recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Franciska Marija „Ska" Kellervok. *Franziska Maria „Ska" Keller*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1981 m. lapkričio 22 d. (41 metai)Gubenas, Vokietija |
| Sutuoktinis (-ė) | Markus Draki |
|  |
| Veikla | vokiečių politikė, europarlamentarė |
| Partija | „Sąjungą 90"/Žalieji |
|  |
| Išsilavinimas | Islamas, turkologija |
| Alma mater | Berlyno laisvasis universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Ska Keller |

**Franciska Marija „Ska" Keller** (vok. *Franziska Maria „Ska" Keller*; g. 1981 m. lapkričio 22 d. Gubene, Vokietijoje) – Vokietijos politikė, europarlamentarė.

Biografija
----------

Studijavo islamą, turkologiją, judaizmą Berlyno laisvajame universitete. Vėliau studijavo Stambule Sabancı universitete. Ištekėjusi už Suomijos aktyvisto Markuso Drakio. Gyvena Briuselyje. Gimtoji kalba vokiečių, tačiau ji gerai moka anglų, prancūzų ir ispanų kalbas, taip pat kalba turkų ir arabų kalbomis.

Politinė karjera
----------------

2001–2004 m. Vokietijos žaliųjų jaunimo organizacijos valdybos narė.
2005–2007 m. Europos jaunųjų žaliųjų federacijos spaudos sekretorė.
2002 m. įstojo į politinę partiją „Sąjunga 90"/Žalieji. 2005 m. tapo partijos valdybos nare Brandenburgo žemėje. 2005–2009 m. vadovavo partijos organizacijai *Spree-Neiße* rajone. Aktyviai dalyvavo rengiant referendumą prieš naujų anglies karjerų eksploatavimą. 2009 m. nuo žaliųjų partijos sąrašo (7 vieta) išrinkta į Europos Parlamentą. Europos Parlamente dalyvauja tarptautinės prekybos, teisingumo ir vidaus reikalų komisijų darbe. Taip pat parlamentinėse delegacijose ES ir Meksika, ES ir Turkija. 2014 m. vadovavo Europos žaliųjų partijos rinkimuose kartu su prancūzu Žose Bove

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
*Kitos reikšmės – Ežerėlis (reikšmės).*
Koordinatės: 55°10′1″ š. pl. 24°12′35″ r. ilg.﻿ / ﻿55.16694°š. pl. 24.20972°r. ilg.﻿ / 55.16694; 24.20972

| Ežerėlis |
| --- |
| Ežerėlis nuo šiaurryčių krantoEžerėlis nuo šiaurryčių krantoEžerėlis nuo šiaurryčių kranto |
| Vieta | Jonavos raj. Lietuva |
| Plotas | 0,028 km² |
| Kranto linijos ilgis | 0,71 km |

**Ežerėlis** arba **Žeimys** – ežeras vidurio Lietuvoje, Jonavos rajone, apie 1,5 km į pietus nuo Žeimių,  pravažiavus miestelio kapines. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,29 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 69,3 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Rytinėje pakrantėje yra įrengtas paplūdimys, eina kelias  **232**  Vilijampolė–Žeimiai–Šėta . Į vakarus įsikūręs Palankesių kaimas, buvusio Palankesių dvaro sodyba. Ežeras nenutekantis, priklauso Lankesos upės baseinui.

Paplūdimio kantas
Netoliese, Žeimiuose, telkšo perpus mažesnis Bevardžio ežerėlis.

Šaltiniai
---------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nauru Bwiema| Nauru daina |
| Nacionalinis šios šalies himnas |  Nauru |
| Žodžių autorius | Margaret Hendrie |
| Kompozitorius | Laurence Henry Hicks |
| Himnas nuo | 1968 |

**„Nauru Bwiema"** (*„Nauru Daina"*) – oficialus Nauru himnas.

Žodžiai ir muzika
-----------------

Himno žodžius sukūrė Margaret Hendrie, muziką – Laurence Henry Hicks.

Himnas patvirtintas 1968 m. praėjus metams po nepriklausomybės paskelbimo.

Himnas nauruiečių kalba
-----------------------

Nauru bwiema, ngabena ma auwe.

Ma dedaro bwe dogum, mo otata bet egom.

Atsin ngago bwien okor, ama bagadugu

Epoa ngabuna ri nan orre bet imur.

Ama memag ma nan epodan eredu won engiden,

Miyan aema ngeiyin ouge,

Nauru eko dogin!

Lietuviškas vertimas
--------------------

Nauru - mūsų tėvynė, žemė, kurią labai mylime.

Mes visi meldžiamės už tave ir šloviname tavo vardą.

Nuo seno tu buvai mūsų didžiųjų protėvių namai

Ir būsi, dar ateinančioms kartoms.

Mes visi drauge pagerbiame tavo vėliavą,

ir kartu džiaugsimės ir sakysime:

Nauru per amžius!

**Okeanijos valstybių himnai**

|  |
| --- |
| Australija · Fidžis · Kiribatis · Maršalo Salos · Mikronezija · Nauru · Naujoji Zelandija · Palau · Papua Naujoji Gvinėja · Samoa · Saliamono Salos · Tonga · Tuvalu · Vanuatu
Amerikos Samoa · Guamas · Kuko Salos · Marianos Šiaurinės Salos · Naujoji Kaledonija · Niujė · Norfolkas · Pitkernas · Prancūzijos Polinezija · Tokelau · Volisas ir Futūna |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai· Herbai |
Dako audeklas
**Dakas** (angl. *cotton duck, duck, duck cloth, duck canvas*, iš ol. *doek* 'lino drobė') – sunkus tankus drobinio pynimo medvilninis audeklas, panašus į kanvą. Gaminamas ir lininis dakas, bet šis naudojamas rečiau. 

Dakas naudojamas įvairiems gaminiams, pradedant nuo šlepečių ir baigiant palapinėmis ir smėlio maišais.

Klasifikacija
-------------

Dakas klasifikuojamas pagal tankį, 1 klasės dakas yra sunkiausias, o 12 klasės – lengviausias. Klasės turi ir tradicinius pavadinimus, kurie dabar retai tevartojami.

Skirstymas į skaitines klases pagrįstas dako audeklo 36×22 colių (91,4×55,9 cm) gabalo svoriu. Dako rūšys, kurių toks gabalas sveria mažiau kaip 18 uncijų, yra skaitinės. Klasė nustatoma iš 19 atimant matavimo gabalo masę. Pvz. 8-os klasės dako matavimo gabalas sveria 11 uncijų (19-11=8). Sunkesnės už 19 uncijų dako rūšys vadinamos angl. *naught duck*.

Skaitinės dako klasės (7, 9 ir 11 klasių dakai nebegaminami):

* #1 (18 uncijų): hamakai, sulankstomos lovos, smėlio maišai
* #2 (17 uncijų): brezentas laivų liukams
* #3 (16 uncijų): patvarūs maišai
* #4 (15 uncijų): jūrmaišiai
* #5 (14 uncijų): stori darbiniai drabužiai
* #6 (13 uncijų): valčių brezentas, stori darbiniai drabužiai
* #8 (11 uncijų): darbo drabužiai, maišai
* #10 (9 uncijos): darbo drabužiai, dušo užuolaidos
* #12 (7 uncijos): lengvi drabužiai

Nuorodos
--------

1. 1 2  „Tough Clothing for Tough Customers: A Guide to Workwear". Sierra Trading Post. Nuoroda tikrinta 23 June 2011.
2. ↑  „duck canvas; duck". Sizes, Inc. 11 August 2004. Suarchyvuotas originalas 2011-06-07. Nuoroda tikrinta 23 June 2011. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
| Darbėnų dvaras |
| --- |
| Vieta | Darbėnai, Kretingos rajonas |
| Bajorų giminės | Jonas Karolis ChodkevičiusKsaveras NesiolovskisTiškevičiai |
| Parkas | išlikusios klevų alėjos |
| Pastatų būklė | išlikęs medinis gyvenamasis valdytojo namas, mūriniai ledainė, rūsys ir pieninė |

**Darbėnų dvaras** – dvaras Darbėnuose, Kretingos rajone. Kultūros vertybė, objekto unikalus kodas 314.

Istorija
--------

Rašytiniuose šaltiniuose dvaras pirmą kartą minimas 1591 m. XVI a.-XVII a. pro Darbėnus ėjo pagrindinis pajūrį ir likusią Lietuvą jungiantis kelias. Dvaras buvo Palangos dvaro žemių administravimo centras, Darbėnų dvare gyveno Palangos dvaro savininkų paskirtas valdytojas. Darbėnus valdė Lietuvos didysis etmonas Jonas Karolis Chodkevičius, Palangos seniūnijos valdytojas Karolis Mirbachas, grafai Tiškevičiai ir kiti.

XIX a. pradžioje dvarą už savininkų skolas valstybei konfiskavo carinė Rusijos valdžia. Palangos valdas su Darbėnų dvaru iš valstybės nupirko rusų generolas Ksaveras Nesiolovskis, kuris valdytoju paskyrė Antaną Boguslovskį ir apgyvendino Darbėnų dvare. 1820 m. kairiajame Darbos krante pastatytas vandens malūnas. 1824 m. Biržų savininko Juozapo Ignoto Tiškevičiaus sūnus Mykolas Juozapas Tiškevičius iš Ksavero Nesiolovskio nusipirko Palangos valdą su Darbėnų ir Grūšlaukės dvarais. Šalia dvaro grafas pastatė Darbėnų girininkijos pastatą, kuriame gyvenęs girininkas prižiūrėjo Palangos dvaro savininkams priklausiusius Darbėnų miškus. 1891 m. po grafo Juozapo Tiškevičiaus mirties, Darbėnų, Grūšlaukės, Dimitravo dvarai liko jo žmonai Sofijai Horvataitei-Tiškevičienei.

Bolševikų kariuomenei įsiveržus į Lietuvą, 1918 m. pabaigoje Darbėnų girininkijos pastate kairiųjų pažiūrų darbėniškiai įrengė revoliucinio komiteto būstinę. 1919 m. vasarį komitetą panaikino Kretingos apskrities savanoriai bei jiems padėję vokiečių kariai. Tarpukaryje vykdytos žemės reformos metu, 1926 m. dvaras panaikintas, pastatai nacionalizuoti, žemė išdalinta savanoriams. Dvaro valdose susiformavo Juzumų kaimas. Girininkijos pastate įsikūrė Darbėnų girininkija, kuriai pastatas priklauso iki šiol. Gyvenamajame name XX a. pradžioje buvo pradžios mokykla.

2009 m. likę dvaro sodybos fragmentai – medinis gyvenamasis valdytojo namas, mūriniai ledainė, rūsys ir pieninė – įtraukti į Kultūros vertybių registrą. Iš dvarą supusio sodo ir parko liko klevų alėjos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Klietkutė, Jolanta (2014-12-03). „Darbėnų dvaras". Kretingos krašto enciklopedija. Suarchyvuotas originalas 2016-03-06. Nuoroda tikrinta 2015-10-21. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
| **Dunkanas Džounsasangl. *Duncan Jones*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1971 m. gegužės 30 d. (52 metai)Bromlis, Londonas, Anglija |
| Tėvai | David Bowie (tėvas)Angela Bowie (motina) |
| Sutuoktinis (-ė) | Rodene Ronquillo(2012–dabar) |
|  |
| Veikla | Kino režisierius, prodiuseris, scenaristasAktyvumo metai: 2002–dabar |
|  |
|  **Vikiteka** | Duncan Jones |

**Dunkanas Džounsas** (angl. *Duncan Jones*; g. 1971 m. gegužės 30 d.) – Anglijos kino režisierius, prodiuseris ir scenaristas. Žinomas dėl apdovanojimus pelniusių filmų „Mėnulis" (2009) ir „Išeities kodas" (2011).

Biografija
----------

Džounsas yra vienintelis dainininko David Bowie vaikas iš santuokos su jo pirmąja žmona Angela, buvusiu modeliu. D. Džounsas gimė Bromlyje, Londone. Džounsas turi dvi įseseres; Aleksandrą „Lexi" Džouns (g. 2000) iš tėvo antrosios santuokos su modeliu Iman, ir Stacia Larranna Celeste Lipka (g. 1980) iš jo motinos santuokos su muzikantu Drew Blood (tikrasis vardas Andrew Lipka).

Džounsas vaikystę praleido augdamas Berlyne, Londone, Vevė bei Lozanoje. Būdamas 14-os jis įstojo į Škotijos internatinę mokyklą „Gordonstoun". 1995 m. Džounsas baigė filosofijos bakalauro studijas Vusterio koledže. Paskiau siekė daktaro laipsnio Vanderbilto universitete Tenesyje, bet nebaigęs studijų įstojo į Londono kino mokyklą, kur baigė režisūrą.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

Džounsas pasipiršo fotografei Rodene Ronquillo 2012 m. birželio 28 d. Tų pačių metų lapkričio 6 d. jo žmonai buvo diagnozuotas krūties vėžys. Nuo to laiko pora rengia kampanijas, siekdami, kad visuomenė būtų labiau informuota apie šią ligą ir jos ankstyvą diagnostiką.

Filmografija
------------

* *Whistle* (2003)
* *Mėnulis (2009)*
* *Išeities kodas* (2011)
* *Warcraft* (2016)

Išnašos
-------

1. ↑  „Cancer Campaign Fundraising Page". Fundraiseforbcrf.org. 2012-02-04. Suarchyvuotas originalas 2013-03-16. Nuoroda tikrinta 2013-05-20.
2. ↑  Sara Nathan (2012-12-10). „Duncan Jones wedding". London: Dailymail.co.uk. Nuoroda tikrinta 2013-05-20.

Nuorodos
--------

* imdb.com: Duncan Jones
| „Europa" verslo centras |
| --- |
|  |
| 

„Europa" verslo centras„Europa" verslo centras

54°41′46″ š. pl. 25°16′40″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69611°š. pl. 25.27778°r. ilg.﻿ / 54.69611; 25.27778﻿ (Europos bokštas)Koordinatės: 54°41′46″ š. pl. 25°16′40″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69611°š. pl. 25.27778°r. ilg.﻿ / 54.69611; 25.27778﻿ (Europos bokštas) |
|  |
| Vieta | Šnipiškės, Vilnius, Lietuva |
| Statusas | Pastatytas |
| Statybų pradžia | 2002 m. |
| Statybų pabaiga | 2004 m. |
| Atidarymas | 2004 m. gegužės 1 d. |
| Antena | 149 m |
| Aukštų sk. | 33 |
| Plotas | 17 100 m² |

**„Europa" verslo centras** arba **Europos bokštas** – aukščiausias dangoraižis Baltijos šalyse. Jo aukštis 148,30 metrai.
Bendras pastato plotas – 17 100 m², o jo nuomojamos patalpos siekia 15 700 m² ploto.

Suprojektuotas bendrovės „Audriaus Ambrasas Architects", dangoraižis pastatytas Vilniuje, Šnipiškėse, Konstitucijos prospekte. Pastate įrengta apžvalgos aikštelė (114 m nuo žemės). Bokštas yra dalis Europos aikštės komplekso, esančio naujoje centrinėje miesto dalyje.

Istorija
--------

Pirmi pranešimai apie pastatą pasirodė internete 2002 m. Pradinis projektas turėjo trisdešimt aukštų, vėliau buvo atnaujintas, pridėti papildomi trys aukštai. Šis architekto ir supirkėjo originalaus plano pakeitimas sukėlė konfrontaciją ir daug nesutarimų su įvairiomis paveldo apsaugos agentūromis dėl istorinio Vilniaus senamiesčio vaizdo sudarkymo. Tačiau, projektui pritarė Vilniaus miesto savivaldybė ir pastato statybos buvo įgyvendintos pagal naują planą. Statybos prasidėjo 2002 m. pabaigoje ir visiškai užsibaigė 2004 m. balandžio mėn. Oficialiai atidarytas 2004 m. gegužės 1 d. kaip dalis Lietuvos įstojimo į Europos Sąjungą šventimo.

2006 m. rugsėjo 1 d. Alain Robert, dar žinomas kaip „Žmogus-voras", kopė rytine dangoraižio dalimi.

Struktūra
---------

2,4 ha žemės plote išaugo:

* 33-jų aukštų verslo centras „Europa";
* 3-jų aukštų prekybos centras „Europa";
* 7-ių aukštų daugiau kaip 1000 vietų daugiaaukštė automobilių stovėjimo aikštelė;
* 20-ies aukštų Vilniaus miesto savivaldybės pastatas;
* Vilniaus miesto apskrities pastatai;
* Vieno aukšto požeminė automobilių stovėjimo aikštelė;
* Gyvenamasis namas.

Viso komplekso pastatų plotas viršija 100 000 kvadratinių metrų.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Aukščiausi statiniai Lietuvoje

Šaltiniai
---------

1. 1 2  AB „Hanner", įgyvendinti projektai, verslo centras EUROPA Archyvuota kopija 2012-09-07 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Uus Maa Lithuania" NT konsultantė apie verslo centrą „Europa" Archyvuota kopija 2012-02-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  „„Europos" prekybos ir verslo centras". AUTC. Suarchyvuotas originalas 2019-06-07. Nuoroda tikrinta 2017-06-19.

Nuorodos
--------

* skyscraperpage.com / Vilnius Skyscraper Diagram (*aukščiausių Vilniaus pastatų diagramos, anglų kalba*)
| Extreme E |
| --- |
|  |
| **Kategorija** | Elektra varomų SUV lenktynės |
| **Šalys/regionas** | tarptautinis |
| **Pirmas sezonas** | 2021 m. |
| **Komandų sk.** | 10 |
| **Lenktynininkų sk.** | 20 |
| **Varikliai** | Spark Racing Technology |
| **Padangos** | Continental AG |
| **Komanda čemp.** | Vokietija Rosberg X Racing (Švedija Mikaela Åhlin-KottulinskyŠvedija Johan Kristoffersson) |
| **Oficiali svetainė** | extreme-e.com/ |

**Extreme E** – 2021 m. debiutavęs elektra varomų visureigių FIA organizuojamas čempionatas. Sezono lenktynės vyksta skirtingose pasaulio vietose, kuriose iškeliama aplinkosauginė problema. Taip pat čempionate remiamasi vyrų ir moterų lygiomis teisėmis, o komandose lenktyniauja po vieną vyrą ir moterį.

Čempionate naudojamas „Spark Odyssey 21" visureigis. Jis turi 54 kWh „Williams" sukurtą bateriją ir iš viso gali išnaudoti 400 kW galią.

Visa čempionato logistika vyksta specialiai paruoštu krovininiu laivu „RMS St Helena". Taip siekiama sumažinti taršą, kurią išmeta transporto naudojimas. Laivo varikliai buvo perdirbti, kad jis galėtų naudoti kuo švaresnį dyzeliną.

Prieš prasidedant 4-am sezonui 2024 m. buvo pranešta, kad nuo 2025 m. čempionate varžysis tik vandeniliu varomi visureigiai.

Čempionai
---------

2021 m. sezonas prasidėjo lenktynėmis Saudo Arabijoje. Šiame sezone vyko 5 lenktynės Grenlandijoje, Saudo Arabijoje, Italijoje, Didžiojoje Britanijoje ir Senegale.

Pirmojo sezono čempionais tapo buvusio Formulės 1 čempiono Niko Rosbergo vadovaujama „Rosberg X Racing" komanda.

2022 m. čempionatą paskutinėse lenktynėse Urugvajuje laimėjo Formulės 1 čempiono Luiso Hamiltono „Team X44" komanda, kuriai atstovavo Cristina Gutiérrez ir Sébastien Loeb.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Extreme E unveils Scientific Committee and first Legacy Programme initiative". extreme-e.com. 2020-04-21.
2. ↑  „Why Extreme E's equality stance is necessary". autosport.com. 2021-01-11.
3. ↑  „Prepping for RMS St Helena's Extreme Voyage". alt-drivemagazine.com. 2020-06-19. Suarchyvuotas originalas 2022-02-04. Nuoroda tikrinta 2022-02-04.
4. ↑  Looking ahead to Season 4 with Ali Russell
5. ↑  „Extreme E — Calendar". extreme-e.com. Nuoroda tikrinta 2020-01-11.
6. ↑  „Nico Rosberg's RXR team wins Extreme E title". bbc.com. 2021-12-19.
7. ↑  Lewis Hamilton’s X44 Vida Carbon Racing claim first Extreme E title in rollercoaster second season
Karalienės rūmai (1635) su vėliau pastatytais flygeliais (1807) sujungti kolonadomis, Grinvičas**Flygelis** (vok. *Flügel* 'sparnas') – šoninis pastato priestatas (sparnas) arba atskiras statinys rūmų kieme už pagrindinio pastato. Flygeliai būdingi XVII–XVIII a. dvarų architektūrai.

Charakteristika
---------------

Flygeliai suformuoja apribotą aikštę. Blenheimo rūmai, Oksfordšyras
Flygeliai dažnai išdėstomi pagrindinio pastato šonuose, taip pat, atsiradus poreikiui, pvz. plečiant ar rekonstruojant pastatą, pristatomi vėlesniu laiku. Flygeliai taip pat gali būti pastatyti atskirai ir sujungti su pagrindiniu pastatu jungiamosiomis struktūromis – kolonada arba pergole. Klasikiniuose ir paladianizmo architektūros pastatuose flygeliai yra kiek mažesni pastatai, pristatyti abiejose rūmų pusėse, prie kurių prisijungia kvadrantais arba kolonadomis, iš dalies išsikišę į priekį, taip sudarydami iš šonų ribojamą erdvę priešais rūmus.

Šiuolaikinėje architektūroje flygeliai dažnai projektuojami viešuosiuose pastatuose, suteikiant jiems specialių funkcijų. Pavyzdžiui, ligoninės dažnai turi skirtingus tokio pobūdžio prijungtus šoninius pastatus, atitinkamai pavadintus pagal veiklos pobūdį: rentgeno centras, chirurgijos korpusas ir pan. Flygeliai teikia galimybę įstatyti daugiau langų natūraliai šviesai patekti, pavojaus atveju sutrumpina evakuacijos kelius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Kaip rašytina: „flygelis" ar „fligelis"?". VLKK. Suarchyvuotas originalas 2022-07-16. Nuoroda tikrinta 2022-07-16. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  *Flygelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
3. 1 2  Curl, James Stevens (2006). *Oxford Dictionary of Architecture and Landscape Architecture*, 2nd ed. OUP, Oxford and New York, p. 853, ISBN 978-0-19-860678-9.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Flygelis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Grizzly I |
| --- |
|  |
| Tipas | Vidutinis tankas |
| Kilmės šalis | Kanados vėliava Kanada |
| Tarnavimas |
|
| Naudotas | {{{Naudotas}}} |
| Naudoja |  |
| Naudojo | Kanados vėliava Kanada (1943–1945)Portugalijos vėliava Portugalija (1954 – 9-tas dešimtmetis) |
| Karai | Antrajame pasauliniame kare |
| Gamyba |
| Dizainas |  |
| Projektuotas | 1941 m. |
| Gamintojas | Montreal Locomotive Works |
| Kaina |  |
| Gaminama | 1943–1944 m. |
| Variantai |  |
| Pagaminta | 188 vnt. |
| Specifikacijos |
| Svoris | 29,91 tonos |
| Ilgis | 5,816 m |
|
| Plotis | 2,626 m |
| Aukštis | 2,997 m |
| Įgula | 5 žmonės |
| Šarvai | 75 mm |
| Pirminė ginkluotė | 75 mm M3 L/40 patranka |
| Antrinė ginkluotė | 2 × .30–06 kulkosvaidžiai |
| Variklis | 9-cil. benzininis Continental R-975 400/340 AG (298/254 kW) |
| Galios/Svorio santykis | 17,5 AG/tonai |
| Transmisija |  |
| Važiuoklė |  |
| Kuro talpa | {{{Kuro talpa}}} |
| Veikimo nuotolis | 193 km |
| Greitis | 38,6 km/h |

**Grizzly I** – Antrojo pasaulinio karo laikais Kanadoje gamintas tankas. Ši M4A1 Sherman tanko mofikacija turėjo storesnius, labiau nuolaidžius šarvus, ilgesnį nuvažiuojamą nuotolį ir Canadian Dry Pin (CDP) tipo vikšrus.

Tanko įgulą sudarė 5 žmonės: vadas, taikytojas, užtaisytojas, vairuotojas ir antrasis vairuotojas kulkosvaidininkas.

Istorija
--------

Po Prancūzijos žlugimo buvo nutarta, kad kuriamos Kanados tankų divizijos bus ginkluotos Kanadoje pagamintais tankais. Rezultatas buvo kreiserinis tankas *Ram*, gamintas panaudojant JAV tanko M3 Lee važiuoklę. Tankus *Ram* 1941–1943 m. gamino gamykla *Montreal Locomotive Works* (MLW). Po to M3 tankus pakeitė pajėgesnis *M4 Sherman*. Sąjungininkai sutiko standartizuoti tankus M4 pagrindu, ir MLW 1943 m. rugpjūtį ėmė gaminti tankus *Grizzly*.

*Grizzly* gamyba buvo sustabdyta, kai paaiškėjo, kad tankų gamyba JAV yra pakankamai didelė. MLW ėmė gaminti savaeiges *Sexton Mk II*. *Sexton Mk II* naudojo *Grizzly* važiuokles, o korpusas buvo praplėstas, kad jame tilptų standartinė Britų sandraugos 25 svarų patranka (*QF 25 pounder gun*). *Sexton* buvo Sandraugos atitikmuo JAV savaeigei *M7 Priest*.

Po karo dalis tankų *Grizzly* ir savaeigių *Sexton* buvo parduoti Portugalijai NATO karinės pagalbos programos rėmuose. Iš ginkluotės jie buvo išbraukti tik 9-tą dešimtmetį.

Buvo planuota dalį *Grizzly* perdaryti į priešlėktuvinę savaeigę *Skink* (angl. *Skink anti-aircraft tank*), kurios bokštelis turėjo būti ginkluotas suketverinta 40 mm patranka.

Konstrukcija
------------

Tanko *Grizzly* pakaba turėjo 13-os dantų nukreipiamuosius krumpliaračius (angl. *idler sprockets*} ir CDP vikšrus. Tuo tarpu tankai M4 turėjo 17-os dantų krumpliaračius.

Nuorodos
--------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-08-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Roy Thomas. „A forgotten armoured arsenal: The Montreal Locomotive Works". Vanguard Canada. Suarchyvuotas originalas 2010-12-23. Nuoroda tikrinta 2012-06-08.
**HD 136418 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 136418, esančią Jaučiaganio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 348,8 šviesmečio (107 parseko).

HD 136418 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 2,14 Jupiterio masės, o jos spindulys – apie 1,19 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 464,3 (± 3,2) paros, jos orbitos didysis pusašis – 1,32 (± 0,03) av, o ekscentricitetas – 0,255 (± 0,041). HD 136418 b pusiausvyros temperatūra – 357 K.

Apie HD 136418 b atradimą pranešta 2010 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HD 136418 sistemoje aptikta planeta.

Tarptautinė astronomų sąjunga (IAU) 2019 m. savo 100-ųjų metinių proga surengė projektą „IAU100 NameExoWorlds". Kiekvienai pasaulio šaliai buvo suteikta galimybė pavadinti vieną egzoplanetą ir žvaigždę, apie kurią ji skrieja. HD 136418 b egzoplanetai pavadinimą suteikė Kanada. Planeta pavadinta *Awasis*, kas indėnų kri kalba reiškia „vaikas". Tuo tarpu HD 136418 žvaigždė pavadinta *Nikawiy*, o tai kri kalba reiškia „motina".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Johnson, John Asher; et al. (2010). „Retired A Stars and Their Companions. IV. Seven Jovian Exoplanets from Keck Observatory". *Publications of the Astronomical Society of the Pacific*. **122** (892): 701–711. arXiv:1003.3445. Bibcode:2010PASP..122..701J. doi:10.1086/653809.
2. 1 2  „HD 136418 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-04-02.
3. 1 2  „HD 136418 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-04-02.
4. 1 2  „HD 136418 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-04-02.
5. ↑  „HD 136418 b". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-04-02.
6. ↑  „Approved names (§ Canada)". *Name Exo Worlds*. IAU. Suarchyvuotas originalas 2019-12-19. Nuoroda tikrinta 2020-04-02. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
*Šis straipsnis apie Nyderlandų miestą. Apie Niujorko mikrorajoną skaitykite straipsnyje Harlemas (Niujorkas).*

| Harlemasol. *Haarlem* |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

HarlemasHarlemas

52°23′00″ š. pl. 4°38′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.38333°š. pl. 4.63333°r. ilg.﻿ / 52.38333; 4.63333﻿ (Harlemas)Koordinatės: 52°23′00″ š. pl. 4°38′00″ r. ilg.﻿ / ﻿52.38333°š. pl. 4.63333°r. ilg.﻿ / 52.38333; 4.63333﻿ (Harlemas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Nyderlandų vėliava Nyderlandai |
| **Provincija** | Šiaurės Olandija |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 147 600  |
|  |
|  **Vikiteka** | Harlemas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Hárlemas |

**Harlemas** – miestas Nyderlandų vakaruose, prie *Spaarne* upės, netoli Šiaurės jūros, apie 20 km į vakarus nuo Amsterdamo; Šiaurės Olandijos provincijos centras. Išvystyta spaudos ir leidybos, vaistų pramonė, gajos gėlių auginimo (ypač tulpių ir jacintų) tradicijos.

Stovi Šv. Bavo bažnyčia (pastatyta 1390–1520 m. yra vieni didžiausių pasaulyje vargonai, pagaminti 1735–1738 m.). Priešais bažnyčią stovi paminklas L. Kosteriui, kurį olandai laiko spausdinimo išradėju. Yra rotušė (*Stadhuis*; XIII a.), dailininko F. Halso muziejus (daug XVII a. olandų paveikslų), P. Teilerio muziejus (1778 m. seniausias šalyje).

Harlemo bažnyčios vargonai, prie kurių yra grojęs ir Mocartas

Istorija
--------

Harlemas buvo svarbus Nyderlandų sukilime prieš ispanus. 1572 m. miestą užėmė ispanų armija, bet po 7 mėnesių miestas pasidavė. Tačiau jau 1576 m. princas Vilhelmas I atkovojo miestą iš ispanų ir prijungė prie Nyderlandų.

Sportas
-------

### Futbolas

* HFC Haarlem
* Koninklijke HFC
* RC Heemstede (iki 1932 m.)
* VV Schoten

Miestų partnerystė
------------------

Harlemas turi partnerystę su šiais miestais:

* Vokietija Osnabriukas, Vokietija, nuo 1961 m.
* Prancūzija Anžė, Prancūzija, nuo 1964 m.
* Zimbabvė Mutarė, Zimbabvė, nuo 1992 m.
* Turkija Emirdağ, Turkija, nuo 1995 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Jumelage". Municipality of Haarlem. Suarchyvuotas originalas 2013-07-03. Nuoroda tikrinta 4 April 2013.
|  |
| --- |
| Arabų pasaulio regionas**Hidžazas (الحجاز)** |
| 
Meka XX a. pradžioje |
| **Vieta** | Vakarų Arabija |
| **Dialektas** | Hidžazi |
| **Svarbiausi miestai** | Džida, Meka, Medina |
|
| 
Hidžazas - vienas Arabijos regionų |
|

**Hidžazas** (arab. الحجاز‎ al-Ḥiǧāz) – istorinis Arabijos regionas, to paties pavadinimo provincija Saudo Arabijos vakaruose. Išvertus iš arabų kalbos, pavadinimas reiškia "riba". Jis yra tarp Tihamaho ir Nedžo regionų.

Geografija
----------

Regiono plotas yra apie 300 000 km² ir apima šiaurės vakarinę Arabijos pusiasalio dalį iki Jemeno kalnų, o naujesniais laikais dažnai ir iki Asiro.

Hidžazas - kalnuota teritorija, kurios didžiumą užima Saravato kalnai.

Istorija
--------

Hidžazas yra pats svarbiausias istoriškai Arabijos regionas. 

Šiaurinė regiono dalis priklausė romėnų Arabijos provincijai.

VII a. čia susiformavo islamas, Mahometas padėjo pamatus Kalifatui.

Nuo 1517 m. priklausė Osmanų imperijai. 1916 m. formaliai tampa nepriklausoma Hidžazo karalyste, kol 1925 m. *Abdul Azizas ibn Saudas*  iš Nedžo užkariavo, ir Hidžazas 1932 m. tapo Saudo Arabijos dalimi su sostine Meka.

Kultūra ir identitetas
----------------------

Vietiniai žmonės yra arabai, kurie puoselėja gana savitą identitetą bei kultūrą. Jų dialektas vadinamas *hidžazi*, jie dėvi nacionalinius rūbus.

Miestai
-------

* Džida
* Meka
* Medina
* Taifas
* Abha
* Janbu

Nuorodos
--------

1. ↑  Rutter, Eldon (February 1931). „The Hejaz". *The Geographical Journal*. **77** (2): 97–108. doi:10.2307/1784385. JSTOR 1784385.
2. ↑  Kesting, Piney. „Saudi Aramco World (May/June 2001): Well of Good Fortune". Suarchyvuotas originalas 2014-10-23. Nuoroda tikrinta 2014-04-07.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RArabų pasaulio regionai |
| --- |
|  |
| Magribas | 
 Vakarų Magribas **·**  Vidurio Magribas **·**  Ifrikija **·**  Rytų Magribas **·**  Sacharos Magribas |  |
|  |
| Egiptas ir Sudanas | 
 Žemutinis Egiptas **·**  Aukštutinis Egiptas **·**  Žemutinė Nubija **·**  Aukštutinė Nubija **·**  Butana |
|  |
| Arabija | 
 Tihama **·**  Hidžazas **·**  Nedždas **·**  Bachreinas **·**  Jemenas **·**  Hadramautas  **·**  Omanas |
|  |
| Mašrekas | 
 aš-Šamas (Šiaurės Sirija **·**  Palestina **·**  Užjordanė) **·**  al-Džazira **·**  Arabų Irakas **·**  Chuzestanas |

 |
|  |
| --- |
| INSEAD |
|  |
| Įkurtas | 1957 metais |
| Tipas | Privatus |
| Dekanas | Ilian Mihov  |
| Vieta | Paryžius, Prancūzija;Abu Dabis, JAE; Singapūras. |
| Svetainė | INSEAD |

**INSEAD** (pranc. *Institut Européen d'Administration des Affaires*) – verslo mokykla įkurta 1957 m. Fontenblo miestelyje netoli Paryžiaus. INSEAD turi padalinius Singapūre ir Abu Dabyje.

Studijų programos
-----------------

INSEAD verslo mokykla siūlo šias studijų programas:

* verslo vadybos magistro (angl. *Master of Business Administration, MBA*);
* verslo vadybos vadovams magistro (angl. *Executive MBA, EMBA*);
* verslo vadybos doktorantūros (angl. *PhD in Management, PhD in Business, Business Doctorate*).

Reputacija
----------

Vertinant pasauliniu mastu, ši verslo mokykla yra viena iš pagrindinių žaidėjų verslo išsilavinimo rinkoje. Tarptautine mokyklą vadinti leidžia faktas, kad tik 10% joje studijuojančių bei dirbančių žmonių sudaro prancūzai. Siūloma rinktis įvairios trukmės ir profilio studijų. Pagal 2017 m. „Financial Times" sudarytą verslo mokyklų reitingą, INSEAD užima pirmą vietą pasaulyje. Šioje mokykloje konkursas yra itin didelis, bet ją baigusieji pagal gaunamo atlyginimo dydį lenkia daugumos Europos verslo mokyklų absolventus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ilian Mihov appointed Dean of INSEAD". MBA Today. Suarchyvuotas originalas 2014-10-06. Nuoroda tikrinta 4 October 2013. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Verslo Klasė – Geriausios Europos verslo mokyklos[neveikianti nuoroda]
3. ↑   Archyvuota kopija 2017-12-04 iš Wayback Machine projekto.
**Imunai** (lot. *immunes*, iš lot. *im-* 'ne' + lot. *munire* 'statyti įtvirtinimus, iš lot. *moenia* 'sienos') – specializuoti Senovės Romos kariuomenės kareiviai. Imunai turėdavo specializuotų įgūdžių, leisdavusių atlikti užduotis, netipiškas Romos kareiviams. Dėl savo specialiųjų gebėjimų imunai būdavo atleidžiami nuo paprastų ir nekvalifikuotų darbų, tokių kaip įtvirtinimų griovių kasimas, stovyklų ribų patruliavimas ir pan.

Tapimas imunu
-------------

Prieš tapdamas imunu kareivis turėdavo atitarnauti militu (militai kitaip dar buvo vadinami lot. *munifex*) – paprastu nespecializuotu kareiviu, kurie sudarydavo didžiąją dalį legionierių ir kurie atlikdavo didžiąją dalį būtinų darbų (eidavo sargybą, statydavo lauko įtvirtinimus ir kt.). Tik kareiviai, kelerius metus atitarnavę militais galėjo pretenduoti tapti imunais.

Kareivius, galinčius tapti imunais, atrinkdavo, dažnai kaip paskatinimą. Jei atrinktas legionierius neturėdavo reikiamų įgūdžių, bet norėdavo tapti imunu, jis būdavo apmokomas. Apmokymo metu būsimi imunai vadinosi *discentai* (lot. *discens*). Discentai gaudavo tą pačią algą ir tokį patį aprūpinimą kaip militai, kol gaudavo imuno statusą.

Tipiškos pareigos
-----------------

Imunai buvo kariuomenei reikalingi inžinieriai (statydavo įtvirtinimus, tiltus, apgulties mašinas), mūrininkai, račiai, kalviai, dažytojai, artileristai, muzikantai, rikiuotės ir ginklų instruktoriai, karo policininkai, dailidės, ginklininkai, strėlininkai, mėsininkai, medžiotojai, veterinarai ir medikai, pranašautojai, žyniai.

Imunai gaudavo didesnę algą nei paprasti Romos kareiviai.

Nuorodos
--------

1. ↑  „History of the Roman Army". Nuoroda tikrinta 2008-01-10.[neveikianti nuoroda]
2. ↑  „Roman Military Glossary". Suarchyvuotas originalas 2007-12-09. Nuoroda tikrinta 2008-01-10. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  „The Roman Army". Suarchyvuotas originalas 2018-06-03. Nuoroda tikrinta 2008-01-10. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
4. ↑  „Rank Structure of the Imperial Roman Army". Nuoroda tikrinta 2008-01-10.
5. ↑  „Ancient Roman Military". Nuoroda tikrinta 2008-01-10.
6. ↑  „The Roman Legion". *penelope.uchicago.edu*.
Koordinatės: 55°25′20″ š. pl. 23°37′10″ r. ilg.﻿ / ﻿55.42222°š. pl. 23.61944°r. ilg.﻿ / 55.42222; 23.61944

| Skerdūmės tvenkinys |
| --- |
| Tvenkinys žvelgiant į vakarusTvenkinys žvelgiant į vakarusTvenkinys žvelgiant į vakarus |
| Vieta | Lietuva (Kėdainių rajonas) |
| Plotas | 0,142 km² |
| Kranto linijos ilgis | 3,47 km |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Tūris | 0,0001 km³ |
| Įteka | Skerdūmė, 3 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Skerdūmė |

**Skerdūmės tvenkinys** – tvenkinys Kėdainių rajone, 1,5 km į šiaurę nuo Pašušvio. Susidaręs patvenkus Skerdūmės upelį (Šušvės intakas) 1,8 km nuo jo žiočių.

Tvenkinio ilgis (iš rytų į vakarus) 1,58 km, plotis iki 0,16 km. Altitudė 92,3 m. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai, iš vakarų prieina Pašušvio miškas. Vandens pralaida – šachtinė. Tvenkinys įrengtas 1972 m. Apie 1998 m. nurodyta, kad Skerdūmės tvenkinys priklausė ūkininkui Kupriui.

Šalia tvenkinio įsikūrę Paskerdūmio ir Paskerdūmiuko kaimai.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
**Audra Plepytė** (*Audra Plepytė*, g. 1971 m. spalio 30 d. Vilniuje) – Lietuvos Respublikos diplomatė.

Biografija
----------

1993 m. Vilniaus universitete įgijo filosofijos studijų bakalauro laipsnį, o 1995 m. tapo filosofijos magistre. 1992–1994 m. studijavo Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute ir įgijo tarptautinių santykių diplomą.

Diplomatinę tarnybą Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje pradėjo 1994 m. buvo Daugiašalių santykių skyriaus III, II, I sekretorė. 1996–1998 m. dirbo URM Amerikos šalių skyriaus I sekretore, ėjo skyriaus vedėjo pareigas. 1998–1999 m. vadovavo URM Šiaurės Europos šalių skyriui, o 1999 m. buvo URM sekretoriaus patarėja.

1999 m. dirbo Lietuvos ambasados JAV patarėja, 1999–2002 m. buvo Lietuvos nuolatinės misijos Jungtinėse Tautose Niujorke vadovo pavaduotoja.

2002–2003 m. dirbo URM valstybės sekretoriaus patarėja, 2003–2004 m. vadovavo URM Žmogaus teisių ir NVO skyriui. Iki 2008 m. dirbo Lietuvos nuolatinėje atstovybėje prie Europos Sąjungos, kur ėjo atstovo Politikos ir saugumo komitete pavaduotojos pareigas.

2009–2010 m. buvo URM Personalo departamento direktorė.

2010–2014 m. – Lietuvos ambasadorė Ispanijoje..

2014–2017 m. URM Europos Sąjungos departamento direktorė.

2017–2021 m. Lietuvos Respublikos nuolatine atstovė Jungtinėse Tautose. 2021 m. gegužės viduryje taps Lietuvos Respublikos ambasadore JAV.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vadovauti Lietuvos ambasadai Ispanijoje teikiama Audros Plepytės-Jaros kandidatūra Archyvuota kopija 2015-01-09 iš Wayback Machine projekto. (LRV informacija)
2. ↑   (delfi.lt inf.)
3. ↑  Prezidentas Gitanas Nausėda Lietuvos ambasadore Jungtinėse Amerikos Valstijose paskyrė Audrą Plepytę, o ambasadoriumi Vokietijoje – Ramūną Misiulį. (15min.lt)


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Lyra Puišytė-Bostroem** | **Lietuvos ambasadorius Ispanijos Karalystėje  Lietuva Ispanija**2010 m.–2014 m. | Po to:**Skaistė Aniulienė** |
| Prieš tai:**Rolandas Kriščiūnas** | **Lietuvos ambasadorius Jungtinėse Amerikos Valstijose  Lietuva Jungtinės Amerikos Valstijos**nuo 2021 m. | Po to:**-** |
Idrisijaus pasaulio žemėlapis. Priešingai nei įprasta, jame šiaurė sukeista su pietumis, todėl Europa pavaizduota apačioje, o Afrika – viršuje
**Idrisijus** (pilnai: **Abu Abdas Alahas Muhamadas Al Idrisis Al Kurtubis Al Hasanis Al Sabtis**, arab. أبو عبد الله محمد الإدريسي‎, lot. *Dreses*; 1100 m. Seutoje – 1165 ar 1166 m.) – viduramžių arabų keliautojas, geografas, kartografas.

Biografija
----------

Gimė Seutoje, garsioje Hamuditų giminėje. Išsilavinimą įgijo Andalūzijos kultūriniame centre – Kordoboje. Keliavo po Pirėnų pusiasalį, Šiaurės Afriką, Mažąją Aziją, Europoje buvo Anglijoje, Prancūzijoje, Viduržemio jūros pakrantėse. 1138 m. apsigyveno Sicilijoje, kur vietinio normanų karaliaus Rodžerio II nurodymu 1154 m. sudarė tuo metu žinomo pasaulio žemėlapį *Tabula Rogeriana* bei pridėjo išsamų aprašymą „Kelionės vadovas trokštančiam apvažiuoti pasaulį; Rodžerio knyga" (*Kitab Nuzhat al-Mushtaq fi Ikhitiraq al-Afaq; Kitab Ruggar*). Šis veikalas ir žemėlapis lyginant su amžininkų buvo itin išsamus ir tikslus, mat Idrisijus jame sujungė arabų ir vikingų žinias apie pasaulį. Valdant Rodžerio II įpėdiniui Vilhelmui I Idrisijus sudarė naują žemėlapio variantą. Gyvenimo pabaigoje keliautojas grįžo atgal į Seutą.

Savo veikale Idrisijus mini nežinomas salas ir žemes Atlanto vandenyne, raudonodžius jų gyventojus, todėl kai kurie mokslininkai tai interpretuoja, kaip galimą Amerikos aprašymą, nors labiausiai tikėtina, kad tai galėjusios būti Kanarų, Azorų ar Madeiros salas. Rodžerio knygoje arabų mokslininkas mini Rusiją (*ar-Rūsija*), Lenkiją (*Bulūnija*) ir kažkur ten esantį ugnies garbintojų miestą Madsūną (*Mdsūnh, Mrsunh, Marsūna*).

Šaltiniai
---------

1. ↑   „Baltų religijos ir mitologijos šaltiniai" I t. Norbertas Vėlius, Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1996. T.1: 197 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Idrisijus** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

**Umega Group AB** – tai Lietuvoje, Ukmergėje įsikūrusi metalo gamybos ir apdirbimo įmonių grupė, apimanti kelias dukterines įmones: **Umega Agro UAB**, **SnolTherm UAB** (anksčiau **Utenos elektrotechnika AB**) ir **Hennordic UAB** (anksčiau **Vienybė AB**). Įmonėje dirba 397 darbuotojai.

### Vadovybė

Umega Group AB generalinis direktorius – Gediminas Čeika.

### Įmonės duomenys

* **Tipas:** Akcinė bendrovė
* **Pramonės šaka:** Metalo apdirbimas
* **Centrinė būstinė:** Ukmergė, Lietuva
* **Pajamos:** 26 mln. € (2020 m.)
* **Darbuotojų skaičius:** 397
* **Interneto svetainė:** https://umegagroup.com/

### Istorija

**Umega Group AB**, pradinis pavadinimas – **Utenos remonto mechaninė gamykla**, įkurta 1980 m. balandžio mėn. Utenoje. Iki Lietuvos nepriklausomybės pagrindinė įmonės veikla buvo traktorių ir jų variklių remontas. Po nepriklausomybės paskelbimo įmonė ėmėsi įvairesnių metalo gaminių gamybos, įskaitant metalines baldų dalis, talpas, šienapjoves, bulviakasius, gaterius, žemės ūkio puspriekabes, kieto kuro, šiaudais kūrenamus katilus ir kt. Iki šiol tęsiama puspriekabių žemės ūkiui ir katilų gamyba.

1995 m. įmonėje įsteigtas suaugusiųjų mokymo centras.

2004 m. pabaigoje pradėta 20 litrų talpos kanistrų gamyba.

**SnolTherm UAB**, pradinis pavadinimas – **Laboratorinių elektros krosnių gamykla**, įkurta 1960 m. spalio mėn. Narkūnų k. Utenos rajone. Tai buvo pirmoji pramonės įmonė Utenoje. Pagrindinė veikla – laboratorinių elektros krosnių gamyba – išliko nepakitusi iki šių dienų. Vėliau įmonė pradėjo gaminti elektrinius rankšluosčių džiovintuvus, aukštai temperatūrai atsparias termoizoliacines medžiagas, įvairius metalo dirbinius.

2008 m. gruodžio 31 d. vyko **Umega** reorganizacija, kurios metu prie įmonės prisijungė dukterinė Ukmergėje įsikūrusi **Vienybė AB**.

**Hennordic UAB**, pradinis pavadinimas – **Rytų prekybos ir pramonės draugija**, pradėjo veiklą 1919 m. rugsėjo mėn. Pagrindinė veikla tuo metu buvo žemės ūkio padargų ir namų apyvokos daiktų remontas. 1965 m. įmonė pradėjo gaminti vožtuvus ir žiedus stūmokliniams kompresoriams, o veikla išplėtė po nepriklausomybės paskelbimo, įskaitant metalines baldų dalis, kompresorius, orpūčius, kieto kuro katilus, kitą šildymo techniką ir įvairius metalo gaminius.

Šaltiniai
---------
| **Česlavas Dzvigajus** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1950 m. birželio 18 d.Naujasis Visničas, Lenkija |
| Tautybė | lenkas |
|  |
| Veikla | skulptorius, profesorius |
|  |
| Alma mater | Krokuvos dailės akademija |

**Česlavas Dzvigajus** (lenk. *Czesław Dźwigaj*, g.1950 m. birželio 18 d. Naujajame Visniče (lenk. *Nowy Wiśnicz*), Lenkijoje) – lenkų menininkas, skulptorius, profesorius, pagarsėjęs paminklų popiežiui Jonui Pauliui II kūrimu ir statymu visame pasaulyje (2010 m. rudenį – 69 ).

Č. Dzvigajus 1972–1977 m. m. studijavo Krokuvos dailės akademijoje, kur šiuo metu vadovauja Keraminės skulptūros studijai, taip pat dėsto Krokuvos teologijos akademijoje.

Menininko karjerą skulptorius dažniausiai siejo su katalikų bažnyčia Lenkijoje – tenykščių kulto statinių interjerų ar atskirų jo elementų projektai ir darbai. Kai kurie iš daugybės jo paminklų tautiečio popiežiaus garbei, pastatytų įvairiose pasaulio šalyse, susilaukė prieštaringo profesionalų vertinimo. Panašios diskusijos buvo kilusios ir dėl paminklo popiežiui Kaune .

* Solidarumo aukoms 1970 m. Ščecine atminti.Solidarumo aukoms 1970 m. Ščecine atminti.
* Samizdato memorialas Krokuvoje.Samizdato memorialas Krokuvoje.
* Bronzinis bareljefas Vavelio katedroje.Bronzinis bareljefas Vavelio katedroje.
* Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas Kaune.Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas Kaune.
* Suvalkų Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas.Suvalkų Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas.
* San Kristobal de la Lagūna Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas.San Kristobal de la Lagūna Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-06-24 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2011-05-17 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Apie Č. Dzvigajaus kūrybą (lenkų k.)
Funkcijos y=|x| (arba y=abs(x)) grafikas realiųjų skaičių aibėje
Matematikoje realaus skaičiaus **absoliutus dydis** (arba **modulis**) – skaičiaus vertė be skaičių lydinčio ženklo. Tarkim, absoliuti vertė (modulis) skaičių 4 ir -4 yra vienoda ir lygi 4.

Skaičiaus {\displaystyle a} modulis (absoliuti vertė) matematikoje yra žymimas simboliu {\displaystyle |a|.} Kompiuterinėse programose funkcija, atliekanti modulio radimą, dažniausiai yra žymima **abs()**.

Matematikoje absoliutaus dydžio sąvoka yra apibendrinama ir taikoma ne tik realiems skaičiams bet ir kompleksiniams, kvarternionams, Klifordo skaičiams, vektoriams, tenzoriams bei kitiems skaičių teorijos objektams. Modulio sąvoka, tiek fizikoje, tiek matematikoje, yra labai susijusi su amplitudės, atstumo bei normos sąvokomis .

Apibrėžimas
-----------

Absoliutus realaus skaičiaus dydis yra gaunamas atmetus ženklą. Geometriškai absoliutus dydis reiškia atstumą iki duoto taško nuo atskaitos pradžios (nulio). Realiajam skaičiui {\displaystyle x} galioja:

{\displaystyle |x|={\begin{cases}\ &-x&&\mathrm {\;\;kai\;\;} x<0,\\\ &\;\;\;x&&\mathrm {\;\;kai\;\;} x\geq 0.\\\end{cases}}}
### Kompleksiniai skaičiai

Kadangi kompleksiniai skaičiai nėra išrikiuoti, jiems absoliutaus dydžio apibrėžimas netinka, tačiau geometrinė absoliutaus dydžio interpretacija kaip atstumas nuo 0 gali būti apibendrinta. Kompleksinio skaičiaus absoliutus dydis apibrėžiamas kaip Euklidinis atstumas kompleksinėje plokštumoje nuo jį atitinkančio taško iki pradžios taško. Tai galima apskaičiuoti panaudojant Pitagoro teoremą.



z
=
x
+
i
y
,

{\displaystyle z=x+iy,}

{\displaystyle z=x+iy,}
čia {\displaystyle x} ir {\displaystyle y} yra realieji skaičiai, kompleksinio skaičiaus {\displaystyle z} **modulis**  yra žymimas {\displaystyle |z|} ir apskaičiuojamas pagal formulę:


|

z

|

=

Re
⁡
(
z

)

2

+
Im
⁡
(
z

)

2

=

x

2

+

y

2

,

{\displaystyle |z|={\sqrt {\operatorname {Re} (z)^{2}+\operatorname {Im} (z)^{2}}}={\sqrt {x^{2}+y^{2}}},}

{\displaystyle |z|={\sqrt {\operatorname {Re} (z)^{2}+\operatorname {Im} (z)^{2}}}={\sqrt {x^{2}+y^{2}}},}
čia {\displaystyle \operatorname {Re} (z)=x} ir {\displaystyle \operatorname {Im} (z)=y} atitinkamai žymi tikrąją ir menamąją skaičiaus {\displaystyle z} dalis. Kai menamoji dalis {\displaystyle y} yra lygi nuliu, šis apibrėžimas tampa su realaus skaičiaus {\displaystyle x} modulio apibrėžimu.

Savybės
-------

Keletas modulio savybių:

1. {\displaystyle \|ab|=|a||b|};
2. {\displaystyle \left|{\frac {a}{b}}\right|={\frac {|a|}{|b|}},b\neq 0};
3. {\displaystyle |a+b|\leq |a|+|b|};
4. {\displaystyle ||a|-|b||\leq |a-b|}.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Janina Šulčienė. Ar moki matematiką. – Kaunas: Šviesa, 2003. – 124 p. ISBN 5-430-03617-X
2. ↑  González, Mario O. (1992). *Classical Complex Analysis*. CRC Press. p. 19. ISBN 9780824784157.
3. ↑  Vidmantas Pekarskas. Diferencialinis ir integralinis skaičiavimas. 1 dalis. – Kaunas: Technologija, 2005. – 25 p. ISBN 9986-13-416-1


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Modulis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Aismarių nerijos kanalas
Kanalo kasimo darbai 2020 m. sausį
**Aismarių nerijos kanalas** (lenk. *Kanał przez Mierzeję Wiślaną*) – 2022 m. rugsėjį atidarytas kanalas, einantis per Lenkijos teritoriją Aismarių nerijoje maždaug už 5 km į vakarus nuo Pajūrio Krynicos. 1,3 km ilgio kanalo kasimo darbai pradėti 2019 m. vasarį. Kanalu laivai iš Baltijos jūros į Elbingo uostą gali plaukti aplenkdami Rusijos teritorinius vandenis.

Lenkijos šiaurėje esantį Elbingą nuo Baltijos jūros skiria Aistmarės bei Aismarių nerija. Iki šiol iš Aistmarių į Baltijos jūrą būdavo galima patekti tik siauru vandens keliu netoli Rusijos Kaliningrado srityje esančio Baltijsko. Tam reikėdavo Rusijos pareigūnų leidimo. Būtent dėl to buvo nuspręsta kasti kanalą, nes ankstesniu maršrutu ne visuomet leisdavo praplaukti jame kursuojantiems laivams.

Kol kas kanalu gali plaukti tik maži laivai. Darbus planuojama užbaigti 2023 m. rugsėjį. Tuomet kanalu galės plaukioti iki 100 m ilgio ir iki 20 m pločio laivai. Be to, 20 km kanalo dalis iki Elbingo uosto kol kas nepagilinta.

Ekologai kritikuoja projektą ir sako, kad dėl kanalo pakis Aistmarių druskingumas ir kils pavojus vietos faunai bei florai. Ekonomistai teigia, jog kanalas niekada neatsipirks, mat laivybos poreikis nedidelis. Aismarės ne tokios gilios, kad jose galėtų plaukioti kariniai laivai. O prekybiniai laivai iš Elbingo uosto daugiausia kursuodavo iki Kaliningrado uosto. Kanalo statybų kaina siekė 420 mln. JAV dolerių.

* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „Lenkija atidarė kanalą iš Aistmarių į Baltijos jūrą". *LRT*. 2022-09-17. Nuoroda tikrinta 2022-10-09.
2. 1 2 3 4  „Poland opens a propaganda-heavy canal". *The Economist*. ISSN 0013-0613. Nuoroda tikrinta 2022-10-09.
Oginskio kanalas. 2012 m.
**Oginskio kanalas** – Lietuvos didžiosios kunigaikštystės (LDK) kanalas, 1783 m. sujungęs Baltijos ir Juodosios jūrų baseinus.

Pastatytas LDK kunigaikščio Mykolo Kazimiero Oginskio (1728–1800) rūpesčiu ir asmeninėmis lėšomis Polesėje, Lietuvos Brastos vaivadijoje (dabar Baltarusija) 1765–1783 m. tarp dviejų Nemuno ir Dniepro intakų – Jaseldos ir Ščiaros. Ilgis – 54 km. Apie 15 metrų pločio ir 1,5 metrų gylio Oginskio kanalas turėjo 10 medinių užtvankų (šliuzų), 2 pakeliamus tiltus ir kirto 2 natūralius ežerus – Vulko ir Vyganų. Pastarasis, esantis kanalo aukštupyje, sumanytas kaip natūralus vandens lygį reguliuojantis rezervuaras. Pagrindinė kanalo prieplauka ir jo valdyba įkurta Celiachanuose.

Kunigaikštis kanalo statybai paaukojo 12 milijonų zlotų asmeninių lėšų. Išlaidoms (12 milijonų zlotų) padengti, Abiejų Tautų Respublikos Seimo nutarimu M. K. Oginskiui atiduotas valdyti Lahišino miestelis, jo naudai nustatytas 8 zlotų mokestis nuo kiekvieno kanalu praplaukiančios valties irklo. Valstybė, parodydama ypatingą pagarbą kanalo statytojui M. K. Oginskiui, jam priklausančių Sluškų rūmų kieme, kunigaikščiui gyvam esant pastatė paminklą.

Laivai iš Baltijos jūros kanalu galėjo pasiekti Juodąją jūrą, neplaukdami aplink Europą. Sutrumpėjus keliui, labai pagyvėjo laivyba, sparčiau ėmė augti vienas didžiausių šio vandens kelio miestų – Kaunas.

Oginskio kanalas. 1930 m.
Oginskio kanalas ir mediniai jo įrenginiai smarkiai apgriauti Pirmojo, bet galutinai sugadinti Antrojo pasaulinių karų metu. 1942 m. jo konstrukcijas sugriovė sovietiniai partizanai. Po karo galutinai apleistas ir nenaudojamas. Šiuo metu atskiromis Oginskio kanalo atkarpomis naudojasi vandens turistai. Tiesa, pastarąjį dešimtmetį Baltarusija ieško būdų atstatyti ir turizmui pritaikyti bent jau šio kanalo aukštupį.

Literatūra
----------

* Čaplinskas T. LDK šilko kelias //Intelligent life, 2014, N. 8, P. 128–129.

Nuorodos
--------

* Oginskio kanalas (baltarusių k.)
* Oginskio kanalo istorija ir vaizdai (lenkų k.)