgalį, tačiau datą pasirenka patys organizatoriai.

Istorija
--------

Pirmosios Europos šikšnosparnių naktys buvo suorganizuotos XX a. 9-tą dešimtmetį Lenkijoje ir Prancūzijoje. Nuo 1997 m. Šikšnosparnių naktys rengiamos su EUROBATS – Sutarties dėl šikšnosparnių apsaugos Europoje (*Agreement on the Conservation of Populations of European Bats (EUROBATS)*) – iškaba. Dabar šie renginiai organizuojami daugiau kaip 30 Europos valstybių miestuose ir regionuose.

Renginio tikslai
----------------

Šikšnosparnių apsaugai užtikrinti svarbus tiek bendras visuomenės palaikymas, tiek atskirų privačių asmenų bendradarbiavimas, kadangi šikšnosparniai dažnai įsikuria gyvenamuose namuose, bažnyčiose, kituose pastatuose, kuriuos naudoja žmonės. Europos šikšnosparnių naktų tikslas yra populiarinti šikšnosparnius skleidžiant informaciją apie jų gyvenimo būdą ir jiems kylančias problemas.

Lietuvoje
---------

Vakarų Europos šalys Europos šikšnosparnių apsaugos sutartį pasirašė 1991 m. o 2001 m. prie jos prisijungė ir Lietuva. Čia šikšnosparnių naktys organizuojamos nuo 2000 m. Tradiciškai jos vyksta Ventės rage, ant molo. Renginio dalyviai naktį prožektorių šviesoje stebi migruojančius šikšnosparnius, prie laužo bendrauja su valstybinių institucijų (LR Aplinkos ministerijos, gamtos rezervatų, parkų) specialistais, Lietuvos šikšnosparnių globos ir teriologų draugijų nariais. Vyksta panašūs pažintiniai renginiai ir per kultūros naktį „Tebūnie naktis!" Vilniaus universiteto Botanikos sode, o Pavilnių ir Verkių regioninių parkų direkcija į renginį kviečia Verkių rūmuose: specialiais šikšnosparnių ieškikliais stebimas gyvūnų judėjimas tamsoje, gamtininkai supažindina su jų gyvenimo būdu ir nešama nauda, apsaugos problemomis, pristatomos susijusios fotografijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* Ventės rage – „Europos šikšnosparnių naktis"
* Nakties gyviai stebino žmones
* Official EUROBATS website
* Reports and announcements throughout Europe Archyvuota kopija 2004-10-21 iš Wayback Machine projekto.
* Any British events on Bat Conservation Trust website Archyvuota kopija 2008-12-06 iš Wayback Machine projekto.
* Official Bat Conservation Trust website
* Link collection of bat related sites in numerous nations Archyvuota kopija 2005-10-01 iš Wayback Machine projekto.
* A bat camera on the Web[neveikianti nuoroda]
Lietuviški viduramžių kovos kirviai. (Rekonstrukcija)
Ugniagesys su kirviu
**Kirvis** – įrankis su dažniausiai metaline galva ir mediniu kotu. Įrankis pritaikytas kirsti medį, skaldyti malkas, statybai ar kapoti mėsą.

Kirvio aštrioji dalis yra ašmenys, bukoji vadinama pentimi. Kirvis su ašmenimis, statmenais penčiai, vadinamas vedega.

Kirvis kaip simbolis dažnai naudojamas heraldikoje.

Senovėje ir viduramžiais kirviai buvo artimos kovos ir svaidomi ginklai. (žr. kovos kirvis, bardišius, franciska, tomahaukas)

Pirmųjų kirvių galvos būdavo akmeninės, vėliau varinės, bronzinės, geležinės ir plieninės, medžiaga kito priklausomai nuo žmonijos technologinių pasiekimų. Kirvių kotai būna mediniai, plastikiniai ar kompozitiniai (pvz. iš stiklaplastikio).

Kirvių rūšys
------------

* Alpinisto kirvis
* Dviašmenis kirvis
* Medkirčio kirvis
* Ugniagesio kirvis

Istorija
--------

Pirmieji kirvių radiniai datuojami apie 6000 m. pr. m. e. Iki kirvių žmonės naudojo užaštrintus akmenis. Panašūs įrankiai buvo gaminami iš kaulų. Bronziniai kirviai randami nuo Bronzos amžiaus pradžios.

Nuorodos
--------

* Atelier - Funkenflug

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Kirvis***
**Vilemas Klasas Heda** (ol. *Willem Claesz. Heda*, 1594 m. gruodžio 14 d. Harlemas, Nyderlandai – 1680 m. rugpūčio 24 d. ten pat) – XVII a. Nyderlandų tapytojas, daugiausia kūrė natiurmortus.

Biografija
----------

Vilemas Klasas (*Claeszoon*) Heda gimė 1594 m. Harleme gruodžio 14 d. Labai mažai žinoma apie jo gyvenimą, tikriausiai jis niekuomet neišvyko iš gimtojo Harlemo. 1616 m. jis pradėjo tarnauti vietos Šv. Jurgio vardo civilinėje sargyboje. 1619 m. birželio 9 d. Heda vedė Cornelia Jacobsdr. 1631 m. jo vardas pasirodė vietos tapytojų Šv. Luko vardo tapytojų gildijos sąrašuose. 1642 m. datuotame dokumente dailininkas savo sūnų Gerret Willemsz Heda pažymėjo esant savo mokiniu. 1642-45 m. laikotarpiu užėmė kapralo pareigybę sargyboje. Dailininkas mirė 1680 m. rugpūčio 24 d. Harleme. 

Heda savo natiurmortuose vaizdavo brangiais stiklo, metalo indais ir rinktiniais valgiais padengtus pusryčių stalus. Heda rodė savo technikos meistriškumą vaizduodamas šviesos atspindžius ant stalų objektų. Buvo įtakotas Harlemo tapytojo Floris van Schooten. Jo kūrybai būdingas monochrominis tamsus, dažniausiai pilkšvai žalsvų arba rusvų atspalvių koloritas, detalus daiktų medžiagos, faktūros, apimties perteikimas. Heda, kartu su Pieter Claesz (1596 ar 1597 - 1660), buvo pagrindiniai Harlemo XVII a. natiurmortų tapytojai. Jo pasekėjais buvo Maerten Boelema, Arnold van Beresteyn ir Hendrick Heersschoop. Heda padarė įtakos sekančių amžių tapytojams, tarp jų Jan Jansz den Uyl.

Darbų galerija
--------------

* „Pusryčių stalas su mėlynių pyragu" (1631, Dresdeno Senųjų meistrų paveikslų galerija)
* „Natiurmortas su alyvuogėmis" (1634, Vaizduojamojo meno muziejus, Gentas)
* „Natiurmortas" (1634, Thyssen-Bornemisza muziejus, Madridas)
* „Puotos stalas su sluoksniuotu pyragu" (1635, Nacionalinė Vašingtono dailės galerija)
* „Kumpis su sidabro indais" (1649, Puškino muziejus, Maskva)
* „Natiurmortas su kumpiu" (apie 1665, Vaizduojamojo meno muziejus, Hiustonas)

Šaltiniai
---------

* Heda Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
* Arthur K. Wheelock Jr. April 24, 2014

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Willem Claesz. Heda** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Heda WGA tinklalapyje
* museothyssen.org