recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Karlas Šmitas-Rotlufasvok. *Karl Schmidt-Rottluff*** |
| --- |
|  |
| Karl Schmidt-Rottluff |
| Gimė | 1884 m. gruodžio 1 d.Rotlufas |
| Mirė | 1976 m. rugpjūčio 9 d. (91 metai)Berlynas |
| Tautybė | Vokietis |
|  |
| Veikla | Dailininkas |
| Sritis | Ekspresionizmas |
|  |
|  **Vikiteka** | Karl Schmidt-Rottluff |

**Karlas Šmitas-Rotlufas** (vok. *Karl Schmidt-Rottluff*, 1884 m. gruodžio 1 d. Rotlufas – 1976 m. rugpjūčio 9 d. Vakarų Berlynas) – XX a. Vokietijos tapytojas, akvarelistas, grafikas, skulptorius. Ekspresionizmo meno srovės atstovas.

Biografija
----------

Karlas Šmitas gimė 1884 m. gruodžio 1 d. Rotlufo mieste netoli Chemnico Saksonijoje malūnininko šeimoje. 1902 m. jis mokykloje Chemnice susitiko Eriką Hekelį. Jie kartu dalyvavo mokyklos literatūrinių ir meno debatų ratelyje „*Vulkan*". 1905 m. K. Šmitas pradėjo studijuoti architektūrą Dresdeno politechnikos institute. Per E. Hekelį susipažino su Fritz Bleyl ir Ernst Ludwig Kirchner. Kartu jie įkūrė dailininkų grupę „Tiltas" (*Brücke*). Nuo to laiko K. Šmitas prie savo pavardės pridėjo *Rotlufo* praplėtimą pagal gimtąją vietovę. 1906 m. K. Šmitas-Rotlufas galutinai atsidėjo tapybai. Iki 1909 m. jo kūryboje dar jautėsi impresionistinio meno įtaka, 1910 m. jis pradėjo tapyti ekspresionistinius paveikslus. 1910 m. įsikūrė Hamburge. Jo darbus rinko Hamburgo teisininkas Gustav Schiefler, grupę rėmė meno istorikė Rosa Schapire. 1907 − 1912 m. K. Šmitas-Rotlufas vasaras leisdavo Dangaste prie Oldenburgo, kartais su E. Hekeliu. Didelė dalis geriausių jo kūrinių buvo sukurti šiuo periodu vienišoje Šiaurės jūros pakrantėje. Skirtingai nuo kitų grupės draugų ekspresionistų, K. Šmitas-Rotlufas labiau vaizdavo ne miesto, o kaimo peizažų vaizdus.

1911 m. K. Šmitas-Rotlufas persikėlė į Berlyną, susipažino su to meto modernaus meno srovėmis: kubizmu, fovizmu, taip pat, Afrikos primityviuoju menu. Susidraugavo su Lyonel Feininger. 1913 m. grupė „Tiltas" suiro. Pirmojo pasaulinio karo metu K. Šmitas-Rotlufas tarnavo Rusijoje ir Lietuvoje, kūrė medžio raižinių grafiką ir skulptūrėles. 1918 m. grįžo į Berlyną, vedė Emy Frisch. Po 1920 m. daugiau tapė ir kūrė akvareles. K. Šmitas-Rotlufas keliavo į Italiją, Paryžių, Dalmatiją, Tičiną. 1931 m. tapo Prūsijos akademijos nariu, bet pasitraukė iš jos 1933 m. atėjus į valdžią nacionalsocialistams. Nacistai apskelbė K. Šmitą-Rotlufą „degeneraciniu menininku" ir nuo 1936 m. uždraudė eksponuoti, nuo 1941 m. − tapyti. 1943 m. Antrojo pasaulinio karo metu dailininko studija Berlyne buvo subombarduota. K. Šmitas-Rotlufas gyveno Pomeranijoje ir vėliau grįžo į Rotlufą. Po karo buvo reabilituotas Vokietijoje, 1947 m. tapo Dailės akademijos profesoriumi Berlyne. K. Šmitas-Rotlufas mirė 1976 m. rugpjūčio 9 d. Berlyne. Daug jo kūrinių palikimu atiteko „Tilto" muziejui Berlyne.

Kūrinių galerijos
-----------------

* wikiart.org
* K. Šmito-Rotlufo kūriniai Niujorko šiuolaikinio meno muziejaus svetainėje
* artnet.com
* the-athenaeum.org

Šaltiniai
---------

* bruecke-museum.de Archyvuota kopija 2012-10-29 iš Wayback Machine projekto.
* Encyclopaedia Britannica
* Teito galerija
| **Nyctalus leisleri** |
| --- |
| Mažasis nakviša (*Nyctalus leisleri*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Šikšnosparniai  *( Chiroptera)* |
| Pobūris: | Mažieji šikšnosparniai  *( Microchiroptera)* |
| Šeima: | Lygianosiniai  *( Vespertilionidae)* |
| Gentis: | Nakvišos  *( Nyctalus)* |
| Rūšis: | Mažasis nakviša  *( Nyctalus leisleri)* |

 |
| Binomas |
| ***Nyctalus leisleri***Kuhl, 1817 |

**Mažasis nakviša** (*Nyctalus leisleri*) – šikšnosparnių rūšis, priklausantis *Nyctalus* genčiai. Ilgis iki 6,8 cm, išskleistų sparnų ilgis 32 cm. Paplitę kaip ir rudieji nakvišos didžiojoje Europos dalyje, išskyrus šiaurę – Skandinavijoje nesutinkami. Be to paplitę vakarų ir pietų Azijoje (iki Himalajų regiono), šiaurinėje Afrikoje, Madeiros ir Kanarų salose.

Gyvenomos ekosistemos atitinka rudųjų nakvišų, nors ši rūšis labiau linkusi į atvirą mišką. Skirtingai nuo rudųjų nakvišų mažųjų nakvišų kailis sudarytas iš dviejų spalvų plaukų, kurie yra juosvai ir rausvai rudi (paprastai tamsesni nei rudųjų nakvišų). Apatinė kūno dalis yra gelsvai ruda. Sparnai ilgi ir siauri.

Nuorodos
--------

* Mažasis nakviša (Nyctalus leisleri Kuhl) Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Indonezija** yra ketvirta pagal gyventojų skaičių pasaulio valstybė, joje gyvena 221 mln. gyventojų.

Indonezijoje gyvena daugiau kaip 150 tautų. Didžiausios: javiečiai, sundai, mandūriečiai (iš viso 75 mln. žmonių gyvena Javos ir Madūros salose, Sumatros ir Kalimantano plantacijų rajonuose), Indonezijos malajiečiai, batakai, dajakai, baliečiai. Irian Džajos šiauriniame krante gyvena melaneziečiai, o vidiniuose rajonuose – papuasai. Miestuose ir plantacijų rajonuose yra kinų (daugiau nei 4 mln.), arabų (100 000), indų, pakistaniečių, olandų. 87 % tikinčiųjų – musulmonai sunitai; yra krikščionių (katalikų – 3 % ir protestantų – 6 %), hinduistų (2 %, daugiausia – Balio saloje), budistų (1 %), konfucianistų. ⅔ gyventojų gyvena Javos ir Madūros salose (>600 žm./km²).

Miestų gyventojų 17 %.

1971 m. buvo 40,1 mln. ekonomiškai aktyvių gyventojų, iš jų 62 % dirbo žemės ūkyje, 8 % – pramonėje, 10 % prekyboje.

  

v • a • r **Azijos gyventojai** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Egiptas |
Filipinai |
Gruzija |
Indija |
Indonezija |
Iranas |
Irakas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kipras |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Malaizija |
Maldyvai |
Mongolija |
Mianmaras |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rytų Timoras |
Rusija |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

RAW logotipas nuo 2019 m. rugsėjo 30 d.
**RAW**, taip pat žinoma kaip **Pirmadienio Vakaro RAW**, – pramoginė sporto laida, transliuojama nuo 1993 m. priklausanti *World Wrestling Entertainment* kompanijai. Ši laida rodoma kiekvieną savaitę JAV bei visame pasaulyje. Lietuvoje rodoma penktadieniais BTV kanale. Laidos koncepcija – tai pramoginės amerikietiškos imtynės, sumaišytos su vaidybos bei komedijos elementais, muzikos klipais ir prievarta. Nuo 2008 m. liepos 28 d. visoms WWE laidoms taikomas tas pats TV-PG (Lietuvoje – *N-7*) reitingas.

Anksčiau laida buvo žinoma kaip *Raw is War* (*Raw yra karas*), tačiau po rugsėjo 11 d. teroristų atakų žodis *war* buvo išbrauktas.

Nuo 2018 m. lapkričio mėnesio WWE paskelbė, jog naujų komisarų abiem šou nebeskirs.

Šiuo metu lygos divizione dėl čempionų titulų varžosi apie 60 kovotojų, kurie varžosi dėl 5 titulų:

* WWE Pasaulio sunkiasvorių čempiono titulas (čempionas Roman Reigns)
* Jungtinių Valstijų čempiono titulas (čempionas Austin Theory)
* RAW moterų čempionės titulas (čempionė Bianca Belair)
* RAW komandiniai čempionų titulai (čempionai Kevin Owens & Sami Zayn)

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Juodi plaukai** – tamsiausi ir dažniausi žmonių (*Homo sapiens*) plaukai. Juoda plaukų spalva yra dominantinis genetinis požymis, jis aptinkamas visų tautybių žmonėse. Juodi plaukai turi daug eumelanino.

Labiausiai žvilgantys plaukai būna juodi plaukai. Kartais juodais vadina ir labai tamsiai rudus (juodai rudus) plaukus.
  
Juodi plaukai gali būti rudoki, minkštai juodi ar mėlynai juodi. Kartais juodi plaukai saulės šviesoje gali turėti sidabriškai mėlyną žvilgesį. Anglų kalboje juodus plaukus paprastai vadina angl. *jet-black* 'gagato juodumo' arba angl. *raven black* 'varno (kranklio) juodumo'.

Dauguma žmonių už Europos ribų yra juodaplaukiai ar turi tamsiai rudus plaukus. Manoma, kad pirmųjų žmonių *H.sapiens* plaukai buvo juodi. Juodaplaukiai žmonės sudarė praktiškai absoliučią daugumą Afrikoje piečiau Sacharos, Azijoje, ikikolumbinėje Amerikoje.

Juodi plaukai būdingi Pietų Europos, Šiaurės Afrikos europidams, taip pat vakariniams airiams (jiems būdingi juodi banguoti plaukai ir mėlynos akys). Jie paplitę ir centrinėje Europoje. Juodaplaukių mažiausia apie Baltijos jūrą, kur, spėjama, atsirado šviesūs plaukai kaip žmonių požymis.

Juodi žmonių plaukai skiriasi tekstūra. Tiesūs juodi plaukai būdingi azijiečiams ir indėnams. Mišrios kilmės grupėse galima aptikti tiek garbanotų, tiek banguotų ar lygių juodų plaukų.

Juodaplaukiai žmonės
--------------------

* Mergaitė kinė
* Mergina malajė
* Jauna japonė
* Bušmenė iš Botsvanos
* Tadžikas
* Italė
* Brazilė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Frost, Peter. „Why Do Europeans Have So Many Hair and Eye Colors? „ (summarizing Frost, P. 2006. European hair and eye color – A case of frequency-dependent sexual selection? Evolution and Human Behavior 27:85-103)
2. ↑  The Distribution of Anthropological Traits in Europe Archyvuota kopija 2010-01-11 iš Wayback Machine projekto. , Bertil Lundman: *The Races and Peoples of Europe* (New York 1977)
3. ↑  Mayell, Hillary. "Documentary Redraws Humans' Family Tree" (summarizing Hedges' quote, 2003. Human Diversity – The Journey of Man: A Genetic Odyssey, National Geographic Documentary)
| **Karlas Gocisit. *Carlo Gozzi*** |
| --- |
|  |
| Karlas Gocis |
| Gimė | 1720 m. gruodžio 13 d.Venecija |
| Mirė | 1806 m. balandžio 4 d. (85 metai)Venecija |
|  |
| Veikla | italų rašytojas, dramaturgas |
|  |
|  **Vikiteka** | Karlas Gocis |

**Karlas Gocis** (it. *Carlo Gozzi*, 1720 m. gruodžio 13 d. Venecija – 1806 m. balandžio 4 d. Venecija) – italų rašytojas, dramaturgas.

Biografija
----------

Brolis Gasparas Gocis. Gimęs kilmingo, bet neturtingo dvarininko šeimoje 16 m. įstojo į kariuomenę, kovojusią Dalmatijoje, po trejų metų grįžo ir išgarsėjo parašęs pirmuosius satyrinius pamfletus. Laikėsi konservatyvių pažiūrų ir priešinosi šviečiamosioms idėjoms. Gindamas tradiciją ir puoselėdamas literatūrinę italų kalbą su kitais 1747 m. įkūrė Graneleskio akademiją. Polemizavo su K. Goldoniu, atmetė jo pjesėse atspindėtas buržua vertybes, kasdienybę, kaltino jį tarmybėmis užteršus literatūrinę italų kalbą. Remdamasis commedia dell’arte ir siekdamas įrodyti, kad publiką domina ne vien tikroviškumas, parašė dramų pasakų (fjabų). Joms būdinga fantastika, poetiškumas, parodijos ir satyr, elementai. Jo dramos turėjo įtakos vokiečių romantikams, jų motyvais sukurta operų. Parašė pjesių, kuriose ryški ispanų teatro įtaka, atsiminimų „Nenaudingi memuarai" (*Memorie inutili della vita die Carlo Gozzi, scritte da lui medesimo, e da lui publicate per umilita* 1797 m.), kuriuose aprašoma XVIII a. Venecija.

Kūriniai
--------

* Meilė trims apelsinams (*L'amore delle tre melarance*), 1761 m.
* Varnas (*Il corvo*), 1761 m. lietuvių past. 2003 m.
* Karalius Elnias (*Re Cervo*) 1762 m. lietuvių past. 1965 m. 1983 m. 2000 m. rež. Aidas Giniotis
* Turandot 1762 m. lietuvių past. 1927 m. 1931 m.
* Moteris gyvatė (*La donna serpente*), 1762 m.
* Zobeida (*Zobeide*), 1763 m.
* Mėlyna pabaisa (*Il mostro turchino*), 1764 m.
* Žaliasis paukščiukas (*L'augellino bel verde*), 1765 m.
* Įnoringoji Marfiza (*La Marfisa bizzarra*), riterinė poema satyra, 1772 m.

Operos pagal K. Gocio dramas
* Sergejus Prokofjevas. Meilė trims apelsinams, 1919 m.
* F. B. Buzonis. Turandot, 1917 m.
* Džakomas Pučinis. Turandot, 1926 m.

Kino filmai
* Karalius elnias, Gorkio kino studija, 1969 m. rež. Pavelas Arsenovas
* Meilė trims apelsinams, Mosfilm, 1970 m. rež. Viktoras Titovas
* Turandot, Gruzija-film, 1990 m. rež. Otaras Šamatava

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dainius Būrė. *Karlas Gocis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 34 psl.
FSB Pasienio tarnybos emblema
**Rusijos Federacijos Federalinės saugumo tarnybos Kaliningrado srities Pasienio valdyba** (*Пограничное управление Федеральной службы безопастности России по Калининградской области*) - FSB teritorinis padalinys RF Kaliningrado srityje kurio pagrindinis tikslas Rusijos valstybinių sienų apsauga. Kaliningrado srities Pasienio valdyba yra pavaldi RF FSB Šiaurės-Vakarų Regioninei pasienio valdybai (*Северо-Западное Региональное пограничное управление ФСБ РФ*) kuri įsikūrusi Sankt Peterburge. 

Centrinis valdybos pastatas įsikūręs adresu: Kaliningradas Suvorovo gatvė 15.

Pasienio valdybos viršininkai
-----------------------------

* Valerijus Tichonovičius Riabuninas (*Валерий Тихонович Рябунин*) - nuo 2005 iki 2007 gruodžio
* Ruslanas Adilgerejevičius Tezijevas (*Руслан Адильгереевич Тезиев*) - nuo 2007 gruodžio

Nuorodos
--------

* Dėl R. Tezijevo paskyrimo **(**rus.**)**
* Apie RF FSB Šiaurės-Vakarų Regioninę pasienio valdybą Archyvuota kopija 2009-06-04 iš Wayback Machine projekto. **(**rus.**)**
**REN Lietuva**|  |
| **Šalis** |  Lietuva  Rusija |
| **Transliavimopradžia** | 2013 m. |
| **Šūkis** | Tavo gyvenimo skonis |
| **Seseriniskanalas (-ai)** | NTV Mir Lietuva PBK PBMK |

**REN Lietuva**, *REN TV Lietuva* – televizijos kanalas, rodantis REN TV programą. Įkurtas 2013 m. rugsėjį. Transliuotojas – „Baltic Media Aliance". Televizijos kanalo REN TV versija Baltijos šalims pradėta transliuoti 2005 metų rugsėjo mėnesį.

Populiariausios REN TV Baltija programos temos – gandai apie Rusijos estrados žvaigždes, milijonierius bei politikus, kriminalinės istorijos ir detektyvai, neįtikėtini istoriniai faktai, mistika, NSO paslaptys bei pasaulio pabaigos scenarijai. Rodomi nuotykiniai, įtempto siužeto filmai, romantinės komedijos.

Skandalas dėl skandalingos laidos
---------------------------------

Išanalizavus nepriklausomų ekspertų bei Žurnalistų etikos inspektoriaus išvadas, buvo nuspręsta, kad televizijos programos „Ren TV" Rusijoje sukurtoje laidoje „Paklydimo teritorija" 2014 m. lapkričio 19 d. paskelbta informacija atitinka Lietuvos Respublikos Visuomenės informavimo įstatymo 19 straipsnio 1 dalies 3 punkte numatytus kriterijus ir yra draudžiama skelbti visuomenės informavimo priemonėse. Laidoje buvo tendencingai ir šališkai skleidžiama informacija apie pastarojo meto įvykius Ukrainoje, kurstomas karas ir neapykanta ukrainiečiams ir teisėtai Ukrainos valdžiai, Ukrainos suverenumą ir vientisumą remiančioms ES ir NATO valstybėms.

Vadovaujantis Visuomenės informavimo įstatymu komisija nusprendė įpareigoti televizijos programų retransliuotojus, skleidžiančius televizijos programą „Ren TV" Lietuvos Respublikoje, laikinai, 3 mėnesiams nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos, sustabdyti programų iš ne Europos Sąjungos valstybių narių, Europos ekonominės erdvės valstybių ir kitų Europos Tarybos konvenciją dėl televizijos be sienų ratifikavusių Europos valstybių, sudarančių televizijos programą „Ren TV", retransliavimą Lietuvos Respublikos teritorijoje.

Išnašos
-------

1. ↑  REN Lietuva. In:

Nuorodos
--------

* REN TV Lietuva kanalas – juoko ir teigiamų emocijų žadantis naujas žiūrovų šeimos narys. In: alfa.lt
| **Larus minutus**Apsauga: 3(R) – Reta rūšis |
| --- |
| Mažasis kiras (*Larus minutus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Kiriniai  *( Laridae)* |
| Gentis: | Kirai  *( Larus)* |
| Rūšis: | Mažasis kiras  *( Larus minutus)* |

 |
| Binomas |
| ***Larus minutus***Pallas, 1776 |

**Mažasis kiras** (*Larus minutus*) – kirinių (*Laridae*) šeimos paukštis.

Išvaizda
--------

Mažasis kiras yra smulkesnis už rudagalvį kirą. Nuo pastarosios rūšies nesunku atskirti iš juodos galvos, baltų sparnų galų bei juosvos jų apačios. Patino ir patelės galva juoda, kaklas, pilvinė pusė ir uodega balti, sparnai ir pečiai balsvai pilki. Plasnojamosios plunksnos pilkos su baltomis viršūnėmis. Snapas tamsiai raudonas, kojos raudonos, rainelė tamsiai ruda. Poilsio apdaru galva balta, tik pakaušis ir plotelis prie ausų pilki. Snapas juosvas. Jauniklių viršutinį kūno dalis juodai ruda. Galva balta, jos šonuose tamsios dėmės. Per sparnus eina įstriža tamsi juosta. Vairuojamosios plunksnos baltos su juoda juostele gale. Kūno apačia balta, su didele rusva ir pilka dėme pagurklyje ir tamsiu margumu kūno šonuose. Snapas juosvas, kojos raudonos. Rainelė juoda. Pūkuoto jauniklio viršus tamsiai rusvas, su juodai rudomis dėmėmis, kūno apačia rusva.

Paplitimas
----------

Arealas pertrauktas. Europoje paplitęs nuo Šiaurės jūros pakrančių iki Kamos baseino. Šiaurėje arealas siekia Botnijos įlanką, Volgos–Kamos aukštupį. Pietuose arealas tęsiasi iki Dnepro, Dono aukštupio, Lenkijos. Gyvena Vakarų Sibire ir šiauriniame Kazachstane, Lenos baseine ir Užbaikalėje. Žiemoja Šiaurės Amerikoje, šiaurinėse Afrikos pakrantėse, prie Kaspijos jūros.

Lietuvoje reta rūšis, dažnesnė tik migracijų metu.

Biologija
---------

Apsistoja ir veisiasi sekliuose ežeruose, tvenkiniuose. Lizdus krauna salelėse, pelkėtose pakrantėse. Įsikuria žuvėdrų, rudagalvių kirų kolonijose arba netoli jų. Dažnai telkiasi į atskiras nedideles kolonijas. Gana judrus, aktyvus šviesiuoju paros metu, ypač saulėtomis dienomis. Vikriai gaudo skraidančius vabzdžius. Ilsisi plūduriuodamas vandenyje.

Lytiškai subręsta antraisiais arba trečiaisiais gyvenimo metais. Lizdą įsirengia sausumoje arba ant plūduriuojančių augalų iš sausos žolės, viksvų, švendrų ir t. t. Lizdą krauna abu porelės nariai. Dėtyje paprastai būna 2–3 kiaušiniai, perimi apie 23 dienas. Perėti pradedama padėjus paskutinį kiaušinį. Tik išsiritę jaunikliai sveria maždaug po 10 gramų. Jei niekas nepuola, jie ilgai nepalieka lizdo. Skraidyti pradeda 3–4 savaičių amžiaus.

Minta smulkiais vabzdžiais, mašalais. Kartais lesa žuvų mailių. Labai vertinamas paukštis, nes sunaikina daug žemės ūkio kenkėjų.

Šaltiniai
---------

* *Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga.* Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1990.
**Perinas del Vaga** (it. *Perino del Vaga*, 1501–1547 m.) – XVI a. italų tapytojas manieristas iš Florencijos.

Biografija
----------

Perinas Buonakorsis, pramintas Del Vaga, gimė 1501 m. Florencijoje. Jis mokėsi pas Ridolfą Girlandają, Domeniko Girlandajo sūnų. Jaunystėje kartu su tapytoju, vardu *Il Vaga*, pagal kurį buvo pramintas, jis keliavo į Romą, kur patraukė Rafaelio dėmesį. Kartu su kitais Rafaelio mokiniais jis dirbo Vatikano lodžijoje (darbai baigti 1519 m.). Po to jis tapė Pontifikų salės lubas, freskas Baldasinio rūmuose (dabar Uficiuose), dekoravo koplyčią *S. Trinità dei Monti* ir dvi koplyčias *S. Marcello al Corso* bažnyčiose. 1523 m. trumpam buvo grįžęs į Florenciją. Po 1527 m. Romos užėmimo jis persikėlė į Genują, kur dekoravo Dorijos rūmus (dabar *Villa del Principe*). 1534 m. liepos 3 d. paminėtas Pizoje. Iki 1537 m. dirbo Pizos katedroje ir Genujoje. Kažkuriuo metu 1537 ar 1538 m. grįžo į Romą. Paskutinius metus dirbo popiežiaus Pauliaus III užsakymais, dekoravo Šv. Angelo pilyje. Perinas del Vaga mirė 1547 m. spalio 17 d. Romoje. Jis kūrė stambius freskų ir stiuko dekoracijų projektus, valdė dideles dirbtuves Romoje. Buvo palaidotas Panteone. Jo stilistika buvo įmantri klasikinių bruožų Rafaelio dailės interpretacija, paveikta Dž. Romano stiliaus.

Darbų galerija
--------------

* „Šv. Šeima su Šv. Jonu Krikštytoju" (apie 1524 m. Metropoliteno muziejus, Niujorkas)
* „Susitikimas prie Aukso vartų" (*Pucci* koplyčia, *S. Trinità dei Monti* bažnyčia, Roma)
* „Titanų pralaimėjimas" (*Villa del Principe*, Genuja)
* Šv. Angelo pilies Pauliaus salės dekoras

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Perino del Vaga** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Britų muziejaus informacija
Prie sutarties pridėtas žemėlapis, vaizduojantis Lenkijos padalinimą į TSRS ir Vokietijos okupacijos zonas
TSRS Užsienio reikalų ministras Viačeslavas Molotovas pasirašo sutartį 1939 m. rugsėjo 28 d. Maskvoje. Už jo nugaros Joachimo fon Ribentropo adjutantas Ričardas Šulcė–Kozensas, Raudonosios Armijos vadas Borisas Šapošnikovas, Joachimas fon Ribentropas, Josifas Stalinas ir sovietinis vertėjas Vladimiras Pavlovas. Šalia V. Molotovo stovi TSRS ambasadorius Berlyne Aleksejus Škvarzevas
**TSRS–Vokietijos sienos ir draugystės sutartis** – antrasis 1939 m. rugpjūčio 23 d. pasirašyto Molotovo ir Ribentropo pakto papildomas slaptasis protokolas. Šia tų pačių metų rugsėjo 28 d. pasirašyta sutartimi nacistinė Vokietija ir Tarybų Sąjunga pakeitė kai kurias ankstesniosios sutarties detales po to, kai jos įsiveržė ir okupavo suverenią Lenkiją. Sutartį pasirašė Joachimas fon Ribentropas ir Viačeslavas Molotovas, atitinkamai Vokietijos ir Sovietų Sąjungos užsienio reikalų ministrai, dalyvaujant Josifui Stalinui. Tik nedidelė protokolo dalis, pakeičianti ankstesniąją sutartį, buvo viešai paskelbta, o nacistinės Vokietijos ir Sovietų Sąjungos įtakos sferos išliko įslaptintos. Trečiasis slaptasis pakto protokolas buvo pasirašytas 1941 m. sausio 10 d. Frydricho Vernerio fon Šulenburgo ir V. Molotovo, kuomet Vokietija atsisakė savo pretenzijų į Lietuvos teritoriją, likus vos keliems mėnesiams iki antisovietinės operacijos „Barbarosa".

Slaptieji priedai
-----------------

Vokietijos užsienio reikalų ministras Joachimas fon Ribentropas pasirašo TSRS–Vokietijos sutartį 1939 m. rugsėjo 28 d.
Prie sutarties buvo pridėti keli slaptieji priedai. Šiais priedais susitarta dėl apsikeitimo okupuotose Lenkijos teritorijose gyvenusių Vokietijos ir TSRS piliečiais, perdalintos Molotovo–Ribentropo paktu nustatytos šalių įtakos sferos Europoje. Šalys taip pat pareiškė, kad neleis jos teritorijoje bet kokios „lenkų agitacijos", nukreiptos į kitą sutarties šalį. 

Invazijos į Lenkiją metu vokiečių Vermachtas užėmė Liublino vaivadiją ir rytinę Varšuvos vaivadiją, nors šios teritorijos pagal Molotovo–Ribentropo paktą buvo TSRS įtakos sferoje. Kaip kompensacija už šį „praradimą", slaptasis sutarties priedas į TSRS įtakos sferą perdavė Lietuvą, išskyrus nedidelę teritoriją kairiajame Šešupės krante. Lietuvai patekus į TSRS įtakos sferą, 1940 m. birželio 14 d. TSRS paskelbė ultimatumą Lietuvai, kitą dieną ją okupavo ir įkūrė Lietuvos TSR.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sharon Korman (1996). *The Right of Conquest: The Acquisition of Territory by Force in International Law and Practice*. Oxford University Press. Nuoroda tikrinta 2015-04-25.
2. ↑  Davies 2008, page 30 (ibidem).
3. ↑  Davies. *Europe: a History*. Oxford University Press, Pan Macmillan.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: TSRS–Vokietijos sienos ir draugystės sutartis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Wikisource
Puslapis Vikišaltiniuose:
***TSRS–Vokietijos sienos ir draugystės sutartis***
**Pericles**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Péricles Mattiello Maier |
| Gimimo data | 1999 m. gegužės 4 d. (24 metai) |
| Gimimo vieta | Seara, Brazilija |
| Ūgis | 177 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
| 20??–20?? | „Chapecoencse" klubas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20??–20?? 2021–2022  2023– | Santa Cruz FC  Telšių „Džiugas"  Sertãozinho | 0? 0(?)30 0(2)0? 0(?) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. rugpjūčio 29 d.. |

**Periklis** arba **Péricles**, o pilnai **Periklis Mačielu Majeris** (*Péricles Mattiello Maier*; g. 1999 m. gegužės 4 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, saugas.

Karjera
-------

Žaidėjas karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo „Chapecoencse" klubui (Associação Chapecoense de Futebol). Žaidė jaunimo ekipose ir U-20 komandoje.

Persikėlė į Santa Cruz Futebol Clube, kuris žaidė trečiajame pagal pajėgumą Brazilijos divizione bei Pernambuko valstijos čempionate.

### FC Džiugas

#### A lyga: 2021 m.

2021 m. rugsėjo mėnesį persikėlė į Lietuvą.

Debiutavo A lygoje 2021 m. rugsėjo 18 d. rungtynėse prieš Vilniaus „Žalgirį".

2021 m. spalio 20 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pasižymėjo pelnydamas įvartį. Žemaičiai nugalėjo rezultatu 1:0. Tai būta labai svarbaus įvarčio, kovoje dėl išlikimo A lygoje. Telšių ekipa sustiprino savo pozicijas ir iškovojo tris taškus.

2021 m. spalio 24 d. rungtynėse prieš DFK Dainava pasižymėjo pelnydamas įvartį į savus vartus, o dzūkai nugalėjo žemaičius rezutatu 3:2.

Pratęsta sutartis ir 2022 m. sezonui.

2022 m. birželio 26 d. rungtynėse prieš FK Jonava pasižymėjo įvarčiu.

2022 m. rugpjūčio 29 d. pranešta, kad žaidėjas paliko klubą.

### Vėlesnė karjera

2023 m. rungtyniavo Sertãozinho Futebol Clube.

Statistika
----------

A lygos statistika.

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2021** | **FC Džiugas** | 9 | 1 |
| **2022** | **FC Džiugas** | 21 | 2 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai
----------

su FC Džiugas
*

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑  sportas.lt: naujienos
10. ↑  alyga.lt naujienos apie komandų transferius
11. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* fcdziugas.lt
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
| Džaja |
| --- |
| Džajos kalnasDžajos kalnas |
| **Aukštis** | 5085 m |
| **Žemynas** | Azija/Okeanija |
| **Šalys** | Indonezijos vėliava Indonezija |
| **Kalnynas** | Sudirmanas |
| **Pirmasis įkopimas** | 1936/1962 m.Colijn, Dozy, Wissels /  Harrer, Temple, Kippax, Huizenga |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Džaja

  |
| **Koordinatės:** | 04°04′44″ p. pl. 137°09′30″ r. ilg.﻿ / ﻿4.07889°š. pl. 137.15833°r. ilg.﻿ / 4.07889; 137.15833Koordinatės: 04°04′44″ p. pl. 137°09′30″ r. ilg.﻿ / ﻿4.07889°š. pl. 137.15833°r. ilg.﻿ / 4.07889; 137.15833 |
|  |
|  **Vikiteka** | Džaja |

**Džaja** (indonez. *Puncak Jaya*) – viršukalnė rytų Indonezijoje, Naujosios Gvinėjos salos vakaruose, Papua provincijoje, Sudirmano kalnagūbryje. Tai aukščiausia Indonezijos vieta bei aukščiausias kalnas Okeanijoje (su ta sąlyga, jei visa Naujoji Gvinėja laikoma Okeanijos dalimi). Be to, tai pats aukščiausias saloje stūksąs kalnas. Sudaro keletas viršukalnių: Džaja arba Karstenso piramidė (4884 m), Rytų Karstensas (4808 m), Sumantri (4870 m) ir Ngapulu (4863 m).

Nuo 4400 m aukščio kalną dengia sniegynai ir ledynai. Dabar likę 3 ledynai (didžiausias – Karstenso), kurie sparčiai traukiasi. Džaja patenka į Lorenco nacionalinį parką. Papėdėje įrengta Grasbergo aukso ir vario kasykla.

Vietos gyventojai amungai kalną vadina Nemangkaviu (*Nemangkawi*). 1623 m. netoli kalno keliavo olandų tyrinėtojas Janas Karstensas, kuris aprašė matęs ant kalno ledynus, dėl ko vėliau Europoje buvo išjuoktas (niekas netikėjo ties pusiauju esant sniego ir ledo). 1909 m. kalną tyrinėjo kitas olandas Henrikas Lorencas. Jis kalnui suteikė Karstenso vardą (ol. *Carstensz Toppen*). 1936 m. į kalną įkopė olandų ekspedicija, tačiau nežinojo, kuri viršukalnė aukščiausia, tad bandė įkopti į visas. Dėl blogo oro Karstenso piramidės jie neįveikė. 1962 m. šią viršukalnę pasiekė jungtinė ekspedicija (Hainrichas Hareris, Filipas Templas, Raselas Kipaksas, Albertas Huicenga). Indonezijai paskelbus nepriklausomybę, 1965 m. kalnas pavadintas prezidento Sukarno vardu (*Puncak Sukarno, Gunung Soekarno*), o 1969 m. pervadintas į Džają. Šis žodis indonezietiškai reiškia „pergalę".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Džajà
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 133
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Andhros istorija** |
| Andhros karalystė |
| *Maurjų imperija* |
| Satavahanų dinastija |
| Ikšvakų dinastija |
| Brihapalajanai, Anandagotrikai, Salankajanai, Višnukundinai |
| *Palavai, Čalukjai* |
| Rytų Čalukjų dinastija |
| *Čolos*, *Vakarų Čalukjai* |
| Kakatijų dinastija |
| *Dekano sultonatai, Vidžajanagara* |
| Andhra Pradešas |

**Brihatpalajanų dinastija** – trumpalaikė dinastija, valdžiusi pajūrio teritorijas dabartiniame Andhra Pradeše III a.

Ši dinastija pakeitė Ikšvakų dinastiją. Jos valdomos teritorijos koncentravosi pajūryje, ties Krišnos upe. Dinastijos sostinė buvo *Koduru* (dab. Krišnos rajonas).

Ši dinastija valdė Tamsiaisiais amžiais, kuomet vidurio Indija buvo valdoma daugybės vietinių dinastijų. Kitos to meto Andhros dinastijos buvo Anandagotrikai ir kt.

Istorija
--------

Vienintelis dinastijos valdovas buvo Džajavarma, kuris vedybiniais ryšiais buvo susigiminiavęs su Ikšvakais. Jam mirus, karalystė buvo padalinta tarp Anandagotrikų (į pietus nuo Krišnos upės) ir Salankajanų (į šiaurę).
|  |
| --- |
| Corry Brokken |
|  
Corry Brokken 1964 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Cornelia Maria Brokken |
| Gimė | 1932 m. gruodžio 3 d.Breda, Nyderlandų vėliava Nyderlandai |
| Mirė | 2016 m. gegužės 31 d. (83 metai)Laren, Šiaurės Olandija, Nyderlandų vėliava Nyderlandai |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 1952–2016 |

**Cornelia Maria „Corry" Brokken** (1932 m. gruodžio 3 d.; Breda – 2016 m. gegužės 31 d. Laren, Šiaurės Olandija) – olandų dainininkė.

1956 m. dainininkė dalyvavo pirmajame Eurovizijos dainų konkurse, kuriame atstovavo savo gimtinei su daina „Voorgoed Voorbij". Tuomet pergalės pasiekti nepavyko. 1957 m. ji su daina „Net als toen" laimėjo Eurovizijos dainų konkursą. Muziką šiai dainai sukūrė kompozitorius Guus Jansen, žodžius – Willy van Hemert. 1958 m. Corry Brokken trečią kartą dalyvauja šiame konkurse. Daina „Heel de Wereld" užima paskutinę vietą.

1976 m. Brokken buvo Eurovizijos konkurso vedėja, o 1997 m. Eurovizijos finale ji paskelbė Nyderlandų balsavimo rezultatus. Nuo 8-to dešimtmečio neužsiima aktyvia dainininkės veikla. 1974-1979 m. studijavo teisę Utrechto universitete. Pradžioje ji dirbo advokate Larene (Šiaurės Olandija), 1991-1996 m. dirbo teisėja Hertogenbose.

10 deš. viduryje Corry Brokken grįžo į sceną, dalyvavo įvairiose televizijos laidose, šventiniuose renginiuose. 1995 m. pelnė „Edisons" apdovanojimą už albumą „Net als Toen". 1996 m. išleido albumą „Nooit Gedacht" su naujomis dainomis. 2000 m. parašė memuarus „Wat mij betreft", sulaukusi didelės sėkmės. 2009 m. pasirodė antroji jos biografinė knyga „Toegift".

Buvo ištekėjusi du kartus. 1956 m. susituokė su džiazo būgnininku ir perkusininku Cees See, tačiau santuoka truko tik metus. 1968 m. ištekėjo už teatro prodiuserio René Sleeswijk, pora išsiskyrė 1976 m.

Corry Brokken mirė 2016 m. gegužės 31 d. sulaukusi 83 metų.

Diskografija
------------

* 1959: *Corry's Bed-Time Story*
* 1965: *De Corry Brokken Show*
* 1965: *Corry Brokken* (vokiečių k.)
* 1965: *Corry Brokken* (olandų k.)
* 1966: *De Beste Van Corry Brokken*
* 1967: *Corry Brokken Zingt Kleine Kantates*
* 1968: *Miss Wonderful*
* 1968: *Met De Complimenten Van Corry - Wereldsuccessen*
* 1971: *Voor Nancy*
* 1972: *Gouden Favorieten Parade*
* 1973: *Corry Zingt Toon*
* 1974: *La Mamma - Corry Brokken Und Ihre Grossen Erfolge*
* 1981: *Motive*
* 1994: *Net Als Toen - Een Hommage Aan Een Onvergetelijke Zangeres*
* 1996: *Milord*
* 1996: *La Mamma*
* 1996: *Nooit Gedacht*
* 1997: *Nana - Die Ronnex Aufnahmen*
* 1997: *Corry Brokken Zingt*
* 2003: *Milord*
* 2009: *De Keuze Van Annie De Reuver*

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Corry Brokken** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Corry Brokken IMDB svetainėje

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Šveicarija Lys Assia  *„Refrain"*** |  **Eurovizijos dainų konkurso nugalėtoja**1957 | Po to:**Prancūzija André Claveau  *„Dors, mon amour"*** |
| Prieš tai:**–** |  **Nyderlandų atstovė Eurovizijoje**1956, 1957, 1958 | Po to:**Teddy Scholten  *„Een Beetje"*** |
| Prieš tai:**Švedija Karin Falck** |  **Eurovizijos vedėja**1976 | Po to:**Jungtinė Karalystė Angela Rippon** |
| Bogdanovičius *Богданович* |
| --- |
|              |
| *Karinis memorialas* |
|  |
| 

BogdanovičiusBogdanovičius

56°47′0″ š. pl. 62°03′0″ r. ilg.﻿ / ﻿56.78333°š. pl. 62.05000°r. ilg.﻿ / 56.78333; 62.05000﻿ (Bogdanovičius (miestas))Koordinatės: 56°47′0″ š. pl. 62°03′0″ r. ilg.﻿ / ﻿56.78333°š. pl. 62.05000°r. ilg.﻿ / 56.78333; 62.05000﻿ (Bogdanovičius (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+6) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Sverdlovsko sritis Sverdlovsko sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1885 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 29 659  |
| **Altitudė** | 160 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Bogdanovičius |

**Bogdanovičius** (rus. *Богданович*) – miestas Rusijoje, Sverdlovsko srityje, 99 km į rytus nuo Jekaterinburgo, prie Kunaros upės. Pro miestą eina Jekaterinburgo–Tiumenės plentas, geležinkelių mazgas (į Jekaterinburgą, Tiumenę, Čeliabinską, Serovą). Veikia maisto (duonos, mėsos), nedegių medžiagų, pabėgių, statybinių medžiagų gamybos įmonės. Yra krašto muziejus, poeto Šipačiovo namas-muziejus, netoliese stūkso Kašino piliakalnis.

Istorija
--------

Bogdanovičius įkurtas 1885 m. kaip geležinkelio stotis ir pavadintas generolo Jevgenijaus Bogdanovičiaus garbei. Iki revoliucijos netoliese veikė moterų vienuolynas. 1947 m. Bogdanovičiui suteiktas miesto statusas. 1973–2010 m. mieste veikė viena didžiausių Rusijos porceliano gamyklų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 65
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Corina Casanova
**Korina Kazanova** (g. 1956 m. sausio 4 d. Ilanze, Graubiundene, Šveicarija) – šveicarų teisininkė, tarnautoja, Šveicarijos konfederacijos kanclerė.

Biografija
----------

1977 m. baigė abitūrą ir iki 1982 m. studijavo teisę Fribūro universitete, teisės licenciatas. 

Nuo 1984 m. advokatė Graubiundeno kantone. Po to dvejus metus dirbo buvusio Šveicarijos Aukščiausiojo Teismo pirmininko Giusep Nay advokato kontoroje. Dirbo teisininke viešajame valdyme. Nuo 2002 m. Bundesrato paskirta Šveicarijos užsienio reikalų ministerijos generalinio sekretoriaus pavaduotoja. 2005 m. rugpjūtį Korina buvo išrinkta į vicekanclerės postą Šveicarijos Federalinėje Asamblėjoje. 2007 m. gruodį, šioje Asamblėjoje ji tapo kanclere.

Kazanova yra Krikščionių Demokratų partijos narė. 

Kalba šešiomis kalbomis: retoromanų, vokiečių, prancūzų, italų, anglų ir ispanų.
| Medaliai |
| --- |
|  |
| **Atstovaujant: Šveicarijos vėliava Šveicarija**  |
| Kalnų slidinėjimas |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2022 Pekinas | Greitis |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2021 Kortina | Greitis |
| **Sidabras** | 2019 Orė | Greitis |
| **Sidabras** | 2021 Kortina | Super-G |
| **Bronza** | 2019 Orė | Super-G |

**Corrine Suter** (Korinė Suter, g. 1994 m. rugsėjo 28 d. Švice) – Šveicarijos kalnų slidininkė, olimpinė ir pasaulio čempionė, greitųjų rungčių specialistė.

Biografija
----------

2014 m. tapo pasaulio jaunimo čempione.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pjongčange šveicarė moterų Super G varžybose užėmė 17-ąją vietą, o greitojo nusileidimo rungtyje liko 6-a.

2019 m. pasaulio taurės etape Valėje pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos užėmusi trečią vietą. Tais pačiais metais iškovoti pirmieji pasaulio čempionato medaliai. 

2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionato moterų greitojo nusileidimo varžybų nugalėtoja.

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pekine C. Suter tapo čempione greitojo nusileidimo rungtyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Biographical information". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. vasario 13 d..
2. ↑  eurosport.com

Nuorodos
--------

* FIS svetainėje
| **Bogdan Klich** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1960 m. gegužės 8 d. (63 metai)Krokuvoje |
|  |
| Veikla | lenkų gydytojas psichiatras, meno istorikas, politologas, politinis veikėjas, Lenkijos gynybos ministras nuo 2007 m. |
|  |
| Alma mater | 1987 m. Krokuvos Jogailos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Bogdan Klich |

**Bogdan Adam Klich** (g. 1960 m. gegužės 8 d. Krokuvoje) – lenkų gydytojas psichiatras, meno istorikas, politologas, politinis veikėjas, Lenkijos gynybos ministras nuo 2007 m.

Biografija
----------

1986 m. baigė Krokuvos Medicinos akademiją. 1987 m. baigė Krokuvos Jogailos universiteto Filosofijos ir istorijos fakultetą.

1987–1988 m. Krokuvos Psichiatrijos ligoninės gydytojas. 1988–1990 m. žurnalo "Tumult" vyriausiasis redaktorius. 1990–1992 m. Lenkijos televizijos Krokuvos centro Informacijos skyriaus direktorius. 1992–1993 m. Krokuvos Ludwiko Rydygiero ligoninės, 1993–1995 m. Krokuvos Psichiatrijos ligoninės gydytojas. 1993–2001 m. Krokuvos Demokratijos plėtros tarptautinio centro ir Strateginių studijų instituto prezidentas 1999–2000 m. gynybos viceministras.

Nuo 1977 m. Studentų solidarumo komiteto bendradarbis. Nuo 1980 m. Nepriklausomos studentų sąjungos veikėjas.

Nuo 1991 m. Demokratinės sąjungos ir Laisvės sąjungos narys. Nuo 2001 m. Pilietinės platformos veikėjas. 2001–2004 m. Lenkijos seimo narys. 2004–2007 m. Europos Parlamento narys.

2007 m. lapkričio 15 d. paskirtas Nacionalinės gynybos ministru D.Tusko vyriausybėje. Prisiimdamas atsakomybę dėl aviakatastrofos, kurioje žuvo Lenkijos prezidentas Lechas Kačinskis, 2011 m. liepos 29 d. atsistatydino iš pareigų.

Nuorodos
--------

* Tinklalapis Seime;
* Biografija (PDF);
* Asmeninė svetainė Archyvuota kopija 2009-09-21 iš Wayback Machine projekto. (lenkų k.).

Šaltiniai
---------

1. ↑

  

  

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Aleksandras Ščigla** | **Lenkijos Nacionalinės gynybos ministras**2007 - 2011   | Po to:**Tomašas Semoniakas** |
| ***„Asteriksas ir vikingai"*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | pranc. „Astérix et les Vikings" |
| Kilmės šalis | Prancūzija, Danija |
| Režisierius | Stefan Fjeldmark  Jesper Møller |
| Scenaristas (-ai) | Stefan Fjeldmark  Jean-Luc Goossens  pagal René Goscinny  Albert Uderzo |
| Kompozitorius | ReplicantAlexandre Azaria |
| Metai | 2006 |
| Žanras | KomedijaNuotykių |
| Trukmė | 78 min. |
| Kalba | Prancūzų |
| Platintojas | SND |
| Premjera | 2006 04 06 |
| **IMDb įrašas** |

**Asteriksas ir vikingai** (pranc. *Astérix et les Vikings*) – 2006 m. prancūzų komedija ir nuotykių animacinis filmas, paremtas René Goscinny ir Albert Uderzo komiksų serijos *Asteriksas* (*Astérix*) knyga „Asteriksas ir normanai".

Filme maišomi istoriniai periodai, pvz. pagal Asterikso istorijų laikmetį veiksmas turėtų vykti I amžiuje pr. m. e. tačiau filme veikiantys vikingai pradėjo siautėti Europoje ne anksčiau V amžiaus. Filme minimo Paryziumo (t. y. Paryžiaus) tuo metu nebuvo, o miestas vadinosi Liutecija. Filme yra ir kitų anachronistinių aliuzijų, kaip į modernius šokius, muzika ar technologijas, sudarančias komiškumo įspūdį.

Pasaulyje filmas surinko virš 22 mln. JAV dolerių pajamų.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Veiksmas prasideda kariams iš Šiaurės – vikingams užpuolant vieną pakrantės gyvenvietę nežinomoje vietovėje. Tikėjęsį pasiplėšti vikingai nusimena radę ištuštėjusi kaimelį ir dingusį turtą. Vikingų vado patarėjas ir žynys Kriptografas taip išaiškina vadui Timandahafui: esą baimė suteikia gyventojams sparnus, todėl jie vos pajutę vikingų prisiartinimą išskrieja taip, kad vikingai niekaip negali jų pavyti. Kriptografas įteigia vadui mintį, kad suradus mistinį „Baimės čempioną", vikingai iš jo išmoktų skraidyti ir galėtų tuomet be didelių rūpesčių užklupti bet ką iš netyčių ir prisiplėšti grobio.

Tačiau Kriptografas turi savų kėslų nuversti vado Timandahafo valdžią ir pasodinti į jo vietą savo apykvailį sūnų Olafą. Susižavėjęs idėja ir prisigėręs Timandahafas prižada ištekinti savo dukrą Abą už to vikingo, kuris pačiups „Baimės čempioną". Kriptografas išburia, kad mistinis „Baimės čempionas" gyvena Galijos pakrantėje. Vikingai susiruošia į žygį, tačiau vadas Timandahafas nenutuokia, kad į jų laivą prasmunka jo nenuorama duktė Aba …

Tuo tarpu į galų kaimelį, kuriame linksminasi draugai Obeliksas ir Asteriksas, iš Paryziumo (t. y. Paryžiaus) atvyksta kaimo vado sūnėnas Tiksperiksas. Jis yra šaunus jaunikaitis, kai reikia šokti, merginti merginas ar kalbėti apie Paryziumo madas, tačiau visai kitaip kalba pakrypsta, kai tenka parodyti drąsą ir jėgą mūšio lauke. Vieną rytą prie Galijos krantų pasirodo vikingų laivas …

Originalaus leidimo įgarsintojai
--------------------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Roger Carel – Asteriksas, Idefiksas
* Jacques Frantz – Obeliksas
* Sara Forestier – Aba (orig. *Abba*, aliuzija į švedų popgrupę ABBA)
* Lorant Deutsch – Tiksperiksas (orig. *Goudorix*)
* Pierre Palmade – Kriptografas
* Vincent Grass – Vitalstatistiksas
* Marc Alfos – Timandahafas

ir kt.
Kapinės 1922 m.
Kapinių vieta 2012 m.
**Šnipiškių žydų kapinės** – likviduotos žydų kapinės Vilniuje, veikusios nuo XV a. pab.–XVI a. iki XX a. vidurio Šnipiškėse. Įrašytos į Kultūros vertybių registrą, unikalus kodas 31812. Taip pat vadinamos Piromonto žydų kapinėmis.

Istorija
--------

Kapinės šioje vietoje veikė nuo XV a. pabaigos ar XVI a. Jų teritorija plėtėsi žydams įsigyjant bei prijungiant aplinkinius žemės sklypus. Kapinių sklypai sujungti į vieną ir didžiausią plotą – 4,3 ha – pasiekė XVIII ir XIX a. sandūroje. Visa kapinių teritorija priklausė valstybei – Vilniaus pilies ir eiguvos jurisdikcijai.

1817 m. Carinės Rusijos administracija nusprendė kapines uždaryti. Motyvuojant vietos trūkumu, šis sprendimas buvo įgyvendintas 1831 m. pradėta tvirtovės statyba kapinių teritorijoje. Tvirtovė užėmė ketvirtį kapinių žemės, likusi teritorija rezervuota apšaudymo laukui. Carinė valdžia išmokėjo kompensacijas nusavintos tvirtovės statybai žemės ir pastatų savininkams nepaisant to, ar savininkai buvo privatūs, ar valstybė. 1935 m. Vilnių valdžiusi Lenkijos administracija pranešė kapinių vietoje statysianti sporto stadioną, tačiau tam pasipriešino Vilniaus rabinas Chaimas Oizeris Grodzenskis, nepriėmęs jokių kompromisų. Lenkų valdžia kapines paskelbė muziejine vertybe. Po Antrojo pasaulinio karo tarybinė valdžia kapines galutinai likvidavo. Kapinių bei aplinkinėje teritorijoje buvo pastatyti Vilniaus sporto rūmai bei plaukiojimo baseinas. Dalis tvirtovės, sporto rūmų statybas bei komunikacijų tiesimą išgyvenusių palaidojimų yra išlikę.

Kapai
-----

* Menahem Mannes Chajes (m. 1636 m.), vienas pirmųjų Vilniaus vyriausiųjų rabinų;
* Abraomas Danzigas (1748—1820 m.), rabinas, teisininkas;
* Moshe Rivkes (m. 1671 m.), rabinas;
* Elijas Ben Saliamonas Zalmanas (1720–1797 m.), rabinas;
* Šlomo Zalmanas (m. 1788 m.), jaunesnysis Chaimo iš Valažino brolis, Vilniaus Gaono mokinys.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „Vilniaus žydų Šnipiškių senųjų kapinių vieta". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.
2. 1 2 3 4  „Lithuanian Government Announces Construction of a $25,000,000 Convention Center in the Center of Vilna’s Oldest Jewish Cemetery". Nuoroda tikrinta 2021-11-19.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| ' |
| --- |
| Gimė | 1964 m. (~59 metai) |
| Sutuoktinis (-ė) | Romas |
| Vaikai | Milda, Paulius |
|  |
| Veikla | teisininkė, Notarų rūmų prezidiumo narė, MRU lektorė |
| Sritis | notariatas, teisė |
| Organizacijos | Vilniaus miesto 29-asis notaro biuras |
|  |
| Alma mater | 1987 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas |

**Svajonė Šaltauskienė** (g. 1964 m.) – teisininkė, notarė, Notarų rūmų prezidiumo narė, Mykolo Romerio universiteto (MRU) lektorė.

Biografija
----------

1982 m. baigė Zarasų 1-ąją vidurinę mokyklą, 1982–1987 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete – teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Vilniaus miesto 29-ojo notaro biuro notarė. Nuo 2003 – MRU lektorė.

Nuo 1996 m. iki 2005 m. rugpjūčio mėn. 21 d. Lietuvos notarų rūmų prezidiumo narė, Vilniaus apygardos prezidiumo narė (iki 2005 m. rugpjūčio mėn. 21 d.), Lietuvos notarų rūmų viceprezidentė (nuo 2002 m. balandžio mėn. 13 d. iki 2005 m. kovo mėn. 9 d.), prezidiumo narė (iki 2005 m. kovo mėn. 9 d.).

Nuo 1993 m. Lietuvos teisininkų draugijos tarybos narė.

Lietuvos vardu skaitė pranešimą XXI tarptautiniame Lotynų notariatų unijos kongrese (Berlynas (Vokietija) 1995). Išrinkta į Lotynų notariatų unijos probleminę jaunųjų notarų komisiją (sudėtis: 24 nariai iš 20 pasaulio šalių; 1995). Buvo Vyriausiosios rinkimų komisijos narė.

Vyras Romas (g. 1960 m.). Dukra Milda (g. 1988 m.). Sūnus Paulius (g. 1997 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Svajonė Šaltauskienė
2. ↑  CV[neveikianti nuoroda] („Tūkstantmečio žmonės")
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kepimui paruoštas kiaulienos šnicelis
**Šnicelis** arba **pjausnys** (vok. *Schnitzel*, nuo *schnitzen* – pjaustyti) – plonas veršienos, kiaulienos, avienos, vištienos ar kalakutienos krūtinėlės gabalas, paniruotas džiūvėsiuose ar miltuose ir apkeptas dideliame kiekyje aliejaus, dažniausiai gruzdintuvėje.

Nuo muštinio skiriasi tuo, kad mėsa gali būti neišmušta ir kepimo būdu, nuo eskalopo – paniravimu. Gerai pagamintas šnicelis yra auksinio atspalvio ir traškia plutele.

Pavadinimas „šnicelis" paplito XIX a. antroje pusėje kaip Vienos virtuvės patiekalas, pagamintas iš veršienos (Vienos šnicelis). Čekai gamina panašų ržizeką (ček. *řízek*). Restoranuose galima rasti įvairių šio patiekalo variantų – Berlyno šnicelį, Paryžiaus šnicelį, Medžiotojų šnicelį, Hamburgo šnicelį, Cordon Bleu ir kt.

Įvairūs šnicelių pavyzdžiai
---------------------------

* Paryžiaus šnicelisParyžiaus šnicelis
* Saksoniškas šnicelis Saksoniškas šnicelis
* Cordon Bleu Cordon Bleu
* Holšteino šnicelis Holšteino šnicelis
* Medžiotojų šnicelisMedžiotojų šnicelis
* Vienos šnicelis Vienos šnicelis
| Rakovskisbulg. *Раковски* |
| --- |
|              |
| *Katalikų bažnyčia* |
|  |
| 

RakovskisRakovskis

42°18′0″ š. pl. 24°58′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.30000°š. pl. 24.96667°r. ilg.﻿ / 42.30000; 24.96667﻿ (Rakovskis)Koordinatės: 42°18′0″ š. pl. 24°58′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.30000°š. pl. 24.96667°r. ilg.﻿ / 42.30000; 24.96667﻿ (Rakovskis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Bulgarijos vėliava Bulgarija |
| **Sritis** | Plovdivo sritis |
|  |
| **Meras** | Franz Kokov |
|  |
| **Gyventojų** (2014 m.) | 15 585  |
| **Plotas** | 97,999 km² |
| **Tankumas** (2014 m.) | 159 žm./km² |
| **Altitudė** | 180 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 4150 |
| **Tinklalapis** | Savivaldybės svetainė |
|  **Vikiteka** | Rakovskis |
|  |
| **Kirčiavimas** | Rakòvskis |

**Rakovskis** (bulg. *Раковски*) – miestas Plovdivo srityje, vidurio pietų Bulgarijoje, istoriniame Trakijos regione. Rakovskio savivaldybės administracinis centras. 15 585 gyventojai (2014 m. duomenys). Įsikūręs aukštutinės Trakijos žemumoje. Nutolęs 25 km į šiaurės rytus nuo Plovdivo. Pavadintas XIX a. bulgarų rašytojo ir revoliucionieriaus *Georgi Sava Rakovski* garbei.

Išvystytas žemės ūkis. Auginami kviečiai, saulėgrąžos, kukurūzai, daržovės ir vaisiai.

Istorija
--------

Regione žmonės apsigyveno eneolito laikais. Išlikusios senovės gyvenvietės liekanos. 2 km į pietryčius nuo miesto išlikęs romėnų kelias.

Rakovskis įkurtas 1966 m. sujungus *General Nikolaevo*, *Sekirovo* ir *Parchevich* kaimus. *General Nikolaevo* kaimas yra minimas 1488 bei 1576 m. osmanų mokesčių registruose, kaip *Kalıçla sarı* ir *Sarı Kalıçla*. 1576 m. *Sekirovo* vadintas *Baltacilar*, o *Parchevich* buvo žinomas kaip *Ali Fakıh*.

Miestų partnerystė
------------------

* Šiaurės Makedonija Strumica, Makedonija (nuo 2009 m.)