recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Silvestras Leonas** |
| --- |
|  |
| Silvestras Leonas su Lietuvos kariuomenės uniforma ir valstybiniais apdovanojimais tarpukariu |
| Gimė | 1894 m. sausio 15 d.Leskava, Gudelių valsčius |
| Mirė | 1959 m. lapkričio 17 d. (65 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | teisininkas |
|  |
| Alma mater | 1925 m. Lietuvos universitetas |

**Silvestras Leonas** (1894 m. sausio 15 d. Leskavoje, Gudelių valsčius – 1959 m. lapkričio 17 d. Kaune) – teisininkas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas (1936 m.).

Biografija
----------

Studijavo Maskvos ir Charkovo universitetuose. Nuo 1916 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1916 m. Kijeve baigė karo mokyklą. 1919 m. grįžęs į Lietuvą stojo į Lietuvos kariuomenę. 1919–1920 m. dalyvavo Nepriklausomybės kare. 1923 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus, 1925 m. Lietuvos universitetą.

Nuo 1925 m. Telšių taikos ir Šiaulių apygardos teismo teisėjas. Nuo 1933 m. rugsėjo mėn. Apeliacinių rūmų teisėjas. 1934 m. birželio mėn. – 1938 m. kovo mėn. Kariuomenės teismo pirmininkas. 1938 m. kovo mėn. – 1939 m. kovo mėn. vidaus reikalų ministras. 1940 m. gegužės mėn. paskirtas Vyriausiojo tribunolo teisėju. Sovietams okupavus Lietuvą iš pareigų atleistas, suimtas.

1941 m. birželio mėn. per Birželio sukilimą išlaisvintas. Likęs Lietuvoje 1944 m. lapkričio mėn. NKVD suimtas, kalintas Komijoje, vėliau ištremtas į Irkutsko sritį. Į Lietuvą grįžo 1956 m.

Įvertinimas
-----------

* 1919 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
* 1931 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1937 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Banevičius. *111 Lietuvos valstybės 1918–1940 politikos veikėjų: enciklopedinis žinynas.* Vilnius: Knyga, 1991, 84 p. ISBN 5-89942-585-7.
2. ↑  *Silvestras Leonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 10 psl.
| AS Douanes |
| --- |
| **Lygos** | National 1 |
| **Įkurta** | 1980 m. |
| **Arena** | Marius Ndiaye Stadium |
| **Vieta** | Dakaras, Senegalas |
| **Komandos spalvos** | balta ir žalia          |
| **Prezidentas** | Senegalas nežinomas |
| **Vyr. treneris** | Senegalas nežinomas |
| **Titulai** | dešimt kartų šalies čempionai |
| **Apranga** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 

Namų jersey

Team colours

**Namų**
 | 

Išvykos jersey

Team colours

**Išvykos**
 |

 |

 |

**AS Douans** – Senegalo krepšinio klubas iš Dakaro. **Association Sportive des Douanes**, o trumpiau žinomas kaip **AS Douanes**. Sporto asociacija turi futbolo ir krepšinio ekipas.

Apie klubą
----------

Nuo 1980 m. krepšinio ekipa rungtyniavo Nationale 1, aukščiausioje šalies lygoje. Tapo Senegalo čempionais dešimt kartų. Sėkmingai kovojo Senegalo krepšinio taurės turnyruose. Atstovavo šaliai Afrikos žemyno turnyruose.

2023 m. tapo Basketball Africa League vicečempionais. Finalo rungtynėse Senegalo komanda pralaimėjo 65-80 čempionų titulą iškovojusiems Al Ahly (Egiptas) krepšininkams.

Pasiekimai
----------

**Nationale 1 (Senegalas)**
Čempionai (10 k.): 1998, 2007, 2008, 2011, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022 m.
Senegalo krepšinio taurė
Nugalėtojai (7 k.): 2000, 2004, 2006, 2011, 2012, 2017, 2019 m.

Vyr. treneriai
--------------

* Senegalas Pabi Guèye vyr treneriu dirbo nuo 2013 m. 2017 m. pakviestas vadovauti Senegalo nacionalinei rinktinei. Dirbo ir klube, ir rinktinėje.

2023 m. pripažintas geriausiu Basketball Africa League (BAL) treneriu.

Klubo spalvinė gama
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| **AS DOUANNES** | **AS DOUANNES** |

|  |  |
| --- | --- |
|  **AS DOUANNES** |  **AS DOUANNES** |

Taip pat skaitykite
-------------------

* AS Douanes – futbolo ekipa; Senegalo čempionato dalyvė.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* [ facebook klubo svetainė]
* YouTube platforma
| **Vladas Motieka** |
| --- |
| Gimė | 1903 m. rugpjūčio 28 d.Pakuodžiupiai, Piniavos valsčius |
| Mirė | 1975 m. liepos 6 d. (71 metai)Pabradė |
| Vaikai | Kazimieras Motieka |
|  |
| Organizacijos | 16-oji lietuviškoji divizija |
| Pareigos | vadas |
|  |
| Alma mater | Aukštieji karininkų kursai |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * 1928 m. – Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1936 m. – Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas
 |

**Vladas Motieka** (1903 m. rugpjūčio 28 d. Pakuodžiupiai, Piniavos valsčius – 1975 m. liepos 6 d. Pabradė, palaidotas Vilniuje) – Lietuvos ir TSRS karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija
----------

Sūnus Kazimieras Motieka. 1915–1918 m. su tėvais gyveno Juzovkoje. Grįžęs į Lietuvą, nuo 1920 m. spalio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1921 m. baigęs Karo mokyklą 1921–1927 m. tarnavo Antrajame raitelių pulke. 1928 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus, 1934 m. – jų Generalinio štabo skyrių. 1934–1937 m. Vyriausiojo kariuomenės štabo 3-ojo (Operacijų) skyriaus viršininko padėjėjas (pavaduotojas), 1937–1938 m. – Pirmojo pėstininkų pulko bataliono vadas, 1938 m. pulkininkas leitenantas. 1938–1940 m. Kariuomenės štabo karininkas, operacijų dalies vedėjas. Dėstė Aukštojoje karo mokykloje.

TSRS okupavus Lietuvą, nuo 1940 m. birželio mėn. – Mobilizacijos skyriaus viršininkas, vėliau 29-ojo teritorinio šaulių korpuso valdybos operatyvinio skyriaus viršininko pavaduotojas, korpuso ryšių viršininkas. 1941 m. liepos – lapkričio mėn. mokėsi karininkų kursuose Solnečnogorske (Maskvos sritis). 1941 m. spalio mėn. – 1942 m. kovo mėn. dėstė Omsko karo mokykloje. Nuo 1942 m. kovo mėn. – TSRS kariuomenės 16-osios lietuvių šaulių divizijos štabo viršininkas, nuo gegužės mėn. – 167-ojo šaulių pulko vadas; 1942 m. pulkininkas. 1944 m. vasario mėn. su kitais 23 buvusiais Lietuvos Respublikos karininkais pasirašė kreipimąsi į Lietuvoje likusius lietuvių karininkus – kvietė nekovoti su artėjančia prie Lietuvos TSRS kariuomene. 1944 m. rugsėjo mėn. – 1945 m. kovo mėn. TSRS kariuomenės 16-osios lietuvių šaulių divizijos vado pavaduotojas, 50-osios lietuvių šaulių atsargos divizijos, nuo 1945 m. gegužės mėn. – 16-osios lietuvių šaulių divizijos vadas. 1948 m. baigė divizijos vadų kursus prie Frunzės karo akademijos Maskvoje. 1950–1957 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1957–1959 m. Lietuvos konservatorijos karinio parengimo katedros viršininkas, 1964–1975 m. dirbo LTSR Aukštojo ir specialiojo vidurinio mokslo ministerijoje. 1946–1950 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

Įvertinimas
-----------

* 1928 m. – Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1936 m. – Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas. *Vladas Motieka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 522 psl.
| Stekino regionas*Stikine Region* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-8)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Kanados vėliava Kanada |
| **Provincija** | Britų Kolumbija Britų Kolumbija |
| **Įkūrimo data** | 1968 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 708 |
| **Plotas** | 118 664 km² |
| **Tankumas** (2021) | 0,01 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Stekino regionasVikiteka |

**Stekino regionas** (angl. *Stikine Region*) – į apygardų plotus neįtraukta teritorija Kanadoje, Britų Kolumbijos šiaurėje. Ji nepatenka į 1968 m. regionines apygardas bei neturi savivaldybių. Administracinio centro neturi, didžiausia gyvenvietė – Atlinas.

Stekino regionas užima dalį istorinės Stikino Teritorijos (*Stickeen Territory*, 1862–1863 m.), vėliau įjungtos į Britų Kolumbijos koloniją. 2008 m. Diz Leiko gyvenvietė perduota Kitimato–Stekino regioninei apygardai.

Šiaurėje ribojasi su Jukono teritorija, vakaruose – su Aliaska (JAV). Teritoriją daugiausia užima Uoliniai kalnai ir jų miškingos pašlaitės. Gausu ežerų, iš kurių didžiausi – Atlino ežeras, Tagišo ežeras, Teslino ežeras, Tutšio ežeras. Gausu saugomų teritorijų: Tatšenšinio–Alseko provincinis parkas (pasaulio paveldo objektas), Atlino provincinis parkas, Spacizio plokščiakalnio laukinės gamtos provincinis parkas.

Stekino regionas – rečiausiai gyvenama Britų Kolumbijos ir visos Kanados administracinė teritorija ir viena rečiausiai apgyvendintų pasaulyje (0,0059 žm./km²). Tėra kelios gyvenvietės: Atlinas, Gud Houp Leikas, Lover Postas, Džeid Sitis. 48 % gyventojų (2016 m.) buvo indėnai (Taku tlingitai, kaskai). Verčiamasi kalnakasyba (dideli asbesto, aukso, polimetalų rūdų telkiniai).

* Regiono kraštovaizdisRegiono kraštovaizdis
* Bojos ežeras Atlino apylinkėseBojos ežeras Atlino apylinkėse
* Beneto medinė Šv. Andriaus anglikonų bažnyčia, naudota per Aukso karštinęBeneto medinė Šv. Andriaus anglikonų bažnyčia, naudota per Aukso karštinę
* Freizerio geležinkelio stotisFreizerio geležinkelio stotis

Šaltiniai
---------

1. ↑  CANADA: Administrative and Census Division, *citypopulation.de*
2. ↑  Regional District of Kitimat-Stikine
3. ↑  Stikine Region, *gov.bc.ca*
| **Leonidas Bondaras** |
| --- |
| Gimė | 1913 m. gegužės 7 d.Merkinė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1999 m. sausio 24 d. (85 metai)Orenburgas, Rusija |
|  |
| Veikla | Dvasininkas |

**Leonidas Bondaras** (1913 m. gegužės 7 d. Merkinėje, Rusijos imperija – 1999 m. sausio 24 d. Orenburge, Rusija) – stačiatikių dvasininkas, Orenburgo metropolitas.

Biografija
----------

Gimė 1913 m. gegužės 7 d. Merkinėje. 1935 m. baigė Vilniaus stačiatikių seminariją, 1939 m. teologijos studijas Varšuvos universitete. 1940–1942 m. dirbo Vilniaus Šv. Dvasios cerkvėje. 1943–1945 m. dirbo Mogiliave ir Mscislave. 1945–1947 m. dėstė kursuose Žirovičių vienuolyne. 1947–1949 m. Minsko stačiatikių seminarijos rektorius, nuo 1949 m. studijų inspektorius. 1960–1961 m. Minsko eperchijos vyskupas, 1961–1963 m. Novosibirsko eparchijos vyskupas. 1971–1992 m. Orenburgo eparchijos arkivyskupas, nuo 1992 m. metropolitas. Mirė 1999 m. sausio 24 d. Orenburge.

Literatūra
----------

* Митрополит Леонтий. Преклоняя колена сердца моего / Авт.-сост. Г. Горлов. – Оренбург: Издательство «Оренбургская книга», 2013. – 256 с. илл. ISBN 978-5-94529-046-4
* Свеча Господу / Авт.-сост. В. И. Одноралов. – Оренбург: Оренбургское книжное издательство им. Г. П. Донковцева, 2013. – 200 с. илл. ISBN 978-5-88788-201-7

Nuorodos
--------

* Biografija (rus.) Archyvuota kopija 2012-12-21 iš Archive.is projekto
Koordinatės: 06°06′ p. pl. 177°20′ r. ilg.﻿ / ﻿6.100°š. pl. 177.333°r. ilg.﻿ / 6.100; 177.333

Salos palydovinė nuotrauka
**Niutao** – koralinė sala Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno šiaurės vakaruose. Užima 1,6 km² plotą. Sala išsidriekusi iš rytų į vakarus 2,6 km, iki 1,6 km pločio, apsupta rifo. Vakaruose yra mažytė lagūna, nesusisiekianti su vandenynu. Aplink lagūną plyti mangrovės, pietuose ir rytuose yra pulakos auginimo pelkynių.

2002 m. Niutao gyveno 663 žmonės. Yra du kaimai – Kulia ir Teava (abu salos vakaruose). Veikia bažnyčia, paštas, mokykla. Pietuose yra kapinės.

Krovinių perkėla iš laivo į salą per rifą
Pasak mito, XII-XIII a. Niutao apgyvendino atvykėliai iš Samoa. XV–XVI a. salą nesėkmingai puolė tongiečiai, o XVII a. – atėjūnai iš Kiribačio. 1781 m. greta Niutao praplaukė ispanų laivas, vedamas Francisco Antonio Mourelle. Ispanai salą pavadino *El Gran Cocal*. Vėliau europiečiai čia pasirodė tik 1825 m. – saloje besilankęs Obed Starbuck ją pavadino *Loper Island*. 1861 m. prasidėjo Niutao gyventojų krikštas.

Sportas
-------

* FC Niutao – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

Nuorodos
--------

* Niutao žemėlapis Archyvuota kopija 2019-09-12 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Kazimierz Janczewski** |
| --- |
| Gimė | 1878 m. spalio 20 d.Blinstrubiškiai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1959 m. liepos 15 d. (80 metų)Pruškuvas, Lenkijos Liaudies Respublika |
|  |
| Veikla | Dvarininkas, politikas, visuomenės veikėjas |

**Kazimieras Jančiauskas** (1878 m. spalio 20 d. Blinstrubiškiuose, Rusijos imperija – 1959 m. liepos 15 d. Pruškuve, Lenkijos Liaudies Respublika) – dvarininkas, politikas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė 1878 m. spalio 20 d. Blinstrubiškių dvare. 1897 m. baigęs mokyklą Rygoje, pradėjo studijuoti teisę Sankt Peterburgo universitete, tačiau metė mokslus ir pradėjo studijuoti agronomiją Krokuvos universitete, kur dėstė jo dėdė Edvardas Jančevskis. 1906 m. vedė Helena Oskierka, tais pačiais metais nusipirko Jūkainių dvarą, kur įkūrė žirgyną, augino trakėnų veislės žirgus. Buvo Raseinių žemės ūkio draugijos viceprezidentas. Pirmojo pasaulinio karo metu evakavosi su visu žirgynu į Penzą. Po karo grįžo į Lietuvą, pasirašė dvarininkų lojalumo Lietuvai deklaraciją. 1919 m. išrinktas į Kauno miesto tarybą. Aktyviai dalyvavo Lietuvos lenkų kultūriniame gyvenime, buvo lenkiškų įmonių „Dompol" i „Omega" akcininkas. Buvo vienas iš akademinės lenkakalbių korporacijos *Lauda* steigėjų. Nuo 1928 m. Lietuvos lenkų komiteto narys. Išėjęs į pensiją finansavo Viduklės ir Blinstrubiškių apylinkių sakralinių objektų rekonstrukciją. 1944 m. artėjant sovietinei okupacijai pasitraukė į Lenkiją. Mirė 1959 m. liepos 15 d. Pruškuve.

Literatūra
----------

* Mieczysław Jackiewicz, Kazimierz Janczewski jako czołowy działacz mniejszości polskiej na Litwie w okresie międzywojennym, Warszawa 2006
* Mieczysław Jackiewicz, Polacy na Litwie 1918–2000, Warszawa 2003
| Kepurdegiailenk. *Łysogóra* |
| --- |
| 

KepurdegiaiKepurdegiai

54°20′11″ š. pl. 22°44′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.33639°š. pl. 22.73889°r. ilg.﻿ / 54.33639; 22.73889﻿ (Kepurdegiai)Koordinatės: 54°20′11″ š. pl. 22°44′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.33639°š. pl. 22.73889°r. ilg.﻿ / 54.33639; 22.73889﻿ (Kepurdegiai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Varmijos Mozūrų vaivadija Varmijos Mozūrų vaivadija |
| **Apskritis** | Geldapės apskritis |
| **Valsčius** | Dubininkų valsčius |

**Kepurdegiai** (lenk. *Łysogóra*, vok. *Keppurdeggen* (1938–1945 m. vok. *Kühlberg*)) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Geldapės apskrities Dubininkų valsčiuje.

Aprašymas
---------

Kepurdegiai išsistatę Varmijos Mozūrų vaivadijos rytuose ir 28 kilometrus nutolę į rytus nuo apskrities centro Geldapė. Kiek šiauriau prasideda Romintos giria, už penkių kilometrų eina tarpvalstybinė Lenkijos–Rusijos siena. Pasiekiami vaivadijos keliu Nr.DW651 ties Žydkiemiu judant *Kėkškiemio* (lenk. *Kiekskiejmy*) link ir, neprivažiavus *Skaisgirių* (lenk. *Skaizgiry*), pasukant į rytus (kitas variantas – atvykti lauko keliu iš *Ridikų* (lenk. *Redyki*) per *Vabalus* (lenk. *Wobaly*). Geležinkelio prieigos nebeliko, kai po Antrojo pasaulinio karo buvo uždaryta geležinkelio linija *Geldapė–Žydkiemis* su stotele *Kepurdegiuose*. Į šiaurę nuo kaimo iškilusi 263 m aukščio moreninė kalva, XX a. pr. vokiškuose žemėlapiuose žymima kaip *Kėkškiemio kalnas* (vok. *Koegskehmer Berg*). 1953 m. kovo 4 d. ši kalva (kaip ir šalia esantis kaimelis) buvo pervadinta *Suika* (lenk. *Sójka*}.

Kaimas žinomas nuo 1590 m. vok. *Purdeygen* vardu. 1874 m. jis buvo įjungtas į naujai suformuotą Adlersfeldės prūsiškąjį valsčių. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos tikintieji evangelikai liuteronai buvo priskirti Žydkiemio parapijai, o katalikai – bažnyčiai Geldapėje. Pokaryje evangelikai liuteronai priklauso Geldapės parapijai, o katalikai meldžiasi Žydkiemio bažnyčioje. 1910 m. kaime buvo 94 gyventojai. 1933 m. – 77 gyv. o prieš Antrąjį pasaulinį karą registruoti 67 kaimiečiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Monitor Polski*. Dziennik urzedowy Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej Nr. A-34
2. ↑  Ortsinformationen nach D. Lange. *Geographisches Ortsregister Ostpreußen (2005)*
3. ↑  Amtsbezirk Unterfelde
4. ↑  Gemeindeverzeichnis Deutschland 1900
5. ↑  Michael Rademacher. *Deutsch-österreichisches Ortsbuch, Landkreis Goldap* Archyvuota kopija 2012-12-05 iš Archive.is projekto
| Petro de Luanda |
| --- |
| **Lygos** | Angolos lyga, BAL |
| **Įkurta** | 1980 m. |
| **Arena** | Petro Arena |
| **Vieta** | Luanda, Angola |
| **Komandos spalvos** | geltona ir mėlyna          |
| **Prezidentas** | Angola nežinoma |
| **Vyr. treneris** | Angola nežinoma |
| **Titulai** |  |
| **Apranga** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 

Namų jersey

Team colours

**Namų**
 | 

Išvykos jersey

Team colours

**Išvykos**
 |

 |

 |

**Petro de Luanda** – Angolos krepšinio klubas iš Luandos. Sporto klubas turi futbolo ir krepšinio ekipas.

Apie klubą
----------

Sporto klubas įkurtas 1980 m. o tais pačiais (1980) metais suburta krepšinio komanda.

Krepšininkai rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Daugkatiniai šalies čempionai. Atstovavo valstybei Afrikos žemyno turnyruose.

Nuo 2020 m. rugsėjo mėn. vyr. treneriu dirbo specialistas iš Brazilijos José Alves dos Santos Neto.

2022 m. tapo Basketball Africa League vicečempionais. Finalo rungtynėse Angolos komanda pralaimėjo 72-83 čempionų titulą iškovojusiems US Monastir krepšininkams.

Pasiekimai
----------

Angolos krepšinio lyga
 **Čempionai (16 kartų)**: 1989, 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1998, 1999, 2006, 2007, 2011, 2015, 2019, 2020–2021, 2021–2022, 2022–2023 m.
* 

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Klubo spalvinė gama
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Atlético Petróleos Luanda **PETRO DE LUANDA** | Atlético Petróleos Luanda **PETRO DE LUNANA** |

Žinomiausi žaidėjai
-------------------

* Angola Edmar Victoriano
* Angola Víctor de Carvalho
* Angola Benjamim Romano
* Angola Carlos Morais

Vyr. treneriai
--------------

Treneriai nuo 2009 m.
* Portugalija Alberto Babo, 2009–2012 m.
* Kamerūnas Lazare Adingono, 2012–2020 m.
* Brazilija José Neto, nuo 2020 m.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Atlético Petróleos de Luanda – futbolo ekipa;.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* krepšinis (facebook)
* Afrobasket svetainė
Koordinatės: 54°34′49″š. pl. 25°15′59″r. ilg.﻿ / ﻿54.5802°š. pl. 25.2663°r. ilg.﻿ / 54.5802; 25.2663

|  |
| --- |
|    **Juodšilių geležinkelio stotelė** |
|  |
| *Stotelės paviljonas 2023 m.* |
| **Adresas** | Juodšiliai |
| **Atidaryta** | 1910 m. |
| **Peronų sk.** | 1 |
| **Kelių sk.** | 2 |
| **Aptarnaujanti įmonė** | AB „Lietuvos geležinkeliai" |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | km | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
| ↑ VILNIUS ↑ |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Oro uostas |
| PANERIAI |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 1,0 |  |
| ← LENTVARIS ← |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Kirtimai |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 6,2 |  |
| *Pušynas* |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |

 |  | *Nemėžis* (11,1 km) |
| Vaidotai |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | **Juodšiliai** |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 1,8 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | VALČIŪNAI |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 | 4,0 |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | Parudaminys |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |  | ↓ STASYLOS ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Juodšilių geležinkelio stotelė** – stotis Vilniaus rajono savivaldybėje, rytiniame Juodšilių pakraštyje, Vilniaus–Lydos linijoje prie šiaurinės Valčiūnų stoties ribos, kur pietinis Vilniaus aplinkelis atsiskiria nuo Vilniaus–Lydos kelio. Stoja priemiestiniai keleiviniai traukiniai Vilnius–Jašiūnai. Peronas su keleivių paviljonu įrengtas vakarinėje stotelės pusėje, už 10 metrų į pietus nuo stotelės po geležinkeliu įrengta nedidelio aukščio pervaža-tunelis.

Istorija
--------

Piečiau stotelės įrengta geležinkelio pervaža-tunelis
1908 m. dėl būsto brangumo Vilniaus mieste, Polesės geležinkelio vadovybė nusprendė įrengti gyvenvietę savo darbuotojams už miesto. Stotelė atidaryta 1910 m. Iki I pasaulinio karo Juodšilių vietoje buvo miškas (Juodasis Šilas), kurį vokiečių kareiviai pradėjo kirsti. Medienai išgabenti jie nutiesė geležinkelį ir pastatė stotį. Iškirstose vietose prie geležinkelio susikūrė geležinkelininkų kaimelis Reslerava. Juodšilių pavadinimas atsirado po 1920 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Traukinių išvykimai iš stotelės Juodšiliai. (Stops.lt)
2. ↑  Архангельский А. С. Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР (справочник). – Москва, Транспорт, 1981.
3. ↑  Juodšiliai.[neveikianti nuoroda] Vrsa.lt (tikrinta 2023-09-13).
Koordinatės: 08°00′ p. pl. 178°30′ r. ilg.﻿ / ﻿8.000°š. pl. 178.500°r. ilg.﻿ / 8.000; 178.500

Salos palydovinė nuotrauka
**Nukufetau** – atolas Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno centrinėje dalyje. Atolo koralinis žiedas yra beveik taisyklingo stačiakampio formos, 14 km ilgio, 10 km pločio. Sausuma sudaro 3,1 km². Atolo žiedas susideda iš 33 salelių; svarbiausios – Faiava Lasi, Falė, Funaota, Kongo Loto Lafanga, Lafanga, Matanukulaelaė, Motufetau, Motulalo, Šiaurės Motuloa, Pietų Motuloa, Motumua, Niualuka, Niuatui, Oua, Sakalua, Savavė, Teafatulė, Teafuaniua, Teafuanonu, Teafuonė, Temotuloto.

2002 m. Nukufetau atole gyveno 586 žmonės – polineziečiai, kalbantys tuvaliečių kalba. Gyventojai gyvena pietvakariniame atolo kampe esančiose Savavės ir Falės salose.

Pasak legendos, salą atrado tongiečiai. Čia jie rado tik *fetaʻu* krūmus, todėl pavadino atolą Nukufetau („fetau sala"). 1819 m. salą pasiekė britų laivas, vadovaujamas Arent Schuyler de Peyster. XIX a. pab. čia lankydavosi britų kopros pirkliai. 1943 m. amerikiečiai Motulalo salelėje įrengė gilavandenę prieplauką ir lėktuvų pakilimo taką. Po karo šie statiniai panaikinti. 1983 m. Nukufetau oficialiai perėjo Tuvalu nuosavybėn.

Sportas
-------

* Tamanuku – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

Išnašos
-------

Nuorodos
--------

* Atolo žemėlapis Archyvuota kopija 2013-05-09 iš Wayback Machine projekto.
| **Abdal Chakas I Abu Mahometasarab.: عَبد الحَقّ بن مِحيُو المَرِينِيّ** |
| --- |
| Maroko sultonas |
| Marinidai |
| Mirė | 1217 m. rugsėjo mėn. |
| Maroko sultonas |
| Valdė | 1195-1217 m. |
| Įpėdinis | Usmanas I ibn Abdalchakas |

**Abdal Chakas I Abu Mahometas** (*abd al-ḥaqq ben miḥyū al - marīnīy*, arab.: عَبد الحَقّ بن مِحيُو المَرِينِيّ, g. nežinoma – m. 1217 m. rugsėjis) – Marinidų dinastijos įkūrėjas.

Istorija
--------

*Banu Marin* (arba Marinidai) XII a. pabaigoje buvo Almochadų sąjungininkai ir dalyvavo mūšyje prie Alarkos. Šiame mūšyje žuvo jų vadas Maksijus ir Marinidams vadovauti pradėjo jo sūnus Abdal Chakas I-is, kuris laikomas dinastijos pradininku. 

1215 m. Maroką valdė jaunas kalifas Abu Jakubas Jusufas II ir po pralaimėjimo prie Las Navaso de Toloso Almochadai buvo silpni. Abdal Chakas I-is pasinaudojo Almochadų dinastijos nuosmukiu ir užkariavo derlingas Tel Atlaso lygumas. Almochadai pasiuntė 10 000 armiją prieš Marinidus, bet 1216 m. Abdal Chakas sumušė Almochadų armiją prie Tazos. 1217 m. rugsėjį įvyko dar vienas mūšis prie Feso, kuriame Abdal Chakas I Abu Mahometas žuvo.

Išnašos
-------

1. ↑   Las Navas de Tolos mūšis

Nuorodos
--------

* *Istorinis žodynas* Archyvuota kopija 2008-01-29 iš Wayback Machine projekto.;
* *Musulmonų vadovai*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Almochadų dinastija** | **Marinidų dinastija**1195-1217 m. | Po to:**Usmanas I ibn Abdalchakas** |
| Kočabambaisp. *Cochabamba* |
| --- |
| *Kočabambos panorama* |
|  |
| 

KočabambaKočabamba

17°23′0″ p. pl. 66°9′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.38333°š. pl. 66.15000°r. ilg.﻿ / 17.38333; 66.15000﻿ (Kočabamba)Koordinatės: 17°23′0″ p. pl. 66°9′0″ v. ilg.﻿ / ﻿17.38333°š. pl. 66.15000°r. ilg.﻿ / 17.38333; 66.15000﻿ (Kočabamba) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Bolivijos vėliava Bolivija |
| **Departamentas** | Kočabambos departamentas |
| **Provincija** | Serkado provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1571 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 630 587  |
| **Altitudė** | 2 558 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kočabamba |

**Kočabamba** (isp. *Cochabamba*, keč. *Quchapampa*) – miestas centrinėje Bolivijoje, Andų kalnuose, 2570 m aukštyje. Kočabambos departamento centras. Tai trečias pagal dydį šalies miestas – jame gyvena 630 tūkst. gyventojų, su priemiesčiais – ~1,2 mln. gyventojų. Pagrindinis rytų Bolivijos pramoninis centras. Naftos perdirbimo, tekstilės, maisto, chemijos pramonė. Turizmas. Yra Jorge Wilstermann tarptautinis oro uostas, praeina La Paso–Santa Kruso plentas ir La Paso–Aikilės geležinkelis.. Yra 2 valstybiniai ir keletas privačių universitetų, archeologijos muziejus.

Istorija
--------

Kočabambos slėnyje nuo seno gyveno vietiniai indėnai. Čia vyravo Tihuanako, Omerekės, Mochokojos, Tupurajos, inkų kultūros. 1542 m. regione pradėjo kurtis ispanai. Miestas oficialiai įkurtas Vilja de Oropesos (*Villa de Oropesa*) pavadinimu 1571 m. Gyvavo kaip žemdirbystės centras, aprūpinantis kaimyninius kasyklų miestus.

1786 m. suteiktas miesto statusas ir dabartinis pavadinimas.

Turizmas
--------

Kočabamba – svarbus Bolivijos turistinis centras. Čia yra didžiausias Pietų Amerikoje atviras turgus *La Cancha*. Ant San Pedro kalvos stovi 33 m aukščio Kristaus statula. Kiti lankytini objektai: eklektinio stiliaus *Portales* rūmai, *Mariscal Santa Cruz* parkas, keletas katalikų bažnyčių. Netolimame Vilja Tunario miestelyje yra „Inti Wara Yassi" gamtos draugija.

* Kočabambos katedra ir Rugsėjo 14-osios aikštėKočabambos katedra ir Rugsėjo 14-osios aikštė
* Bolivijos nacionalinio banko būstinėBolivijos nacionalinio banko būstinė
* Centriniai universiteto rūmaiCentriniai universiteto rūmai

Šaltiniai
---------

1. COCHABAMBA: in Cercado (Cochabamba) (Cochabamba)
2. ↑  COCHABAMBA: in Cercado (Cochabamba) (Cochabamba)
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 230
4. ↑  *Cochabamba*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
| Stade Malien |
| --- |
| **Lygos** | Malio krepšinio lyga |
| **Įkurta** | 1960 m. |
| **Arena** |  ? Arena |
| **Vieta** | Bamakas, Malis |
| **Komandos spalvos** | balta ir juoda          |
| **Prezidentas** | ? nežinoma |
| **Vyr. treneris** | ? ? |
| **Titulai** | šalies čempionai |
| **Apranga** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 

Namų jersey

Team colours

**Namų**
 | 

Išvykos jersey

Team colours

**Išvykos**
 |

 |

 |

**Stade Malien** – Malio krepšinio klubas iš Bamako.

Apie klubą
----------

Klubas įkurtas 1960 m. Vėliau suburta krepšinio komanda. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Tapo čempionais šešiolika kartų. Atstovavo šaliai Afrikos žemyno turnyruose.

2023 m. Basketball Africa League iškovojo trečią vietą. Rungtynėse dėl trečios vietos rezultatu 73-65 palaužė Petro de Luanda (Angola) ir iškovojo bronzos medalius.

Pasiekimai
----------

**Malio krepšinio lyga**
Čempionai (16 k.): 1992, 1994, 1995, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2004, 2014, 2022 m.
Malio krepšinio taurė
Nugalėtojai (24 k.): 1961, 1967, 1968, 1969, 1979, 1980, 1981, 1989, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2004, 2005, 2013, 2014, 2022 m.
Basketball Africa League
Trečioji vieta (1): 2023 m.

Garsesni žaidėjai
-----------------

* Malis Salimata Dembélé
* Malis Mamadou Keita

Vyr. treneriai
--------------

* 

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Klubo spalvinė gama
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
|  **STADE MALIEN** |  **STADE MALIEN** |

Taip pat skaitykite
-------------------

* Stade Malien – futbolo ekipa;

Išnašos
-------

1. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali klubo svetainė
* [ facebook klubo svetainė]
* Afrobasket svetainėje
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
| Salėسلا |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

SalėSalė

34°02′0″ š. pl. 6°48′0″ v. ilg.﻿ / ﻿34.03333°š. pl. 6.80000°r. ilg.﻿ / 34.03333; 6.80000﻿ (Salė)Koordinatės: 34°02′0″ š. pl. 6°48′0″ v. ilg.﻿ / ﻿34.03333°š. pl. 6.80000°r. ilg.﻿ / 34.03333; 6.80000﻿ (Salė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Maroko vėliava Marokas |
| **Regionas** | Rabato-Sale-Zamuro-Zearo regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 903 485  |
| **Plotas** | 95,4 km² |
| **Tankumas** (2007) | 9 470 žm./km² |
| **Altitudė** | 11 m |

**Salė** (arab. سل = *Salé*) – Maroko miestas (apie 600 000) vakarinėje šalies dalyje į šiaurę nuo Rabato, dešiniajame Bu-Regrego upės krante, Atlanto vandenyno pakrantėje. Salė yra Maroko Rabato-Sale-Zamuro-Zearo regione.

Istorija
--------

V a. pr. m. e. Kartagina šiose vietovėse įsteigė prekybos postą. Romos imperijos laikais Salé priklausė *Mauretania Tingitana* sričiai. Romėnų mokslininkas Plinijus Vyresnysis rašė, kad Salé – dykumų miestas su daugybe dramblių. V a. šias vietoves užėmė vandalai palikę šiam kraštui šviesiaplaukius ir mėlynakius berberus. VII a. užkariavę arabai, Salę laikė vieninteliu miestu, kurį pastatė berberai. Apie 1630 m. Salé tapo piratų miestu.

Dabar čia gyvena Maroko karalius ir dauguma Rabato tarnautojų bei pramonės darbininkų, tad Salé vadinama *Rabato miegamuoju rajonu*.

Sportas
-------

Association Sportive de Salé
* AS Salé – futbolo klubas; kitados rungtyniavęs Botola;
* AS Salé (krepšinis) – krepšinio klubas;

Nuorodos
--------

* Salé Archyvuota kopija 2012-11-19 iš Wayback Machine projekto.

Salė panorama iš Udajaus tvirtovės Rabate.
| **Andrzej Sebastian Duda** |
| --- |
| Lenkijos prezidentas |
|  |
| Gimė | 1972 m. gegužės 16 d. (51 metai)Krokuva |
| Tėvas | Jan Duda |
| Motina | Janina Milewska-Duda |
| Sutuoktinis (-ė) | Agata Kornhauser-Duda |
| Vaikai | Kinga Duda |
| Lenkijos prezidentas |
|  |
| Veikla | lenkų teisininkas ir politinis veikėjas, nuo 2015 m. Lenkijos prezidentas |
| Partija | Teisė ir Teisingumas |
|  |
| Alma mater | 1996 m. Jogailos universitetas |
| Doktorant. vadovas | Jan Zimmermann |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Order Orła BiałegoOrder Orła Białego Krzyż Wielki Orderu Odrodzenia PolskiKrzyż Wielki Orderu Odrodzenia Polski |
|  |
|  **Vikiteka** | Andrzej Duda |
| Parašas |
|  |

**Andrzej Duda** (g. 1972 m. gegužės 16 d. Krokuvoje) – Lenkijos teisininkas, politikas, Lenkijos Respublikos prezidentas (nuo 2015 m.). 2011–2014 m. buvo Lenkijos Seimo, o 2014–2015 m. – Europos Parlamento narys.

Biografija
----------

1996 m. baigęs Jogailos universiteto Teisės ir viešojo administravimo fakultetą, ten dėstė, 2005 m. apsigynė teisės mokslų daktaro disertaciją.

2006–2007 m. buvo Teisingumo ministerijos valstybės sekretoriaus pavaduotojas, 2008–2010 m. – Lenkijos prezidento L.Kačinskio kanceliarijos valstybės sekretorius.

2011 m. pagal partijos Teisė ir Teisingumas sąrašą išrinktas Lenkijos Seimo nariu, 2014 m. gegužės mėn. – Europos Parlamento nariu.

2015 m. gegužės 10 d. vykusiame Lenkijos prezidento rinkimų pirmajame ture gavo daugiausiai (34,76 %) balsų, o antrajame ture, surinkęs (51,55 %) balsų, nugalėjo veikiantį šalies prezidentą B. Komorovskį.

2020 m. vykusiame Lenkijos prezidento rinkimų pirmajame ture gavo daugiausiai (43,50 %) balsų, o antrajame ture, surinkęs (51.03 %) balsų, nugalėjo R. Trzaskovskį.

Nuorodos
--------

* Oficialus A.Dudos tinklapis

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Bronislavas Komorovskis** | **Lenkijos Respublikos Prezidentas** nuo 2015 m. rugpjūčio 6 d. | Po to:**-** |
| **Dermestidae** |
| --- |
| Kailiavabalis (Anthrenus verbasci)Kailiavabalis (*Anthrenus verbasci*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Šeima: | Kailiavabaliai  *( Dermestidae)* |

 |

**Kailiavabaliai** (*Dermestidae*) – vabalų (*Coleoptera*) šeima. Vabalai nedideli, 1-12 mm dydžio. Kūnas paprastai kompaktiškos apvalios formos, apaugęs tankiais plaukeliais ar žvyneliais, tamsios spalvos. Jų antenos trumpos, buožiškos, įguldomos į specialią vagutę. Galva įtraukta į prieškrūtinį. Kaktoje dauguma rūšių turi paprastąją akutę (kiti vabalai jos neturi). Aprašyta apie 1730 rūšių. 

Lervos verpstiškos, plaukuotos. Jos, kartais ir vabalai, minta gyvulinės kilmės produktais. Žaloja kailių dirbinius, odas, plunksnas, iškamšas, vabzdžių kolekcijas. Aptinkami butuose, sandėliuose, miško paklotėje, ant žiedų.

Lietuvoje žinomos 22 rūšys iš šių genčių:

* *Anthrenus*. Lietuvoje 6 rūšys. **Pav.**
* Kailiagraužiai (*Attagenus*)
* *Ctesias*
* Tikrieji kailivabaliai (*Dermestes*)
* *Globicornis*
* *Megatoma*
* *Trogoderma*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Háva, Jiří (2021). „Dermestidae world (Coleoptera)". Nuoroda tikrinta 12 February 2023.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kobicha*Cobija* |
| --- |
| *Centrinė aikštė* |
|  |
| 

KobichaKobicha

11°02′0″ p. pl. 68°44′0″ v. ilg.﻿ / ﻿11.03333°š. pl. 68.73333°r. ilg.﻿ / 11.03333; 68.73333﻿ (Kobicha)Koordinatės: 11°02′0″ p. pl. 68°44′0″ v. ilg.﻿ / ﻿11.03333°š. pl. 68.73333°r. ilg.﻿ / 11.03333; 68.73333﻿ (Kobicha) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Bolivijos vėliava Bolivija |
| **Departamentas** | Pando departamentas |
| **Provincija** | Nicolás Suárez provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 40 100  |
| **Altitudė** | 235 m |

**Kobicha** (isp. *Cobija*, keč. *Kuwiha*) – miestas Bolivijos šiaurėje, Brazilijos pasienyje, Akrės upės pakrantėje, priešais Brazilėjos miestą. Pando departamento sostinė. 40,1 tūkst. gyventojų (2008 m.). Miestas yra 235 m aukštyje virš jūros lygio, Amazonės žemumoje. Yra du oro uostai bei kelias į El Čorą Beni departamente.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1906 m. generolo Enrique Cornejo ir pavadintas *Bahía*. 1908 m. įgijo Kobichos vardą pagal Bolivijos uostą prie Ramiojo vandenyno Kobichą (dab. Antofagasta), kurį užėmė Čilė. XX a. pr. svarbiausia ekonomikos šaka buvo kaučiuko gavyba. Vėliau šio paklausai sumenkus, Kobicha nuskurdo. Dabar daugiausia eksportuojami kastanijos riešutai.

* CD Vaca Díez – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
| Ugra |
| --- |
| Ugra Ugra |
| **Ilgis** | 339 km |
| **Baseino plotas** | 15700 km² |
| **Vidutinis debitas** | 90 m³/s |
| **Ištakos** | Smolensko aukštuma |
| **Žiotys** | Oka |
| **Šalys** | Rusija |

**Ugra** (rus. *Угра*) – upė Rusijoje Smolensko ir Kalugos srityse, kairysis Okos intakas (Volgos baseinas).

Upės ilgis 399 km, baseino plotas – 15 700 km². Ištakos Smolensko srities pietryčiuose, Smolensko aukštumoje. Upės mityba mišri: dalį nuotėkio apie 60 % sudaro sniego tirpsmo vanduo, o daugiau kaip 30 % metinio nuotėkio atiteka iš gruntinių vandenų ir tik 5 % nuotėkio sudaro lietaus vanduo. Upės vandens lygio režimui būdingi aiškiai išreikšti pavasariniai potvyniai ir vasaros - rudens nusekimai, kurie pertraukiami lietaus poplūdžiais ir pratęsiami žiemos nusekimais. Pavasariniai potvyniai prasideda kovo pabaigoje ir baigiasi pirmą gegužės dekadą. Potvynio laikotarpiu, Ugros vidurupyje ir žemupyje, vandens lygis pakyla 10 – 11 m. aukščiau negu žiemą. Vidutinis debitas 35 km nuo žiočių – apie 90 m³/s. Užšąla nuo lapkričio iki sausio pradžios. Upės slėnis 1 – 2 km pločio, o žemupyje – 3,5 km. Vagos plotis žemupyje – 70 – 80 m. Vidutinis upės tekėjimo greitis 0,4 – 0,6 m/s. Ugros upės vaga per Kalugos sritį prateka 160 km.

Pagrindiniai jos intakai: Voria, Pesa, Teča, Šania, Izveris, Žižala. Ugra įteka į Oką apie 15 km aukščiau Kalugos miesto. Ugroje gyvena tokios pat rūšys žuvų kaip ir Okoje. Pagrindinės žvejojamos žuvys: karšiai, lydekos, juodpilvės kuojos. Žemupyje sutinkami: starkiai, sterlės, šamai. 1997 m. Buvo įstegtas Ugros nacionalinis parkas.

Nuorodos
--------

* Ugros vidurupis rusų kalba
* Ugros nacionalinis parkas Archyvuota kopija 2004-11-27 iš Wayback Machine projekto. rusų kalba
* Vandens turizmas Ugros ir Žigalos upėmis rusų kalba
| **Klausas Johanisas*Klaus Werner Iohannis*** |
| --- |
|  |
| K. Johanisas 2014 m. |
| Gimė | 1959 m. birželio 13 d. (64 metai)Sibiu, Rumunija Rumunija |
|  |
| Veikla | politikas |
| Partija | Rumunijos vokiečių demokratinis forumas,Nacionalinė liberalų partija |
|  |
| Išsilavinimas | *Babeș-Bolyai* universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Klaus Iohannis |

**Klausas Verneris Johanisas** (vok. *Klaus Werner Iohannis*, g. 1959 m. birželio 13 d. Sibiu, Rumunijoje) – rumunų politinis ir valstybės veikėjas, nuo 2014 m. – Rumunijos prezidentas. Pagal kilmę – Rumunijos etninis vokietis.

Biografija
----------

K. Johanisas gimė Transilvanijos vokiečių Gustavo Hainco ir Suzanos Johanisų šeimoje. 1992 m. jo tėvai pagal „sugrįžimo programą" persikėlė į Viurcburgą (Bavarija), gavo Vokietijos pilietybes.

1983 m. K. Johanisas baigė Fizikos fakultetą *Babeș-Bolyai* universitete Kluže-Napokoje. Dirbo fizikos mokytoju Transilvanijos miesto Sibiu mokyklose ir kolegijose, mokyklų inspektoriumi Sibiu apskrityje. 

2000 m. išrinktas Sibiu miesto meru. Didele balsų persvara – atitinkamai 88,7, 83,2 ir 77,9 % – perrinktas meru 2004, 2008 ir 2012 m. Jam vadovaujant miestas sparčiai vystėsi, pritraukė užsienio investicijų, turistų srautus. 2007 m. Sibiu buvo tapęs Europos kultūros sostine (kartu su Liuksemburgu).

Politinė karjera
----------------

Nuo 1990 m. prisijungė prie Rumunijos vokiečių demokratinio forumo veiklos. 2001 m. ėmė vadovauti šiai centristinei partijai. 2013 m. tapo Nacionalinės liberalų partijos nariu, pirmuoju vicepirmininku. 2014 m. birželio mėn. išrinktas jos pirmininku.

2014 m. lapkričio mėn. dalyvavo Rumunijos prezidento rinkimuose, savo programoje pabrėždamas kovą su korupcija ir teisinės sistemos pertvarką. Nugalėjo Viktorą Pontą antrajame ture su 54,53 % rinkėjų balsų. Inauguruotas 2014 m. gruodžio 21 d.

Pirmaisiais šalies valdymo metais aštriai polemizavo su ministru pirmininku V. Ponta dėl jo galimos korupcinės veiklos, ragino jį atsistatydinti, ypač po kilusių masinių rumunų protestų.

Nuorodos
--------

* Rumunijos prezidento svetainė

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Traian Basescu** | **Rumunijos prezidentas**2014- | Po to:**-** |
| **Kazys Grinius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1899 m. rugsėjo 8 d.Pilviškiai |
| Mirė | 1965 m. gegužės 29 d. (65 metai)Vašingtonas, JAV |
| Tėvas | Kazys Grinius |
| Motina | Joana Griniuvienė |
|  |
| Veikla | karinis veikėjas, pulkininkas |
|  |
| Alma mater | 1927 m. Belgijos generalinio štabo akademija |

**Kazys Grinius** (1899 m. rugsėjo 8 d. Pilviškiuose – 1965 m. gegužės 29 d. Vašingtone) – Lietuvos karinis veikėjas, Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo pulkininkas.

Biografija
----------

Tėvas LR prezidentas Kazys Grinius, motina Joana Griniuvienė, brolis Liūtas Grinius.

Rusijos Pilietinio karo dalyvis, tarnavo baltųjų kariuomenėje. 1919 m. grįžo į Lietuvą. Nuo 1919 m. rugpjūčio mėn. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, 1-ajame raitelių pulke. Nuo 1921 m. vasario mėn. ėjo 1-osios kavalerijos divizijos štabo viršininko pareigas. 1920 m. gegužės-spalio mėn. dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais.

1923 m. Prancūzijoje baigęs Sen-Cyro karo mokyklą paskirtas Aukštųjų karininkų kursų instruktoriumi, lektoriumi. 1927 m. baigė Belgijos generalinio štabo akademiją Briuselyje.

Nuo 1927 m. rugsėjo mėn. dirbo Vyriausiojo štabo operacijų skyriuje, Kauno karo mokyklos ir Aukštųjų karininkų kursų lektorius. 1934 m. gruodžio mėn. – 1935 m. rugsėjo mėn. Kariuomenės štabo ypatingų reikalų karininkas. 1935 m. Generalinio štabo pulkininkas. 1935 m. rugsėjo mėn. – 1937 m. liepos mėn. Trečiosios divizijos štabo viršininkas. 1937 m. liepos mėn. – 1940 m. rugpjūčio mėn. Lietuvos karo atašė Berlyne. 1941 m. persikėlė į JAV.

Bibliografija
-------------

* Kavalerijos lauko tarnybos pagrindai, 1930 m.
* Pagrindiniai sprendimo būdai, 1933 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Tamašauskas. *Kazys Grinius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. - 180 psl.
| Fderikasأفديرك |
| --- |
| 

FderikasFderikas

22°40′0″ š. pl. 12°42′0″ v. ilg.﻿ / ﻿22.66667°š. pl. 12.70000°r. ilg.﻿ / 22.66667; 12.70000﻿ (Fderikas)Koordinatės: 22°40′0″ š. pl. 12°42′0″ v. ilg.﻿ / ﻿22.66667°š. pl. 12.70000°r. ilg.﻿ / 22.66667; 12.70000﻿ (Fderikas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Mauritanijos vėliava Mauritanija |
| **Regionas** | Tiris Zemuro vilaja |
| **Departamentas** | Fderiko departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 6 793  |
| **Altitudė** | 455 m |

**Fderikas** (arab. أفديرك‎ = *Afdairik*, pranc. *F'dérick, Fderîck*) – miestas šiaurės Mauritanijoje, Tiris Zemuro vilajoje, netoli Vakarų Sacharos sienos, 30 km į vakarus nuo Zuerato. Įsikūręs Sacharos dykumoje, Kediet Idžilio kalno vakarinėje papėdėje. Geležies rūdos gavybos centras. Rūda geležinkeliu išgabenama į Nuadibu.

Istorija
--------

Miestas pradėjo kurtis XX a. vid. aplink prancūzų fortą ***Fort Žuro*** (*Fort Gouraud*).

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
**Konstantinas Boleckis** (1881 m. rugpjūčio 22 d. Rusija – 1925 m. gruodžio 3 d. Kaunas) – Lietuvos karinis veikėjas, Generalinio štabo pulkininkas.

Biografija
----------

Gimė šeimoje, ištremtoje iš Lietuvos po 1863 m. sukilimo. Baigė Orenburgo Nechliudovo kadetų mokyklą, 1903 m. baigė Konstantino artilerijos mokyklą, 1912 m. baigė Rusijos generalinio štabo karo akademiją.

Per Pirmąjį pasaulinį karą – Rusijos imperijos kariuomenės divizijos štabo viršininkas, korpuso vado adjutantas, armijos štabo, kariuomenės vyriausiojo vado operatyvinio štabo karininkas.

1921 m. balandžio mėn. grįžo į Lietuvą. Nuo 1921 m. spalio mėn. Lietuvos kariuomenės Aukštųjų karininkų kursų taktikos lektorius. 1923 m. pulkininkas.

Bibliografija
-------------

* Šaudybos vadovėlis (1922 m.)
* Karininkų užsiėmimai (1923 m.)
* Inžinerijos, technikos ir susisiekimo kariuomenės taktika (1924 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas. *Konstantinas Boleckis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 329 psl.
**Prišaudymas** (rus. *пристрелка*) – artilerijos pabūklų taikiklių ir sprogdiklių tinkamiausių nuostatų suradimo būdas šaudant. Prišaudoma šaudant tiesiai į taikinį ar į netoliese esantį orientyrą (po to ugnis perkeliama į tikrąjį taikinį). Parinkus nustatomus parametrus (vertikalų ir horizontalų taikymo kampus) jie naudojami naikinančiam apšaudymui.

Prišaudomasis pabūklas
----------------------

Tai specialiai paskirtas pabūklas, kuriam prisišaudžius gauti taikymosi parametrai naudojami viso dalinio ar laivo artilerijai. Prišaudomasis pabūklas turi turėti tokias pačias balistines savybes kaip ir pabūklai, kurie naudoja jo gautus duomenis. Prišaudomieji pabūklai būdavo naudojami atvejais, kai reikėdavo atsižvelgti į orų įtaką (vėjo greitį ir kryptį, oro temperatūrą).

Prišaudomasis sviedinys
-----------------------

Prišaudymui artilerija neretai naudojo specialius sviedinius, kurie būdavo pigesni už kovinius (tai ypač svarbu stambaus kalibro artilerijai), bet turėjo tą pačią balistiką ir leisdavo gerai stebėti kritimo vietą. Tokie sviediniai paprastai užtaisomi fosforu arba pirotechniniais mišiniais, kurie sudaro ryškiaspalvių dūmų debesį.

Prišaudomasis kulkosvaidis
--------------------------

**Prišaudomasis kulkosvaidis** (angl. *ranging machine gun*; rus. *пристрелочный пулемет*) – kulkosvaidis, kuris būna suporintas su patranka ir naudojamas prišaudymui. Jo balistika atitinka pagrindinio pabūklo balistiką. Tam naudojama ir specialūs prišaudomieji šoviniai.

Dabar, kai tankai ir artilerija naudoja balistinius kompiuterius trajektorijoms apskaičiuoti, atrodytų, kad prišaudymas nebereikalingas. Prišaudomuosius kulkosvaidžius nustojo naudoti dabar jau pasenusiuose švedų tankuose *STRV-103*, Indijos *Vijayanta*, D. Britanijos *Chieftain Mk5*, JAV *М551 Sheridan*. Tačiau balistinis skaičiuoklis turi turėti meteorologinę informaciją (oro temperatūra, vėjo greitis ir kryptis), kurios neturint belieka naudoti prišaudymą.

Prišaudomasis šautuvas
----------------------

**Prišaudomasis šautuvas** (angl. *spotting rifle*) – prie patrankos ar raketų leidimo įtaiso (pvz.  pritaisytas šautuvas, skirtas prišaudymui.

Prišaudomuosius šautuvus turėjo beatošliaužiai 105 mm pabūklai M40 (JAV).

Prišaudomasis šovinys
---------------------

Specialus šovinys, naudojamas prišaudant prišaudomuoju kulkosvaidžiu. Pvz. D. Britanijos kariuomenės naudojami 12,7×99 mm šoviniai L11A1, L11А2, L13А1 , Indijos kariuomenės prišaudomieji šoviniai

Nuorodos
--------

1. ↑   Archyvuota kopija 2010-03-16 iš Wayback Machine projekto. Mark 153 (Mk.153) SMAW rocket launcher (USA)
2. ↑   Archyvuota kopija 2007-09-27 iš Wayback Machine projekto. Патрон 12,7x99мм (.50 „Браунинг")
3. ↑   CARTRIDGE SA .50" SPOTTER TRACER & .50"
TRACER OBSERVING A.

* Spotting Rifle Barrel Aligning and Retaining System[neveikianti nuoroda]
* M8 .50 Caliber Spotting Rifle from 106 mm recoilless rifle M40 (nuotrauka)
**ODBC** (angl. akronimas *Open Database Connectivity*) – standartizuota taikomosios programinės įrangos(dalykinių programų) (aplikacijų) programavimo sąsaja (API) prisijungimui prie duomenų bazių (RDBMS).

Tai universali sąsaja, nepriklausoma nuo konkrečios programavimo kalbos, duomenų bazių valdymo sistemos ar operacinės sistemos. Ji remiasi (angl. *Call Level Interface (CLI)*) specifikacijomis iš SQL, X/Open (dabar dalis The Open Group), ir ISO/IEC. ODBC buvo sukurta SQL Access Group ir pirmąkart paskelbta 1992 m. rugsėjo mėn. 

Pirmoji ODBC realizavo ir pateikė savo Windows operacinėje sistemoje Microsoft kompanija, bet dabar ODBC palaiko ir UNIX, OS/2 bei Macintosh sistemos.

Naudojant ODBC galima kurti programas, kurios nekeičiant kodo ar keičiant tik nežymiai leidžia naudotis skirtingomis duomenų bazių valdymo sistemomis.

Norint per ODBC sąsają naudotis tam tikra duomenų baze, šiaip duomenų bazei turi būti parašyta ODBC tvarkyklė. Pavyzdžiui, ODBC sąsaja MyODBC, leidžia pasiekti MySQL duomenis bet kuria kalba, neturinčia specialios bibliotekos, tačiau palaikančia ODBC komunikavimo mechanizmą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Linux/UNIX ODBC – What is ODBC?".
**Geležinis vilkas** – sukarinta organizacija, vienijusi Lietuvos prezidento Antano Smetonos priešininkus, diktatūrinės valdžios ir Augustino Voldemaro šalininkus, voldemarininkus.

Karininkas Algirdas Sliesoraitis sukūrė organizaciją Geležinis vilkas 1927 metų pabaigoje ir vėliau tapo jo štabo viršininku. Organizacija buvo įregistruota Kaune ir provincijoje kaip sporto klubas. Iš pradžių tikslas buvo Lietuvoje stabilizuoti padėtį po  1926 m. gruodžio 17-osios d. perversmo, ginti esamą Vyriausybę ir ją saugoti nuo bet kokios partinės įtakos. Tam labai pritarė tautininkas kunigas Vladas Mironas, o Augustinas Voldemaras tuo tarpu nesidomėjo.

1929 m. parengtame statute atsirado nuostata: „Geležinis Vilkas nėra partija ar sąjunga su tam tikra parengta ir vykdoma programa, bet yra aktyvi sargyba, vidaus kariuomenė. (…) Ji skirta kovai su antitautiškumu ir svetimu priešvalstybiniu gaivalu".

Organizacija pradėjo ginkluotis. Jos vadu buvo laikomas Lietuvos prezidentas Antanas Smetona, tačiau iš tikrųjų ji tapo vis labiau pavaldi ministrui pirmininkui Augustinui Voldemarui.

Daug voldemarininkų buvo karo aviacijos lakūnai. Lietuvos karo aviacijos pirmaisiais kūrimosi metais buvo svetimtaučių lakūnų, anglų, vokiečių ir rusų, tačiau po 1926 m. gruodžio 17 d. perversmo kariuomenėje augo patriotinės nuotaikos.

Voldemarininkai leido savaitraštį Tautos kelias.

1934 m. dalyvavo nepavykusiame kariniame perversme.

Nuorodos
--------

* Aras Lukšas. Lietuviškas duumviratas: pabaigos pradžia. Archyvuota kopija 2020-12-03 iš Wayback Machine projekto.
* Aušra Jurevičiūtė. Lietuvos Kariuomenės Kūrėjų Savanorių Sąjunga ir jos vaidmuo vidaus politikoje 1927–1940 metais.
* P.Šileikos byla: žmogžudystė Duonelaičio gatvėje.[neveikianti nuoroda]
* Bernardas Gailius. Sąmokslų teorija ir praktika: P.Šileikos byla (II).[neveikianti nuoroda]
* Mindaugas Sereičikas. Lietuvos karo aviacijos karininkai 1934 m. birželio 6-7 d. sukilime: tarp pilietinės savimonės ir kariškio statuso.
* Alan Oliver Goetz. The Iron Wolf: Lithuanian Fascism (1927-1941) - Fascist Movements in the Baltic States I. Archyvuota kopija 2016-04-02 iš Wayback Machine projekto.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Karys. 1980, Nr. 2. A. Motuzas. Sparnuotieji metai.". Nuoroda tikrinta 2012 m. lapkričio 5 d..