recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Litografija arba senas Gensai Kawakami paveikslas
**Kawakami Gensai** (彦斎,河上; 1834 m. gruodžio 4 d. – 1871 m. sausio 13 d.) – japonų karys, vienas iš keturių didžiųjų Hitokiri (pažodžiui: „Žmonių žudikas"), kovojęs prieš vakariečius įsileidžiantį Tokugavos šiogūnatą, norėdamas, kad visi svetimšaliai būtų išvyti.

Sakoma, kad iš pirmo žvilgsnio jį buvo galima sumaišyti su berniuku ar net mergaite, tačiau jo prigimtis buvo visiškai priešinga. Iš tiesų jis buvo šaltas, disciplinuotas ir gerai viską apgalvojantis karys. Taip pat sakoma, kad jis buvo pavojingiausias iš visų 4 Hitokiri.

Biografija
----------

Kawakami buvo nepraktikuojantis budistas, bet uoliai studijavo budizmą. Gensai naudojo „žaibo – greitumo" *Furanui kenjutsu* kovos stilių, dar vadinamą *Shiranui – ryu*. Šis Hitokiri buvo lojalistas ir imperijos patriotas, kas tais laikais buvo vadinami „*Ishin Shishi*" grupe. Dėl tokių įsitikinimų ir nepaprastų fechtavimosi kardu gebėjimų, jis tapo Hitokiri, arba elitiniu samurajumi-žudiku, kuris aistringai tarnavo imperijai.

### Paskutinieji Hitokiri gyvenimo metai

Kawakami dar labiau išgarsėjo dienos šviesoje nudūręs Sakumą Šōzan, įžymųjį japonų politiką ir mokslininką. Gensai taip pat buvo įtariamas ir dėl kitų teroro aktų, bet niekas to neįrodė net iki šių dienų. Prasidėjus Meidži, užsibaigus samurajų eroms, trumpą laiką šis Hitokiri mokėsi samurajų filosofijos. Deja, jo idėjos apie Japonijos izoliaciją nepatiko vyriausybei. Jis dėl nepateisinamų kaltinimų buvo suimtas ir nuteistas mirties bausme ketvirtaisiais Meidži eros metais – 1871-aisiais.

Kawakami Gensai prototipas
--------------------------

Kenshin Himura – pagrindinis anime „Rurouni Kenshin" veikėjas yra netikslus Kawakami Gensai prototipas. Pastarasis, skirtingai nei pats Kawakami, liovėsi žudyti.
**Krikščioniškasis socializmas** - religinė - idealoginė srovė jungianti krikščioniškąją religiją su socializmu. Atsirado XX a. antroje pusėje Prancūzijoje, Anglijoje, Vokietijoje ir kitose vakarų šalyse ir nuo pat atsiradimo buvo palaikomas protestantų ir katalikų bažnyčių. Daugelį idėjų perėmė iš utopinių socialistų. Krikščioniškojo socializmo šalininkai nuo pat pradžių siūlė atsikratyti eksploatacijos ir kovoti su vargu, bet tuo pačiu siūlė nerealius sprendimo būdus - dvasinį ir religinį tobulėjimą ir pan. Kelias krikščioniškajam socializmui galutinai užkertamas popiežiaus Leono XIII enciklikoje "Rerum novarum", kurioje popiežius atkreipia dėmesį į proletoriato ir valstiečių padėtį, remia profsąjungų kurimą ir socialines reformas, bet tuo tarpu laiko privačią nuosavybę neliečiama ir smerkia klasių kovą bei socialistinę revoliuciją.

Kryptys
-------

Šiuolaikiniame Krikščioniškame socializme išskiriamos dvi pagrindinės kryptys: klerikalistinė ir demokratinė. Pirmoji srovė yra oficiali, pagrindinė katalikų bažnyčios socialinė doktrina, kuria remiasi visos klerikalistinės partijos, krikščioniškos profsąjungos ir dauguma kitų krikščioniškų organizacijų. Su ja sutampa ir socialinė protestantų bažnyčios doktrina. Savo esme abi doktrinos visgi išlieka tik liberaliai reformistinėmis. Demokratinė srovė plėtojama tik atskiromis žmonių grupėmis ir atskiromis bažnyčiomis, neturinčiomis bendros programos. Šios srovės atstovai kritikuoja Katalikų Bažnyčią dėl sąjungos su buržuaziniu kapitalu, kišimosi į valstybės reikalus, reikalauja palaikyti proletoriatą ir valstiečius klasių kovoje, pavergtas tautas - išsivadavimo kovoje. Dauguma jų atmeta kapitalizmą ir remia socializmą. Krikščioniškojo socializmo demokratinės srovės atstovų yra tiek kapitalistinėse, tiek socialistinėse valstybėse. Antrieji su laiku dažniausiai pereina į "tikrųjų" socialistų pusę.

Žymiausi krikščionys - socialistai
----------------------------------

* Hugo Chávez [1]
* Jonas XXIII

Nuorodos ir šaltiniai
---------------------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Juodinimas** – plieno ar ketaus paviršiaus apdorojimas, padengiant jį 1–10 μ geležies oksido (Fe3O4 ir kt.) sluoksniu. Nuo sluoksnio storio priklauso paviršiaus spalva – storėjant plėvelei spalva keičiasi (geltona, ruda, vyšininė, violetinė, mėlyna, pilka).

Juodinimo būdai:

* šarminis – juodinama šarminiame tirpale su oksidatoriumi 135–150 °C temperatūroje.
* rūgštinis – chemiškai ar elektriškai juodinama rūgštiniame tirpale
* terminis – plienas oksiduojamas aukštoje temperatūroje:
	+ perkaitintų vandens garų atmosferoje (200–480 °C)
	+ amoniako ir etanolio mišinyje (520–880 °C)
	+ druskų lydale (400–600 °C)
	+ ore, prieš tai metalo paviršių padengus specialiu laku (310–450 °C)

Susidarantis oksidų sluoksnis būna smulkiakristalis, mikroporingas. Jo apsauginės savybės pagerinamos ir blizgesys padidinamas paviršių ištepant mineraline alyva ar augaliniu aliejumi.

Dabar juodinimas dažniausiai naudojamas kaip dekoratyvinė apdaila, anksčiau – dažniau apsaugai nuo korozijos. Dažnai juodinamas šaulių ginklų paviršius, tam kad nerūdytų ir blizgėdamas nedemaskuotų.
**Juozas Dačys** (*Dačinskas*, 1904 m. rugsėjo 10 d. Asmalai, Kuktiškių valsčius – 1992 m. sausio 26 d. Norvudas, Masačūsetso valstija) – Lietuvos ir JAV statybos inžinierius.

Biografija
----------

1932 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1934–1938 m. Kėdainių miesto ir apskrities inžinierius, 1938 m. Žemės banko Klaipėdos statybos skyriaus vedėjas, 1939–1940 m. bendrovės „Statyba" direktorius, 1941 m. – valdybos pirmininkas. Suprojektavo ligoninę Kėdainiuose, gyvenamųjų namų, administracinių pastatų, mokyklų, tiltų. Vadovavo „Drobės" fabriko Kaune, Panevėžio cukraus fabriko ir elevatoriaus statyboms.

Nuo 1949 m. gyveno JAV. 1954–1956 m. studijavo Bostono universitete, 1960 m. Masačūsetso technologijos institute, 1968 m. – Vorčesterio politechnikos institute. 1950–1975 m. bendrovės „Stone and Webster" Bostone vyr. konstruktorius, 1976–1983 m. bendrovės „Chas T. Main" statybos inžinierius. Suprojektavo „Rocky Reach" hidroelektrinę, „Shoreham" Long Islando, „Maine Yankee" ir „Connecticut Yankee" atomines elektrines, šiluminių elektrinių statybines konstrukcijas Floridos, Arizonos, Arkanzaso valstijose ir Irake.

Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Amerikos lietuvių inžinierių ir architektų bei Amerikos lietuvių tautinės sąjungos veikėjas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juozas Dačys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 384 psl.
**Asteroseismologija** – mokslas, užsiimantis kintamųjų žvaigždžių tyrimais, analizuojant jų spindesio kitimo dažnines charakteristikas. Ši astrofizikos šaka savo principais mažai skiriasi nuo mūsų planetos drebėjimus tiriančios seismologijos.

Principai
---------

Skirtingos virpesių modos pasiekia skirtingą žvaigždės gylį. Pagrindinis virpesių mechanizmas, tai spinduliavimo energijos virsmas pulsacijos energija paviršiniuose žvaigždės sluoksniuose, t.y šiluminės energijos virtimas kinetine. Dvinarėse sistemose didelę įtaką virpesiams turi dar kaimynės sąlygoti žvaigždiniai potvyniai.

Tiriamos bangos skirstomos į tris kategorijas:

* akustinės (p) modos – sukeliamos vidinių slėgio fliuktuacijų, jų dinamiką lemia lokalus garso greitis
* gravitacinės (g) modos – atsirandančios kai gravitacija atstato sutrikdyto skysčio (žvaigždės medžiagos) pusiausvyrą
* paviršiaus gravitacijos (s) modos – analogiškos bangoms Žemės vandenynuose

Prietaisai
----------

### Merkatoro teleskopas

Merkatoro Teleskopas, tai esantis Roque de los Muchachos observatorijoje, Kanarų salyno La Palma saloje, 1,2 m diametro pusiau automatizuotas teleskopas, priklausantis Leuveno Universiteto Astronomijos Institutui. Jame naudojama aparatūra:

* P7 fotometras
* MEROPE CCD kamera
* HERMES spektrometras

### COROT kosminis teleskopas

COROT(COnvection ROtation and planetary Transits) yra Prancūzijos Nacionalinio Kosminių Tyrimų Centro (*CNES*), Prancūzijos Mokslinių Tyrimų Centro(*CNRS*), taip pat kelių kitų Europos šalių kosminė misija skirta asteroseismologiniams, bei kitų sistemų planetų tyrimams. Teleskopo prietaisai:

* 27 cm diametro afokalinis teleskopas
* Keturių CCD elementų, didelio jautrumo kamera

### MOST

MOST (Microvariability and Oscillations of STars) tai pirmas ir iki šiol vienintelis kanadietiškas kosminis teleskopas. Pagrindinė jo paskirtis, tai kaip teigia jo pavadinimas – žvaigždės šviesos pokyčių stebėjimas. Aparatūra:

* 15 cm Maksutovo sistemos teleskopas
* Dviguba CCD kamera

Nuorodos
--------

* Leuveno Universiteto Astronomijos Institutas Archyvuota kopija 2007-08-13 iš Wayback Machine projekto.
* Merkatoro Teleskopo svetainė Archyvuota kopija 2009-03-08 iš Wayback Machine projekto.
* COROT svetainė Archyvuota kopija 2008-11-23 iš Wayback Machine projekto.
* MOST svetainėArchyvuota kopija 2012-04-29 iš Wayback Machine projekto.
| **Juozas Blažys** |
| --- |
| Gimė | 1897 m.Vosgučių k. Pandėlio valsč. Rokiškio apskr. |
| Mirė | 1956 m. balandžio 17 d. (~59 metai)Detroite, JAV, palaidotas Grand Rapidse, MI Šv. Petro kapinėse |
|  |
| Veikla | vargonininkas, chorvedys. |

**Juozas Blažys** (1897 m. ? ? Vosgučių k. Pandėlio valsč. Rokiškio apskr. – 1956 m. balandžio 17 d. Detroite, JAV, palaidotas Grand Rapidse, MI Šv. Petro kapinėse) – vargonininkas, chorvedys.

Biografija
----------

Giedoti ir vargonuoti išmoko Rudolfo Lymano (*Liehmann*) vargonininkų mokykloje Rokiškyje.

Pirmojo pasaulinio karo metais atvyko į JAV ir netrukus pradėjo vargonininkauti Bentone, IL, paskui Nekalto Prasidėjimo lietuvių parapijoje *East St. Louise*, IL, bei Šv. Petro ir Povilo parapijoje Vestvilyje, IL. 1922–1925 m. vargonininkavo Šv. Antano lietuvių parapijoje Detroite. Iš vargonininko pareigų pasitraukęs, apie metus dainavo ir vaidino pagarsėjusioje „Dzimdzi drimdzi" trupėje. Kurį laiką vadovavo nedideliam (16–18 dalyvių), bet skambiam Lietuvos Vyčių Glee klubo vyrų chorui.

Nuo 1931 m. iki mirties vargonininkavo ir vadovavo mišriajam chorui (25 dalyviai) Šv. Antano lietuvių parapijoje Detroite. Jo vadovaujami chorai giedodavo bažnyčiose, dalyvaudavo koncertuose ir kituose tautiniuose renginiuose.

Nuo 1934 m. buvo ALRK Vargonininkų sąjungos narys, rėmė žurnalą „Muzikos žinios".

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| Siniajevina |
| --- |
| Siniajevina nuo Veliki Pecaraco kalno |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Juodkalnija |
| **Aukščiausias taškas** | Bai Zubas (2277 m virš jūros lygio) |
| **Uolienos** | nuosėdinės uolienos |

**Siniajevina** (serb. *Сињајевина*) – kalnų masyvas Dinarų kalnyne, centrinėje Juodkalnijoje. Driekiasi šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi tarp Taros, Moračos, Bukovicos ir Tusinios upių. Ilgis 40 km, plotis iki 15 km. 

Aukščiausia viršukalnė – Babi Zubas (2277 m). Kalnai sudaro Pivos ir Taros vandenskyrą. Kalnai sudaryti iš klinties. Vyraujantis aukštis 1600 m, tik keletas viršukalnių viršija šį aukštį. Kalnuose yra du natūraliai nykstantys ežerai – Zaboisko (1486 m, gylis - 19 m) ir Zminičko (1295 m, gylis - 4 m).[1].

Siniajevinos masyve praktiškai nėra miškų, tik pievos, ypač šiaurės vakarinėje dalyje, kur kalnai yra žemesni. Aukščiausios viršukalnės, įskaitant Babi Zubą, yra daugiausia pietryčiuose.

Aukščiausios Siniajevinos viršūnės:

* Babi Zubas 2277 m
* Jablanov Vrhas 2203 m
* Gradistė 2174 m
* Sto 2172 m
* Savina greda 2101 m
* Veliki Pecaracas 2042 m
* Veliki Staracas 2022 m
* Babin vrhas 2013 m
* Sto 1959 m
* Kormanas 1923 m
* Mali Staracas 1921 m

Nuorodos
--------

1. ↑   Informacija ir fotografijos, SummitPost.org
| **Rimas Mikalauskas** |
| --- |
| Gimė | 1967 m. vasario 23 d. (56 metai)Kuršėnai |
|  |
| Pareigos | evangelikų reformatų kunigas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Rimas Mikalauskas** (g. 1967 m. vasario 23 d. Kuršėnai) – Lietuvos evangelikų reformatų kunigas.

Biografija
----------

1985 m. baigė Panevėžio internatinę sporto mokyklą. 1992 m. baigė istoriją Vilniaus universitete. 1992–1993 m. dirbo Lietuvos Respublikos Seimo Informacijos ir analizės centro Viešųjų ryšių grupės redaktoriumi. 1998 m. baigė Krikščioniškos teologijos akademiją Varšuvoje; įgijo evangelikų teologijos magistro laipsnį.

Dirbo etikos ir evangelikų reformatų tikybos mokytoju Kuršėnų, Šėtos ir Biržų vidurinės mokyklose. 1998 m. Kėdainiuose ordinuotas Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios diakonu, 1999 m. – kunigu. 1999–2003 m. Kėdainių, nuo 2003 m. – Biržų evangelikų reformatų parapijos klebonas. Nuo 2001 m. Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios sinodo konsistorijos narys, 2003–2004 m. ėjo generalinio superintendento pareigas, 2004 m. ordinuotas superintendentu, išrinktas Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios generaliniu superintendentu. 2002 m. atstovavo Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčiai Pasaulio reformuotų bažnyčių aljanso Europos regiono suvažiavime (Oradea, Rumunija). Nuo 2003 m. Europos evangelikų reformatų bažnyčių vadovų konferencijos nuolatinis narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Rimas Mikalauskas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 77 psl.
**Astrachanės-Kaspijos karinė flotilė** (rus. *Астрахано-Каспийская военная флотилия* ) – Raudonojo laivyno junginys Rusijos pilietinio karo metais. 

Sukurtas 1918 m. spalio mėn. Astrachanei ir upių komunikacijoms apatinėje Volgoje bei Šiaurės Kaspijai ginti. Iki tol rajone veikė Astrachanės krašto karinis laivynas, kurį rudenį sustiprino iš Kronštato atsiųsti minininkai ir povandeniniai laivai. 
  
1918 m. lapkritį flotilė turėjo 50 karinių laivų ir 6 hidrolėktuvus. 

1918 m. gruodžio mėn. flotilė buvo pavaldi Kaukazo-Kaspijos fronto vadovybei. 1919 m. pradžioje didelę dalį Kaspijos jūros valdė baltagvardiečių ir interventų Kaspijos flotilė (21 ginkluotas garlaivis ir 13 torpedinių katerių). 
  
1919 m. gegužės mėn. Astrachanės-Kaspijos karinė flotilė išlaipino desantą, kuris užėmė Fort-Aleksandrovską. Netrukus flotilė paėmė garlaivį „Leila", kuriuo plaukė A. Denikino atstovas generolas Grišinas-Almazovas, kuris keliavo į Gurjevą ryšiui su A. Kolčiaku užmegzti.
  
1919 m. gegužės-birželio mėn. flotilė ugnimi palaikė 10-osios armijos dalinius, gynusius Caricyną, ir 11-ąją armiją, gynusią Astrachanę. Tuo metu flotilės sudėtyje buvo:

* 3 ginkluotos škunos
* 6 eskadriniai minininkai
* 3 minininkai
* 4 povandeniniai laivai
* 10 ginkluotų garlaivių
* 7 torpedinių katerių naikintuvai
* 4 plaukiojančios baterijos

ir kt. laivai.

Baltiesiems užėmus Caricyną flotilė gynė Astrachanę. Naktį į liepos 30 d. flotilės jūrininkai užėmė Achtubos ir Vladimirovkos geležinkelio stotis, kuo panaikino grėsmę prarasti Astrachanę. 

1919 m. liepos 31 d. sujungta su Volgos karine flotile ir sudarė Volgos-Kaspijos karinę flotilę.

Nuorodos
--------

* Астрахано-Каспийская военная флотилия
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

1643 m. sinodas Krokuvoje**Sinodas** (gr. σύνοδος = *synodos* 'susirinkimas') – krikščionių bažnyčios susirinkimas, šaukiamas nuspręsti doktrinos, administravimo ar taikymo klausimus. Žodis naudojamas katalikybėje, stačiatikybėje ir protestantizme.

Katalikybėje
------------

Katalikybėje sinodu vadinamas nuo IV a. visos šalies ordinarų, bažnytinės provincijos vyskupų arba vyskupijos aukštesniųjų dvasininkų susirinkimas, įsteigtas 1965 m.

Pripažįstami 7 svarbiausi sinodai: Nikėjos, Konstantinopolio, Efezo, Chalkedono, II Konstantinopolio, III Konstantinopolio, II Nikėjos.

Stačiatikybėje
--------------

Sinodas stačiatikybėje – aukščiausia jų valdžia (aukšto rango dvasininkų kolegija), kuriai vadovauja bažnyčios vadovas (arkivyskupas, metropolitas, patriarchas).

Visuotinai pripažįstami 6 stačiatikių sinodai: Trulo susirinkimas (692 m.), IV Konstantinopolio susirinkimas (879–880 m.), V Konstantinopolio susirinkimas (1341–1351 m.), Jasės sinodas (1642 m.), Jeruzalės sinodas (1672 m.), Konstantinopolio sinodas (1872 m.).

Protestantizme
--------------

Protestantizme sinodas reiškia dvasininkų ir pasauliečių atstovų kolegiją bažnyčios reikalams spręsti. Sinodai čia nėra šaukiami ir neužima tokios svarbios vietos kaip kitose krikščionių konfesijose.
| **Rimantas Ulevičius** |
| --- |
| Rimantas Ulevičius (Albino Stubros nuotr.) |
| Gimė | 1961 m. birželio 1 d.Panevėžys |
| Mirė | 1998 m. liepos 6 d. (37 metai)Kretingos rajonas |
| Tėvas | Vytautas Ulevičius |
| Motina | Regina Ulevičienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Violeta Ulevičienė |
| Vaikai | Vytautas Ulevičius |
|  |
| Veikla | pedagogas, politinis ir visuomenės veikėjas |
| Partija | 1990 m. Lietuvos liberalų sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1988 m. Vilniaus universitetas |

**Rimantas Ulevičius** (1961 m. birželio 1 d. Panevėžyje – 1998 m. liepos 6 d. Klaipėdoje) – Lietuvos istorikas, pedagogas, verslininkas, politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Tėvas tautodailininkas Vytautas Ulevičius. 1988 m. baigė studijas Vilniaus universitete ir persikėlė gyventi į Klaipėdą. 1988–1990 m. Klaipėdos 7-osios vidurinės mokyklos direktorius. UAB „Beatuma" direktorius.

1988 m. Sąjūdžio Klaipėdos skyriaus tarybos narys, 1989 m. Sąjūdžio Seimo narys, aktyvus savanoris. Dalyvavo atkuriant skautų judėjimą, pirmasis Lietuvos skautų sąjungos vadas, nuo 1992 m. generalinis skautų komisaras. Klaipėdos Rotary klubo steigėjas, 1993–1994 m. prezidentas.

Nuo 1990 m. Lietuvos liberalų sąjungos Klaipėdos skyriaus pirmininkas. 1990–1995 m. Klaipėdos miesto tarybos deputatas, miesto mero pavaduotojas, vienas jauniausių vicemerų Lietuvoje. 1997–1998 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

R. Ulevičius tragiškai mirė per medžioklę – buvo nušautas. Jo žūties vietoje Kretingos miške pastatytas tėvo išdrožtas kryžius.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Rimanto Ulevičiaus atminimą saugos jo pėdos įspaudas, 2003-07-04
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-09-08 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑   Archyvuota kopija 2006-01-15 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Lietuviško ąžuolo dainius. Angelas sūnui Archyvuota kopija 2019-05-04 iš Wayback Machine projekto.
6. ↑  Ulia, įspaudęs pėdą Klaipėdoje, arba Žmogus, priklausęs visiems (I)
Žodžių junginių gramatinių ryšių schema
**Sintaksė** (gr. syntaxis) – gramatikos dalis, nagrinėjanti sakinių tarpusavio ryšius, jų sudarymo būdus ir žodžių junginių sandarą. Pastaruoju metu sintaksei priskiriamas ir teksto, sakinių sąsajos tyrinėjimas. Sintaksės tyrimo esmę visada sudaro žodžių tarpusavio santykiai, žodžių ar sakinių jungimo taisyklės.

Pagrindinis sintaksinis vienetas – sakinys, jis gali būti skaidomas žodžių junginiais ir sakinio dalimis. Sintaksei priklauso ir teksto vienetai, taip pat ne tik sakinys, tekstas, bet ir tarpinis vienetas – žodžių junginys. Žodžių junginio ryšius rodo žodžio forma, ypač linksnis, skaičius bei giminė.

Sintaksė turi dvejopą reikšmę: teorinę ir praktinę. Teorinė reikšmė išryškėja lyginant ją su kitomis kalbos mokslo šakomis. Svarbi ir praktinė sintaksė. Reikia mokėti praktiškai sudaryti sakinius, juos jungti į tekstą. Turima žinoti visus galimus ir negalimus rašybos variantus, kad neatsirastų klaidų bei netaisyklingų konstrukcijų. Sintaksinės konstrukcijos taisyklingumas dažniausiai nustatomas atsižvelgiant į vidinius kalbos dėsnius, taikomi tautosakos, liaudies kalbos, geriausių lietuvių rašytojų kūrinių pavyzdžiai.

Sintaksės tyrimo aspektai
-------------------------

Sakinys ir tekstas – svarbūs komunikaciniai sintaksės vienetai, kurių analizė negali ribotis vienu aspektu. Siūlomi trys sintaksės tyrinėjimo aspektai: semantinis, komunikacinis ir gramatinis. Šių aspektų painioti negalima, tačiau, siekiant visapusiško sintaksės tyrinėjimo, jie galėtų teigiamai vienas kitą papildyti.

* **Semantiniu aspektu** tiriami įvairūs sakiniai ir tekstai, pavyzdžiui, tekstų santykis su faktais, denotatais. Sakinio semantika nagrinėjama semantinėmis ašimis – predikato ir subjekto. Kaip ir objektas, subjektas gali būti reiškiamas įvairiais linksniais.

* **Komunikaciniu aspektu** tiriamos sakinių temos ir remos. Tema parodo ryšį su ankstesniais sakiniais, ankstesne informacija, kalbą daro suprantamą. Rema teikia naujas, aktualias, nežinomas informacijas, dėl jos ir konstruojamas sakinys.

* **Gramatiniu aspektu** tiriama konstrukcinė sandara, sakinių struktūriniai blokai (veiksnio ir tarinio grupės, tarpusavio santykiai, priklausomųjų žodžių ryšiai su jais).

Junginių gramatiniai ryšiai
---------------------------

Sintaksės žodžių junginių analizė padeda išryškinti sintaksinius santykius, kurių neišryškina net sakinio dalys. Junginiai analizuojami pagal prijungiamuosius ryšius (derinimą, valdymą, šliejimą), predikatinius, sujungiamuosius, pridėtinius dvigubus santykius (išplėstinių, patikslinamųjų sakinio dalių, predikatinio pažyminio, opoziciniai santykiai).

Nuorodos
--------

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **sintaksė**

* http://ualgiman.dtiltas.lt Archyvuota kopija 2009-01-18 iš Wayback Machine projekto. Tinklalapis apie sintaksę. **(**liet.**)**
* http://blogas.lt Archyvuota kopija 2008-10-13 iš Wayback Machine projekto. Kitas tinklalapis apie sintaksę. **(**liet.**)**
Koordinatės: 54°17′4″ š. pl. 25°17′5″ r. ilg.﻿ / ﻿54.28444°š. pl. 25.28472°r. ilg.﻿ / 54.28444; 25.28472

**Pačiabatų-Gundogalos miškai** – miškai pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų rajone, 6 km į vakarus nuo Šalčininkų. Priklauso Šalčininkų miškų urėdijai, Šalčininkų girininkijai. Apima 10 km² plotą. Masyvą sudaro Pačiabatų (Pačiabalų), Gundogalos (Dundulės) miškai.

Paviršius banguotas. Būdingi jauriniai silpnai sujaurėję smėliai. Pietiniu pakraščiu (siena su Gudija) teka Šalčia, šiauriniu – jos intakas Beržė. Iš rytų miškus riboja Šalčininkų žuvininkystės tvenkiniai.

Medynai:

* pušynai: 90 %
* eglynai: 6 %
* beržynai: 3 %
* juodalksnynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 46 % medynų, pusamžiai medžiai 49 %, pribręstantys 4 %, brandūs 1 %.

Miško gyvūnija negausi.

Pačiabatų-Gundogalos miškus kerta plentas  **126**  Šalčininkai–Butrimonys–Eišiškės . Miškuose įsikūrę Pačiabatai, Pašalčis, Kiemeliškės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pačiabatų–Gundogalos miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 258–259
**K2-136 c** (taip pat **K2-136 A c**, **EPIC 247589423 c**, **LP 358-348 c**) – egzoplaneta, skriejanti apie K spektrinės klasės žvaigždę K2-136 A (viena iš dvinarės žvaigždės komponenčių), esančią Tauro žvaigždyne, Hiadų spiečiuje. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 193,7 šviesmečio (59,4 parseko).

K2-136 c yra Neptūno tipo dujinė milžinė. Planeta yra ~8,8 karto masyvesnė už Žemę, jos spindulys siekia ~0,26 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per ~17,31 paros, jos orbitos spindulys – 0,11728 av, o ekscentricitetas – 0,13 (-0,11 +0,27). K2-136 c skrieja per arti savo žvaigždės, kad patektų į K2-136 sistemos gyvybės zoną. Temperatūra šioje planetoje siekia 425 K.

Apie K2-136 c atradimą pranešta 2017 m. Planeta aptikta tranzitų metodu. Be K2-136 c, K2-136 sistemoje atrastos dar dvi planetos – K2-136 b bei K2-136 d (2020 m. duomenimis).

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „K2-136 c". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-09-17.
2. 1 2 3 4 5  „Planet K2-136 A c"[neveikianti nuoroda]. The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-09-17.
3. 1 2 3 4 5  „K2-136 c". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-09-17.
4. 1 2  „K2-136 c". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-09-17.
5. ↑  *Mann A.; et al. (2017). „Zodiacal Exoplanets in Time (ZEIT). VI. A Three-planet System in the Hyades Cluster Including an Earth-sized Planet". The Astronomical Journal **155** (1). arXiv:1709.10328. doi:10.3847/1538-3881/aa9791.*
| **Rimas Kostiuškevičius** |
| --- |
|  |
| Veikla | Sportininkas |
| Sritis | Oro balionų sportas |
|  |
| Žinomas (-a) už | Daugkartinis Lietuvos čempionas |

| Medaliai |
| --- |
|
| **Atstovaujant:  Lietuva**  |
| Oro balionų sportas |
| Europos čempionatas |
| **Sidabras** | 2013 m. Vloclavekas |  |

**Rimas Kostiuškevičius** – Lietuvos oro balionų sporto pilotas. Daugkartinis Lietuvos čempionas.

Biografija
----------

2000 m. Europos čempionate Liuksemburge liko 43-ioje vietoje. 2001 m. Pasaulio aviacijos žaidynėse užėmė 76-ą vietą. 2002 m. pasaulio čempionate pakilo į 26-ą vietą. 2003 m. Europos čempionate Vilniuje užėmė 9-ą vietą. Po metų vykusiame pasaulio čempionate Kostiuškevičius buvo 13-as. 2005 m. Europos oro balionų čempionate surinkto 10782 taškus ir liko 7-as. Tą pačią vietą sportininkas užėmė po metų vykusiame pasaulio čempionate. 2007 m. Europos čempionate buvo devintas. 2008 m. pasaulio oro balionų čempionate liko 42-as, o pasaulio karšto oro orlaivių čempionate – 8-as. 2009 m. Europos čempionate pasiekė 15-ą vietą. 2010 m. Pasaulio čempionato 8-os vietos laimėtojas.

2013 m. Kostiuškevičius 18-ajame Europos čempionate surinko pelnė sidabro medalį. Nuo pirmojo vietoje likusio jo sūnaus Roko Kostiuškevičiaus jis atsiliko 160 taškų.

Treneris – R. Komža.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Sūnui ir tėvui Kostiuškevičiams – Europos karšto oro balionų čempionato auksas ir sidabras!
| *Homefront: The Revolution* |
| --- |
|  |
| Kūrėjas | Dambuster Sudios |
| Leidėjas | Deep Silver |
| Dizaineris | {{{dizaineris}}} |
| Kompozitorius | {{{kompozitorius}}} |
| Išleidimo data | ŠA 2016 m. gegužės 17 d.EU 2016 m. gegužės 20 d. |
|
| Žanras (-ai) | Pirmojo asmens šaudyklė |
| Režimas | Vieno žaidėjo, keleto žaidėjų |
|
| Reitingai | PEGI: 18 |
| **Platforma** | Windows  PlayStation 4  Xbox One  OS X  Linux |
| Versija | {{{versija}}} |
| Variklis | CryEngine |
| Reikalavimai |  |
| Platinimas | {{{media}}} |
|
| Licencija | {{{licencija}}} |
| Pirmtakas | Homefront |
| Kitos dalys |  |
| {{{svetainė}}} |

**Homefront: The Revolution** – pirmojo asmens šaudyklės tipo kompiuterinis žaidimas, sukurtas įmonės „Dambuster Studios". Tai pirmosios žaidimo „Homefront" dalies tęsinys, pasirodęs 2016 m. gegužės mėnesį. Žaidimas skirtas Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One, OS X, Linux platformoms.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Veiksmas vyksta 2029 metais, praėjus dvejiems metams po įvykių „Homefront" dalyje ir ketveriems metams, kai Didžioji Korėjos Respublika yra užpuolusi Jungtines Amerikos Valstijas ir, kurioje netikėtai prarado vakarinių valstijų kontrolę kaip ir Aliaskos ir Havajų teritorijas. 

Netekusi vakarinių valstijų kontrolės Korėjos Respublika nusprendžia sutelkti savo kariuomenę ir užgrobti rytines valstijas, kuriose Filadelfija tampa pagrindine baze. Deja, Filadelfija yra stipriai saugoma policijos, kurioje kiekviena vietove yra akylai saugoma, žmonės gyvena baimindamiesi Korėjos kontrolės veiksmų rajonuose. Mieste išauga sukilėlių būrys, kuris su kiekviena diena vis stiprėja ir siekia išsivaduoti iš priešų gniaužtų. Pagrindiniai žaidimo herojai, pasipriešinimo lyderė Dana ir jauniausias grupuotės narys Etanas „Paukštukas" Bredis, sieks susigrąžinti Filadelfiją.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**K2-38 b** (dar žymima **EPIC 204221263 b**) – egzoplaneta, skriejanti apie K2-38 žvaigždę, priklausančią G2 spektrinei klasei. K2-38 sistema yra Skorpiono žvaigždyne, nuo Saulės sistemos nutolusi 632 šviesmečius. Apie K2-38 b atradimą pranešta 2016 m. Planeta aptikta tranzitų metodu. K2-38 b tankis vienas didžiausių iš visų atrastų egzoplanetų. K2-38 b yra superžemė, jos paviršius gali būti uolėtas. Planeta apie 1,9 karto didesnė už Žemę ir apie 19 kartų masyvesnė.

Charakteristika
---------------

### Masė, spindulys, temperatūra

K2-38 b yra gerokai didesnė ir masyvesnė už Žemę. Planetos spindulys siekia 1,906 Žemės spindulio. Planetose, kurių spindulys yra 1,6 Žemės spindulio ir didesnis, formuojasi tanki atmosfera, sudaryta iš vandenilio ir helio. Tokios planetos tampa panašios į vadinamąjį minineptūną. Visgi teigiama, kad K2-38 b yra didelį tankį turinti Žemės tipo planeta, sudaryta beveik vien iš geležies. Ši egzoplaneta yra 19,0698 karto masyvesnė už Žemę, o jos tankis – 17,5 g/cm³. K2-38 b – viena iš didžiausią tankį turinčių atrastų egzoplanetų. Trauka planetos paviršiuje yra maždaug 5 kartus stipresnė nei Žemėje ir apie 2 kartus stipresnė nei Jupiteryje. Be to, K2-38 b būdinga itin aukšta temperatūra – pusiausvyros temperatūra siekia 1184 K (911 °C). Tokioje temperatūroje išsilydo kai kurie metalai.

### Orbita

K2-38 b skrieja labai arti savo žvaigždės. Ją apskrieja maždaug per 4 paras, planetos orbitos spindulys – apie 0,05073 av. Pavyzdžiui, Merkurijus Saulę, nuo kurios nutolęs 0,38 av, apskrieja per 88 paras. Orbitos ekscentricitetas nėra žinomas.

### K2-38 žvaigždė

K2-38 yra pagrindinės sekos žvaigždė, priskiriama G2 spektrinei klasei. Ši žvaigždė panaši į Saulę. Jos spindulys ir masė yra atitinkamai 1,38 ir 2,24 karto didesni nei Saulės, paviršiaus temperatūra siekia 5757 K. K2-38 amžius nežinomas. Palyginimui, Saulės paviršiaus temperatūra yra 5778 K, o amžius siekia apie 4,5 milijardo metų.

K2-38 regimasis ryškis yra 11,39, tad ji pernelyg blausi, kad būtų matoma plika akimi.

Be K2-38 b, šios žvaigždės sistemoje aptikta K2-38 c planeta.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „K2-38 b". NASA Exoplanet Exploration. 2016.
2. 1 2 3 4 5  „K2-38 b CONFIRMED PLANET OVERVIEW PAGE". *NASA Exoplanet Archive*. Nuoroda tikrinta 2020-01-04.
3. 1 2 3 4  Sinukoff, Evan; et al. (2016). „Eleven Multiplanet Systems from K2 Campaigns 1 and 2 and the Masses of Two Hot Super-Earths". *The Astrophysical Journal* **827** (1). 78. Bibcode:2016ApJ...827...78S. arXiv:1511.09213. doi:10.3847/0004-637X/827/1/78.
**Karlas Leo Herbertas Gutmanas** (vok. *Karl Leo Herbert Guttmann*; 1907 m. rugpjūčio 15 d. Klaipėdoje, Rytų Prūsija – 1978 m. birželio 18 d. Diuseldorfe, VFR) – vokiečių tapytojas peizažistas.

Biografija
----------

Dar vaikystėje susipažino su Nidos dailininkų kolonijoje gyvenusiais menininkais, su jais kartu irkluodavo Kuršių mariose. Jam didelę įtaką padarė bendravimas su Hansu Kalmajeriu (1882–1961), Ernstu Šaumanu (1890–1955) ir Johannesu Šulcu (1906–1982) – pastarasis net trejus metus jaunuolį mokė akvarelės ir piešimo technikos. Jaunąjį nidietį globojo ir žinomas peizažistas Karlas Štorchas (1864–1954).

Pateikęs komisijai savo paveikslą „Sena žvejo žmona", Karlas Leo Herbertas Gutmanas buvo priimtas į Karaliaučiaus meno akademiją. 1935–1941 m. jis studijavo tapybą pas profesorius Eduardą Bišofą (1890–1974), Francą Marteną (1898–1970) ir Alfredą Partikelį (1888–1945). Įvairių parodų Karaliaučiuje dalyvis, šio miesto administracija nemažai jo darbų nupirko. 1939 m. buvo pašauktas į karinę tarnybą ir dalyvavo Antrajame pasauliniame kare. Pateko į Raudonosios armijos nelaisvę, iš kurios 1948 m. buvo paleistas.

Apsigyveno Diuseldorfe ir 1949–1973 m. dirbo Šiaurės Reino-Vestfalijos Ekonomikos ministerijos braižytoju. 1981 m. Diuseldorfo magistratas įsigijo didelę dailininko akvarelių ir piešinių anglimi paveikslų kolekciją. Nors Karlas Leo Herbertas Guttmannas nemažai keliavo po Europą (Italija, Jugoslavija, Prancūzija, Olandija) ir ten žavėjosi daugybe gražių vaizdų, bet iki gyvenimo pabaigos liko ištikimu Kuršių nerijos peizažų tapytoju.

Šaltiniai
---------

* Guttmann, Karl Leo Herbert // Kunstakademie Königsberg 1845–1945. Biographien der Direktoren und Lehrer. (Bearbeitet von Ingeborg Nolde.)
* Guttmann, Karl Leo Herbert // Ilona Motiejauskienė. *Kelionė į prūsiškąjį „Barbizoną"* / Draugija „Nidden". – Klaipėda: Druka, 2013, psl. 104–105; ISBN 978-609-404-144-0 Archyvuota kopija 2021-03-09 iš Wayback Machine projekto.
* *Nehrung war seine Heimat* // Memeler Dampfboot Nr. 6, Juni 2010, S. 84
* Werke von Karl Leo Herbert Guttmann im Gerhart-Hauptmann-Haus  Archyvuota kopija 2019-04-08 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Mėnesinių ciklas. Parodytos tipinės hormonų kitimo trajektorijos.
**Homeorezė** (gr. homoio 'panašus, vienodas' + gr. rheos 'srovė, srautas') - reiškinys, kai sistemoje (pvz. organizmo viduje) procesai vyksta taip, kad sistemos kitimas grįžta prie iš anksčiau užprogramuotos (galbūt numatytos) trajektorijos. Nuo homeostazės skiriasi tuo, kad homeostazėje grįžtama prie pastovios tam tikro parametro reikšmės, o homeorezėje - prie parametro kitimo pagal tam tikrą funkciją, prie kitimo tam tikra trajektorija.

Grįžimas prie vystymosi trajektorijos užtikrinamas neigiamais grįžtamaisias ryšiais.

Biologijoje
-----------

Biologijoje homeorezės sąvoka naudojama aprašant organizmo:

* individualų vystymąsi. Homeoreze čia gali būti pavadinama organizmo tendencija grįžti genetiškai užprogramuoto organizmo vystymosi, net jei aplinkos ar vidiniai veiksniai vystymąsi nukreipia nuo „įgimtos" trajektorijos.
* atskirus užprogramuotus reiškinius fiziologinėje organizmo sistemoje. Pvz. moteriškų lytinių hormonų koncentracijų kitimą menstruaciniame cikle ar pastojimo ir nėštumo metu.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**RELCOM** (santrumpa iš *RELiable COMmunications*) – 1990 m. įsteigtas kompiuterinis tinklas Rusijoje.

RELCOM istorija
---------------

1990 m. rugpjūčio 1 d. Maskvos I. V. Kurčiatovo vardo Atominės energetikos institute įkurtas RELCOM tinklas metų pabaigoje jungė jau 30 organizacijų. Tinklas rėmėsi išimtinai el. pašto technologija naudojant UUCP/UUPC protokolą. Tais metais užregistruotas ir SU domenas.

1992 m. kovo mėn. įsteigta AB „Relcom". Pradėta naudotis IP protokolu.

1993 m. Relcom tinklas buvo užregistruotas NSFNET, praktiškai tai oficialus Rusijos įsijungimas į pasaulinį interneto tinklą.

1994 m. užregistruotas domenas RU, pradėtas eksploatuoti www serveris www.relcom.ru.
Kompanija perėjo į FAPSI priklausomybę (Agentstvo pravitel'stvennoi svyazi i informacii).

RELCOM Lietuvoje
----------------

RELCOM tinkle veikusias RU srities konferencijas imdavo „Elnet@" BBS ir perduodavo kitiems Lietuvos Fidonet mazgams.
| **Karl Gero Herzog von Urach Graf von Württemberg** |
| --- |
| Uracho hercogų herbas |
| Uracho hercogų herbas |
|  |
| Gimė | 1899 m. rugpjūčio 19 d.Lichtenšteino pilis, Viurtembergas |
| Mirė | 1981 m. rugpjūčio 15 d. (81 metai)Lichtenšteino pilis |
| Tėvas | Vilhelmas fon Urachas |
| Motina | Amelija Vitelbach |
|  |
| Veikla | vokiečių aristokratas, kariškis, architektas, trečiasis Uracho hercogas. |

**Karl Gero Herzog von Urach Graf von Württemberg** (1899 m. rugpjūčio 19 d. Lichtenšteino pilis, Viurtembergas – 1981 m. rugpjūčio 15 d. Lichtenšteino pilis) – vokiečių aristokratas, kariškis, architektas, trečiasis Uracho hercogas.

Gimė kunigaikščio Vilhelmo fon Uracho ir jo pirmosios žmonos Bavarijos princesės Amelijos Vitelbach šeimoje.

1917 m. baigęs Karolio gimnaziją Štutgarte įstojo į Vokietijos kariuomenę. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, gavo leitenanto laipsnį. 1918 m. buvo sunkiai sužeistas.

Po karo studijavo architektūrą, dirbo architektu Miunchene.

1935 m. įstojo į Vermachtą, gavo kapitono, 1940 m. – majoro laipsnį.

Šaltiniai
---------

* Hauptstaatsarchiv Stuttgart - Bestand GU 126 - Karl Gero Herzog von Urach (1899-1981)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Minosvaidis 2B14 Podnos
**2B14 Podnos** (rus. *2Б14 Поднос*) – tarybinis 82 mm minosvaidis, skirtas gyvajai jėgai naikinti ir priešui pozicijose slopinti. Minosvaidis sukonstruotas Gorkio mašinų gamybos gamyklos konstruktorių biuro. Žodis *podnos* (rus. *поднос*) reiškia 'padėklas'.

Minosvaidis 2B14 efektyvus artimose kautynėse naikinant priešą apkasuose ir raižytos vietovės įdubose, už statinių, kalvų ir pan. naudoja tokias pačias minas, kaip ir minosvaidis 2B9 Vasiliok.

Minosvaidis buvo išbandytas Afganistane. Į Tarybinės Armijos ginkluotę priimtas 1983 m. Vėliau sukurta modifikacija 2B14-1. Pagaminta apie 5000 vienetų.

Konstrukcija
------------

Minosvaidis lygiavamzdis. Ant apatinės vamzdžio dalis užsuktas uoksas. Turi optinį taikiklį MPM-44M (rus. *МПМ-44М*).

Apvali atraminė plokštė štampuota, apačioje privirinti į gruntą smingantys kyšuliai. Pervedant iš kovinės padėties į žygio padėtį minosvaidis išardomas į tris ryšulius.

Techninės taktinės charakteristikos
-----------------------------------

* Sukonstruotas: Gorkio mašinų gamybos gamyklos konstruktorių biuras.
* Gamintojas: Gorkio mašinų gamybos gamykla
* Įgula, žm.: 2 ar 4
* Sudėtis: minosvaidis 2B14-1, transportinė mašina 2I27 (UAZ-469 važiuoklė)
* Masė kovinėje padėtyje: 42 kg
* Masė žygio padėtyje: vamzdžio nešulys – 16,2 kg, atraminės plokštės nešulys – 17 kg, dvikojo lafeto nešulys – 13,9 kg

### Taktinės charakteristikos

* Kalibras – 82 mm
* Skeveldrinės minos masė – 3,14 kg
* Šaudymo sparta (šūviai/min.): patikslinant nutaikymą 15, be patikslinimo – 22
* Pakilimo kampas – +45° … +85°
* Horizontalaus nutaikymo kampas: neperstatant dvikojo – ±4°, perstatant – 360°
* Didžiausias šaudymo nuotolis: su tolišaudos užtaisu – 3922 m, su visu papildomu užtaisu – 3100 m.
* Didžiausias šaudymo nuotolis: 85 m
| **Justas Pankauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1983 m. gegužės 3 d. (40 metų)Marijampolėje |
| Sutuoktinis (-ė) | Natalja Pankauskienė |
| Vaikai | Ignas, Simas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Lazdijų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, LSDP vicepirmininkas |
| Organizacijos | Lazdijų rajono savivaldybės taryba |
| Pareigos | narys |
| Partija | Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungaLietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Justas Pankauskas** (g. 1983 m. gegužės 3 d. Marijampolėje) – Lietuvos ir Lazdijų rajono savivaldybės politikas, LSDP ir LSDJS veikėjas.

Biografija
----------

Įstojęs į Lietuvos ir Olandijos bendrą jaunimo organizaciją, padėjo olandams organizuoti paramos teikimą sunkiai besiverčiančioms šeimoms Lietuvoje. Būdamas 12 klasėje, įstojo į Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungą. 2001 m. baigė Marijampolės Rygiškių Jono gimnaziją. 2001–2005 m. studijavo Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute. Politikos mokslų bakalauras. Būdamas studentas, vasaromis dirbo užsienyje. 2008 m. VU TSPMI įgijo tarptautinių santykių ir diplomatijos magistro laipsnį.

2005–2009 m. Europos Parlamento nario Justo Vinco Paleckio padėjėjas Vilniuje. 2009 m. VŠĮ „Atnaujinkime miestą" direktoriaus pavaduotojas. 2011–2021 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narys.

2011–2012 m. Vilniaus miesto mero patarėjas. 2012–2016 m. Ministro pirmininko Algirdo Butkevičiaus patarėjas jaunimo, sporto, nevyriausybinių organizacijų klausimais. 2016 m. Lietuvos Respublikos vidaus reikalų viceministras. 2016–2020 m. Seimo nario Algimanto Salamakino padėjėjas.

Nuo 2000 m. Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungos (LSDJS) narys, 2002–2004 m. LSDJS Marijampolės skyriaus pirmininkas. 2006–2007 m. LSDJS Vilniaus skyriaus pirmininkas.

Nuo 2005 m. LSDP Vilniaus skyriaus narys, nuo 2007 m. LSDP tarptautinis sekretorius. Nuo 2009 m. LSDP pirmininko pavaduotojas (2011, 2013 ir 2015 m. perrinktas sekančioms kadencijoms). 2010 m. LSDP Lazdijų rajono skyriaus narys. LSDP Valdybos ir LSDP Prezidiumo narys.

Šeima
-----

Žmona Natalja Pankauskienė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  Justas Pankauskas Archyvuota kopija 2022-01-23 iš Wayback Machine projekto.. Kas yra kas Lietuvoje 2018. Nuoroda tikrinta 2021-11-13.
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-12-19 iš Wayback Machine projekto. (lrytas.lt inf.)
4. ↑

Nuorodos
--------
Krucifiksas
Tradcinis lietuviškas kryžius su pagonišku Saulės motyvu
**Kryžius** (lot.  *crux*, *crucis* (Femininum), abu iš *cruciare*, „kankinti", sen. ind. *krúñcati*, „kryžiuojasi") – religinis simbolis, simbolizuojantis kančią. Tai geometrinė figūra, susidedanti iš dviejų statmenai besikertančių linijų. 

Nuo pat žmonijos atsiradimo kryžius buvo naudojamas kaip kulto priemonė, randamas įvairių kultūrų ir epochų archeologinių kasinėjimų metu. Manoma, kad naudotas jau akmens amžiuje. Senovėje kryžius buvo naudojamas kaip astrologijos ženklas, skiriantis keturius metų laikus ir/arba 12 zodiako ženklų. 

Kryžius – kančios simbolis, senovėje romėnai pasmerkdavo žmonės kankinamai mirčiai prikalę (ar pririšę) prie kryžiaus (nukryžiavimas). Pvz. romėnams laimėjus visi Spartako sukilimo dalyviai buvo nukryžiuoti mirti kankinama mirtimi, kad kitiems tai būtų pavyzdys. Kryžiai su prikaltais žmonėmis sudarė liniją nuo sukilimo pradinio židinio iki Romos.

Katalikybėje ant kryžiaus vaizduojamas nukryžiuotas krikščionių mesijas Jėzus Kristus. Krikšionybėje kryžius simbolizuoja Kristaus kančios kelią (žr. Kryžiaus kelias). Protestantai priešingai nei katalikai nevaizduoja nukryžiuotojo ant kryžiaus. 

Kaip simbolis paplitęs ne tik tarp tikinčiųjų: dažnai dovanojamas miniatiūrinis kryželis, daromas iš pačių įvairiausių medžiagų (metalo, plastiko, medžio ir kt.).

Lietuvoje
---------

Lietuvoje kryžiai statyti dar ikikrikšioniškais laikais ir yra senosios kultūros paveldas. Jie greičiausiai išsirutuliojo iš antkapinių paminklų, o po krikšto juose susipynė tiek krikščioniški, tiek baltų tikėjimo bruožai. XV a. Prūsijoje Sembos vyskupas draudė statyti kryžius, o XVIII a. žemaičių vyskupas Antanas Tiškevičius draudė kryžiuose statyti šventųjų statulėles. Kryžmiškas kryžius be jokių pagražinimų yra vėlyviausia lietuviško kryžiaus forma.

Lietuvoje kryžius yra vienas labiausiai paplitusių tikėjimo simbolių. Kryžiai yra drožiami iš medžio, daromi akmeniniai, gipsiniai ir kt. Kryžiai yra tapę kartu ir tautinio pasipriešinimo tarybinei okupacijai simboliu (žr. Kryžių kalnas).

Dėl gilių Romos katalikybės tradicijų ir lietuvių liaudies tikėjimo susiformavo netgi atskiras tautodailės pošakis – kryždirbystė (greta dievdirbystės).

Aukščiausias Lietuvoje kryžius, pavadintas Prisikėlimo kryžiumi, 1990 m. pastatytas Kaltinėnuose. Aukščiausias gelžbetoninis kryžius stovi Kavarske, prie Ukmergės-Anykščių plento.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Paulius Galaunė. *Lietuvių liaudies menas*, Kaunas, 1930, 101–132 psl.
**Gėjų mafija** arba **Aksominė mafija** (angl. *Velvet mafia*) – tariamai egzistuojanti įtakingų gėjų grupė, aktyviai veikianti homoseksualų labui prieš linkusius žmones.

Termino kilmė
-------------

Sąvoka *aksominė mafija* pirmą kartą panaudota rašytojo Stephen Gaines XX a. aštuntajame dešimtmetyje, šiuo terminu jis apibūdino „įtakingų gėjų grupę, susirinkusią Studio 54". Pasak jo, į šią „mafiją" įeina tokios asmenybės, kaip Calvin Klein, Andy Warhol ir Jann Wenner. Tuo metu terminas turėjo tik perkeltinę prasmę, apibūdino socialiai įtakingų gėjų kliką, o ne organizuotą nusikalstamą grupuotę, sudarytą iš gėjų.

Michael Ovitz skandalas
-----------------------

Po kurio laiko vietoje *aksominės mafijos* pradėta naudoti *gėjų mafija*, o populiarumą ši sąvoka įgijo po straipsnio žurnale „Spy" 1995 m.

Dar labiau terminas išgarsėjo po 2002 m. „Vanity Fair" žurnale išspausdinto interviu su Holivudo talentų agentu Michael Ovitz. Jis teigė, kad patiria spaudimą iš organizuotos gėjų grupės, kuri nori užtikrinti, kad Ovitzas daugiau niekada nebedirbtų Holivude. Kaip konkrečius gėjų mafijos atstovus, sudariusius sąmokslą nutraukti jo karjerą, Ovitzas įvardijo „Universal Studios" prezidentą Ronald Meyer ir buvusį „The Walt Disney Company" prezidentą Michael Eisner bei kitus.

Populiariojoje kultūroje
------------------------

Vienoje NBC televizijos situacijų komedijos „Will & Grace" serijoje buvo pavaizduota tariama gėjų mafija, kurios bosas buvo dainininkas Eltonas Džonas.

Nuorodos
--------

* gaycitynews.com Archyvuota kopija 2006-06-17 iš Wayback Machine projekto.
* Straipsnis LA weekly Archyvuota kopija 2007-12-17 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* M. Signorile straipsnis Archyvuota kopija 2006-10-19 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* e – online straipsnis **(**angl.**)**
**2A46** – 125 mm lygiavamzdžių tankinių patrankų šeima. Patrankos skirtos naikinti visiems tankams būdingiems taikiniams – tankams ir šarvuočiams, gyvajai jėgai ir įtvirtinimams. Serijiniu būdu gaminamos 2A46, 2A46M, 2A46M-1, 2A46M-2, 2A46M-4 ir 2A46M-5 modifikacijos.
  
Gali šaudyti valdomomis raketomis. Turi dūmsiurbį.

Šios patrankos naudojamos visuose vėlyvuosiuose tarybiniuose ir dabartiniuose rusiškuose pagrindiniuose tankuose:

* 2А46М – T-64, T-72,
* 2А46М-1 – T-80,
* 2А46М-4 – T-90.

Visų patrankos 2A46 modifikacijų techninės charakteristikos, masė ir matmenys panašios, nes tai leidžia naudoti unifikuotus šaudmenis. Vėlesnės modifikacijos pasižymi iki 20% didesniu taiklumu ir pagerintomis eksploatacinėmis charakteristikomis.

Šias patrankas gamina ir valstybėse, kurios pagal licencijas gamina rusiškus tankus T-72. Patrankos 2A46 naudojamos ir Irano tankuose *Zulfiqar*.

Теchninės charakteristikos
--------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Markė
  | 2А46
  |
| Kalibras | 125 mm
  |
| Tipas
  | lygiavamzdė
  |
| Šovinių tipas
  | dvinaris tūtinis
  |
| Sviedinių tipai
  | APFSDS (šarvamušis subkalibrinis sviedinys), HEAT (kumuliacinis sviedinys), HEF (skeveldrinis fugasinis sviedinys), PTVR |
| Didžiausias krešerinis slėgis
  | 500 MPa
  |
| Vamzdžio ilgis
  | 6000 mm
  |
| Patrankos masė
  | 2500 kg
  |
|

* 2A46 patrankos žiotys
* T-72 su patranka 2A46. Vamzdžio sustorėjimas - dūmsiurbis.

Nuorodos
--------

* 2А46М-4
* Танковые пушки Д-10, 2А20, 2А46М, 2А46М1[neveikianti nuoroda]
Koordinatės: 65°32′00″ š. pl. 72°31′00″ r. ilg.﻿ / ﻿65.53333°š. pl. 72.51667°r. ilg.﻿ / 65.53333; 72.51667

 *Kitos reikšmės – Medvežjė (reikšmės).*
Dujų fakelas taigoje
**Medvežjės dujų telkinys** arba **Medvežjės naftos ir dujų kondensato telkinys** (rus. *Медвежье газовоe месторождение, Медвежье НГКМ*) – pirmasis didžiausias TSRS ir Rusijoje dujų gavybos objektas. Telkinys išsidėstęs Jamalo Nencų autonominėje apygardoje tarp Nadymo ir Puro upių, besitęsiantis nuo pietrytinės Obės užutėkio ribos pietų kryptimi. Telkinys yra Vakarų Sibiro lygumoje, kurio gamtines savybes apsprendžia smarkiai užpelkėjusi žemuma su daugeliu nedidelių ežerų, upių, jų senvagių bei protakų, atšiaurus klimatas, amžinasis įšalas. 

Dujų telkinys atrastas 1967 m. Kaip pagrindine baze pasirinktas Nadymas – tada dar tik barakais apstatyta gyvenvietė, supama ežerų ir pelkių, miesto teises įgijusi 1972 m. Eksploatuojami Medvežjėje telkiniai – dujų kondensato (2 telkiniai) ir gamtinių dujų (1 telkinys).

Pagrindiniai duomenys
---------------------

Medvežjės telkinyje veikia 9 verslovės su dujų kompleksinio paruošimo ir slėgio pakėlimo kompresorių stotimis. Projektinis Medvežjės eksploatacijos laikas numatytas iki 2030 m. Kiti duomenys:

* išgaunamų dujų sudėtis – 97,37–99,68 % metano;
* dujų gręžinių gylis – 1057–3055 m;
* telkinio plotas – daugiau kaip 2000 km²;
* dujų atsargos – 2,2 trln. m³;
* metinė gavyba – apie 30 mlrd. m³;

Išteklių mažėjimas
------------------

2004 m. iš telkinio jau buvo išsiurbta 80 % dujų. Natūraliai mažėjant telkinio gręžiniuose dujų spaudimui, kasmet krenta dujų gavyba – nuo 60 iki 28 mlrd. m³. Medvežjės gelmėse likę daugiausia žemo slėgio dujų, kurių gavybos savikaina yra keliskart aukštesnė, nei Jamburge ir Urengojuje. Atsižvelgiant į transporto kaštus, valdžios kainų ir mokesčių politiką, toliau išgauti tokias dujas darosi nerentabilu. Gazpromo duomenimis 2004 m. pradžioje Medvežjės dujų atsargos sudarė 542 mlrd. m³. Nors Gazpromas ir šakinės mokslo tyrimo įstaigos ieško komerciškai patrauklių būdų tokioms dujoms išgauti, tačiau dujų gavybos įmonėse vyksta gamybinių pajėgumų techninis atnaujinimas, taip pat ir jų mažinimas bei konservacija. Technologinių kompleksų rekonstrukcija užsiima dukterinė įmonė *Газпром добыча Надым*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dujų telkinio našumo mažėjimas

Nuorodos
--------

* Medvežjės telkinys verslovių žemėlapyje Archyvuota kopija 2012-04-10 iš Wayback Machine projekto.
* Medvežjės dujų telkinys
* Intensyvi dujų telkinio rekonstrukcija