recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Panamos gyventojų sk. kitimas 1961-2003 m.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Panamos demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 3 460 462 (2011 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 28,6 %
* *15-64 m.:* 64,2 %
* *65 m. ir vyresni:* 7,2 % (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 27,5 m.
* *vyrų:* 27,1 m.
* *moterų:* 27,9 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,435 % (2011 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 19,43 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 4,65 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,42 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 75 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 2,3 % (2010 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,045 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,87 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,02 vyro vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 11,64 mirusiųjų/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 77,79 m.
* *vyrų:* 75,02 m.
* *moterų:* 80,68 m. (2011 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 91,9 %
* *vyrų:* 92,5 %
* *moterų:* 91,2 % (2000 m. sur.)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Panama (angliškai) Archyvuota kopija 2018-12-25 iš Wayback Machine projekto.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Panamos miestai
| Panagiurištėbulg. *Панагюрище* |
| --- |
|        |
| *Miesto reginis* |
|  |
| 

PanagiurištėPanagiurištė

42°30′0″ š. pl. 24°11′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.50000°š. pl. 24.18333°r. ilg.﻿ / 42.50000; 24.18333﻿ (Panagiurištė)Koordinatės: 42°30′0″ š. pl. 24°11′0″ r. ilg.﻿ / ﻿42.50000°š. pl. 24.18333°r. ilg.﻿ / 42.50000; 24.18333﻿ (Panagiurištė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Bulgarijos vėliava Bulgarija |
| **Sritis** | Pazardžiko sritis |
|  |
| **Meras** | Nikola Belishki |
|  |
| **Gyventojų** (2014 m.) | 17 807  |
| **Plotas** | 32,806 km² |
| **Tankumas** (2014 m.) | 543 žm./km² |
| **Altitudė** | 550 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 4500 |
| **Tinklalapis** | Savivaldybės svetainė |
|  **Vikiteka** | Panagiurištė |
|  |
| **Kirčiavimas** | Panagiùrištė |

**Panagiurištė** (bulg. *Панагюрище*) – miestas Pazardžiko srityje, pietų Bulgarijoje. Įsikūręs nedideliame Sredna Goros slėnyje. Nutolęs 91 km į rytus nuo Sofijos, 43 km į šiaurę nuo Pazardžiko ir 37 km į pietus nuo Zlaticos. Panagiurištės savivaldybės administracinis centras. 17 807 gyventojai (2014 m. duomenys).

Mieste yra dvi stačiatikių bažnyčios, du muziejai, du teatrai. Išlikę keli seni, rekonstruoti pastatai. Miesto šiaurės rytuose yra didelis parkas, kuriame yra dirbtinis ežeras, žaidimų aikštelė ir *Orcho Voivoda* stadionas.

Pavadinimas graikų kalba reiškia „festivalis" arba „mugė".

Istorija
--------

Gyvenvietė atsirado viduramžiuose. Bulgarų–osmanų karų metu didžioji gyventojų dalis buvo išžudyti. Po Antrojo pasaulinio karo Panagiurištė tapo svarbiu pramonės centru. Pastatyta vario gavybos ir perdirbimo įmonė, du tekstilės fabrikai, taip pat nedidelė plastiko gamykla.

Galerija
--------

* RotušėRotušė
* Šv. Jurgio bažnyčiaŠv. Jurgio bažnyčia
* Istorijos muziejusIstorijos muziejus
| Konsepsjono departamentas*Departamento de Concepción* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Paragvajaus vėliava Paragvajus |
| **Administracinis centras** | Konsepsjonas |
| **Apygardų** | 7 |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 255 000 |
| **Plotas** | 18 051 km² |
| **Tankumas** (2020) | 14 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | PY-1 |
|  |
|  **Vikiteka** | Konsepsjono departamentasVikiteka |

**Konsepsjono departamentas** (isp. *Departamento de Concepción*) – departamentas centriniame Paragvajuje, Brazilijos pasienyje. Administracinis centras – Konsepsjonas.

Geografija
----------

Departamentas (5 pagal plotą šalyje) yra Paranenjos regiono šiaurėje. Ribojasi šiaurėje su Brazilija (riba eina Apos upe), rytuose su Amambajumi, pietuose su San Pedru, vakaruose su Presidente Hajeso ir Aukštutinio Paragvajaus departamentais (skiria Paragvajaus upė).

Membi kalnas prie kelio *Ruta 5*
Šiaurėje ir rytuose paviršius aukštas su pavieniais masyvais (San Luiso ir Valjemi aukštumos), o vidurinėje dalyje plyti lygumos, rytuose – Sarambi aukštuma, o pietinė dalis aukščiausia ir labiausiai miškinga (Medinos kalva). Paragvajaus upėje yra Penja Hermosos sala. Svarbiausia upė – vakarine riba tekantis Paragvajus. Į jį srūva intakai – Apa, Akidabanas, Ipanė, taip pat gausu kitų upokšnių, ežerėlių.

Vidutinė metinė oro temperatūra yra 25 °C, tačiau metų bėgyje svyruoja vidutiniškai tarp 20 ir 32 °C. Per metus iškrenta apie 1300 mm kritulių, daugiausia – nuo gegužės iki spalio.

Gyventojai
----------

Konsepsjono departamente 2002 m. gyveno 189,9 tūkst. gyventojų, tai sudaro ~2,8 % šalies gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas 10,5 žm./km². Tankiau gyvenama pietinė teritorijos dalis, rečiausiai šiaurė. Daugiausia gyventojų gyvena kaimuose. Vyrų ir moterų santykis panašus. Indėnų Konsepsjono departamente yra apie 3000 (2804; 2002 m.), tai daugiausia gvaraniai. Didesnė dalis ūkių turi elektrą (77,1 %), vandentiekį turi apie pusė gyventojų (41,4 %), o kanalizaciją – nedaugelis (33,2 %).

Ūkis
----

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, gyvulininkyste, paslaugomis. Svarbiausios auginamos kultūros: soja (1,7 tūkst. t, 2002 m.), kukurūzai (26,6 tūkst.), cukranendrės (20,5 tūkst.), medvilnė (3,4 tūkst.). Auginamos kiaulės (45,9 tūkst. vnt.), galvijai (651 tūkst.), avys (30 tūkst.). Auginami naminiai paukščiai, verčiamasi žvejyba. Vystoma cemento, malimo, įrengimų gamybos pramonė. Kasamas marmuras.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Konsepsjono departamentas padalintas į 11 apygardų:

* Belenas
* Konsepsjonas
* Horketa
* Loretas
* San Karlos del Apa
* San Lasaras
* Ibi Jau
* Asotėjus
* Sarchento Chosė Feliks Lopesas
* Paso Baretas
* San Alfredas

Šaltiniai
---------

* 2002 m. surašymo statistika

1. ↑  PARAGUAY: Departments, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Paragvajaus departamentai** |  |
| Amambajus | Asunsjonas | Aukštutinis Paragvajus | Aukštutinė Parana | Bokeronas | Centrinis | Gvaira | Itapua | Kaagvasu | Kaasapa | Kanindeju | Konsepsjonas | Kordiljera | Misjonesas | Njeembuku | Paragvari | Presidente Hajesas | San Pedras |
|  |
| Pindas |
| --- |
| Pindo kalnaiPindo kalnai |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Graikijos vėliava Graikija Albanijos vėliava Albanija |
| **Aukščiausias taškas** | Smolikas, 2637 m |
| **Koordinatės** | 40°05′50″ š. pl. 20°55′30″ r. ilg.﻿ / ﻿40.09722°š. pl. 20.92500°r. ilg.﻿ / 40.09722; 20.92500Koordinatės: 40°05′50″ š. pl. 20°55′30″ r. ilg.﻿ / ﻿40.09722°š. pl. 20.92500°r. ilg.﻿ / 40.09722; 20.92500 |
| **Uolienos** | Klintis, flišas |

**Pindas** (gr. Πίνδος) − kalnai šiaurės Graikijos vakaruose ir Albanijos pietvakariuose. Didžiulis Pindo kalnynas tęsiasi nuo Albanijos sienos į pietus iki Metsovo miestelio ir už jo, rytuose siekia Makedoniją, o vakaruose Jonijos jūrą. Šie kalnai apima 2 nacionalinius parkus atrą pagal dydį Graikijos tarpeklį, taip pat antrą pagal aukštį šalies kalną − Smoliką (2640 m). Nuo spalio iki gegužės Pindo viršūnę dengia sniegas.

Kalnų ilgis apie 230 km, o didžiausias aukštis 2637 m (Smoliko kalnas).

Pindo kalnai susidarę iš klinties ir flišo. Kalnagūbrius skiria Aliakmono, Aojo, Arachto, Aspropotamo slėniai. Kalnų šlaitai apaugę makija, ąžuolynais, bukynais, eglynais.

Nuorodos
--------

* Graikijos kalnų flora Archyvuota kopija 2015-12-02 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
Pinewood Studios|  |
| Forma | Gamybos kompanija |
| Pramonė | Kinas |
| Įkurta | 1936 m. rugsėjo 30 d. |
| Centrinė būstinė | Pinewood Road, Iver Hytas, Anglija, JK |
| Produkcija | Kino ir televizijos filmai |
| Tinklalapis |  |

**Pinewood Studios** – kino ir televizijos kompanija, įsikūrusi Iver Hyto kaime, maždaug už 29 km nuo Londono centro, Anglijoje. Drauge su „Shepperton Studios", tai įžymiausia Jungtinės Karalystės kino ir televizijos kompanija. 2001 m. šiedvi kompanijos susijungė į „Pinewood Shepperton plc" („Pinewood Group"), kuri įregistruota Londono vertybinių popierių biržoje.

„Pinewood Studios" kompanija buvo įkurta 1936 m. Šiuo metu komplekso branduolį sudaro 18 scenų, dvi skaitmeninės televizijos studijos ir penki padaliniai, aprūpinti postprodukcijos įranga. Kompanijos pastatų komplekse taip pat yra specialus pastatas povandeniniam filmavimui. Kino kūrėjų poreikiams pritaikytas ir šioje vietoje iki komplekso pastatymo stovėjęs Viktorijos laikų dvaras Hyterden Holas (*Heatherden Hall*) su parku, ežeru ir šalia esančiu mišku. Kompleksą papildo scenografijos dirbtuvės, biuro, sandėliavimo patalpos ir technininiai bei socialiniai objektai, įskaitant įvairias drabužines, kuklius kambarius ir prabangius apartamentus žvaigždėms. Su „Pinewood Studios" dirba apie 300 įmonių, teikiančių specializuotas paslaugas įvairiose su kinu ir televizija susijusiose srityse.

Didžiausia filmavimo salė, kurios plotas 5500 m², slaptojo agento Džeimso Bondo garbei vadinama „007 scena" („007 stage"), nes pradžioje, 1977 m. ji buvo įrengta filmui apie jį statyti. Kompanijai „Pinewood Studios" priklausė filmų apie Džeimsą Bondą, „Žvaigždžių karų" ir britų komedijos „Carry On" franšizės.

Išnašos
-------

1. ↑  „BBC – Pinewood: 80 Years Of Movie Magic – Centre". BBC.
2. ↑  Andrew Pulver (2015-06-30). „Pinewood studios announce record revenue". *The Guardian*.
3. ↑  „Our Heritage". *Pinewood*. Nuoroda tikrinta 2023-05-24.
4. ↑  „Pinewood Studios". *screenonline.org.uk*. Nuoroda tikrinta 2023-05-24.
5. ↑  „PLANS FOR A NEW 30,000 SQ FT STAGE AT PINEWOOD STUDIOS". The Pinewood Studios Group. Suarchyvuotas originalas 2011-11-27. Nuoroda tikrinta 2023-05-24.  Nežinomas parametras `|url-status=` ignored (pagalba)
6. ↑  Frayling, Christopher (2005). *Ken Adam and the Art of Production Design*. London/New York City: Macmillan Publishers. p. 179. ISBN 978-0-571-22057-1.  Nežinomas parametras `|url-access=` ignored (pagalba)
7. ↑  „FACTS ON THE ‘CARRY ON’ FILM FRANCHISE". *fiveminutesspare.com*. Nuoroda tikrinta 2023-05-24.
8. ↑  „James Bond, Star Wars Studio Pinewood Reveals $955 Million Expansion Plan". *variety.com*. Nuoroda tikrinta 2023-05-24.
**Ne pelno organizacija** (sutrumpintai **NPO**; dar vadinama **ne pelno siekiančia organizacija** arba **pelno nesiekiančia organizacija**) – nevyriausybinė organizacija, kurioje pelnas nėra matomas kaip pagrindinis veiklos tikslas ir nepaskirstomas organizacijos nariams, savininkams ar kitiems asmenims. Detalus teisinis NPO apibrėžimas skiriasi priklausomai nuo valstybės. Pagal Lietuvos įstatymus, pagrindinės NPO formos yra viešoji įstaiga, asociacija, visuomeninė organizacija, paramos fondas.

NPO turi teisę vykdyti ekonominę veiklą (ji gali būti ribojama pagal NPO tipą) ir gauti pelną, tačiau jis lieka organizacijos viduje ir panaudojamas tolimesnės veiklos finansavimui, plėtrai. NPO darbuotojai būna tiek savanoriai, tiek ir gaunantys atlyginimą. Priklausomai nuo šalies, NPO gali būti taikomos įvairios mokesčių lengvatos.

NPO veikia įvairiuose sektoriuose: švietime, sveikatos apsaugoje, humanitarinių krizių malšinime, aplinkos apsaugoje ir kitur. Tarp pasaulyje žinomų organizacijų, NPO statusą turi Bilo ir Melindos Geitsų fondas, Amnesty International, WWF, Rotary, Raudonasis Kryžius, Vikimedijos fondas, Little Free Library ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Helmut Anheier. *Nonprofit Organizations: Theory, Management, Policy*. Routledge, 2005, p. 53-54
Koordinatės: 54°42′55.97″ š. pl. 24°21′11.95″ r. ilg.﻿ / ﻿54.7155472°š. pl. 24.3533194°r. ilg.﻿ / 54.7155472; 24.3533194


|  Dūdiškių šv. Mikalojaus sentikių cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Свято-Никольская церковь |
| **Savivaldybė** | Kaišiadorių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Dūdiškės (Kaišiadorys) |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1945 m. |

**Dūdiškių sentikių cerkvė** – sentikių maldos namai Kaišiadorių rajone, Dūdiškių kaime.

Istorija
--------

Dūdiškių sentikių bendruomenė susikūrė 1763 m. Pradžioje buvo fedosėjų šakos, vėliau (turbūt nuo XIX a. antros pusės) – pomorų. Kada pastatyta cerkvė nėra žinoma, vietiniai gyventojai pasakoja, kad ji stovėjusi dar caro laikais. 1937 m. pamaldas lankė 406 žmonės. 1941 m. maldos namai sudegė, o 1945 m. pastatyti nauji, akmeniniai. 1949 m. pamaldas lankė ~500 žmonių, sentikiai gyveno ne tik Dūdiškėse, bet ir Skarbiškėse, Dubniokuose, Zastenoke, Kubiliuose ir kt. Tarybiniais metais bendruomenė sunyko, dabar likę sentikiai meldžiasi Mūro Strėvininkuose.

Vietos sentikių bendruomenė savo pastangomis 2013 m. atliko apleistų maldos namų remontą: pakeitė stogą, bokštelyje pakabino du naujus Lietuvoje išlietus varpus, sutvarkė aplinką.

Yra XVIII a. kapinės.

Galerija
--------

* Cerkvės remontas 2013 m.
* Troba
* 2014 m.
* 2016 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2009-04-30 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dūdiškių šv. Mikalojaus sentikių cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Dūdiškių sentikių religinė bendruomenė
* Dūdiškių cerkvės nuotraukos (*miestai.net*)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Panamos kanalo zona** (angl. *Panama Canal Zone*, isp. *Zona del Canal de Panamá*) buvo neorganizuota JAV valda, nuo 1999 m. pilnai inkorporuota atgal į Panamos valstybės teritoriją. Ši zona apėmė patį Panamos kanalą ir 8,1 km teritoriją kiekvienoje jo pusėje. Tiesa, į šią zoną nepateko greta kanalo esantys Kolono ir Panamos miestai.

Panamos kanalo zona sudaryta 1903 m. pagal Hay–Bunau-Varilla sutartį. Sudarius Gatuno tvenkinį ši zona buvo išplėsta. JAV šioje teritorijoje galėjo laisvai kurti karines bazes, infrastruktūrą. Teritorija buvo administruojama iš Balboa uostamiesčio. 1977 m. buvo pasirašyta Torichoso–Karterio sutartis, kuri numatė, kad nuo 1979 m. Panamos kanalo zona bus valdoma abiejų šalių bendrai, o 1999 m. atiteks Panamai. Dabar ši teritorija priklauso Panamai, įeina į Panamos ir Kolono provincijas.

Panamos kanalo zona nebuvo kaip nors atskirta nuo Panamos, vyko laisvas žmonių ir prekių judėjimas. Teritorijai vadovavo gubernatorius, veikė atskira policija, teismai, ligoninė. Čia buvo įkurta daug oro, vandens ir sausumos karinių bazių. Zonoje gyveno kanalo statybininkų palikuonys, asmenys, prižiūrintys kanalo infrastruktūrą, karinis personalas, todėl čia buvo būdingas amerikietiškas miestų planavimas, steigėsi JAV populiarios bažnyčios, skautų klubai. Buvo plačiai paplitęs rasizmas.

Dėl savo neapibrėžto statuso kildavo daug klausimų dėl zonoje gimusiųjų pilietybės. 1937 m. buvo garantuota JAV pilietybė visiems zonoje gimusiems asmenims, kurių bent vienas iš tėvų yra amerikietis. Panamos zonoje gimė buvęs kandidatas į JAV prezidentus Džonas Makeinas.
| **Hygrocybe konradii** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Guoteniniai  *( Hygrophoraceae)* |
| Gentis: | Guotenė  *( Hygrocybe)* |
| Rūšis: | Konrado guotenė  *( Hygrocybe konradii)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Konrado guotenė** (lot. *Hygrocybe konradii*) – guoteninių (*Hygrophoraceae*) šeimos, guotenių (*Hygrophorus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Atviros, žolėtos vietos, pamiškės, parkai, pakelės.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kepurėlė ir kotas oranžiškai geltoni, lakšteliai geltoni.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–7 cm skersmens, bukai kūgiška, paviršius lygus, glitus, oranžiškai geltonas, sena išblunka iki pilkai rusvos spalvos. Lakšteliai geltoni, pakraštėliai šviesesni, stori, reti, priaugtiniai. Kotas 6–7×0,5–1 cm, vienodo storio, gelsvai oranžinis, pamatinėje dalyje šviesesnės spalvos. Trama plona, geltona, koto trama balta, įpjauta nejuoduoja, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 8–12 (15)×6–9 (11) μm.

**Būdingi požymiai:** sporos didelės, plačiai elipsiškos.

Auga pavieniui ar po kelis vaisiakūnius miškuose, pamiškėse – atvirose, žolėtose vietose. Mitybinė vertė nežinoma. Reta.

Literatūra
----------

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 98 psl.
| RK3132 |
| --- |
| **Ąžuolpamūšė-Pajiešmeniai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 2,2 km |
| Pradžia | Ąžuolpamūšė |
| Pabaiga | Pajiešmeniai |
| Apskritys | Panevėžio |

**RK3132** – rajoninis kelias, jungiantis Ąžuolpamūšę ir Pajiešmenius. Kelio ilgis – 2,2 km, visas kelias yra asfaltuotas.

Kelias prasideda Ąžuolpamūšėje, sankryžoje su  **A10**  Panevėžys–Pasvalys–Bauskė  E67 Helsinkis-Talinas-Ryga-Panevėžys-Kaunas-Varšuva-Vroclavas-Praha . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Ąžuolpamūšė, Pajiešmeniai. Kelias baigiasi Pajiešmeniuose.

Išnašos
-------

1. ↑ . Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-24.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
| Konsepsion del Urugvajus*Concepción del Uruguay* |
| --- |
| *„ Luz y Color" pėsčiųjų gatvė* |
|  |
| 

Konsepsion del UrugvajusKonsepsion del Urugvajus

32°29′0″ p. pl. 58°14′0″ v. ilg.﻿ / ﻿32.48333°š. pl. 58.23333°r. ilg.﻿ / 32.48333; 58.23333﻿ (Konsepsion del Urugvajus)Koordinatės: 32°29′0″ p. pl. 58°14′0″ v. ilg.﻿ / ﻿32.48333°š. pl. 58.23333°r. ilg.﻿ / 32.48333; 58.23333﻿ (Konsepsion del Urugvajus) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Entre Rioso provincija Entre Rioso provincija |
| **Departamentas** | Urugvajaus departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1783 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 72 528  |
| **Altitudė** | 3 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Konsepsion del Urugvajus |

**Konsepsion del Urugvajus** (isp. *Concepción del Uruguay*) – miestas Argentinoje, Entre Rioso provincijos vakaruose, Urugvajaus upės dešiniajame krante, 320 km į šiaurę nuo Buenos Airių. Urugvajaus departamento centras. 65 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas buvusios indėnų gyvenvietės vietoje 1783 m. birželio 25 d. Tomo de Rokamoros kaip *Arroyo de la China*. Konsepsion del Urugvajus buvo pirmoji provincijos sostinė. Miesto apylinkėse gimė Argentinos konfederacijos vadovai Chustas Chosė de Urkiza, Rikardo L. Chordanas, Fransiskas Ramiresas. XIX a. į miestą atvyko daug imigrantų iš Europos.

Uostas prie Urugvajaus upės. Medienos apdirbimo, mašinų pramonė. Paukštininkystė. Aukštasis Urugvajaus koledžas. Tautinės Istorijos monumentas, San Chosė rūmai, kuriuose yra Ch. Urkizos muziejus. Turizmas (vandens pramogos ir kt.).

Šaltiniai
---------

1. ARGENTINA: Entre Ríos, *citypopulation.de*
2. ↑  ARGENTINA: Entre Ríos, *citypopulation.de*
| Konsepsjonas*Concepción* |
| --- |
| *San Martino gatvė* |
|  |
| 

KonsepsjonasKonsepsjonas

27°20′0″ p. pl. 65°35′0″ v. ilg.﻿ / ﻿27.33333°š. pl. 65.58333°r. ilg.﻿ / 27.33333; 65.58333﻿ (Konsepsjonas (Argentina))Koordinatės: 27°20′0″ p. pl. 65°35′0″ v. ilg.﻿ / ﻿27.33333°š. pl. 65.58333°r. ilg.﻿ / 27.33333; 65.58333﻿ (Konsepsjonas (Argentina)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Tukumano provincija Tukumano provincija |
| **Departamentas** | Čikligastos departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 45 989  |
| **Altitudė** | 370 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.concepcion.gov.ar |
|  **Vikiteka** | Konsepsjonas |

**Konsepsjonas** (isp. *Concepción*) – miestas Argentonoje, Tukumano provincijoje, 75 km į pietvakarius nuo Tukumano, Gastonos upės pakrantėje. Čikligastos departamento administracinis centras. Antras pagal svarbą provincijos miestas. 46 tūkst. gyventojų.

Gyvenvietė seniau buvo žinoma *La Ramada* pavadinimu. XIX a. pab. jau buvo svarbi gyvenvietė. 1882 m. nutiesus geležinkelį iš Kordobos pradėjo sparčiai augti. 1901 m. sudaryta savivaldybė. Netrukus įsteigta ligoninė, įvesta elektros energija. 1923 m. tapo departamento centru.

Miesto katedra
Per miestą eina Tukumano – Katamarkos kelias ir geležinkelis. Taip pat atšaka į *Campo de los Alisos* nacionalinį parką.

Miesto centras – *General Bartolomé Mitre* aikštė. Aplink ją išsidėsčiusi miesto katedra, savivaldybė, bankas, kultūros namai, teismo rūmai. San Martino gatvėje įsikūrusios parduotuvės, svarbiausios įstaigos.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2006-11-03 iš Wayback Machine projekto.
* Portalas Archyvuota kopija 2006-11-02 iš Wayback Machine projekto.
**Jonas Jankus** (1888 m. rugsėjo 18 d. Sidabrave, Panevėžio apskr. – 1944 m. sausio 21 d. Brukline, JAV) – Lietuvos vargonininkas ir chorvedys.

Biografija
----------

Muziką mėgo iš vaikystės. Dvejus metus pasimokęs pas vietos vargonininką, pradėjo savarankiškai vargonininkauti Lenkimuose.

1909 m. išvyko į JAV, ten vargonininkavo ir vadovavo chorams daugelyje lietuvių parapijų: Maspethe, NY, Mt. Carmele, PA, Pitstone, PA, Pittsburghe, PA ir Filadelfijoje. Vargonininkaudamas studijavo *Pittsburgh Institute of Music* ir *Carnegie Tech* muzikos mokykloje. Studijavo vargonavimą, harmoniją ir dainavimą. 1927 m. išvyko į Romą, kur dvejus metus studijavo bažnytinės muzikos institute – studijoms vadovavo mons. prof. Raffaele Casimiri. 1929 m. grįžęs į JAV, kurį laiką vargonininkavo Šv. Antano lietuvių parapijoje Detroite, Dievo Motinos Sopulingosios parapijoje Karney, NY ir Harrisone, NY. Visur buvo subūręs ir chorus.

Nuo 1932 m. iki mirties vargonininkavo ir vadovavo chorui Apreiškimo lietuvių parapijoje Brukline. Čia išugdė skambų ir didelį chorą (60 moterų ir 35 vyrai), kuris giedojo bažnyčiose, rengė koncertus, statė operetes, dalyvavo Pasaulinių parodų Lietuvių dienų koncertuose, dainavo per radiją, dalyvavo tautinėse šventėse. 1935 m. Niujorko *Evening Journal* surengtame mėgėjų chorų festivalyje už Česlovo Sasnausko dainos „Karvelėli mėlynasai" (solistė jo žmona Ieva) menišką atlikimą gavo pagyrimo raštą ir sidabro taurę. Choras kelis kartus pastatė Th. Dubois oratoriją „Septyni Kristaus žodžiai" ir kitų stambesnių religinių kūrinių. Daugiausia J. Jankus vertėsi dainavimo bei fortepijono pamokomis.

Nuo 1914 m. ALRK Vargonininkų sąjungos narys, šios sąjungos Niujorko-Niudžersio provincijos narys, 1921 m. išrinktas Centro valdybos vicepirmininku, 1922–1925 m. buvo Centro valdybos pirmininkas, nuo 1940 m. iždininkas. Jo sūnus Justas taip pat vargonininkas.

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
Koordinatės: 55°14′58″š. pl. 26°07′02″r. ilg.﻿ / ﻿55.2495°š. pl. 26.1171°r. ilg.﻿ / 55.2495; 26.1171

 *Kitos reikšmės – Šv. Izidoriaus bažnyčia.*

|  Reškutėnų šv. Izidoriaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Švenčionių |
| **Savivaldybė** | Švenčionių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Reškutėnai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1924 m. |

**Reškutėnų šv. Izidoriaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Reškutėnų kaime, 10 km į pietus nuo Ignalinos. Liaudies architektūros formų.

Interjeras

Istorija
--------

Kaltanėnų parapijos Reškutėnų kaimo gyventojai savo iniciatyva ir lėšomis pastatė medinę koplyčią. Jie 1924 m. kreipėsi į vyskupą, prašydami koplyčią pripažinti vieša, pašventinti ir leisti laikyti joje pamaldas. Statybos organizatoriai buvo Vincas Petkūnas ir Vincas Lapėnas.

1924 m. gegužės 18 d. koplyčią pašventino Palūšės klebonas Petras Prunskis. Kaltanėnų kunigas kartą per mėnesį joje laikydavo pamaldas. „Ryto" draugijos skyrius 1918–1934 m. išlaikė lietuvišką mokyklą, nuo 1935 m. – skaityklą. 1927 m. įkurtas Šv. Kazimiero draugijos skyrius 1930 m. pastatė Vytauto Didžiojo paminklą. Į Reškutėnus 1939 m. paskirtas kunigas.

1940 m. įsteigta parapija. Klebonas Danielius Baužys 1944 m. pastatė kleboniją. 1970–1984 m. klebonavo Napoleonas Norkūnas (1926–1984 m.), 1950–1955 m. Karagandos kalinys, tikinčiųjų teisių gynėjas.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, primena tradicinį gyvenamąjį namą, su trisiene apside, žema šonine zakristija, prieangiu ir bokšteliu. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Jo tvora sumūryta iš lauko riedulių.

Galerija
--------

* Bažnyčia 2019 m.Bažnyčia 2019 m.
* Šoninis fasadas nuo zakristijos pusėsŠoninis fasadas nuo zakristijos pusės
* VarpinėVarpinė
* Altorius. Virš jo - Aušros Vartų Marijos paveikslasAltorius. Virš jo - Aušros Vartų Marijos paveikslas
* InterjerasInterjeras
* VargonaiVargonai
* Pagrindinės durysPagrindinės durys
* Medžio raižinys bažnyčios 85 metų jubiliejuiMedžio raižinys bažnyčios 85 metų jubiliejui
* Kryžius su ornamentu ant frontonoKryžius su ornamentu ant frontono
* Bokšto smailės kryžiusBokšto smailės kryžius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Reškutėnų šv. Izidoriaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Reškutėnų šv. Izidoriaus parapija Archyvuota kopija 2019-03-06 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jonas Jatkauskas** (g. 1953 m. Kupriuose, Šiaulių raj.) – zooinžinierius.

Biografija
----------

1976 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. Nuo 1977 m. – Gyvulininkystės instituto mokslinis bendradarbis, nuo 1981 m. – Pašarų technologijos sektoriaus vedėjas. 1981 m. apgynė žemės ukio mokslų kandidato disertaciją. 1984–1992 m. – Gyvulininkystės instituto direktoriaus pavaduotojas, 1992–2001 m. – direktorius.

Mokslinio darbo kryptys
-----------------------

Mokslinio darbo kryptys:

* pašarų gamybos ir jų paruošimo šėrimui technologijos;
* naminių gyvulių mityba;
* virškinimo ir medžiagų apykaitos fiziologija.

Knygos
------

* Paskelbė 90 mokslinių straipsnių;
* „Šiaudų dorojimas, laikymas, perdirbimas ir naudojimas pašarui" (1983 m.);
* „Agronomo žinynas" (1987 m.);
* „Gyvulininkystės tvarkymas" (1991 m.).
**Jonas Juozas Burba** (1907 m. vasario 1 d. Skuodas – 1952 m. balandžio 26 d. Krasnozerskoje, Novosibirsko sritis, 1990 m. gegužės 20 d. perlaidotas Panevėžio kapinėse) – Lietuvos grafikas.

Biografija
----------

1923–1926 m. mokėsi Kauno meno mokykloje. 1929–1933 m. studijavo dailės akademijose Drezdene, Leipcige; tobulinosi Ciuriche. 1935–1936 m. Valstybės saugumo departamento muziejaus ir archyvo vedėjas. 1936–1940 m. dirbo Susisiekimo ministerijoje. Dėstė Kauno prekybos mokykloje, vadovavo bendrovei „Jonas J. Burba: Grafika, reklama, spauda". 1941 m. ištremtas į Altajaus kraštą.

Kūryba
------

Apipavidalino ir iliustravo knygų (Antanas Smetona. Raštai t. 1-2 ir 4, 1930 m.; Juozas Lazauskas (1892). Pelėda, norim skaitom, norim rašom, 1933 m.), žurnalų („Naujasis žodis", „Gaisai", „Jaunoji Lietuva", „Spaudos menas"). Sukūrė Vytauto Didžiojo ordino penkių laipsnių ženklus (1930 m.), Kauno herbą ir vėliavą (1935 m.), Pirmosios tautinės olimpiados medalį, ženklelį, plakatą (1938 m.), III Europos krepšinio čempionato varžybų Kaune plakatą ir prezidento prizą (1939 m.), pašto ženklų (1938–1940 m.). 1932 m. Lėno Šv. Antano Paduviečio bažnyčiai (Taujėnų valsčius) nutapė altoriaus paveikslą „Šv. Antanas su Kūdikėliu Jėzumi".

Įvertinimas
-----------

1934 m. Vytauto Didžiojo ordinas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Giedrė Jankevičiūtė. *Jonas Juozas Burba*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 623 psl.
**Juozas Gecevičius** (g. 1930 m. gegužės 7 d. Vytautiškėse, Marijampolės apskr.) – Lietuvos tapytojas, grafikas, keramikas.

Biografija
----------

Mokėsi Krosnos progimnazijoje. 1962 m. baigė Valstybinį dailės institutą. Dėstė Vilniaus aukštesniojoje pedagogikos mokykloje, ilgametis Vilniaus Justino Vienožinskio dailės mokyklos direktoriaus pavaduotojas ugdymui.

Kūryba
------

Nuo 1962 m. dalyvauja parodose su keramikos, akvarelės ir grafikos darbais. Lietuvos dailininkų sąjungos narys, Vilniaus akvarelininkų grupės narys, Lietuvos dailės ugdytojų draugijos narys.

Lietuvos gamtos metraštininkas, savo kūriniuose vaizduojantis piliakalnius, upes ir upelius, vienkiemių ramybę ir kaimo žmogaus dvasinį grožį. Jaunystėje, dar studijuodamas Dailės institute, pėsčiomis išvaikščiojo Lietuvą, vėliau ne kartą keliavo po Žemaitiją piešdamas ir fotografijose užfiksuodamas gamtos paminklus, mažąją architektūrą – tik žemaičiams būdingas koplytėles.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Justino Vienožinskio dailės mokykla
| **Jonas Jaks-Tyris** |
| --- |
| Gimė | 1877 m. sausio 27 d.Dabikinė, Mažeikių apskritis |
| Mirė | 1938 m. sausio 24 d. (60 metų)Kėdainiai |
|  |
| Veikla | chemikas, matematikas, knygnešys, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas |
| Partija | 1901 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1900 m. Maskvos universitetas |

**Jonas Jaks-Tyris** (1877 m. sausio 27 d. Dabikinėje, Mažeikių apskritis – 1938 m. sausio 24 d. Kėdainiuose) – chemikas, matematikas, knygnešys, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas.

Biografija
----------

Kilęs iš senos totorių giminės. 1895 m. baigė Šiaulių gimnaziją, 1900 m. – Maskvos universiteto Chemijos fakultetą. Mokydamasis Maskvoje priklausė Maskvos lietuvių draugijai.

1901–1905 m. dirbo Vilniaus žemės banke. 1901–1906 m. jo namuose Šnipiškėse buvo Lietuvos socialdemokratų partijos štabas, 1905 m. – spaustuvė. 1905–1907 m. revoliucijos dalyvis. 1906 m. „Naujosios Gadynės" leidėjas ir redaktorius, taip pat kurį laiką leido ir redagavo laikraščius „Žarija", „Echo". Buvo LSDP spaudos administratorius, nuo 1894 m. palaikė nuolatinius ryšius su knygnešiais, pats parsigabendavo draudžiamos socialdemokratinės spaudos. Studijuodamas aprūpindavo laikraščiais „Varpas", „Ūkininkas", „Naujienos" ir kt. Maskvoje gyvenusius lietuvių studentus.

1906 m. už pernelyg aktyvią politinę veiklą jam policijos liepta išvykti iš Lietuvos. Išvažiavo į Turkestaną, Taškente dirbo mokesčių inspektoriumi.

1922 m. grįžo į Lietuvą ir dirbo Valstybės kontrolėje, vėliau – Kėdainių mokesčių inspekcijoje. 1926 m. liepos mėn. paskirtas Finansų ministerijos finansų departamento direktoriumi, po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo grįžo į Kėdainius, į buvusias pareigas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 180 psl.
| **Jonas Juozapas Abelevičius** |
| --- |
| Gimė | 1821 m. kovo 29 d.Anykščiai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1882 m. liepos 15 d. (61 metai)Vilnius, Rusijos imperija |
| Tėvas | Vincentas Abelevičius |
| Motina | Ona Rukšaitė |
|  |
| Veikla | Kunigas kanauninkas, mokslininkas teologas, teologijos pedagogas |

**Jonas Juozapas Abelevičius** (1821 m. kovo 29 d. Anykščiuose, Rusijos imperija  – 1882 m. liepos 15 d. Vilniuje, Rusijos imperija) – kunigas kanauninkas, mokslininkas teologas, teologijos pedagogas.

Biografija
----------

Gimė 1821 m. kovo 29 d. Anykščiuose. Tėvai Vincentas Abelevičius ir Ona Rukšaitė – dvarininkai bajorai. 1833–1838 m. mokėsi Troškūnų pavieto mokykloje, kur baigė penkias klases, 1838–1842 m. – Vilniaus dvasinėje seminarijoje. Nuo 1842 m. tęsė studijas iš Vilniaus į Sankt Peterburgą perkeltoje dvasinėje akademijoje, 1846 m. baigė teologijos studijas teologijos magistro laipsniu. 1846 m. balandžio 6 d. J. Abelevičius buvo įšventintas kunigu.

1846–1847 m. J. Abelevičius dirbo Svisločiaus gimnazijos kapelionu. 1847–1853 m. jis buvo Vilniaus dvasinės seminarijos profesorius ir prokuratorius, čia jis dėstė dogmatinę teologiją. 1852 m. J. Abelevičius taip pat buvo paskirtas Vilniaus katedros kanauninku koadjutoriumi. 1850–1853 m. pirmaisiais Motiejaus Valančiaus vyskupavimo metais, J. Abelevičius prižiūrėjo Vilniuje leidžiamų lietuviškų raštų spausdinimą, buvo jų korektorius, prižiūrėjo spaudą ir taisė kalbą.

1853 m. jis buvo iškeltas į Valkaviską parapijos administratoriumi ir dekanu, paskui 1856–1870 m. buvo Valkavisko parapijos klebonas ir dekanas. 1867 m. už leidimą be valdžios žinios kitam kunigui aukoti Šv. Mišias Gardino gubernatoriaus jis buvo nubaustas 100 rublių bauda. 1870 m. grįžęs į Vilnių, J. Abelevičius iki gyvenimo pabaigos dirbo Vilniaus vyskupijos kunigų seminarijoje. 1870–1878 m. jis buvo seminarijos inspektorius ir homiletikos profesorius, 1872–1878 m. dėstė Šv. Raštą. Paskirtas 1878 m. liepos 30 d. 1878–1882 m. iki gyvenimo pabaigos, J. Abelevičius buvo Vilniaus kunigų seminarijos rektorius, kartu dėstė ir bažnytinę teisę. J. Abelevičius buvo apdovanotas vardiniu kryžiumi ir medaliu Krymo karui atminti. Mirė 1882 m. liepos 15 d. Vilniuje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biografija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Vasilkuvo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo cerkvė |
| --- |
|  |
| **Dekanatas** | Balstogės stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Vasilkuvo valsčius |
| **Gyvenvietė** | Vasilkuvas |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1853 m. |
| **Stilius** | Rusijos bizantika |

**Vasilkuvo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo cerkvė** (lenk. *Cerkiew Świętych Apostołów Piotra i Pawła w Wasilkowie*) – cerkvė, esanti Vasilkuvo mieste. Cerkvė priklauso Vasilkuvo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapijai. Pirmoji medinė cerkvė šioje vietovėje buvo pastatyta 1669 metais. Dabartinė cerkvė pastatyta 1853 metais. Cerkvę pašventino Vilniaus ir Lietuvos stačiatikių eparchijos vyskupas Josifas Semaško. Cerkvėje yra 1836 m. sukurtas ikonostasas.

* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vasilkuvo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo cerkvė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Juozas Grigalavičius** |
| --- |
| Gimė | 1913 m. spalio 18 d.Šemetai |
| Mirė | 1983 m. liepos 9 d. (69 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | redaktorius, partinis veikėjas |
| Partija | 1933 m. LKP, 1940 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1956 m. Aukštoji partinė mokykla prie SSKP CK |

**Juozas Grigalavičius** (1913 m. spalio 18 d. Šemetuose, Rokiškio rajonas – 1983 m. liepos 9 d. Vilniuje) – Lietuvos redaktorius, komjaunimo bei partinis veikėjas.

Biografija
----------

1930–1932 m. LKJS Rokiškio parajonio komiteto, 1933 m. LKJS ir LKP Rokiškio rajono komitetų sekretorius. 1934 m. LKP CK instruktorius Rokiškio apskričiai. 1931–1934 m. redagavo Rokiškio rajono laikraščius „Darbininkų mintys" ir „Kibirkštis". 1933–1934 m. Maskvoje mokėsi Lenino partinėje mokykloje. 1934–1939 m. kalintas. 1939–1940 m. LKP Rokiškio apskrities komiteto sekretorius.

1940 m. Liaudies Seimo pirmininko pavaduotojas. 1940–1941 m. LKP(b) CK skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1941–1942 m. LKP(b) CK ir LSSR Ministrų Tarybos įgaliotinis evakuotojų Gorkio srityje. 1942–1944 m. LKJS CK I sekretorius, Lietuvos partizaninio judėjimo štabo viršininko padėjėjas. 1941 m. 1944–1946 m. LKP(b) Kauno miesto, 1948–1950 m. Šilutės apskrities komitetų I sekretorius. 1950–1953 m. LKP Klaipėdos srities komiteto sekretorius. 1953–1956 m. LSSR kultūros ministro, 1956–1958 m. LSSR Ministrų Tarybos pirmininko pavaduotojas. 1956 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 1958–1979 m. LSSR Ministrų Tarybos, 1979–1983 m. LSSR AT Prezidiumo darbuotojas.

1941–1949 m. ir 1958–1960 m. LKP CK, 1941–1946 m. LKP(b) CK Biuro narys. 1952–1958 m. kandidatas į LKP CK narius. 1940–1947 m. ir 1959–1963 m. LSSR AT deputatas. 1944–1947 m. LSSR AT Prezidiumo pirmininko pavaduotojas.

Įvertinimas
-----------

* 1973 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Romas Šarmaitis. *Juozas Grigalavičius*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 660
| **Jonas Jašmantas** |
| --- |
| Gimė | 1849 m. sausio 8 d.Urvikiai, Viekšnių valsčius |
| Mirė | 1906 m. rugpjūčio 1 d. (57 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | lietuvių visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Peterburgo universitetas |

**Jonas Jašmantas** (*Jošmantas, Jašmontas*, 1849 m. sausio 8 d. Urvikiai, Viekšnių valsčius – 1906 m. rugpjūčio 1 d. Vilnius) – lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1871 m. baigė Šiaulių gimnaziją, 1878 m. – Sankt Peterburgo universiteto Gamtos–matematikos fakultetą. 1878–1894 m. Sankt Peterburge dirbo Finansų ministerijoje.

Išrūpino leidimą viešai veikti slaptai lietuvių draugijai (nuo 1892 m. Petrapilio labdaringoji lietuvių ir žemaičių draugystė). Priklausė Dvylikos Vilniaus apaštalų draugijai. 1898 m. per A. Mickevičiaus paminklo atidengimą Varšuvoje su kitais šios draugijos nariais padėjo vainiką su tuo laiku draudžiamu užrašu lietuvių kalba. Jis dėjo daug pastangų, kad Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčia būtų perduota lietuviams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Albinas Visockas.. *Jonas Jašmantas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 758 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jonas Jonynas** (1905 m. rugsėjo 27 d. Dargužiuose – 1995 m. liepos 31 d.) – Lietuvos agronomas, žurnalistas.

Biografija
----------

Mokslus pradėjo pas kaimo daraktorių. 1920 m. įstojo į tuometinį Vilniaus lietuvių, o vėliau Vytauto Didžiojo gimnazijos antrą klasę. 1927 m. ją baigė ir tais pačiais metais įstojo Vilniaus, po metų – į Krokuvos universiteto Agronomijos fakultetą. 1932 m. baigęs universitetą, dirbo Vilniaus lietuvių ūkio draugijoje, nuo 1935 m. – biologijos mokytoju Vytauto Didžiojo gimnazijoje. 1938 m. tapo Vilniaus krašto lietuvių mokytojų sąjungos pirmininku. 1932–1939 m. aktyviai bendradarbiavo Vilniaus lietuvių spaudoje. Pats daug rašė įvairia tematika.

1939 m. paskirtas Vilniaus sodininkystės mokyklos direktoriumi. Jai vadovavo iki 1944 m. liepos mėn. pradžios. Prasidėjus sovietinei okupacijai, dirbo „Valstiečių laikraščio" redakcijos skyriaus vedėju. 1958 m. perėjo dirbti į Radijo komitetą žemės ūkio valandėlių redaktoriumi, 1962 m. – į „Mūsų sodų" redakciją skyriaus vedėju. Nuo 1963 m. iki išėjimo į pensiją dirbo „Žemės ūkio" žurnalo vyr. redaktoriaus pavaduotoju.
Koordinatės: 55°30′45″š. pl. 21°37′21″r. ilg.﻿ / ﻿55.5126°š. pl. 21.6226°r. ilg.﻿ / 55.5126; 21.6226

|  Švėkšnos evangelikų liuteronų bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Tikėjimo srovė** | liuteronai |
| **Savivaldybė** | Šilutės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Švėkšna |
| **Adresas** | Vilkėno g. 16A |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1867 m. |

**Švėkšnos evangelikų liuteronų bažnyčia** – evangelikų liuteronų bažnyčia Šilutės rajone, Švėkšnoje.

Istorija
--------

Pirmoji liuteronų bažnyčia pastatyta 1819 m. (kur dabar yra Šv. Florijono paminklas), bet 1856 m. ją nusiaubė gaisras. Dabartinė bažnyčia pastatyta 1867 m. 1913 m. perdengtas stogas skarda, 1930 m. atliktas išorės remontas, perstatytas bokštas. 

2005 m. bažnyčios stogo dešinioji pusė, nuniokojus uraganui „Ervinui", naujai apskardinta.

Nuorodos
--------

* Liuteronų parapija Archyvuota kopija 2007-10-27 iš Wayback Machine projekto.
* Parapija Archyvuota kopija 2010-04-09 iš Wayback Machine projekto.
| Vasiuganas |
| --- |
| Vasiugano upė Vasiugano upė |
| **Ilgis** | 1082 km |
| **Baseino plotas** | 61 800 km² |
| **Vidutinis debitas** | 345 m³/s |
| **Ištakos** | Vasiuganė |
| **Žiotys** | Obė |
| **Šalys** | Rusija |

**Vasiuganas** (rus. *Васюган*) – upė Rusijoje, Tomsko srityje; Obės kairysis intakas. Prasideda Vasiuganės pelkynuose. Teka pradžioje į šiaurę, vėliau į rytus pelkėtomis Vasiuganės lygumomis. Įteka į Obę keletu atšakų (žiotimis laikoma atšaka, esant 11 km žemiau Kargasoko gyvenvietės).

Didžiausi intakai: Niurolka, Čertala (dešinieji), Čižapka, Jagyljacha.

Upė užšalusi lapkričio–gegužės mėnesiais. Vasiuganas laivuojamas 886 km nuo žiočių. Plukdoma mediena. Upės baseine gausūs naftos ir gamtinių dujų telkiniai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  textual.ru / Государственный водный реестр
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
Vasilijus Zaicevas
**Vasilijus Zaicevas** (rus. *Васи́лий Григо́рьевич За́йцев*, 1915 m. kovo 23 d. Jeleninka Čialiabinsko srityje SSRS, dabartinė Rusijos federacija – 1991 m. gruodžio 15 d. Kijeve) – Antrojo pasaulinio karo Sovietų Sąjungos snaiperis. Ypač pasižymėjo 1942 m. lapkričio 10 – gruodžio 17 d. Stalingrado mūšio metu.

Biografija
----------

Vasilijus Zaicevas gimė 1915 m. Jelenikos kaime rusų valstiečių šeimoje. Senelis mokė jį medžioti nuo 12 metų. 1937 m. įstojo į TSRS ginkluotąsias pajėgas, tarnavo jūrų laivyne. Vėliau, sužinojęs apie Stalingrado mūšio žiaurumus, savanoriškai pasisiūlė būti pervestas tarnauti ten. Tarnavo 1042-ojo šaulių pulke (62-oji armija). Pagarsėjo kai per pirmąsias 10 dienų nukovė 40 Vermachto kareivių su standartiniu Mosin-Nagant šautuvu. Gavęs snaiperio šautuvą, Zaicevas tapo dideliu rūpesčiu vokiečių armijai.

Teigiama, kad medžioti Zaicevo buvo pasiųstas Ervinas Konigas, tariamas Vermachto snaiperis-asas. Zaicevas jį nukovė po tris dienas trukusios medžioklės ir kaip trofėjų pasiėmė optinį taikiklį. Šios istorijos tikslumas nežinomas, nes Vokietijoje nerasta jokių tokio snaiperio buvimo įrodymų. Kartais vadinamas Heinz Thorvald, nors abu vardai tuo metu buvo gana dažni. Teigiama, kad ši istorija galėjo būti sufabrikuota, kad pakeltų Raudonosios armijos kovinę dvasią. Pats taikiklis eksponuojamas muziejuje Maskvoje. Ši kova aprašyta Zaicevo memuaruose "Snaiperio užrašai", David L. Robbins knygoje "Žiurkių karas" ir atpasakojama filme "Priešas už vartų".

Kai karo metu Stalingrade buvo įkurta snaiperių mokykla, jos vadovu tapo Vasilijus Zaicevas. Manoma, kad jo mokiniai nukovė apie 3000 priešo karių. Pats Zaicevas yra tikrai nukovęs 242 kareivius ir karininkus, bet ginčijamasi, kad skaičius gali siekti ir 500.

1943 m. sausio mėnesį Zaicevas, sprogus minosvaidžio minai, buvo sužeistas į galvą ir apako. Atstačius regėjimą, karą baigė prie Dniestro upės, turėdamas kapitono laipsnį.

Po karo vadovavo gamyklai Kijeve, kur mirė būdamas 76 metų nuo ligos.

2006 m. sausio 31 perlaidotas prie Mamajavo kurgano, vietos prie Volgogrado, kur stovi memorialinis kompleksas Staliningrado gynėjams atminti.

Apdovanojimai
-------------

apdovanojimai:

* Tarybų Sąjungos Didvyris
* Lenino ordinas
* Raudonosios Vėliavos ordinas (2 kartus}
* Tėvynės karo ordinas, 1 klasė
* Medalis už Stalingrado gynybą
* Medalis už pergalę prieš Vokietiją

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Biografija rusiškai
* Įvairių karų snaiperių sąrašas
* Biografija angliškai
* Geriausių Antrojo pasaulinio karo Snaiperių sąrašas

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vasilijus Zaicevas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Gyventojų kitimas 1960–2010 m. Per šį laikotarpį gyventojų skaičius padidėjo beveik keturis kartus. Grafike gyventojų skaičius yra pateikiamas tūkstančiais.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Bahreino demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 1 344 111 (2014 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0–14 m.:* 20,5 % (126 313 vyrai ir 122 359 moterys)
* *15–64 m.:* 77 % (595 244 vyrai ir 339 635 moterys)
* *65 m. ir vyresni:* 2,6 % (14 791 vyras ir 16 363 moterys) (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 30,9 m.
* *vyrų:* 32,2 m.
* *moterų:* 28,1 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,652 % (2011 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 14,41 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 2,63 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Migracijos indeksas:** 14,74 migrantų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Urbanizacija:**

* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 89 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 1,8 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**

* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *15–64 metų:* 1,75 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,91 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,54 vyro vienai moteriai (2011 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas:**

* *bendra:* 10,2 mirčių/1000 gimimų
* *vyrų:* 11,43 mirčių/1000 gimimų
* *moterų:* 8,92 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 78,29 m.
* *vyrų:* 76,16 m.
* *moterų:* 80,48 m. (2011 apsk.)

**AIDS/ŽIV:**

* *paplitimas tarp suaugusiųjų:* 0,2 % (2001 m. apsk.)
* *bendras skaičius:* <600 (2007 m. apsk.)
* *mirčių skaičius:* <200 (2003 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 94,6 %
* *vyrų:* 96,1 %
* *moterų:* 91,6 % (2010 m. surašymas)

**15–24 m. amžiaus gyventojų nedarbo lygis:**

* *bendras:* 20,1 %
* *vyrų:* 17,2 %
* *moterų:* 27 % (2001 m. apsk.)

**Religijos:**

* *musulmonai:* 81,2 %
* *krikščionys:* 9 %
* *kiti:* 9,8 % (2001 m. surašymas)

**Etninės grupės:**

* *bahreino gyventojai:* 46 %
* *kiti:* 54 % (2010 m. surašymas)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nuo JTO skaičiavimais, Pasaulio gyventojų skaičiaus perspektyvos: 2012 Peržiūrėta

* Bahreinas CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba) Archyvuota kopija 2010-12-29 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Azijos gyventojai** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Egiptas |
Filipinai |
Gruzija |
Indija |
Indonezija |
Iranas |
Irakas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kipras |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Malaizija |
Maldyvai |
Mongolija |
Mianmaras |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rytų Timoras |
Rusija |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Egidijus Prižgintas** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. vasario 27 d. (61 metai)Klaipėdoje |
|  |
| Veikla | pedagogas, Lietuvos sporto ir politinis veikėjas. |
| Partija | 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1985 m. Lietuvos kūno kultūros institutas |

**Egidijus Prižgintas** (g. 1962 m. vasario 27 d. Klaipėdoje) – pedagogas, Lietuvos sporto ir politinis veikėjas.

Biografija
----------

1985 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, kūno kultūros dėstytojas.

1985–1992 m. kūno kultūros mokytojas Klaipėdos mokyklose, 1992–1994 m. direktoriaus pavaduotojas, 1994–1997 m. Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnazijos direktorius, 1997 m. Klaipėdos miesto savivaldybės Švietimo skyriaus vedėjo pavaduotojas, nuo 1999 m. Socialinio departamento direktorius. 2004–2006 m. Savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, Saugaus eismo komisijos pirmininkas. Nuo 2006 m. Klaipėdos krepšinio klubo „Neptūnas" direktorius

Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1996–1999 m. Klaipėdos miesto skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys, nuo 2002 m. Klaipėdos skyriaus narys.

2003 m. kovo – balandžio mėn. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

Tinklininkas. Lions klubo narys.