recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Glitertindas |
| --- |
| Rytinė Glitertindo pusė.Rytinė Glitertindo pusė. |
| **Aukštis** | 2465 m |
| **Žemynas** | Europa |
| **Šalys** | Norvegijos vėliava Norvegija |
| **Kalnynas** | Jutunheimenas |
| **Pirmasis įkopimas** | 1841 m.H. Wergeland ir H. Sletten |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Glitertindas

  |
| **Koordinatės:** | 61°39′07″ š. pl. 08°33′16″ r. ilg.﻿ / ﻿61.65194°š. pl. 8.55444°r. ilg.﻿ / 61.65194; 8.55444Koordinatės: 61°39′07″ š. pl. 08°33′16″ r. ilg.﻿ / ﻿61.65194°š. pl. 8.55444°r. ilg.﻿ / 61.65194; 8.55444 |
|  |
|  **Vikiteka** | Glitertindas |

**Glitertindas** (norv. *Glittertinden*) – antras pagal aukštį Norvegijos kalnas po Galhiopigeno. 2465 m aukščio kalnas yra išsidėstęs Jutunheimeno kalnyne, priklausančiame Skandinavijos kalnams. Glitertindą dengia storas ledynas, be kurio kalno aukštis būtu 2452 m.

Anksčiau kalną dengęs ledynas buvo storesnis ir Glitertindas buvo laikomas pačiu aukščiausiu Norvegijos kalnu, tačiau ledynas ėmė tirpti, kalno aukštis sumažėjo ir aukščiausiu kalnu tapo Galhiopigenas. Užkopti į kalną nėra labai sudėtinga, todėl kopimas į jį yra gana populiarus. Pirmą kartą Glitertindo viršukalnė buvo pasiekta 1841 m.

Glitertindas iš rytų pusės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°29′51″š. pl. 23°35′06″r. ilg.﻿ / ﻿54.4974°š. pl. 23.5851°r. ilg.﻿ / 54.4974; 23.5851

|  Daukšių šv. Jurgio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Marijampolės |
| **Savivaldybė** | Marijampolės savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Daukšiai |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų ir plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1864 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Jurgio bažnyčia.*
**Daukšių šv. Jurgio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Daukšių miestelyje, Dovinės (Šešupės dešiniojo intako) kairiajame krante, tarp Žuvinto ir Amalvo pelkių.

Istorija
--------

Pirmoji medinė bažnyčia pastatyta iki 1730 m. Jai susenus 1774 m. pastatyta nauja. 1780 m. įkurta parapija. Per miestelio gaisrą 1803 m. sudegė bažnyčia ir archyvas. XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. 1860–1864 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Klebonas Kazys Mačiukevičius 1905 m. pastatė mūrinę kleboniją.

1908 m. pradžioje įsikūrė „Žiburio" draugijos skyrius (pirmininkas kunigas V. Baltrušaitis), įsteigta biblioteka – skaitykla. Per Antrąjį pasaulinį karą nugriautas bažnyčios bokštas, sunaikintas didysis altorius, nugriauta dalis šventoriaus tvoros.

1958 m. bažnyčia atstatyta, bokšto vietoje pastatytas bokštelis, iš uždarytos Kauno Švč. Trejybės bažnyčios atvežtas didysis altorius.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu, žemesne trisiene apside. Šventoriaus tvora metalinė.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Dniepro karinė flotilė** (rus. *Днепровская военная флотилия*) – TSRS Karinio jūrų laivyno upės laivų junginys (flotilė), veikęs Dniepre. Egzistavo tris laikotarpius.
  
Pirmą kartą įkurta 1919 m. kovo mėn. Kijeve, aktyviai dalyvavo Rusijos pilietiniame kare. 1920 m. gruodžio mėn. išformuota.

Antrą kartą flotilė buvo suformuota 1930 m. liepos mėn. o 1940 m. birželį vėl išformuota, o jos laivai perkelti į Dunojaus ir Pinsko karines flotiles. 

Antroje TSRS-Vokietijos karo pusėje, Raudonajai Armijai pasiekus Dnieprą (1943 m. rugsėjis), Dniepro flotilė vėl sukurta, tam panaudoti Volgos karinės flotilės laivai. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui flotilė vėl išformuota.

Sudėtis
-------

1944 m. pavasarį flotilės, tuo metu dalyvavusios kovose, sudėtyje buvo apie 140 laivų:

* 16 šarvuotųjų katerių
* 10 sargybinių katerių
* 40 upinių minų tralerių
* 32 pusgliseriai
* 1 plaukiojanti artilerijos baterija
* 2 zenitinės artilerijos divizionai

Vadovybė
--------

* Vadas - pirmo rango kapitonas (nuo 1944 m. rugsėjo kontradmirolas) V. Grigorjevas (*В.В. Григорьев*). Vadovavo nuo 1943 m. spalio iki karo pabaigos.
* Karinės tarybos narys - pirmo rango kapitonas P. Bojarčenkovas (*П.В. Боярченков*). Nuo 1944 m. balandžio iki karo pabaigos.
* Štabo viršininkas:
	+ kapitonas leitenantas J. Nebolsinas (*Я.В. Небольсин*), 1943 m. spalis-lapkritis
	+ antro rango kapitonas (nuo 1944 m. lapkričio pirmo rango kapitonas) K. Balakirevas (*К.М. Балакирев*), 1943 m. lapkritis - karo pabaiga.

Kovos veiksmai
--------------

Dniepro karinė flotilė veikė Dniepre, Berezinoje, Pripiatėje, Vakariniame Buge, Vysloje, Oderyje, Šprėje. 
Flotilės laivai padėjo Raudonosios Armijos puolimams Ukrainoje, Baltarusijoje, Lenkijoje:

* paremdavo upių forsavimą
* perveždavo krovinius
* išlaipindavo desantus (stambiausi buvo Pinsko ir Zduličių desantai).

Flotilė dalyvavo 1945 m. Berlyno operacijoje ir pačiame Berlyno šturme.

Apdovanojimai
-------------

Už kovinius nuopelnus Dniepro karinė flotilė gavo šiuos apdovanojimus:

* Raudonosios Vėliavos ordinas
* 1-ojo laipsnio Ušakovo ordinas

Dvi flotilės brigados ir vienas divizionas irgi buvo apdovanoti Raudonosios vėliavos ordinais. 

Su šarvuotųjų katerių divizionai tapo gvardijos divizionais. Daug flotilės junginių ir dalinių gavo garbės vardus.

Trys tūkstančiai karių apdovanoti ordinais ir medaliais, dvidešimt tapo Tarybų Sąjungos didvyriais.
| ***Ilgas bučinys nakčiai*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Long Kiss Goodnight |
| Kilmės šalis | JAV |
| Režisierius | Renny Harlin |
| Prodiuseris (-iai) | Renny Harlin  Stephanie Austin  Shane Black |
| Scenaristas (-ai) | Shane Black |
| Vaidina | Geena DavisSamuel L. JacksonPatrick MalahideCraig BierkoBrian CoxDavid Morse |
| Metai | 1996 |
| Žanras | Drama, trileris |
| Trukmė | 120 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | New Line Cinema |
| Biudžetas | 65 mln. JAV dol. |
| **IMDb įrašas** |

**Ilgas bučinys nakčiai** – 1996 m. JAV režisieriaus Renio Harlino drama su Džina Devis ir Semueliu L. Džeksonu. Peržiūros amžiaus riba: N-16.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Mokytoja Samanta Kein prieš aštuonerius metus prarado atmintį. Dabar ji gyvena laimingą šeimyninį gyvenimą su aštuonmete dukra Keitlin ir net neįtaria turėjusi kruviną praeitį. Pasirodo, kadaise ši graži moteris buvo agentė Čarli Baltimor, vykdžiusi slaptas CŽV užduotis. Šokiruota staiga sugrįžusiais profesionalaus samdomo žudiko įgūdžiais, Samanta bando išsiaiškinti savo praeitį. Samdomas detektyvas Mitčas Henesis, pradėjęs tirti paprastos mokytojos praeitį, kartu su Samanta įtraukiamas į slaptą CŽV operaciją…

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Geena Davis – Samanta Kein
* Samuel L. Jackson – Mitčas Henesis
* Yvonne Zima – dukra Keitlin
* Patrick Malahide – Lelandas Perkinsas
* Craig Bierko – Timotis
* Brian Cox – Dr. Nathan Waldman
* David Morse – Luke

ir kt.
| **Coprinus lagopus** |
| --- |
| Ilgakotis mėšlagrybis (*Coprinus lagopus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Pievagrybiniai  *( Agaricaceae)* |
| Gentis: | Mėšlagrybis  *( Coprinus)* |
| Rūšis: | Ilgakotis mėšlagrybis  *( Coprinus lagopus)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Ilgakotis mėšlagrybis** (*Coprinus lagopus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, mėšlagrybių (*Coprinus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**

Miškai, parkai, sodai.

* **Augimo laikas**

Vasara, ruduo.

* **Pagrindiniai požymiai**

Kotas baltas, baltai vilnotas, plaušuotas, ilgas.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 1,5–3(4) cm skersmens, jauna – kiaušiniškai cilindriška, vėliau – varpeliška, baltai plaušuota, galiausiai – išskleisto skėčio formos, pilka, pakraščiai rievėti. Lakšteliai balti, greitai tampa pilki, paskui juodi. Kotas 7–15×0,3–0,8 cm, pamato link storėjantis, baltai vilnotas, plaukuotas, plaušuotas, senas – lygus. Trama plona, balsva, bekvapė. Sporos 10–13×6–7 μm.

**Būdingi požymiai:** grybas trapus, kepurėlė pilka, baltai plaušuota, tarsi pleiskanota.

Auga pavieniui, tarp žolių, ant papuvusios medienos. Dažnas.

Literatūra
----------

**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 227 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ilgakotis mėšlagrybis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| **Atlas V** |
|  |
| **Šalis:** |  JAV |
| **Raketos funkcija:** | Vidutinių/sunkių krovinių nešėja |
| **Aukštis:** | 58,3 m |
| **Plotis:** | 3,81 m |
| **Svoris:** | 590 000 kg |
| **Būklė:** | Aktyvi |
| **Viso misijų:** | 85 |
| **Sėkmingų misijų:** | 84 |
| **Pusiau sėkmingų misijų:** | 1 |

**Atlas V** – naujausia ir paskutinė „Atlas" raketų šeimos raketa, skirta vidutinių ir sunkių krovinių skraidinimui. Tai yra vienkartinio naudojimo paleidimo sistema, kurią iš pradžių sukūrė „Lockheed Martin", o dabar ją valdo „United Launch Alliance" (ULA) – bendra „Lockheed" ir „Boeing" įmonė.

Kiekvieną Atlas V raketą sudaro dvi pakopos. Pirmąją pakopą varo rusiškas „RD-180" variklis, pagamintas „RD Amross", deginantis žibalą ir skystą deguonį. Prie pirmosios pakopos gali butį pritvirtinti nuo 0 iki 5 kietojo kuro greitintuvų (KKG) „AJ-60A", kurios greitu metu pakeis „GEM-63" kietojo kuro greitintuvai. „Centaur" viršutinę pakopą varo vienas arba du JAV „RL10" varikliai, pagaminti „Aerojet Rocketdyne", deginantys skystą vandenilį ir skystą deguonį.

Atlas V versijos
----------------

Atlas V raketų konfiguracijos. HLV nesukurta.Kiekviena Atlas V konfigūracija turi triženklį žymėjimą, pvz. 541. Pirmas skaičius reiškia krovinio apsauginių gaubtų skersmenį – 4,2 (4) arba 5,4 (5) m. Antrasis – kieto kuro greitintuvų skaičių. Trečiasis skaičius kiek – vienas ar du „RL10" varikliai varo „Centaur" viršutinę pakopą. Vieno variklio „Centaur" (angl. Single Engine Centaur (SEC)) pakopa yra naudojama daugiausiai, tuo tarpu dviejų variklių „Centaur" (angl. Dual Engine Centaur (DEC)) pakopa buvo naudota tik vieną kartą – pirmame, bandomajame CST-100 Starliner  skrydyje 2019 m. gruodžio 20 d.

Šaltiniai
---------

1. ↑  CST-100 Starliner Vikipedijos puslapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Kenesa Vilniuje
**Kenesà** (arba ***kinesė***) – karaimų maldos namai. Dėl architektūrinio panašumo, kenesos dažnai painiojamos su judėjų žydų sinagogomis. Nors vyrai ir moterys lankosi tuose pačiuose maldos namuose, jie turi atskiras maldos patalpas. Paprastai vyrai įsikūrę pirmame aukšte, moterys palėpėje. Įėjimas į karaimų maldos namus yra šiaurinėje pusėje. Vestibiulyje (*azar*) būtina nusiauti batus. Pagrindinėms kenesos maldos patalpoms (*Shulkhan*) būdingos žemos lubos, grindys išklotos kilimais, yra klauptai, mediniai suolai. Naujesnėse kenesose yra pakyla nukreipta į pietų pusę, skirta ritualinei arkai ir šventikui.

Iki šių laikų išlikusios tik kelios kenesos Turkijoje, Ukrainoje ir Lietuvoje. Lietuvoje kenesos pradėtos statyti XIV a. jų būta Panevėžyje, Kėdainiuose, Biržuose ir kituose miestuose. Vilniaus kenesa ir Trakų kenesa veikia iki šiol, Trakų rajone išlikęs Moluvėnų kenesos pastatas.

Kenesa Trakuose
Čikagos konvencijos pasirašymas
**Čikagos konvencija** (dar vadinama **Tarptautinės civilinės aviacijos konvencija**) buvo pasirašyta 1944 m. gruodžio 7 d. Šia konvencija buvo sukurta Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija, taip pat priimtos civilinės aviacijos, oro erdvės, saugumo, orlaivių registracijos taisyklės, išbrauktas komercinis kuras iš apmokestinamų prekių sąrašo.

1944 m. konvenciją pasirašė 52 valstybės. Konvencija įsigaliojo 1947 m. balandžio 4 d. Tą pačią dieną veikti pradėjo Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija, Jungtinių Tautų Ekonominės ir socialinės tarybos dalis. Gruodžio 7 d. minima kaip tarptautinė civilinės aviacijos diena.

Konvencija dar 8 kartus buvo peržiūrėta – 1959, 1963, 1969, 1975, 1980, 1997, 2000 ir 2006 m.

2013 m. konvenciją pripažino 190 šalių, tai yra visos JT narės, išskyrus Dominiką, Lichtenšteiną ir Tuvalu. Lichtenšteinas įskaičiuojamas į pasirašiusiųjų gretas, kai tą padarė Šveicarija.

Konvencijos tekstas pateikiamas anglų, prancūzų, ispanų ir rusų kalbomis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Convention on International Civil Aviation – Doc 7300
2. ↑  Chicago
| Čihuahua (šuo) |
| --- |
|  |
|  |
| Standartas: | Nr. 218, IX FCI grupė, 6 sekcija |
|  |
| Kilmės šalis: | Meksikos vėliava Meksika |
|  |
| Veislės paskirtis: | dekoratyvinis šuo |
| Ūgis (ties ketera) |
| Patinas: | 15 - 25 cm |
| Kalė: | 15 - 25 cm |
| Svoris |
| Patinas: | 1,5 - 3 kg |
| Kalė: | 1,5 - 3 kg |
| Savybės |
| Plaukas: | gali būti įvairaus ilgio bei įvairių spalvų |
|  |
| Tinkamumas apsaugai: | Žemas |
|  |
| Tinkamumas tarnybai: | Žemas |
|  |
| Vados dydis: | apie 4 |
|  |
| Ilgaamžiškumas: | 14 - 18 m. |

**Čihuahua** – labai sena šunų veislė, kilusi iš Meksikos. Čihuahua šuniukai yra vieni iš smulkiausių ir mažiausių pasaulyje.

Istorija
--------

Čihuahua veislė atsirado maždaug prieš 5000 metų. Manoma, kad šuneliai atsirado vienoje Meksikos saloje Čihuahua, todėl ir veislė gavo tokį pavadinimą. Pradžioje jie buvo trumpaplaukiai, o paskui iš trumpaplaukio buvo išvestas ir ilgaplaukis. Čihuahua senovėje buvo laukiniai, yra tvirtinančių, kad jie netgi gerai laipiodavo medžiais. Juos žmonės prijaukino tik gerokai vėliau - po kelių ar keliolikos šimtmečių.

Išvaizda
--------

Čihuahua turi dideles, stačias ausis. Aukštis ties ketera yra 15–25 cm, dydžiui griežtų standartų nėra. Trumpaplaukiai šuniukai yra mažesni. Svoris – nuo 500 g iki 3 kg, pageidaujama 1 kg 800 g. Trūkumai – nežymus galvos gumbas, nežymus pakaktys, kreivos sulinkusios kojos, nulėpusios ausys, garbanoti ar per ilgi plaukai, neplaukuota uodega, ilgas smailus snukis.
Pagal išvaizdą čihuahua dažnai maišomi su toiterjerais, mat pastarųjų gerokai didesnė populiacija Lietuvoje.

Galerija
--------

* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  http://www.petpages.com Archyvuota kopija 2007-03-12 iš Wayback Machine projekto.
| Dniestro Bilhorodasukr. *Білгород-Дністровський* |
| --- |
|              |
| *Akermano tvirtovė* |
|  |
| 

Dniestro BilhorodasDniestro Bilhorodas

46°11′0″ š. pl. 30°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.18333°š. pl. 30.33333°r. ilg.﻿ / 46.18333; 30.33333﻿ (Dniestro Bilhorodas)Koordinatės: 46°11′0″ š. pl. 30°20′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.18333°š. pl. 30.33333°r. ilg.﻿ / 46.18333; 30.33333﻿ (Dniestro Bilhorodas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Ukrainos vėliava Ukraina |
| **Sritis** | Odesos sritis Odesos sritis |
| **Rajonas** | Dniestro Bilhorodo rajonas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1816 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 50 296  |
| **Plotas** | 31 km² |
| **Tankumas** (2011) | 1 622 žm./km² |
| **Altitudė** | 28 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Dniestro Bilhorodas |

**Dniestro Bilhorodas** (ukr. *Білгород-Дністровський*) – miestas pietų Ukrainoje, Odesos srityje, 46 km į pietvakarius nuo Odesos, Dniestro limano pakrantėje, 18 km nuo Juodosios jūros. Rajono centras. Yra jūrinis uostas, geležinkelio stotis prie Odesos–Izmailo linijos, plentas į Odesą. Maisto (žuvies konservų, mėsos, vyno), baldų gamybos pramonė. Veikia krašto muziejus. Miesto įžymybė – didžiausias Ukrainoje Akermano fortas (XIII-XV a. plotas 9 ha). Yra senovės graikų miesto Tyro liekanos.

Istorija
--------

Apie VI a. pr. m. e. graikų kolonistai iš Mileto Tyro (Dniestro) upės žiotyse įkūrė ***Tyro*** (sen. gr. Τύρας) miestą. Čia apsigyveno tyragetų (*Tyragetae*) gentys (Tyro getai). Apie 50 m. pr. m. e. getai miestą sunaikino. Vėliau čia įsikūrė romėnai, miestą nusiaubė gotai, paskui miestas tapo pavaldus Bizantijai (vadintas ***Maurokastru*** (Μαυρόκαστρον)). Čia savo tvirtovę pastatė genujiečiai ir ją vadino *Montecastro*. 1359 m. miestas tapo pavaldžiu Moldovos kunigaikštystei, vadintas ***Četatia Alba*** (rumun. *Cetatea-Albă*). 1503 m. miestą užėmė ir iki 1918 m. valdė turkai (tada vadintas ***Akermanu*** (turk. *Akkerman*). Osmanams tai buvo strateginė tvirtovė kovose su ATR, o vėliau Rusija. 1770, 1774 ir 1806 m. rusai miestą buvo užėmę, bet turkai jį atkovodavo atgal. 1918 m. su visa Besarabija Akermanas atiteko Rumunijai, bet 1944 m. jį okupavo Raudonoji armija. Dniestro Bilhorodas tapo Ukrainos dalimi.

* Šv. Nikolajaus cerkvėŠv. Nikolajaus cerkvė
* Tyro liekanosTyro liekanos
* Miestas limano pakrantėjeMiestas limano pakrantėje

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 54
2. ↑  Kaba, John (1919). *Politico-economic Review of Basarabia*. United States: American Relief Administration. p. 15.
**Glikosomos** – ląstelių organelės, aptinkamos visuose tripanosomatidžių eilės pirmuonyse, kaip *Trypanosoma spp. Leishmania spp. Crithidia spp*. Geriausiai yra ištirtos tripanosomų *Tripanosoma brucei brucei* glikosomos.

1977 m. Opperdoes ir Borst pirmą kartą aprašė devynių fermentų asociaciją į mikrokūnelį, vėliau pavadintą glikosoma. Septyni iš šių fermentų yra glikolizės fermentai: heksokinazė, fosfogliukozės izomerazė, fosfofruktokinazė, aldolazė, triozių fosfatų izomerazė, gliceraldehido fosfato dehidrogenazė ir fosfoglicerato kinazė. Tuo tarpu kiti du fermentai – glicerolio kinazė ir glicerolio-3-fosfato dehidrogenazė – yra tiesiogiai susiję su glicerolio apykaita.

Glikosomos yra sferiniai mikrokūneliai, kurių diametras 100–300 nm. Dalelę gaubia dvisluoksnė lipidinė membrana, kuri atskiria glikosomos užpildą nuo citozolio. Viena kraujo formos tripanosomos ląstelė turi apie 230 glikosomų, kas sudaro 2,4-9 % bendro ląstelės tūrio. Prociklinės tripanosomos T. brucei ląstelė turi apie 50 glikosomų. 90 % kraujo formos tripanosomos T. brucei glikosomos baltymų yra glikolizės fermentai. 30 % glikosomos baltymų surišti su jos membrana, tuo tarpu kiti 70 % baltymų išsidėstę užpilde. Glikosomose yra 20-30 % visų glikolizės tarpinių metabolitų kiekio, ir glikolizė šiose organelėse vyksta bent penkis kartus sparčiau, nei citozolyje. Glikosomai reikalingi metabolitai pernešami pro jos membraną naudojant ABC pernašos sistemą, o produktai pernešami pro membraną sekrecijos būdu.

Gliukozės metabolizmas tripanosomatidžių glikosomose skiriasi nuo glikolizės kituose eukariotuose šiais bruožais:

1. Glikolizės reakcijos vyksta atskirose ląstelių organelėse.
2. Nėra laktato dehidrogenazės, todėl aerobiozėje piruvatas yra vienintelis iš ląstelės šalinamas produktas.
3. Anaerobinėmis sąlygomis gliukozė verčiama į lygius piruvato ir glicerolio, kurie pašalinami iš ląstelės, kiekius.
4. Glikolizė reguliuojama kitaip.

Glikolizės fermentus koduojantys genai išsidėstę branduoliniame genome. Glikosomų fermentus sintetina laisvai citozolyje išsibarsčiusios polisomos. Glikosomų baltymų gyvavimo pusamžis yra 30–60 min.

Šaltiniai
---------

* Hellemond JJ. Bakker BM. Tielens AG. Energy Metabolism and Its Compartmentation in Trypanosoma brucei. Adv Microb Physiol. 2005;50: 199–226.
* Encyclopedia of Life Sciences Archyvuota kopija 2011-05-13 iš Wayback Machine projekto.
**Čikagos mokykla** – laisvosios rinkos neoliberali ekonominė filosofija, ilgą laiką asocijuota su Čikagos universitetu. Susiformavo XX a. 3-ajame dešimtmetyje Jungtinėse Amerikos Valstijose. Žymiausi atstovai – Čikagos universiteto profesoriai M. Friedman, F. H. Knight, T. W. Schultz, G. J. Stigler.

Čikagos mokykla laikėsi požiūrio, kad ekonomikos teorija gali apsieiti be vertinimų, teigė, kad neoklasikinė kainų teorija tiksliai aprašo ekonominės sistemos veikimą, o išteklų paskirstymo problemą geriausiai išsprendžia laisvoji konkurencija. Jie atgaivino ir išplėtojo kiekybinę pinigų teoriją – monetarizmą. Pagal ją, ekonominį gyvenimą labiausiai reguliuoja pinigai, efektyviausiai – centrinio banko reakcija į pinigų paklausą. Čikagos mokyklos atstovai atsisakė požiūrio, kad pinigų apyvartos greitis pastovus. Funkcinį ryšį tarp pinigų apyvartos greičio ir pinigų paklausos nustatė remdamiesi 75 metų laikotarpio Jungtinių Amerikos Valstijų statistikos duomenimis; pinigų paklausai taikė bendrąją kainų teoriją. Iš pradžių jie neatsižvelgė į tai, kad pinigų politikos padariniai ateina vėliau nei numatyta prognozėse. Vėliau Čikagos mokyklos atstovai papildė teorijas teiginiais, kad pinigų kiekį reikėtų didinti palaipsniui ir po nedaug, riboti centrinių finansų įstaigų laisvę neleidžiant joms reaguoti staigiomis pinigų politikos reguliavimo priemonėmis.

Istorija
--------

Tuo metu, kai didžiojoje pasaulio dalyje keinsizmas buvo vertinama, kaip ortodoksiška, griežtai nustatyta ekonomikos valstybinio reguliavimo reguliavimo teorija, Čikagos filosofija buvo įvardinama kaip neįprastai ekstremistiška, t. y. linkstanti į kraštutines pažiūras ir priemones. Nuo 1970 m. ji buvo pradėta vis dažniau pradėta vadinti pagrindine ir vyraujančia, o Čikagoje išugdyti ekonomistai dažnai vaidindavo pagrindinį vaidmenį žiauriame infliacijos ir rinkos liberalizavimo procese, prašliuožusiame per pasaulį XX a. 9-ąjį ir 10-ąjį dešimtmečius.

Pagal 2003 m. duomenis, net 22 iš 49 Nobelio premijos laureatų ekonomikos srityje buvo Čikagos universiteto nariai, studentai ar tyrinėtojai. Su šia mokykla yra siejama taip vadinama Šoko terapija – ideologinė ir politinė totalaus kontroliavimo ūkio decentralizacijos schema, 1980–2010 m. pritaikyta daugelyje pasaulio kraštų, kurios esmė – gamybos objektų bei kitos nuosavybės privatizacija. Deja, šie pasaulinio masto pokyčiai davę impulsų ir permainų gamybai bei prekybai pavertė ekonominiais skurdžiais šimtus milijonų žmonių, kurie buvo nepasiruošę ir neparengti rinkos ekonomikai įvairiose pasaulio valstybėse. Kita vertus ir ši ekonomistų mokykla nesugebėjo pasiūlyti bei įgyvendinti tvaraus vystymosi ekonomikos modelio: pasaulį ir toliau krečia retesnės ar dažnesnės ekonominės krizės tiek atskiruose kraštuose, tiek ir visuose kontinentuose vienu metu. 2008–2009 m. pasaulio ekonomikos krizė parodė neoliberalių ekonomikų nestabilumą ir atnešė milžiniškus nuostolius.

Šaltiniai
---------

* *Čikagos mokykla*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
| **Gintautas Mikolaitis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1959 m. gruodžio 19 d. (63 metai)Liepynuose, Raseinių rajonas |
|  |
| Veikla | inžinierius, Lietuvos ir Raseinių rajono savivaldybės politinis veikėjas. |
| Partija | 1994 m. Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1984 m. Kauno politechnikos institutas |

**Gintautas Mikolaitis** (g. 1959 m. gruodžio 19 d. Liepynuose, Raseinių rajonas) – inžinierius, Lietuvos ir Raseinių rajono savivaldybės politinis veikėjas.

Biografija
----------

1967–1971 m. mokėsi Šilininkų pradžios mokykloje, 1971–1978 m. Girkalnio vidurinėje mokykloje, 1979 m. baigė Kauno profesinę technikos mokyklą Nr. 33, kino mechanikas. 1984 m. baigė Kauno politechnikos instituto Lengvosios pramonės fakultetą, inžinierius mechanikas.

1984–2000 m. Raseinių siuvimo gamybinio susivienijimo „Šatrija" darbininkas, vyr. inžinieriaus pavaduotojas, generalinio direktoriaus pavaduotojas statybai. 1997–2000 m. Raseinių rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2000 m. UAB „Raseinių šilumos tinklai" direktorius, 2000–2004 m. ir 2004–2008 m. kadencijų Seimo narys.

Nuo 1994 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Raseinių rajono skyriaus narys, 1997–2000 m. Raseinių skyriaus pirmininkas, nuo 1999 m. LSDP tarybos narys, 2010 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.

1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys.

1979 m. Lietuvos žiemos daugiakovės čempionas.

2008 m. birželį Seime rinkti parašai dėl interpeliacijos G. Mikolaičiui už politikų elgesio kodekso pažeidimus. Politikas buvo matomas neblaivus Vyriausybės metinės ataskaitos metu, taip pat buvo pasinaudota jo balsavimo kortele jam būnant atostogose Maltoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  www.bernardinai.lt „Seime renkami parašai dėl interpeliacijos etiką pažeidusiam socialdemokratui G. Mikolaičiui" 2008-06-13

Nuorodos
--------

* Apie G. Mikolaitį Lietuvos Respublikos Seimo tinklalapyje.
| Chiya |
| --- |
|  |
| Poklasikinio laikotarpio Majos aukštumos |
| Vieta | Gvatemala |
| Tipas | Majų miestas |
| Istorija |
| Laikotarpis | Poklasikinis |
| Tauta | Cutuchiliai |

**Čija** (*Chiya*) – poklasikinio laikotarpio aukštikalinių majų (cutuchilių) miestas, jų valstybės sostinė, buvusi dab Gvatemalos pietuose, netoli nuo dabartinio miesto Santjago Atitlano. Dabar čia yra **Čuitinamito** (*Chuitinamit*) kaimelis.

Istorija
--------

Mezoamerikos civilizacija silpnai veikė šį regioną iki X a. kuomet čia iš šiaurės atsikėlė pipiliai, kalbėję nauatlių kalba. Nuo XI a. Majų aukštumas veikiant šiaurėje klestėjusiai toltekų kultūrai, čia buvo pastatytas miestas Čija.

XIII a. į regioną atsikėlė įvairios majų tautos, dabartinių kičių, kakčikelių ir cutuchilių protėviai. Pastarieji įsitvirtino aplink ežerą, o Čija tapo jų politinio darinio centru. XV a. viduryje kičių valstybę Kumarkachą valdant Q’uicab, šis sukūrė didelę imperiją, apėmusią didžiumą aukštikalnių regiono tautų, tarp jų ir cutuchilius. Tačiau jo valdymo pabaigoje tos tautos paskelbė nepriklausomybę.

Iš karto prasidėjo kova tarp dviejų stiprių cutuchilių miestų, – Čijos ir Čukumuko, kuriuos valdė skirtingi klanai – A’Tziquinaha („paukščių") ir Tzutjila'. Karą laimėjo Čija, kuri galutinai tapo valstybės sostine, joje buvo statomi nauji pastatai, piramidės, altoriai.

1485 m. atsinaujino cutuchilių karai su kičiais. Kičiams iš pradžių gerai sekėsi, bet vėliau jie patys buvo nugalėti gretimų kakčikelių. Tai atnešė taikos laikotarpį, trukusį 1501–1521 m. kol naujas vidaus sukilimas vėl neįžiebė karo. Sukilimo metu Čukumuko klanas siekė paimti valdžią, bet Čijės valdovas su kakčikelių valdovo *Ajpop Achi' Tzían* pagalba jį labai žiauriai numalšino, išžudydamas sukilėlius.

1424 m. Pedro de Alvarado atvyko į Išimče, iš kur vykdė aplinkinių tautų užkariavimus. Jis sunaikino Čiją ir pabaigė cutuchilių valstybės egzistavimą.

Čijės (cutuchilių) valdovai
---------------------------

* Acxoquauh
* Tzutujil Pop
* Rumal Ahau (1493-97)
* Chichialhtulu (1497–1501)
* Tepepui (1501–1524)

Nuorodos
--------

* Prieškolumbinė Santjago Atitlano (Čijos) istorija

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R**Senovės majų miestai** |
| --- |
|  |
| Ikiklasikinis laikotarpis | 
 Kaminalchuju **·**  Čiapa de Korsas **·**  El Miradoras **·**  Isapa **·**  Takalik Abachas |  |
|  |
| Klasikinis laikotarpis | 
 Altun Ha **·**  Bonampakas **·**  Jaščilanas **·**  Jašha **·**  Kahal Pečas **·**  Kalakmulis **·**  Kankuenas **·**  Karakolis **·**  Kirigva **·**  Kopanas **·**  Lamanajus **·**  Lubantunas **·**  Naranchas **·**  Palenkė **·**  Piedras Negras **·**  Seibalis **·**  Šunantuničas **·**  Uašaktunas **·**  Tikalis **·**  Tonina |
|  |
| Poklasikinis laikotarpis | 
 **Aukštumų majai**: Kumarkachas **·**  Išimčė **·**  Čahoma **·**  Čija **·**  Zakuleu **·**  **Jukatano majai**: Edzna **·**  Majapanas **·**  Tulumas **·**  Koba **·**  Čičen Ica **·**  Ušmalis **·**  Cibilčaltunas |
|  |
| Kolumbinis laikotarpis | 
 Tajasalis **·**  Sakpetenas **·**  Keišilis |

 |
**Radja Nainggolan**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Radja Nainggolan |
| Gimimo data | 1993 m. rugsėjo 20 d. (28 metai) |
| Gimimo vieta | Antverpenas, Belgija |
| Ūgis | 1,76 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Cagliari Calcio (skol. iš Inter Minal) |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2006–201020102010–201420142014–20182018–2019– | Piacenza Calcio→ Cagliari Calcio (skol.)Cagliari Calcio→ AS Roma (skol.)AS RomaInter Minal→ Cagliari Calcio | 71 (4)7 (0)131 (7)17 (2)138 (26)29 (6)0 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 200420072008–20092007–20102009– | Belgijos U-16Belgijos U-19Belgijos U-20Belgijos U-21 Belgija | 1 (0)2 (0)2 (0)13 (1)30 (6) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2019 m.. |

**Radža Naingolanas** (g. 1988 m. gegužės 4 d.) – Indonezijos batakų kilmės Belgijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje Italijos klube Inter Minal bei Belgijos rinktinėje. 

Nuo 2019 m. yra paskolintas Cagliari Calcio klubui.

Gimė Antverpene. Futbolininko karjerą pradėjo 2000 m. KFC Germinal Beerschot jaunimo komandoje. 2005–2007 m. atstovavo Piacenza Calcio jaunių komandai. 2006 m. debiutavo pagrindinės komandos sudėtyje. 2010 m. buvo skolinamas Cagliari Calcio klubui. Tais pačiais metais pasirašė ilgalaikę sutartį. Nuo 2014 m. žaidžia AS Roma klube.

Tarptautinė karjera
-------------------

Belgijos rinktinėje debiutavo Japonijoje, Kirino taurėje, 2009 m. gegužės 29 d. prieš Čilę.
Pirmąjį įvartį pelnė 2014 m. kovo 5 d. draugiškose rungtynėse prieš Dramblio Kaulo Kranto rinktinę.

Rinktinei atstovavo UEFA Euro 2016 m. čempionato atrankoje. Pelnė kelis įvarčius. Po 16 metų pertraukos, Belgija pateko į UEFA Euro 2016 m. čempionatą Prancūzijoje. Čempionate debiutavo birželio 13 d. prieš Italiją. Žaidė prieš Airiją, Švediją ir Velsą.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------


| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių |  | 00 | 00 | 00 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Žemyno čempionatai** |
| Prancūzija 2016 | ketvirtfinalis | 5 | 2 | 0 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  OFFICIAL: Nainggolan returns to Cagliari
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
| **Eugenijus Palavinskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1951 m. spalio 28 d. (71 metai)Puože, Kupiškio rajonas |
|  |
| Veikla | architektas, Lietuvos ir Alytaus rajono politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | 1977 m. Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Eugenijus Palavinskas** (g. 1951 m. spalio 28 d. Puože, Kupiškio rajonas) – architektas, Lietuvos ir Alytaus rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1970 m. baigė Alizavos vidurinę mokyklą, 1977 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo architekto specialybę.

1977–1980 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto Druskininkų skyriaus vyresnysis architektas. 1980–1981 m. Alytaus miesto vyriausiasis dailininkas. 1982–1987 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto Druskininkų skyriaus grupės vadovas. 1987–2001 m. Druskininkų savivaldybės administracijos skyriaus vedėjas – Druskininkų vyriausiasis architektas.

2001 m. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos viceministras. 2001–2003 m. UAB „Ligaja" direktorius plėtrai. 2003–2006 m. UAB „Alytaus planas" projekto vadovas. 2006–2009 m. Alytaus apskrities viršininkas. 2009–2017 m. viešosios įstaigos „Alytaus regiono plėtros agentūra", „Plėtros projektų agentūra" direktorius. UAB „Alkesta" generalinio direktoriaus pavaduotojas. 

2002–2006 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys.

Architektų sąjungos narys, periodiškai revizijos komisijos pirmininkas, recenzentas, konkursų žiuri narys. Atestuotas teritorijų detaliojo plano, statinio projekto, autorinės ir techninės priežiūros vadovas būsto, viešosios paskirties, gamybos ir ūkinės veiklos statinių grupėms.

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-04 iš Wayback Machine projekto.
2011 m. Europos rinkos lyderis tarp miesto automobilių Fiat Panda
**Miesto automobilis** – mažas automobilis, visų pirma skirtas naudoti miestų teritorijose.

Euro NCAP organizacija miesto automobilius vadina superminiais.

Pirmieji maži automobiliai (Austin 7, Fiat 500 ir kt.) buvo sukurti XX a. viduryje, tačiau jie nebuvo vadinami miesto automobiliais. Po II pasaulinio karo gamintojai pristatė mikroautomobilius – miesto automobilių pradininkus. Tai buvo Bond Minicar, AC Petite, Isetta ir panašūs modeliai. Dažniausiai tai būdavo dviviečiai trimis ratais varomi automobiliai.

Bėgant laikui Europos rinkos pajamos didėjo, tad buvo sukurti didesni miestams skirti automobiliai. Vienas pirmųjų tapo 1957 m. Fiat 500. Kiek vėliau British Motor Corporation sukūrė Mini. Netrukus miesto automobiliai didėjo, juos gamino beveik visi automobilių gamintojai. Vieninteliai Fiat modeliai 500 ir 126 dar sugebėjo siūlyti iki 3 m ilgio keturviečius automobilius. Vėliau tokie modeliai kaip Peugeot 104, Citroën LNA ir Fiat Panda nustatė miesto automobilių ribas ties 3,3 m ilgiu.

Miesto automobilių bumas prasidėjo nuo 1980 m. Tuo metu išpopuliarėjo didesni miesto automobiliai. Tokie pavyzdžiai galėtų būti Hyundai Atos ir Chevrolet Spark.

Nuo 2000 m. tokie automobiliai vėl pradėjo mažėti – Tata Nano ir Toyota iQ modelių ilgis siekia 3 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Little Cars in the Big Apple: Still Only a Good Idea Archyvuota kopija 2013-08-22 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Motoring: The City car to be seen in
3. ↑  Superminis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Kaldas da Rainjaport. *Caldas da Rainha* |
| --- |
|        |
| *Šv. Marijos bažnyčia prie versmių* |
|  |
| 

Kaldas da RainjaKaldas da Rainja

39°24′0″ š. pl. 9°08′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.40000°š. pl. 9.13333°r. ilg.﻿ / 39.40000; 9.13333﻿ (Kaldas da Rainja)Koordinatės: 39°24′0″ š. pl. 9°08′0″ v. ilg.﻿ / ﻿39.40000°š. pl. 9.13333°r. ilg.﻿ / 39.40000; 9.13333﻿ (Kaldas da Rainja) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0)------ vasaros: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Portugalijos vėliava Portugalija |
| **Regionas** | Vidurio Portugalija |
| **Apskritis** | Leirijos apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 30 343  |
|  |
|  **Vikiteka** | Kaldas da Rainja |

**Kaldas da Rainja** (port. *Caldas da Rainha*) – miestas Portugalijoje, Vidurio Portugalijos krašte, į šiaurės vakarus nuo Santareno, maždaug pusiaukelėje tarp Lisabonos ir Leirijos, 10 km į rytus nuo Atlanto vandenyno. Savivaldybės centras. Plentai į Lisaboną, Leiriją, Santareną. Keramikos amatai. Yra XVI a. Šv. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, XVI a. barokinis Šv. Sebastijono vienuolynas, Respublikos aikštė, dailininko Žozė Maljoa (*José Malhoa*) muziejus. Trykšta karštosios versmės.

Istorija
--------

Pasak legendos, 1484 m. miestą įkūrusi karalienė Eleonora Vizietė, čia sustojusi prie versmių. Čia XV a. pab. pastatyta ligoninė. 1511 m. Kaldasui suteiktos miesto teisės. Miesto pavadinimas reiškia „karalienės vonios".

Sportas
-------

* Caldas SC, futbolo klubas.
* „Campo da Mata" stadionas.
| **Peziza ampliata** |
| --- |
|  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Aukšliagrybūnai  *( Ascomycota)* |
| Klasė: | Aukšliagrybiai  *( Ascomycetes)* |
| Eilė: | Ausūniečiai  *( Pezizales)* |
| Šeima: | Ausūniniai  *( Pezizaceae)* |
| Gentis: | Ausūnis  *( Peziza)* |
| Rūšis: | Atlapakraštis ausūnis  *( Peziza ampliata)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Atlapakraštis ausūnis** (*Peziza ampliata*) – ausūninių šeimos grybų rūšis.

Vaisiakūniai nedideli, iki 4 cm skersmens. Jauni beveik rutuliški, puodelio, galiausiai - netaisyklingos, banguotos lėkštelės formos. Viršus nežymiai raukšletas, šviesiai rudas, gelsvai pilkšvai rudas. Apatinė pusė ruda, lyg miltuota, vėliau viršus ir apačia pasidaro šviesiai rudi arba vienodos spalvos, išblunka iki pilkos spalvos.
Trama gelsva, trapi. Koto nėra.
Sporos 16-20 x 8-12 μm.

Būdingi požymiai: vaisiakūnio viršus šiek tiek raukšlėtas.

Auga nuo pavasario iki rudens, pavieniui, grupelėmis, humusingoje dirvoje, ant trūnijančių augalinės kilmės liekanų, atvirose vietose. Nedažnas. Nevalgomas.

Literatūra
----------

* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 503

Nuorodos
--------

* Atlapakraštis ausūnis iš www.mushrorama.nl Archyvuota kopija 2007-07-02 iš Wayback Machine projekto.
| Atlas Maior, sive Cosmographia Blaviana, qua solum, salum, coelum, accuratissime describuntur |
| --- |
| **Tipas** | 594 žemėlapiai 11 tomų |
| **Mastelis** | įvairus |
| **Geografinė aprėptis** | Pasaulis |
|  |
| **Leidybos metai** | 1662–1665 m. |
| **Leidybos šalis** | Nyderlandai |

**Atlas Maior** (pilnas pavadinimas lot. *Atlas Maior, sive Cosmographia Blaviana, qua solum, salum, coelum, accuratissime describuntur*) – didžiulis atlasas, kurį išleido olandas Joan Blaeu tarp 1662 ir 1672 m. Iš viso atlasas turėjo 9–12 tomų (priklausomai nuo kalbos), jame buvo 594 žemėlapiai ir apie 3000 puslapių teksto. Savo apimtimi ir kaina tai buvo didžiausia viso XVII amžiaus knyga. Didžiausias vėlesnis atlasas buvo „Atlante Veneto", kurį apie 1700 m. išleido italas Vincenzo Coronelli.

Istorija
--------

1645 m. „Atlas Novus" viršelis
Atlasas mažomis dalimis buvo leidžiamas nuo 1634 m. pavadinimu „Atlas Novus" (pilnai lot. *Theatrum orbis terrarum, sive Atlas Novus*). Pirmasis atlasas baigtas 1635 m. 4 versijomis (lotynų, olandų, prancūzų, vokiečių kalbomis) kaip 2 tomų leidinys. Nuo 1640 m. buvo leidžiamos 3 tomų versijos, o 1658 m. – 6 tomų. 1662 m. pradėtas leisti dar didesnis – daugiatomis „Atlas Maior" leidinys, baigtas 1665 m. Jo pilnas pavadinimas lot. *Atlas Maior, sive Cosmographia Blaviana, qua solum, salum, coelum, accuratissime describuntur* byloja, kad buvo planuojama atvaizduoti ne tik sausumą, bet ir jūras bei dangų, tačiau pastarieji taip ir nebuvo išleisti, kadangi 1672 m. bendrovę nusiaubė gaisras, o po kelerių metų verslas bankrutavo.

Aprašymas
---------

Didžiausia apimtimi atlasas išleistas 12 tomų:

* I tomas – Šiaurės Europa, Norvegija, Danija
* II tomas – Švedija, Rusija, Lenkija, Rytų Europa, Graikija
* III tomas – Vokietija
* IV tomas – Nyderlandai
* V tomas – Anglija
* VI tomas – Škotija, Airija
* VII tomas – Prancūzija I
* VIII tomas – Prancūzija II, Šveicarija
* IX tomas – Italija
* X tomas – Ispanija, Afrika
* XI tomas – Azija
* XII tomas – Amerika

Lietuva
-------

1648 m. žemėlapio versija, orientuota vakarų kryptimi į viršų, vėliau panaudota ir „Atlas Maior"
Kadangi J. Blau atlasas savo laikmetyje buvo pats tiksliausias, išsamiausias to meto pasaulio atlasas, jame buvo atvaizduota ir dabartinė Lietuva. Ji buvo pavaizduota II tome keliuose žemėlapiuose. Pagrindinis iš jų – 24 žemėlapis, sudarytas 1613 m. LDK žemėlapio pagrindu, tačiau originaliai jį pavertus – į viršų nukreipiant ne šiaurinį, bet vakarinį žemėlapio kraštą. Tokį originalų LDK žemėlapį J. Blau sudarė dar 1648 m. ir nurodė autoriumi Radvilą Našlaitėlį – taip pat autorystė nurodyta ir „Atlas Maior" leidimuose.

* 1 žemėlapis: Švedija, Danija ir Norvegija
* 2 žemėlapis: Švedijos karalystė
* 10 žemėlapis: Livonija
* 22 žemėlapis: Prūsija
* 24 žemėlapis: Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė

Šaltiniai
---------

1. ↑  'Atlas maior' by Blaeu. Uu.nl (tikrinta 2021-11-21).
2. ↑  De Atlas Maior van Blaeu. CanonVanNederland.nl (tikrinta 2021-11-21).
| **Brycinus longipinnis** |
| --- |
| Ilgapelekis bricinas (*Brycinus longipinnis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Characidai  *( Characiformes)* |
| Šeima: | Afrikinės tetros  *( Alestidae)* |
| Gentis: | Bricinai  *( Brycinus)* |
| Rūšis: | Ilgapelekis bricinas  *( Brycinus longipinnis)* |

 |

**Ilgapelekis bricinas** (*Brycinus longipinnis*) – afrikinių tetrų (*Alestidae*) šeimos žuvis.

Kūnas iki 13 cm ilgio, sidabrinės spalvos, su išilgai kūno nevienodo ilgio juodomis juostomis. Subrendusių patinų nugarinis pelekas pailgėjęs. Tai dažniausiai akvariumuose laikoma šios genties rūšis. Akvariumas erdvus, sandariai uždengtas, turintis pakankamai vietos plaukiojimui. Tinkamiausias minkštas arba vidutinio kietumo rūgštokas, arba kiek šarmingas vanduo. Temperatūros ribos 22-26 laipsniai. Ikrai paskleidžiami tarp augalų. Mailius išsirita per šešias dienas.

Paplitęs tropinės Afrikos vakarinėje dalyje.

Nuorodos
--------

* FishBase (anglų k.)
| Gamanta |
| --- |
| **Ilgis** | 11,0 km |
| **Baseino plotas** | 23,6 km² |
| **Ištakos** | Ščiukutė |
| **Žiotys** | Laukysta |
| **Šalys** |  Lietuva |

**Gamanta** (*Gamenta*) – upelis Lietuvoje, Kaišiadorių rajone; Laukystos dešinysis intakas (Neries baseinas). Išteka iš Ščiukutės ežerėlio, telkšančio prie Benkūnų. Teka į šiaurę Laukagalio botaniniu draustiniu, toliau į šiaurės vakarus, vakarus laukais. Įteka Laukyston 9,0 km nuo jos žiočių, šalia Krivonėlių.

Intakas – Slaja (kairysis).

Vidurupio vaga ištiesinta. Prie Gamantos įsikūrę Benkūnai, Gureliai, Prūdninkai, Aponiškės, Slajos, Gečionys, Surveliai, Daubara.

Upėvardis siejamas su žodžiais *gamalas* ('gabalas, gurvuolis'), *gamakas* ('gabalas') ir kildinamas iš bendresnės *gam-* šaknies reikšmės, reiškiančios gumbuotumą, linkimą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė. *Lietuvos upės: Hidrografija ir nuotėkis*. Kaunas: Lietuvos energetikos institutas, 2001.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 106
| ***Cedrus atlantica*** |
| --- |
| Atlasinis kedras (*Cedrus atlantica*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Pušūnai  *( Pinophyta)* |
| Klasė: | Pušainiai  *( Pinopsida)* |
| Šeima: | Pušiniai  *( Pinaceae)* |
| Gentis: | Kedras  *( Cedrus)* |
| Rūšis: | Atlasinis kedras  *( Cedrus atlantica)* |

 |

**Atlasinis kedras** (*Cedrus atlantica*) – pušinių šeimai (*Pinaceae*) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi šiaurinėje Atlaso kalnų dalyje Alžyre ir Maroke. Kartais laikomas Libano kedro porūšiu (*C. libani subsp. atlantica*).

Tai visžalis, spygliuotis medis, kurio aukštis siekia 30-35 m (kartais iki 40 m), kamieno skersmuo 1,5-2 m. Laja piramidiška, horizontaliomis šakomis. Labai panašus į Libano kedrą, turi kiek mažesnius kankorėžius ir spyglius. Subrendę kankorėžiai būna 5-7 cm ilgio, 4 cm pločio, šviesiai rudi. Sėklas subrandina rudenį, o išbarsto pavasarį.

Atlasinis kedras auga 1000–2000 m aukštyje Tel Atlaso ir Rifo kalnuose, sudaro monotipines giraites.

Medis dažnai auginamas kaip dekoratyvinis augalas, mediena tvirta, naudojama statyboms, baldų gamybai.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2010-11-08 iš Wayback Machine projekto.

* Kedrų giraitė Maroke
* Vyriški kankorėžiai
* Šakos


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Atlasinis kedras** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Melanoleuca strictipes** |
| --- |
| Ilgakotis minkštūnis (*Melanoleuca strictipes*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Grybai  *( Fungi)* |
| Skyrius: | Papėdgrybūnai  *( Basidiomycota)* |
| Klasė: | Papėdgrybiai  *( Basidiomycetes)* |
| Eilė: | Agarikiečiai  *( Agaricales)* |
| Šeima: | Baltikiniai  *( Tricholomataceae)* |
| Gentis: | Minkštūnis  *( Melanoleuca)* |
| Rūšis: | Ilgakotis minkštūnis  *( Melanoleuca strictipes)* |

 |
|  Index Fungorum |

**Ilgakotis minkštūnis** (*Melanoleuca strictipes*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, minkštūnių (*Melanoleuca*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–7 (10) cm skersmens, paplokščia, su buku gūbreliu, lygi, beveik blizganti, iš pradžių gelsva, vėliau gelsvai rusva, smėlio spalvos. Lakšteliai tankūs, pusiau nuaugtiniai. Kotas 5–9×0,5–1,5 cm, truputį plaušuotas, pilkšvas, rusvo atspalvio. Trama balta, nekarti, šviežių miltų, medienos kvapo.

Auga gegužės–rugpjūčio mėnesiais miškų aikštelėse, pievose, pakelėse, parkuose. Valgomas, menkavertis, tinka grybų miltų gamybai. Vartojamas su kitais grybais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vincentas Urbonas. *Grybai*. Vilnius: Mokslas, 1986. p. 132.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ilgakotis minkštūnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Lučesa |
| --- |
| Lučesa Vitebsko rajone Lučesa Vitebsko rajone |
| **Ilgis** | 90 km |
| **Baseino plotas** | 3510 km² |
| **Vidutinis debitas** | 21,4 m³/s |
| **Ištakos** | Zelenskojės ežeras |
| **Žiotys** | Vakarinė Dvina |
| **Šalys** | Baltarusija |

**Lučesa** arba **Lučosa** (blrs. *Лучоса, Лучеса*) – upė Baltarusijoje, Vitebsko srityje; Vakarinės Dvinos kairysis intakas. Prasideda Zelenskojės ežere prie Babinavičių gyvenvietės (Lioznos rajonas). Teka Lučosos žemuma Lioznos ir Vitebsko rajonais. Įteka į Dviną netoli Vitebsko.

Intakai: Čarnica, Suchadrauka (dešinieji), Aridyšeuka, Serakaratnianka, Abalianka, Čarničanka, Abručouka (kairieji).

Upės vagos plotis 20-30 m, žemupyje – iki 60 m. Užšąla gruodį, atitirpsta kovo gale. Slėnis trapecinis, 400–600 m pločio. Krantai daug kur statūs.

Lučosos pavadinimas baltiškos kilmės, giminiškas Laukesos pavadinimui.

Prie upės yra Baronikų kaimas, greta yra Dniepro-Dauguvos kultūros piliakalnis.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Республика Беларусь. Атлас охотника и рыболова: Витебская область / Редактор Г. Г. Науменко. – Мн.: РУП «Белкартография», 2010. – 72 с. – 10 000 экз. – ISBN 978-985-508-136-5
Rūšiavimo konteineriai Singapūre.
**Atliekų rūšiavimas** – procesas, kurio metu atliekos rūšiuojamos pagal medžiagas, iš kurių jos pagamintos. Surūšiuotos atliekos surenkamos iš gyventojų (dažniausiai taikoma konteinerinė pakuočių ir pakuočių atliekų surinkimo sistema) ir įstaigų, arba pristatomos į atitinkamus centrus, ir vėliau atitinkamai apdorotos panaudojamos naujų produktų gamyboje. Naudojama ir specialiai rūšiavimui pritaikyta įranga.

Atliekas rūšiuoja patys gyventojai arba tai daroma vėliau specialiose vietose. Dažniausiai visuomenei prieinamose vietose būna skirtingi rūšiavimo konteineriai, į kuriuos pagal tam tikras taisykles atskirai metamas stiklas, metalas, popierius ir plastikas (metalo ir plastiko atliekos metamos į vieną konteinerį)..

Pavojingas atliekas, medicinines priemones, drabužius, baterijas, elektronikos atliekas, statybines medžiagas reikia rūšiuoti į specialius konteinerius ar atliekų surinkimo aikšteles.

Kai kurios maisto atliekos taip pat gali būti neišmetamos, bet rūšiuojamos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Atliekų rūšiavimo schema Archyvuota kopija 2014-04-08 iš Wayback Machine projekto.
Gambijos gyventojų sk. kitimas 1961-2003 m.
Gyventojų amžiaus piramidė
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Gambijos demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 1 824 158 (2010 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 43,6 %
* *15-64 m.:* 53,5 %
* *65 m. ir vyresni:* 2,8 % (2010 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 18 m.
* *vyrų:* 17,9 m.
* *moterų:* 18,2 m. (2010 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,528 % (2010 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 37,31 gimimų/1000 gyv. per metus (2010 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 12,03 mirčių/1000 gyv. per metus (2010 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0 migrantų/1000 gyv. (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 57 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 4,2 % (2005 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,01 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,98 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,98 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1 vyras vienai moteriai (2010 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 67,49 mirusiųjų/1000 gimimų (2010 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 54,07 m.
* *vyrų:* 52,32 m.
* *moterų:* 55,86 m. (2010 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 40,1 %
* *vyrų:* 47,8 %
* *moterų:* 32,8 % (2002 m.)

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gambijos demografija** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* CŽV pasaulio faktų knyga: Gambija (angliškai) Archyvuota kopija 2020-04-24 iš Wayback Machine projekto.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Gambijos miestai