recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Namtokmesurino nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
|   |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Namtokmesurino nacionalinis parkas vietą.Namtokmesurino nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 19°21′13″ š. pl. 97°58′51″ r. ilg.﻿ / ﻿19.35361°š. pl. 97.98083°r. ilg.﻿ / 19.35361; 97.98083Koordinatės: 19°21′13″ š. pl. 97°58′51″ r. ilg.﻿ / ﻿19.35361°š. pl. 97.98083°r. ilg.﻿ / 19.35361; 97.98083 |
| **Plotas:** | 396,60 km² |
| **Įkurtas:** | 1980 |

**Namtokmesurino nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติน้ำตกแม่สุรินทร์) – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Mehongsono provincijoje. Parkas įkurtas 1981 m. spalio 29 d.

Vieta
-----

Parkas užima 396,60 km² ir apima Khunjuamo (Khun Yuam) ir Mueango (Mueang) apylinkes, 10 km į šiaurės nuo provincijos centro Mehongsono.

Flora ir fauna
--------------

Namtokmesurino nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai ir mišrūs miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*), karpotasis viršūklis (*Terminalia bellirica*), Vietnaminė pušis (*Pinus merkusii*), gleivingoji pušis (*Pinus kesiya*),

Parke gyvena: Himalajinis lokys, Indinis zambaras, Indijos muntjakas, šernas, juodakaklis kiškis (*Lepus nigricollis*), palminis musangas, Indokininis tigras, baltarankis gibonas ir kt. sutinkama daugiau paukščių, roplių.

Įžymiausios vietos
------------------

* Mae Surino (Mae Surin) ir Damkhon (Damkhon) kriokliai.
* Namhuhaičajo (Nam Hu Haichai) urvas.

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
| ***Vienišas Kalėdų senelisieško žmonos*** |
| --- |
|  |
| Filmo plakatas |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Harvey Frost |
| Prodiuseris (-iai) | Craig Bassett |
| Scenaristas (-ai) | Pamela Wallace |
| Vaidina | Steve Guttenberg  Crystal Bernard  Dominic Scott Kay |
| Metai | 2004 |
| Žanras | Romantinis, komedija |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | ABC Family |
| **IMDb įrašas** |

**Vienišas Kalėdų senelis ieško žmonos** (angl. *Single Santa Seeks Mrs. Claus*) – amerikiečių romantinė komedija, kuri pasirodė 2004 m.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo pradžia mus nukelia į mažos mergaitės vaikystę, kai ji laukė Kalėdų stebuklo, bet kartais ir kalėdiniams stebuklams nelemta neįvykti. Praėjo daug metų, o ši mergaitė tapo reklamos firmos darbuotoja. Net prieš šventes daug dirba. O jaunasis Nikolajus pakviečiamas pas savo tėvą, Kalėdų Senį ir jam pasakoma, kad vyktų ir susirastų žmoną. Dar jam tėvukas pridejo gerų mergaičių sąrašą. Kalifornijoje, deja, iš šio sąrašo jokios naudos. Klajodamas po miestą jis susipažįsta su Bete ir jos sūnumi. Nikas susižavi moterimi. Filmuojamsi reklamose, susibendrauja ir įsimyli. Tačiau Santa prieštarauja jos kandidatūrai, nes ji netiki Kalėdomis. Nikas linkęs manyti, kad tai pataisoma.

Veikėjai
--------

*Aktorius – veikėjas*
* Steve Guttenberg – Nick. Nikas, Kalėdų Senelio įpėdinis.
* Crystal Bernard – Beth. Betė, našlė, kuri vaikystėje nustojo tikėti stebuklais.
* Dominic Scott Kay – Jake. Džeikas, Betės sūnus.
* Armin Shimerman – Ernestas, Santos pagalbininkas.
* Wendy Braun – Amy
* Sebastian Tillinger – Hennesy
* Mackenzie Fitzgerald – Jocelyn. Džoselina, Džeiko simpatija.
* Kelley Hazen – Joanie
* Cody Arens – Christian
* Robin Shorr – Meredith
* John Wheeler – Santa

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb svetainėje (anglų k.)
**Lietuvos telefoninių psichologinės pagalbos tarnybų asociacija**, LTPPTA – Lietuvos telefonu psichologinę pagalbą teikiančias tarnybas ir savanorius asmenis vienijanti organizacija. Būstinė Vilniuje, Rasų g. 20.

Veikla
------

Lietuvos telefoninių psichologinės pagalbos tarnybų asociacija įkurta 1996 m. spalio 4 d Turi 20 narių, 3 asocijuotuosius narius ir 12 asocijuotų narių – rėmėjų. Tarptautinės skubios telefoninės psichologinės pagalbos tarnybų asociacijos tikroji narė nuo 2000 m. 2002 m. pasirašė bendros veiklos sutartį su Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministerija. 2002 m. „Jaunimo linija" pradėjo teikti pagalbą internetu – įkurta programa „Draugo laiškai". 2003 m. gruodžio 12 d. Vilniaus ir Kauno „Vaikų telefono linija" pradėjo bendrą darbą vienu telefono numeriu (8 800 11111), o gruodžio 15 d. vietoje anksčiau galiojusių trijų skirtingų numerių įvestas bendras Vilniaus, Kauno ir Klaipėdos „Jaunimo linijos" numeris (8 800 28888). Nuo 2004 m. į „Vaikų liniją" ir „Jaunimo liniją" galima paskambinti iš mobiliojo ryšio telefonų.

Asociacija vykdo savižudybių ir psichologinių krizių prevencijos programas, padeda steigtis naujoms telefoninės pagalbos organizacijoms (tarnyboms), savo nariams rengia kursus, konferencijas, simpoziumus, kvalifikacijos kėlimo seminarus, susitikimus, diskusijas, kuria ir naudojasi vieningu informaciniu ir statistiniu duomenų banku, bendradarbiauja su Lietuvos ir užsienio šalių valstybės ir visuom. organizacijomis, veikiančiomis telefoninių psichologinės pagalbos teikimo srityje, atstovauja narių interesams valstybės, savivaldybių ir kitose institucijose, organizuoja narių veiklos populiarinimą, visuomenės švietimą, leidybą ir kitą veiklą psichologinės ir socialinės pagalbos srityje. Asociacijos tarnybose dirba savanoriai ir profesionalai. Dalyvavo 2001 m. kuriant Valstybinę savižudybių prevencijos strategiją.

Prezidentai
-----------

* Kristina Ona Polukordienė – 1996-2002 m.;
* Linas Slušnys – 2002-2008 m.;
* Paulius Skruibis – nuo 2008 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos telefoninių psichologinės pagalbos tarnybų asociacija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 339 psl.

Nuorodos
--------

* Lietuvos telefoninių psichologinės pagalbos tarnybų asociacija.
Trakų savivaldybės administracija
Trakų rajono savivaldybės tarybos frakcijos 2019-2023 m. kadencijoje:██ Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio frakcija: 9 

 ██ Lenkų rinkimų akcijos ir Rusų aljanso koalicijos „Krikščioniškų šeimų sąjunga" frakcija: 4 

 ██ „Renkuosi ateitį" frakcija: 3 

 ██ Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos frakcija: 2 

 ██ Lietuvos Socialdemokratų partijos frakcija: 4 

 ██ Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų frakcija: 3 

**Trakų rajono savivaldybės taryba** – Trakų rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

Merai
-----

* 1995 - 1997 m. – Kęstutis Vaitukaitis
* 1997 - 2000 m. – Vytautas Mikalauskas
* 2000 - 2003 m. – Saulius Raščiauskas
* 2003 - 2004 m. – Tadeušas Uždel
* 2004 - 2007 m. – Vytautas Petkevičius
* 2007 - 2008 m. – Vytautas Petkevičius
* 2008 - 2009 m. – Edmundas Zenonas Malūkas
* 2009 - 2011 m. – Vincas Kapočius
* 2011 - 2014 m. – Vincas Kapočius
* 2014 - 2019 m. – Edita Rudelienė
* 2019 - 2021 m. – Edita Rudelienė
* 2021 m. – Andrius Šatevičius

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Trakų rajono taryba 1990–1995 m.
* Trakų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Trakų rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Trakų rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Trakų rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Trakų rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Trakų rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2012-12-25 iš Wayback Machine projekto.

1. ↑
63 najanarų mūrčiai Šri Kokarnešvaros šventykloje (Tirukokarnas, Tamilnadas)
**Najanarai** (tamil. நாயனார்  = *Nāyaṉār* arba tamil. நாயன்மார்  = *Nāyaṉmār*) – šventieji tamilų šaivistinėje tradicijoje. Kartu su vaišnavų šventaisiais alvarais, najanarai visoje Pietų Indijoje garbinami bhaktiniuose kultuose. Tai maždaug VI–VIII a. gyvenę poetai, savo eilėmis šlovinę Šivą, išreiškę jam begalinę meilę ir atsidavimą. Tamilų šaivų tradicija skaičiuoja 63 najanarus, o jų hagiografijos pateiktos XII a. veikale „Perija puranoje" (*Periya-purāṇam* – „Didžioji istorija").

Tarp najanarų minimi įvairiausių visuomenės sluoksnių atstovai – brahmanai, karaliai, bekasčiai, moterys, netgi vienas buvęs budistų vienuolis. Bhaktinėms tradicijoms tokia socialinė įvairovė būdinga, nes tikima, kad svarbiausia yra meilė Dievui, o ne apeigos ar visuomeninė hierarchija. Svarbiausias tarp najanarų laikomas VIII a. poetas Sundararas. Najanarai laikomi tobulo atsidavimo pavyzdžiais ir tebėra labai svarbūs tamilų šaivizme iki šiol.

Najanarų poezija patenka į rinkinius *Tirumurai*, *Tiruvačakam*, *Tevaram*, *Tirumantram* ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Nāyanār*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 150–151
WorldCat logotipas
**WorldCat** – internetinis leidinių katalogas, katalogizuojantis bibliotekų knygas iš viso pasaulio. 2019 m. pabaigos duomenimis, jam priklausė 17 983 bibliotekos iš 123 šalių. Katalogą prižiūri ir pildo JAV nepelno organizacija „Online Computer Library Center" (OCLC) bei „WorldCat" priklausančios bibliotekos. Katalogas yra nemokamas, ir bibliotekos talpinti savo kolekcijas taip pat gali nemokamai. Jis yra išlaikomas iš pelno, gaunamo iš kitų mokamų OCLC paslaugų bibliotekoms. 2017 m. duomenimis, WorldCat buvo didžiausias viešas elektroninis knygų katalogas pasaulyje.

OCLC organizaciją 1967 m. įkūrė amerikiečių bibliotekininkas Fred Kilgour. Tais pačiais metais buvo pradėta kurti katalogizavimo sistema, vėliau davusi pagrindą „WorldCat". Katalogas viešai pristatytas ir pirmieji įrašai į jį buvo įtraukti 1971 m. 2006 m. OCLC paleido viešą, nemokamą portalą WorldCat.org, kuriame galima matyti visą knygų katalogą.

Kiekvienas įrašas „WorldCat" kataloge turi specialų unikalų jam priskirtą *OCLC kontrolinį numerį* (angl. *OCLC control number*).

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

* WorldCat.org
* OCLC svetainė

### Išnašos

1. ↑
2. ↑   Oswald, Godfrey (2017). „Largest unified international library catalog". Library world records (3rd ed.). Jefferson, NC: McFarland & Company. p. 291. ISBN 9781476667775. OCLC 959650095.
3. ↑
4. ↑   Archyvuota kopija 2019-12-11 iš Wayback Machine projekto.
Agentūros buveinė
**Lietuvos valstybinė privatizavimo agentūra** – Lietuvos valstybinė privatizavimo institucija, veikusi prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Vilniuje 1995–1997 m.

Veikla
------

Atstovavo vyriausybei privatizuojant valstybės turtą arba savivaldybėms (pagal atskirą sutartį) – privatizuojant savivaldybių turtą. Agentūra rengė metinį privatizuojamų objektų sąrašo projektą ir teikė jį tvirtinti vyriausybei, rengė privatizavimo programas, kurias tvirtindavo Privatizavimo komisija, nustatydavo objekto privatizavimo būdą, sąlygas, skirdavo savo atstovą į objekto vertės nustatymo komisiją, leido informacinius biuletenius apie privatizuojamus objektus, tvarkė privatizavimo darbų apskaitą, atstovavo vyriausybei teisme dėl privatizavimo sandorių ir kita. Agentūros sprendimai buvo privalomi privatizuojamų įmonių steigėjams.

1997 m. pabaigoje Lietuvos valstybinė privatizavimo agentūra savo teises ir prievoles perdavė Valstybės turto fondui ir buvo pertvarkyta į jo Privatizavimo padalinį.

Direktorius – Kazimieras Vytis Atkočiūnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvos valstybinė privatizavimo agentūra*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 345 psl.

Nuorodos
--------

Agentūros tinklapis anglų k.
Lietuvos-Latvijos valstybės sieną žymintys stulpai (už upės – Latvijos sienos riboženklis])
Riboženklis, skiriantis Italijos ir Šveicarijos valstybes
**Riboženklis**, sienų ženklas – ženklas privačioms ir valstybės sienoms žymėti. Pirmieji lietuviškų žemių riboženkliai buvo stambūs gamtiniai objektai (upės, ežerai, pelkės, miškai ir t. t.) įsispraudę tarp gyvenamų teritorijų. XII–XIII a. dalį tarpgentinių dykrų baltų gentys, kaip prūsai, sakralizavo, laikė mirusiųjų buvimo erdve. Statmenai paribiams buvo orientuojamos kapų duobės, statomi akmeniniai stabai. Riboženkliais buvo šventos giraitės ir laukai, skyrę gyvenvietes. Smulkesni riboženkliai: upeliai, šaltiniai, akmenys, medžiai. Dirbtiniai riboženkliai: perkasti grioviai – užkardos, statyti akmenys ir medžiai pažymėti kryžiais ar kt. ženklais. Senieji r. itin saugoti. XV–XVI a. Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei plečiant vidinę kolonizaciją, gausėjo dirbtinių riboženklių, atsirado perkasos su tilteliais, sukasti kalneliai, kaip riboženkliai pradėti naudoti keliai. Atstumai tarp ženklų matuoti myliomis. XV–XVI a. LDK rūpinosi valstybės sienų nustatymu ir žymėjimu. Sienų riboženkliai, turėdami valstybės simbolius, išsiskyrė iš bendrinio riboženklių tipo.

Plito apgyvendinti pasieniai, kurių gyventojų sukurti sienų ženklai žymėjo valstybės sieną. Ženklinimo detalumas, apgyvendinti pasieniai reiškė sienos, kaip sienos linijos susiklostymą, kuris išryškėjo XVI a. 1545 m. tarp LDK ir Prūsijos buvo nustatyta siena, kurio vienas ženklas buvo mūrinis stulpas, jame pavaizduoti valstybių herbai ir įrašai lotynų kalba. Europoje Napoleonmečiu (XVIII a. pr.) siekta tiesinti susiklosčiusias vingiuotas sienas, jų žymėjime riboženkliais naudojant geografinius objektus (upes, kalnus ir t. t.). 1807 m. Napoleonas siūlė Prūsijos sienos su Rusija riboženkliu pasirinkti Nemuno upę.

Šaltiniai
---------

* Gudavičius Edvardas. Žymenys ir ženklai Lietuvoje XII–XX a. Vilnius, 1980,
* Čelkis Tomas. Nuo teritorinio ruožo prie linijos: sienų sampratos pokyčiai Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje XIV–XVI amžiuje // Lietuvos istorijos studijos, 2008, t. 22, p. 58 – 73.
* Čelkis Tomas. Privačios žemėvaldos ribų nustatymas ir žymėjimas XV–XVI a. Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje // Istorijos šaltinių tyrimai. 2011, t. 3. p. 31-58.
Wolt|  |
| Komercinis pavadinimas | Wolt |
| Forma | Dukterinė įmonė |
| Perėmėjas (-ai) | DoorDash |
| Įkurta | Suomija 2014 m. spalio mėn. |
| Centrinė būstinė | Helsinkis, Suomija |
| Tinklalapis | wolt.com |

**Wolt** – tarptautinė restoranų maisto pristatymo į namus paslaugų platforma. Bendrovė teikia ir įvairių prekių pristatymo į namus paslaugas per išmaniųjų telefonų programėlę. Turi 2,5 mln. vartototojų 23-iose Europos šalyse.

Istorija
--------

2014 m. „Wolt" startuolis įkurtas Helsinkyje, Suomijoje. Kaip nepriklausoma įmonė yra pritraukusi per 800 mln. JAV dolerių investicijų. 2021 m. lapkričio mėnesį JAV maisto pristatymo platforma „Door Dash" už 7 mlrd. eurų įsigijo technologijų įmonę „Wolt Enterprises", už akcijas atsiskaitydama savosios įmonės naujai išleidžiama akcijų emisija.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „DoorDash buys Finnish delivery app Wolt in €7bn all-stock deal". *Financial Times*. 2021-11-09. Nuoroda tikrinta 2022-06-11.
2. ↑  „Ekspertai: milijardinis „Wolt" įvertis – kosminis, tai kaina už potencialą ir pasaulinę lyderystę". *Verslo žinios*. Nuoroda tikrinta 2022-06-11.
Lietuvos teriologų draugijos leidinys
**Lietuvos teriologų draugija** – Lietuvos visuomeninė organizacija, kurios nariai tyrinėja ir populiarina žinduolius, veikianti nuo 1980 m. Vilniuje, Akademijos g. 2, Vilniaus universiteto Ekologijos institutas.

Veikla
------

Draugija turi apie 70 narių. Tikslas – tirti Lietuvos žinduolius, rūpintis jų išsaugojimu ir racionaliu naudojimu. Lietuvos teriologų draugija rengia konferencijas, seminarus, organizuoja įvairių renginius, leidžia mokslinius ir kitus leidinius, teikia pasiūlymus dėl žinduolių apsaugos ir naudojimo valstybinėms ir kitoms institucijoms. Bendradarbiauja su kitomis mokslinėmis draugijomis. Nuo 2001 m. leidžia žurnalą „Theriologica Lituanica", kuriame spausdinami moksliniai, apžvalginiai straipsniai, trumpi pranešimai, bibliografinė informacija, draugijos veiklos kronika ir kita medžiaga apie žinduolius. Žurnalas leidžiamas lietuvių kalba vieną kartą per metus. Tiražas – 100 egz. redaktorius Rimvydas Juškaitis.

Pirmininkai
-----------

* Petras Bluzma – 1980–1990 m.
* Reda Mažeikytė – 1990–1996 m.
* Eduardas Mickevičius – 1996–1999 m.
* Alius Ulevičius – 1999–2006 m.
* Kęstutis Pėtelis – nuo 2006 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Alius Ulevičius. *Lietuvos teriologų draugija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 340 psl.
| *Wonderful Life* |
| --- |
| Wonderful Life viršelis |
| Black studijinis albumas |
| Išleistas | 1987 |
| Žanras | pop muzika |
| Įrašų kompanija | A&M Records |
| Black chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| - |  | *Comedy*(1988) |

 |

**Wonderful Life** - britų grupės Black debiutinis albumas, išleistas 1985 m. ir perleistas 1987 m.

Daina Wonderful Life
--------------------

Albumo sudėtyje buvo garsiausias Black singlas *Wonderful Life* („nuostabus gyvenimas"). Tai melancholiška daina apie žmogaus vienišumą. Dainos vaizdo klipe vaizduojamas vokalistas Colin Vearncombe vaikštantis vienas pajūriu, o aplink jį - įvairūs žmonės. Dainos lyrinis veikėjas išgyvena skausmą dėl vienišumo ir trokšta draugo, tačiau nepaisant to, teigia jog gyvenimas nuostabus, ir neverta slėptis ar bėgti.

Po 1987 m. perleidimo daina *Wonderful Life* užėmė 1 vietą Austrijos, 2 vietą Vokietijos, Prancūzijos ir Šveicarijos, 8 vietą JK topuose. Dainą yra perdainavę TJ Davis, Ace of Base, Lara Fabian, Tina Cousins, Zucchero, Csézy. Daina naudota seriale *Queer as Folk*, Australijos, Prancūzijos televizijose.

Nuorodos
--------

* Dainos *Wonderful Life* videoklipas
* Dainos eilės
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Lietuvos valstiečių sąjunga**, **LVS** – trečioji Lietuvoje įsteigta lietuvių politinė partija.

Įkurta 1905 m. gruodžio 22 d. Vilniuje, nuo 1906 m. rugsėjo 30 d. bendro suvažiavimo veikė kaip autonominė kairioji Lietuvos demokratų partijos dalis.

Svarbiausi veikėjai – Danielius Alseika, P. Butkus, Juozas Gabrys-Paršaitis, Ernestas Galvanauskas, Albinas Rimka, Petras Ruseckas, A. Pauliukonis. Sąjungos veikloje dalyvavo ir Kazys Grinius, taip pat kai kurie socialdemokratų veikėjai.

Pagrindinis ideologinis principas – žemę valdo tik tie, kas ją dirba ir tik tol, kol ją dirba. Pasisakė už žemės nacionalizavimą, vėliau apsiribota tik dvarų išparceliavimu. Ideologines nuostatas atspindėjo vietoje „Ūkininko" pradėtas leisti „Lietuvos ūkininkas", „Vilniaus žinios", nuo 1912 m. „Lietuvos žinios".

Organizacijos veikla išblėso 1915 m. Lietuvą okupavus kaizerinei kariuomenei. LVS veikla atnaujinta 1918 m. iš Rusijos sugrįžus buvusios partijos ideologams ir vadovams. Steigiamasis suvažiavimas įvyko 1919 m. balandžio 26 – 27 d. CK prezidiumo pirmininku buvo išrinktas A. Rimka. Turėjo 50 kuopų, apie 4000 narių. Programoje buvo siekiama suvisuomeninti pramonę, viršnorminę dvarų žemę, ją padalinti bežemiams ir mažažemiams, panaikinti servitutus.

Steigiamajame seime turėjo 20 atstovų iš 112, I Seime – 14 iš 78 vietų. 1922 m. buvo priimta pataisyta radikalesnė programa, kurioje nustatyta 50 ha žemės norma, reikalaujama įvesti progresinius mokesčius, remti valstiečio ūkį. 1922 m. LVS įsijungė į Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungą.
Draugijos iniciatyva 1933 metais išleistas pašto ženklas. Šie ženklai Lietuvoje buvo platinami tik septynias dienas, todėl vadinami *septyndieniais*. Vėliau likęs tiražas parduotas JAV filatelistams, o gautas pelnas panaudotas labdarai.
**Lietuvos vaikas** – Lietuvos ikimokyklinio auklėjimo draugija, veikusi 1924–1940 m. Būstinė Kaune.

Istorija
--------

Rūpinosi vaikų fiziniu ir doriniu auklėjimu. Steigė vaikų darželius, kolonijas, vasaros aikšteles, stovyklas, klubus, rengė vaikų šventes, spektaklius, paskaitas, leido knygas. Neturtingų tėvų vaikai buvo auklėjami ir maitinami nemokamai. Rengdama auklėtojas draugija steigė kursus, organizavo paskaitas, knygynėlius, pasitarimus. Vaikų darželiams ir kitoms įstaigoms išlaikyti apie 60 % lėšų gaudavo iš valstybės ir savivaldybių, kitas surinkdavo pati draugija.

1940 m. draugija turėjo 58 skyrius. 1938 m. turėjo 95 vaikų darželius, 1940 m. – 116 vaikų darželių, 14 skaityklų, 2 kolonijas. Leido pedagoginį žurnalą „Motina ir vaikas", vaikų žurnalą „Vyturys".

Pirmininkė Jadvyga Tūbelienė.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Lietuvos pašto ženklai. Vilnius, Mintis 1991
2. ↑  *Lietuvos vaikas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 344 psl.
| Najobrara |
| --- |
|  Najobraros upė draustinyje (Nebraska) |
| **Ilgis** | 914 km |
| **Baseino plotas** | 29 992 km² |
| **Vidutinis debitas** | 49 m³/s |
| **Ištakos** | Aukštosios lygumos |
| **Žiotys** | Misūris |
| **Šalys** | JAV |
|  |
|  **Vikiteka** | Najobrara |

**Najobrara** (angl. *Niobrara River*, ponk. *Ní Ubthátha khe*, lako. *Wakpá Tȟáŋka*, paun.  *Kíckatariʾ*) – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Vajominge ir Nebraskoje; Misūrio dešinysis intakas. Prasideda Aukštosiose lygumose pietų Vajominge, Najobraros apygardoje. Teka į rytus Nebraskos žemėmis, pradžioje per Pušų kalnagūbrį, toliau – per Didžiąsias lygumas. Įteka į Misūrį ties Verdelo kaimu.

Didžiausi intakai – Gyvačių upė (dešinysis), Kija Paha (kairysis).

Upės vaga užtvenkta Boks Bjuto užtvanka (1946 m.). Najobrara prateka Agato fosilijų guolių nacionalinį monumentą, upės vidurupio ruožas paskelbtas gamtos draustiniu.

Najobraros žemupio slėnyje seniau gyveno indėnai ponkai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
| Pinčuvo apskritislenk. *Powiat pińczowski* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Švento Kryžiaus vaivadija |
| **Administracinis centras** | Pinčuvas |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 42 127 |
| **Plotas** | 611,03 km² |
| **Tankumas** (2006) | 69 žm./km² |
| **Teritorijos kodas** | TPI |
|  |
| **Tinklalapis** | www.pinczow.pl |

**Pinčuvo apskritis** (lenk. *Powiat pińczowski*) – apskritis pietų-centrinėje Lenkijoje, Švento Kryžiaus vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Pinčuvo mieste, kuris yra 40 km į pietus nuo regioninio centro Kelcų. Apskritis šiaurėje ribojasi su Kelcų apskritimi, rytuose su Busko apskritimi, pietuose su Kazimežos apskritimi, vakaruose su Mechuvo apskritimi ir šiaurės vakaruose su Jendžejuvo apskritimi. Apskrityje yra 5 valsčiai.

Istorija
--------

Pinčuvo apskritis įkurta 1999 m. sausio 1 d. po Lenkijos vietos savivaldos reformos, priimtos 1998 m.

Apskrities valsčiai
-------------------

Apskrityje yra 5 valsčiai:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Valsčius** | **Rūšis** | **Plotas(km²)** | **Gyventojai(2006 m.)** | **Centras** |
| Pinčuvo valsčius | miesto-kaimo | 212,8 | 22 147 | Pinčuvas |
| Dzialošycių valsčius | miesto-kaimo | 105,5 | 5 640 | Dzialošycės |
| Zlotos valsčius | kaimo | 81,7 | 4 877 | Zlota |
| Michaluvo valsčius | kaimo | 112,2 | 4 839 | Michaluvas |
| Kijės valsčius | kaimo | 99,3 | 4 624 | Kijė |
|
| Džemona del Friulisit. *Gemona del Friuli* |
| --- |
| *Džemona del Friulio katedra* |
|  |
| 

Džemona del FriulisDžemona del Friulis

46°17′00″ š. pl. 13°8′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.28333°š. pl. 13.13333°r. ilg.﻿ / 46.28333; 13.13333﻿ (Džemona del Friulis)Koordinatės: 46°17′00″ š. pl. 13°8′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.28333°š. pl. 13.13333°r. ilg.﻿ / 46.28333; 13.13333﻿ (Džemona del Friulis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Friulis-Venecija Džulija Friulis–Venecija Džulija |
| **Provincija** | Udinės provincija |
|  |
| **Meras** | Roberto Revelant |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 10 709  |
| **Plotas** | 56,2 km² |
| **Tankumas** (2021) | 191 žm./km² |
| **Altitudė** | 272 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 33013 |
| **Tinklalapis** | Oficiali svetainė |
|  **Vikiteka** | Džemona del Friulis |
| **Miesto globėjas (-ai)** | šv. Antanas Paduvietis |

**Džemona del Friulis** (fr. *Glemone*, it. *Gemona del Friuli*, slovėn. *Humin*, vok. *Klemaun*) – miestelis ir komuna Udinės provincijoje, Friulio–Venecijos Džulijos regione, Italijoje. Džemona del Friulis išsidėstęs maždaug už 90 km į šiaurės vakarus nuo Triesto ir maždaug už 25 km į šiaurės vakarus nuo Udinės.

Džemona del Friulio komuną sudaro šios frakcijos (komunos dalys, daugiausia kaimai ir maži kaimeliai): Kampanjola, Manialija, Senamiestis, Stalisas, Ospedaletas, Godas, Tavjelė ir Taboga.

Žmonių gyvenimo pėdsakų Džemona del Friulyje randama nuo priešistorinių laikų. Miestelis yra strateginėje kelio iš Italijos į Austriją vietoje, čia gyvenus keltus rodo 500 m. pr. m. e. radiniai. Rašytiniuose šaltiniuose Džemona del Friulis minimas 611 m. tais metais Paulius Diakonas jį įvardija kaip „neprieinamą tvirtovę". Nuo 776 m. Džemona del Friulis tapo svarbia Akvilėjos patriarchato dalimi.

Pagrindinė Džemona del Friulio įžymybė – XIV a. pastatyta viduramžių katedra, turinti masyvią atskirai stūksančią to paties laikotarpio varpinę.

Komunoje gyvena 10 709 žmonės (2021 m. vasario 28 d. duomenys). Globėjas – šv. Antanas Paduvietis, jo diena švenčiama birželio 13 d.

Galerija
--------

* Gremėzdas prie Švč. Malonės Mergelės bažnyčios, atsiradęs po 1976 m. žemės drebėjimoGremėzdas prie Švč. Malonės Mergelės bažnyčios, atsiradęs po 1976 m. žemės drebėjimo
* Visų Šventųjų bažnyčia OspedaleteVisų Šventųjų bažnyčia Ospedalete
* Kristus priešais Kajafą, freska Visų Šventųjų bažnyčioje OspedaleteKristus priešais Kajafą, freska Visų Šventųjų bažnyčioje Ospedalete

Išnašos
-------

1. ↑  Dato Istat Archyvuota kopija 2021-10-06 iš Wayback Machine projekto. – Popolazione residente al 28 febbraio 2021 (dato provvisorio).
| Nakhonratčasimaนครราชสีมา |
| --- |
|        |
| *Nakhonratčasimos miesto centras* |
|  |
| 

NakhonratčasimaNakhonratčasima

14°58′50″ š. pl. 102°6′00″ r. ilg.﻿ / ﻿14.98056°š. pl. 102.10000°r. ilg.﻿ / 14.98056; 102.10000﻿ (Nakhonratčasima)Koordinatės: 14°58′50″ š. pl. 102°6′00″ r. ilg.﻿ / ﻿14.98056°š. pl. 102.10000°r. ilg.﻿ / 14.98056; 102.10000﻿ (Nakhonratčasima) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+7) |
|  |
| **Valstybė** | Tailando vėliava Tailandas |
| **Provincija** | Nakhonratčasimos provincija |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 142 645  |
| **Plotas** | 37,5 km² |
| **Tankumas** (2010) | 3 804 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Nakhonratčasima |

**Nakhonratčasima** (taj. นครราชสีมา, angl. *Nakhon Ratchasima* arba *Korat*) – vienas iš keturių didžiųjų miestų Isane, Tailande.

Miestas žinomas vardu Koratas, kas yra ankstesnio pavadinimo sutrumpinimas. Šis miestas yra Nakhonratčasimos provincijos sostinė bei metropolinės zonos centras.

Nakhonratčasima yra vakariniame Korato plynaukštės pakrašty. Istoriškai susiklostė, kad šis miestas žymi teritorijos tarp Laoso ir Tailando ribas. Pagal 2010 m. duomenis, mieste gyvena 142 645 gyventojai.

Istorija
--------

Iki XIV amžiaus Korato teritorija buvo pavaldi Khmerų imperijai.
XVII a. Ajutajos imperijos karalius Narai įsakė pastatyti šioje vietoje naują miestą, kuris turėjo tarnauti kaip karalystės tvirtovė. Vėliau Korato miestas buvo paminėtas Siamo kronikose.

1826 m. Vientiano karalius Chao Anouvong matydamas, kad Siamas susilpnėjo, nusprendė užpulti Korato miestą. Ponia Mo, tuometinio gubernatoriaus pavaduotojo žmona, yra gerbiama už miesto išlaisvinimą nuo Anouvono armijos ir jai buvo pastatytas paminklas pačiame Korato miesto centre.

XIX amžiaus pabaigoje Koratas buvo svarbus politinis ir ekonominis centras šiaurės rytų regione.

Nuo 1962–1976 m. Vietnamo karo metu, į Korato Tailando karališkąją oro pajėgų bazę atvyko Karališkosios Tailando oro pajėgos, Jungtinių Amerikos Valstijų karinės oro pajėgos ir Karališkosios Naujosios Zelandijos oro pajėgos.

Klimatas
--------

Nakhonratčasimos regione yra trys sezonai: karštas (vasaris-gegužė), lietingas (gegužė-spalis), šaltas (spalis-vasaris). Šaltuoju metų laiku minimalios temperatūros Korate krenta iki 18 °C, o kaimo vietovėse iki 12 °C.

Galerija
--------

* Ya Mo išoriniai vartaiYa Mo išoriniai vartai
* Ponios Mo paminklasPonios Mo paminklas
* Klang Plaza universalinė parduotuvėKlang Plaza universalinė parduotuvė
* Pagrindiniai vartai, KoratasPagrindiniai vartai, Koratas
* Korato katinas (Si-Sawat)Korato katinas (Si-Sawat)
* Nakhonratčasimos ligoninėNakhonratčasimos ligoninė
* Sporto kompleksasSporto kompleksas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Department of Provincial Administration, Ministry of Interior, Royal Thai Government. 16 August 2010
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Porifera** |
| --- |
| PintysPintys |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Pintys  *( Porifera)* |

 |
| **Klasės** |
| * Kalkinės pintys (*Calcarea*).
* Stiklapintys (*Hexactinellida*).
* Tikrosios pintys (*Demospongiae*)
 |

**Pintys** (*Porifera*) – bestuburių gyvūnų tipas. Aiškių kūno dalių nėra, nebūdinga kūno simetrija. Dydis iki 20 cm skersmens. Jų kūną sudaro organinių kolageno skaidulų tinklas, taip pat neorganiniai dariniai, vadinami spikulėmis. Spikulės sudarytos iš silicio dioksido arba kalcio karbonato. Pagal formą būna uždaro vamzdelio pavidalo, rutuliškos, šakotos, siūlinės. Nejudrios, gyvena prisitvirtinusios prie kietų substratų. Organų neturi, audiniai nediferencijuoti, neturi nervinių ląstelių, tačiau negausiai yra raumeninių ląstelių. Palietus kai kurių rūšių pintis jos tuoj pat subyra, tačiau po kiek laiko regeneruoja ir susidaro sveika pintis. Pintims būdingas tiek lytinis, tiek nelytinis dauginimasis. 

Išoriniame kūno paviršiuje yra smulkios poros, pro kurias į pinties centrinę ertmę patenka vanduo su maisto medžiagomis ir išstumiamas pro žiotis (didįjį plyšį). Maitinasi filtruodamos maistą. Kūno vidinį paviršių dengiančios apykaklinės ląstelės dėl savo specifinės sandaros (turi į botagą panašų žiuželį ir apykaklę) sukelia vandens srovės judėjimą. Vandeniui skverbiantis, planktonas ir organinių medžiagų dalelės įstringa apykaklėje.

Pintys gyvena ant tvirtų povandeninių uolų, užima gana didelius jūros dugno plotus. Kai kurios pintys grobį gaudo kabliškomis spikulėmis, esančiomis ilgų siūlų galuose, ir virškina jį išoriniu būdu.

Pintys paplitusios Atlanto vandenyne, Viduržemio jūroje, Ramiajame vandenyne.

Skirstomos į keletą klasių:

* Klasė. Kalkinės pintys (*Calcarea*).
* Klasė. Stiklapintys (*Hexactinellida*).
* Klasė. Tikrosios pintys (*Demospongiae*).

Lietuvoje gyvena 6 rūšys:

* Ežerinė durlė (lot. *Spongilla lacustris*). Šakota, su ilgomis pirštuotomis išaugomis. Gyvena prisitvirtinusi prie nendrių stiebų, į ežerą nuvirtusių medžių.
* *Eunapius fragilis*. Išaugų neturi. Ištisiniu sluoksniu dengia substratą.
* Upinė durlė (lot. *Ephydatia fluviatilis*). Kūnas gelsvas, kartais būna kumščio dydžio. Aptinkama po akmenimis. Dumblėtose upėse nuolat gyventi negali, nes dumblas užkemša kanalų angas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Dagtinės muškietos gaidukas su dagčiu.
Titnaginis pistoletas su atlaužtu gaiduku su titnagu.
**Ginklo gaidukas** (rus. *курок*; angl. *trigger*) – šaunamojo ginklo skeliamojo mechanizmo dalis, kartu su kitomis detalėmis dalyvaujanti padegant šovinio sviedžiamąjį parako užtaisą. Šiuolaikiniuose ginkluose gaidukas dažnai būna plaktuko formos. Nuspaudus nuleistuką suspaustos kovinės spyruoklės varomas gaidukas sukasi apie savo ašį ir smogia į kapsulę (tiesiogiai ar per skiltuvą).
  
Dažnai gaiduku vadina kitą skeliamojo mechanizmo detalę – nuleistuką.

Dagtiniuose ginkluose gaidukas dažnai buvo išlenktos svirties formos detalė, prie kurios vieno galo buvo tvirtinama dagtis, o kitas galas (svirtelė) buvo nuleistuko analogas. Nuleistuko galą paspaudus kita gaiduko dalis prispausdavo rusenantį dagtį prie parako lentynėlės.
  
Titnaginiuose ginkluose gaidukas su titnagu smūgiavo į skiltuvą, o kapsuliniuose – į kapsulę.

Neautomatiniuose ginkluose gaiduku vadinama skiltuvo galvutė su kovine užkaba, o šiuolaikiniuose automatiniuose ginkluose – judanti detalė, kuri kovinės spyruoklės veikiama smogia į skiltuvą.

Pagal gaiduko vietą ginkle ginklai skirstomi į dvi grupes:

* ginklai su atviru gaiduku. Ginklo drūtgalio gale lauke kyšo gaiduko kyšulys, kurį spaudžiant galima užvesti gaiduką. Toks gaidukas palengvina pistoleto užtaisymą pirmajam šūviui. Žiūrint į gaiduko kyšulį galima atpažinti, ar gaidukas užvestas.
* ginklai su uždaru gaiduku. Pistoletai su uždaru gaiduku tinka šaudyti iš kišenės ar iš užančio, nes uždaras gaidukas negali įsipainioti pamušale, kas pasitaiko pistoletams su atviru gaiduku.

* Revolveris su uždaru gaidukuRevolveris su uždaru gaiduku
* PAR pistoletas Vektor CP-1 su uždaru gaidukuPAR pistoletas Vektor CP-1 su uždaru gaiduku
* Pistoletas TT-33 su atviru užvestu gaidukuPistoletas TT-33 su atviru užvestu gaiduku
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Wigwam motelis įsikūręs Route 66 greitkelyje
**Motelis** (angl. *motel; motorists+hotel*, liet. *vairuotojai+viešbutis*) – nakvynės bei trumpalaikio apgyvendinimo paslaugas teikianti įstaiga, ekonominės klasės viešbutis, orientuota į motorinėmis transporto priemonėmis keliaujančiųjų poreikius.

Motelis paprastai būna vientisas vieno aukšto pastatas, padalintas į privačias gyvenamąsias patalpas su pagrindiniais patogumais, ir su tiesioginiu išėjimu į automobilių stovėjimo aikštelę; kai kuriais atvejais motelį sudaro atskiri nameliai su bendra automobilių stovėjimo aikštele.

Istorija
--------

Tokio tipo nakvynės paslaugų teikėjai kūrėsi XX amžiaus 3-iame dešimtmetyje, kai buvo pradėta vystyti JAV greitkelių sistema. Tuomet pradėjo populiarėti tolimos kelionės automobiliais, todėl atsirado poreikis ir vienai nakvynei patogiai pakeliui šalia greitkelio.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Botelis
* Hostelis
Deklaracijos pirmasis puslapis
**Moters ir pilietės teisių deklaracija** (pranc. *Déclaration des droits de la femme et de la citoyenne*) – moters teisių deklaracija, 1791 m. sukurta prancūzų rašytojos feministės Olimpijos de Guž. 

Ši deklaracija buvo grindžiama 1789 m. Prancūzijoje priimta Žmogaus ir piliečio teisių deklaracija, siekiant atskleisti Prancūzijos revoliucijos, deklaravusios lyčių lygybę, nesėkmes. Autorė, viena pirmųjų kovotojų už pilietines moterų teises, dokumentą dedikavo Prancūzijos karalienei Marijai Antuanetei, kaip „vienai nekenčiamiausių" moterų. Už savo radikalias politines pažiūras dokumento iniciatorė 1793 m. buvo nuteista mirties bausme .

Deklaracijos teiginiai
----------------------

Deklaracijoje raginama suteikti moterims tokias pačias teises, kokios 1789 m. Žmogaus ir piliečio teisių deklaracijoje buvo suteiktos vyrams. Jos formuluotės vietomis ironiškos, pvz. teigiama, kad: *„Ši revoliucija laimės tik tada, kai visos moterys visiškai supras savo apverktiną būklę ir prarastas teises visuomenėje"*.
Dokumente atkartojama 17 straipsnių iš Žmogaus ir piliečio teisių deklaracijos, vertėjos *Camille Naish*, apibūdinamų, kaip „originalaus dokumento ... beveik parodija". Pirmasis straipsnis „originale" teigia:

*„Žmonės gimsta ir lieka laisvi bei lygūs savo teisėmis. Socialiniai skirtumai gali būti grindžiami tik per bendrą naudą."*

Pirmasis straipsnis Moters teisių deklaracijoje atsako:

*„Moteris gimsta laisva ir lieka lygi savo teisėmis su vyru. Socialiniai skirtumai gali būti grindžiami tik per bendrą naudą."*

de Guž praplečia 6-ąjį Žmogaus ir piliečio teisių deklaracijos straipsnį apie piliečių dalyvavimą įstatymų kūrime: 

*„Visi piliečiai, įskaitant moteris, turi vienodas teises viešajame gyvenime pagal savo sugebėjimus, dorybes ir talentus."*

de Guž atkreipė dėmesį į faktą, kad pagal Prancūzijos įstatymus moterys buvo visiškai baudžiamos, neturėjo lygių teisių, ir deklaravo:

*„Moterys turi teisę suręsti pastolius, bet jos taip pat privalo turėti teisę pasistatyti kalbėtojo tribūną."*

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Moters ir pilietės teisių deklaracija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Moters ir pilietės teisių deklaracija (prancūzų k.)
| ***Džekas Skerdikas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Jack The Ripper |
| Kilmės šalis |  Šveicarija Vokietija |
| Režisierius | Jesus Franco |
| Scenaristas (-ai) | Jesus Franco |
| Vaidina | Klaus KinskiLina Romay |
| Metai | 1976 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 92 min. |
| Kalba | vokiečių |
| **IMDb įrašas** |

**Džekas Skerdikas** (vok.  *Der Dirnenmörder von London*) – 1976 m. režisieriaus Jesus Franco sukurtas siaubo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Klaus Kinski – daktaras Denisas Orlovas
* Josephine Chaplin – Sintija
* Andreas Mannkopff – inspektorius Šelbis
* Herbert Fux – žvejys Čarlis
* Lina Romay – Marika Sventeson

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Londonas, 1888-ieji. Daktaras Orlovas dieną yra gerbiamas, kultūringas ir niekuo neišsiskiriantis žmogus, kuris naktį tampa maniaku, žudančiu prostitutes. Nusikaltimus tiriantis inspektorius Šelbis negali rasti žudiko pėdsakų, kol jo draugė Sintija, susipažinusi su daktaru Orlovu, pajunta, kad šis turi kažkokią paslaptį...
| **Piotras Bonifacas Žukovskis** |
| --- |
| Palaimintasis |
|  |
| Gimė | 1913 m. sausio 13 d.Rėva, Rusijos imperija |
| Mirė | 1942 m. balandžio 10 d. (29 metai)Aušvicas, Trečiasis Reichas |
| Tėvas | Abndrejus Žukovskis |
| Motina | Albina Vankevičiūtė |
| Palaimintasis |
|  |
| Veikla | Vienuolis |

**Piotras Bonifacas Žukovskis** (*Piotr Bonifacy Żukowski*; 1913 m. sausio 13 d. Rėvoje, Rusijos imperija – 1942 m. balandžio 10 d. Aušvice, Trečiasis Reichas) – vienuolis.

Biografija
----------

Gimė 1913 m. sausio 13 d. Rėvoje. Baigė 4 klases Rudausių mokykloje. Būdamas 17 metų įstojo į Vilniaus pranciškonų vienuolyną, kur buvo atsakingas už dokumentų archyvavimą. 1941 m. spalio 14 d. kartu su kitais 6 vienuoliais suimtas gestapo ir įkalintas Varšuvoje. Vėliau išvežtas į Aušvico koncentracijos stovyklą, kur dirbo įvairius darbus. Po sunkių sumušimų ir plaučių uždegimo mirė stovyklos ligoninėje 1942 m. balandžio 10 dieną.

Beatifikacija
-------------

1999 m. birželio 13 d. Varšuvoje, Pergalės aikštėje, Jono Pauliaus II-jo septintosios apaštališkosios kelionės į Lenkiją metu, įvyko 108 Antrojo pasaulinio karo kankinių, tarp kurių buvo Piotras Bonifacas Žukovski, beatifikacija. Jis yra vienas iš septynių popiežiaus paskelbtųjų palaimintųjų pranciškonų, kurie, pasak šv. Tėvo, iš pragaro žemėje, kuris buvo nacių stovykloje Osvecime (Aušvice), iškeliavo tiesiai į dangų".

Atminimo įamžinimas
-------------------

2012 m. lapkričio 11 d. minint Petro Bonifaco Žukovskio 70-ąsias mirties metines, kankinio už tikėjimą ir Tėvynę gimtajame Rėvos (Baran Rapos) kaime (Vilniaus r. Nemenčinės seniūnija) buvo pastatytas jam skirtas paminklas – kryžius. Prie kryžiaus yra lenta su palaimintojo portretu ir užrašu lietuvių ir lenkų kalbomis: „Pranciškonų vienuoliui iš Niepokalanowa / kankiniui iš Auschwitzo / gimusiam 1913 m. sausio 13 d. vietovėje Baran-Rapa prie Neries, iškeltam į altorių Popiežiaus Jono Pauliaus II 1999 m. birželio 13 d. Varšuvoje kartu su kitais 108 lenkų kankiniais, nužudytais Antrojo Pasaulinio karo metu". Kryžių pašventino kunigas Dariuš Stančik (Dariusz Stańczyk), kurio iniciatyva buvo pastatytas šis paminklas.

Išnašos
-------

1. ↑  Kaczmarek, Tomasz. Bł. Br. Bonifacy Żukowski (1913-1942). – Portr. // Kaczmarek, Tomasz. Światła w ciemności. – Włocławek, 2000. – P. 126

Nuorodos
--------

* Biografija (it.)
* Biografija (lenk.) Archyvuota kopija 2014-12-05 iš Wayback Machine projekto.
| ***Moterys iš palėpės*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Donne sottoteto(centro storico) |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Roberto Giannarelli |
| Scenaristas (-ai) | Roberto GiannarelliLuciana LuppiLudovica MarineoPaolo Virzì |
| Metai | 1992 |
| Žanras | drama |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Moterys iš palėpės** (it.  *Donne sottoteto (centro storico)*) – 1992 m. Italijoje sukurtas filmas.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Į Romą iš provincijos atsikrausto jauna mergina Graciela, ką tik gavusi savo pirmąjį žurnalistės darbą. Ji apsistoja pas Sandrą – viltį ir gyvenimo džiaugsmą praradusią televizijos režisierę, gyvenančią palėpėje įrengtame bute. Netrukus bute pradeda lankytis Gracielos draugas, pradedantis rašytojas Fabricijus, kuris atranda bendrų pomėgių su Sandra ir pastaroji netrunka jį nuvilioti nuo draugės. Graciela susitaiko su esama padėtimi, o Sandra kartu su Fabricijumi pradedančią kurti naują dokumentinį filmą.

Pasibaigus bandomajam laikotarpiui Graciela netenka darbo, o merginų bute vis dažniau lankosi ne tik Fabricijus, bet ir kaimynė aktorė Kerol, besitikinti gauti vaidmenį Sandros filme. Galiausiai visų veikėjų jausmai ir pavydas persipina, Fabricijus nebegali išsirinkti tarp Sandros ir Gracielos, todėl palieka jas abi...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Giuliana De Sio – Sandra
* Amanda Sandrelli – Graciela
* Blas Roca-Rey – Fabricijus
* Nadia Rinaldi – Ramona
* Sabrina Ferilli – Diana
* Serena Grandi – Kerol

Apdovanojimai
-------------

* Nastro d‘argento nominacija – geriausios antrojo plano aktorės (Sabrina Ferilli, Amanda Sandrelli, Nadia Rinaldi, Serena Grandi)
| **Piotras Jaroševičius** |
| --- |
|  |
| Piotr Jaroszewicz |
| Gimė | 1909 m. spalio 8 d.Nesvyžius |
| Mirė | 1992 m. rugsėjo 1 d. (72 metai)Varšuva |
| Tautybė | lenkas |
| Sutuoktinis (-ė) | Alicija Solska |
|  |
| Veikla | Lenkijos politinis ir valstybės veikėjas |
| Pareigos | buvęs LLR Ministrų tarybos pirmininkas |
|  |
|  **Vikiteka** | Piotr Jaroszewicz |

**Piotras Jaroševičius** (lenk. *Piotr Jaroszewicz*, 1909 m. spalio 8 d. Nesvyžiuje – 1992 m. rugsėjo 1 d. Varšuvoje – Lenkijos valstybės veikėjas, buvęs LLR Ministrų tarybos pirmininkas (1970–1980 m.). Divizijos generolas (1950 m.). Nužudytas kartu su žmona.

Biografija
----------

1929 m. baigė mokytojų seminariją, dirbo mokytoju, mokyklos direktoriumi. Okupavus Lenkiją, 1939 m. persikėlė į TSRS teritoriją, pradėjo dirbti Pinsko mokyklos direktroiumi, tačiau netrukus su šeima ištremtas į Archangelsko sritį.

1943 m. įstojo į TSRS gilumoje formuotą generolo Z.Berlingo vadovaujamą lenkų armiją. 1944 m. įstojo į Lenkijos darbininkų partiją. Karą baigė būdamas 1-osios lenkų armijos vado pavaduotoju politiniam darbui. 1945–1950 m. buvo Lenkijos kariuomenės Vyriausiosios politinės valdybos viršininkas, Gynybos ministro pavaduotojas.

1950‒1952 m. buvo Valstybinės ekonominio planavimo komisijos pirmininko pavaduotojas, 1952‒1970 m. – LLR Ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas, 1954‒1956 m. tuo pat metu ir Kalnakasybos ministras. Kurį laiką buvo LLR atstovu Ekonominio tarpusavio bendradarbiavimo taryboje.

Nuo 1970 m. gruodžio mėn. iki 1980 m. vasario mėn. – LLR Ministrų tarybos pirmininkas.

Kartu su E.Gereku vykdė skolinimusi paremtą ekonominę politiką, kuri laikinai pakėlė lenkų pragyvenimo lygį, tačiau netrukus sukėlė ekonominę krizę ir neramumus šalyje 1976 ir 1980 m.

Nuo pat Lenkijos jungtinės darbininkų partijos įsteigimo 1948 m. buvo partijos CK narys, nuo 1964 m. – kandidatas į CK Politinio biuro narius, 1970–1980 m. – Politinio biuro narys. 1947–1981 m. buvo Seimo deputatas.

1981 m. generolui V.Jaruzelskiui Lenkijoje įvedus karinę padėtį apkaltintas ekonominėmis klaidomis, pašalintas iš LJDP ir kurį laiką buvo internuotas.

Vėliau politinėje veikloje nebedalyvavo. 1992 m. rugsėjo 1 d. nužudytas kartu su antraja žmona savo namuose Varšuvos priemiestyje. Nusikaltimas iki šiol neišaiškintas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   (dic.academic inf.)
3. ↑

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Juzefas Cirankevičius** | **Lenkijos Liaudies Respublikos Ministrų tarybos pirmininkas**1970 — 1980   | Po to:**Edvardas Babiuchas** |
| ***Džeikobo kopėčios*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Jacob‘s Ladder |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Adrian Lyne |
| Scenaristas (-ai) | Bruce Joel Rubin |
| Vaidina | Tim Robbins |
| Metai | 1990 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 113 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Džeikobo kopėčios** (angl.  *Jacob‘s Ladder*) – 1990 m. režisieriaus Adrian Lyne sukurtas mistinis psichologinis filmas apie Vietnamo karo veterano, kankinamo praeities košmarų bei haliucinacijų, bandymus suprasti tiesą.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Tim Robbins – Džeikobas
* Elizabeth Peña – Džeizė
* Danny Aiello – Luisas
* Matt Craven – Maiklas
* Jason Alexander – Garis
* Eriq la Salle – Frenkas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Vietnamo karo veteraną Džeikobą pradeda kankinti košmarai ir haliucinacijos. Pamėginus kreiptis į savo gydytoją Karsoną, jis sužino, kad pastarasis prieš mėnesį žuvo. Susisiekęs su buvusiais kovos draugais, Džeikobas sužino, kad šiuos taip pat kankina keistos haliucinacijos. Įtardami, kad karo metu jie galėjo būti kažkuo paveikti, kariai nusprendžia išsiaiškinti tiesą ir kreipiasi pagalbos į teisininką Gerį. Šis sutinka imtis bylos, tikėdamasis didelio ieškinio prieš valstybę, tačiau po dienos sumanymo atsisako, o visi Džeikobo draugai taip pat persigalvoja.

Kai Džeikobui atrodo, kad jis liko vienas, jį suranda Maiklu Niumanu prisistatęs vyras, kuris tvirtina Vietname dirbęs chemiku ir sukūręs naują narkotiką „Kopėčios", kuris padidindavo žmonių agresiją. Po kelių eksperimentų šio narkotiko buvo duota Džeikobo kuopai, tačiau rezultatas buvo kur kas šiurpesnis, nes visi tikėjosi...