| Martinika*Martinique* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Martinikos vėliava |  |
| (Išsamiau) |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Administracinis centras** | For de Fransas |
| **Apskritys** | 4 |
| **Kantonai** | 45 |
| **Komunos** | 34 |
| **Oficialios kalbos** | prancūzų |
| **Prezidentas** | Emmanuel Macron |
| **Regioninės savivaldybės prezidentas** | Alfred Marie-Jeanne |
|  |
| **Gyventojų** (2017 m.) | 396 071 (177) |
| **Plotas** | 1 128 km² |
| **Tankumas** (2017 m.) | 351 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | MartinikaVikiteka |

**Martinika** (pranc. *Martinique*) – Prancūzijos užjūrio regionas Karibų jūroje, Atlanto vandenyne.

Istorija
--------

*Pagrindinis straipsnis – Martinikos istorija*.
*Dar žiūrėti: Karibų jūros regiono istorija, Prancūzijos Vakarų Indijos*

Saloje nuo seno gyveno aravakai, kuriuos išstūmė karibai. Šie salą vadino *Jouanacaëra* („iguanų sala").

Kristupas Kolumbas buvo pirmasis europietis, kuris atrado Martiniką 1502 m. birželio 15 d. savo ketvirtosios ir paskutinės kelionės po Naująjį Pasaulį metu. Europiečiai nebuvo kolonizavę salos iki 1635 m. kol į salą neįsikėlė *Pierre Belain d‘Esnambuc* su šimtu prancūzų kolonistų iš Sent Kitso. Jie iškirto miškus cukranendrių auginimui, tokiu būdu smarkiai padidindami įtampą su vietiniais gyventojais karibais. 1660 m. tie karibai, kurie išliko gyvi po kovų su prancūzais buvo priverstinai iškeldinti iš salos. Darbui cukranendrių plantacijose buvo gabenami vergai juodaodžiai iš Afrikos.

Tarp 1794 ir 1815 m. sustiprėjo Anglijos įtaka Martinikoje. Šiuo laikotarpiu sala priklausė tai prancūzams, tai anglams. Vergovė saloje buvo panaikinta po anglų valdymo, bet vėl atstatyta po 1802 m. kai *Amjeno sutartimi* Martinika buvo atiduota Prancūzijai ir Napoleonas Bonapartas grąžino vergovę. Oficialiai vergovė išliko iki 1848 m. Po to visi vergai tapo Prancūzijos piliečiais.

Tuo metu Martinikos sostine buvo Sen Pjeras, kuris buvo laikomas didžiausiu kultūriniu miestu Vest Indijoje. Tačiau 1902 m. gegužės 8 d. miestas buvo sugriautas išsiveržusio ugnikalnio Mon Pelė. Visi 28 000 gyventojų žuvo, išskyrus du ar tris gyventojus. Miestas buvo atstatytas, tačiau prarado abu buvusius statusus – ir miesto sostinės, kuriuo tapo For de Fransas ir kultūrinio miesto reputaciją.

1946 m. Martinika iš Prancūzijos gavo užjūrio departamento statusą. 1974 m. Martinika gavo dar didesnę autonomiją.

Martinikos sala yra vyno – *martini* gimtinė. Jis, gabenamas laivais ir Atlanto vandenyno audrų blaškomas, pasak legendos, įgaudavo nepakartojamą skonį. Taip pat iš Martinikos yra kilę sargybiniai šunys – mastifai, kurių veislė buvo išvesta plantacijų saugojimui.

Geografija
----------

Martinikos žemėlapis
*Pagrindinis straipsnis: Martinikos geografija*

Martinika yra Karibų jūros sala, pietvakariuose jos krantus skalauja Karibų jūra, o šiaurryčiuose Atlanto vandenynas. Martinika priklauso Mažosioms Antilų saloms, Priešvėjinei grupei. Yra tarp Dominikos šiaurėje, Sent Lusijos pietuose ir Barbadoso pietryčiuose.

Sala driekiasi iš pietryčių į šiaurės vakarus 70 km, plotis siekia 30 km. Martinikos sala vidutiniškai 900 m iškilusi virš jūros lygio. Lygumos driekiasi siauru ruožu palei krantą, be to, lyguma plyti ir salos centre. Aukščiausia viršūnė – veikiantis Mon Pelė ugnikalnis (1379 m), 1902 m. sunaikinęs Sen Pjero miestelį (žuvo 28 000 žmonių). Taip pat stūkso vulkaninės kilmės Karbė kalnai.

Trečdalis salos vis dar apaugę miškais, kur daug atogrąžų kietmedžių. Kalnuose atogrąžų miškai tankūs, siauri slėniai derlingi, o ugnikalniai veikiantys. Miškingiausia yra Martinikos šiaurė. Žemdirbystei naudojama žemė sudaro 10,38 %.

Martinikos klimatas tropinis, drėgnas. Lietingasis sezonas tęsiasi nuo liepos iki spalio mėnesio. Šalis yra pažeidžiama uraganų, kurie vyksta maždaug kas aštuonerius metus. Vidutinė metų temperatūra 17,3 C°.

Ekonomika
---------

Salos paplūdimys
Sent Liuso miestelis
*Pagrindinis straipsnis: Martinikos ekonomika*

Martinikos ekonomika remiasi cukranendrių, bananų auginimu, turizmu ir lengvąja pramone. Žemės ūkis sudaro 6 % BVP, o lengvosios pramonės sektorius 11 % BVP. Cukraus produkcija sumažėjo, nes dabar dauguma cukranendrių naudojama gaminti romui. Bananų eksportas auga, dauguma iš jų keliauja į Prancūziją. Importuojama mėsa, daržovės, grūdai.

Turizmas kuris dabar tapo svarbesnis už žemės ūkį samdo 11 000 žmonių.

Prancūzija saloje pastatė naftos perdirbimo gamyklą, kurioje perdirbama, o vėliau kitur išvežama žaliavinė nafta iš Venesuelos bei Trinidado ir Tobago.

Martinikoje yra Aimé Césaire tarptautinis oro uostas, keltai plukdo į Gvadelupą ir jos aplinkines salas, Dominiką, Sent Lusiją. Saloje išvystytas kelių tinklas.

Gyventojai
----------

*Pagrindinis straipsnis: Martinikos demografija*

90 % Martinikos gyventojų sudaro juodaodžiai bei mišrios kilmės žmonės (mulatai, metisai, sambo), 5 % baltieji (daugiausia prancūzai), likę 5 % – indai (ypač tamilai), libaniečiai, sirai, kinai ir kt.

Valstybinė kalba – prancūzų, plačiai vartojama Antilų prancūzų kreolinė kalba.

95 % gyventojų yra Romos katalikai, likę – kiti krikščionys, hinduistai, vudu išpažinėjai.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Martinika** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **Martinika**

* Martinika Archyvuota kopija 2002-02-02 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Martinika Archyvuota kopija 2009-11-24 iš Wayback Machine projekto. **(**pranc.**)**


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠalių sąrašas | Amerika |
| --- |
|  |
| 
**Šiaurės Amerika**
JAV | Kanada | Meksika
Kiti politiniai vienetai: Bermudų salos | Grenlandija | Sen Pjeras ir Mikelonas
**Centrinė Amerika**
Belizas | Gvatemala | Hondūras | Kosta Rika | Nikaragva | Panama | Salvadoras
**Karibų jūros regionas**
Antigva ir Barbuda | Bahamos | Barbadosas | Dominika | Dominikos Respublika | Grenada | Haitis | Jamaika | Kuba | Sent Kitsas ir Nevis | Sent Lusija | Sent Vinsentas ir Grenadinai | Trinidadas ir Tobagas
Kiti politiniai vienetai: Angilija | Aruba | Britanijos Mergelių salos | Gvadelupa | JAV Mergelių salos | Kaimanų salos | Karibų Nyderlandai | Kiurasao | Martinika | Montseratas | Puerto Rikas | Sen Martenas | Sint Martenas | Terkso ir Kaikoso salos
**Pietų Amerika**
Argentina | Bolivija | Brazilija | Čilė | Ekvadoras | Gajana | Kolumbija | Paragvajus | Peru | Surinamas | Urugvajus | Venesuela
Kiti politiniai vienetai: Folklando (Malvinų) Salos | Prancūzijos Gviana | Pietų Džordžija ir Pietų Sandvičo salos  |

 |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RPrancūzijos departamentai |
| --- |
|  |
| 
Aljė · Ardėnai · Ardešas · Arježas · Atlanto Luara · Atlanto Pirėnai · Aukštutinė Garona · Aukštutinė Korsika · Aukštutinė Luara · Aukštutinė Marna · Aukštutinė Savoja · Aukštutinė Sena · Aukštutinė Sona · Aukštutinės Alpės · Aukštutiniai Pirėnai · Aukštutinio Provanso Alpės · Aukštutinis Reinas · Aukštutinis Vjenas · Averonas · Belforo teritorija · De Sevras · Dordonė · Dromas · Du · Ena · Enas · Endras · Endras ir Luara · Eras · Eras ir Luara · Esonas · Finisteras · Garas · Hero · Ilis ir Vilenas · Ivlinas · Izeras · Jonas · Jura · Kalvadosas · Kantalis · Korezas · Kot d'Armoras · Kot d'Oras · Krezas · Landai · Luara · Luaras ir Šeras · Luarė · Lo · Lo ir Garona · Lozeras · Majenas · Manšas · Marna · Marnos slėnis · Menas ir Luara · Mertas ir Mozelis · Mezas · Morbihanas · Mozelis · Njevras · Obas · Odas · Ornas · Pa de Kalė · Pajūrio Alpės · Pajūrio Sena · Pajūrio Šaranta · Paryžius · Pietų Korsika · Piui de Domas · Rytų Pirėnai · Rona - Métropole de Lyon · Ronos delta · Sartas · Savoja · Sena ir Marna · Sena-Sen Deni · Soma · Sona ir Luara · Šaranta · Šeras · Šiaurė · Tarnas · Tarnas ir Garona · Uaza · Uazos slėnis · Varas · Vandėja · Vjenas · Vogėzai · Vokliūzas · Žemutinis Reinas · Žeras · Žironda
**Užjūrio departamentai:** Gvadelupa · Martinika · Prancūzijos Gviana · Reunjonas |

 |