recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pirmasis derindžeris – *Philadelphia Deringer*, gamintas Henrio Derindžerio. Šiuo derindžeriu buvo nušautas A. Linkolnas.
Kairėje – šiuolaikinis keturvamzdis derindžeris COP 357 Derringer
FP-45 Liberator
**Derindžeris** (angl. *derringer*) – mažas kišeninis neautomatinis ir nesavitaisis pistoletas. Kadangi šie pistoletai neturi pertaisymo mechanizmo, jie būna kompaktiškesni už savitaisius pistoletus.

Derindžeriai skiriasi vamzdžių skaičiumi:

* Pirmieji derindžeriai būdavo vienvamzdžiai ir kartu vienašūviai.
* Vėliau atsirado dvivamzdžiai derindžeriai, kurių vamzdžiai yra vienas virš kito. Tokie dvivamzdžiai irgi būna kompaktiški.
* Keturvamzdžių derindžerių vamzdžiai būna sublokuoti dviem aukštais – pora vamzdžių apačioje, pora – viršuje. Šių derindžerių plotis dukart didesnis už vienvamzdžių ir dvivamzdžių.

Istorija
--------

Pavadinimas *derindžeris* (angl. *derringer*) atsirado iš Henrio Derindžerio (*Henry Deringer*) pavardės. Tik angliškame termine *derringer* atsirado antra *r* raidė, kurios nėra pavardėje.

Henris Derindžeris buvo garsus XIX a. pirmos pusės kišeninių pistoletų gamintojas. Daug ginklų gamintojų gamino jo kapsulinio pistoleto *Philadelphia Deringer* kopijas, tad pistoleto pavadinime buvusi jo pavardė tapo bendriniu tokių pistoletų pavadinimu.

Derindžerius dažnai naudodavo moterys, kadangi jie, būdami maži, tilpdavo rankinukuose ar tikdavo nešioti užkišus už kojinės raiščio.

1865 m. balandžio 14 d. būtent derindžeriu aktorius Džonas Butas (*John Wilkes Booth*) nušovė JAV prezidentą Abraomą Linkolną.

Derindžeris buvo per antrąjį pasaulinį karą gamintas vienšūvis 11,43 mm kalibro (*0.45 ACP* šovinys) FP-45 Liberator (angl. *liberator* 'išlaisvintojas').

Derindžeriai yra rusiški begarsiai pistoletai *MSP* 7,62x35 mm (*МСП*) ir *S4M* 7,62x62,8 mm (*С4М*).

Konstrukcija
------------

Derindžerio šovinys užtaisant būna įstumtas į vamzdžio šovinio lizdą. Užtaisomas paprastai atlenkiant vamzdį – tuomet išimamos šautos tūtelės ir įdedami nauji šoviniai. Vienų derindžerių vamzdžiai atlenkiami į šoną, kitų – žemyn.

Nuorodos
--------

* The Duke’s Derringer Archyvuota kopija 2008-03-23 iš Wayback Machine projekto.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Derindžeris** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Senna alexandrina** |
| --- |
| Siauralapė velniapupė (*Senna alexandrina*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Gentis: | Velniapupė  *( Senna)* |
| Rūšis: | Siauralapė velniapupė  *( Senna alexandrina)* |

 |

**Siauralapė velniapupė** (*Senna alexandrina*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos nedidelių krūmų rūšis. Natūraliai paplitusi šiaurės rytų Afrikoje (Egipte, ypač Nubijoje, bei Sudane). Taip pat auginama Somalyje, Indijoje.

Tai 0,5 – 1 m (retai iki 2 m) aukščio krūmas, tiesiomis, stačiomis šakomis. Plačiai išsišakoja. Lapai sudėtiniai, sudaryti iš 5 porų lapelių. Žiedynai geltoni, susidaro stiebų galuose. Vaisius – plokščia ankštis, su 6 sėklomis.

Siauralapė velniapupė turi laisvinamųjų glikozidų, todėl jos lapų arbata nuo seno vartojama kaip laisvinamasis preparatas. Žaliavos tiekimu nuo seno užsiima beduinai.

Žiedai
Senų lapai
**2010 m. rugpjūčio 8 d. škvalas** – vienas nuožmiausių ir daugiausiai žalos pridariusių škvalų nepriklausomos Lietuvos istorijoje.

2010 m. liepos mėnuo pasižymėjo itin karštais orais, daugiau nei savaitę laikėsi aukštesnė nei 30 °C dienos temperatūra. Manoma, kad tai buvo karščiausias liepos mėnuo Lietuvoje nuo pat XVIII a. pab. Vėliau temperatūra kiek nukrito, bet rugpjūčio 6-7 d. oras vėl įkaito iki 35 °C. Keičiantis oro masėms, rugpjūčio 8 d. naktį (maždaug tarp 3 ir 5 val.) šalį užklupo nuožmus škvalas.

Labiausiai nuniokotos buvo Alytaus (Alytaus, Varėnos raj.), Kauno (Kauno, Prienų, Kėdainių raj. Kaunas), Vilniaus apskritys (Trakų raj.), nors smarki audra užfiksuota ir pajūryje, Šiaulių apskrityje (Radviliškio, Šiaulių raj.). Vėjas, kurio greitis vietomis viršijo 26 m/s, rovė ir laužė medžius, ardė namų stogus, vartė stulpus. Smarkiai žaibavo. Klaipėdoje buvo užlietas senamiestis. Škvalo metu žuvo 4 žmonės: 3 žmonės žuvo ant palapinių užvirtus medžiams (prie Glūko ežero, prie Varėnio ežero ir Verbyliškėse prie Verknės), dar viena moteris žuvo Ginkūnuose, kai ant jos užvirto vėjo pakelta šėrykla. Griūvantys medžiai ir statiniai sužalojo dar bent 4 žmones, apgadino automobilius, kapines, namus. Daug kelių, ypač miškingose vietovėse tapo nepravažiuojami dėl užvirtusių medžių ir šakų. Medžiai išvartyti vietomis ištisais plotais, Lietuvos generalinės miškų urėdijos duomenimis škvalo metu išversta apie 150 tūkst. m³ medienos, audra pridarė nuostolių už 10 mln. litų. Be elektros liko ~14 tūkst. VST ir panašus skaičius RST klientų. Dėl išvirtusių medžių elektros atstatymo darbai miškingose vietovėse užtruko kelias dienas. Nuo škvalo smarkiai nukentėjo Kaunas – ten vėjas nuniokojo Ąžuolyną, Panemunės šilą, Botanikos ir Zoologijos sodus, Petrašiūnų kapines, dėl nutrauktų laidų sekmadienį neišvyko dalis troleibusų. Kaune po audros vagys ėmė vogti nutrūkusius elektros laidus. Miestui tvarkyti surengta visuotinė talka. Pivašiūnuose audra apgadino Pivašiūnų Švenčiausiosios Mergelės Ėmimo į dangų bažnyčią ir jos šventorių.

* Škvalo išversti medžiai Kėdainių rajoneŠkvalo išversti medžiai Kėdainių rajone
* Škvalo išversti medžiai Kėdainių rajoneŠkvalo išversti medžiai Kėdainių rajone
* Škvalo nuversta tvora VDU botanikos sode KauneŠkvalo nuversta tvora VDU botanikos sode Kaune

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
|  |
| --- |
| Dermatitas |
|  
Vidutinis rankų dermatito atvejis |
| ICD-10 | L20-L30 |
| ICD-9 | 692.9 |

**Dermatitas** – ūmi uždegiminė odos liga, kurią sukelia išoriniai ir vidiniai dirgikliai. Ligą gali sukelti fiziniai ir klimato veiksniai, medikamentai, cheminės medžiagos, augalai, stiprios rūgštys ir šarmai. Dermatitui būdingas padidėjęs odos karštis, skausmas, paraudimas ir patinimas. Kartais gali atsirasti pūslės ir audinių nekrozė, gyjant susidaryti randai. Uždegimas pradeda gyti pašalinus dirgiklį. Gydoma antihistaminiais vaistais ir gliukokortikoidais.

Kontaktinis dermatitas
----------------------

Kontaktinis dermatitas
Kontaktinis dermatitas prasideda pakartotinai veikiant odą cheminiais, biologiniais dirgikliais. Prasideda alerginis uždegimas. Dažniausiai sukelia pramoninės medžiagos, valymo ir dezinfekcijos priemonės: skalbikliai, muilas, alkoholis. Uždegimą iššaukti gali buitiniai alergenai: dulkės, gėlės, dažai, plunksnos, šunų ir kačių plaukai, kosmetika. Kontaktinis dermatitas dažniausiai apima veidą ir plaštakas, bet gali atsirasti ir ant lūpų, kaklo, lytinių organų. Liga prasideda niežėjimu, 12–24 val. po kontakto su alergenu. Pašalinus dirgiklį, per 1–2 dienas liga išnyksta. Negydomas kontaktinis dermatitas komplikuojasi į egzemą.

Alerginis dermatitas
--------------------

Alerginis dermatitas dažniausiai atsiranda ne dėl išorinių dirgiklių, o maisto alergenų, medikamentų vartojimo per burną, injekcijų, inhaliuojamų medžiagų. Liga gali pasireikšti odos paraudimu, mazgeliais, pūslelėmis, pūslėmis, šašais, kraujo išsiliejimu. Dažnai kartu prasideda ir viso organizmo reakcija: karščiavimas, silpnumas, pykinimas, šaltkrėtis.

Fitogeninis dermatitas
----------------------

Fitogeninį dermatitą iššaukia augalai, sukeliantys fizinius ir cheminius pažeidimus. Bet kuris augalas gali būti fitogeninio dermatito priežastimi. Dažniausiai ligą sukelia kontaktas su karpažole, vėdrynu, baltažiede pluke, kraujažole, raktažole, gebene ir kt. Dermatitas prasideda odos hiperpigmentacija, susiformuoja pūslelės, vėliau nekrozės, opos.

Fotoalerginis dermatitas
------------------------

Fotoalerginį dermatitą sukelia ne tik kontaktas su augalu, bet ir kartu veikiantys ultravioletiniai spinduliai. Dažniausiai liga išsivysto po kontakto su barščiais, pastarnokais, petražolėmis, krapais, morkomis, anyžiais, salierais, diktonais, rūtomis, vėdrynais ir kitais augalais, turinčiais fototoksinių savybių. Pažeidimai atsiranda kai ant odos patekusios augalų sultys yra veikiamos ultravioletinių spindulių. Retai augalai gali pažeisti odą ir debesuotą dieną, ypač jei jie yra šlapi ar rasoti. Atsiranda paraudimas, pūslės, karščiavimas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  Šeimos daktaras, Vilnius, Minius V. Brusokas K. 1997, 337–339 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sibiras (plentas) |
| --- |
|  |
|  |
|  |
|  |
| Valstybės | Rusija Rusija |
| Ilgis | 1831 km |
| Pradžia | Novosibirskas |
| Pabaiga | Irkutskas |
| Atidarytas | - |
| Sritys | Novosibirsko srities vėliava Novosibirsko sritisKemerovo srities vėliava Kemerovo sritis Krasnojarsko krašto vėliava Krasnojarsko kraštas Irkutsko srities vėliava Irkutsko sritis |
| Miestai | Kemerovas, Ačinskas, Krasnojarskas, Kanskas, Taišetas, Usoljė Sibirskojė |
|  |
| Kelias Krasnojarsko krašte |

**Plentas „Sibiras"** (rus. *автодорога «Сибирь»*), *federalinis automobilių kelias P255/M53* – federalinės reikšmės kelias Rusijoje, pietiniame Sibire. Jungia Novosibirską su Irkutsku ir yra Azijos trasos AH6 (Baltarusijos siena–Pusanas) dalimi. Tai yra rytinė „Irtyšiaus plento" (M51) pratąsa, o už Irkutsko M53 kelią tęsia „Baikalo plentas" (M55). Beveik visa trasa eina senuoju Sibiro traktu.

Kelias prasideda Novosibirske, ties išsukimu į Tomską. Atsišakojus atšakai į Tomską, plentas eina iki Kemerovo. Šis ruožas tarp Novosibirsko ir Kemerovo driekiasi lygumomis, kelias asfaltuotas, jį pravažiuoti nesudėtinga. Nuo Kemerovo iki Marijinsko kelias vingiuoja serpantinu pro taigą, bet toliau išsilygina. Atkarpa Marijinskas–Ačinskas gana ramus ir nesunkiai įveikiamas. Tarp Ačinsko ir Krasnojarsko kelias platėja, pildosi eismu. Krasnojarske į pietus atsišakoja „Jenisiejaus plentas" (M54). Sudėtingiausia plento dalis driekiasi tarp Krasnojarsko ir Irkutsko. Čia kelias eina kalnuotomis vietovėmis, retai gyvenama taiga, gausu pavojingų posūkių, nuokalnių, vietomis yra ruožų be asfalto dangos.

Kelias kerta šias reikšmingas upes: Tomę, Kiją, Čulymą, Didįjį Kemčiugą, Jenisiejų, Kaną, Poimą, Biriusą, Udą, Iją, Oką, Belają, Kitojų, Irkutą.

Miestai prie kelio: Novosibirskas, Bolotnojė (Novosibirsko sr.), Jurga, Kemerovas, Beriozovskis, Marijinskas (Kemerovo sr.), Bogotolas, Ačinskas, Krasnojarskas, Ujaras, Kanskas, Ilanskis (Krasnojarsko kr.), Taišetas, Alzamajus, Nižneudinskas, Tulunas, Zima, Čeremchovas, Usoljė Sibirskojė, Angarskas, Irkutskas (Irkutsko sr.).

* Gruntkelis Taišeto rajoneGruntkelis Taišeto rajone
* Įvažiavimas į Novosibirsko sritįĮvažiavimas į Novosibirsko sritį
* Ačinsko apylinkėsAčinsko apylinkės

v • a • r **Rusijos federaliniai greitkeliai** 

M1 „Baltarusija" | M2 „Krymas" | M3 „Ukraina" | M4 „Donas" | M5 „Uralas" | M6 „Kaspija" | M7 „Volga" | M8 „Cholmogorai" | M9 „Baltija" | M10 „Rusija" | Automagistralė M11   
 R21 „Kola" | R23 „Pskovas" | R217 „Kaukazas" | R254 „Irtyšius" | R256 „Čujos traktas" | R255 „Sibiras" | R257 „Jenisiejus" | R258 „Baikalas" | A360 „Lena" | R504 „Kolyma" | R297 „Amūras" | A370 „Usūris"
Ivanas Kramskojus. Dailininko I. Šiškino portretas
Grigorijus Miasojedovas. Žemiečiai pietauja
**Kilnojamųjų dailės parodų draugija, „Peredvižnikai"**  (rus. *Товарищество передвижных художественных выставок, Передвижники*) – Rusijos tapytojų draugija, veikusi 1870–1923 m. Sankt Peterburge.

Istorija
--------

Draugijos steigimo iniciatoriai: dailininkai Grigorijus Miasojedovas, Ivanas Kramskojus, Nikolajus Gė, Vasilijus Perovas. 1863 m. lapkričio 9 d. 14 žymiausių Imperatoriškosios dailės akademijos studentų, kuriems buvo leista toliau varžytis dėl pirmojo aukso medalio, kreipėsi į Akademijos tarybą, prašydami konkursinę užduotį – paveikslą pagal skandinavų epą apie Odiną pakeisti laisva tema. Tarybai atsisakius, jie visi paliko Akademiją ir įsteigė „Dailės artelę", kuri 1870 m. reorganizuota į Kilnojamųjų dailės parodų draugiją.

Draugijos nariai
----------------

Draugijai priklausė apie 100 dailininkų – Archipas Kuindžis, Isakas Levitanas, Ilja Repinas, Aleksejus Savrasovas, Vasilijus Surikovas, Ivanas Šiškinas, menotyrininkas Vladimiras Stasovas, vėliau prie jų prisijungė ir jų mokiniai Markas Antokolskis, Vasilijus Vereščiaginas, lietuvių dailininkas Jonas Mackevičius. Kilnojamųjų dailės parodų draugiją rėmė ir peredvižnikų kūrinius kolekcionavo Pavelas Tretjakovas.

Veikla
------

Peredvižnikai siekė platinti meną po šalį, pabrėžė didaktinę meno funkciją, rėmėsi V. Belinskio, N. Černyševskio narodninkystės idėjomis. Surengė 48 kilnojamąsias parodas Rusijos miestuose, pirmoji apie 1871 m. Sankt Peterburgo dailės akademijoje.

Dailininkai savo kūriniuose kritikavo to meto politinę sistemą, vaizdavo socialines, politines, dvasines negeroves, neigė akademizmą, propagavo realistinės dailės principus, raiškiai perteikė vaizduojamų personažų psichologinę būseną. Paveiksluose vyravo Rusijos istorijos, buities, gamtos vaizdai, portretai. Draugijos dailininkų kūryba turėjo įtakos socialistinio realizmo dailei.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kotryna Džilavjanaitė. *Kilnojamųjų dailės parodų draugija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 55 psl.

Nuorodos
--------

* Peredvižnikų paroda
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šešiakampės veržlės
**Veržlė** yra tvirtinimo elementas su sriegta kiauryme. Veržlės dažniausiai yra naudojamos su varžtais sujungti keletą (dvi ar daugiau) detalių. Varžtą ir veržlę kartu laiko sriegių tarpe esanti trinties jėga bei tamprumo jėgos kylančios iš to, kad ištempiamas varžtas ir suspaudžiamos tarpe esančios detalės.

Situacijose, kuriose sujungimą gali išlaisvinti sukimo ar vibracijos jėgos, naudojami įvairūs fiksavimo mechanizmai: spyruoklinės ar fiksacinės poveržlės, papildomos (fiksacinės) veržlės, specialiai tam skirti klijai, vielokaiščiai ar viela fiksavimui (įprastai su karūnuotomis veržlėmis), plastikiniai indėklai arba ovalo formos kiaurymės deformacija.

Dažniausiai pasitaikanti veržlių forma yra šešiakampis.

Veržlių įvairovė yra didelė. Kai kurios jos skirtos naudoti namų ūkiuose, kitos specialiai sukurtos, kad atitiktų įvairių pramonės standartų reikalavimus. Tvirtinimo elementai naudojami automobilių, mašinų gamyboje, pramonėje ir statyboje turi būti suveržiami atitinkamu sukimo momentu – tam dažnai naudojami dinamometriniai raktai. Veržlės, kaip ir varžtai, yra žymimos pagal jų tvirtumo klasę: pavyzdžiui, veržlės metriniu sriegiu, atitinkančios 10-tą ISO tvirtumo klasę, gali nesugadindamos sriegio išlaikyti varžtų, atitinkančių 10.9 ISO tvirtumo klasę, apkrovą. Panašiai ir veržlės coliniu sriegiu, atitinkančios 5-ktą SAE klasę, gali būti tvirtinamos su 5-ktos SAE klasės varžtais.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Topografiniame žemėlapyje izolinijomis pažymėtas reljefas.
**Izolinija** - linija, jungianti vienodos reikšmės taškus plokštumoje. Pavyzdžiui, vandens telkinio vienodo gylio taškus žemėlapyje jungianti linija vadinama izobata. Kiti izolinijų pavyzdžiai: izohipsė, izobarė, izoterma. Idealios izolinijos kraštuotoje plokštumoje gali nusitiesti iki susilietimo su plokštuma kraštų arba sudaryti uždarus kontūrus. Idealios izolinijos uždaroje plokštumoje (pavyzdžiui, sferoje) sudaro tik uždarus kontūrus. Izolinijos problema iškyla tada, kai plokštumoje vienodos reikšmės taškai sudaro plotą, o ne liniją. Informaciškai apkrautoje plokštumoje, nelikus vietos žymėti izoploto, per jo kontūro vidurį pravedama izolinija. Pavyzdžiui, esant vietovėje idealiai plokščiai 100 metrų kalno viršūnei, ji bus žymima 100 metrų uždaro kontūro izohipse.
| Veršvų kapinės |
| --- |
| Įėjimas į kapines |
| 

Veršvų kapinėsVeršvų kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°54′54″š. pl. 23°50′38″r. ilg.﻿ / ﻿54.914937°š. pl. 23.843815°r. ilg.﻿ / 54.914937; 23.843815Koordinatės: 54°54′54″š. pl. 23°50′38″r. ilg.﻿ / ﻿54.914937°š. pl. 23.843815°r. ilg.﻿ / 54.914937; 23.843815 |

 |
| Vieta | Kauno miesto savivaldybė |
| Seniūnija | Vilijampolės seniūnija |
| Plotas | 1,1 ha |
| Naudotas | 1900 m. – dabar |

**Veršvų kapinės** – nuo 1900 m. veikiančios kapinės Atramos g. Vilijampolėje, Kaune. Užimamas plotas – 1,1 ha. Kapines eksploatuoja Kauno miesto savivaldybės įmonė „Kapinių priežiūra". Priskiriamos riboto laidojimo kapinėms, nes jose praktiškai nelikę vietos naujoms kapavietėms įrengti. Gali būti laidojama jau esamose kapavietėse, formuojant naujus kapus, arba pakartotinai laidojant į esamus kapus.

Kunigų kapai
Kapinių teritorija įsiterpusi į Nemuno slėnio miškingą šlaitą, iš rytų pusės apribota individualių gyvenamųjų namų kvartalo, iš pietų pusės – pramonės įmonių (AB „Atrama" ir kt.).

Kapinėse palaidoti
------------------

Į šias kapines apie 1960 m. buvo perkelta dalis kunigų palaikų iš likviduojamų miesto senųjų kapinių Vytauto prospekte. Kapus žymi keliolika vienoje linijoje stovinčių originalių akmeninių antkapių.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2021-10-24 iš Wayback Machine projekto. Kauno SĮ „Kapinių priežiūra"
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Edward B. Lewis** |
| --- |
| Gimė | 1918 m. gegužės 20 d.Pensilvanija, JAV |
| Mirė | 2004 m. liepos 21 d. (86 metai)Pasadena, Kalifornija, JAV |
| Tautybė | amerikietis |
|  |
| Veikla | genetika |
|  |
| Alma mater | Kalifornijos technologijos institutas |
| Doktorant. vadovas | Alfred Sturtevant |
| Žinomas (-a) už | Tyrinėjo vaisinių muselių genetiką. |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Nobelio fiziologijos ir medicinos premija (1995) |

**Edvardas B. Levisas** (*Edward B. Lewis*, (1918 m. gegužės 20 d. – 2004 m. liepos 21 d.) – Amerikos genetikas, 1995 m. gavęs Nobelio fiziologijos ir medicinos premiją.

Biografija
----------

Lewis gimė Pensilvanijoje ir mokėsi E. L. Meyers vidurinėje mokykloje. 1939 m. Minesotos universitete, gavo savo bakalaurą biostatistikos srityje. Ten, C. P. Oliver laboratorijoje, aiškinosi Drosophila melanogaster genetiką. 1942 m. Kalifornijos technologijos universitete, vadovaujamas Alfred Sturtevant, gavo daktaro laipsnį. Po meteorologo tarnybos JAV karinėse oro pajėgose II pasaulinio karo metu, 1946 m. Lewis kaip instruktorius prisijungė prie Caltech fakulteto. 1956 m. tapo biologijos profesoriumi.

Jo studijos apie vaisines museles atvėrė visą evoliucinės genetikos sritį ir padėjo pagrindus dabartinėms gyvūnų vystymosi kontroliavimo strategijoms ir būdams. Taip pat jam priskiriamas komplementarumo testo sukūrimas. Pagrindiniai jo darbai genetikos, evoliucinės biologijos, radiacijos, vėžio tyrimų srityse yra išspausdinti knygoje *Genes, Development and Cancer (2004).*
Feriazė V. Vasnecovo paveiksle „Skraidantis kilimas" (1880 m.)
**Feriazė** (rus. *ферязь*; iš arab. färäğä) – senovinis rusiškas drabužis ilgomis rankovėmis, be apykaklės, susiaučiamas priekyje. 

Feriazes bojarinai ir bajorai vilkėdavo kaip paradinius viršutinius drabužius. Feriazes vilkdavosi ant kaftano. 
  
Pagal 1680 m. gruodžio 19 d. caro įsaką į caro dvarą tam tikromis dienomis bojarinai, okolničiai, dūmos bajorai ir djakai, stalininkai, striapčiai, Maskvos bajorai ir djakai turėdavo ateiti vilkėdami feriazes. 
Įsaku feriazės buvo suskirstytos į tris lygius - auksinės (*золотые*), aksominės (*бархатные*) ir šilkinės (*объяринные*):

* Auksines feriazes reikėjo dėvėti švenčiant Naujuosius Metus (rugsėjo 1 d.), Kalėdas, Tris karalius ir kitas šventes.
* Aksomines feriazes reikėjo dėvėti švenčiant žemesnio rango šventes - Dievo motinos gimimą ir kt.
* Šilkines feriazes dėvėdavo švenčiant žemiausio rango šventes - Sergijaus Stebukladario, Joano Auksaburnio ir kt..

Feriazes siūdavo iš brangių audinių, dažnai siuvinėdavo auksu, su pamušalu ar pamuštas kailiu. Feriazės apatinė dalis buvo labai plati, iki 3 m, su ilgomis, iki žemės karančiomis rankovėmis. Ant krūtinės būdavo prisiuvami antsiuvai su kilpelėmis sagoms. Feriazės kraštai dažnai būdavo apsiuvami puošniais apvadais. 

Moteriškos feriazės vadinos *ferezėjomis* (rus. *ферезея*). Nešiodavo ant palaidinės. Ferezėjos galėjo būti be rankovių.. Pirmą kartą paminėtos 1654 m. spalio mėnesį sukirpimo knygose.

Nuorodos
--------

1. ↑  Забелин И.Е. Домашний быт русских царей в XVI и XVII столетиях. — М.: Товарищество типографии А. И. Мамонтова, 1895. — 289 с.
2. ↑  Г. П. Успенский «Опыт повествования о древностях русских». Харьков. 1818. стр. 58
| **Edvardas Gerekaslenk. *Edward Gierek*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1913 m. sausio 6 d.Sosnovecas, Lenkijos Kongreso karalystė, Rusijos imperija |
| Mirė | 2001 m. liepos 29 d. (88 metai)Cešinas, Lenkija |
| Tautybė | lenkas |
|  |
| Veikla | Lenkijos komunistinio judėjimo veikėjas |

**Edvardas Gerekas** (lenk. *Edward Gierek*, 1913 m. sausio 6 d. Sosnovece, Silezijoje – 2001 m. liepos 29 d. Cešine, Lenkija) – Lenkijos politinis ir valstybės veikėjas, buvęs Lenkijos jungtinės darbininkų partijos (LJDP) CK pirmasis sekretorius (1970–1980 m.).

Biografija
----------

Komunistu E.Gierekas buvo nuo jaunystės. Prieš Antrąjį pasaulinį karą daugiau kaip 10 metų gyveno Prancūzijoje ir Belgijoje, dirbo anglių šachtose. Karo metais dalyvavo pasipriešinimo vokiečiams judėjime.

1948 m. grįžęs į Lenkiją įstojo į LJDP ir pradėjo sparčiai kilti partinės karjeros laiptais. 1954 m. tapo LJDP CK Sunkiosios pramonės skyriaus vedėju. 1956–1964 m. buvo LJDP CK sekretorius, 1957–1970 m. tuo pat metu ir partijos Katovicų vaivadijos pirmasis sekretorius. Katovicuose jis įgijo tam tikrą populiarumą, dėl to po 1970 m. gruodžio neramumų Baltijos pajūryje paskirtas LJDP pirmuoju sekretoriumi. Taip E.Gierekas pakeitė V.Gomulką ir iki 1980 m. buvo LJDP CK Pirmasis sekretorius, faktinis šalies vadovas.

E.Gierekas aplankė Gdanską, Lodzę, žadėdamas reformas. Išties jo vadovavimo laikotarpis pasižymėjo pastangomis modernizuoti Lenkijos ekonomiką ir pagerinti santykius su Vakarų šalimis. Naudojant iš Vakarų šalių gaunamus didžiulius kreditus pradžioje pavyko pasiekti tam tikrų laimėjimų Lenkijoje gerokai pakilo pragyvenimo lygis. Atėjus laikui grąžinti paskolas padėtis ėmė sunkėti, o ją neigiamai paveikė ir 1974-75 m. naftos krizė. Pragyvenimo lygis ėmė smukti. 1976 m. kilo nauji streikai Gdanske. 1980 m. Lenkijos užsienio skola pasiekė 20 mlrd. dolerių ir prilygo TSRS užsienio skolai. 1980 m. pakėlus maisto kainas kilo vyko masiniai nacionaliniai streikai, susikūrė stiprus profsąjungų judėjimas „Solidarumas".

Dėl šių įvykių 1980 m. rugsėjo 5 d. E.Gierekas buvo priverstas atsistatydinti iš pirmojo sekretoriaus pareigų, o gruodžio mėnesį jis buvo pašalintas ir iš CK. Po metų jis buvo pašalintas iš partijos, o V.Jaruzelskiui šalyje įvedus karinę padėtį 1981 m. buvo trumpam suimtas. Vėliau šalies politiniame gyvenime nebedalyvavo, gyveno provincijoje ir rašė memuarus.

1954–1980 m. buvo LJDP CK narys, 1956 m. liepos-spalio mėn. bei 1959–1980 m. – LJDP CK Politinio biuro narys, 1952–1980 m. – Lenkijos Seimo deputatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vladislavas Gomulka** | **Lenkijos jungtinės darbininkų partijos pirmasis sekretorius**1970 — 1980  | Po to:**Stanislavas Kania** |
**Vladas Puškorius** (1893 m. balandžio 20 d. Palangoje – 1958 m. sausio 27 d. Athole, MA – JAV) – dainininkas (bosas) ir vargonininkas.

Biografija
----------

Baigęs Palangos progimnaziją, 1910–1912 m. muzikos teorijos ir vargonuoti mokėsi Plungėje pas Juozą Žilevičių. Nuo 1913 m. kurį laiką vargonininkavo Alsėdžiuose.

Kilus Pirmajam pasauliniam karui, buvo paimtas į rusų kariuomenę ir išsiųstas į Vakarų frontą. Dirbo raštinėje, dalyvavo choruose, karininkų sueigose dainuodavo solo. Po karo atsidūrė Sibire, kur muzikos mokykloje mokėsi dainuoti, koncertavo.

Grįžęs į Lietuvą, tarnavo Lietuvos kariuomenėje, 1924–1930 m. – Kauno muzikos mokykloje pas Aleksą Kutkų ir O. Marini mokėsi dainuoti. 1924–1944 m. dirbo Valstybės teatre – iš pradžių priimtas į chorą, vėliau tapo operos solistu. Per tą laiką teatre sukūrė apie 40 vaidmenų klasikinėse operose.

1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, aktyviai dalyvavo lietuvių tremtinių kultūriniame ir muzikiniame gyvenime – dainavo Džoakino Rosini operoje „Sevilijos kirpėjas" Detmolde.

Atvykęs į JAV, nuo 1951 m. vargonininkavo Dangun Žengimo lietuvių parapijoje Pittsburghe, PA, o nuo 1954 m. – mažesnėje Šv. Pranciškaus lietuvių parapijoje Athole. Ten ir mirė – palaidotas Brocktone, MA. Visur buvo subūręs ir bažnytinius chorus.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Edward Pacewicz** |
| --- |
| Gimė | 1888 m. kovo 10 d.Mickūnai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1962 m. birželio 24 d. (74 metai)Gdynia, Lenkijos Liaudies Respublika |
|  |
| Veikla | Karininkas, jūrininkas |

**Edvard Pacevič** (1888 m. kovo 10 d. Mickūnuose, Rusijos imperija – 1962 m. birželio 24 d. Gdynioje, Lenkijos Liaudies Respublika) – Lenkijos karininkas, jūrininkas.

Biografija
----------

Gimė 1888 m. kovo 10 d. Mickūnuose. 1893 m. su tėvais ištremtas į Archangelską, kur 1908 m. baigė karininkų mokyklą. 1909 m. įstojo į Rusijos imperijos kariuomenę, tačiau kitais metais išleistas į rezervą. Pradėjo dirbti hidrografijos institute Sankt Peterburge. 1912 m. dirbo locmanu Alanduose. Prasidėjus I pasauliniam karui išsiųstas į karinį laivyną Kronštate. Po Spalio revoliucijos kovo baltųjų gretose į Lenkiją grįžo 1922 metais ir pradėjo tarnauti kariniame laivyne. 1927 m. išleistas į pensiją, pradėjo plaukioti prekybiniais laivais. Filmavosi filme *Pod banderą miłości*. 1939 m. liepos 29 d. išplaukė į Pietų Ameriką, tačiau prasidėjus karui kelionę baigė Resifėje ir artimiausiu laivu išvyko į Jungtinę Karalystę, kur prisijungė prie lenkų kariuomenės dalinių. Karo metu vadovavo laivui gabenusiam kanadiečių karius į Jungtinę Karalystę. Nuo 1940 m. spalio vadovavo laivui gabenusiam karius iš Indijos į Egiptą. Po karo grįžo į Lenkiją, mirė 1962 m. birželio 24 d. Gdynioje.

Literatūra
----------

* Małgorzata Sokołowska i Wiesława Kwiatkowska: Gdyńskie cmentarze, Oficyna Verbi Causa 2003, ISBN 83-91-8526-2-8
* Rocznik Oficerski Rezerw 1934
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Edvardas Kalvinas Kendalisangl. *Edward Calvin Kendall*** |
| --- |
|  |
| Edward Calvin Kendall |
| Gimė | 1886 m. kovo 8 d.Norvalkas, Konektikutas |
| Mirė | 1972 m. gegužės 4 d. (86 metai)Prinstonas, Niu Džersis |
|  |
| Veikla | JAV biochemikas |
| Sritis | išskyrė skydliaukės hormoną tiroksiną, kristalizavo glutationą, nustatė jo cheminę struktūrą ir reikšmę oksidacijos procesuose |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatas |
|  |
|  **Vikiteka** | Edward Calvin Kendall |

**Edvardas Kalvinas Kendalis** (angl. *Edward Calvin Kendall*, 1886 m. kovo 8 d. Norvalkas, Konektikutas – 1972 m. gegužės 4 d. Prinstonas, Niu Džersis), JAV biochemikas, Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatas.

Biografija
----------

1909 m. baigęs Kolumbijos universitetą iki 1914 m. mokslinį darbą dirbo Detroite ir Niujorke. 1910 m. daktaras. 1914–1951 m. dirbo ir dėstė Minesotos universitete Ročesteryje, nuo 1945 m. Biochemijos laboratorijos vadovas. Nuo 1915 m. profesorius. 1951–1972 m. Prinstono universiteto kviestinis profesorius.

Veikla
------

1915 m. išskyrė skydliaukės hormoną tiroksiną, kristalizavo glutationą, nustatė jo cheminę struktūrą ir reikšmę oksidacijos procesuose. 1935 m. atrado antinksčių hormoną kortizoną, išaiškino jo reikšmę uždegimo slopinimui. 1948 m. panaudojo sintetinį kortizoną reumatoidiniam artritui gydyti.

1950 m. jo veikla kartu su Filipu Henču ir Tadeušu Reichšteinu įvertinta Nobelio fiziologijos ir medicinos premija. Jo vardu pavadinta Norvalko pagrindinė mokykla.
| **Vladas Stašinskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1874 m. spalio 10 d.Rusija Dameliai, Žagarės valsčius, Rusijos imperija |
| Mirė | 1944 m. kovo 11 d. (69 metai)Lietuva Kėdainiai |
|  |
| Veikla | teisininkas, advokatas, savivaldybininkas, Lietuvos politinis veikėjas, pirmasis Lietuvos vidaus reikalų ministras |
| Partija | 
* 1906 m. Lietuvos socialdemokratų partija;
* 1928 m. Lietuvių tautininkų sąjunga.

 |
|  |
| Alma mater | Maskvos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Vladas Stašinskas |

**Vladas Stašinskas** (1874 m. spalio 10 d. Dameliuose, Žagarės valsčius, Rusijos imperija – 1944 m. kovo 11 d. Kėdainiuose) – teisininkas, advokatas, savivaldybininkas, Lietuvos politinis veikėjas, pirmasis Lietuvos vidaus reikalų ministras.

Biografija
----------

1895 m. baigė Mintaujos gimnaziją, joje priklausė Kūdikio draugijai. 1902 m. baigė Maskvos universiteto Teisės fakultetą.

Rusijos imperijos Valstybės Dūmos atstovai iš Lietuvos. Vladas Stašinskas stovi viduryje
1902–1906 m. advokato padėjėjas, advokatas Kaune. 1906–1907 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos atstovas Rusijos II Valstybės Dūmoje. Joje 1907 m. gegužės 21 d. reikalavo panaikinti įstatymą, draudusį vaikų mokymą namie. 1907 m. birželio 3 d. paleidus Dūmą, jam, kartu su kitais socialdemokratais, iškelta byla, o nuo 1910 m. sausio 10 d. iki 1911 m. sausio 10 d. kalintas už Dūmos LSDP kuopos deklaraciją, reikalaujančią konfiskuoti dvarininkų žemę.

1918 m. nuo lapkričio 11 d. iki gruodžio 26 d. pirmojoje Vyriausybėje – vidaus reikalų ministras, 1918 m. gruodžio 17–20 d. savo aplinkraščiais nustatė savivaldos ir milicijos organizavimo Lietuvoje gaires. Nuo 1918 m. gruodžio mėn. iki 1919 m. balandžio mėn. – valstybės kontrolierius. 1919 m. sausio 22 d. bolševikų suimtas Vilniuje ir iki liepos mėn. kalintas Vilniaus, Daugpilio, Smolensko kalėjimuose. Paleistas apsikeitus politiniais kaliniais.

Vėliau advokatas Kaune, Lietuvos advokatų tarybos pirmininkas. Nuo 1928 m. – tautininkas. Nuo 1930 m. birželio mėn. iki 1938 m. rugsėjo mėn. – Lietuvos banko valdytojas. Nuo 1938 m. spalio 1 d. iki gruodžio 5 d. – Lietuvos teisingumo ministras. Nuo 1939 m. kovo mėn. gavo 1000 litų pensiją.

Nuorodos
--------

* Biografija.

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**-** | **Lietuvos prisiekusiųjų advokatų tarybos pirmininkas**1920–1926 m. | Po to:**Petras Leonas** |
| Prieš tai:**Vladas Jurgutis** | **Lietuvos banko valdybos pirmininkas**1930–1938 m. | Po to:**Juozas Tūbelis** |
| Prieš tai:**Boleslovas Masiulis** | **Lietuvos teisingumo ministras**1938 m. spalio 1 - gruodžio 5 d. | Po to:**Jonas Gudauskis** |
| **Jack Soble** |
| --- |
| Gimė | 1903 m. gegužės 15 d.Vilkaviškis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1967 m. (~64 metai)JAV |
|  |
| Veikla | sovietų šnipas |

**Džekas Soblis**, **Adolfas Seninas**, **Abraomas Sobolevičius** (angl. *Jack Soble, Adolph Senin, Abraham Sobolevicius*) (1903 m. gegužės 15 d. Vilkaviškyje, Rusijos imperija - 1967 m. JAV) – Lietuvos žydų kilmės sovietų šnipas. Slapyvardis *Abram*.

Biografija
----------

Gimė 1903 m. gegužės 15 d. Vilkaviškyje. Tėvas buvo pramonininkas, susijęs su vienu iš aukščiausių TSRS vadų, žydu Lazariu Kaganovičiumi. 1920-1930 m. kartu su broliu Robert Soblen įsitraukė į trockininkų judėjimą. Aktyviai dalyvavo Prancūzijoje ir Vokietijoje, iš kur veždavo Levo Trockio korespondenciją ir atsišaukimus į Tarybų Sąjungą. 1931 m. pradėjo dirbti NKVD, kur vykdė užduotis nukreiptas prieš Trockį. 1932 m. Trockis nutraukė ryšius su broliais Soblenais, o šie įstojo į Vokietijos komunistų partiją. 

Prasidėjus II pasauliniam karui, 1941 m. su broliu ir likusiais šeimos nariais persikėlė gyventi į JAV. Leidimą išvykti į JAV jiems suteikė NKVD saugumo vadas Lavrentijus Berija, tačiau su sąlyga, kad broliai šnipinės JAV. Amerikoje šnipinėjo trockininkų judėjimą, taip pat siųsdavo į TSRS įvairius žvalgybos surinktus duomenis. 

1957 m. kartu su broliu, savo žmona *Myra* ir keliais kitais asmenimis buvo suimti už šnipinėjimą prieš JAV. Brolius išdavė Holivudo režisierius Boris Morros, kuris pats anksčiau teikdavo pagalbą sovietų agentams, bet vėliau tapo FTB agentu. Suimtas buvo ilgai tardomas apie Juliaus ir Etelos Rosenbergų šnipų tinklą. Kartu su žmona buvo nuteisti, žmona gavo 5½ metų kalėjimo, tačiau 1957 m. spalio 8 d. bausmė buvo sutrumpinta iki 4 metų. Jack Soble buvo nuteistas 7 metam kalėjimo.

Nuorodos
--------

* Nuotraukoje su Trockiu.

Literatūra
----------

* Schafranek, Hans, Das kurze Leben des Kurt Landau. Ein österreichischer Kommunist als Opfer der stalinistischen Geheimpolizei, Wien 1988, pp. 224-249, 319-327 (concerning the origins of Soble's activities for the GPU and the infiltration of the Trotskyist movement in Germany 1928 - 1933)
* Haynes, John Earl, and Klehr, Harvey, Early Cold War Spies: The Espionage Trials that Shaped American Politics, Cambridge University Press (2006)
* Haynes, John Earl & Klehr, Harvey, Venona: Decoding Soviet Espionage in America, Yale University Press (1999).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Geopolitikos akivare (2 d.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Edward Towgin** |
| --- |
| Gimė | 1923 m. sausio 26 d.Pagiriai, Ukmergės rajonas, Lietuva |
| Mirė | 2012 m. gruodžio 26 d. (89 metai)Torunė, Lenkija |
|  |
| Veikla | Karininkas |

**Edvardas Tauginas** (1923 m. sausio 26 d. Pagiriuose, Ukmergės rajonas – 2012 m. gruodžio 26 d. Torunėje, Lenkija) – Lenkijos Liaudies Respublikos kariuomenės karininkas, pulkininkas.

Biografija
----------

Gimė 1923 m. sausio 26 d. Pagiriuose. 1943 m. rugpjūtį suimtas vokiečių ir pasodintas į Panevėžio kalėjimą, iš kur pabėgo tų pačių metų spalį. 1944 m. rugpjūčio 17 d. prisijungė prie naujai suformuotos Lenkijos Liaudies Respublikos kariuomenės, mokymai vyko šalia Maskvos. Kovojo mūšiuose prieš vokiečius prie Varšuvos ir kitose vietovėse iki pat 1945 m. gegužės. Po karo tarnavo Torunėje, Elbinge, Kvidzyne ir Ščecino Stargarde. 1975 m. baigė tarnybą ir apsigyveno Torunėje. Apdovanotas įvairiais medaliais ir apdovanojimais už karinius nuopelnus Antrojo pasaulinio karo metu. Mirė 2012 m. gruodžio 26 d. Torunėje.

Literatūra
----------

* Władysław Ways: Regularne jednostki ludowego Wojska Polskiego. Formowanie, działania bojowe, organizacja i uzbrojenie, metryki jednostek artylerii, Cz. II. Warszawa 1967
* Księga Pamiątkowa Związku Żołnierzy WP, koło Toruń 1995-2007
| Malka |
| --- |
| Malka ties Prochladnu Malka ties Prochladnu |
| **Ilgis** | 210 km |
| **Baseino plotas** | 10 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 97,8 m³/s |
| **Ištakos** | Didysis Kaukazas |
| **Žiotys** | Terekas |
| **Šalys** | Rusija (Kabarda-Balkarija) |

**Malka** (rus. *Малка*) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze, Kabardos Balkarijoje; Tereko kairysis intakas. Prasideda Didžiojo Kaukazo kalnuose, šiaurės rytinėje Elbruso kalno pašlaitėje, ledyne. Teka į šiaurės rytus ir rytus. Aukštupyje sudaro krioklius ir slenksčius. Vidurupyje sudaro ribą tarp Kabardos Balkarijos ir Stavropolio krašto.

Didžiausias intakas, duodantis 85 % Malkos nuotekio – Baksanas (dešinysis). Upės vanduo šaltas ir drumzlinas; naudojamas drėkinimui. Prie Malkos įsikūręs Prochladno miestas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 268
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Seismologija** (graik. *seismos* – žemės drebėjimas, *logos* – mokslas) – tai geofizikos mokslo dalis, nagrinėjanti žemės drebėjimų kilmę, priežastis, ryšį su geotektoniniais judesiais, seisminių bangų atsiradimą ir jų dinamiką, bei pasiskirstymą žemės paviršiuje. Be to, ji tyrinėja žemės drebėjimų židinių fizines savybes, prognozuoja požeminių smūgių kilmę ir sprendžia seisminio ir mikroseisminio rajonavimo problemas. Pagrindinis informacijos šaltinis – seisminių bangų stebėjimas ir jų sklidimo interpretacija. Seisminės bangos stebimos ir registruojamos seismografais; juos projektuoja, tobulina ir registracijos metodiką rengia seismologijos šaka – *seismometrija*. Žemės drebėjimai prognozuojami pagal reiškinius (seisminių bangų plitimo variacijas, staigius vandenyno lygio, uolienų elektrinio laidumo kitimus), sąlygojamus fizikinių ir mechaninių žemės plutos ir mantijos kitimų.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Seismologija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Jacob Barit** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1797 m. rugsėjo 12 d.Simnas, Naujoji Rytų Prūsija, Prūsijos karalystė |
| Mirė | 1883 m. kovo 6 d. (85 metai)Vilnius, Rusijos imperija |
|  |
| Veikla | Talmudistas, pedagogas, visuomenės veikėjas |

**Jacob Barit** (1797 m. rugsėjo 12 d. Simne, Naujoji Rytų Prūsija, Prūsijos karalystė – 1883 m. kovo 6 d. Vilniuje, Rusijos imperija) – Lietuvos žydų kilmės talmudistas, pedagogas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė 1797 m. rugsėjo 12 d. Simne. Būdamas 14 metų išvyko studijuoti talmudo į Kauną. Aštuoniolikos metų susituokė su turtingo giminaičio dukra, tačiau šiai mirus 1821 m. išvyko gyventi į Vilnių. Rabino Hayyim Nachman Parnes hamidraše studijavo kalbas, algebrą ir astronomiją, pradėjo viskio distilerijos verslą, tačiau carinės valdžios įsakymu 1845 m. šis buvo uždarytas. 1850 m. rabinui Hayyim Parnes įkūrus rabinų ješivą, jis buvo paskirtas vadovu, kuriuo išbuvo iki 1875 metų. Nuo 1849 m. nuolat buvo renkamas kaip Vilniaus žydų bendruomenės atstovas, dalyvaudavo susitikimuose su carine administracija dėl žydų teisių pažeidimų. Vietos valdžios buvo paskirtas žydų ligoninės inspektoriumi. Mirė 1883 m. kovo 6 d. Vilniuje.

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* Biografija (angl.)
| Golicaslovėn. *Golica*vok. *Kahlkogel* |
| --- |
| Golica |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** |  Slovėnija |
| **Aukščiausias taškas** | 1836 m |
| **Koordinatės** | 46°29′28″ š. pl. 14°3′15″ r. ilg.﻿ / ﻿46.49111°š. pl. 14.05417°r. ilg.﻿ / 46.49111; 14.05417Koordinatės: 46°29′28″ š. pl. 14°3′15″ r. ilg.﻿ / ﻿46.49111°š. pl. 14.05417°r. ilg.﻿ / 46.49111; 14.05417 |

**Golica** (slovėn. *Golica*; vok. *Kahlkogel*) – viršūnė vakariniuose Karavankuose, ant Slovėnijos ir Austrijos sienos, virš Jesenicių miesto. 

Garsėja laukais baltų laukinių narcizų, kurie balandžio pabaigoje ir gegužės pradžioje nukloja Golicą ir aplinkines ganyklas. Narcizų žydėjimas pradeda alpinistų, kopiančių į Golicą, sezoną. kuris tęsiasi iki rudens. Nuo kalno šlaitų gerai matyti Julijos Alpės ir Austrijos Karintiją. Giedromis dienomis nuo viršūnės matyti ir Liublianos dubuma. 

250 m žemiau viršūnės (1582 m aukštyje) yra alpinistų prieglauda su 40 miegamų vietų. Pirmąją prieglaudą šioje vietoje ir alpinistų prieglaudą Golicos viršūnėje Antrojo pasaulinio karo metais sudegino jugoslavų partizanai, kad jomis nepasinaudotų vokiečių kareiviai. Prieglauda kalno viršūnėje taip ir liko neatstatyta.

Golicos šlaituose dabar yra avių ganyklos, bet iki 1957 m. kalno papėdės kaimų gyventojai kalno pievose šienaudavo. 

Patogiausias maršrutas pasiekti Golicos viršūnę eina iš Jesenicių per *Planina pod Golico* kalnų kaimą, pavadintą viršūnės vardu.

Galerija
--------

* Poetinis narcizas (lot. *Narcissus poeticus*)
* Narcizų laukai ties Golicos viršūne
* Golicos alpinistų prieglauda

Nuorodos
--------

1. ↑  Slovenian Tourist Board website
2. ↑  Jesenice Mountaineering Association website

* Information about Golica on Hribi.net
|  |
| --- |
| La Roux |
|  
Albumo *„La Roux"* viršelis su Elly Jackson profiliu |
| Biografija |
| Kilmė |  Anglija |
| Žanrai | Techno, Pop, Synthpop |
| Aktyvumo metai | 2008 – dabar |
| Įrašų kompanija | Polydor |

**La Roux** – Anglijos synthpop duetas susidedantis iš vokalistės Elly Jackson
ir prodiuserio Ben Langmaid. Grupės pavadinimas (nuo pranc. la roux - raudonplaukė) siejamas su vokalistės išvaizda. Pasirodymų metu Elly Jackson paprastai atstovauja grupei viena, palikdama Ben Langmaid studijiniams darbams. La Roux muzikiniam stiliui nemažai įtakos turėjo 1980
-ųjų synthpop muzika, paremta analoginių sintezatorių ir ritmo mašinų garsais.

2008 m. grupė išleido debiutinį singlą „Quicksand", po kurio pasirašė sutartį su leidybine kompanija Polydor. 2009 m. pasirodę singlai „In For The Kill" (JK – 2 vieta) ir „Bulletproof" (JK – 1 vieta, JAV – 8) išpopuliarino grupę pasauliniu mastu. Debiutinis albumas *„La Roux"* (JK – 2 vieta) pelnė JAV Grammy apdovanojimą kaip geriausias metų elektronikos albumas.

2011 m. Ellie Jackson išsiskyrė su Ben Langmaid ir La Roux tapo vienos Elly projektu. Jos balsas buvo pažeistas nuo pernelyg aukštų natų dainavimo. Kurį laiką Ellie buvo sustabdžiusi koncertinę veiklą. 2013 m. ji sėkmingai apsirodė „Coachella" festivalyje. 2014 m. išleistas antrasis studijinis La Roux albumas „Trouble in Paradise".

Nariai
------

* Elly Jackson – vokalas;
* Ben Langmaid – sintezatoriai (iki 2011 m.).

Diskografija
------------

* 2009 m. „La Roux"
* 2010 m. „Sidetracked" (remiksai)
* 2014 m. „Trouble in Paradise"

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Interviu „The Guardian", 2014
* La Roux svetainėje Last.fm
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

*Šis straipsnis - apie senovinę Indijos valstybę. Apie to paties pavadinimo Nepalo dinastiją žiūrėkite straipsnį Malų dinastija*

Šešiolika mahadžanapadų. Malla - viena iš jų.
**Malla** (skr. (devanagari): मल्ल) buvo viena iš šešiolikos regionų - valstybių (mahadžanapadų) senovės Indijoje, gyvenama indoarijų tautų. Ji buvo tarp Vridži ir Košalos, dabartinio Nepalo pietuose ir Indijos šiaurėje. Valstybė turėjo du svarbiausius miestus - Kušinarą, kuris buvo Budos mirties (mahaparanirvanos) vieta, ir Pava, kur mirė džainizmo įkūrėjas Mahavira.

Istorija ir kultūra
-------------------

Malla, kaip ir Vadži nebuvo vieninga valstybė. Ją sudarė devynios atskiros teritorijos. Iš pradžių čia viešpatavo monarchai, o vėliau pereita prie respublikinio valdymo (*sangha*). VI a. pr. m. e. valstybė buvo prijungta prie Magadhos.

|  |  |
| --- | --- |
| **Mahadžanapados** |  |
| Kaši | Košala | Anga | Magadha | Vadži | Malla | Čedi | Vatsa | Kuru | Pančala | Matsija | Šurasena | Assaka | Avanti | Gandhara | Kambodža |
| La Riocha |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| La Riochos vėliava | La Riochos herbas |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Administracinis centras** | La Riocha |
| **Departamentų skaičius** | 18 |
|  |
| **Gyventojų** (2019) | 388 400 |
| **Plotas** | 89 680 km² |
| **Tankumas** (2019) | 4,33 žm./km² |

**La Riochos provincija** (isp. *Provincia de La Rioja*) – provincija Argentinos šiaurės vakaruose. Šiaurėje ribojasi su Katamarkos, rytuose – su Kordobos, pietuose – su San Luiso, pietvakariuose – su San Chuano provincijomis. Šiaurės vakaruose turi sieną su Čile. Administracinis centras – La Riocha.

Geografija
----------

Provincija išsidėsčiuisi kalnuotame ir sausame Pampų kalnagūbrių regione. Per provincijos centrinę dalį nusidriekę Velasko, Famatinos ir Sanjogastos kalnagūbriai. Teritorijos šiaurės vakarus kerta Andų kalnai (aukščiausia vieta – Pisio kalnas, 6882 m). Pietryčiuose – lygumos su pavieniais kalnų masyvais. Klimatas subtropinis; žemyninis. Žemumose vasaros labai karštos, žiemos trumpos, bet šaltos. Vidutinis metinis kritulių kiekis nesiekia 200 mm. Būdinga kserofitinė augalija. Dauguma upių laikinos (Desagvaderas, Grandė). Nuolat vandeningos tik kalnų upės. Daug druskos ežerų (Didieji druskožemiai, Salina la Antigva, Pampa de las Salinasas), pelkynių (Desagves de Los Koloradosas, Desagves de Rio Saladas). Įsteigtas Talampajos nacionalinis parkas ir Laguna Bravos gamtos rezervatas.

Ekonomika
---------

Talampajos nacionalinis parkas
Pirkas Negraso perėja
La Riochos provincijoje žemės ūkis vystomas upių pakrantėse ir drėkinamuose laukuose. Auginamos vynuogės, riešutai, alyvuogės, medvilnė. Gyvulininkystė (galvijai, ožkos). Urano gavyba El Kolorado telkinyje. Vyno gamyba, maisto, tekstilės, elektronikos pramonė.

Gyventojai
----------

La Riochos provincijoje gyvena beveik 400 000 gyventojų. Iš jų trečdalis La Riochoje. Gyventojai susitelkę provincijos centre ir pietryčiuose. Andų kalnai ir skurdžios šiaurės rytų lygumos gyvenamos labai retai. Provincijoje gyvena nemaža imigrantų iš Libano ir Sirijos bendruomenė. Didžiausi miestai:

* La Riocha,
* Čilesitas,
* Aimogasta,
* Čiamikalis,
* Čepesas,
* Vilja Unjonas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  ARGENTINA: Provinces and Agglomerations, *citypopulation.de*

Nuorodos
--------

* Provincijos žemėlapis
* Turizmas La Riochos provincijoje
* Oficiali svetainė

|  |  |
| --- | --- |
|  **Argentinos provincijos** |  |
| Buenos Airės (sostinės apygarda) | Buenos Airių provincija | Chuchujus | Čakas | Čubutas | Entre Riosas | Formosa | Katamarka | Kordoba | Korientesas | La Pampa | La Riocha | Mendosa | Misjonesas | Neukenas | Rio Negras | Salta | San Chuanas | San Luisas | Santa Fė | Santa Krusas | Santjago del Esteras | Tukumanas | Ugnies Žemė |
|  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Molinis Prahos golemas
**Golemas** (senovės hebr. *gōlem*  – „nesusiformavusi, beformė masė", „embrionas") – žydų legendinė būtybė. Golemas būdavo suformuojamas iš molio ar purvo ir atgaivinamas magija. Viduramžiais buvo manyta, kad golemus valdo galingi burtininkai, kurie visiškai valdė savo nemąstančių tarnų veiksmus.

Judaizmas
---------

Tanache šis žodis pasirodo vos kartą (Ps 139:16). Tik ankstyvajame judaizme jis ima reikšti įsivaizduojamą būtybę, stebuklingai sukurtą iš purvo. Pirmoji istorija apie rabino sukurtą golemą paliudyta Babilonijos Talmude: "Rava pasakė: jei teisuolis norėtų, galėtų kurti pasaulį, nes parašyta: Bet jūsų kaltės atskyrė jus nuo jūsų Dievo (Iz 59:2). Mat Rava sukūrė žmogų ir pasiuntė jį r. Zeirai. Rabinas į jį kreipėsi, bet tas neatsakė. Tada jis tarė: Tu esi nuo pamaldžiųjų; grįžk į savo dulkes" (Sanhedrin 65b). Jau ši istorija perteikia vėlesnių legendų metmenis: golemus gali kurti tie, kurie Dievui labai artimi ir dalinasi su Juo išmintimi ir galia, tačiau "pamaldžiojo" kūrinys - golemas - tėra tik šešėlis to, ką sukuria Dievas.

Valdymas ir aktyvacija
----------------------

Golemo turėjimas ir valdymas buvo laikomi neapsakomos galios ir šventumo simboliu. Viduramžiais buvo žinoma daugybė pasakojimų apie rabinus ir golemus. Daugelyje pasakojimų minimi magiški ir religiniai žodžiai, kurie prikeldavo golemą. Minima, kad golemas aktyvuojamas jam ant kaktos užrašius ar po liežuviu pakišus lentelę su žodžiu „Emet" (hebr. *אמת* – „tiesa"). Golemas „išjungiamas" ištrynus žodžio „Emet" pirmą raidę, tada gaunamas „Meit" (hebr. מת – „negyvas"). Kitoje versijoje golemą atgaivina frazė "Dievas yra tiesa"; nutrynus alefą, susidaro žodžiai "Dievas yra miręs" - religingam senovės žydui ne tik šventvagystė, bet ir oksimoronas, nepamąstoma mintis.
*Šis straipsnis apie upę rytinėje JAV. Apie istorinę Anglijos grafystę skaitykite straipsnyje Kamberlandas (Anglija).*

| Kamberlandas |
| --- |
| Laivyba Kamberlandu Laivyba Kamberlandu |
| **Ilgis** | 1106 km |
| **Baseino plotas** | 46 830 km² |
| **Vidutinis debitas** | 862 m³/s |
| **Ištakos** | Kamberlando plynaukštė |
| **Žiotys** | Ohajas |
| **Šalys** | JAV |

**Kamberlandas** (angl. *Cumberland River*) – upė rytinėje JAV, Kentukyje ir Tenesyje; Ohajo upės kairysis intakas. Prasideda Kamberlando plynaukštėje, Kentukyje. Aukštupyje teka į pietryčius, sudaro tarpeklius iki 100 m gylio, Kamberlando krioklį (21 m aukščio). Toliau teka į rytus Tenesio valstija, vėliau vėl pasisuka į Kentukį. Įteka į Ohajo upę prie Smitlando gyvenvietės.

Upė patvenkta hidroelektrinių kaskada, sudaro kelis didelius tvenkinius (Kamberlando, Barklio, Old Hikorio). Intensyviai laivuojama. Prie Kamberlando įsikūrusi Tenesio sostinė Nešvilis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 188-189

Kamberlando krioklys