recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Iškilmių vieta buvęs Didysis cirkas
**Opikonsivijos** (lot. *Opiconsivia, Opeconsiva, Opalia*) – Senovės Romos šventė, minėta rugpjūčio 25 d. Ji buvo skiriama sabinų deivei Opei (jos vyras – Saturnas). Ji buvo vaisingumo, gausaus derliaus ir žemės, asmeninio klestėjimo deivė. Deivės vardas dar buvo minimas ir gruodžio 19 (kituose šaltiniuose minėtos ir gruodžio 9 bei rugpjūčio 10 d.), o šventė jos garbei taip pat vadinta ir **Opalijomis**. Šventė pažymėjo derliaus nuėmimo pabaigą, o gruodžio 19 d. vyko veidrodinė šventė, susijusi su grūdų saugojimu.

Kadangi Opė, kaip žemės turtų nešėja, buvo tapatinama su Deivės Motinos kultu, jos garbintojai paprastai meldėsi sėdėdami ir rankomis liesdami žemę (pagal Makrobijaus „Saturnalia", I:10). Šventė buvo prižiūrima Vestos ir Kvirino žynių. Sabinų dievas Kvirinas laikytas vienu iš svarbiausių romėnų dievų, kadangi buvo Romulo, Romos pirmojo valdovo, deifikacija. Be to, vienas iš archajiškos triados dievų (kartu su Jupiteriu ir Marsu).

Šventė buvo labai iškilminga. Pagrindinė Vestos žynė dėvėjo baltą šydą, Didžiajame cirke vyko karo vežimų lenktynės. čia taip pat dalyvavo žirgai ir mulai, kurių galvos buvo papuoštos gėlėmis.

Literatūra
----------

* H. H. Scullard, *Festivals and Ceremonies of the Roman Republic* (London: Thames and Hudson, 1981), p. 177-8, 181, 205, 207

Išnašos
-------

1. ↑  Sarolta A. Takács, *Vestal Virgins, Sibyls, and Matrons: Women in Roman Religion* (University of Texas Press, 2008), p. 56.
2. ↑  J. Rufus Fears, "The Cult of Virtues and Roman Imperial Ideology," *Aufstieg und Niedergang der römischen Welt* II.17.2 (1981), p. 838.


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSenovės Romos kultūra |
| --- |
|  |
| **Senovės Romos šventės** |
|  |
| 
Agonalijos · Augustalijos · Armiliustrijus · Bakchanalijos · Brumalijos · Kaprotinijos · Karmentalijos · Kerealiijos · Konsualijos · Divalijos · Epulum Jovis · Ekvirijos · Feralijos · Lemūrijos · Floralijos · Fordicidijos · Furinalijos · Larentalijos · Liberalijos · Lukarijos · Ludi Romani · Luperkalijos · Matronalijos · Meditrinalijos · Merkuralijos · Neptūnalijos · Opikonsivijos · Parentalijos · Parilijos · Kvinkvatrijos · Kvirinalijos · Robigalijos · Saturnalijos · Šimtametės žaidynės · Sementivos · Septimontijus · Tubiliustrijus · Veneralijos · Vinalijos · Volturnalijos · Vulkanalijos |

 |
**Operacija „Koncertas"** (rus. *Операция «Концерт»*) – tarybinių partizanų operacija, vykdyta nuo 1943 m. rugsėjo 19 d. kurios metu naikintas geležinkelio transportas okupuotoje TSRS teritorijoje. Savo poveikiu priešo komunikacijoms tai viena didžiausių operacijų Antrajame pasauliniame kare. Tai buvo operacijos „Bėgių karas" tęsinys.

Operacijos buvo suplanuota Centrinio partizanų judėjimo štabo prie TSRS Vyriausiosios vadovybės būstinės ir suderinta su operacija „Suvorovas" (vykdyta 1943 m. rugpjūčio 7 d. – spalio 2 d.), kai tarybinė kariuomenė atakavo Smolensko ir Gomelio kryptimis, ir numatytu Dniepro forsavimu.

Operacijos tikslas – išvesti iš rikiuotės dideles geležinkelio linijų atkarpas ir taip užblokuoti vokiečių karinius pervežimus.

Operacijos teritorija
---------------------

Operacijoje dalyvavo 193 partizanų junginiai (virš 120 tūkst. žmonių) Baltarusijoje, Pabaltijyje, Karelijoje, Kryme, Leningrado ir Kalinino srityse. Neskaitant Karelijos ir Krymo operacijos teritorijos plotis buvo apie 900 km, gylis – apie 400 km.

Pasirengimas operacijai
-----------------------

Kiekvienas partizanų junginys gavo savo kovos užduotį. Partizanai buvo masiškai apmokyti sprogdinti geležinkelio linijas. Pablogėjus meteorologinėms sąlygoms operacijos pradžia buvo perkelta iš rugsėjo 19 d. į rugsėjo 25 d. nes aviacija partizanų būriams iki rugsėjo 19 d. spėjo atgabenti tik 50 % suplanuotų krovinių.

Operacijos eiga
---------------

Dalis partizanų junginių užėmė išeities pozicijas ir naktį į rugsėjo 19 d. atakavo geležinkelio linijas. Pagrindinė dalis partizanų junginių linijas atakavo naktį į rugsėjo 25 d. Vokiečių karinė vadovybė ėmėsi priemonių atstatyti traukinių eismą. Į Baltarusiją buvo permesti papildomi geležinkelio atstatymo batalionai, į remonto darbus varė vietinius gyventojus. Iš Lenkijos, Čekoslovakijos, Vokietijos vežė bėgius ir pabėgius, bet partizanai suremontuotus ruožus vėl išvesdavo iš rikiuotės.
  
Operacija pasibaigė, kai pasibaigė partizanų sprogstamųjų medžiagų atsargos.

Operacijos rezultatai
---------------------

Operacijos metu buvo susprogdinta apie 150 tūkst. bėgių. Pvz. Baltarusijos partizanai susprogdino apie 90 tūkst. bėgių, 1041 traukinį, 72 geležinkelio tiltus, sutriuškino 58 įgulas. Dėl operacijos geležinkelių pralaidumas sumažėjo 35-40 %, kas apsunkino vokiečių karinių dalinių ir krovinių pervežimą ir taip palengvino Raudonosios Armijos puolimą.

Nuorodos
--------

* Великая Отечественная война 1941–1945: энциклопедия.– / Гл. ред. М.М. Козлов. –М.: Сов. Энциклопедия, 1985. –832 с. с илл. 35 л. илл.
* Рельсовая война Archyvuota kopija 2013-09-21 iš Wayback Machine projekto. In: Конарев Н. С. гл. ред. (1994) Железнодорожный транспорт: Энциклопедия. М.: Большая Российская энциклопедия. – С. 363. – 599 с. – ISBN 5-85270-115-7
| Lasa拉萨, ལྷ་ས |
| --- |
| *Lasa žvelgiant nuo Potalos* |
|  |
| 

LasaLasa

29°39′0″ š. pl. 91°06′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.65000°š. pl. 91.10000°r. ilg.﻿ / 29.65000; 91.10000﻿ (Lasa)Koordinatės: 29°39′0″ š. pl. 91°06′0″ r. ilg.﻿ / ﻿29.65000°š. pl. 91.10000°r. ilg.﻿ / 29.65000; 91.10000﻿ (Lasa) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Provincija** | Tibeto autonominis regionas |
| **Prefektūra** | Lasos prefektūra |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 373 000  |
| **Altitudė** | 3 490 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Lasa |

**Lasa** (tibet. ལྷ་ས་  = *lhasa*, kin. 拉萨, pinyin: *Lāsà*) – miestas Kinijos LR, Tibeto autonominio regiono ir Tibeto istorinės šalies sostinė, kultūrinis ir ekonominis centras. Tai istorinė Dalai Lamos būstinė ir Tibeto budizmo centras. 257,4 tūkst. gyventojų (2004 m.).

Geografija
----------

Miestas išsidėstęs Tibeto kalnyne, Brahmaputros (Jarlung Dzangpo) intako Lasos slėnyje, 3650 m aukštyje. Tai aukščiausia pasaulyje sostinė (tačiau kadangi Tibetas okupuotas, aukščiausia pasaulio sostinė oficialiai yra La Pasas Bolivijoje). Lasą supa 5500 m aukščio kalnai. Daug gyventojų gyvena ne pačioje Lasoje, bet jos apylinkėse. 87 % miesto gyventojų – tibetiečiai, yra kinų, kitų kalnų tautų gyventojų.

Ekonomika
---------

Yra nedidelių mašinų gamybos, cemento, stiklo, chemijos, odos, maisto pramonės įmonių. Amatai (kilimų, suvenyrų, religinių atributų gamyba). Lasa – svarbus prekybinis centras.

Istorija
--------

Lasa minima nuo I a. Ilgą laiką šiame slėnyje gyvavo pavienės gentys ir kunigaikštystės. Pasak legendos, Lasos miestą VII a. įkūrė karalius Songtsen Gampo. Netrukus Lasa tapo svarbiu Tibeto centru, miesto įtaka sparčiai augo. 641 m. pradėta Potalos rūmų statyba. Palaipsniui miestas įgijo religinę reikšmę. Čia pradėjo kurtis vis daugiau vienuolynų ir šventyklų. 1645 m. Dalai Lamai V užkariavus Tibetą, Lasa tapo oficialia šalies sostine. Potalos rūmai rekonstruoti ir nuo to laiko tapo Dalai Lamos buveine.

Kultūra
-------

Lasa – pasauliniu mastu svarbus kultūrinis, religinis ir turistinis centras. Nepaisant miesto sinizacijos, tai Tibeto kultūros veidrodis. Pagrindinis miesto objektas – Dalai Lamos rūmai – Potala. Taip pat svarbūs objektai: Drepungo, Norbulingos, Seros vienuolynai, senosios Tibeto architektūros pastatai. 3 Lasos šventyklos įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Mieste vyksta įspūdingos šventės, ceremonijos. Didelę Lasos gyventojų dalį sudaro vienuoliai. Galima stebėti masines maldas, religinių maldų sakymus, meditacijas, fizines pratybas.

* Miesto įžymybė – Potalos rūmaiMiesto įžymybė – Potalos rūmai
* Lasos klimatogramaLasos klimatograma
* Gatvė LasojeGatvė Lasoje

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Miesto žemėlapis
Las Ketchup (2016)
**Las Ketchup** – keturių seserų (anksčiau trijų) grupė iš Ispanijos miesto Kordobos. Narės: Lola, Pilar, Lucía ir Rocío (pastaroji prisijungė neseniai). Jos yra garsaus flamenko gitaristo Juan Muñoz (*El Tomate*) dukros.

Karjera
-------

Grupės pavadinimas kilo nuo dukterų tėvo *El Tomate* („Pomidoras") pravardės. Grupė išgarsėjo 2002 m. vasarą su hitu *Aserejé*, kuris buvo populiarus ne tik Ispanijoje, bet ir Europoje, Lotynų Amerikoje. Daina pateko į topų viršūnes Italijoje, Graikijoje, Prancūzijoje, Suomijoje, Švedijoje, Norvegijoje, Belgijoje, Nyderlanduose, Šveicarijoje, Vokietijoje, Rumunijoje, Argentinoje, Meksikoje, Puerto Rike. Grupė su brazilų dainininku Rouge sukurė dainą *Ragatanga*, kuri tapo hitu Brazilijoje, ir parduota virš 1 mln. albumų. 2006 m. *Las Ketchup* atstovavo Ispanijai Eurovizijos dainų konkurso finale su daina *Un Blodymary* ir užėmė 21 vietą (surinko 18 taškų).

Diskografija
------------

### Albumai

* 2002 *Las Hijas del Tomate*
* 2006 *Un Blodymary*

### Singlai

* 2002, *Asereje* (The Ketchup Song)
* 2002, *Kusha Las Payas*
* 2006, *Un Bloodymary*

Nuorodos
--------

* Oficiali Las Ketchup svetainė Archyvuota kopija 2006-05-18 iš Wayback Machine projekto.
* Las Ketchup fanų svetainė Archyvuota kopija 2018-08-07 iš Wayback Machine projekto.
* Las Ketchup svetainėje Last.fm

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Son de Sol  *„Brujería"*** |  **Ispanijos atstovės Eurovizijoje**2006 | Po to:**D'NASH  *„I Love You Mi Vida"*** |
Vištidė
Paukštininkystės ferma
**Lesinimas** – naminių paukščių (vištos, žąsys, antys, kalakutai) šėrimas.

Būdai
-----

Yra keli lesinimo būdai: sausasis, šlapiasis ir kombinuotasis. 

**Sausasis lesinimas**, dažniausiai taikomas pramoninėje paukštininkystėje – paukščiams duodama sausų visaverčių granuliuotų arba negranuliuotų kombinuotųjų lesalų. Lesinimą galima mechanizuoti ir automatizuoti. Taip didinamas darbo našumas, mažinama paukštienos produkcijos gamybos savikaina.

**Šlapiasis lesinimas** – rupiai malti grūdai drėkinami vandeniu, separuotu pienu, išrūgomis ar kitomis vietinėmis maisto atliekomis. Dar pridedama žaliosios masės, šakniavaisių, bulvių. Lesalų mišinys paruošiamas prieš pat lesinimą. Į lesalines mišinio beriama tiek, kiek paukščiai jo sulesa per valandą. Paruoštas mišinys būna birus, nelipnus. 

**Kombinuotasis lesinimas** – paukščiai lesinami sausu kombinuotųjų ir drėkintų lesalų mišiniu. Sauso kombinuotojo lesalo atskiroje lesalinėje duodama visą parą, drėkintų mišinių – 1–2 kartus per parą. Toks lesinimas naudojamas mažuose ūkiuose. Be kombinuotojo lesalo, duodama ūkyje pagamintų sultingų žaliųjų lesalų ir maisto atliekų. Taip didinamas paukščių produktyvumas, iš dalies mažinama produkcijos savikaina.

Normavimas
----------

Paukščiai lesinami normuotai ir nenormuotai. Nenormuotai (iki soties) dažniausiai lesinami ūkininko auginami paukščiai ir paukštynuose auginami mėsiniai paukščiai. Veisiant paukščius lesinama normuotai prieš dėjimo laikotarpį arba priverstinį lesinimą. Normuojamas lesalo maistingumas arba sulesinamo per dieną lesalo kiekis. Vištoms priėjimas prie lesalinių būna ne mažesnis kaip 7–10 cm, kalakutams – 6 cm, žąsims – 4–5 cm lesinant sausais lesalais ir 15 cm lesinant drėgnais lesalais, antims – 3–4 cm lesinant sausais lesalais ir 10 cm lesinant drėgnais lesalais. Lesalinių aukštis daromas paukščio nugaros aukščio, lesalo beriama 1/3 lesalines.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Audronė Benediktavičiūtė-Kiškienė. *Lesinimas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 31 psl.
|  |
| --- |
| Kruonio HAE-Bitėnų elektros jungtis |
| Vieta |
| **Šalys** | Lietuvos vėliava Lietuva |
| **Trasa** | Kruonio HAE–Bitėnai |
| Savininkai |
| **Partneriai** | Litgrid |
| Gamyba |
| **Statybų pradžia** | 2023 m. (planuojama) |
| **Statybų vertė** | 20,993 mln. € |
| **Atidarymas** | 2025 m. (planuojama) |
| Techninė informacija |
| **Jungties tipas** | Antžeminė jungtis |
| **Srovės tipas** | Aukštos įtampos tiesioginė |
| **Ilgis** | 211 km |
| **Kintamoji srovė** | 330 kV |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Kruonio HAE-Bitėnų elektros jungtis** – planuojama aukštos įtampos elektros jungtis Lietuvoje.

Istorija
--------

Įgyvendinant Baltijos šalių elektros tinklų sinchronizacijos projektą ir povandeninės elektros jungties tarp Lietuvos ir Lenkijos Harmony Link prijungimą prie Lietuvos sistemos, nuspręsta nuteisti dvi papildomas aukštos įtampos elektros jungtis Kruonio HAE-Bitėnai ir Darbėnai-Bitėnai. Tiesiant abu projektus buvo iškirsta dalis Jurbarko, Šakių, Vilkaviškio ir Klaipėdos rajonų savivaldybėse esančių valstybei priklausančių miškų. 330 kV oro liniją – Kruonio HAE-Bitėnai tarp Jurbarko ir Kybartų už 20,993 mln. eurų (su PVM) statys bendrovių „Žilinskis ir Co", „Connecto" įmonių Lietuvoje bei Estijoje, Lietuvos „Empower-Fidelitas" ir Estijos „Empower" konsorciumas.

Numatytas trasos bendras ilgis siekia 211 km, iš jų apie 62 km atkarpoje Vilkaviškio, Šakių, Jurbarko rajonų savivaldybėse bus formuojamas naujas inžinerinis koridorius, o beveik 39 km atkarpoje numatyta esamos linijos dalies nuo Jurbarko iki Bitėnų rekonstrukcija, panaudojant esamą infrastruktūros koridorių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Litgrid" paskelbė 330 kV Darbėnų skirstyklos statybos darbų pirkimą
2. ↑  „Litgrid" vadovas R. Masiulis: „Darbėnai yra strategiškai svarbi Lietuvos elektros perdavimo sistemos vieta"
3. ↑  Vyriausybė uždegė žalią šviesą – artimiausiu metu prasidės linijos Darbėnai–Bitėnai projektavimo rangos darbai Archyvuota kopija 2022-09-03 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Dviejuose sinchronizacijos projektuose „Litgrid" pradės antrųjų etapų projektavimo ir statybos darbus
5. ↑  Tiesiant Kruonio HAE–Bitėnų ir Darbėnų–Bitėnų elektros linijas bus iškirsta dalis miško
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Olimpo kalva (968 m) Lesbo saloje
**Lesbas** (gr. Λέσβος) – Graikijai priklausanti sala, esanti Egėjo jūros šiaurės rytuose, netoli Turkijos. Tai trečioji pagal dydį Graikijos sala ir septintoji – Viduržemio jūroje. Plotas 1630 km²; 108 tūkst. gyventojų. Centras – Mitilėnės salos pietryčiuose, kur gyvena trečdalis salos gyventojų. Žemė derlinga, auginami kviečiai, vynuogės, citrusiniai.

Istorija
--------

Saloje gyventa jau Bronzos amžiuje. VII-VI a. pr. m. e. tai buvo didelis kultūros centras, čia gyveno poetė Sapfo, politikas Pitakas, filosofai Aristotelis ir Epikūras. Vėliau sala atiteko Atėnams, Makedonijai, Romai, Bizantijai. 1462 m. ją užėmė osmanai, didžiąją graikų dalį jie pavergė arba ištrėmė į Konstantinopolį. 1913 m. sala vėl atiteko graikams.

Žodis lesbietė yra kilęs būtent nuo Lesbo salos pavadinimo. Manoma, kad tai lėmė Sapfo poemos, kuriose buvo išaukštinta meilė tarp moterų.
Koordinatės: 54°59′5″ š. pl. 24°53′44″ r. ilg.﻿ / ﻿54.98472°š. pl. 24.89556°r. ilg.﻿ / 54.98472; 24.89556


| Vileikiškių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Širvintų rajonas) |
| Plotas | 0,213 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,96 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Išdukas (A-1), bevardis upelis |
| Išteka | Išdukas (A-1) |

**Vileikiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Širvintų rajone, 7 km į pietvakarius nuo Širvintų, Vileikiškių gyvenvietės rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Išduko upelį (Apušės intakas, Širvintos baseinas) 2,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,35 km, plotis – iki 0,34 km. Tvenkinys sudarytas iš 2 dalių. Pietinė dalis atskirta siauru pylimu, altitudė 103,6 m. Šiaurinės dalies altitudė – 102,9 m. Krantai aukštoki. Pietinė tvenkinio dalis užpelkėjusi, apaugusi krūmynais. Šiaurinę tvenkinio dalį supa pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūrę kaimai: Taučiuliai, Plotai, Padubė.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Kodaro kalnai. Ledynų perėja
Kodaro kalnų grandinė
**Kodaras** (rus. *Кодар*) – kalnagūbris Rusijoje, Užbaikalėje, Stano kalnyno rytuose, Irkutsko srityje ir Užbaikalės krašte, į šiaurę nuo Baikalo–Amūro magistralės. Šiaurės Mujos kalnagūbrio pratąsa. Ilgis apie 200 km, didžiausias aukštis 3073 m (BAM viršūnė). Vakaruose kalnagūbrį juosia Vitimo upės slėnis, rytuose – Čiaros.

Kodaro kalnus sudaro granitai, gneisai, kristaliniai skalūnai. Viršūnės alpiškos. Yra virš 30 ledynų, kurių bendras plotas – 15 km². Šlaituose iki 1500–1700 m aukščio – miškai, aukščiau – kalnų tundra. Yra akmens anglių ir vario rūdos telkinių (Udokano rūdinis rajonas).

2018 m. įsteigtas Kodaro nacionalinis parkas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  КОДАР, хребет, «Энциклопедия Забайкалья».
2. ↑  *Kodar*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 217


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kodaras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Herzl Rosenblum** |
| --- |
| Gimė | 1903 m. rugpjūčio 14 d.Kaunas, Rusijos imperija |
| Mirė | 1991 m. vasario 1 d. (87 metai)Tel Avivas, Izraelis |
|  |
| Veikla | žurnalistas, politikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Herzl Rosenblum |

**Herzl Rosenblum** (1903 m. rugpjūčio 14 d. Kaune – 1991 m. vasario 1 d. Tel Avive, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio politikas ir žurnalistas, Izraelio nepriklausomybės deklaracijos signataras, laikraščio Yedioth Ahronoth redaktorius.

Biografija
----------

Gimė 1903 m. rugpjūčio 14 d. Kaune. Negavęs leidimo studijuoti teisės Lietuvoje išvyko studijuoti į Vienos universitetą. Baigęs studijas išvyko į Londoną, kur dirbo pas rašytoją Zeev Jabotinsky. 1935 emigravo į Palestiną, kur pradėjo dirbti HaBoker laikraštyje, rašė pseudonimu *Herzl Vardi*. 1948 m. kaip revizionistinio sionizmo atstovas pasirašė Izraelio nepriklausomybės deklaraciją, kurioje pasirašė savo pseudonimu. 1949 m. tapo laikraščio *Yedioth Ahronoth* redaktoriumi, kur dirbo iki 1986 m. Jo vadovavimo metais laikraštis tapo perkamiausiu ir labiausiai skaitomu laikraščiu Izraelyje. Jam pasitraukus iš redaktoriaus pareigų, redaktoriumi tapo jo sūnus Moshe. 

* Kapas Tel AviveKapas Tel Avive

Nuorodos
--------

* Biografija (ang.)
| ***Geriau nei šokoladas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Better Than Chocolate |
| Kilmės šalis |  Kanada |
| Režisierius | Anne Wheeler |
| Scenaristas (-ai) | Peggy Thompson |
| Metai | 1999 |
| Žanras | romantinė drama |
| Trukmė | 102 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Geriau nei šokolandas** (angl.  *Better Than Chocolate*) – 1999 m. kanadienčių režisierės Anne Wheeler sukurtas filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Wendy Crewson – Lila
* Karyn Dwyer – Megė
* Christina Cox – Kim
* Ann-Marie MacDonald – Frensė
* Marya Delver – Karla

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Metusi studijas universitete, Megė, ieškodama savo vietos gyvenime, įsidarbina seksualinių mažumų literatūrą platinančiame knygyne, kuriame ir gyvena. Situacija pradeda keistis, kai jos motina sužino, kad duktė nebesimoko. Ši teisinasi, kad turi gerą darbą ir butą, ir jai nieko nestinga. Motina, išgyvenanti skyrybas, nusprendžia kartu su jaunesniu Megės broliu laikinai persikraustyti pas ją. 

Ieškodama išeities, Megė laikinai apsigyvena paskaitų apie saugų seksą organizatorės, laikinai išvykusios į kitą miestą, bute. Tuo pačiu metu ji susipažįsta su dailininke Kim ir ją įsimyli. Merginos apsigyvena kartu, tačiau priverstos slėpti savo jausmus nuo Megės motinos ir brolio...
Koordinatės: 8°15′ p. pl. 124°45′ r. ilg.﻿ / ﻿8.250°š. pl. 124.750°r. ilg.﻿ / 8.250; 124.750

Rytų Nusa Tengaros salos. Pantaras į šiaurę nuo Timoro
**Pantaras** (indonez. *Pulau Pantar*) – sala Indonezijoje, Mažosiose Sundos salose, Aloro salyne. Sala yra tuoj į vakarus nuo Aloro. Toliau vakaruose Pantaras Aloro sąsiauriu atskirtas nuo Soloro salyno, pietuose – 72 km pločio Omabajaus sąsiauriu nuo Timoro. Iš šiaurės salą skalauja Bandos jūra. Sala yra 50 km ilgio, 11–29 km pločio. Plotas – 728 km².

Sirungo ugnikalnis Pantare
Pantaro sala kalnuota (aukštis iki 862 m – Sirungo kalnas), apaugusi atogrąžų miškais. Palyginus su Aloru, sala gana sausa. Liūčių laikmetis smarkiausiai pasireiškia sausio–vasario mėnesiais.

2010 m. Pantare gyveno 39 896 gyventojai. Sala patenka į Rytų Nusa Tengaros provincijos Aloro regenciją. Pagrindinės gyvenvietės – Baranusa ir Kabiras. Į Pantarą kelia keltai iš Kalabahio (Aloras) ir Larantukos (Floresas). Taip pat į Alorą plaukiojama valtimis. Verčiamasi žvejyba, auginami ryžiai, kukurūzai, kasava. Vietos gyventojai šneka keliomis papuasų kalbomis. Čia gyvena Aloro–Pantaro tautos bei aloriečiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pantaras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Herstalis*Herstal* |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

HerstalisHerstalis

50°40′00″ š. pl. 5°38′00″ r. ilg.﻿ / ﻿50.66667°š. pl. 5.63333°r. ilg.﻿ / 50.66667; 5.63333﻿ (Herstalis)Koordinatės: 50°40′00″ š. pl. 5°38′00″ r. ilg.﻿ / ﻿50.66667°š. pl. 5.63333°r. ilg.﻿ / 50.66667; 5.63333﻿ (Herstalis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Belgijos vėliava Belgija |
| **Regionas** | Valonijos regionas |
| **Provincija** | Lježo provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 38 772  |
| **Plotas** | 23,5 km² |
| **Tankumas** (2013) | 1 650 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Herstalis |

**Herstalis** (pranc. *Herstal*) – miestas rytų Belgijoje, Valonijoje, Lježo provincijoje, Maso upės pakrantėje; šiaurės rytinis Lježo priemiestis. Veikia ginklų gamykla FNH. Yra istorijos muziejus, Pipino bokštas, paminklas Karoliui Didžiajam, Šv. Remigijaus, Šv. Mergelės Marijos, Šv. Lamberto bažnyčios.

Istorija
--------

Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų. Merovingų laikotarpiu čia buvo gyvenvietė minima kaip *Héristal*. Čia įrengta tvirtovė, veikė keltas per Masą. VII a. Herstalio valdovas Pipinas tapo Karolingų dinastijos pradininku. Herstalis buvo pirmoji karalystės sostinė, bet valdant Karoliui Didžiajam perkelta į Acheną. Viduramžiais Herstalis pateko į Brabanto kunigaikštystę, buvo svarbus amatų centras. XIX a. buvo svarbus plieno, anglių pramonės centras, įkurta ginklų, motociklų gamykla.

Šv. Mergelės Marijos bažnyčia
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Eschscholzia** |
| --- |
| Geltonžiedė ešolcija (Eschscholzia californica)Geltonžiedė ešolcija (*Eschscholzia californica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Vėdrynažiedžiai  *( Ranunculidae)* |
| Šeima: | Aguoniniai  *( Papaveraceae)* |
| Gentis: | Ešolcija  *( Eschscholzia)* |

 |

**Ešolcija** (*Eschscholzia*) – aguoninių (*Papaveraceae*) šeimos augalų gentis, kurioje yra 12 rūšių. Lietuvoje gėlynuose auginama viena rūšis – geltonžiedė ešolcija (*Eschscholzia californica*). Augalas 30-50 cm aukščio. Lapai plunksniškai suskaldyti į linijiškas skilteles. Vainiklapiai geltoni su oranžiniu pamatu. Žiedai atsidaro tik saulėtą dieną, o apsiniaukusią ir vakare jie užsidaro. Žydi birželio – rugsėjo mėn. 

Auginama soduose, gėlynuose. Išvesta įvairių veislių. Auginamas kaip dekoratyvinis augalas.

Geltonžiedė ešolcija

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ešolcija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Džugdžuras |
| --- |
| Džurdžuras, išskirtas žemėlapyjeDžurdžuras, išskirtas žemėlapyje |
| **Žemynas** | Azija |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Aukščiausias taškas** | Topko (1906 m) |
| **Koordinatės** | 58°0′ š. pl. 136°0′ r. ilg.﻿ / ﻿58.000°š. pl. 136.000°r. ilg.﻿ / 58.000; 136.000 |
| **Uolienos** | magminės, nuosėdinės |

**Džugdžuras** (rus. *Джугджур*) – kalnų masyvas Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Chabarovsko krašte. Išsidriekę per 700 km palei šiaurės vakarinę Ochotsko jūros pakrantę, sudaro Ochotsko jūros ir Aldano–Lenos baseinų vandenskyrą. Aukštis iki 1906 m (Topko k.). Džugdžuras sudarytas daugiausia iš magminių ir nuosėdinių uolienų. Būdingas vidutinkalnių paviršius, paplitęs amžinas įšalas.

Vakariniuose kalnų šlaituose auga daūrinių maumedžių taiga, rytiniuose – ajaninių eglių taiga, o golcuose – žemosios pušys ir tundros augmenija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Džugdžùras
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 135
| Kernavės pilkapynas |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Kernavės pilkapynasKernavės pilkapynas

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°53′36″š. pl. 24°50′11″r. ilg.﻿ / ﻿54.8932202°š. pl. 24.836483°r. ilg.﻿ / 54.8932202; 24.836483Koordinatės: 54°53′36″š. pl. 24°50′11″r. ilg.﻿ / ﻿54.8932202°š. pl. 24.836483°r. ilg.﻿ / 54.8932202; 24.836483 |

 |
| Vieta | Širvintų rajonas |
| Seniūnija | Kernavės seniūnija |
| Naudotas | X a. – XIII a. |
| Tirtas | 1981 ir 1983 m. |
| Registro Nr. | AR1635 / 16292 / A1458P |

**Kernavės pilkapynas** – pilkapynas Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, 1,5-2,0 km į šiaurės vakarus nuo Kernavės, 1,6 km į šiaurės vakarus nuo Kernavės Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčios ir 0,6 km į šiaurę nuo Neries dešiniojo kranto, Kernavės girininkijos Kernavės miške, 16 kvartalo pietinė dalis ir 18 kvartalo šiaurinė dalis, Ukmergės miškų urėdija, Kernavės archeologijos paminklų kompleksas, Valstybinis Kernavės kultūrinis rezervatas.

Tyrimai
-------

Pilkapyne rasti 23 pilkapiai. Jų sampilai 6–12 m skersmens ir 0,5-1,5 m aukščio, dalis pilkapių apardyti – iškasinėtos duobės. 1981 ir 1983 m. istorijos instituto ir Vilniaus universiteto (ir 1984 m.) archeologai (tyrimų vadovai Pranas Kulikauskas, Regina Kulikauskienė, Aleksiejus Luchtanas) ištyrė 6 pilkapius. Juos juosė 0,3-2,1 m pločio ir 0,2-1,0 m gylio grioviai, sampilai buvo supilti iš smėlio ar smėlio ir žvyro. 5 pilkapių pagrindus dengė iki 0,1 m storio degėsių sluoksnis, degėsių ir laužaviečių liekanų aptikta ir grioviuose. Pilkapių vidurinėje dalyje rasta nedegintų žirgų ir sudegintų mirusiųjų ir žirgų kapų su įkapėmis; duobės 1,26-2,20 m ilgio ir 0,98-1,20 m pločio, 0,15-0,60 m gylio. Įkapės: pjautuvai, lipdytinė keramika lygiu paviršiumi, žirgo aprangos daiktai – dvinariai žąslai su apskritomis grandimis, stačiakampė balno paspręstės sagtis, geležinė karčių įvija. Pilkapynas datuojamas X a. – XIII a. Radinius saugo Kernavės archeologijos ir istorijos muziejus-rezervatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aleksiejus Luchtanas. *Kernavės pilkapynas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 762 psl.

Nuorodos
--------

* Kernavės pilkapiai. aruodai.lt
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Vijay Mallya (2008)
**Vijay Mallya** (*Konkani k. vîjãï måällîà / ವಿಜಯ ಮಲ*್ಯ, g. 1955 m. gruodžio 18 d.) – Indijos verslininkas ir Parlamento narys, išrinktas 2000 m.

2007 m. Mallya buvo išrinktas 664-tu turtingiausiu pasaulio žmogumi ir 42-tu Indijoje. Jo turtai skaičiuojami 1,5 milijardų JAV dolerių.

Indas turi įsigijęs vieną iš ilgiausių pasaulyje (95 metrai) jachtų, pavadintą *Indian Empress*. Taip pat 2005 m. įsteigė oro kompaniją Kingfisher Airlines.

Ryšiai su sportu
----------------

Mallya yra nusipirkęs Force India Formulės 1 komandą (anksčiau vadinosi Spyker). Mallya ir Mol šeima iš Olandijos nusipirko komandą už 88 milijonų eurų.

Verslininkas taip pat rodė didelį susidomėjimą, kad Indijoje vyktų Formulės 1 etapas. Tai davė vaisių ir Delis jau nuo 2011 metų priima lenktynininkus Budos trasoje, kurios dizaineris buvo Hermann’as Tilke.

Mallye taip pat turi kelias Indijos kriketo ir futbolo komandas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Rymantas Juozaitis** (g. 1953 m. gegužės 6 d. Kaune) – Lietuvos energetikas.

Biografija
----------

1960–1971 m. mokėsi Kauno J. Aleksonio vidurinėje mokykloje. 1971–1976 m. studijavo Kauno politechnikos institute, įgijo pramonės šiluminės energetikos inžinieriaus specialybę.

1976 m. pradėjo dirbti Dujinių įrengimų derinimo ir gazifikacijos orgtechnikos valdyboje inžinieriumi derintoju. Nuo 1977 m. Kauno šiluminių tinklų kapitalinės statybos skyriaus inžinierius, šiluminių tinklų rajono dispečeris, meistras, vyriausiasis meistras, šiluminių tinklų rajono viršininkas, vyr. inžinieriaus pavaduotojas, direktoriaus pavaduotojas, filialo *Kauno šilumos tinklai* direktorius, filialo *„Kauno energijos" paslaugos* direktorius, filialo *Kauno elektrinė* direktorius.

1997 m. įsteigus SPAB „Kauno energija" paskirtas bendrovės generalinio direktoriaus pavaduotoju, nuo 2000 m. AB „Kauno energija" generalinis direktorius. Nuo 2002 m. AB „Lietuvos energija" generalinis direktorius, nuo 2008 m. gegužės 20 d. „LEO LT" valdybos pirmininkas. Pasaulio energetikos tarybos Lietuvos komiteto pirmininkas. Nuo 2015 m. UAB "Eng Grupė" valdybos pirmininkas.

Vedęs, žmona Neringa (g. 1957), dvi dukros: Indrė Juozaitytė ir Jūratė Juozaitytė-Žadeikienė (1980 m. ir 1990 m.).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Viešpaties pasipriešinimo armija**| 

|  |
| --- |
| Dalyvavo Antrajame Sudano pilietiniame kare ir Antrajame Kongo kare |
|  |
| Viešpaties pasipriešinimo armijos vėliava |

 |
|  |
| **Veikla** | Nuo 1987 m. |
| **Ideologija** | MistikaNacionalizmasKrikščioniškasis fundamentalizmas |
| **Vadovas** | Josefas Kony (manoma, kad jis slepiasi Centrinės Afrikos Respublikoje arba miręs) |
| **Veiklos teritorija** | Uganda,Pietų SudanasKongo Demokratinė RespublikaCentrinės Afrikos Respublika |
| **Dydis** | 500–3 000 (2007 m)300–400 (2011 m.)200–500 (2012 m.) |
| **Sąjungininkai** | Sudano vėliava Sudanas (1994–2002 m.) |
| **Priešininkai** | Sudano vėliava Sudanas (2002–2012 m.)Uganda Ugandos karinės pajėgos Pietų Sudanas Kongo Demokratinės Respublikos vėliava Kongo Demokratinė RespublikaCentrinės Afrikos Respublikos vėliava Centrinės Afrikos RespublikaJungtinių Tautų vėliava Jungtinės TautosJungtinės Amerikos Valstijos Jungtinių Valstijų sausumos pajėgosAfrikos SąjungaKanados vėliava Kanada |

  

**Viešpaties pasipriešinimo armija** (**VPA**) – teroristinis karinis judėjimas, kuris laikomas naujuoju religiniu judėjimu. Veikia Ugandoje, Pietų Sudane, Kongo Demokratinėje Respublikoje ir Centrinės Afrikos Respublikoje. Judėjimas kaltinamas, plačiai paplitusiais, žmogaus teisių pažeidinėjimais, įskaitant žudymais, grobimais, žalojimais, vaikų seksualine vergija ir vertimu vaikus dalyvauti karo veiksmuose.

Iš pradžių tai buvo ačiolių ginkluotas pasipriešinimo judėjimas prieš centrinę Ugandos vyriausybę, nes jautė diskriminaciją Ugandos pietinių etninių grupių atžvilgiu. Ideologiškai, grupė laikosi sinkretizmo, ačiolių nacionalizmo ir Krikščioniškojo fundamentalizmo. Judėjimas siekia įkurti teokratinę valstybę, kuri remtųsi Dešimt Dievo įsakymų ir vietos ačolių tradicijomis.

Judėjimui vadovauja Josefas Kony, kuris save skelbia Dievo ir dvasių atstovu. Manoma, kad Kony nuo 1987 m. užverbavo nuo 60 000 iki 100 000 vaikų kareivių ir dėl jo kaltės maždaug 2 milijonai žmonių visoje Centrinėje Afrikoje liko be pastogės. Jungtinės Amerikos Valstijos laiko VPA teroristine organizacija, o jos vadovybės ieško Tarptautinis Baudžiamasis Teismas dėl karo nusikaltimų ir nusikaltimų žmoniškumui.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Convolvulaceae** |
| --- |
| Purpurinis sukutis (Ipomoea purpurea)Purpurinis sukutis (*Ipomoea purpurea*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Vijokliniai  *( Convolvulaceae)* |

 |

**Vijokliniai** (*Convolvulaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima, kuriai priklauso vienmečiai ir daugiamečiai žoliniai augalai stačiais ir vijokliniais stiebais. Lapai pražanginiai. Žiedai pavieniai arba susitelkę į dvistypius ir beveik galviškus žiedynus. Žiedai kvapūs, gamina nektarą, todėl gausiai lankomi vabzdžių. Atogrąžų šalyse žiedus apdulkina ir paukščiai. Daugelio rūšių lapuose ir stiebuose yra pieno sulčių. Vainikėlis – piltuviškas arba varpiškas. Vaisius – dėžutė.

Šeimoje yra 55 gentys ir apie 1600 rūšių, tarp jų yra dekoratyvinių, vaistinių, maistinių, piktžolių. Lietuvoje auga šių genčių augalai:

* Sukutis (*Ipomoea*). **Pav.**
* Vijoklis (*Convolvulus*)
* Vynioklė (*Calystegia*)
**Motiejus Strubičius** (lenk. *Maciej Strubicz, Strobicz*; apie 1530 m. – apie 1604 m.) – Lenkijos kartografas, geografas.

Biografija
----------

Kilęs iš Silezijos, priklausė Strubicų dvarininkų giminei. Žygimanto Augusto sekretorius, 1567 m. gavo bajoro titulą. XVI a. pabaigoje tapo ATR karaliaus S. Batoro pagrindiniu geografu, buvo jo vertėjas.

Žemėlapiai
----------

1589 m. „Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės, Livonijos ir Maskvos kunigaikštystės žemėlapis"
Daugelio žemėlapių autorius. Vienintelis išlikęs žemėlapis yra „Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės, Livonijos ir Maskvos kunigaikštystės žemėlapis" (lot. *Magni Ducatus Lithuaniae, Livoniae et Moscoviae Descriptio*). Tai buvo 32×39,5 cm formato, 1 : 1 170 000 mastelio žemėlapis, kurį 1589 m. Kelne išspausdino Martinus Cromerus knygoje „Polonia: sive de origine et rebus gestis Polonorum". Žemėlapyje Lietuvos plote pavaizduota gerokai daugiau upių ir gyvenviečių negu kitų kartografų darbuose. Jame pažymėta 18 upių – Nemunas, Neris, Vilnia, Žeimena, Šventoji, Laukesa, Merkys, Seira, Šešupė, Venta, Akmena (Danė), Jūra, Mituva (suplakta su Šešuva), Dubysa (suplakta su Nevėžiu), Lankesa, Nemunėlis. Čia yra pažymėtos 25 gyvenvietės – Alanta, Anykščiai, Aukštadvaris, Biržai, Jurbarkas, Kaunas, Klaipėda, Krekenava, Kupiškis, Lazdijai, Leipalingis, Linkuva, Merkinė, Ramygala, Rokiškis, Saločiai, Senasis Daugėliškis, Seredžius, Šventoji, Trakai, Valkininkai, Varniai, Vilnius, Virbalis, Žeimiai. Pavaizduoti didieji Lietuvos miškai – Jurbarko, Viešvilės, Rietavo, Šimonių, Rūdninkų, Dainavos. 1595 m. M. Strubičiaus žemėlapį panaudojo Gerardas Merkatorius panaudojo sudarydamas pasaulio žemėlapį.

XVII a. pradžioje prisidėjo išleidžiant Radvilos Našlaitėlio žemėlapį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Strubicz, Maciej. Encyklopedia.pwn.pl (tikrinta 2021-11-12).
2. ↑  Maciej Strubicz. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2021-11-12).
3. ↑  Strubicz, Maciej. Geographicus.com (tikrinta 2021-11-12).
4. ↑  Magni Ducatus Lithuaniae Livoniae et Moscoviae... Tartle.lt (tikrinta 2021-11-12).
| Viešvilė |
| --- |
| Viešvilės rezervatas Viešvilės rezervatas |
| **Ilgis** | 21 km |
| **Baseino plotas** | 104 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,78 m³/s |
| **Ištakos** | Buveinių ežeras |
| **Žiotys** | Nemunas |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Viešvilė |

**Viešvilė** – upė Lietuvoje, Tauragės ir Jurbarko rajonuose; Nemuno dešinysis intakas. Ilgis 21 km, baseino plotas 104 km². Ištakos – 12 km į pietryčius nuo Tauragės, išteka iš Buveinių ežero, teka į pietus miškais, per Artosios ornitologinį draustinį. Žemupyje pasuka į pietvakarius, įteka į Nemuną (95 km nuo jo žiočių) už Viešvilės miestelio.

Intakai: Ežerėlis, Ištoka, Kasikas (dešinieji).

Upės vagos nuolydis – 138 cm/km. Siekiant išsaugoti upėtakius, upės baseine įkurtas ichtiologinis draustinis. Nuo 1991 m. visa upės vaga ir apylinkės (išskyrus žemupį) – Viešvilės rezervato teritorija. Žemupyje įrengti du tvenkiniai, greta įsikūręs Viešvilės miestelis.

Istorija
--------

Viešvilė (*Wayswille*) minima 1386 m. kryžiuočių kelių aprašymuose.

Upėvardis kildinamas iš šaknies *\*vieš-*, kuri galėjusi reikšti „tekėti, bėgti" (plg. skr. वेशन्तः = IAST: *veśantáḥ* „tvenkinys", skr. वेषति = IAST: *véṣati* „liejasi, bėga", skr. विषम् = IAST: *viṣam* „vanduo", lot. *vīrus* „klampus skystis, sultys", sen. isl. *veisa* „pelkė").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Viešvilė (upė)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 512
2. ↑  „Baltų religijos ir mitologijos šaltiniai" I t. Norbertas Vėlius, Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1996. T.1: 429 psl.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.

Viešvilės žuvitakis, įrengtas 2008
| Žadeikių II senosios kapinės |
| --- |
| Kapinių vaizdas iš šiaurės rytų pusės |
| 

Žadeikių II senosios kapinėsŽadeikių II senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°54′42″š. pl. 21°26′05″r. ilg.﻿ / ﻿55.911648°š. pl. 21.434697°r. ilg.﻿ / 55.911648; 21.434697Koordinatės: 55°54′42″š. pl. 21°26′05″r. ilg.﻿ / ﻿55.911648°š. pl. 21.434697°r. ilg.﻿ / 55.911648; 21.434697 |

 |
| Vieta | Kretingos rajonas |
| Seniūnija | Kartenos seniūnija |
| Aukštis | 1 m |
| Plotas | 0,05 ha |
| Naudotas | XVI a. – XX a. pr. |
| Žvalgytas | 1995, 2015 m. |
| Registro Nr. | Saugotinas objektas |

**Žadeikių II senosios kapinės**, vadinamos *Kapeliais, Maro kapeliais* (saugotinas kultūros paveldo objektas) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kartenos miestelio teritorijos pietvakariniame pakraštyje, 0,75 km į pietus nuo plento  **A11**  Šiauliai–Palanga , kelio Kartena–Rubuliai kairėje pusėje, Minijos dešiniajame krante.

Kapinės
-------

Įrengtos pakelėje esančioje Minijos slėnio kalvelėje ir jos pietinėje–pietrytinėje papėdėje. Ovalo plano, 35 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, iki 20 m pločio, virš slėnio iškyla iki 1 m aukščio. Laidojimo žemių nesimato. Aukščiausioje vietoje ties viduriu prie kelio stūkso statmenas akmuo, kurio viršūnėje matosi nulaužto metalinio kryžiaus stiebo fragmentas. 

Kapinių šiaurės vakariniame pakraštyje palei kelią auga keli lapuočiai medžiai. Likusi dalis dirvonuoja. 

Teritorijos plotas – 0,05 ha.

0,67 km į šiaurės vakarus yra Žadeikių senosios kapinės.

Istorija
--------

Kapinės veikė XVI–XVIII a. Laidoti Žadeikių kaimo gyventojai. XIX–XX a. pr. buvo pakasami Žadeikių kaimo ir šalia kapinių įrengto Miniuvkos (Mineikiškės) palivarko savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, iš Minijos ištraukti neatpažinti skenduoliai. 

1995 m. Jonutis suartame kapinių pakraštyje aptiko griautinį žmogaus kapą, kurį ištyrė Donatas Butkus (Kretingos muziejus). Mirusysis buvęs palaidotas aukštielninkas, ištiestoje padėtyje, su 2 monetomis – didžiojo Lietuvos kunigaikščio Žygimanto Augusto pusgrašiais. Radiniai saugomi Kretingos muziejuje.

2015 m. žvalgė Julius Kanarskas.

Kapinės nekartografuotos. Saugotinas kultūros paveldo objektas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Eugenijus Ivanauskas. Monetos ir žetonai Lietuvos senkapiuose 1387–1850. – Vilnius, 2001. – P. 220
| ***Konanas Barbaras*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Conan the Barbarian |
| Kilmės šalis | JAV |
| Prodiuseris (-iai) | Buzz FeitshansRaffaella De Laurentiis |
| Scenaristas (-ai) | John MiliusOliver Stone |
| Kompozitorius | Basil Poledouris |
| Vaidina | Arnold SchwarzeneggerJames Earl JonesMax von Sydow |
| Metai | 1982 |
| Trukmė | 129 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | Universal Pictures (JAV)20th Century Fox (tarpt.) |
| Biudžetas | 16 mln. dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Konanas Barbaras** (angl. *Conan the Barbarian*) – 1982 m. kalavijo ir burtų filmas, režisuotas John Milius ir paremtas Robert E. Howard kūryba. Pagrindinį vaidmenį atlieka Arnold Schwarzenegger, scenarijų rašė John Milius ir Oliver Stone. Filmas buvo komerciškai sėkmingas, uždirbo virš 100 mln. JAV dolerių, išgarsino Arnold Schwarzenegger. Videokasečių pardavimai iki 2007 m. uždirbo dar per 300 mln. JAV dolerių.

Filmo siužetas paremtas įvairiais Robert E. Howard kūriniais apie barbarą Konaną ir taip pat kitą nesusijusį jo personažą, Užkariautoją Kulą. Iš Kulo istorijų paimta visa filme parodyta Konano vaikystė ir jaunystė, buvimas vergu bei gladiatoriumi, gyvačių kultas bei pagrindinis filmo antagonistas Thulsa Doom. 

Po poros metų sukurtas tęsinys – Konanas Naikintojas.
*Kitos reikšmės – Žadeikių koplyčia.*
Koordinatės: 55°44′16″š. pl. 21°39′13″r. ilg.﻿ / ﻿55.7378°š. pl. 21.6535°r. ilg.﻿ / 55.7378; 21.6535

|  Žadeikių šv. Jono Krikštytojo koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Gargždų |
| **Savivaldybė** | Klaipėdos rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žadeikiai (Klaipėda) |
| **Adresas** | Liepos g. 8 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | ~1995 m. |

**Žadeikių šv. Jono Krikštytojo koplyčia** – veikianti katalikų koplyčia Žadeikių kaime (Endriejavo sen.), Klaipėdos rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Endriejavo, prie kelio  **2223**  Vėžaičiai–Žadeikiai–Endriejavas . Netoli įrengtas Ablingos medžio skulptūrų ansamblis II pasaulinio karo aukų atminimui, yra Lurdas (už 2 km), todėl į Žadeikius užsuka pakeleivių.

Koplyčios viduje
Koplyčios pastatas
Koplyčia įsikūrusi buvusio darželio ir uždarytos pradinės mokyklos rekonstruotame pastate. Pastate vykdomos įvairios kitos veiklos: biblioteka, kultūros centro skyrius, kaimo bendruomenė.

Priklauso Endriejavo šv. apaštalo Andriejaus parapijai. Tituluojama Šv. Jono Krikštytojo vardu, turi Vatikano dekretu suteiktus atlaidus. Koplyčioje aukojamos sekmadieninės šv. Mišios. Koplyčia aprūpinta reikalingais baldais ir liturginiu inventoriumi: suolais–klauptais, kryžiumi, autentiška klausykla iš bažnyčios, nors nėra maldų salei tradicinio Kryžiaus kelio stočių iliustracijų.

Istorija
--------

Koplyčia apie 1995 m. įrengta tuomečio parapijos klebono kun. Sauliaus Jankausko (g. 1969) ir bendruomenės iniciatyva buvusiuose kultūros namuose, vėliau persikėlė į kitas patalpas. Kunigo giminaitis stalius pagamino naujus klauptus, kryžių, dievo stalą.

Rekonstruojant kolūkinių laikų darželio pastatą, 2015 m. koplyčios patalpos buvo šiuolaikiškai įrengtos su nauja apdaila, šildomomis grindimis. Pastatas buvo pritaikytas įvairioms kitoms veikloms: bibliotekai, Veiviržėnų kultūros centro skyriui, kaimo bendruomenei.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žadeikių šv. Jono Krikštytojo koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. 1 2  Žadeikių kaimui – šimtatūkstantinės investicijos, 2015-09-26, *gargzdai.lt*
2. ↑  Endriejavo šv. apašt. Andriejaus parapija (vyskupijos informacija)
3. ↑  Lietuvos valsčiai. Endriejavas. Endriejavo parapija, 104 p.
Memorialas Berlyne, skirtas paminėti visiems 96 Reichstago nariams, nužudytiems nacistų po A. Hitlerio atėjimo į valdžią.  
Po vieną plokštę kiekvienam asmeniui
**Machtergraifungas** (vok. *Machtergreifung* – 'valdžios užgrobimas', arba *Machtübernahme* – valdžios perėmimas) – terminas, skirtas apibūdinti 1933 m. sausio 30 d. nacistų valdžios užėmimui Vokietijoje. Tą dieną Paulis fon Hindenburgas Vokietijos kancleriu paskyrė Adolfą Hitlerį, ir šalyje buvo įvesta diktatūra. Ši data taip pat laikoma Trečiojo Reicho pradžia.

Terminą *Machtergreifung* sugalvojo nacistai, norėdami savo veiksmus parodyti kaip teigiamus ir gerus (alternatyva šiam terminui buvo *Nationale Erhebung* (Nacionalinis iškilimas). Dabar terminas vartojamas apibūdinti nelegaliam atėjimui į valdžią ir siejamas tik su nacistais. Tuo tarpu terminas *Machtübernahme* yra skirtas apibūdinti bet kokiam atėjimui į valdžią ir ne visada yra siejamas su nacistais. Šiandien kyla daug diskusijų dėl šių terminų teisingumo juos verčiant iš vokiečių kalbos, todėl kaip alternatyva buvo pasiūlyta kitų variantų: *Machtübertragung* (valdžios perdavimas) arba *Machterschleichung* (tylus valdžios perėmimas).

Kitas pavadinimas, dažnai vartojamas šiam įvykiui apibūdinti, yra *Rudoji revoliucija*.

Istorija
--------

1933 m. sausio 30 d. vakarą po Berlyną žygiuoja SA daliniai, minėdami A. Hitlerio atėjimą į valdžią
Po nepavykusio Alaus pučo (1923 m. lapkričio 9 d.) nacistai pasimokė ir sukūrė „legalią strategiją" (vok. *Legalitätsstrategie*) teisėtai užgrobti valdžią.

1932 m. vyko nauji rinkimai į Veimaro respublikos prezidento postą. Juo antrą kartą buvo išrinktas P. fon Hindenburgas. 1933 m. Vokietijoje prasidėjo politiniai neramumai, kilę daugiausia dėl prastos Vokietijos ekonominės padėties: Vokietijoje keli milijonai žmonių neturėjo darbo, tūkstančiai verslininkų ir žemdirbių buvo sužlugdyti, pinigai nuvertėję ir kainos pakilusios. A. Hitlerio partija pažadėjo panaikinti nedarbą, be to, jie atvirai priekaištavo Versalio sutarčiai ir norėjo nutraukti kontribucijų mokėjimą užsieniui. Taip pat, to meto Vokietijoje nebuvo konstitucijos, kuri galėtų užtikrinti stiprią vyriausybę. A. Hitleris tapo populiariausiu vadovu po P. fon Hindenburgo. Kadangi rinkimus į Reichstagą 1932 m. laimėjo nacionalsocialistai (nacistai), P. fon Hindenburgas paskyrė A. Hitlerį reichskancleriu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Toland, John. *Hitler: The Pictorial Documentary of his Life* (Garden City, New York: Doubleday & Sons, 1978) Chapter 5 "The Brown Revolution" p. 42-60

Literatūra
----------

* Evans, Richard J. (2003), *The Coming Of The Third Reich*, London: Allen Lane, ISBN 071399648X .
* Frei, Norbert (1983), *Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte (VfZ)* **31**: 136–145  (Vok.).
* , 1986, ISBN 3518112708  (Vok.).
* *The Concise History Encyclopedia (liet.* Istorijos enciklopedija*)*, Vilnius: AKTĖJA (lietuviškas leidimas), 2003, ISBN 9955-529-34-2
**Konas** – dievas kūrėjas indėnų kečujų, junkų bei uaročirių mitologijoje. Kono tėvu laikyta Saulė.

Tikėta, kad pasaulio pradžioje Konas pirmasis atkeliavęs į šių indėnų žemes. Mitą apie Koną užrašė kronikininkas Agustín de Zárate. Kaip teigiama mite, Konas pasirodęs iš šiaurės. Kono kūnas buvęs be kaulų, šis dievas galėjęs laisvai ir lengvai vaikščioti. Be to, Konas turėjęs galią kada panorėjęs sulyginti kalnus. Taip jis sutrumpindavęs kelią. Teigiama, kad Konas sukūręs žmones, parūpinęs jiems valgyti tinkamų vaisių ir visa, ko reikia gyvenimui. Visgi žmonės užsitraukę Kono rūstybę ir šis jų žemę pavertęs dykuma. Kad žmonės sunkiu darbu galėtų prasimaitinti, Konas palikęs tik upes, kurių vandenį žmonės statydami kanalus turėję nukreipti į dirbamus laukus.

Vėliau iš pietų pasirodęs dievas Pačakamakas ir išvijęs Koną. Jo sukurtuosius žmones Pačakamakas pavertęs įvairiais gyvūnais (pumomis, lapėmis, beždžionėmis, papūgomis) ir sukūręs naują žmonių kartą bei valgomuosius augalus.

XX a. pr. užrašytas pasakojimas apie dievą Vakoną (*Wakon*), kuris taip pat kovojęs su Pačakamaku.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Мифы народов мира. *Кон* , Ю. Е. Березкин – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
2. 1 2 3  Steele, Richard James (2004). Handbook of Inca Mythology. ABC-CLIO, p. 140.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pragmatizmas** – filosofijos kryptis, susiformavusi XIX a. pab. – XX a. pr. JAV. Vertina filosofiją ir sprendimus pagal naudingumą ir rezultatus praktikoje. Pragmatizmo teorija kelia uždavinį moksliniais metodais analizuoti ir pagrįsti mąstymo struktūras bei sprendimus, siekiant racionalaus, efektyvaus bei veiksmingo pritaikymo praktikoje.

Čia *„teisinga yra tai kas pateisinama praktinėmis išvadomis"*, o tiesos kriterijus yra jos pateisinamumas praktikoje.

Pragmatistus (Čarlzą Pirsą (*Charles Peirce*), Viljamą Džeimsą (*Wiliiam James*), Džoną Diujį (*John Dewey*)), nors jie laikėsi skirtingų pozicijų, vienijo vienas tikslas: jungti teoriją ir praktiką.

Bibliografija
-------------

* William James „Pragmatizmas: naujas kai kurių senų mąstymo būdų pavadinimas". – Vilnius, Pradai, 1995, ISBN 9986-405-22-X

Vikižodynas