recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Puerto Ajora*Puerto Ayora* |
| --- |
| *Miesto krantinė* |
|  |
| 

Puerto AjoraPuerto Ajora

0°45′0″ p. pl. 90°19′0″ v. ilg.﻿ / ﻿0.75000°š. pl. 90.31667°r. ilg.﻿ / 0.75000; 90.31667﻿ (Puerto Ajora)Koordinatės: 0°45′0″ p. pl. 90°19′0″ v. ilg.﻿ / ﻿0.75000°š. pl. 90.31667°r. ilg.﻿ / 0.75000; 90.31667﻿ (Puerto Ajora) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Ekvadoro vėliava Ekvadoras |
| **Provincija** | Galapagų provincija |
| **Kantonas** | Santa Kruso kantonas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 14 543  |
|  |
|  **Vikiteka** | Puerto Ajora |

**Puerto Ajora** (isp. *Puerto Ayora*) – miestas Ekvadorui priklausančiose Galapagų salose (Galapagų provincija), Santa Kruso salos pietinėje pakrantėje. Tai didžiausia Galapagų gyvenvietė. Verčiamasi žvejyba, turizmu, aptarnavimu. Veikia Čarlzo Darvino tyrimų stotis, Galapagų nacionalinio parko administracija. Įrengta vandens gėlinimo gamykla.

Puerto Ajora yra pagrindinis Galapagų turistinis centras: iš miesto prieplaukos vyksta jachtų reisai aplink Santa Krusą ir aplinkines salas, taip pat yra nutiestas kelias į salos centrinę dalį. Veikia viešbučiai, restoranai, parduotuvės, klubai. Yra ligoninė.

Galapagai - Puerto Ajora.

Istorija
--------

Puerto Ajora pavadinta Ekvadoro prezidento Isidro Ayora garbei.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pueblų kultūra** arba **pueblų indėnais** vadinamos puebluose gyvenančios Šiaurės Amerikos indėnų tautos.

Pueblų kultūrai priklauso hopiai (*Hopi*), keresai, akomai, tanai, zunjai ir jų protėviai anasaziai.

Tarp žinomesnių pueblų centrų yra Mesa Verdė Kolorade, Čiako kanjonas Naujojoje Meksikoje ir Čelio kanjonas Arizonoje.

Kalba ir gyvenama teritorija
----------------------------

Pueblo indėnai gyvena šiaurinėje Meksikoje ir dabartinėse JAV valstijose Arizonoje bei Naujojoje Meksikoje, Kolorado plynaukštėje, prie Rio Grandės ir jos intakų. Maždaug 90-yje kaimų gyveno apie 40 000 žmonių. Iki šių laikų išliko gyvenamos tik apie 30 gyvenviečių.

Pueblo indėnai kalba keletu skiringų kalbų:

* Didžiausia kalbinė grupė yra *Tano*, priskiriama Kiowa-Tano kalbų šeimai. Tano sudaro trys pagrindinės kalbos: *Tiwa*, *Tewa* ir *Towa*.
	+ Tiwa kalba Taos, Picuris, Sandia ir Isleta gyventojai.
	+ Tewa yra Nambe, Pojoaque, San Ildefonso, San Juan, Santa Clara ir Tesuque pueblų kalba.
	+ Jemez yra vienintelis išlikęs pueblas, kuriame kalbama towa kalba.
* Kitą kalbų grupę sudaro *Keres*. Tarp kalbančių Tano prie Rio Grandės ir jos intakų yra išsimėtę Keres kaimai Cochiti, Santo Domingo, San Felipe, Santa Ana ir Zia ir toliau į vakarus – Laguna ir Acoma.
* Dar toliau vakaruose yra Zuni pueblas, kuriame kalbama *Zuni* kalba. Zuni priklauso *Penuti* kalbų šeimai ir nėra susijusi su jokia kita pietvakarių kalba, nes kiti Penuti kalba kalbantys indėnai gyvena Kalifornijoje. Šiaurinėje Arizonoje, Kolorado plokštikalnėje gyvena hopiai, kalbine prasme priklausantys Uto - actekų kalbų šeimos šošonų šakai.

Pueblų indėnus pagal jų kaimų išsidėstymą galima skirstyti į dvi grupes. *Rytiniai pueblai* (kalbantys Tano ir Keres kalbomis) gyvena prie Rio Grandės ir jos intakų ir turi nuolatinį vandens šaltinį, o tai leidžia jiems užsiimti drėkinamąja žemdirbyste. *Vakariniai pueblai* (hopiai, zuni, Acoma ir Laguna) dėl sunkiau prieinamo vandens užsiima paprasta žemdirbyste.

Vystymasis
----------

Dalis hopių pueblo Arizonoje
Pueblų kultūros pirmtake laikoma „Krepšių pynėjų" kultūra. Iš pradžių tai buvo medžiotojų ir rankiotojų gentys, bet maždaug nuo 750 m. jų gyvenimo būdas pasikeitė pradėjus užsiiminėti žemdirbyste. Aiškus ir užtikrintas maisto šaltinis leido ilgą laiką pasilikti vienoje vietoje. Pradėti statyti pirmieji tvirti namai, vadinami *Pithouses* (žeminės). Tai buvo pusiaužeminės, piramidės pagrindo formos pastatai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pueblai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Vladas Jašinskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1943 m. kovo 2 d.Kelmės rajonas |
| Mirė | 2016 m. spalio 31 d. (73 metai)Venta, Akmenės rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Laimutė |
| Vaikai | Artūras, Irmantas, Vilhelmina |
|  |
| Veikla | gydytojas terapeutas, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 2001 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Kauno medicinos institutas |

**Vladas Jašinskas** (1943 m. kovo 2 d. Kelmės rajonas - 2016 m. spalio 31 d. Ventoje, Akmenės rajonas) – gydytojas terapeutas, Lietuvos ir Akmenės rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1972 m. baigė Kauno medicinos institutą. Akmenės rajono Ventos ambulatorijos bendrosios praktikos gydytojas.

Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Akmenės rajono skyriaus narys. 2004-2007 m. 2007–2011 m. ir 2011-2015 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos hipertenzijos specialistų lygos narys. Mokėjo rusų ir vokiečių kalbas. Žmona Laimutė, vaikai Artūras, Irmantas, Vilhelmina.

2016 m. apdovanotas ženklu „Už nuopelnus Akmenės rajonui".

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
2. ↑
3. ↑  Ženklu „Už nuopelnus Akmenės rajonui" bus apdovanotas gydytojas Vladas Jašinskas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Vytautas Peseckas** – architektas, Lietuvos aviacijos sporto puoselėtojas, technikos istorijos tyrinėtojas.

Pagal JAV lietuvių aviatorių projektą sukurtos skulptoriaus Juozo Šlivinsko pagamintos ir Lietuvos aeroklubui dovanotos Felikso Vaitkaus portretinės skulptūros fundatorius. 1997 m. lapkričio 26-30 d. vėl X pasaulio lietuvių mokslo ir kūrybos simpoziumo parodai (Čikaga) paruošė didžiausią ekspoziciją, skirtą Lietuvos aviacijos inžinieriui Antanui Gustaičiui bei jo sukonstruotiems lėktuvams ANBO.

Vytautas Peseckas yra Amerikos lietuvių inžinierių ir architektų sąjungos (ALIAS) centro valdybos narys, ALIAS žurnalo "Technikos žodis" redaktorius, įkūrėjas ir redaktorius aviacijos metraščio "Plieno sparnai". Lietuvos aeroklubo garbės narys, pripažintas Lietuvos aviacijos veteranų sąjungos narys.

Apdavanojimai
-------------

* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis;
* IV Pasaulio lietuvių sorto žaidynių medalis;
* Lietuvos aeroklubo medalis "Už nuopelnus Lietuvos aviacijos sportui";
* S. Dariaus ir S. Girėno medalis (1993 m. liepos 1 d. LR Prezidento dekretu): už nuopelnus Lietuvos aviacijai.

Literatūra
----------

* Vytautas Peseckas: JAV lietuvis – Lietuvos aviacijos puoselėtojas / Remigijus Naužemys- Kaunas: Arx Baltica, 2007. – 423 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-755-21-0;
* K. Baltramaičio literatūrinis palikimas. Registracijos Nr. 13208 // Pasaulio lietuvių archyvas (PLA).
**Pr0201 b**[1] (dar žymima **Pr 0201 b**[2]) – karštojo Jupiterio tipo egzoplaneta, skriejanti apie F spektrinio tipo žvaigždę Pr0201. Pr0201 b ir Pr0211 b yra pirmosios egzoplanetos, aptiktos Mesjė 44 padrikajame spiečiuje, esančiame Vėžio žvaigždyne.[2][1] Nuo Saulės sistemos Pr0201 sistema nutolusi apie 592 šviesmečius.[3]

Pr0201 b yra dujinė milžinė. Jos masė siekia 0,54 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,27 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 4,4 paros, jos orbitos spindulys – 0,06 av. Pr0201 žvaigždės, apie kurią skrieja planeta, masė ir spindulys yra atitinkamai 1,24 ir 1,15 karto didesni nei Saulės.[3]

Pr0201 b bei Pr 0211 b 2012 m. drauge su kolegomis atrado astronomas Sam Quinn.[2][1][4] Atradimas padarytas Džordžijos universiteto (JAV) teleskopu stebint 53 žvaigždes, esančias Mesjė 44 padrikajame spiečiuje.[2] Planeta aptikta radialinių greičių metodu.[3]

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  
„Notes on Pr 0201 b". *Exoplanet.eu*. Nuoroda tikrinta 2020-01-02.
2. 1 2 3 4  
Fazekas, Andrew (2012-09-21). „New Planets Found in Star Cluster - Would Have Dazzling Nights". *National Geographic News*. NATIONAL GEOGRAPHIC. Nuoroda tikrinta 2020-01-02.
3. 1 2 3  „Pr0201 b". NASA Exoplanet Exploration. 2012.
4. ↑  Quinn, Samuel N.; White, Russel J.; Latham, David W.; Buchhave, Lars A.; Cantrell, Justin R.; Dahm, Scott E.; Fűrész, Gabor; Szentgyorgyi, Andrew H.; Geary, John C.; Torres, Guillermo; Bieryla, Allyson; Berlind, Perry; Calkins, Michael C.; Esquerdo, Gilbert A.; Stefanik, Robert P. (2012-08-22). „TWO "b"s IN THE BEEHIVE: THE DISCOVERY OF THE FIRST HOT JUPITERS IN AN OPEN CLUSTER". *The Astrophysical Journal* (The American Astronomical Society) **756** (2): L33. doi:10.1088/2041-8205/756/2/L33.
| Prabutailenk. *Prabuty* |
| --- |
|        |
| *Konkatedra* |
|  |
| 

PrabutaiPrabutai

53°45′21″ š. pl. 19°11′51″ r. ilg.﻿ / ﻿53.75583°š. pl. 19.19750°r. ilg.﻿ / 53.75583; 19.19750﻿ (Prabutai)Koordinatės: 53°45′21″ š. pl. 19°11′51″ r. ilg.﻿ / ﻿53.75583°š. pl. 19.19750°r. ilg.﻿ / 53.75583; 19.19750﻿ (Prabutai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Pamario vaivadija |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 8 488  |
| **Plotas** | 5,92 km² |
| **Tankumas** (2006) | 1 434 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Prabutai |

**Prabutai** (iki 1236 m. **Reišia** arba **Reizija**, nuo 1236 m. vok. *Riesenburg*, nuo 1945 m. lenk. *Prabuty*) – miestas šiaurės Lenkijoje, (Kvidzyno pavietas, Pamario vaivadija), kelių DK520 Prabutai-Kamenecas, DK521 Ylava-Kvidzynas, DK522 Biskupiškiai-Štumas sankryžoje, 39 km į šiaurės vakarus nuo Ylavos ir 19 km į rytus nuo Kvidzyno, prie Liveneco ežero. Prabutų valsčiaus centras. 8215 gyventojų (2004 m.)

Istorija
--------

1236 m. Vokiečių ordinas sugriovė prūsų medinę pilį ir Reišios arba Reizijos gyvenvietę prie Liveneco ežero. 1249–1525 m. apylinkes valdė Pomezanijos vyskupas. 1267 m. pradėta ir 1277 m. baigta statyti mūrinė Ryzenburgo pilis. 1310-1330 m. pastatyta gotikinė katedra, kuri vėliau kelis kartus buvo perstatyta. 1330 m. miestui suteiktos Kulmo teisės ir pastatyta rotušė. 1342-1345 m. pastatyta sinagoga, kurios vietoje 1853 m. pastatyta nauja. Nuo 1450 m. miestas priklausė Prūsijos miestų sąjungai.

1466 m. Torūnės taika miestą paliko Pomezanijos vyskupui, 1501-1525 m. jis netgi buvo Pomezanijos sostinė. 1722 m. Ryzenburgas sudegė. 1725-1753 m. mieste nutiestas vandentiekis. 1807 m. miestą užėmė Napoleono kariuomenė. 1876 m. nutiestas geležinkelis Malborkas-Ylava, o 1899 m. ir geležinkelis į Pamario Jablonovą. 1868 m. sudegusios rotušės vietoje 1922 m. pastatytas fontanas. Tačiau 1945 m. Raudonoji armija sunaikino apie 90 % miesto pastatų.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė (lenkų k.)

Galerija
--------

* PanoramaPanorama
* Miesto gatvėMiesto gatvė
| **Vytautas Nistelis** |
| --- |
| Gimė | 1922 m. rugpjūčio 24 d.Panevėžys |
| Mirė | 1986 m. kovo 7 d. (63 metai)Šiauliai |
| Sutuoktinis (-ė) | Apolonija Nistelienė |
|  |
| Veikla | inžinierius architektas, poetas, vertėjas, eseistas |
|  |
| Alma mater | 1958 m. Kauno politechnikos institutas |

**Vytautas Jonas Nistelis** (1922 m. rugpjūčio 24 d. Panevėžyje – 1986 m. kovo 7 d. Šiauliuose) – inžinierius architektas, poetas, vertėjas, eseistas.

Biografija
----------

1940 m. baigė Pasvalio gimnaziją. 1941–1943 m. ir 1945–1948 m. studijavo Kauno Vytauto Didžiojo universiteto Statybos fakultete, 1957–1958 m. Kauno politechnikos instituto Statybos fakultete, 1941–1943 m. mokėsi dar ir Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute.

Kurį laiką gyveno Vilniuje, nuo 1950 m. su pertraukomis dirbo architektu Šiauliuose. Projektuoti nauji miesto kvartalai, skverai, kapinės, prekybos centras turgavietėje, prekybos punktų išdėstymas, buitinio aptarnavimo tinklas, kino teatro „Tiesa" rekonstrukcija, Didždvario gimnazijos priestatas, Šiaulių rajono vykdomojo komiteto rūmų (dab. Šiaulių apskrities administracija) rekonstrukcija su priestatais, privatūs namai. Suplanavo Kuršėnų, Linkuvos, Šeduvos, Rokiškio, Pandėlio, Obelių, Pakruojo ir kitų miestelių centrus.

Studijuodamas ir dirbdamas visą laisvalaikį skyrė užsienio kalboms, filosofijai. Poeziją vertė iš dešimties užsienio kalbų ir pats rašė eilėraščius. Pirmieji eilėraščiai išspausdinti jau po mirties 1988 m. leidinyje „Poezijos pavasaris". Atkūrus nepriklausomybę išėjo poezijos rinkiniai „Didieji siluetai" (1993 m.), „Lietuviškos rapsodijos" (1995 m.), „Eilės tylumai" (1996 m.), „Žodžiai prieš saulėlydį" (1999 m.). Žmonos architektės Apolonijos Nistelienės rūpesčiu išleisti religinės poezijos rinkiniai „Šventoji valanda" (1996 m.), „Kryžiaus kelias" (1997 m.), „Žodžio aidai" (1998 m.), „Malonės pilnoji" (1999 m.).

Vertė Frederiko Garsija Lorkos, Reinerio Rilkės eilėraščius, Dovydo psalmes. Išleista Rabindranato Tagorės „Lyrika" (1973 m.), poezijos rinkinys „Įdukrintos dainos" (1997 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |
| --- |
| The Hoosiers |
| Kilmė | Londonas, Anglija |
| Žanrai | Indie pop |
| Aktyvumo metai | 2003-dabar |
| Įrašų kompanija | RCA |
| Svetainė | „The Hoosiers" svetainė |
| Nariai |
| Irwin SparkesMartin SkarendahlAlphonso Sharland |

**The Hoosiers** – Indie Pop grupė, įsikūrusi 2003 metais Londone (Anglijoje).

Istorija
--------

Grupę „The Hoosiers" 2003 metais įkūrė dainininkas Irwin Sparkes (vokalas, gitara). Kolektyvą sudaro vokalistas bei gitaristas Irwin‘as Sparkes‘as, bosine bei paprasta gitara (akustiniuose pasirodymuose) grojantis Martin‘as Skarendahl‘as ir būgnininkas Alphonso Sharland‘as. Pirmą savo pasirodymą jie atliko Didžiosios Britanijos radijo stotyje – juos į savo šou pasikvietė „BBC Radio 2" laidų vedėjas Dermot O'Leary. Pirmasis „The Hoosiers" singlas, daina „Worried About Ray", 2007-ųjų liepą britų topuose pasiekė penktąją poziciją. 2007-ųjų spalį pasirodė ir debiutinis grupės albumas „The Trick to Life".

„The Hoosiers" albumui „The Trick to Life" į albumą atrinko 12 dainų.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* MySpace tinklalapis
2
3
1869 m 5 Graikijos leptų moneta.
**Lepta** (gr. Λεπτόν, dgs. *Λεπτά*, iš gr. λεπτός 'smulkus'[1]) – smulki moneta Graikijoje nuo antikos iki dabartinių laikų. Klasikinės ir helenistinės Graikijos laikais lepta buvo smulkiausia moneta.[2]

Senovės Graikijoje lepta būdavo varinė ar bronzinė moneta, lygi 1⁄7 chalko, pusei kvadranto ar 1⁄56 obolo.

Šių laikų istorijoje lepta (dabart.gr. Λεπτό, Lepto) yra 1/100 Graikijos piniginio vieneto:

* fenikso 1827–1832 m.
* Graikijos drachmos 1832–2001 m.
* euro nuo 2002 m. nes lepta graikiškai vadinamas eurocentas.

Neoficialus leptos simbolis yra raidė *Λ* (lambda).[2] Iki įvedant eurą Graikijoje nuo 1869 m. nebuvo monetos su mažesniu kaip 5 leptos nominalu.

Nuorodos
--------

1. ↑  *Зварич В. В.* Нумизматический словарь. 4-е издание. - Львов Вища школа. Изд-во при Львов. ун-те, 1980. C. 225
2. 1 2  Fleur de Coin - Greek 50 Lepta Coins

* Greek Lepta Coins Information
**Vytautas Narbutas** (1930 m. gruodžio 7 d. Klaipėdoje – 1994 m. kovo 25 d. Radviliškyje) – Lietuvos muzikos mokytojas, dainininkas (tenoras) ir chorvedys.

Biografija
----------

1936–1940 m. lankė pradžios mokyklą Klaipėdoje. Vilniuje baigęs dvi gimnazijos klases, 1942 m. apsigyveno Radviliškyje, kur baigė vidurinę mokyklą. 1950–1954 m. solinio dainavimo ir chorvedybos mokėsi Šiaulių muzikos mokykloje. Vėliau keletą kartų tobulinosi chorvedžių kursuose bei seminaruose Vilniuje.

1954–1964 m. Radviliškio kultūros namų meno vadovas, 1964–1965 m. šio rajono kultūros skyriaus inspektorius. Iš pradžių talkino K. Kuprio vadovaujamam kultūros namų mišriajam chorui, o vėliau tapo šio kolektyvo vadovu. Choras (40-50 dalyvių) buvo parengtas 1955 m. respublikinei dainų šventei ir 1957 m. I respublikiniam jaunimo festivaliui, 1960 m. respublikinės dainų šventės konkurse laimėjo antrąją vietą, dalyvavo ir 1965 m. respublikinėje dainų šventėje. Choras koncertavo Radviliškio ir aplinkiniuose rajonuose, dainavo Panevėžyje, Šiauliuose, Kaune ir Vilniuje, dalyvavo televizijos laidoje, draugavo su Latvijos Baldonės miesto choru.

1958–1960 m. vadovavo Šeduvos rajkoopsąjungos mišriajam chorui (40 dalyvių), o 1970 m. respublikinei dainų šventei parengė Radviliškio raštinės reikmenų įmonės mišrųjį chorą. Nuo 1970 m. rudens ėmėsi vadovauti Šeduvos kultūros namų mišriajam 50 dalyvių chorui, kurį parengė 1975 m. respublikinei dainų šventei. Nuo 1975 m. rudens vadovavo Radviliškio mašinų gamyklos mišriajam chorui ir vokaliniams ansambliams. Nuo 1985 m. Šniūraičių kultūros namų meno vadovas, vadovavo Radviliškio miesto ir rajono agitmeninėms brigadoms, pats daug koncertavo kaip solistas.

V. Narbutas dirbo ir pedagoginį darbą. 1955–1958 m. Radviliškio rajono Tyrulių vidurinės mokyklos muzikos mokytojas ir chorų vadovas, 1959–1964 m. Radviliškio aštuonmetės mokyklos muzikos mokytojas ir vaikų muzikos mokyklos mokytojas, Radviliškio rajono dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas. Domėjosi grožine ir religine literatūra, rašė publicistinius straipsnius spaudoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kuna Jala*Comarca Kuna Yala* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Panamos vėliava Panama |
| **Administracinis centras** | El Porveniras |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 31 557 |
| **Plotas** | 2 340,7 km² |
| **Tankumas** (2010) | 13 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Kuna JalaVikiteka |

**Kuna Jala** (isp. *Kuna Yala*) – autonominė komarka šiaurės rytų Panamoje, Karibų jūros pakrantėje ir Kolumbijos pasienyje. Administracinis centras – El Porveniras.

Istorija
--------

1925 m. vasario 25 d. indėnai kunai sukilo prieš Panamos policiją, ribojusią indėnų šventes, tradicijas, vykdžiusią žmogaus teisių pažeidimus. Sukilimą organizavo kunų lyderis Nele Kantule, buvo paskelbta trumpai gyvavusi Tulės Respublika. 1930 m. Panamos valdžia suteikė dalinę autonomiją kunams, 1938 m. iš Kolono ir Panamos provincijų dalių sudaryta ***San Blaso komarka*** (vėliau pervadinta į Kuna Jalą). Pagal 1953 m. įstatymą, komarką valdo Kunų generalinis kongresas, besirenkantis du kartus per metus.

Geografija
----------

Kuna Jala driekiasi siaurame Karibų jūros pakrantės ruože. Greta kranto driekiasi 365 smulkios salos, sudarančios San Blaso salyną. Jame gyvena dauguma komarkos gyventojų. Žemyninė dalis kalnuota, apaugusi džiunglėmis, pakrantės pelkėtos.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Kuna Jala apygardų neturi, tačiau padalinta į 3 koregimentus:

* Karti
* Ailigandi
* Mulatupu

* Jachta tarp San Blaso salųJachta tarp San Blaso salų
* Kunų valtisKunų valtis
* PaplūdimysPaplūdimys
* Kunų moterisKunų moteris

|  |  |
| --- | --- |
|  **Panamos administracinis suskirstymas** |  |
| **Provincijos:** Bokas del Toras | Čiriki | Darjenas | Koklė | Kolonas | Herera | Los Santosas | Panama | Veraguasas
**Komarkos:** Embera Vounaanas | Kuna Jala | *Kuna de Madugandi* | *Kuna de Vargandi* | Ngobė Buglė |
|  |
| --- |
| Mary Roos |
|  
Mary Roos 2007 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Rosemarie Schwab |
| Dar žinoma | Mary Roos |
| Gimė | 1949 m. sausio 9 d. (74 metai)  Bingenas prie Reino, Vokietijos vėliava Vokietija |
| Žanrai | šlageris |
| Veikla | dainininkė |
| Svetainė | mary-roos.de |

**Mary Roos** (tikrasis vardas *Rosemarie Schwab*; g. 1949 m. sausio 9 d. Bingene prie Reino) – Vokietijos šlagerio dainininkė. Ji buvo ištekėjusi už Werner Böhm, su kuriuo susilaukė sūnaus Julian (g. 1986 m.). Jos sesuo yra populiari Vokietijos šlagerio dainininkė Tina York.

Biografija
----------

Būdama 9-ių metų, įrašė pirmąją dainą „Ja die Dicken sind ja so gemütlich". Atlikėja dalyvavo įvairiuose konkursuose, 1970 metais išleido sėkmės sulaukusį singlą „Arizona Man", kurį prodiusavo Michael Holm. Tai buvo pirmasis hitas, kai buvo naudojamas sintezatorius. Tais pačiais metais atlikėja dalyvavo Vokietijos „Eurovizijos" atrankoje su daina „Bei jedem Kuß", tačiau užėmė 2 vietą, nusileisdama tik nugalėtojai Katja Ebstein.

1970-ųjų pradžioje Roos vedė nuosavą TV šou. Tuo pačiu metu ji pradėjo karjerą Prancūzijoje, kur ji atliko pagrindinį vaidmenį miuzikle „Un enfant dans la ville".

1972 metais atlikėja laimėjo Vokietijos nacionalinę atranką su daina „Nur die Liebe läßt uns leben" (liet. *Tik meilė leidžia mums gyventi*). 1972 m. „Eurovizijoje" šis kūrinys užėmė trečią vietą. 1984 metais dar kartą buvo išrinkta atstovauti savo šaliai, bet tąkart jai ne taip sekėsi. Dainininkė iki šiol nepasitraukė iš muzikinio pasaulio.

Diskografija
------------

* *Lieber John* (1973)
* *Mary Roos* (1976)
* *Ich bin Mary* (1977)
* *Maryland* (1978)
* *Was ich fühle* (1981)
* *Leben spür’n* (1982)
* *Alles was ich will* (1987)
* *Mehr als ein Gefühl* (1992)
* *Rücksicht* (1995)
* *Heiß und kalt* (1997)
* *Mittendrin* (1997)
* *Schlager-Party mit Mary Roos* (1999)
* *Meine Besten* (2000)
* *Roosige Zeiten* (2000)
* *Leben für Musik* (2001)
* *Achterbahn* (2003)
* *Augenblicke* (2003)
* *Herzen zu verschenken* (2003)
* *Mein Porträt* (2003)
* *Leben* (2005)
* *Meine größten Hits* (2006)
* *Immer wieder* (2006)
* *Was ich fühle* (2007)
* *Hautnah* (2007)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mary Roos** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficialus tinklalapis – mary-roos.de

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Katja Ebstein  *„Diese Welt"*** |  **Vokietijos atstovė Eurovizijoje**1972 | Po to:**Gitte  *„Junger Tag"*** |
| Prieš tai:**Hoffmann & Hoffmann  *„Rücksicht"*** |  **Vokietijos atstovė Eurovizijoje**1984 | Po to:**Wind  *„Für alle"*** |
Verpstė (Rusija, Archangelskas)
**Verpstė** – medinis verpimo prietaisas. Naudotas su verpstuku. Verpstė sudaryta iš dviejų dalių – viršutinė apie 40 cm ilgio, vadinama galva, prie kurios pritvirtinamas vilnų ar linų kuodelis. Viršutinė dalis sujungta su kotu, apačioje pritvirtinta koja, ant kurios sėdėdavo verpėja. Verpiama buvo sukant siūlus ant rankoje laikomo verpstuko.

Bruožai
-------

Verpstės pasižymi archaika, apibendrintomis formomis. Išorinė, matoma verpstės dalis gausiai puošiama kontūriniais bei giluminiais išpjaustinėjimais. Puošyboje vyrauja geometriniai raštai: apskritimai, užpildyti dvikryptėmis, įkypomis įraižomis, kurių viduryje – labai įvairios segmentinės žvaigždės.
Gausūs ir tankūs verpsčių bei prieverpsčių raštai daugiausia išrėžti giliu kontūru. Valstiečiai, puošdami paprastais raštais verpstes, tikėjo jų magiška galia skatinti linų augimą. Verpsčių ir prieverpsčių smeigtukai dažnai turi iš to paties medžio gabalo išpjaustytas kabutes.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Verpimo, audimo, skalbimo įrankiai


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Verpstė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Merė Makelisair. *Máire Mhic Ghiolla Íosa*angl. *Mary McAleese*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1951 m. birželio 21 d. (71 metai)Belfaste, Šiaurės Airijoje, JK |
| Sutuoktinis (-ė) | Martin McAleese |
|  |
| Veikla | buvusi Airijos prezidentė (1997-2011 m.) |
|  |
|  **Vikiteka** | Mary McAleese |
| Parašas |
|  |

**Merė Makelis** (air. *Máire Mhic Ghiolla Íosa*, angl. *Mary McAleese*; **tikr**. air. *Máire Páidrigin Ní Lionnacháin*, angl. *Mary Patricia Leneghan*; g. 1951 birželio 21 d. Belfaste, Šiaurės Airijoje, JK) – aštuntoji Airijos prezidentė (1997–2011 m.).

Pirmą kartą išrinkta 1997 m. o kitai septynerių metų kadencijai perrinkta 2004 m. Prieš tapdama prezidente dirbo advokate, žurnaliste ir dėstytoja. Žurnalo „Forbes" pripažinta penkiasdešimt penkta įtakingiausių pasaulio moterų sąraše. Nuo 2005 m. lapkričio 19 d. buvo ilgiausiai valstybei vadovaujanti moteris pasaulyje.

2007 m. gegužės mėn. M. McAleese su valstybiniu vizitu lankėsi Lietuvoje.

Nuorodos
--------

* Oficiali M. Makelis biografija (airių ir anglų kalbomis).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Airijos sėkmės pavyzdys yra įkvėpimo šaltinis Lietuvai Archyvuota kopija 2021-09-21 iš Wayback Machine projekto. (president.lt inf.)

  



| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Meri Robinsom** | **Airijos Respublikos prezidentė**1997 - 2011 m. | Po to:**Maiklas Higinsas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Verpimas** – technologinių procesų visuma, leidžianti iš pluošto pagaminti verpalus. Verpimo technologiją sudaro **mechaninė** technologija ir **cheminė** technologija.

Mechaninė technologija – tai pluošto apdorojimas kedenimo, tempimo, karšimo, verpimo ir kitomis operacijomis.
  
Cheminė technologija – tai dažymas, balinimas, skalbimas ir kiti cheminiai procesai.

Yra trys vilnonių verpalų verpimo sistemos: šukuotinė, pusšukuotinė ir kočiotinė. Kočiotinė verpimo sistema yra pati paprasčiausia, o šukuotinė – sudėtingiausia.

Lietuvoje
---------

AB „Vernitas" pastatas (2016 m. Marijampolė)
Lietuvoje kočiotinius verpalus gamina keturios įmonės: UAB „Lietvilna", AB „Vernitas", UAB „Baltic Mills" ir UAB „Lama". Didžiausia kočiotinių verpalų gamintoja yra „Lietvilna", kuri per metus pagamina 15 mln. kilogramų verpalų.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Marzbanas** (pers. مرزبان, iš pers. مرز, marz 'siena, riba' + pers. بان, ban 'sargybinis') – karinis vadas, vadovavęs pasienio provincijai Sasanidų imperijoje nuo III a. iki VII a. Atitiko markgrafą Europoje.

Marzbanu paskirtas žmogus gaudavo valdyti pasienio provinciją ir buvo atsakingas už prekybos maršrutų saugumą, kovą su įsiveržiančiomis klajoklių gentimis (pvz. beduinais, baltaisiais hunais, tiurkais ogūzais), užtikrinti pirmąją gynybos liniją prieš tokius sėslius priešus kaip romėnai ar kušanai.

Sasanidų šachinšachas marzbanus paprastai parinkdavo iš bozorganų – persų kilmingųjų šeimų. Marzbano pareigos paprastai būdavo paveldimos iš tėvo, kaip ir daugelio kitų imperijos administratorių pareigos, todėl jos išlikdavo giminėje ištisomis kartomis.
Vyresnieji marzbanai galėdavo naudoti sidabrinius sostus, o valdantys strategiškai svarbiausias provincijas (pvz. Armėniją) galėdavo naudoti auksinius sostus.

Nėra žinoma, ar veikimo rajonuose buvusios pilys būdavo pavaldžios marzbanams. Pilims vadovaudavo argbadai.

Marzpanatai
-----------

Svarbiausi marzbanų administruojami marzpanatai Sasanidų Persijoje buvo šie:

* Armėnijos marzpanatas;
* Arano marzpanatas;
* Iberijos marzpanatas;
|  |
| --- |
| Eugent Bushpepa |
| Gimė | 1984 m. liepos 2 d. (38 metai)Rešenis, Albanijos vėliava Albanija |
| Žanrai | rokas |
| Veikla | dainininkas, dainų autorius |
| Aktyvumo metai | 2006–dabar |

**Eugent Bushpepa** (g. 1984 m. liepos 2 d. Rešenyje) – Albanijos dainininkas ir dainų autorius.

Biografija
----------

Eugent Bushpepa 2018 m.
Eugent Bushpepa gimė 1984 metais Rešenyje, šiaurės vakarų miestelyje. Dainuoti pradėjo nuo šešerių metų. Baigęs vidurinę mokyklą jis persikėlė į Italiją, tačiau po kelerių metų grįžo į gimtąją Albaniją.

Savo karjerą muzikoje pradėjo 2006 metais kaip dainininkas albanų televizijos kanale „Top Channel". Eugent taip pat dažnai koncertuoja baruose ir klubuose kartu su grupe, tačiau tuo pačiu skinasi kelią ir solinėje karjeroje. Nors Eugent dažniausiai atlieka žinomus kūrinius, tačiau turi ir autorinių dainų, pavyzdžiui, 2007 metais išleista roko stiliaus daina „Maska e Madheshtise". Kartu su grupe „Sunrise" ir daina „Engjell" varžėsi „Top Fest". E. Bushepa taip pat yra įrašęs dainų su kitais žymiais šalies atlikėjais, dalyvavęs daugybėje turų.

2017 m. lapkričio mėn. Albanijos televizija RTSH paskelbė, jog Bushpepa yra vienas iš 22 dalyvių „Festivali i Këngës 56" konkurse. Jis dalyvavo su paties sukurta daina „Mall". Gruodžio pradžioje RTSH išleido visų konkursantų muzikinius vaizdo įrašus. Daina buvo laikoma viena favoričių laimėti konkursą. „Festivali i Këngës" atlikėjas savo dainą atliko pirmajame pusfinalyje, vykusiame gruodžio 21 dieną. Po antrojo pusfinalio pabaigos tapo aišku, kad jis pateko į finalinį etapą. Finalas įvyko gruodžio 23 d. Kongresų rūmuose, Tiranoje. Dėl nugalėtojo titulo ir galimybės atstovauti Albanijai 2018 m. „Eurovizijoje" pasirodė 14 dalyvių. Susumavus komisijos balsus paaiškėjo, jog nugalėtoju tapo E. Bushpepa. Įdomu tai, jog Albanijai atlikėjas vyras atstovaus po 4 metų pertraukos, per šį laikotarpį į konkursą važiavo vien moterys.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Eugent Bushpepa** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina „Mall"

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Lindita  *„World"*** |  **Albanijos atstovas Eurovizijoje**2018 | Po to:**-** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  Kunai |
| --- |
| Kunų moteris tarp molųKunų moteris tarp *molų* |
| Gyventojų skaičius | 50 tūkst. |
| Populiacija šalyse | Panama, Kolumbija |
| Kalba (-os) | kunų, ispanų |
| Religijos | tradicinis tikėjimas, krikščionybė |
| Giminingos etninės grupės | motilonai, uvai ir kt. čibčai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Kunai |

**Kunai** – indėnų tauta, gyvenanti Sąsmaukos-Kolumbijos kultūrinėje zonoje, dabartinės Panamos ir Kolumbijos teritorijose. Populiacija – apie 50 tūkst. žmonių. Kalba kunų kalba, priklausančia čibčų kalbų šeimai.

Panamoje kunų gyvenamose zonose sudarytos indėnų komarkos: Kuna Jala, Kuna de Madugandi ir Kuna de Vargandi. Taip pat šiek tiek kunų gyvena miestuose (Panamoje, Kolone ir kt.). Kolumbijoje kunai gyvena keliuose mažuose kaimuose.

Senovėje kunai, drauge su kitais čibčais apgyvendino Centrinę Ameriką. Atvykus ispanams, kunai gyveno daugiausia dabartinėje Kolumbijoje, prie Urabos įlankos. 1500–1501 m. jie susidūrė su Alonso de Ochedos ekspedicija, vėliau jų žemėse bandyta įkurti kolonijas. Kaip manoma dėl karų su kitomis gentimis kunai vėliau patraukė į šiaurę, o kadangi ten žemės buvo labai pelkėtos, daug jų persikėlė į San Blaso salas. XX a. pr. Panamos valdžia bandė apriboti kunų savivaldą ir tradicijas, tai lėmė 1925 m. Tulės revoliuciją. Po jos kunai išsikovojo dalinę kultūrinę autonomiją.

Kunų bendruomenei tradiciškai vadovauja *saila* – dvasinis lyderis, perduodantis žodinę tautos istoriją, atmenantis religines dainas. Kunai turi susirinkimų pastatą *Onmaked Nega*, kuriame atlieka religinius ritualus, pasakoja legendas, aptaria reikalus. Kuna Jalos komarka valdoma kunų generalinio kongreso, kurį sudaro trys didieji sailos.

Kunų tarpe itin dažnas albinizmas. Albinosams priskiriamos išskirtinės maginės galios – jų pareiga yra ginti mėnulį nuo drakono mėnulio užtemimo metu. Tokiomis naktimis jie, ginkluoti lankais ir strėlėmis, baido drakoną.

Kunai verčiasi žvejyba, žemės ūkiu, prekyba. Maistui naudoja daugiausia bananus, žuvį ir kokoso riešutus, taip pat prisiduria maisto iš medžioklės, perka atvežtinę mėsą. Taip pat užsiima turizmu, amatais. Kunai žymūs savo ypatinga spalvinga tekstile, vadinama *mola*. Kunų drabužiai, audiniai itin spalvingi, gausiai dekoruoti ir ornamentuoti.

* Kunų trobelėKunų trobelė
* Kunų vėliavaKunų vėliava
* Kunų merginaKunų mergina
* PardavėjosPardavėjos
| ***Marčiano stebuklai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Magic of Marciano |
| Kilmės šalis |  JAV Prancūzija |
| Režisierius | Tony Barbieri |
| Scenaristas (-ai) | Tony Barbieri |
| Vaidina | Nastassja Kinski |
| Metai | 2000 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Marčiano stebuklai** (angl.  *The Magic of Marciano*) – 2000 m. sukurta drama, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Nastassja Kinski.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Nastassja Kinski – Keitė
* Cody Morgan – Džeimsas
* Robert Forster – Henris
* Jason Cairns – Kurtas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Dešimtmetis Džeimsas gyvena kartu su psichiškai nestabilia motina Keite ir jos meilužiu Kurtu. Po to, kai šis pakelia prieš vaiką ranką, Keitė jį išvaro iš namų. Džeimsas, klajodamas po uostą, susipažįsta su Henriu – pagyvenusiu vyriškiu, turinčiu nuosavą jachtą. Berniukas padeda jam dažyti laivą ir ima svajoti, kad jo motina ir Henris galėtų tapti pora. Jam net pavyksta juos supažindinti, tačiau jo svajonėms nelemta išsipildyti: Henris, baigęs tvarkyti laivą, ketina išplaukti, o Keitė vėl apsigyvena su Kurtu.

Atsidūręs kitame mieste, Henris išgirsta, kad Keitė, sužinojusi apie Kurto meilužę, suniokojo jo automobilį ir atsidūrė psichiatrijos ligoninėje, o Džeimsą ketinama atiduoti įvaikinti. Jis grįžta ir ima pats globoti berniuką, laukdamas, kol Keitė baigs gydymą, tačiau ši miršta ir Henris su Džeimsu lieka vieni...
Gambas|  |
|  
**Gambas** 1.04 su projekto pavyzdžiu SuSE Linux 9.3 Professional OS, GNOME aplinkoje. |
| Stabili versija | 1.0.15 |
| Operacinė sistema | Linux |
| Licencija | GNU |
| Svetainė | gambas.sourceforge.net |

**Gambas** – programavimo kalba Linux operacinei sistemai, savo funkcialumu labai primenanti Visual Basic. Nors Gambas nėra suderinama su Visual Basic, tačiau ji turi nuosavą BASIC kalbos interpretatorių, todėl yra geras pasirinkimas Linux vartotojams, kurie nori tobulinti savo VB žinias GNU pagrindu.

Naudojantis Gambas labai lengva kurti Linux GUI programas (Gambas IDE pati parašyta su Gambas) naudojantis Qt įrankiais. Tačiau, norint vykdyti Gambas programas reikia turėti Gambas paleidimo bibliotekas. Taip pat yra ir Windows šeimos operacinėms sistemoms pritaikyta Gambas versija, veikianti Cygwin pagrindu. Grafinė programos versija neveikia Windows operacinėse sistemose.

Gambas sukurta Paryžiuje, Benoit’o Minisini’o, nuo 1999 veikia GNU licencijos pagrindu. Naujausia versija 1.0.14, išleista 2006 m. vasarį, įtraukta į SuSE Linux Professional distribuciją 9.0.

'Gambas' yra rekursyvus akronimas sakiniui **Gambas Almost Means BASic** (*Gambas* ispanų kalboje reiškia žodį krevetė).

Su Gambas galima lengvai:

* Naudotis duomenų bazėmis, tokiomis kaip MySQL ar PostgreSQL.
* Kurti KDE programas su DCOP.
* Versti Visual Basic programas į Gambas ir naudoti jas Linux tipo operacinėse sistemose.
* Kurti tinklo sprendimus.

Taip pat skaitykite
-------------------

* HBasic
* Visual Basic

Nuorodos
--------

* Gambas puslapis
* Gambas dokumentacija Archyvuota kopija 2005-11-27 iš Wayback Machine projekto.
* Gambas Vikipedija Archyvuota kopija 2006-01-28 iš Wayback Machine projekto.
* Vokiškos testų miniprogramos Archyvuota kopija 2004-08-03 iš Wayback Machine projekto.
* vokiška Gambas Vikiknyga Archyvuota kopija 2006-02-20 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Žemaičių verpimo ratelis, XX a.
**Verpimo ratelis** (žemaitiškai – *kalvaratas*) – prietaisas siūlams verpti. Pagal konstrukciją būną gulsčias (plačiau naudotas Klaipėdos krašte ir Aukštaitijoje) ir stačias. Lietuvoje atsirado XVIII a. I pusėje. Iki tol valstiečiai naudojo verpstę.

Verpimo ratelis susideda iš ritės siūlams, ratelio, rato, krėslo, paminos, trijų kojų. Pamina minama koja ir taip sukamas ratas. Pluošto kuodelis tvirtinamas prie prieverpstės. Sukdama ratelį koja, verpėja kaire ranka peša iš kuodelio verpalą, o dešine ranka, prilaikydama jį, lygina siūlą, nutaiko siūlo storumą ir leidžia jį į ritę.

Verpimo ratelius darydavo iš uosio, liepos, alksnio. Daugiausia verpdavo moterys žiemos mėnesiais, po visų derliaus nuėmimo darbų.

Literatūra
----------

* A. Jonaitytė. Ratelio verpstės ir jos dalių pavadinimai. – Liet. kalbotyros klausmai. V. 1977, t. 17.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Gambelaጋምቤላ |
| --- |
| 

GambelaGambela

8°15′0″ š. pl. 34°35′0″ r. ilg.﻿ / ﻿8.25000°š. pl. 34.58333°r. ilg.﻿ / 8.25000; 34.58333﻿ (Gambela)Koordinatės: 8°15′0″ š. pl. 34°35′0″ r. ilg.﻿ / ﻿8.25000°š. pl. 34.58333°r. ilg.﻿ / 8.25000; 34.58333﻿ (Gambela) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Etiopijos vėliava Etiopija |
| **Regionas** | Gambelos regionas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 39 022  |
| **Altitudė** | 526 m |

**Gambela** (amher. ጋምቤላ) – miestas vakarų Etiopijoje, prie Baro upės ir jos intako Džadžabos; Gambelos regiono centras. Yra oro uostas, veikia du turgūs. Netoliese yra Gambelos nacionalinis parksd. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (medvilnė, gyvuliai).

Mieste gyvena anuakai (33,8 %), oromai (26,1 %), amherai (14 %), nuerai (10,4 %), tigrajai (6,5 %), kambatai (4,3 %). Apie pusė tikinčiųjų – protestantai, trečdalis priklauso Etiopijos stačiatikių bažnyčiai.

Istorija
--------

1907 m. britai Gambeloje įkūrė uostą prie Baro upės, per kurį buvo išvežama kava iš Etiopijos kalnyno link Nilo upės. Britų valdžia Gambeloje išliko ir italų okupacijos metu. 1944 m. šis britų anklavas išliko, bet jo savivalda pamažu mažinta. 1956 m. Gambela tapo Etiopijos valda. 1974 m. valdžią paėmus komunistams, Gambelos uostas buvo uždarytas. Jis nebeatidarytas dėl nestabilios padėties Sudane bei kilusio separatistinio judėjimo.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Paminklas Pedro de Mendozai**Pedras de Mendosa** (*Pedro de Mendoza y Luján*; 1487 m. Guadikse, Andalūsijoje – 1537 m. birželio 24 d. Atlanto vandenyne) – ispanų keliautojas ir konkistadoras, pirmasis La Platos adelantadas.

Biografija
----------

Pedras de Mendosa gimė kilmingoje, imperatoriaus Karolio V malonę turėjusioje šeimoje. 1529 m. pasiūlė kolonizacinę kelionę į Pietų Amerikos pietus. Mendosai suteiktas generolo laipsnis, dovanotos teritorijos tarp La Platos ir Magelano sąsiaurio. Imperatorius jam davė 2000 dukatų ir pažadėjo dar tiek pat, jei Mendosa nugabens į koloniją 1000 kolonistų, ten pastatys kelią iki Ramiojo vandenyno ir 3 tvirtoves. 1534 m. Mendosa išvyko į kelionę, tačiau dėl labai blogų oro sąlygų buvo priverstas išsilaipinti Brazilijoje. Čia dėl nesutarimų Mendosos paliepimu buvo nužudytas jo leitenantas Osorijas. Vėliau Mendosos ekspedicija pasiekė La Platą ir 1536 m. vasario 2 d. įkūrė Buenos Aires. Tačiau ispanams teko susidurti su nuožmiu vietinių gyventojų pasipriešiniu. Indėnai nužudė Pedro brolį Diegą. Netrukus indėnai sugriovė Buenos Airių fortą. Sušlubavus sveikatai, Mendosa išplaukė atgal į Ispaniją, bet kelionės metu mirė.
| Mary Stävin |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Mary Ann Catrin Stävin |
|  |
| Gimė | 1957 m. rugpjūčio 20 d. (64 metai)Erebru lėnas, Švedija |
|  |
| Šalis |  Švedija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Kimberley Jones  „Žvilgsnis į žmogžudystę" (1985 m.) |
| Apdovanojimai |
| Mis Pasaulis (1977 m.) |

**Mari Stevin** (šved. *Mary Ann-Catrin Stävin* ; g. 1957 m. rugpjūčio 20 d. Erebru lėnas) – švedų modelis ir kino aktorė, grožio konkurso „Mis Pasaulis" nugalėtoja (1977 m.). 1980 m. ir 2010 m. šiame konkurse buvo viena iš teisėjų.

Yra atlikusi vaidmenis dvejuose bondiados filmuose: „Aštunkojytė" (1983) ir „Žvilgsnis į žmogžudystę" (1985), tačiau juose įkūnijo skirtingus personažus.

Kartu su futbolininku George Best išleido pratimų rinkinį „Shape Už and Dance", nusifilmavo dvejuose atlikėjo Adam Ant vaizdo klipuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mary Stavin on imdb.com

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mary Stävin** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Juodi turmalino kristalai su žeručiu pegmatite
**Pegmatitas** – stambiai grūdėta magminė uoliena, sudaryta iš kristalų, kurių dydis dažnai viršija 20 mm. Dažniausia pegmatitų sudėtis yra panaši į granito, t. y. jie sudaryti iš kvarco, lauko špatų ir žėručių. Retesniais atvejais, mažiau silicio ir daugiau geležies turintys pegmatitai gali būti randami su amfibolais, plagioklazais, piroksenais, feldšpatoidais ir kitais neįprastais mineralais.

Granitiniai pegmatitai
----------------------

Feldšpatas su mėlynais korundo kristalais
Nors granitinių pegmatitų mineralinė sudėtis yra panaši į granito, jų tekstūra, mikroelementai ir papildomi mineralai gali stipriai skirtis. Granitinius pegmatitus galima skirstyti į dvi šeimas: ličio-cezio-tantalo (LCT) ir niobio-itrio-fluoro (NYF) pegmatitus. LCT šeima pasižymi ličio praturtinimu ir todėl ličio mineralai kaip spodumenas, petalitas, lepidolitas ir turmalino atmaina elbaitas gali juose formuotis. Boro, fosforo, ir fluoro lygis šiuose pegmatituose taip pat aukštas, nors praturtinimo lygis ženkliai skiriasi tarp skirtingų pegmatitų. Šie pegmatitai asocijuojami su granitais, kurie susiformavo iš sedimentinių uolienų. NYF šeima yra ypatinga tuo, kad juose susidaro chemiškai sudėtingi oksidai ir silikatai, kurie gali būti praturtinti sunkiaisiais retųjų žemių elementais, titanu, uranu, toriu ir niobiu. Dažni fluorito ar topazo kristalai žymi praturtinimą fluoru, šiai pegmatitų šeimai trūksta fosforo ir turmalinai yra retai randami. Dauguma NYF pegmatitų asocijuojami su mažai vandens turinčiais granitais, susiformavusiais lydantis apatinei Žemės plutos daliai.

Pegmatitai yra svarbūs tuo, kad juose randami industriniai mineralai, tokie kaip lauko špatai ir kvarcas, retųjų elementų rūdos ir brangakmeniai.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

„**Magnificat**" – mėnesinis maldynas, skirtas kasdieniams Dievo žodžio skaitymams. Jame pateikiami kiekvienos dienos šv. Mišių skaitiniai, Valandų liturgijos ištraukos rytmetinei ir vakarinei ar naktinei maldai, meditacijos ar homilijos pagal tos dienos Evangeliją ir įvairios rubrikos, padedančias geriau pažinti Katalikų Bažnyčios mokymą bei kultūrinį kontekstą, gilinti tikėjimą ir rasti atsakymus į rūpimus dvasinio gyvenimo klausimus.

„Magnificat" pasaulyje
----------------------

„Magnificat" 1992 m. buvo pradėtas leisti Prancūzijoje. Prancūziška versija platinama visose frankofoniškose šalyse: Prancūzijoje, Belgijoje, Šveicarijoje ir Kanadoje. „Magnificat" anglų kalba leidžiamas JAV nuo 1998 m.; ispanų kalba – nuo 2003 m. Ispanijoje ir Meksikoje. Pirmas „Magnificat" numeris Lietuvoje pasirodė 2010 m. kovo mėnesį. Slovėnijoje maldynas leidžiamas nuo 2013 m.

„Magnificat" Lietuvoje
----------------------

Mintis leisti periodinį maldynėlį „Magnificat" kilo Tiberiados bendruomenės vienuoliams. Jie sutelkė kelias religines bendruomenes bei grupę pasauliečių ir 2010 m. kovo mėnesį Lietuvoje pasirodė pirmasis „Magnificat" numeris.
Iš pradžių kolektyvą sudarė vos keli bendradarbiai, kurie rūpinosi tekstų parengimu, maketavimu ir leidinio platinimu bei prenumerata. Šiandien maldynėlį rengia jau išaugęs kolektyvas, dirbantis pusiau savanoriškais principais.

Maldyno tikslas
---------------

Po įvadinių rubrikų pateikti skaitiniai kiekvienai dienai. Šiokiadienių šv. Mišių skaitiniai ir Evangelija pateikti su meditacijomis iš Bažnyčios Tradicijos. Sekmadieniais liturginius tekstus palydi Lietuvos dvasininkų homilijos. Taigi pirmasis šios knygelės tikslas – paskatinti pasauliečius aktyviai ir sąmoningai dalyvauti Eucharistijos šventime, gyventi su Dievo Žodžiu kasdien.

Be to, „Magnificat" siekiama padėti tikinčiajam sustiprinti kasdienę asmeninę maldą. Todėl kiekvienai dienai siūloma rytmetinė ir vakarinė (arba kai kuriais atvejais naktinė) malda. Tai ištraukos iš Valandų liturgijos – Visuotinės Bažnyčios maldos. Pasauliečiams siūloma malda yra sutrumpinta siekiant, kad krikščionys galėtų surasti laiko Dievui įtemptoje kasdienybėje.

Rubrikos
--------

* Redakcijos žodis
* Viršelio paveikslas – kiekvieno numerio viršelį puošia vis kitas sakralinės dailės kūrinys, kurį pristato ir komentuoja kompetentingi menotyrininkai
* Katechezė – popiežiaus katechezių ištraukos
* Kaip skaityti ir medituoti Dievo žodį – kun. Gedimino Jankūno rengiamas Šv. Rašto komentaras lectio divina principu
* Evangelijos liudytojai šiomis dienomis – įvairios iniciatyvos siekiant padėti visuomenės atstumtiesiems, skurstantiems ar sunkumus patiriantiems (neįgaliesiems, alkoholikams, benamiams, gatvės vaikams etc.)
* Istorinės datos – dr. Liudas Jovaiša pristato svarbias visuotinės bei Lietuvos Bažnyčios sukaktis ir įvykius
* Malda šeimoje – pasiūlymai, kaip melstis šeimoje su vaikais
* Mėnesio šventasis – šventųjų gyvenimo istorijos

Nuorodos
--------

* „Magnificat" svetainė
| Skineikių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Skineikių piliakalnisSkineikių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°42′49.2″ š. pl. 25°51′55.2″ r. ilg.﻿ / ﻿55.713667°š. pl. 25.865333°r. ilg.﻿ / 55.713667; 25.865333Koordinatės: 55°42′49.2″ š. pl. 25°51′55.2″ r. ilg.﻿ / ﻿55.713667°š. pl. 25.865333°r. ilg.﻿ / 55.713667; 25.865333 |

 |
| Vieta | Zarasų rajonas |
| Seniūnija | Dusetų seniūnija |
| Plotas | 50x30 |
| Naudotas | I tūkstantmetis pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1949, 1972 |
| Registro Nr. | AR1514 / A1019P / 5724 |

**Skineikių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5724; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1514; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1019P) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Skineikių, Dusetų seniūnija. Pasiekiamas iš plento  **178**  Bradesiai–Dusetos–Daugailiai  pasukus į dešinę rytuosna keliuku į Skineikius, už 1 km yra į kairę šiaurėn nuo kelio, pravažiavus sodybą dešinėje.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 50 m ilgio, 30 m pločio pietiniame gale, 20 m - šiaurėje, 1 m aukštesniu šiauriniu galu. Joje rasta akmeninių kirvių, brūkšniuotos keramikos. Aikštelės šiauriniame krašte buvo supiltas pylimas (sunaikintas, 1949 m. dar buvo pastebima jo žymių). Šlaitai vidutinio statumo, 10 m aukščio. 

700 m į šiaurės rytus yra Gasių piliakalnis.

Tyrimai
-------

1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - II tūkstantmečio pirma puse. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 24000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1751700 m².

50 m į pietvakarius nuo piliakalnio yra V a. Skineikių pilkapynas, kurį 1938 m. tyrinėjo Pranas Kulikauskas.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Antažiegės piliakalnis 6 km | Morkūnų piliakalnis 5 km | Gasių piliakalnis 0,7 km |  |
| Vosgėlių piliakalnis 10 km |  | Gugių piliakalnis 1,2 km |
| Zabičiūnų piliakalnis 7 km | Lūžų piliakalnis 7 km | Vencavų piliakalnis 7,5 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 152 (Nr. 671).

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p.213
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 424-425.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Skineikiai