recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Iku-Tursas, Meritursas, Turisas** – suomių mitologijoje – klastinga jūrų pabaisa. Dabartinėje suomių kalboje Meritursu vadinamas aštuonkojis.

Išvaizda nežinoma, bet nupasakojamas kaip *barzdotasis*, *Tuonio ožys*, *tūkstantgalvis*, *tūkstantragis*. Kartais sakoma, kad gyvena Pohjoloje. Dalyje mitų Iku-Tursas laikomas devynių negandų tėvu. Įvardijamas Uko sūnumi. Dar siejamas su skandinavų tursais. Mykolas Agrikola, vardindamas Tavastijos dievus, mini Turisą, atnešusį pergalę, todėl dalies tyrinėtojų laikomas ir karo dievu.

Kalevaloje pasakojama kaip Tursas išnyra iš jūros ir sudegina šieno kupetą. Iš jos pelenų išauga milžiniškas ąžuolas ir uždengia visą dangų. Vėliau sakoma, kad Tursas su Louhi susimokę sustabdyti Sampo vagystę, tačiau Veinemeinenas magišku burtažodžiu užkeri Tursą, kad šis daugiau nepakiltų iš jūros dugno.

Suomijoje ir Laplandijoje paplitęs simbolis, vadinamas Tursansydenu (*Tursaansydän*) – Turso širdimi.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Oenanthe oenanthe** |
| --- |
| Kūltupis (Oenanthe oenanthe)Kūltupis (*Oenanthe oenanthe*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Musinukiniai  *( Muscicapidae)* |
| Gentis: | Kūltupiai  *( Oenanthe)* |
| Rūšis: | Kūltupis  *( Oenanthe oenanthe)* |

 |

Kūltupis
**Kūltupis** (*Oenanthe oenanthe*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos žvirblinis paukštis, kuris nesunkiai atpažįstamas iš ryškiai balto antuodegio ir uodegos šonų, juodo uodegos vidurio ir galo. 

Patino viršutinė kūno pusė pilka, nugara rusva. Kakta, antakiai ir antuodegis balti. Skruostai nuo snapo žiočių iki ausų ir sparnai juodi. Apatinė kūno dalis balta, rusvo atspalvio. Vidurinė vairuojamųjų plunksnų pora juoda su tamsiu pagrindu; likusios plunksnos baltos su juodais galais. Patelės nugarinė pusė rusva, pilvinė balsvai rusva. Rudenį išsišėręs patinas panašus į patelę. 

Lietuvoje dažnas. Aptinkamas balandžio – rugsėjo mėn. Gyvena atvirose vietose: laukuose, prie kelių, įvairių griuvėsių. Tupėdamas dažnai linkčioja galvą ir kilnoja uodegą. Lizdą krauna ant žemės. Deda 5-6 šviesiai melsvus kiaušinius. Peri 14 dienų, jaunikliai lizdą palieka po 14-16 dienų. Išveda vieną vadą.

Minta daugiausia vabzdžiais, bet taip pat ir vorais, sraigėmis, sliekais.
| Svetlogorsko miesto apygardarus. *Светлогорский городской округ* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Kaliningrado sritis Kaliningrado sritis |
| **Administracinis centras** | Svetlogorskas |
| **Gyvenviečių** | 3 |
| **Įkūrimo data** | 2007 m. spalio 25 d. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 15 894 |
| **Plotas** | 32,56 km² |
| **Tankumas** (2010) | 488 žm./km² |
|  |
| **Tel. kodas** | (+7) 40153 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.svetlogorsk39.ru |
|  **Vikiteka** | Svetlogorsko miesto apygardaVikiteka |

**Svetlogorsko miesto apygarda** (rus. *Светлогорский городской округ*) – Kaliningrado srities (Rusijos Federacija) administracinis vienetas srities centrinėje dalyje, Sembos pusiasalio šiauriniame Baltijos jūros krante. Rajono centras – Svetlogorskas (liet. *Rūsiai*).

Geografija
----------

Baltijos pakrantė Svetlogorske
Ribojasi pietuose su Zelenogradsko rajonu, rytuose – su Pionerskio miesto apygarda. Rajono plotas 32,56 km², jis driekiasi 16 km ilgio ir 1,2–2,5,km pločio juosta pagal Baltijos jūrą. 2010 m. surašymo duomenimis buvo 15 894 gyventojai.

Istorija
--------

Svetlogorsko municipalinis rajonas įsteigtas 2007 m. spalio 25 d. reorganizavus Svetlogorsko miesto apygardą.

Savivalda
---------

Rajono tarybą sudaro 15 narių, renkamų 4 metams.

Vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256 rajone sudaryti:

* Svetlogorsko miesto gyvenvietė,
* Primorjės miesto gyvenvietė,
* Donskojės miesto gyvenvietė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Svetlogorsko municipalinis rajonas Kaliningrado srities vyriausybės svetainėje Archyvuota kopija 2011-10-17 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 45°29′42″ š. pl. 15°31′40.8″ r. ilg.﻿ / ﻿45.49500°š. pl. 15.528000°r. ilg.﻿ / 45.49500; 15.528000


| Dubovaco pilis |
| --- |
|  Dubovaco pilis |
| Vieta | Karlovacas |
| Įkurtas | XIII a.-XV a. |
| Rūmų stilius | renesansas, romantizmas |
| Pastatų būklė | Naudojama: įrengtas viešbutis ir muziejus |

**Dubovaco pilis** (kroat. *Stari grad Dubovac*) – klintinė pilis Karlovaco mieste Kroatijoje. Pagrindinis pilies bokštas pastatytas apie XIII a. o XV a. pilis perstatyta renesanso stiliumi.

Per ilgą istoriją pilies savininkai keitėsi, o 1837 m. vienas jų pilį perstatė romantizmo stiliumi. Dar kartą renovuota pilis buvo 1952 m.

Šiuo metu pilis naudojama kaip viešbutis, taip pat yra įkurtos ekspozicijos.

2004 m. pilies vaizdas buvo panaudotas proginiam pašto ženklui.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Castles of Croatia Archyvuota kopija 2020-02-19 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Marka br: 519 KULE I UTVRDE – Utvrđeni grad Dubovac, XV.st.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pinto**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | José Manuel Pinto Colorado |
| Gimimo data | 1975 m. lapkričio 8 d. (47 metai) |
| Gimimo vieta | Kadisas, Ispanija |
| Ūgis | 1,86 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Barcelona |
| **Numeris** | 13 |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Jaunimo klubai |
| 1994–1997 | Safa San Luís C.D.Real Betis B |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1997–19981998–20082008- | Real BetisCelta de VigoFC Barcelona | 1 (0)165 (0)3 (0) |
|  |

**Chosė Manuelis Pinto Koloradas** (*José Manuel Pinto Colorado*; g. 1975 m. lapkričio 18 d.) – Ispanijos futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje. FC Barcelona klubo žaidėjas.

Karjera
-------

Profesionalaus futbolininko karjerą pradėjo Sevilijos „Real Betis" futbolo akademijoje. Aštuonolikmetis 1997 metais buvo pervestas į pagrindinę „Betis" komandą, tačiau jam atiteko tik trečiojo vartininko vaidmuo. Per savo pirmąjį ir paskutinįjį sezoną „verdiblancos" gretose tesužaidė vos vienerias rungtynes ir vasarą perėjo į Vigo „Celta".

Galicijos ekipoje ispanui taip pat teko laukti savojo šanso, nes tuo metu „Celta" vartus gynė Richardas Dutruelis ir Pablo Cavallero. Tačiau Pinto nepanoro vėl keisti klubo ir atkakliai nusprendė siekti vietos startinėje sudėtyje.
Sėkmingiausias žaidėjo karjeros sezonas – 2005–2006 m.

2005 m. Vigo „Celta" po metų pertraukos sugrįžo į stipriausią Ispanijos futbolo divizioną, o Pinto sezono pabaigoje iškovojo Zamorą trofėjų – asmeninį prizą, skirtą mažiausiai įvarčių praleidusiam Primeros vartininkui (36 rungtynės, 28 praleisti įvarčiai. Zamora koeficientas: 0.78). 2008 m. sausio 18 d. pasirašė sutartį su „Barcelona" iki sezono pabaigos ir Katalonijos klube pakeitė sunkią traumą gavusį Albertą Chorkerą.

Pasiekimai
----------

Celta de Vigo
* 2000 UEFA Intertoto taurės laimėtojas

FC Barcelona
* 2008-2009 Karaliaus taurės laimėtojas
* 2008-2009 Ispanijos čempionas
* 2008-2009 UEFA Čempionų lygos laimėtojas
* 2009-2010 Ispanijos Supertaurės laimėtojas
* 2009-2010 Europos Supertaurės laimėtojas
* 2009-2010 Pasaulio klubų taurės laimėtojas
* 2009-2010 Ispanijos čempionas
* 2010-2011 Ispanijos Supertaurės laimėtojas

Asmeniniai apdovanojimai
* 2005-2006 Zamora
| **Psamtikas II** |
| --- |
| Egipto faraonas |
|  |
| Psamtiko II statula |
| Dvidešimt šeštoji Egipto dinastija |
| Tautybė | Egiptietis |
| Egipto faraonas |
| Valdė | 595–589 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Nechas II |
| Įpėdinis | Aprijus |
|  |
|  **Vikiteka** | Psamtikas II |

**Psamtikas II** (Psamtikas II Neferibra, **Psametechas II**, **Psamtekas II**, valdė 595–589 m. pr. m. e.) – trečiasis dvidešimt šeštosios dinastijos Senovės Egipto valdovas. 

Psamtikas II buvo Necho II sūnus. Egipte išliko daug įrašų su jo vardu. Karinėse kampanijose jis rėmėsi samdinių pagalba. Jis buvo surengęs invaziją į Kušą ir užėmė Napatą. Jo armija pasiekė bent trečiąjį Nilo slenkstį. Jo samdinių iš Graikijos, Karijos ir Finikijos piešinių rasta Abu Simbelyje. Juose paminėta, kad faraono kariuomenė nužygiavo iki penktojo Nilo slenksčio. Psamtikas II organizavo buvusių Egipto valdovų − Kušo karalių, atminimo ženklų naikinimą Egipte. Tarp jo generolų buvo Amosis, kuris po Psamtiko II sūnaus Aprijaus iškėlė save faraonu.

Literatūra
----------

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press. 2002, p. 229
* Encyclopaedia Britannica, 2008 10 23

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Vėlyvoji karalystė**
**Dvidešimt šeštoji dinastija**
Psamtikas I →
Nechas II →
Psamtikas II →
Aprijus →
Amasis II →
Psamtikas III |

 |
|  |
| --- |
| Sviatoslavas Vakarčukas |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Sviatoslavas Vakarčukas |
| Gimė | 1975 m. gegužės 14 d. (48 metai)Mukačevė, Ukrainos TSR |
| Kilmė |  Ukraina |
| Žanrai | pop, indirokas |
| Veikla | atlikėjas |
| Aktyvumo metai | 1994–dabar |
| Susijusi veikla | Okean Elzy |
| Svetainė | www.okeanelzy.com |

**Sviatoslavas Vakarčukas** (ukr. *Святослав Вакарчук*; g. 1975 m. gegužės 14 d. Mukačevėje , Ukrainos TSR) – sėkmingiausios ukrainietiškos posovietinės roko muzikos grupės „Okean Elzy" (ukr. *Океан Ельзи*) vokalistas. Nusipelnęs Ukrainos artistas. Fizikos-matematikos mokslų kandidatas.

Biografija
----------

Tėvas Ivanas Vakarčukas – fizikas, buvęs Lvovo universiteto rektorius, Ukrainos švietimo ir mokslo ministras. S.Vakarčukas baigė mokyklą sidabro medaliu.

1991–1996 m. studijavo Lvovo universiteto fizikos fakultete. Specializacija – teorinė fizika. Antras aukštasis išsilavinimas – tarptautinė ekonomika. Nuo 1996 m. tame pačiame universitete studijavo aspirantūroje.

S. Vakarčukas aktyviai rėmė Oranžinę revoliuciją, Euromaidaną ir dalyvauja daugelyje socialinių ir kultūrinių projektų. Su grupe „Okean Elzy" iki 2010 metų išleidęs 7 albumus.
Ukrainiečių žurnalas „Korespondentas" S. Vakarčuką pažymėjo 2008 m. kaip vieną iš 100 įtakingiausių žmonių Ukrainoje. Jis užėmė 55 vietą. S. Vakarčukas dalyvavo Ukrainos televizijos žaidime „Kas laimės milijoną?" (ukr. *Перший мільон*). Atsakęs visus klausimus teisingai, jis laimėjo pagrindinį prizą ir paaukojo pinigus labdarai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Algirdas Kuprys** (rus. *Альгис Антонович Куприс*; g. 1943 m. balandžio 14 d. Lenčiuose, Kėdainių raj.) – tremtinys, Rusijos gydytojas.

Biografija
----------

Gimė ūkininkų šeimoje, kuri 1948 m. buvo ištremta į Sibirą – Krasnojarsko krašto Dauro rajono (dab. Balachtino raj.) Derbino kaimą. Alg.Kuprys gretimame kaime baigė vidurinę mokyklą ir dirbo miško darbininku. Po tremties nuosprendžio panaikinimo negrįžo su tėvais į Lietuvą, o 1960 m. įstojo į Krasnojarsko valstybinį medicinos institutą. Gavęs diplomą, 1966 m. pradėjo dirbti chirurgu Kranojarsko krašto Baikito gyvenvietės ligoninėje. 1967–1999 m. buvo skiriamas šios ligoninės vyr.gydytoju, jam vadovaujant medicininė įstaiga išsiplėtė ir sustiprėjo.

Su žmona Ala užaugino sūnų Olegą (vairuotojas) ir dukterį Mariną (gydytoja). Išėję į užtarnautą poilsį Kupriai persikėlė gyventi į Lietuvą, bet 2003 m. nusprendė grįžti į Sibirą.

Įvertinimas
-----------

* Rusijos Federacijos nusipelnęs gydytojas
* Tautų draugystės ordinas

Šaltiniai
---------

* Куприс Альгис Антонович[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Akvitanų genčių gyvenamoji vieta ankstyvosios Romos laikais.  
 ·Juodi pavadinimai: indoeuropiečių gentys  
 ·pilki: Keltų gentys
**Akvitanai** (lot. *aquitani*) – senovinė genčių grupė, gyvenusi dabartinės pietvakarių Prancūzijos teritorijoje tarp Garonos ir Pirėnų (Gaskonės istoriniame regione), gaskonų etnoso protėviai. Yra manoma, kad lingvistiškai ir kultūriškai jie skyrėsi nuo indoeuropiečių keltų, o buvo giminingi Pirėnuose gyvenusiems iberams (pirmiausia vaskonams). Dėl to dar vadinami **iberoakvitanais**.

Akvitanų kalba paliko nedaug įrašų, o daugiausia dievų ir žmonių vardų. Iš jų galima spręsti apie šios kalbos giminingumą su baskų kalba.

Raida
-----

Vienas pirmųjų akvitanus aprašo Julijus Cezaris, kuris juos laiko kultūriškai panašius tiek į savo kaimynus iberus, tiek į keltus. Jis laikė akvitanus viena iš trijų pagrindinių Galijos tautų (kitos dvi buvo keltai ir belgai). Dėl to ir vėliau Plaukuotoji Galija buvo skirstoma į šias tris dalis.

Tiesa, apie 27 m. pr. m. e. įkurta Akvitanijos Galija apėmė gerokai didesnį plotą nei akvitanų gyvenamos sritys: šioje provincijoje gyveno labai daug keltų genčių. Tik IV a. pradžioje Akvitanijos provinciją suskaldžius į tris dalis, naujai įkurta Novempopulanija gana tiksliai atitiko akvitanų gyvenamas žemes. Provincijos pavadinimas reiškė „9 tautos" taip turint omenyje 9 akvitanų gentis, nors iš tiesų teritorijoje genčių gyveno daugiau.

Valdant Romos imperijai, lotynizacija krašte progresavo menkai, akvitanai išlaikė savo kalbą ir kultūrinius bruožus. Pamažu įsitvirtino krikščionybė.

V a. akvitanų žemes nusiaubė vandalai, alanai, svebai. Vėliau Romos imperatorius čia leido įsikurti vestgotams, kurie įjungė akvitanus į savo karalystę. 507 m. akvitanai prijungti prie Frankų valstybės, o vėliau kartu su vaskonais sukūrė Vaskonijos kunigaikštystę. Joje akvitanų kalba galutinai nunyko, jie perėmė vulgariąją lotynų kalbos formą ir iš jų susidarė gaskonų etnosas.

Gentys
------

Akvitanų etnosai Novempopulanijos provincijoje
* Auskai (*Auscii*) – gali būti, kad iš jų etnonimo kilo pats akvitanų pavadinimas. Jų pagrindinė gyvenvietė (senovės Iliberis) vėliau pervardinta Ošu, pavadinimu, kilusiu iš genties;
* Benearnai – davė pavadinimą Bearno regionui;
* Bigerionai (*Bigerriones*) – davė pavadinimą Bigoros regionui;
* Bojai (*Boii*) gyveno Bugo regione;
* Kokosatai su centru Kokosiumo mieste;
* Konvenai (*Convenae*), su centre Lugdunum Convenarum (dab. Sant Bertran de Comenge)
* Elusatai (*Elusates*) gyveno Armanjako regione;
* Garumniai (*Garumni*) koncentravosi Arano slėnyje, su centru Salardunume;
* Laktoratai (*Lactorates*) gyveno Lomanjos regione su centru Lactora (dab. Leitora);
* Sotiatai gyveno į šiaurę nuo elusatų, su centru Sotiume;
* Suburatai gyveno su centru Soloje
* Tarbeliai (*Tarbelli*) gyveno pajūrio regione su centru Aquae tarbelliae (dab. Daksas).
* Tarusatai gyveno Tursano regione, su centru Atura (dab. Aira).
* Vasatai gyveno prie Garonos upės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Calidris canutus** |
| --- |
| Islandinis bėgikas (Calidris canutus)Islandinis bėgikas (*Calidris canutus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Tilvikiniai  *( Scolopacidae)* |
| Gentis: | Bėgikai  *( Calidris)* |
| Rūšis: | Islandinis bėgikas  *( Calidris canutus)* |

 |
| Binomas |
| ***Calidris canutus***Linnaeus, 1758 |

*Calidris canutus* 
**Islandinis bėgikas** (*Calidris canutus*) – tilvikinių (*Scolopacidae*) šeimos paukštis, kurio pažastinės plunksnos baltos, su rusvu raštu. Paukštis 103-105 g svorio. Kūno ilgis 25 cm, jo viršutinė pusė rusva ir su dėmelėmis. Antuodegis baltas su juodais dryželiais. Pilvinė pusė, kaklas, skruostai rudi. Pauodegys ir šonai balti. Snapas ir kojos juodos. Patelės apatinė pusė šviesesnė nei patino. Jauniklių nugarinė pusė tamsesnė nei suaugusių paukščių.

Lietuvoje aptinkamas traukimo metu pajūryje.
Prezidento vėliava
**Islandijos prezidentas** (isl. *Forseti Íslands*) – Islandijos Respublikos valstybės vadovas. Islandijos prezidentas renkamas 4 metų laikotarpiui, pilnamečių Islandijos piliečių. Islandijoje prezidentas nėra vyriausybės vadovas, šiai vadovauja ministras pirmininkas. Nuo Islandijos prezidento institucijos sukūrimo 1944 m. prezidentais buvo 5 žmonės.

Dabartinis prezidentas nuo 1996 m. yra Ólafur Ragnar Grímsson, kuris vadovauja 4 kadenciją (Perrinktas 2000, 2004, 2008).

Prezidento rezidencija yra *Bessastaðir*, Álftanes. Prezidentui, dėl tam tikrų priežasčių negalint vykdyti savo pareigų, šias perima ministras pirmininkas, Altingo pirmininkas ir Aukščiausiojo Teismo prezidentas.

Nuo 1944 m. kai buvo sukurta institucija, kadenciją ėjo 5 prezidentai:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | **Prezidentas** |  | **Kadencijos pradžia** | **Kadencijos pabaiga** |
| 1 | **Sveinn Björnsson** |  | 1944 m. birželio 17 d. | 1952 m. sausio 25 d. |
| 2 | **Ásgeir Ásgeirsson** |  | 1952 m. rugpjūčio 1 d. | 1968 m. rugpjūčio 1 d. |
| 3 | **Kristján Eldjárn** |  | 1968 m. rugpjūčio 1 d. | 1980 m. rugpjūčio 1 d. |
| 5 | **Vigdís Finnbogadóttir** |  | 1980 m. rugpjūčio 1 d. | 1996 m. rugpjūčio 1 d. |
| 5 | **Ólafur Ragnar Grímsson** |  | 1996 m. rugpjūčio 1 d. |  |

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2010-04-02 iš Wayback Machine projekto.
Fenilalaninas
**Fenilketonurija** – paveldima medžiagų apykaitos liga, sukelianti silpnaprotystę. Ši reta autosominiu recesyviniu būdu paveldima liga atsiranda dėl amino rūgšties fenilalanino, gaunamo su maistu, apykaitos sutrikimo organizme. Fenilalaninas – viena iš pagrindinių baltymą sudarančių nepakeičiamų aminorūgščių, kuri gaunama su maistu. Ji randama visuose baltymuose ir kai kuriuose saldikliuose (aspartame). Ligą sukelia biocheminiai sutrikimai, kuriuos vaikas paveldi iš abiejų tėvų. 

Imamas naujagimio kraujas tyrimui

Požymiai
--------

Sergant šia liga trūksta fenilalaninhidroksilazės fermento, todėl amino rūgštis fenilalaninas nebepaverčiamas tirozinu ir kaupiasi organizme. Kadangi padidėjusiam fenilalanino kiekiui jautriausios yra smegenys, vyksta negrįžtami nervų sistemos pažeidimai: vystosi vidutinio ar sunkaus laipsnio protinis atsilikimas, kyla emocijų ir elgesio problemų. Visi naujagimiai per pirmas dvi paras yra ištiriami dėl šios ligos. Kraujyje nustačius padidėjusį fenilalaniną, naujagimiai pradedami gydyti nedelsiant, priešingu atveju tai trikdo normalų jų augimą ir smegenų vystymąsi. Liga progresuoja gana greitai: negydomo vaiko būklė labai pablogėja jau per pirmąjį jo gyvenimo pusmetį.

Gydymas
-------

Gydymo tikslas yra sumažinti fenilalanino, kuris įsisavinamas su maistu, gavimą naudojant specialią dietą. Fenilketonurija yra genetiškai paveldima medžiagų apykaitos liga, dėl kurios žmonės negali valgyti įprasto maisto. Ši dieta riboja natūralių baltymų vartojimą (kuriuose yra didelis fenilalanino kiekis) bei skiriami specialūs amino rūgščių mišiniai (bendram baltymų kiekiui organizme palaikyti). Tokios dietos privaloma kruopščiai laikytis visą gyvenimą, kai vartojami produktai, kuriuose nėra baltymų (nebaltyminiai makaronai, miltai, duona, sausainiai ir t. t.) ar jų yra labai mažai (vaisiai, daržovės, cukrus, augaliniai aliejai, medus). Visiškai vartoti negalima žuvies, mėsos, kiaušinių, sūrio, įvairių kruopų, ankštinių daržovių, šokolado, kakavos, saldiklių, miltinių produktų.

Nuo gimimo gydomų vaikų intelektas yra normalus, nors intelekto koeficientas būna kiek žemesnis nei tėvų ar bendraamžių.

Lietuvoje
---------

Fenilketonurija – viena dažniausiai Lietuvoje pasitaikančių medžiagų apykaitos ligų. Nuo 1975 m. Lietuvoje vykdomas visuotinis naujagimių tikrinimas norint laiku diagnozuoti šią ligą. Ją diagnozavus, šeima su vaiku nukreipiama į Žmogaus genetikos centrą, kur juos konsultuoja, detaliau ištiria ir paskiria tinkamą gydymą. Lietuvoje vidutiniškai fenilketonurija nustatoma vienam iš 9000 naujagimių. Valstybė pacientams (vaikams ir suaugusiems) kompensuoja specialiosios paskirties maisto produktus, nes gydymas brangus – apie 10 tūkst. litų trims mėnesiams. Maisto produktai turintys aspartamo ženklinami užrašu ,,Turi fenilalanino šaltinį".

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* Ligos. Fenilketonurija
* Fenilketonurija - kokia tai liga?
* Fenilketonurija sergančių vaikų psichinė sveikata Archyvuota kopija 2008-12-02 iš Wayback Machine projekto.
| **Akvilė Mikėnaitė** |
| --- |
| Gimė | 1912 m. balandžio 10 d.Skardupis, Latvija |
| Mirė | 2001 m. gegužės 1 d. (89 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | muziejininkė, dailėtyrininkė |
| Organizacijos | Lietuvos dailės muziejus |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Akvilė Mikėnaitė** (1912 m. balandžio 10 d. Skardupis prie Aknystos, Latvija – 2001 m. gegužės 1 d. Vilnius) – Lietuvos muziejininkė, dailėtyrininkė.

Biografija
----------

Broliai Jonas Mikėnas ir Juozas Mikėnas. 1931 m. baigė Subatės latvių gimnaziją. 1932–1939 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo istoriją, 1940 m. baigė Vilniaus universitetą.

1940–1961 m. Vilniaus universiteto, 1941–1942 m. dar ir Vilniaus dailės akademijos lietuvių dailės istorijos dėstytoja. 1944–2001 m. dirbo Lietuvos dailės muziejuje, 1965–1991 m. Liaudies meno skyriaus vedėja. 1948–1989 m. vadovavo muziejaus rengiamoms ekspedicijoms, kurių tikslas – rinkti ir tyrinėti tautodailės kūrinius.

Mokslinė veikla
---------------

Kaupė, sistemino ir tyrinėjo lietuvių tautodailės palikimą, daugiausia – liaudies skulptūrą. Su kitais sudarė „Lietuvių liaudies meno" serijos albumus, parašė straipsnių apie lietuvių tautodailę.

Bibliografija
-------------

* Audiniai, su kitais, 2 kn. 1957–1962 m.
* Juostos, su kitais, 1969 m.
* Lietuvių liaudies raižiniai, su kitais, 1970 m.
* Lietuvių liaudies geležinės kulto ir memorialinių paminklų viršūnės, su kitais, 1970 m.
* Lietuvių liaudies baldai, su kitais, 1992 m.
* Marcė Katiliūtė, biografinė apybraiža, 1963 m.

Literatūra
----------

* Akvilė Mikėnaitė: Gvvenimo prasmė – liaudies menas, Vilnius, 2004 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nijolė Žilinskienė. *Akvilė Mikėnaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 83 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Cetraria islandica** |
| --- |
| Islandinė kerpena (Cetraria islandica)Islandinė kerpena (*Cetraria islandica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Aukšliagrybūnai  *( Ascomycota)* |
| Klasė: | Dengtaaukšliai  *( Euascomycetes)* |
| Eilė: | Lekanoriečiai  *( Lecanorales)* |
| Šeima: | Kežiniai  *( Parmeliaceae)* |
| Gentis: | Kerpena  *( Cetraria)* |
| Rūšis: | Islandinė kerpena  *( Cetraria islandica)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Islandinė kerpena** (*Cetraria islandica*) – kežinių (*Parmeliaceae*) šeimos, kerpenų (*Cetraria*) genties grybas.

Daugiametė, iki 10 cm aukščio kerpė. Gniužulas sudarytas iš šakotų, netaisyklingų plokščių, blakstienotais kraštais skiaučių. Viršutinė jų pusė žalsvai rusva, vietomis ruda, apatinė šviesiai pilka, su baltomis dėmėmis, kurios skiaučių pakraščiuose susilieja. Plačiųjų skiaučių galuose susidaro lęšiuko formos rudi apoteciai (vaisiakūniai), kuriuose formuojasi aukšliai; juose išsivysto sporos.

Auga sausuose pušynuose. Paplitusi pietryčių Lietuvoje. Vaistinei žaliavai vartojamas gniužulas, kuris renkamas vasarą. Toje pačioje vietoje galima rinkti ne dažniau kaip kas 5-6 metus, paliekant žemesnius kaip 5 cm aukščio gniužulus.

Gniužule yra 60-70 % polisacharidų, 3-5 % antibiotinių medžiagų – kerpių rūgščių (protolichesterino, paralichesterino, protocetraro, fumaroprotocetraro, cetraro, usnino), 0,5-3 % baltymų, 1-2 % riebalų, iki 1 % vaško, iki 3,6 % dervų, 6,8 % pigmentų, 0,05 % eterinio aliejaus, mineralinių medžiagų (vario, geležies, kobalto, mangano, jodo), vitaminų (folio rūgšties, ciankobalamino, karotino).

Iš gniužulo su uogų sultimis gaminami kisieliai, drebučiai, marmeladas, o jo nuoviras vartojamas kosmetikoje. Drėgnos kerpenos tinka elnių pašarui.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Islandinė kerpena** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Algirdas Matulionis** |
| --- |
| Gimė | 1911 m. kovo 15 d.Židikai, Mažeikių apskritis |
| Mirė | 1980 m. gegužės 19 d. (69 metai)Vilnius |
| Tėvas | Antanas Matulionis |
| Motina | Teofilija Sklėriūtė-Baronienė-Matulionienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Kazimiera Matulionienė |
| Vaikai | Jūratė Matulionytė, Arvydas Virgilijus Matulionis |
|  |
| Veikla | miškininkas, partinis veikėjas |
| Partija | 1950 m. SSKP |

**Algirdas Matulionis** (1911 m. kovo 15 d. Židikuose, Mažeikių apskritis – 1980 m. gegužės 19 d. Vilniuje) – Lietuvos miškininkas, partinis veikėjas.

Biografija
----------

Nuo 1912 m. augo Liepojoje (Latvija), nuo 1915 m. Sankt Peterburge (Rusija), 1918–1920 m. Orenburge. 1920 m. su šeima grįžo į Lietuvą ir apsistojo Kunigiškiuose (Anykščių rajonas). Baigė Kunigiškių pradžios mokyklą, mokėsi Rokiškio gimnazijoje. 1930 m. baigė Alytaus aukštesniąją miškų mokyklą.

1930–1934 m. Rokiškio, Žalgirio miškų urėdijų žvalgas, girininkas. 1931–1932 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1934–1940 m. Panevėžio miškų urėdijos Raguvėlės girininkijos girininkas. 1940–1941 m. Panemunės miškų ūkio direktorius. 1941 m. LSSR miško pramonės liaudies komisariato miškų valdybos viršininko pavaduotojas. 1941–1942 m. Marių ASSR miško pramonės ūkio taksatorius. 1942–1944 m. 16-osios lietuviškosios divizijos pulko štabo viršininko pavaduotojas, kuopos vadas, kapitonas.

1944–1945 m. Vyriausiosios miškų ūkio valdybos viršininkas. 1945–1947 m. Kauno miškų ūkio ir gamybos tresto valdytojas. 1947–1953 m. LSSR miškų ūkio ministras. 1953–1956 m. LSSR žemės ūkio ir paruošų ministro pavaduotojas. 1956–1957 m. Vyriausiosios miškų ūkio valdybos prie LSSR MT viršininkas. 1957–1978 m. LSSR miškų ūkio ir miško pramonės ministras.

1958–1961 m. LKP CK narys, 1961–1964 m. ir nuo 1966 m. kandidatas į LKP CK narius. 1959–1979 m. LSSR AT deputatas.

Organizavo Lietuvoje kompleksinį miškų ūkį, pertvarkė miškų administravimą, plėtė miškų želdinimą, tobulino medienos ruošą. Paskelbė apie 50 mokslinių straipsnių miškininkystės ir miško ūkio klausimais. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Bibliografija
-------------

* Tarybų Lietuvos miškų ūkis. – Vilnius, 1950. – 35 p.
* Tūrio ugdymas Raguvėlės girininkijos miškuose / Algirdas Matulionis, Stasys Vėgėlė. – Vilnius, 1966. – 60 p.
* Tūrio ugdymas Raguvėlės girininkijos miškuose / Algirdas Matulionis, Stasys Vėgėlė. – 2-asis leidimas. – Vilnius, 1974. – 86 p.
* Girių prieglobstyje: apybraižos. – Vilnius: Vaga, 1978. – 140 p.

Įvertinimas
-----------

* Garbės ženklo ordinas
* Darbo raudonosios vėliavos ordinas
* 1967 m. LTSR nusipelnęs miškininkas

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Vincentas Verbyla. *Algirdas Matulionis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 18
3. ↑  Romualdas Mankus. *Algirdas Matulionis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 453 psl.

Literatūra
----------

* Miškininkas Algirdas Matulionis. – Klaipėda: Žemaitijos spauda, 2011. – 151 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-839-28-6
| Fengšanas鳳山 |
| --- |
| *Gatvė Fengšane* |
|  |
| 

FengšanasFengšanas

22°38′0″ š. pl. 120°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿22.63333°š. pl. 120.35000°r. ilg.﻿ / 22.63333; 120.35000﻿ (Fengšanas)Koordinatės: 22°38′0″ š. pl. 120°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿22.63333°š. pl. 120.35000°r. ilg.﻿ / 22.63333; 120.35000﻿ (Fengšanas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 354 093  |
| **Plotas** | 26,76 km² |
| **Tankumas** (2014) | 13 232 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.fongshan-en.kcg.gov.tw |
|  **Vikiteka** | Fengšanas |

**Fengšanas** (kin. 鳳山, pinyin: *Fèngshān*; pe̍h-ōe-jī:  *Hōng-soaⁿ*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietvakarių Taivane. Gyventojų 354 tūkst. (2014 m. duomenys). Vienas iš Gaosiongo administracinių centrų, čia įsikūrusi Kinijos Respublikos karo akademija. Tai daugiausia miegamasis rajonas su iki vėlumos veikiančiomis krautuvėlėmis, užkandinėmis.

Istorija
--------

Nyderlandų kolonijiniais laikais dabartinė Fengšano teritorija vadinta *Pongsoya*, grupele Makatao kaimų. Valdant Čingų dinastijai, Fengšano apskritis (鳳山縣) apėmė teritorijas į pietus nuo Tainano (tuomet vadinto *Taiwan-fu*) ir į vakarus nuo kalnų. 1875 m. pietinės Fengšano apskrities teritorijos buvo atskirtos ir sudaryta nauja Hengčuno apskritis (恆春縣).

Japonijos kolonijiniais laikais teritorija įėjo į Takao prefektūros Hodzano rajono (鳳山郡) sudėtį. Kolonijinei valdžiai ėmus plėsti Takao prieplaukos regioną ankstyvajame XX a. Fengšano svarba sumenko.

Fengšanas buvo Gaosiongo apskrities, įkurtos 1945 m. sostinė, o nuo 2010 m. yra Gaosiongo miesto administracinis centras.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGaosiongo rajonai |
| --- |
|  |
| Administracinis centras: Lingja ir Fengšanas |
|  |
| Ankstyvieji rajonai | 
Čiandzinas · Čidzinas · Čiandženas · Dzuojingas · Gušanas · Jančengas · Lingja · Nandzi · Sanminas · Siaogangas · Sinsingas | Gaosiongo padėtis Taivano žemėlapyje |
|  |
| Fengšano regionas | 
Daliao · Dašė · Dašu · Fengšanas · Linjuanas · Niaosongas · Ženvu |
|  |
| Gangšano regionas | 
Alianas · Čiaotou · Čiedingas · Džiguanas · Gangšanas · Hunėjus · Jančao · Jonganas · Ludžu · Mituo · Tianliao |
|  |
| Čišano regionas | 
Čišanas · Dziasianas · Liugujus · Maolinas · Meinongas · Namasija · Neimenas · Šanlinas · Taojunas |

 |
*Kitos reikšmės – Indraja (reikšmės).*

| Indraja |
| --- |
| **Ilgis** | 19 km |
| **Nuolydis** | 263 cm/km |
| **Baseino plotas** | 105 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,89 m³/s |
| **Ištakos** | Indrajai |
| **Žiotys** | Paščio ežeras |
| **Šalys** | Lietuva |

**Indraja** – upė Utenos ir Zarasų rajonuose, Šventosios baseine. Išteka iš Indrajų ežero, ties Veleikiais. Teka į šiaurę pro Vasaknų žuvininkystės ūkio tvenkinius, žemiau jų – pro Vykežerėlio ežerą, į šiaurės vakarus netoli žiočių – į pietvakarius. Įteka į Paščio ežerą (per jį teka Šventoji).

Intakai: Laba, Grabė (dešinieji).

Nuo Vasaknų tvenkinių iki žiočių (6 km) vaga reguliuota, plotis 6–10 m, gylis 1–1,1 m. Vidutinis debitas: aukštupyje 0,11 m³/s, žemiau Indrajų ežero 0,51 m³/s, žiotyse 0,89 m³/s.

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *indrė* („nendrė").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Indraja (upė)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 53
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 130
Akvamarinas
Nušlifuotas akvamarinas
**Akvamarinas** (lot. *aqua marine* – 'jūros vanduo'; Be3Al2Si6O18) – ciklosilikatų grupės mineralas, melsva ar žalsva berilo atmaina.

Savybės
-------

Kietumas 7,5-8,0. Kristalo struktūra – heksagonalinė. Lūžio rodiklis – 1,57-1,58.

Spalvos
-------

Žydra, mėlyna, žaliai - mėlyna (priklauso nuo titano ir geležies priemaišų).

Mėlyna spalva gali būti išgauta šviesiai žalią berilą pakaitinus iki 400 °C. Akvamarinas naudojamas kaip brangakmenis, dažnai painiojamas su žydru topazu. Priešingai nuo smaragdo, akvamarinas dažniausiai būna be defektų.

Priežiūra
---------

Saugoti nuo aštrių cheminių medžiagų (pvz. plaukų dažų, ploviklių) ir smūgių. Ilgai nelaikyti saulėkaitoje.

Radavietės
----------

Vokietija, Austrija, Italija, Norvegija, Nigerija, Namibija, Madagaskaras, Pakistanas, Brazilija.

1910 metais Brazilijoje rastas 110 kg mineralas.

Nuorodos
--------

* Mineralo nuotraukų galerija
* Viskas apie mineralą Archyvuota kopija 2010-10-15 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kauzatyvas** (lot. *Causativus*, iš *causa* – 'priežastis') – veiksmažodžio forma, reiškianti, kad subjektas veikia ne pats, o jį verčia atlikti veiksmą kitas veikėjas. Tai valentinė forma, žodžiui suteikianti tranzityvinę reikšmę, perkelianti veiksmą prie kito veikėjo.

Lietuvių kalboje kauzatyvas sudaromas pridedant priesagą -in-, -y- (kartais dar ir pakėlus veiksmažodžio šaknį į aukštesnį laipsnį) pvz.; *judėti – judinti, kalbėti – kalbinti, skristi – skraidinti, gulti – guldyti*. Panašiai kauzatyvas sudaromas sanskrite, pridedant priesagą -aya-; pvz. *paṭhati* („skaito") – *pāṭhayati* („verčia skaityti"), *vakṣati* („auga") –  *vakṣayati* („augina"). Hindi kalboje yra 2 kauzatyvo laipsniai – pirmas nurodo vertimą veikti kitą, o antras – per kitą objektą atliktą sau naudingą darbą; pvz. pīnā („gerti") – *pilānā* („girdyti") – *pilvānā* („girdyti per kitą asmenį"). Panašaus pobūdžio yra ir lietuviški kauzatyvai (parūpinamieji veiksmažodžiai) *statydinti* („statyti statybininkų pagalba"), *kirpdinti* („kirpti kirpėjo pagalba") ir kt.

Kauzatyvai pasaulio kalbose sudaromi įvairiais būdais:

| Pokytis | Veiksmažodis | Kauzalinė forma | Kalba |
| --- | --- | --- | --- |
| balsių kaita | *tìkti* | *táikyti* | lietuvių |
| toninis pokytis | *nɔ̂* 'busti' | *nɔ̄* 'budinti' | lahų |
| priebalsio reduplikacija | *xarab* 'blogai elgtis' | *xarrab* 'versti elgtis blogai' | įlankos arabų |
| balsio pailginimas | *mar* 'mirti' | *ma: r* 'marinti' | kašmyrų |
| skiemens reduplikacija | *bengok* 'šaukti' | *be-bengok* 'šaukdinti' | javiečių |
| priešdėlis | *gǝbba* 'įeiti' | *a-gǝbba* 'įterpti' | amherų |
| priesaga | *-kam-* 'mirti' | *-kam-isa-* 'marinti' | kičių |
| cirkumfiksas | *-č'am-* 'valgyti' | *-a-č'm-ev-* 'valgdinti' | gruzinų |

Daugelyje kitų kalbų (pvz. anglų, persų, portugalų) kauzatyvas sudaromas su veiksmažodžiais 'versti, daryti, sukelti, nurodyti' ir t. t. Pvz. anglų *I made him go* („aš priverčiau jį eiti").
**Gyventojų žemėlapiai** – žemėlapiai vaizduojantys gyventojus ir gyvenvietes apibūdinančių rodiklių teritorinį pasiskirstymą. Skirstomi į gyventojų, gyvenviečių, demografinius, darbo išteklių, demoetnografinius žemėlapius.

Žemėlapiai
----------

**Gyventojų žemėlapiai** sudaromi iš statistinių ir specialių tyrimų duomenų. Gyventojų žemėlapiai rodo bendrą ir miesto bei kaimo gyventojų teritorinį paplitimą, gyventojų tankumą, jų kaitą praeityje, migracijos dydį įvairiais metais ir kryptis, taip pat gyventojų išsilavinimą, socialinę sudėtį, verslo pobūdį ir kita.

**Gyvenviečių žemėlapiai** rodo gyvenvietes ir jų sistemas pagal gamybines funkcijas, raidos istoriją, geografinę (topografinę) padėtį, planinę struktūrą, statybų pobūdį. Gali būti pavaizduota kuo gyventojai verčiasi, jų socialinė sudėtis, natūralusis prieaugis ir kiti rodikliai.

**Demografiniai žemėlapiai** apibūdina gyventojus pagal lytį, amžių, gimimų, mirimų skaičių, natūralųjį prieaugį, šeimų dydį, santuokų, ištuokų teritorinį pobūdį.

**Darbo išteklių žemėlapiai** apibūdina gyventojų profesiją, specialųjį išsilavinimą, darbingų žmonių (vyrų ir moterų), bedarbių, darbo jėgos išteklių paplitimą.

**Demoetnografiniai žemėlapiai** rodo tautinę gyventojų sudėtį, etninių grupių, kalbų, religijų, kultūros, buities, rasių paplitimą, suskirsto gyventojus pagal antropologinius bruožus.

Metodika
--------

Gyventojų žemėlapiams sudaryti naudojami šie kartografiniai metodai: izolinijų (gyventojų tankumui, gimimams, mirimams žymėti), diagramos (nacionalinei sudėčiai, amžiui, išsilavinimui), taškų (gyventojų ir gyvenviečių pasiskirstymui), judėjimo krypčių (migracijai), spalvų (tankumui), kartogramų (pasiskirstymui, prieaugiui), ženklų (gyvenvietėms tipizuoti, etnografijos, antropologiniams ypatumams žymėti).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Stanaitis. *Gyventojų žemėlapiai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 726 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Formulė 2**1984 m. FIA Formulės 2Pasaulio čempionatas** |
| Prieš: **1983** | Po: **2009** |

**1984 m. Formulės 2 sezonas** buvo paskutinis senojo Formulės 2 čempionato sezonas. Jį sudarė 11 etapų, o sezone dalyvavo 13 komandų ir 32 lenktynininkai.

Po šio sezono 1985 m. Formulės 2 čempionatas buvo perkeltas į Formulę 3000. Po 25 m. 2009 m. Formulė 2 vėl buvo atkurta.

Taškų sistema ir nugalėtojai
----------------------------

Pagal čempionato taisykles taškai buvo skiriami taip (už atitinkamas vietas nuo 1 iki 6): 9, 6, 4, 3, 2 ir 1. Į galutinę čempionato įskaitą buvo skaičiuojami devyni geriausi lenktynininko rezultatai.

Paskutiniu senojo Formulės 2 čempionato nugalėtoju tapo Mike Thackwell iš Naujosios Zelandijos, atstovavęs Ralt Racing Ltd. komandą. Ji naudojo Honda variklius. Mike'as iš 11 lenktynių nugalėjo devyniose.
| **Kristijonas Kaikaris** |
| --- |
| Gimė | 1972 m. birželio 10 d. (50 metų)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Vilma |
| Vaikai | Greta, Adomas (iš pirmosios santuokos),Ieva, Jonas Bernardas |
|  |
| Veikla | verslininkas, leidėjas, TV komentatorius |
| Organizacijos | „Microsoft Lietuva" |
| Pareigos | generalinis direktorius |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universiteto Medicinos fakultetas |

**Kristijonas Kaikaris** (g. 1972 m. birželio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos vadybininkas, ilgametis Formulės 1 TV transliacijų komentatorius.

Biografija
----------

1989 m. baigė Vilniaus medicinos mokyklą, kurioje įgijo specialybę „Medicinos sesuo". 1993–1995 m. Baltijos ir Amerikos klinikos gydytojo asistentas. Nuo 1996 m. „Formulės-1" TV transliacijų komentatorius. 1997 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą.

1997–2002 m. medicinos ir laboratorinės įrangos kompanijos „Shimadzu" įgaliotasis atstovas Lietuvoje ir Latvijoje. 1999 m. įkūrė įmonę „Mikrotera", veikusią iki 2002 m. 2000–2002 m. įkūrė ir leido žurnalą „F-1 savaitė". 2001–2004 m. „IBM Lietuva" projektų vadovas. 2004–2007 m. „IBM Lietuva" pardavimų grupės vadovas. 2007–2011 m. „Oracle" generalinio direktoriaus pareigose Lietuvai. 2012–2015 m. „Microsoft Lietuva" generalinis direktorius.

2016–2020 m. Small Planet Airlines direktorius. Nuo 2020 m. „CityBee" direktorius.

Pomėgiai: kelionės, nardymas, automobilių sportas, rašymas.

Bibliografija
-------------

* Nėra vietos dviem: trileris, 2020.
* Rozmarinas: romanas, 2020

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------

* „Verslo žinios": K. Kaikario biografija[neveikianti nuoroda]
* Naujasis „Microsoft Lietuva" vadovas[neveikianti nuoroda]
* „Microsoft Lietuva" vadovu paskirtas K. Kaikaris
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


|  |
| --- |
| Oldsmobile Curved Dash |
|  |
| Bendra informacija |
| Gamintojas | Oldsmobile |
| Metai | 1901–1907 |
| Chronologija |
| Kėbulas ir važiuoklė |
| Variklis ir transmisija |
| Variklis (-iai) | 1,6 l. (vienas cilindras) |
| Transmisija (-os) | 2-pavarų epiciklinė |
| Išmatavimai |
| Kita informacija |

***Oldsmobile Curved Dash*** – laikomas pirmuoju masinės gamybas automobiliu, kadangi buvo gaminamas konvejerio principu. Automobilius gamino tuo metu dar nepriklausoma *Oldsmobile* kompanija, nuo 1901 iki 1907 metų. Iš viso buvo pagaminta apie 19 000 *Curved Dash* vienetų.

*Oldsmobile Curved Dash*
Automobilis naudojo vandeniu aušinamą, benzininį 1,6 litro 5 AG vieno cilindro variklį, turėjo epiciklinę transmisiją su dviem priekinėmis bei viena atbuline pavara. Sveria 390 kg ir pasiekia maksimalų 32 km/h greitį. Pradinė kaina buvo 650 JAV dolerių.
| **Eduardas Gabnys** |
| --- |
| Gimė | 1952 m. kovo 17 d. (71 metai)Panevėžyje |
|  |
| Veikla | Lietuvos akordeonininkas, pedagogas. |

**Eduardas Gabnys** (g. 1952 m. kovo 17 d. Panevėžyje) – Lietuvos akordeonininkas, pedagogas.

Biografija
----------

Baigė Kauno Juozo Naujalio vidurinę muzikos mokyklą. 1976 m. baigė Lietuvos konservatorijos A. Baikos klasę. 1982–1986 m. studijavo Kijevo konservatorijos asistentūros stažuotėje.

1974–1979 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokyklos, nuo 1977 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas, nuo 1994 m. prorektorius, nuo 2005 m. rektorius. Nuo 1998 m. profesorius.

Kūryba
------

Nuo 1978 m. koncertuoja su akordeonininku G. Savkovu. Vienas ir su G. Savkovu gastroliavo Europos šalyse, JAV, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, dalyvavo tarptautiniuose konkursuose (1989 m. Vokietijoje laimėjo II vietą). Su G. Savkovu sudarė (ir instrumentavo) kūrinių rinkinių akordeonų duetui, parengė kitų leidinių Lietuvos ir Italijos leidykloms. Tarptautinių seminarų Slovakijoje, Latvijoje, atvirų pamokų Didžiojoje Britanijoje, Rusijoje vadovas. Lietuvos ir Baltijos šalių akordeonininkų draugijų, tarptautinių akordeono muzikos festivalių Vilniuje meno vadovas, žiuri pirmininkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Albertas Baika. *Eduardas Gabnys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 307 psl.
Keršas arklys (*tobiano* tipas)
**Gyvūnų keršystė** – reiškinys, kai gyvūno kailis (plunksnų ar žvynų danga) yra būdingos spalvos, bet jame yra stambių baltų dėmių. Keršystė aptinkama tokiose rūšyse kaip arkliai, šunys, katės, kiaulės, galvijai, paukščiai, taip pat Karališkieji pitonai. 

Keršas arklys, keršis (angl. *piebald, pied*) – juodas ar rudas arklys su stambiomis baltomis dėmėmis.

Keršų gyvūnų baltose dėmėse balti ne tik plaukai (plunksnos, žvynai), bet ir oda. Dėmės būna netaisyklingos formos, nesimetriškai išdėstytos. Baltų dėmių pigmentacijos sutrikimo tipas yra leukizmas. 

Dalyje keršų individų akių rainelių spalva susijusi su aplinkinės odos spalva. Pvz. jei oda rausva, akys žydros, jei tamsi – rudos.

Etimologija
-----------

Žodis angl. *piebald* kildinamas iš junginio angl. *pie* (iš angl. *magpie* 'šarka') + angl. *bald* 'balta dėmė'. Aiškinimas paremtas šarkoms būdinga juoda ir balta spalva. Rudi arkliai su baltomis dėmėmis dar vadinami angl. *skewbald*. Amerikiečių anglų kalboje baltmargiai arkliai vadinami angl. *pinto*, nesvarbu kokia foninė spalva. *Pinto* kilęs iš būdv. isp. *pinto* 'dėmėtas, margas', iš spėj. vulg.lot. *pinctus* 'išpaišytas, dažytas'.

Žodis liet. *keršas* siejamas su indoeuropietiškais žodžiais, susijusiais su juoda spalva: prūs. *kirsnan*, skr. कृष्ण = IAST: *kṛṣṇa* ir rus. *черный* 'juodas'.

Kerša (*pinto*) kumelė

Arklių keršystė
---------------

Arklio keršystės pagrindas yra juodas ar rudas kailis, kurio juodumą keičia genas, suteikiantis vieną iš trijų keršumo dėstų:

* Dažniausias keršumo dėstas yra *tobiano* (lemia dominantinis alelis). *Tobiano* arkliai turi dideles apvalias dėmes, paprastai su pasireiškiančia vertikalia orientacija. Balta spalva paprastai eina skersai liemens, kojos paprastai baltos, galva - tamsi.
* Retesni dėstai yra *overo*. Vyrauja tamsi spalva, dėmės kampuotos, dažnai horizontaliai orientuotos, galva paprastai balta. Jo yra trys variantai:
	+ *frame overo*: Kojos tamsios arba su nedaug baltumo.
	+ *sabino overo*: Dėmių gali būti labai nedaug, jos išsidėsčiusios ant kojų, pereina ant šonų. Baltos spalvos paprastai būna ir galvoje - apie akis ir/ar ant smakro.
	+ *splash over* arba *splashed white overo*: Rečiausias variantas iš visų *overo*. Tai būna lyg vienspalvis arklys, kuris buvo įbridęs į baltus dažus. Baltos būna jo kojos, papilvė, šiek tiek šonai. Dažnai daug baltos spalvos galvos srityje, akys dažnai žydros. Ribos tarp tamsių ir šviesių zonos ryškios.

*Overo* tipo keršystės genetika nėra gerai suprasta. Tokie kumeliukai gali gimti dviem vienspalviams arkliams. O *tobiano* kumeliukų bent vienas tėvų turi būti *tobiano* (tai lemia dominuojantis alelis).

* Tobiano arklys*Tobiano* arklys
* Frame overo arklys*Frame overo* arklys
* Sabino overo arklys*Sabino overo* arklys
* Splashed white overo kumelė*Splashed white overo* kumelė

Nuorodos
--------

1. ↑  Harper, Douglas. *Online Etymology Dictionary.*
2. ↑  Piebald. In: Skeat, Walter W. (1882). T he Concise Dictionary of English Etymology. Hertfordshire: Clarendon Press
3. ↑  keršas. In: Lietuvių kalbos etimologinio žodyno duomenų bazė
Eduardas Eichvaldas
**Eduardas Karolis Eichvaldas** (rus. *Эдуард Иванович Эйхвальд*, 1795 m. Mintaujoje – 1876 m. lapkričio 16 d. Peterburge) – vokiečių kilmės Latvijos ir Lietuvos mokslininkas zoologas, paleontologas, geologas.

Biografija
----------

Baigė Mintaujos gimnaziją, 1814-1817 m. studijavo mediciną ir gamtos mokslus Berlyno ir Paryžiaus universitetuose, o po to keliavo po Vakarų Europą – Šveicariją, Angliją. 1819 m. grįžo į Lietuvą ir Vilniaus universitete apgynė medicinos daktaro disertaciją.

1819-1821 m. dirbo gydytoju Latvijoje, Aizputėje. 1821 m. Dorpate apgynė habilituoto daktaro disertaciją ir liko dėstyti universitete. 1823-1827 m. dirbo Kazanės universitete. 1827 m. iš prof. L. H. Bojanaus perėmė vadovavimą Vilniaus universiteto zoologijos ir lyginamosios anatomijos katedrai. 1832-1838 m. dėstė zoologiją ir ir lyginamąją anatomiją Vilniaus medicinos – chirurgijos akademijoje, profesorius. Kartu buvo ir akademijos mokslinis sekretorius. Nuo 1838 m. iki mirties gyveno ir dirbo Peterburge. 1835-1851 m. dėstė Peterburgo medicinos–chirurgijos akademijoje, zoologijos profesorius, o 1839-1855 m. dar skaitė paleontologijos kursą Peterburgo kalnakasybos insitute.

Darbai
------

Dirbdamas Vilniuje, tyrė Lietuvos, Baltarusijos, Ukrainos florą, fauną, domėjosi paleozoologija. 1829 m. suorganizavo kompleksinę ekspediciją po Pietų Lietuvą, tyrė Volynės, Podolės gamtines sąlygas. 1830 m. aprašė molio ir smėlio atodangas Ventos krantuose prie Papilės. Propagavo evoliucionizmą.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos, Volynės ir Podolės gamtos bruožai. *Naturhistorische Skizze von Litauen, Volynien und Podolien*, vokiečių kalba, 1830 m.
* Specialioji zoologija. *Zoologia specialis*, trijų dalių vadovėlis studentams 1829-1831 m.
* 1825–1826 m. kelionės prie Kaspijos jūros ir į Kaukazą. *Reise auf dem Kaspischen Meer und in den Kaukasus, unternommen in den Jahren 1825-26*, 2 t. Štutgartas, 1834–1837 m.
* Vilniaus Medicinos ir chirurgijos akademijos muziejaus katalogas. *Catalogus Musaei zootomici Imperatoriae Academiae mediko-chirurgicae Vilnensis*, 1835 m.
* Rusijos pietinių provincijų mineralų gausos atmintinė. *Mémoire sur les richesses minérales des provinces occidentales de la Russie* (prancūzų kalba), Vilnius, 1835 m.
* Senoji Kaspijos jūros, Kaukazo ir pietų Rusijos geografija. *Alte Geographie des Kaspischen Meers, des Kaukasus und des südlichen Rußland*, Berlynas, 1838 m.
* Apie Estijos silūro sluoksnių sistemą. *Über das silurische Schichtensystem von Estland*. Peterburgas, 1840 m.
* Rusijos paleontologija. *Die Paläontologie Russland*, 4 t. 1860-1868 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Jakimavičius. *Eduardas Eichvaldas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 356 psl.