recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Juridinių asmenų registravimo elektroninė paslauga** (**JAREP**) - e. teisinė paslauga. Tikslas - juridinio asmens registravimo procedūros paprastumas ir kokybė. Pagrindinė tikslinė projekto grupė yra fiziniai ir juridiniai asmenys. Į elektroninę terpę perkeltos juridinių asmenų registravimo procedūros taupys klientų laiką, palengvins galimybę gauti kokybiškas paslaugas nutolusiuose regionuose, užtikrins bendravimą tarp kliento, Registrų centro ir LR teisingumo ministerijos ir notarų. 

Elektroninės juridinių asmenų registravimo paslaugos teikimas prisidės prie įvairiuose Lietuvos Respublikos bei Europos Sąjungos teisės aktuose, o ypač strateginiuose dokumentuose reglamentuotų tikslų bei principų įgyvendinimo: "vieno langelio", skaidrumo, efektyvumo, išteklių taupymo, operatyvumo, kontrolės ir kt. 

Notarams ir Teisingumo ministerijai po projekto įgyvendinimo bus sudarytos sąlygos saugoti elektroniniame archyve, pateikti su juridinių asmenų registravimo procedūromis susijusius duomenis ir dokumentus elektroniniu būdu. Registravimo procesuose, kuriuose nedalyvaus notaras, bus sudarytos sąlygos, leisiančios klientui pateikti duomenis ir dokumentus Registrų centrui elektroniniu būdu ir pasirašyti juos elektroniniu parašu. Klientams nebereikės atvykti į Registrų centrą. Įgyvendinus juridinio asmens registravimo elektroninę paslaugą, esant poreikiui bus galima naudotis VAIISIS teikiamomis paslaugomis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  JAREP Archyvuota kopija 2011-09-17 iš Wayback Machine projekto.
{{city/KAZ

```
|pavadinimas = Semejus
|origpavadin = kaz. *Семей*
|paveikslėlis = Semey Bridge.jpgija|Kazachijoje]], prie Irtyšiaus, 1000 km į šiaurę nuo Almatos. Geležinkelio mazgas; išvystyta maisto, lengvoji, laivybos, dujų, cemento pramonė. 4 aukštosios mokyklos, 2 teatrai, kraštotyros muziejus, F. Dostojevskio ir A. Kunanbajevo literatūros muziejai.
```

Istorija
--------

Įkurtas 1718 m. kaip rusų tvirtovė, 1776 m. perkeltas į dabartinę vietą, 1782 m. suteiktos miesto teisės. Miesto apylinkėse nuo 1949 m. iki 1991 m. buvo požeminių ir antžeminių branduolinių bandymų poligonas.

Rusijos imperijoje ir sovietmečiu buvo vadinamas ***Semipalatinsku***.

Gyventojai
----------

|  |
| --- |
|  **Demografinė raida tarp 1881 m. ir 1999 m.** |
| **1881 m.** | **1897 m.sur.** | **1910 m.** | **1926 m.sur.** | **1939 m.sur.** | **1959 m.sur.** | **1979 m.sur.** | **1989 m.sur.** | **1999 m.sur.** |
| 17 820 | 26 353 | 34 400 | 56 100 | 109 700 | 149 800 | 270 400 | 317 100 | 269 600 |
| 

| Demografinės raidos histograma |
| --- |
| 
 |

 |

Sportas
-------

* FK Altaj VKO futbolo klubas.
* FK Altaj Semej – buvęs futbolo klubas, išformuotas 2017 m.
* FK Spartak Semej – buvęs futbolo klubas, išformuotas 2016 m.
* „Spartak" futbolo stadionas

Nuorodos
--------

* Semejaus nuotraukos Archyvuota kopija 2005-02-04 iš Wayback Machine projekto.
**Bryan Oviedo**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Bryan Josué Oviedo Jiménez |
| Gimimo data | 1990 m. vasario 18 d. (34 metai) |
| Gimimo vieta | Kesada, Kosta Rika |
| Ūgis | 1,72 m |
| Svoris | 70 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Real Salt Lake |
| **Pozicija** | krašto gynėjas/saugas |
| Jaunimo klubai |
|  | CD Saprissa |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20092010–201220112012–20172017–20192019–20222022– | CD SaprissaFC Copenhagen→ FC Nordsjælland *(skol.)*Everton FCSunderland AFCFC CopenhagenReal Salt Lake | 7 (0)30 (2)14 (0)50 (2)67 (2)22 (0)6 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2010– | Kosta Rika Kosta Rika | 79 (2) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Brajenas Ovjedas** (*Bryan Oviedo*; g. 1990 m. vasario 18 d.) – Kosta Rikos nacionalinės rinktinės futbolininkas, rungtyniaujantis kairiojo gynėjo arba saugo pozicijoje.

Karjera
-------

### Klubinė karjera

Futbolininko karjerą Ovjedas pradėjo gimtojoje Kosta Rikoje, kur atstovavo „CD Saprissa" komandai. 2010 m. jis persikėlė į Europą ir pasirašė 3 metų sutartį su Danijos „FC Copenhagen" klubu, tačiau netrukus, kad įgyti daugiau žaidimo praktikos, buvo išnuomotas „FC Nordsjælland" komandai, su kuria 2010–11 m. sezone laimėjo Danijos futbolo taurę.

2012 m. vasarą Ovjedas už neskelbiamą pinigų sumą persikėlė į Anglijos „Everton FC" klubą. Premier League jis debiutavo rungtynėse su „Swansea City AFC" ir pirmajame sezone sužaidė 15 rungtynių, iš kurių 1 pradėjo starto sudėtyje. 2013 m. lapkričio 30 d. jis pelnė pirmąjį įvartį rungtynėse su „Stoke City FC", o po 4 dienų jo pelnytas vienintelis rungtynių įvartis 86 minutę atnešė pergalę „Evertonui" po 21 metų pertraukos „Old Trafford" stadione prieš „Manchester United FC"..

2014 m. sausio 25 d. Ovjedui FA Cup turnyro rungtynėse su „Stevenage FC" lūžo koja.

### Tarptautinė karjera

2009 m. Kosta Rikos komanda, kurioje rungtyniavo Ovjedas, pasaulio jaunimo čempionate (U–20) užėmė 4 vietą. Nacionalinėje rinktinėje futbolininkas debiutavo 2010 m. sausį rungtynėse prieš Argentiną.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Rusija 2018 | I etapas | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Kataras 2022 | I etapas | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| JAV 2011 | ketvirtfinalis | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| JAV 2017 | pusfinalis | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| JAV 2019 | ketvirtfinalis | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 |
| **Kviestiniai čempionatai** |
| JAV 2016 | I etapas | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bryan Oviedo - Player profile 20/21" (anglų). Transfermarkt. Nuoroda tikrinta 2020-12-26.
2. ↑  „Manchester United 0-1 Everton". Sky Sports News. 4 December 2013. Suarchyvuotas originalas 2014-02-03. Nuoroda tikrinta 4 December 2013.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Bryan Oviedo** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Rūta Miliūtė** |
| --- |
|  |
| Rūta Miliūtė |
| Gimė | 1990 m. lapkričio 27 d. (33 metai)Kaunas |
| Sutuoktinis (-ė) | Nerijus Ravinis |
|  |
| Veikla | LR Seimo narė |
| Organizacijos | Lietuvos Respublikos Seimas |
| Pareigos | Seimo narė |
| Partija | Demokratų sąjunga Vardan Lietuvos |
|  |
| Alma mater | VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutas |

**Rūta Miliūtė** (g. 1990 m. lapkričio 27 d. Kaune) – Lietuvos politikė.

2020 m. daugiamandatėje rinkimų apygardoje išrinkta į LR Seimą. Demokratų Sąjungos „Vardan Lietuvos" frakcijos, ekonomikos komiteto narė.

Biografija
----------

2009 m. baigė Kauno „Santaros" gimnaziją. Dar mokykloje lankė debatų klubą anglų kalba. Kadangi nacionaliniai debatai vykdavo politinėmis temomis, jau tada pradėjo domėtis socialiniais mokslais. 2014 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute įgijo politikos mokslų bakalauro laipsnį.

2012 m. sausio–liepos mėn. pagal „Erasmus" mainų programą studijavo Marmaros universitete Stambule, Turkijoje; rugsėjo mėn. atliko praktiką Lietuvos radijo ir televizijos Naujienų tarnyboje; spalio–gruodžio mėn. stažavosi Liudviko fon Mizeso institute Briuselyje, Belgijoje.

2014–2015 m. dirbo dienraščio „Kauno diena" rinkodaros vadybininke. 2015 m. rugsėjo–gruodžio mėn. dirbo AB TEO pardavimo projektų koordinatore.

2015 m. Kauno technologijos universiteto Socialinių, humanitarinių mokslų ir menų fakultete pradėjo studijuoti viešosios politikos magistro programą.

2016 m. pradėjo dirbti Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos veiklos koordinatore.

2021 m. tapo Demokratų Sąjungos „Vardan Lietuvos" frakcijos nare.

2022 m. tapo Demokratų Sąjungos „Vardan Lietuvos" partijos steigėja.

Moka anglų, vokiečių, norvegų kalbas. Pomėgiai: kelionės, teatras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Oficialu: Skvernelis su bendražygiais steigia Demokratų partiją „Vardan Lietuvos". LRT.lt, 2021-10-18.
2. ↑  R. Miliūtės biografija (*vrk.lt*)

* Jauniausia Seimo narė: reikės įdėti daugiau pastangų, kad būčiau išgirsta
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Autobiografija** (gr. autos – pats + biografija) – literatūros žanras, artimas memuarams, savo gyvenimo ir veiklos aprašymas.

Pasakojimas apie save, kuriame daugiau dėmesio skiriama autoriaus psichologijai, išgyvenimams, požiūriui į pasaulį. Įvykiai dėstomi chronologiškai arba pagal temas. Autobiografijų struktūros ašis – asmenybės tapsmo istorija. Pradėtos rašyti senovės Graikijoje. Vėlesnėse epochose garsių rašytojų – Žano Žako Ruso, Johano Volfgango Gėtės autobiografijos padėjo atsirasti psichologiniam romanui.

Pirmąją lietuvišką autobiografiją parašė Jonas Basanavičius (1888).

vietas.

  

Autobiografija – savo gyvenimo ir veiklos aprašymas (paprastai nuo gimimo iki rašymo laiko). Memuarus galima vadinti autobiografijos aktualijomis, nes jie apima trumpesnį laiką nei autobiografija ir dažnai užfiksuoja tik tam tikrą autoriaus patirties dalį. Memuarai būna meniškesni ir labiau orientuoti į įvykius, susijusius su tam tikra tema, istoriniu laikotarpiu ar visuomenės pogrupiu. Pavyzdžiui, Nobelio premijos laureato Elio Vyzelio (Elie Wiesel) memuaruose „Naktis" dėmesys telkiamas tik į metus, kuriuos jis praleido Aušvico koncentracijos stovykloje per Holokaustą.
Macron|  |
| Pramonė | sporto prekės, tekstilė |
| Įkurta | 1971 m. |
| Centrinė būstinė | Bolonija, Italijos vėliava Italija |
| Produkcija | sportinė apranga, avalynė, kamuoliai ir kt. |
| Tinklalapis | Macron |

**„Macron" S.p.A.** – Italijos sporto įrangos gamintojas, įsikūręs Bolonijoje.

„Macron" veikia trijose pagrindinėse verslo srityse:

* Komandinė apranga: skirta futbolui, krepšiniui, regbiui, tinkliniui, beisbolui, rankiniui, penkių žaidėjų futbolui ir bėgimui.
* Prekyba: oficialūs rinkiniai, laisvalaikio apranga ir aksesuarai „Macron" remiamų klubų rėmėjams.
* Laisvalaikio apranga: apranga tiems, kurie nori nešioti Macron ne aikštėje.

Istorija
--------

„Macron" buvo įkurtas 1971 m. kaip amerikietiškų sportinės aprangos prekių ženklų platintojas Italijoje. 

1994 m. įvyko didelė organizacijos plėtra, sutapusi su persikėlimu į Krespelaną.

2001 m. „Macron" firma pradėjo tiekti aprangas profesionaliam futbolui. Pirmoji sutartis buvo sudaryta su Bolonijos klubu. 

2005 m. prasidėjo plėtra už Italijos ribų.

2014 m. „Macron" sudarė ketverių metų sutartį su Bolton Wanderers FC dėl teisių į jų namų stadioną suteikimo, todėl 2014 m. liepą stadionas buvo pervadintas į Macron Stadium. „Macron" išstūmė „Reebok" kaip stadiono bendravardį.

Nuo 2023 m. „Macron" tapo FK Panevėžys techniniais partneriais. Lietuvos krepšinio komandos irgi dėvėjo šios firmos apranga (Panevėžio „Lietkabelis", Klaipėdos „Neptūnas", Utenos J„uventus").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Macron who? Bolton Wanderers' new stadium sponsor is one of Europe’s top sportswear companies
diadora| Pramonė | sporto prekės, tekstilė |
| Įkurta | 1948 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Marcello Danieli |
| Centrinė būstinė | Kaerano di San Markas, Italijos vėliava Italija |
| Produkcija | sportinė apranga, avalynė, kamuoliai ir kt. |
| Tinklalapis | diadora.com |

**„Diadora"** – Italijos sporto įrangos gamintojas, įsikūręs Kaerano di San Marke. „Diadora" gamina futbolo ir sportinius batelius, taip pat įvairius drabužius, įskaitant marškinėlius, polo marškinėlius, gobtuvus, švarkus, antblauzdžius, šortus ir kompresinius drabužius. „Diadora" taip pat komercializuoja futbolo kamuolius JAV rinkoje.

Istorija
--------

1948 m. bendrovę įkūrė Marcello Danieli. Savo įmonę jis pavadino „Diadora". Danieliui pavyko pristatyti savo pirmąjį produktą – alpinizmo batus.

Aštuntojo dešimtmečio viduryje „Diadora" įžengė į futbolo sferą, bei teniso rinką, pasirašydama sutartis su Björn Borg.

Devintojo dešimtmečio pabaigoje „AC Milan" puolėjas Marco van Basten tapo kompanijos veidu ir išleido savo asmeninius futbolo batus San Siro Van Basten.

2000-ųjų pradžioje „Diadora" buvo oficialus tiekėjas daugeliui Italijos futbolo klubų, įskaitant AS Roma (2003–2007).

2008 m. „Diadora SpA" įkūrė bendrą įmonę su „Win Hanverky Holdings Limited", sudarydama naują bendrovę „Winor International Company Limited", kuri valdo prekės ženklą „Diadora" Kinijoje, Honkonge ir Makao gamybai. Firma kuria, reklamuoja, platina ir parduoda „Diadora" prekės ženklu pažymėtus produktus tose šalyse.

2009 m. birželio mėn. „Diadora" pasiekė susitarimą su Italijos batų gamybos įmonės „Geox" įkūrėju ir pirmininku Mario Moretti Polegato, kad nupirktų jos turtą.

2020 m. rugsėjo 8 d. „Geox" Kanadoje iškėlė bankroto bylą.

„Diadora" rėmė daugybę futbolo klubų, aprūpindavo juos aprangomis. Norvegijos „Eliteserien" klubai Viking FK, FK „Bodo/Glimt" bei Indijos „Rangdajied United".

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  1980s Diadora San Siro van Basten Football Boots
3. ↑  „Win Hanverky Forms Joint Venture Asserts Ownership of DIADORA Brand in the PRC, Hong Kong and Macau Market"
4. ↑  Sole searching: Geox billionaire steps into Diadora
5. ↑  Le Chateau files for bankruptcy, plans to close 123 stores
6. ↑  Jorginho could switch to Diadora?
O'Neills|  |
| Pramonė | tekstilės |
| Įkurta | 1918 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Charles O'Neill |
| Centrinė būstinė | Dublinas, Airijos vėliava Airija |
| Produkcija | sportinė apranga, avalynė, kamuoliai ir kt. |
| Tinklalapis | O`Neills |

**O'Neills Irish International Sports Company Ltd.** – Airijos sporto prekių gamintojas. Tai didžiausia sportinės aprangos gamintoja Airijoje, kurios gamyklos yra Dubline ir Strabane. O'Neills bendradarbiauja su Airijos regbininkais, futbolo asociacija bei Gėlų lengvosios atletikos asociacijos sportu.

Prekės ženklas O'Neills gamina aprangas, futbolo kamuolius ir sliotarus (mėtymo ir blizgančius kamuolius) gėlų žaidimams. Tapo pagrindiniu regbio ir futbolo klubų tiekėju visoje Airijoje, Didžiojoje Britanijoje, Europoje ir Šiaurės Amerikoje. O'Neills eilę metų buvo išskirtinis tiekėjas Airijos klubams, sportininkams ir Airijos nacionalinėms rinktinėms.

Istorija
--------

1918 m. bendrovę kūrė Charles O'Neill. Kitados daugiausia dėmesio skyrė futbolo kamuolių gamybai. Iki 1960 m. prekės ženklas tapo plačiai žinomas, apyvarta gerokai išaugo ir jo populiarumas išaugo. Iki 1974 m. bendrovė išplėtė savo veiklą ir atidarė pirmąją bazę Šiaurės Airijoje (Strabane). 1984 m. įmonė persikėlė iš *Capel Street* į *Walkinstown Avenue*.

Strabane gamykloje dirba apie 500 darbuotojų. Ji yra pagrindinė gėlų futbolo, regbio sąjungos, lauko ritulio ir krepšinio aprangos gamybos įmonė.

2010 m. bendrovė atidarė savo oficialią internetinę parduotuvę ir toliau išplėtė internetinės prekybos segmentą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  O’Neills: 100 years of sportswear (October 1, 2017)
2. ↑
Koordinatės: 55°19′40″ š. pl. 23°59′5″ r. ilg.﻿ / ﻿55.32778°š. pl. 23.98472°r. ilg.﻿ / 55.32778; 23.98472

Babėnų miškas
**Babėnų miškas-parkas** yra Kėdainių rajone, Kėdainių miesto šiaurinėje dalyje, Babėnuose. Nusidriekęs Nevėžio slėnio šlaitu iš pietų į šiaurę beveik 5 km (nuo Kėdainių Centrinės Ligoninės iki Sirutiškio kaimo), iš rytų į vakarus – iki 1,5 km. Plotas – 2,87 km². Skiria Babėnus I, Babėnus II ir Justinavos kolektyvinius sodus. Vakaruose prieina iki Dotnuvėlės upės. Šiaurinėje miško dalyje įsiterpęs Babėnų karjeras, kurio pietinis krantas yra populiari poilsio vieta. Seniau miške buvo įsikūrusi kavinė – baras „Svirnelis". Dalis miško tvarkoma kaip parkas (kertami krūmai, sąžalynai). Vyrauja lapuočiai medžiai: ąžuolai, klevai, beržai, drebulės, juodalksniai ir kt. tačiau gausu ir spygliuočių: pušų, eglių.

Babėnų miškas žinomas nuo viduramžių, palaipsniui mažėjo plečiantis gyvenvietėms. Tarpukariu veikė poilsiavietės. Karo metais miškas kirstas, pušų ir eglių mediena vežta Vokietijon. Pokariu mišką medienai naudojo vietos gyventojai. XX a. septinto dešimtmečio antroje pusėje paskelbtas parku. LTSR metais veikė karinių pratybų poligonas. 2004 m. dvylika tautodailininkų iš keleto rajonų sukūrė ir miške pastatė 15 ąžuolinių skulptūrų pasakų motyvais.

* Pušys karjero pakrantėjePušys karjero pakrantėje
* Miškas žiemąMiškas žiemą
* Medinė skulptūraMedinė skulptūra
* Miškas ties BabėnaisMiškas ties Babėnais
* Žvelgiant nuo kalvosŽvelgiant nuo kalvos
* 
* Takas per miškąTakas per mišką

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jonas Jucevičius. *Kėdainių krašto architektūra*. Kėdainiai: Spaudvita, p. 510
*Kitos reikšmės – Vaiva (reikšmės).*
**Vaiva** – 1922–1926 m. Kaune veikusi leidykla. 

Leidykla įkurta 1922 m. Kaune. Tuomet tai buvo kooperatinė knygų leidimo bendrovė, vadinta „Spaudos bendrove". Leidyklą įkūrė rašytojas ir inžinierius Kazys Puida, prieš tai dirbęs „Vilniaus žinių" redakcijoje, todėl išmanęs apie žurnalistinį ir leidybinį darbą. Įkuriant bendrovę prisidėjo Jonas Lapėnas, Jonas Pakalka ir Antanas Sutkus. 

„Vaiva" leisdavo įvairias knygas, kurių didesnė dalis buvo verstinė literatūra, kadangi originalios lietuviškos literatūros tuomet buvo nedaug. Dauguma „Vaivos" leidinių buvo didaktinio ar bent pažintinio pobūdžio. Leidžiamos knygos buvo grupuojamos serijomis. Per ketverius egzistavimo metus „Vaiva" išleido daugiau kaip 50 knygų.

1923–1925 m. leidykla leido mėnesinį žurnalą „Krivulė", kuriame buvo skelbiami „Vaivos" išleistų knygų sąrašus, trumpos jų anotacijos, kartais ir recenzijos.

Leidykla savo spaustuvės neturėjo, pradžioje daug jos knygų buvo spausdinamos Tilžėje, Enzio Jagomasto spaustuvėje, kartais dar tolesniuose Vokietijos miestuose. 1924 m. daugiau „Vaivos" leidinių ėmė spausdinti „Raidė" bei Valstybės spaustuvė. 

Susidurdama su ekonominiais sunkumais leidykla ėmė leisti vis mažiau knygų, o 1926 m. užsidarė.

Nuorodos
--------

* Knyga nepriklausomoje Lietuvoje (pagal Vilniaus Užtupo straipsnį „Knygų leidybos apžvalga", išspausdintą „Žurnalisto žinyne". Vilnius, 1992, p. 138-147)
* PAKALKA Jonas (1894–1982), Lietuvos Steigiamojo Seimo narys | lrs.lt
**Liudas Zeikus**, slapyv. **Ledėnas** (1900 m. rugsėjo 26 d. Parausiuose, Vilkaviškio aps. – 1962 m. rugsėjo 7 d. Cicero, Ilinojaus valst. JAV) – Lietuvos sportininkas ir rašytojas.

Biografija
----------

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. Savanoriu stojo į besikuriančią Lietuvos kariuomenę, dalyvavo kovose ir buvo apdovanotas. Brandos atestatą gavo Kauno suaugusiųjų gimnazijoje ir toliau studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Baigęs buhalterijos ir stenografijos kursus dirbo Respublikos Seime bei Vidaus reikalų ministerijoje.

Susižavėjo žiemos sportu: žaidė ledo ritulį, buvo šios šakos treneriu. Didesnių laimėjimų pasiekė dailiajame čiuožime – 1932 m. tapo Lietuvos čempionu.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, artėjant frontui, pasitraukė į Vakarų Europą. Vėliau persikėlė į JAV, įsitraukė į literatūrinę veiklą. 1952 m. išleido poemą „Minijanas", po dvejų metų – romaną „Laiptai į tolumas". Mašinraščiuose liko romanai „Audra tyloje", „Pėdos per laisvę" , „Siaubas", „Prašau, generole", „Dėmėtas veidas", „Be tikslo"; pjesės „Pro laisvę į tuštumą" ir „Pas seną bajorą", rankraščiuose – kt. kūriniai.

Įvertinimas
-----------

* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis (1929 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Apdovanoti savanoriai // Karys, 1929 m. Nr. 9, psl.9
2. ↑  Jungtinių Amerikos Valstijų lietuviai (Biografinis žinynas), II tomas. – Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas: Vilnius, 2002, psl. 518
3. ↑  Dailusis čiuožimas // Sporto enciklopedija
4. ↑  Jungtinių Amerikos Valstijų lietuviai (Biografinis žinynas), II tomas. – Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas: Vilnius, 2002, psl. 518
5. ↑  Liudas Zeikus // Pasaulio lietuvių archyvas Archyvuota kopija 2018-09-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jūros lygis** – judriojo pasaulinio vandenyno paviršiaus padėtis, laikoma sausumos aukščio matavimų (altitudės) atskaitos tašku bei jūrų gelmės matavimų atskaitos tašku. Ši padėtis yra nulemta traukos dėsnio, Žemės sukimosi momento, temperatūros, potvynių ir atoslūgių bei kitų faktorių. Jūros lygis yra nepastovus dydis – jis kinta veikiamas vėjo krypties, temperatūros, garuojamumo, vandens prietakos. Pačiame pasauliniame vandenyne tuo pat metu jūros lygis taip pat nėra visiškai vienodas – ~1 m amplitudėje jis svyruoja dėl potvynių ir atoslūgių (dėl jų kai kuriose pakrantėse amplitudė viršija 10 m), vandens cirkuliacijos, atmosferinių reiškinių.

Matuojant altitudę, naudojama sutartinė jūros lygio atžyma, kuri įvairiose valstybėse kiek skirtinga. Lietuvoje nuo carinės Rusijos laikų (1840 m.) naudojama atžyma yra Kronštato mieste (šalia Sankt Peterburgo) esantis jūrmatis, kuris vadinasi „Kronštato futštokas" (rus. *Кронштадтский футшток*). Kitos svarbios atžymos yra Amsterdame, Alikantėje, Marselyje ir kt. (visuotinių atžymų nėra dėl skirtingų litosferos plokščių padėčių).

Dėl XX a. antrojoje pusėje prasidėjusio visuotinio klimato atšilimo ir jo sukelto ledynų tirpsmo bei vandens plėtros pasaulinio vandenyno lygis kyla (~2,6–2,9 mm/m. skaičiuojant nuo 1993 m.) ir grasina užlieti žemas salas ir pakrančių plotus.

go go go
**Khalilou Fadiga**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Khalilou Fadiga |
| Gimimo data | 1974 m. gruodžio 30 d. (49 metai) |
| Gimimo vieta | Dakaras, Senegalas |
| Ūgis | 1,83 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
| 1990–19931991–1992 | Les Enfants de la Goutte d’Or→ Paris Saint-Germain *(skol.)* |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1993–19941994–19951995–19971997–200120002001–20032003–20042004–200620052007200820082011 | Red Star Saint-OuenRoyal LiègeLommelClub Brugge→ Auxerre *(skol.)*AuxerreInternazionaleBolton Wanderers→ Derby County *(skol.)*Coventry CityGentGerminal BeerschotKSV Temse | 00 0(0)26 0(5)48 0(2)71 (13)21 0(1)61 0(9)00 0(0)13 0(1)04 0(0)06 0(0)14 0(0) 10 0(0)0 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2000–2008 | Senegalas Senegalas | 37 0(4) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2011.
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011. |

**Chalilu Fadiga** (*Khalilou Fadiga*; 1974 m. gruodžio 30 d.) – buvęs Senegalo futbolininkas, krašto saugas. Buvo Senegalo rinktinės narys, per savo karjerą rungtyniavo Belgijos, Prancūzijos, Anglijos klubuose. Turi Senegalo ir Belgijos pilietybes.

Karjera
-------

Fadiga iš Senegalo į Prancūziją emigravo būdamas 8-erių. Treniravosi Paris Saint-Germain jaunimo klube, bet treneriams įspūdžio nepadarė ir perėjo į vietinės reikšmės Paryžiaus klubą Red Star Saint-Ouen. 1994 m. išvyko į Belgiją, kur rungtyniavo įvairiuose šalies klubuose. Po sėkmingos karjeros Club Brugge komandoje, Fadiga 2000 m. grįžo į Prancūziją ir žaidė už AJ Auxerre, su kuriuo dalyvavo UEFA Čempionų lygos ir UEFA taurės varžybose.

2003 m. Fadiga pakviestas į futbolo grandų klubą Inter Milan, tačiau dėl atrastos širdies ligos nepriimtas. Visgi, žaidėjas karjeros nenutraukė ir sėkmingai perėjęs Bolton Wanderers medicininę patikrą rungtyniavo Anglijos klube. Tačiau dėl sveikatos būklės Fadiga žaidė retai. Trumpai rungtyniavo Derby County ir Coventry City klubuose, ir 2008 m. grįžo į Belgiją. Karjerą baigė KFC Germinal Beerschot klube. 2011 m. vėl grįžo į futbolą, pasirašė sutartį su Belgijos 3-iosios lygos klubu „KSV Temse".

Senegalo rinktinėje žaidė nuo 2000 m. Su ja dalyvavo 2002 m. pasaulio futbolo čempionate, kur įmušė 11 m baudinį į Urugvajaus rinktinės vartus. Taip pat dalyvavo 2000 ir 2002 m. Afrikos Tautų taurėse.

Laimėjimai
----------

* Afrikos Tautų taurė (sidabras – 2002 m.)

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Korėja-Japonija 2002 | ketvirtfinalis | 4 | 1 | 2 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Gana-Nigerija 2000 | ketvirtfinalis | 4 | 1 | 2 | 0 | 0 |
| Malis 2002 | 2 vieta | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Khalilou Fadiga profilis svetainėje National-Football-Teams.com
56°08′58″š. pl. 22°48′27″r. ilg.﻿ / ﻿56.1494°š. pl. 22.8075°r. ilg.﻿ / 56.1494; 22.8075

|  |
| --- |
|    **Papilės geležinkelio stotis** |
| Vaizdas:Https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Papilės geležinkelio stotis.jpg |
| **Adresas** | Papilė, Nepriklausomybės g. 149 |
| **Atidaryta** | 1871 m. |
| **Aptarnaujanti įmonė** | AB „Lietuvos geležinkeliai" |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ MAŽEIKIAI ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Daubiškiai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 6,4 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | AKMENĖ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 8,7 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | **Papilė** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 5,0 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Šemetaičiai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 3,1 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Žiliai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↓ KUŽIAI ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Papilės geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis šiaurės vakarų Lietuvoje, Nepriklausomybės g. 149, Papilės miestelyje. Stotis yra Kužių–Mažeikių geležinkelio ruože. Stotis daugiausiai skirta traukiniams prasilenkti vieno kelio linijoje. Stoja priemiestiniai keleiviniai traukiniai Panevėžys–Mažeikiai.

Istorija
--------

Stotis pradėjo veikti 1871 m. rugsėjo 14 d. kai prasidėjo traukinių eismas geležinkeliu Liepoja–Kaišiadorys. 1905 m. stočiai priklausė 2833 varstai kelių, buvo 40 kvadratinių sieksnių „keleivių namas", su išoriniu pasauliu siejo 4 laidai ir 1 telegrafo aparatas. 1913 m. buvo 13 darbuotojų, parduoti 22659 bilietai keleiviams, pakrauta 188 tūkst. pūdų krovinių. Iki II pasaulinio karo pastatyti prekių sandėliai. 1941 m. birželio 14 d. ir po karo sovietų valdžia stotį naudojo tremiamų šio krašto gyventojų grūdimui į vagonus.

Po 1990 m. tarnauja tik kaip keleivių įlaipinimo ir išlaipinimo bei sąstatų prasilenkimo punktas, kadangi prekių srautai neformuojami. XX a. pabaigoje suremontuotas stoties pastatas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Papilės geležinkelio stotis. Visalietuva.lt (tikrinta 2023-07-21).
2. ↑  Traukinių išvykimai iš stotelės Papilė. (Stops.lt)
3. ↑  Papilės geležinkelio stotis. Akmenės krašto enciklopedinis žodynas. Akez.lt *(interaktyvi enciklopedija)*.
4. ↑  Lietuvos geležinkeliai: nepriklausomo darbo dešimtmetis (1991–2001). – Vilnius, LG Leidybos centras, 2001. // psl. 74
**Mike James**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1990 m. rugsėjo 18 d. (33 metai) |
| Gimimo vieta | Portlandas, Oregonas, JAV |
| Ūgis | 1,85 m |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Monako „Monaco" |
| **Pozicija** | įžaidėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 20122013 2013–201420142014–20162016–201720172018 20182018–20192019–20212021 2021– | Zagrebo „Zagreb"Galil Eljono „Hapoel"Omenjos „Paffoni"Rodo „Kolossos"Vitorijos „Baskonia" Atėnų „Panathinaikos"Finikso „Suns" Naujojo Orleano „Pelicans"Atėnų „Panathinaikos" Milano „Olimpia"Maskvos „CSKA"Bruklino „Nets"Monako „Basket" |  |
|  |

**Maikas Džeimsas** (pilnas vardas ***Maiklas Peris Džeimsas***, *Michael Perry James*, g. 1990 m. rugsėjo 18 d.) – Jungtinių Valstijų krepšininkas, įžaidėjas.

Gimė Portlande. Lankė Portlando „Granto" mokyklą, žaidė jos komandoje. 2008 m. su ja laimėjo Oregono mokyklų čempionatą. Vėliau rungtyniavo už Rytų Arizonos koledžo (Tečeris) komandą, 2010–2012 m. – už Lamaro universitetą (Bomontas, Teksasas).

Profesionalo karjerą pradėjo 2012 m. Zagrebo klube. Vėliau rungtyniavo Izraelyje, Italijoje, Graikijoje, o 2014 m. pasirašė sutartį su „Eurolygos" komanda – Vitorijos „Baskonia". Su ja 2015–2016 m. sezone pasiekė 4 vietą. 2016 m. perėjo į „Panathinaikos" ir tapo vienu svarbiausių komandos lyderių.

2017 m. Džeimsas išvyko į NBA: sėkmingai pradėjo rungtyniauti Finikso „Suns", sudarė su ja metų kontraktą, bet gruodį buvo atleistas. Sužaidė keletą varžybų už N. Orleano „Pelicans", bet vasarą jau grįžo į „Panathinaikos". 2018 m. sudarė ilgametę sutartį Milano „Olimpia", sužaidė sėkmingą sezoną, bet 2019 m. Etorei Mesinai stojus už komandos vairo, kontraktas buvo nutrauktas. 2019 m. perėjo į Maskvos „CSKA". Po sėkmingo sezono, 2020 m. pasirašė 3 metų sutartį, bet 2021 m. žiemą įsivėlė į konfliktą su treneriu Dmitriu Itudžiu ir paliko komandą. Sezoną užbaigė Bruklino „Nets". 2021 m. tapo „Eurolygos" debiutantų „Monako" žaidėju.

2024 m. kovo 7 d. aplenkęs Vasilį Spanulį, M. Džeimsas tapo rezultatyviausiu visų naujosios Eurolygos laikų žaidėju.

Maikas Džeimsas pasižymi gebėjimu išpildyti sudėtingus metimus iš 3 taškų zonos bei atlikti tolimus rezultatyvius perdavimus.

Laimėjimai
----------

* Alfonso Fordo apdovanojimas: 2019 m.
* Italijos krepšinio supertaurė: 2018 m.
* Graikijos krepšinio lyga: 2017, 2018 m.
* Graikijos krepšinio taurė: 2017 m.
* LNB Pro A: 2023 m.
* Įspūdingiausias Graikijos lygos žaidėjas: 2017 m.
* Eurolygos mėnesio MVP: 2x – 2019 m. vasaris, 2020 m. lapkritis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mike’as Jamesas: apie konfliktą su Itoudžiu, susitikimą su Nashu ir norą nusimesti atsakomybę, *basketnews.lt*
2. ↑  Naujas karalius: Jamesas – rezultatyviausias visų laikų Eurolygos žaidėjas, *basketnews.lt*
3. ↑  Πιο θεαματικός παίκτης της Stoiximan.gr Basket League ο Τζέιμς
| Avižienių herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2023-07-21* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Avižienių herbas** – pagrindinis Avižienių kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajonas) heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Tai kalbantysis herbas: vietovės pavadinimas kilo nuo asmenvardžio *Avižienis*, o pastarasis – nuo žodžio „aviža". Avižieniai dar nuo XX a. tarpukario garsėjo sodais, čia buvo auginamos naujos Vilniaus krašte obelų ir kriaušių rūšys, rožių ir braškių ūkiai, sėjamos avižų kultūros.

Simbolika
---------

Raudoname lauke pavaizduotos dvi sukryžiuotos sidabrinės avižų varpos. Herbe nuspręsta vaizduoti dvi avižų šakeles, kurios herbinės figūros kompozicijos apačioje, besiremdamos viena į kitą sudaro pirmosios Avižienių pavadinimo A raidės simboliką. Sidabras arba balta spalva heraldikoje reiškia turtą, dorumą, skaistumą. Raudona spalva – drąsą, narsą.

Istorija
--------

Su iniciatyva sukurti savo gyvenvietės skiriamąjį simbolį, pabrėžiantį Avižienių išskirtinumą, 2023 m. sausį kreipėsi Avižienių seniūnija. Vasario mėnesį vykusiame Tarybos posėdyje pritarta Avižienių seniūnijos iniciatyvai pradėti kurti Avižienių herbą. Kovo 31 d. savivaldybės taryba herbą patvirtino. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą patvirtino dekretu Nr. 1K-1405 2023 m. liepos 21 d. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pritarta: Avižieniai turi savo herbą. 2023-04-02, Madeinvilnius.lt (tikrinta 2023-08-06).
2. ↑
3. ↑  „Dėl Subačiaus herbo patvirtinimo". *2023 m. liepos 21 d. dekretas Nr. 1K-1406*. Lietuvos Respublikos Prezidentas. Nuoroda tikrinta 2024-03-07.
| Giedraičių herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2008-07-29* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Giedraičių herbas** – pagrindinis Giedraičių miestelio ir seniūnijos (Molėtų rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

Aprašas
-------

Herbo raudoname lauke sidabrinė penkialapė lelija. Jos vidurys auksinis, taurėlapiai žali. Skydo mėlynoje skydo galvoje įžambiai sukryžiuoti auksinė daudytė (iš užpakalinio apatinio kampo į viršutinį priekinį kampą, žiotimis į priekį) ir sidabrinis kardas auksiniu efesu (iš galinio viršutinio kampo į priekinį apatinį kampą, smaigaliu į priekį nugarėle į viršų).

Istorija
--------

Istorinio herbo Giedraičiai neturėjo. Labiausiai Giedraičius išgarsino kunigaikščių Giedraičių giminė, save kildinusi iš romėnų. Pasak legendos, vienas tos giminės atstovų – Giedrius ir įkūręs Giedraičius. Giedraičių vardas įrašytas į garbingą Lietuvos nepriklausomybės kovų istoriją. 1920 m. vėlyvą rudenį po sėkmingo mūšio prie Giedraičių buvo sustabdyta ir priversta trauktis lenkų okupacinė Želigovskio kariuomenė. Herbe įdėta Giedraičių giminės lelija, o daudytė ir kardas įprasmina kovas už šalies laisvę.

2008 m. liepos 29 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1K-1464. Herbo etaloną dar 1989 m. sukūrė dailininkė Giedrė Jurkūnienė, o 2008 m. dailininkas Rolandas Rimkūnas jį patobulino, kad atitiktų šiuolaikinius heraldikos reikalavimus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Dėl Giedraičių herbo tvirtinimo". *2008 m. liepos 29 d. dekretas Nr. 1K-1464*. Lietuvos Respublikos Prezidentas. Nuoroda tikrinta 2024-03-07.
Stellantis N.V.|  |
| Forma | Korporacija |
| Pramonė | Automobilių |
| Įkurta | 2021 m. |
| Centrinė būstinė | Amsterdamas, Nyderlandai |
| Produkcija | Automobiliai |
| Tinklalapis | www.stellantis.com |

**Stellantis N.V.** – Amsterdame, Nyderlanduose, registruota korporacija, įsteigta po koncernų „PSA Peugeot-Citroen" ir „Fiat Chrysler Automobiles" įmonių susijungimo.

2019 m. gruodį, formaliai pradėtos dviejų automobilių gamintojų susijungimo procesas. 2020 m. pabaigoje gavo Europos Komisijos leidimą, o 2021 sausį – ir abiejų koncernų akcininkų patvirtinimą.

PSA portfelyje šiuo metu yra 5 automobilių markės: „Citroen" ir jo antrinis „premium" prekės ženklas „DS Automobiles", iš „General Motors" 2017 m. įsigytas Vokietijos gamintojas „Opel" bei jo atitikmuo Jungtinės Karalystės rinkoje „Vauxhall" bei „Peugeot", vienas seniausių automobilių gamintojų. „Fiat Chrysler Automobiles" (FCA) valdo 9 Europos ir JAV automobilių markes. Itališkus prekės ženklus sudaro sportinių automobilių specialistas „Abarth", taip pat „Alfa Romeo", „Fiat" ir jo komercinių automobilių padalinys „Fiat Professional", „Lancia" bei „Maserati". Juos papildo amerikietiški „Chrysler", „Jeep", „Dodge" bei jo padalinys RAM.

1. ↑  „Šeštas didžiausias automobilių gamintojas – naujagimis „Stellantis"". *vz.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-03-28.
| **Cladium mariscus**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Šakotoji ratainytė (Cladium mariscus)Šakotoji ratainytė (*Cladium mariscus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Poklasis: | Lelijažiedžiai  *( Liliidae)* |
| Šeima: | Viksvuoliniai  *( Cyperaceae)* |
| Gentis: | Ratainytė  *( Cladium)* |
| Rūšis: | Šakotoji ratainytė  *( Cladium mariscus)* |

 |

**Šakotoji ratainytė** (*Cladium mariscus*) – priklauso viksvuolinių augalų šeimai. Šakotoji ratainytė – ta žolinis augalas, siekiantis iki 2-2,5 m ilgio.

Paplitęs beveik visoje Europoje išskyrus jos rytinę dalį bei Australijoje. Šakotoji ratainytė yra gana reta, buveinių pokyčiams jautri rūšis. Verkių regioniniame parke teritorijos dalyje aptikta viena populiacija. Be to šis augalas buvo rastas Neries regioniniame parke, Aukštaitijos pelkėse, Gražutės regioniniame parke bei Žemaitijos nacionaliniame parke .

Šakotoji ratainytė tai šiltesnio klimato, buvusio Lietuvoje prieš 5 tūkst. metų, reliktas.

**Žiedai**

Žiedai sudaryti iš varpų. Varpos ilgis 3-4 mm, po 2 gėles.

**Vaisiai**

Vaisiai yra kiaušinio formos, 3 mm ilgio.

Galerija
--------

* PožymiaiPožymiai
* 
* 
* Stiebas ir lapaiStiebas ir lapai
* ŽiedynasŽiedynas

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2015-02-25 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  „Dėl Gražutės regioninio parko, jo zonų ir buferinės apsaugos zonos ribų plano patvirtinimo". *2010 m. spalio 20 d. nutarimas Nr. 1490*. Lietuvos Respublikos Vyriausybė. Nuoroda tikrinta 2024-03-07.
5. ↑
6. ↑
| Landesveras |
| --- |
|  |
| Veikimo laikas | 1918 m. lapkritis – 1920 m. sausis |
| Dydis | 10 500 |
| Globėjas | Rüdiger von der Goltz |
| Mūšiai | Estijos nepriklausomybės karas, Latvijos nepriklausomybės karas |
| Vadovybė |
| Pasižymėjęvadai | Rüdiger von der Goltz, Alfred Fletcher |
| Simbolika |
| Simbolis | Šviesiai mėlyna ir baltos spalvos |

**Landesveras**, **Baltijos landesveras** (vok. *Baltische Landesvehr*) – vokiečių savanorių karinis junginys, veikęs 1918–1920 m. Latvijoje.

Įkurtas 1918 m. lapkričio mėn. kaip Baltijos kunigaikštystės kariuomenė. Nuo 1918 m. gruodžio mėn. tapo pavaldus Latvijos laikinajai vyriausybei. Landesverą sudarė latvių atskirasis batalionas, nuo 1919 m. kovo mėn. tapęs brigada ir A. Lieveno vadovaujamas rusų savanorių dalinys. Juos apginklavo, maistu, šaudmenimis ir amunicija aprūpino Vokietijos kariuomenė. Landesverui vadovavo vokiečių karininkai. 1918 m. pabaigoje – 1919 m. pradžioje Landesvero vokiečių dalinį ir fon der Golco „Geležinę diviziją" prie Inčukalno sumušė Sovietų Rusijos kariniai junginiai. Landesveras atsitraukė į Liepoją.

1919 m. balandžio mėn. Landesvere tarnavo 9500 karių (4000 vokiečių, 4000 latvių ir 1500 rusų). Po 1919 m. balandžio 16 d. sąmokslo prieš Latvijos laikinąją vyriausybę buvo sudaryta provokiška O. Borkovskio, vėliau Andrievo Niedros vadovaujama vyriausybė. 1919 m. birželio mėn. Landesveras tapo pavaldus A. Niedros vyriausybei. 1919 m. birželio mėn. prie Cėsių jungtinės Latvijos ir Estijos kariuomenės pajėgos Landesverą sumušė. 1919 m. liepos mėn. Landesvero vadas A. Fletcheris su Vokietijos savanoriais pasitraukė iš dalinio ir įstojo į Bermonto kariuomenę, o A. Lieveno rusų savanorių dalinys buvo išsiųstas į Narvą ir prisijungė prie baltagvardiečių  Nikolajaus Judeničiaus Šiaurės Vakarų armijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Gintautas Ereminas. *Landesveras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 488 psl.

* Von der Goltz: „Als politischer General im Osten" Leipzig 1936
* Claus Grimm: „Vor den Toren Europas – Geschichte der Baltischen Landeswehr" Hamburg 1963
* Andrievs Niedra: „Tautas Nodevēja Atmiņas" ISBN 5-7966-1144-5
* Igors Vārpa: „Latviešu Karavīrs zem Krievijas Impērias, Padomju Krievijas un PSRS Karogiem" ISBN 9984-792-11-0
* „Latvijas Brīvības cīņas 1918–1920" ISBN 9984-00-395-7
55°7′57.94″ š. pl. 23°46′58.33″ r. ilg.﻿ / ﻿55.1327611°š. pl. 23.7828694°r. ilg.﻿ / 55.1327611; 23.7828694

|  Panevėžiuko Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Kauno II |
| **Savivaldybė** | Kauno rajonas |
| **Gyvenvietė** | Panevėžiukas |
| **Adresas** | Nevėžio g. 42 |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1743 m. |
| **Stilius** | barokas |

 *Kitos reikšmės – Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia.*
**Panevėžiuko Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Panevėžiuko kaime, 2 km į šiaurės rytus nuo Žemaičių plento, prie Strebuko ir Striūnos santakos, Nevėžio slėnio dešiniajame krante. Vėlyvojo baroko stiliaus, turi klasicizmo bruožų. Architektūros paminklas.

Istorija
--------

1743 m. Vitebsko pilininkas Simonas Sirutis pastatė mūrinę bažnyčią. Ji buvo Josvainių parapijos filija. Panevėžiuko filialistas kunigas Antanas Norvaiša 1863 m. išėjo į sukilimą (dvasininko likimas nežinomas). 1928 m. buvo įsteigta Panevėžiuko parapija, tuo metu priklausiusi Kėdainių dekanatui.

Pagal XIX a. vizitacijų duomenis, XIX a. I pusėje tuometinis dvaro savininkas Koreva remontavo bažnyčią, nes reikėjo atstatyti dalį sienų. Tvarkybos darbus 1839 m. pabaigė kunigas Andrius Mikutavičius. Manoma, jog dvarininkų Korevų lėšomis XIX a. buvo pristatyta zakristija. 

1904 m. buvo išmūrytas naujas rūsys. Bažnyčios rūsiai buvo naudojami laidoti jos fundatoriams, mecenatams, diduomenės atstovams. Palaidojimai buvo sunaikinti Antrojo pasaulinio karo metu. Bažnyčios sienose, tvoroje yra išlikusių atminimo lentų.

Palaidojimai
------------

Bažnyčios rūsiuose buvo palaidoti:

* Juzefa Strumilaitė Gucevičienė (?-1826)
* Tadeusz Ciszkiewicz (1811-1882)
* Ignacy Ciszkiewicz (1781-1851)
* Teressa z Olechnowiczów Ciszkiewiczowa (1791-1849)
* Bogumila Syrucowa (1770-1854)
* Onufry Korewa (1804-1862)
* Konstancja z Ciszkiewiczów Korewina (1810-1904)
* Jan Borowski (?-1892)
* Tomasz Łyko (1838-1890)

Šventoriaus tvoros paminklinėse lentose įvardinti Tadeusz Korewa (1852-1911), Onufry Korewa (1860-1912), Zofia Korewa (1870-1941) palaidoti Korevų šeimos kape, šventoriuje.

Architektūra
------------

Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, turi klasicizmo bruožų. Viena iš dviejų trikampio plano mūrinė Lietuvos bažnyčia (kita yra medinė Degučių šv. Vincento Ferero bažnyčia). Šventoriuje stovi varpinė. Viduje, navos šiauriniame ir pietiniame kampuose (abipus įėjimo durų) įrengti du vargonų chorų balkonai.

Galerija
--------

* InterjerasInterjeras
* Įėjimo durysĮėjimo durys
* Bažnyčia pagrindinėje gatvėjeBažnyčia pagrindinėje gatvėje
* Šventoriaus tvora su atminimo lentomisŠventoriaus tvora su atminimo lentomis
* Bažnyčios priekisBažnyčios priekis
* Galinis fasadasGalinis fasadas
* Antkapiniai kryžiai šventoriujeAntkapiniai kryžiai šventoriuje

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 1371 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Panevėžiuko Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Panevėžiuko parapija (dekanato inf.)
Gabon Airlines| 

| IATA**GY** | ICAO**GBK** | Šaukinys**GABON AIRLINES** |
| --- | --- | --- |

 |
| Įkurta | 2007 m. |
| Pagrindinis oro uostas | Libervilio oro uostas |
| Lėktuvų skaičius | 2 |
| Maršrutai | 6 |
| Būstinė | Librevilis, Gabonas |
| Tinklalapis | www.gabonairlines.com |

**Gabon Airlines** – Gabono nacionalinė oro linijų bendrovė. Pagrindinis bendrovės oro uostas yra Libervilio oro uostas.

Istorija
--------

Oro linijų bendrovę valdo privatūs investuotojai, bankai ir draudimo įmonės. Generaliniu direktoriumi paskirtas Gabono prezidento sūnus Bonga Ondimba. 2006 m. lapkričio 8 d. Gabono transporto ministras suteikė „Gabon Airlines" oficialų leidimą vykdyti skrydžius šalyje. Pirmasis skrydis įvyko 2007 m. balandžio 11 d. iš Librevilio į Paryžių. Skrydžiai taip pat vyksta į Afrikos šalių miestus.

Maršrutai
---------

* Prancūzija
	+ Marselis
	+ Paryžius
* Gabonas
	+ Port Žantilis
	+ Librevilis (būstinė)
* Kongas
	+ Puent Nuaras
* Pietų Afrikos Respublika
	+ Johanesburgas

Lėktuvai
--------

* 2 Boeing 767-222
* 1 Boeing 767-300

Nuorodos
--------

* Oficiali oro linijų svetainė Archyvuota kopija 2009-12-29 iš Wayback Machine projekto.
Domas Grabys
**Domas Grabys** (1897 m. rugpjūčio 30 d. Lazdininkuose, Darbėnų valsčius – 1942 m. kovo 28 d. Gorkyje) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija
----------

Mokėsi Palangos progimnazijoje, vėliau – Liepojos gimnazijoje. 1917–1919 m. studijavo mediciną Charkovo universitete. 1919 m. spalio mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, paskirtas Artilerijos pulko gydytojo padėjėju, vėliau – į Karo ligoninę.

Pulkininkas Domas Grabys prie Flak 30, Linkaičiai (?)
1921 m. gruodžio mėn. baigė Kauno karo mokyklą, paskirtas į Antrąjį Artilerijos pulką. Nuo 1924 m. sausio mėn. baterijos vadas. 1928 m. baigė Tulūzos universiteto Fizikos ir matematikos fakulteto Elektrotechnikos, 1929 m. – ir Mechanikos skyrių. 1929 m. sausio mėn. perkeltas į Artilerijos tiekimo skyrių. Nuo 1930 m. birželio mėn. Artilerijos dirbtuvių Kaune projektų dalies vedėjas ir techninio skyriaus viršininkas, nuo 1935 m. liepos mėn. Ginklavimo valdybos projektų biuro vedėjas. 1936 m. pulkininkas. Nuo 1938 m. lapkričio mėn. ginklų dirbtuvių Linkaičiuose viršininkas.

TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugsėjo 14 d. suimtas, kalintas Šiauliuose. 1941 m. liepos 3 d. išvežtas į Gorkio kalėjimą. 1942 m. kovo 7 d. Ypatingojo pasitarimo nuteistas mirti. Sušaudytas .

Palikimas
---------

1933m. Domininkas Grabys su žmona Bronislava Grabiene įsigijo vilą Panemunėje. Namo renovacija buvo baigta 2021 metais, joje šiuo metu veikia svečių namai - Vila „Grabytė", kurioje saugomas pulkininko šeimos atminimas.

Įvertinimas
-----------

* 1933 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas. *Domas Grabys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 36 psl.
2. ↑
**Morkus Akstinas** (1895 m. vasario 4 d. Randamonyse – 1943 m. vasario 5 d. Rusijoje) – Lietuvos kariuomenės savanoris, Panevėžio, Prienų, Marijampolės policijos nuovadų viršininkas, Kretingos (Bajorų), Kauno sunkiųjų darbų kalėjimo viršininkas.

Biografija
----------

Gimė Ignoto Akstino iš Randamonių ir Kristinos Čaplikaitės iš Norulių šeimoje. Baigęs Merkinės pradžios mokyklą, mokslus tęsė į Maskvoje, kur buvo išlaikomas Irkutsko mieste įsikūrusio ir ekonomistu dirbusio vyriausiojo brolio Vlado. Baigęs 6 gimnazijos klases grįžo į Lietuvą ir mokytojavo Merkinėje. 1919 m. tapo kariu savanoriu, tarnavo Lietuvos kariuomenės pulke Alytuje.

1920–1922 metais dirbo policijos nuovados viršininko pavaduotoju Virbalyje, o 1922–1928 metais – policijos nuovados viršininku Panevėžyje, Prienuose, Marijampolėje. 1924-aisiais įstojo į Šaulių sąjungą. 1928 metais už gerą tarnybą paaukštintas pareigose ir paskirtas Kauno kalėjimo viršininko pavaduotoju. 

1929 metais M. Akstinas tapo Kretingos Bajorų sunkiųjų darbų kalėjimo viršininku. Į Kretingą atvyko su žmona Bronislava Ščevinskaite, ir vaikais Gediminu (g. 1926) ir Laimute (g. 1928).

1935 metais M. Akstinas su šeima grįžo į Kauną, dirbo Kauno kalėjimo administracijoje. 1936–1940 metais dirbo jūrų laivininkystės kompanijoje ,,Lietuvos Baltijos Lloidas".

1941 metais birželio 14 dieną M. Akstinas ir jo šeima suimami. Kauno geležinkelio stotyje atskirtas nuo šeimos ir išvežtas į Ukrainą, Starobelsko karo belaisvių lagerį, vėliau pateko į šiaurės Uralą – Gorio lagerį. 1942 m. gruodžio 9 dieną M. Akstinas nuteistas ir jam paskirta mirties bausme, nuosprendis įvykdytas 1943 m. vasario 5 dieną.

M. Akstino žmona su vaikais iš tremties į Lietuvą grįžo 1946–1947 m. slapstėsi. Dukra Laimutė Akstinaitė 1949 m. suimama ir patenka į lagerį Gorkio srityje, paskui antrą kartą ištremiama į Altajaus kraštą. M. Akstino žmona B. Akstinienė ir sūnus G. Akstinas amnestuoti 1955 m. dukra L. Akstinaitė – 1956 m. 

Sūnus Gediminas (1926–1959) tapo vienu iš alpinizmo Lietuvoje pradininkų, šios sporto šakos organizatoriumi, dukra Laimutė (g. 1928) – M. K. Čiurlionio menų mokyklos Dailės skyriaus matematikos mokytoja.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Merkinės RKB gimimo metrikų knyga, 1893–1899, 95 lapas, 15 įrašas
2. ↑   Beniušis, Romualdas. Morkus Akstinas – Kretingos (Bajorų) kalėjimo „tėvas" // Bernardinai.lt – 2012, gruodžio 28 d.
3. ↑   M. K. Čiurlionio menų mokyklos mokytojai. Laimutė Akstinaitė, 2017 m.