recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jungtinių Valstijų maršalų tarnyba**| Oficialus herbas
**Oficialus herbas** |
|
| Jungtinių Valstijų maršalo ženklelis
**Jungtinių Valstijų maršalo ženklelis** |
| **Įkurta** | 1789 m. rugsėjo 24 d. |
| **Būstinė** | Arlingtonas, Virdžinija |
| **Vadovas** | John F. Clark |
| **Oficiali svetainė** | www.justice.gov/marshals/ |
|

**Jungtinių Valstijų maršalų tarnyba** (angl. *The United States Marshals Service*) (*sutr.* **USMS**) – Jungtinių Amerikos Valstijų federalinė įstatymų priežiūros agentūra prie Jungtinių Valstijų Teisingumo departamento.

JAV maršalų tarnyba yra Jungtinių Valstijų federalinių teismų įstatymų vykdymo priemonė. Maršalai saugo teismų pareigūnus ir pastatus, kad būtų užtikrintas efektyvus teisinės sistemos veikimas. Maršalai padeda su teismų apsauga, kalinių gabenimu, pateikia arešto orderius ir ieško pabėgusių kalinių. 

JAV maršalų tarnyba turi savo oro pervežimo agentūrą *Justice Prisoner and Alien Transportation System* (*JPATS*), kuri perveža kalinius ir imigracinės tarnybos sulaikytus nelegalius imigrantus. Per metus perveža virš ketvirčio milijono žmonių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „*Fact Sheet: United States Marshals Service*" (PDF). usmarshals.gov. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2007-01-06. Nuoroda tikrinta 2007-01-08. (*A Chronology of the United States Postal Inspection Service* Archyvuota kopija 2013-08-20 iš Wayback Machine projekto.)
VLC Media Player|  |
|  |
| Stabili versija | 3.0.7.1 |
| Parašyta | C ir C++ |
| Operacinė sistema | Windows, OS X, Linux, BSD, Solaris, Android, iOS, Chrome OS, Windows Phone, QNX, Haiku, Syllable, OS/2 |
| Platforma | IA-32, x64, ARM, MIPS, PowerPC |
| Tipas | Multimedijos grotuvas |
| Licencija | GNU Lesser General Public License v2.1+ |
| Svetainė | videolan.org/vlc/ |

**VLC media player** – atviro kodo programa, skirta įvairių formatų vaizdo medžiagai peržiūrėti. VLC media player veikia Windows, Linux, Mac OS X, iOS, Android ir kitose operacinėse sistemose.

VLC media player pirmą kartą išleistas 2001 m. vasario 1 d.

Ši programa iš kitų tokio tipo programų išsiskiria tuo, kad turi integruotus video kodekus, kurių papildomai nebereikia įdiegti. Viena iš šios programos funkcijų yra vaizdo medžiagos transliavimas internetu nepriklausomai nuo naudojamos operacinės sistemos. VLC media player palaiko daugelį vaizdo bei garso formatų, gali skaityti filmus iš CD ir DVD (išsaugoti juos kompiuterio diske), konvertuoti failus iš vieno formato į kitą. Taip pat VLC media player galima paleisti ir failus, kurie tebėra siunčiami. Ši programa rodo titrus, turi garso vienodintuvą ir daug kitų funkcijų.

Išnašos
-------

1. ↑  „15 years of VLC and VideoLAN". Jean-Baptiste Kempf. Suarchyvuotas originalas 2021-05-18. Nuoroda tikrinta 2021-04-26. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  „VLC Media Player review". TechRadar. Nuoroda tikrinta 2021-04-26.
3. ↑  „25 things you can do with VLC Media player!". Unixmen. Nuoroda tikrinta 2021-04-26.
| **Probosciger aterrimus** |
| --- |
| Juodoji palminė kakadu (Probosciger aterrimus)Juodoji palminė kakadu(*Probosciger aterrimus*) |
| Apsaugos būklė |
| Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Papūginiai paukščiai  *( Psittaciformes)* |
| Šeima: | Kakadu  *( Cacatuidae)* |
| Pošeimis: | Juodasnapės kakadu  *( Microglossinae)* |
| Gentis: | Palminės kakadu  *( Probosciger)* |
| Rūšis: | Juodoji palminė kakadu  *( Probosciger aterrimus)* |

 |
| Binomas |
| ***Probosciger aterrimus***J. F. Gmelin, 1788 |
| Juodosios palminės kakadu paplitimo arelasJuodosios palminės kakadu paplitimo arelas |

**Juodoji palminė kakadu** (*Probosciger aterrimus*) – kakadu (*Cacatuidae*) šeimos papūga.

Išvaizda
--------

Tai gana stambi papūga. Kūnas 54-80 cm, uodega – apie 25 cm ilgio; svoris – apie 1000 g. Plunksnų danga juoda, su vos pastebimu žaliu atspalviu. Snapas labai stambus, galingas, juodas, panašus į arų snapą. Kuodas didelis, iš siaurų ilgų ir atgal užlenktų plunksnų. Skruostai be plunksnų ir yra šviesiai raudonos, o papūgai susijaudinus – ryškiai raudonos spalvos. Aplink akis esanti plika sritis juoda. Rainelė tamsiai ruda. Kojos pilkos. Patelės mažesnės už patinus, jų snapas taip pat mažesnis.

Paplitimas
----------

Gyvena Australijos šiaurėje, Keip Jorko pusiasalyje, Naujojoje Gvinėjoje ir artimesnėse salose.

Gyvenimo būdas
--------------

Apsigyvena tropiniuose miškuose, kur auga aukšti medžiai ir savanose su pavieniais medžais. Gyvena pavieniui arba nedidelėmis grupelėmis. Minta eukaliptų, akacijų, figmedžių sėklomis, vabzdžių lervomis, kurias lengvai savo stipriu snapu ištraukia iš po žievės ir šakų. Ieškodamos maisto gana vikriai laipioja didelių ir aukštų medžių šakomis. Balsas gana nemalonus, šaižus, o išbaidytos gana garsiai rėkia.

Lizdą įsiruošia senų medžių uoksuose. Dėtyje paprastai būna vienas kiaušinis. Peri apie 30 dienų. Po 10-12 dienų jaunikliai lizdą palieka ir dar apie 4-5 mėnesius jais rūpinasi tėvai.

Laikymas
--------

Nelaisvėje dažnai laikomos zoologijos soduose. Laikyti namų salygomis gana sunku.

Sistematika
-----------

Išskiriami 4 porūšiai:

* **Didžioji palminė kakadu** *Probosciger aterrimus goliath*
* *Probosciger aterrimus stenolophus*
* *Probosciger aterrimus aterrimus*
* *Probosciger aterrimus macgillivrayi*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „IUCN Red List - Probosciger aterrimus". IUCN Red list. Suarchyvuotas originalas 2011-07-20. Nuoroda tikrinta 2011-10-26. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Juodoji palminė kakadu** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Jusyvas** (vok. *Jussive*, **geidžiamoji nuosaka**) – nuosaka, kuria reiškiamas netiesioginis raginimas (liepimas, prašymas), skirtas trečiajam asmeniui. Baltų kalbose vartojamos formos trečiajam asmeniui raginti dažniausiai vadinamos **permisyvu**. Jusyvas nuo liepiamosios nuosakos (imperatyvo) skiriasi tuo, kad raginimas nukreiptas ne į antrąjį, o į trečiąjį asmenį.

Pavyzdžiui, *Būk!* (liepiamoji nuosaka) ir *Tebūnie!* (jusyvas).

Arba

est. *Poisid ärgu jooksku!* 'Tegu berniukai nebėgioja!'

suom. *Lukekoon hän tämän kirjan!* 'Tegu jis perskaito šią knygą!'

Lietuvių kalboje vartojamos vientisinės arba sudėtinės jusyvo formos. Vientisinės formos sudaromos su iš dalelytės kilusiu priešdėliu *te-* ir prie esamojo laiko trečiojo asmens jungiamomis galūnėmis *-ie* (I asmenuotė: *eina* – *teeinie*), *-ai* (III asmenuotė: *daro* – *tedarai*). II asmenuotė gali būti sudaroma su dviem galūnėm: senoviškesne *-y* (*tiki* – *tetiky*; vartojama tarmėse) arba iš I asmenuotės perimta *-ie* (*tiki* – *tetikie*). Taip pat vientisinės formos gali būti sudaromos iš esamojo laiko trečiojo asmens nekeičiant galūnės, tik pridedant priešdėlį *te-* (*teeina, tedaro, tetiki*). Sudėtinės formos sudaromos su trečiuoju asmeniu vartojant dalelytes *tegu, tegul, lai*: *tegu eina, daro, dainuoja*. Sudėtinėms formoms gali būti pasitelkta ir dalelytė *te*, nuo trečiojo asmens veiksmažodžio atskirta kitų sakinio žodžių: *Te jis visada tiki gėriu*.

Jusyvas taip pat vartojamas semitų, kušitų ir papuasų kalbose.

Išnašos
-------

1. ↑  побудительное наклонение, юссив.
2. ↑  Эстонский язык: пособие по морфологии Archyvuota kopija 2017-05-09 iš Wayback Machine projekto..
3. ↑  О ГРАММАТИЧЕСКИХ СРЕДСТВАХ АКТУАЛИЗАЦИИ ЗНАЧЕНИЙ ИРРЕАЛЬНОЙ МОДАЛЬНОСТИ В ИНГУШСКОМ ЯЗЫКЕ.
4. ↑  Vytautas Mažiulis (2004). „Prūsų kalbos istorinė gramatika" (PDF). Vilniaus universiteto leidykla. Nuoroda tikrinta 2021-11-05.
5. ↑  Zinkevičius, Z. (1981). *Lietuvių kalbos istorinė gramatika. II*. Vilnius: „Mokslas". pp. 131–132. ISBN 4602010000. `{{cite book}}`: Patikrinkite `|isbn=` reikšmę: checksum (pagalba)
6. ↑  Zinkevičius, Z. (1984). *Lietuvių kalbos istorija. I*. Vilnius: „Mokslas". p. 222. ISBN 5420001020.
7. ↑  „Kartu ar atskirai palinkėjimuose rašomos dalelytės „te", „tegu", „tegul" ir pan.?". Valstybinės lietuvių kalbos komisijos KONSULTACIJŲ BANKAS. Suarchyvuotas originalas 2021-11-04. Nuoroda tikrinta 2021-11-04. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
8. ↑  КУШИТСКИЕ ЯЗЫКИ.
| **Cicindela maritima** |
| --- |
| Puritoniškasis šoklys (Cicindela puritana)Puritoniškasis šoklys (*Cicindela puritana*) |
| Apsaugos būklė |
| Nykstantys (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Pobūris: | Plėšrieji vabalai  *( Adephaga)* |
| Antšeimis: | Žyginiai  *( Caraboidea)* |
| Šeima: | Žygiai  *( Carabidae)* |
| Pošeimis: | Šokliai  *( Cicindelinae)* |
| Gentis: | *Cicindela*  *( Cicindela)* |
| Rūšis: | Puritoniškasis šoklys  *( Cicindela puritana)* |

 |
| Binomas |
| ***Cicindela puritana***G. Horn, 1871 |

**Puritoniškasis šoklys** (*Cicindela puritana*) – žygių (*Carabidae*) šeimos, šoklių (*Cicindelinae*) pošeimio vabalas, šiuo metu ant išnykimo ribos, aptinkamas tik labai nedideliuose pakrančių ruožuose, šiaurės rytų Jungtinėse Amerikos Valstijose.

Aprašymas
---------

Tai apie 1,2 cm ilgio vabalai, spalva varijuoja nuo bronziškai rudos, iki bronziškai žalios, su baltais raiščiais ant antsparnių.

Lervos plėšrios, gyvena vertikaliuose urveliuose, kuriuose tyko grobio – įvairių smulkių vabzdžių ar kitų nariuotakojų. Suaugę vabalai taip pat plėšrūs, vikriai bėgioja smėlėtomis pakrantėmis ir gaudo įvairius smulkius nariuotakojus.

Generacijos trukmė – 2 metai.

Populiacija, gausumas
---------------------

Anksčiau gyvenęs Konektikuto, Merilando, Masačusetso, Naujojo Hampšyro valstijose. Tačiau šiuo metu kai kuriose valstijose jau išnykęs visiškai, o išlikusios populiacijos labai smarkiai sumažėjusios. Bendras gyvenamas žemės plotas nesiekia 100 km², o populiacijos gausumas gali būti tik 2500 – 10 000 individų.

Pagrindinė nykimo priežastis – žmonių srautas, sutrypiantis šoklių lervų urvelius, taip pat buveinių urbanizavimas.

Įrašytas į Tarptautinę raudoną knygą, nykstančiųjų (Endangered) kategorijoje.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  „IUCN Red List - Cicindela puritana". IUCN Red list. Suarchyvuotas originalas 2012-01-23. Nuoroda tikrinta 2012-06-02.
2. ↑  NatureServe. „Comprehensive Report Species - Cicindela puritana". Suarchyvuotas originalas 2005-04-27. Nuoroda tikrinta 2012-06-02.
**Jūros dumblių makaronai** – pusiau permatomi makaronai, pagaminti iš želę primenančio ekstrakto, gaunamo išvirus garuose valgomuosius jūros dumblius. Jie gaminami nepridedant grūdų miltų ar krakmolo. Jūržolių makaronai turi kramtomąją tekstūrą ir mažai kalorijų. Gali būti valgomi neapdoroti, bet norint suteikti papildomo skonio, galima juos išvirti vandenyje su prieskoniais.

Jūros dumbliai įprasti daugelio civilizacijų, įskaitant kinų, graikų ir islandų, mityboje, tačiau didžiausi jų vartotojai yra japonai, savo virtuvėje naudojantys valgomąsias jūržoles daugiau kaip 1500 metų.

Mitybinė vertė
--------------

Jūros dumblių makaronai yra biologiškai aktyvus produktas, praturtinantis organizmą daugeliu reikalingų maistinių medžiagų. Šie makaronai yra be cholesterolio, riebalų, glitimo. Viena porcija patiekalo apima 186 mg natrio, 134 mg kalcio, 2,28 mg geležies ir 52,8 μg  vitamino K. Jie yra geras jodo šaltinis. Vartotojai, turintys skydliaukės ir širdies ligų, turėtų atsižvelgti į šiame produkte esančio natrio ir jodo kiekį.

Patiekalai
----------

Jūros dumblių makaronai dažniausiai ruošiami įvairiose Azijos virtuvėse kaip mažai angliavandenių turintis pakaitalas ryžiams ir įprastiems makaronams. Dažniausiai naudojami sriubose, salotose, bulvytėse ir daržovėse. Kadangi yra neutralaus skonio, jie įgauna patiekalų, į kuriuos pridedami, skoninių savybių. 

Makaronai gali būti įsigyti internetu arba sveikų maisto produktų parduotuvėse, o restoranai savo patiekaluose pradeda siūlyti jūržolių makaronus kaip alternatyvą tradiciniams makaronams ar ryžiams. Augant glitimo neturinčių maisto produktų paklausai, didėja jūros dumblių makaronų populiarumas tarp sąmoningų vartotojų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Wong, Cathy. „Kelp Noodles: What You Need to Know About Kelp Noodles". *About Health*. about.com. Suarchyvuotas originalas 2015-07-01. Nuoroda tikrinta 2015-07-31. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  Wurges, Jennifer; Frey, Rebecca. „Kelp". *Gale Encyclopedia of Alternative Medicine*. The Gale Group, Inc. Nuoroda tikrinta 2015-07-31.
3. ↑  Amerman, Don. „Nutritionally What Is Kelp Good For?". *SFGate*. Demand Media. Suarchyvuotas originalas 2015-07-28. Nuoroda tikrinta 2015-07-31.
4. ↑  Billings-Smith, Lana. „What Are the Health Benefits of Kelp Noodles?". *Livestrong*. Nuoroda tikrinta 2015-07-31.
5. ↑  Paleo-inspired kelp noodle recipes Archyvuota kopija 2017-01-01 iš Wayback Machine projekto. Feb 9, 2011. Nuoroda tikrinta 2015-03-20,
6. ↑  Gluten-Free Market Trends Archyvuota kopija 2019-06-21 iš Wayback Machine projekto. Jan 1, 2012. Nuoroda tikrinta 2015-03-20.

Nuorodos
--------

* Ladd, Chris (2009-4-29). „Kelp: something different from the sea". *Boston Globe*. `{{cite news}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
| Nioso ežeras |
| --- |
| Nioso ežerasNioso ežerasNioso ežeras |
| Vieta | Kamerūno vėliava Kamerūnas |
| Plotas | 1,58 km² |
| Kilmė | Vulkaninė |
| Didžiausias gylis | 208 m |
| Tūris | 0,15 km³ |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Nioso ežeras

  |
| **Koordinatės** |  6°26′17″ š. pl. 10°17′56″ r. ilg.﻿ / ﻿6.43806°š. pl. 10.29889°r. ilg.﻿ / 6.43806; 10.29889Koordinatės: 6°26′17″ š. pl. 10°17′56″ r. ilg.﻿ / ﻿6.43806°š. pl. 10.29889°r. ilg.﻿ / 6.43806; 10.29889 |

**Nioso ežeras** (*Nyos*) – kraterinis ežeras neaktyviame ugnikalnyje Šiaurės vakarų provincijoje, Kamerūne, Kamerūno vulkaninėje linijoje. Ežero vandenis sulaiko natūraliai susiformavusi vulkaninės kilmės užtvanka, kurios siauriausioje vietoje siena yra 40 m aukščio ir 45 m storio. Po ežeru slūgso magma, išskirianti į vandenį anglies dvideginį. Niosas yra vienas iš trijų žinomų anglies dvideginio prisotintų ežerų pasaulyje (kiti yra už 100 km esantis Monuno ežeras bei Kivu ežeras Ruandoje).

1986 m. rugpjūčio 21 d. iš ežero išsiskyrė didelis CO2 debesis (angl. *limnic eruption* – ežero išsiveržimas), uždusinęs iki 1800 vietinių gyvenviečių žmonių bei 3500 gyvulių. Po šios katastrofos mokslininkai pasiūlė įrengti ežere penkis vamzdžius CO2 pašalinimui, tačiau šiuo metu įrengtas tik vienas.

Iš Nioso išsiskyrusių dujų uždusinta karvė
Kitas su ežeru siejamas pavojus – tikėtinas natūraliosios užtvankos sugriuvimas dėl erozijos poveikio uolienai ir galimų žemės drebėjimo atvejų, 10–20 metų laikotarpyje, jei nebus imtasi priemonių. Tokiu atveju iš ežero nutekėtų iki 50 mln m³ vandens į regioną, kuriame šiuo metu gyvena apie 10 000 žmonių. Kamerūno vyriausybė neigia, kad silpnėjanti ežero sienos dalis kelia grėsmę.

Nuorodos
--------

* Nioso ir Monoun ežerų tyrimai **(**angl.**)**
* Informacija apie Nioso išsiveržimą Archyvuota kopija 2013-10-07 iš Wayback Machine projekto.
Viljamo Heršelio 1,2 m skersmens teleskopo veidrodis iš veidrodinio metalo.
**Veidrodinis metalas** (angl. *speculum metal*; rus. *зеркальный металл*) – baltas trapus lydinys iš dviejų trečdalių vario ir trečdalio alavo, kuris poliruotas sudaro labai atspindintį veidrodinį paviršių. Naudojamas tam tikrų veidrodžių, jų tarpe reflektorinių teleskopų veidrodžių, gamyboje. Veidrodinis metalas gali būti naudojamas ir stiklinių veidrodžių metalinei dangai (vietoj sidabrinės ar aliumininės dangos).

Apžvalga
--------

Veidrodinis metalas paprastai turi ne tik dvi dalis vario ir vieną alavo, bet ir šiek tiek arseno. Yra šio lydinio variantų, kurie turi tokių priedų kaip sidabras, švinas ar cinkas. Manoma, kad gaminti labai kietą baltą ir labai žvilgų daugiaalavės bronzos tipo lydinį Kinijoje mokėta dar prieš 2000 metų.

Tokius metalus naudojo skulptūroje. Iš jų gamino efektyvesnius veidrodžius nei labiau įprasti gelsvi, lengvai dulsvėjantys bronziniai veidrodžiai. Veidrodinio metalo veidrodžiai buvo reti, jų turėdavo paprastai tik turtingi žmonės.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Veidrodinis metalas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

1. ↑  „Original mirror for William Herschel's forty-foot telescope, 1785". Science Museum. Suarchyvuotas originalas 2009-09-02. Nuoroda tikrinta 2008-11-23.
2. ↑
3. ↑  by Joseph Needham, Gwei-djen Lu, Science and civilisation in China, Volume 5, page 238
4. ↑  The Journal of the Anthropological Institute of Great Britain and Ireland - Volume 64 - Page 71
5. ↑  Albert Allis, The Scientific American cyclopedia of formulas, page 89
**Sąvartyno dujos** – dujos susikaupiančios sąvartynuose. Sąvartyno dujos gaminasi dėl cheminių reakcijų ir mikroorganizmų veiklos ir įvairios kilmės atliekų. Dėl pastovios sąvartyno dujų gamybos, sąvartyno viduje auga temperatūra ir kyla slėgis, todėl sąvartyno dujos išsiveržia į atmosferą.

Sąvartyno dujų sudėtis
----------------------

| **Sąvartyno biodujų sudėtis** |
| --- |
| Metanas, CH4 | 54 |
| Anglies dioksidas, CO2 | 42 |
| Deguonis, O2 | 0.8 |
| Fluoras, Fluorinti organiniai junginiai (pav. Freonas) | 5 mg/m³ |
| Chloras, Chlorinti organinia junginiai | 22 mg/m³ |
| Sieros vandenilis, H2S | 88 mg/m³ |
|

Be šių pagrindinių komponentų yra ir kitų, vienokio ar kitokio kenksmingumo laipsnio junginių.

Saugumas
--------

Dėl sąvartyno dujų išsiskyrimo ir jų sudėties paprastai vykdomas sąvartyno dujų monitoringas, kuris leidžia kontroliuoti neigiamus sąvartyno dujų išsiskyrimo ar migracijos atvejus. Be to, kadangi sąvartyno dujose yra daug metano, dideliuose sąvartynuose įrenginėjamos sąvartyno dujų šalinimo sistemos. Tam tikslui panaudojami drenažiniai sluoksniai, drenos ar gręžiniai ir sumontuojama dujų deginimo įranga.

Sąvartyno dujų panaudojimas
---------------------------

Kai ekonomiškai apsimoka sąvartyno dujos deginamos ir naudojamos elektros ir šilumos energijai gaminti. Kadangi išgaunami trys skirtingi sąvartynų dujų tipai (minimaliai išvalytos, vidutiniškai išvalytos ir aukšto išvalymo dujos) tai ir jų panaudojimo galimybės skiriasi. Minimalaus išvalymo dujos gali būti naudojamos energijos išgavimui, bet jos reikalauja specialių korozijai atsparių įrenginių. Vidutiniško išvalymo sąvartynų dujos naudojamos elektros ir šilumos gamybos, autotransporto kurui. Aukšto išvalymo sąvartyno dujos tinkamos kurui, chemijos pramonėje ir tiekimui į bendrąjį gamtinių dujų tinklą.

Lietuvoje
---------

Daugumoje Lietuvos sąvartynų išgaunamos dujos, kurios yra verčiamos į elektros energiją ir parduodamos elektros tinklams arba sudeginamos fakele. Kai kuriais atvejais iš sąvartynų dujų gaminama ir šilumos energija. Kairių miestelyje šiluma tiekiama deginant Kairių sąvartyno dujas. Panevėžyje Dvarininkų sąvartyno dujos verčiamos elektros energija. 2008 m. Kaune atidaryta rekonstruota katilinė, kuri šilumą gamina naudodama biodujas iš Lapių sąvartyno, o pagaminta šiluma aprūpina Domeikavos miestelį. Bendra elektrinės galia siekia 1200 kW, šiluminė – 1504kW. 2013 m. sausį atidaryta Vievio kogeneracinė jėgainė, kuri elektrą ir šilumą išgauna degindama dujas iš Kazokiškių sąvartyno. Jėgainės galia 0,8 MW šilumos ir 0,8 MW elektros energijos.

Nuorodos
--------

1. ↑  Basic Information on Biogas
2. ↑  „SĄVARTYNŲ DUJOS IR JŲ NAUDOJIMAS" (PDF). Lietuvos energetikos institutas. Suarchyvuotas originalas (pdf) 2015-04-14. Nuoroda tikrinta 2015-04-06.
3. ↑  „Kiek Lietuvos miestų šildosi šiukšlynų dujomis?". Grynas.lt. 2013-02-07. Nuoroda tikrinta 2015-04-06.
4. ↑  „Galingesne tapusi Vievio biodujų elektrinė toliau mažins šilumos kainas gyventojams". Modus group. Suarchyvuotas originalas 2015-04-11. Nuoroda tikrinta 2015-04-06.
**Antanas Zakarauskas** (1848 m. liepos 3 d. Cicero, IL – JAV), kunigas ir chorvedys.

Biografija
----------

Skambinti fortepijonu ir vargonuoti mokėsi pas O. Skirkite Cicero. Muzikos teoriją, harmoniją ir dirigavimą studijavo Roosvelt Junior College, o grigališkąjį giedojimą ir polifoniją Šv. Marijos seminarijoje Mundeleine, IL. Baigęs teologijos mokslus, 1941 m. buvo įšventintas į kunigus, turi kelis mokslinius laipsnius. Dar būdamas studentas, pavadavo Šv. Antano lietuvių parapijos vargonininką A. Mondeiką Cicero. Vadovavo kunigų chorui, kuris giedodavo per kunigų laidotuves. Būdamas vikaras Švč. Mergelės Marijos Gimimo lietuvių parapijoje Čikagoje, IL, suorganizavo 50 dalyvių mergaičių chorą. Choras giedodavo bažnyčiose ir koncertuodavo kitose lietuvių parapijose. Kartu vadovavo 60 muzikantų orkestrui. 1944 m. „Draugo" koncerte Orchestra Hali dirigavo Šv. Kazimiero aukštesniosios mokyklos mergaičių chorui. 1950 m. Šv. Jurgio lietuvių parapijoje Čikagoje suorganizavo 40 dalyvių berniukų chorą, kuris giedodavo bažnyčioje. 1965 m. tapo Šv. Kryžiaus ligoninės kapelionu. 1970–1988 m. buvo Švč. Mergelės Marijos Gimimo lietuvių parapijos klebonas Čikagoje, rūpinosi bažnytiniu giedojimu ir parapijos choru. 1988 m. išėjęs į pensiją, kaip klebonas emeritas talkino Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijai laikydamas Šv. Mišias ir giedodamas.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Kačių vargonai iš *La Nature*, 1883
**Kačių vargonai** yra muzikos instrumentas, kuriame garsus skleidžia pianine įtvirtintos katės. Kates galima parinkti pagal reikiamą garso aukštį. Klavišai sujungti su kačių uodegomis; paspaudus uodega patempiama ir katė miaukia iš skausmo.

Šis instrumentas pirmąkart aprašytas prancūzų rašytojo Jean-Baptiste Weckerlin knygoje *Musiciana, extraits d’ouvrages rare ou bizarre* (Muzika, retų ir keistų išradimų aprašymai). Buvo bandyta instrumentą panaudoti gydymui žmonių, kurie nesugeba sutelkti dėmesio (į tokį instrumentą, kai juo grojama, dėmesį sutelkti nesunku). Vėliau buvo pagaminta panašiai atrodančių žaislų kurie vertinami kaip labai nuotaikingi.

Nuorodos
--------

1. ↑  Carl Van Vechten. „The Tiger In The House".
2. ↑  „Prince Charles' laughter over 'cat organ'". BBC. 2010-09-11.
3. ↑  Fay Schlesing (11th September 2010). „Please stop, one's sides are splitting!". *Daily Mail*. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
Vištienos sriuba su makaronais
Sriubos virimui sudėti komponentai
**Vištienos sriuba** – sriuba, pagaminta iš vištienos, išvirtos ant mažos ugnies vandenyje, paprastai su įvairiais ingredientais. Klasikinė vištienos sriuba yra skaidrus vištienos sultinys, dažnai su viščiuko gabalėliais, daržovėmis. Sriubą įprasta papildyti makaronais, koldūnais ar įvairiais grūdais, pavyzdžiui, ryžių, miežių. Įvairių skonių sriuba išverdama pridedant daržovių, pavyzdžiui, pastarnokų, bulvių, saldžiųjų bulvių, cukinijų ir salierų, žolelių, tokių kaip petražolės, krapai, taip pat česnako skiltelių, pomidorų ir juodųjų pipirų. Sriuba turėtų būti lėtai užvirinama ir po to dar 1–3 val. virinama ant mažos liepsnos dengtame puode, prireikus pridedant vandens. Šafranas arba ciberžolė kartais pridedami suteikti geltonai spalvai.

Istorija
--------

Kaip ir kiti vištienos patiekalai, vištienos sriubos kilmė siejama su paukščių prijaukinimo istorija prieš 7 000–10 000 metų, o tai tikriausiai vyko senovės Indijoje arba Pietryčių Azijoje. Populiariausia patiekalo versija, kuri šiandien pripažįstama kaip amerikiečių klasikinė vištienos sriuba su pridedamomis šakninėmis daržovėmis, įskaitant morkas, svogūnus, porus ir salierus, pirmiausia buvo Šiaurės Europos tradicinis patiekalas. Šios sriubos gaminimo tradicija į Ameriką pateko su emigrantais iš Škotijos ir Lenkijos. Pradinė jos kilmė sietina su Europos menonitų, amišų ir žydų bendruomenėmis.

Maistinės savybės
-----------------

Vištienos sriuba yra palyginti santykinai mažai riebus maistas, ypač nugriebus riebalų plėvelę po virimo. Daugelio šalių liaudies medicinoje vištienos sriuba laikoma kaip turinti gydomųjų savybių  – patiekiama jaučiant peršalimo, karščiavimo negalavimus. Tyrinėtojai nustatė, kad kai kurie vištienos sriubos komponentai slopina neutrofilų migraciją, o tai siejama su priešuždegiminiu poveikiu, kuris gali hipotetiškai laikinai palengvinti ligos simptomus.

* Ruošiama žydų vištienos sriubaRuošiama žydų vištienos sriuba
* Sriuba su makaronais (Lenkija)Sriuba su makaronais (Lenkija)
* Tinola (Filipinai)*Tinola* (Filipinai)
* Ajiaco (Kolumbija)*Ajiaco* (Kolumbija)
* Soto ayam (Indonezija)*Soto ayam* (Indonezija)

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vištienos sriuba** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Lawler, Andrew; Adler, Jerry. „How the Chicken Conquered the World". *Smithsonian* (anglų). Nuoroda tikrinta 2019-02-04.
2. ↑  Moskin, Julia (2016-11-29). „A Superior Chicken Soup". *The New York Times* (amerikiečių anglų). ISSN 0362-4331. Nuoroda tikrinta 2019-02-04.
3. ↑  Fisher, Roxanne. „Will chicken soup really cure your cold?". *BBC Good Food* (anglų). Nuoroda tikrinta 2019-02-04.
4. ↑  Rennard BO, Ertl RF, Gossman GL, Robbins RA, Rennard SI (2000 m. spalio mėn.). „Chicken soup inhibits neutrophil chemotaxis in vitro". *Chest*. **118** (4): 1150–7. CiteSeerX 10.1.1.584.6659. doi:10.1378/chest.118.4.1150. PMID 11035691. Suarchyvuotas originalas 2012-08-01. `{{cite journal}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba); Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
| **Vytautas Merkys** |
| --- |
| Gimė | 1930 m. gruodžio 15 d. (93 metai)Kėpiai, Užpalių valsčius |
|  |
| Veikla | matematikas, pedagogas |
| Partija | 1958 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1954 m. Vilniaus universitetas |

**Vytautas Merkys** (g. 1930 m. gruodžio 15 d. Kėpiuose, Užpalių valsčius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

1949 m. baigė Užpalių vidurinę mokyklą, 1954 m. baigė Vilniaus universitetą. 1954–2000 m. Vilniaus universiteto (VU) dėstytojas. 1969 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas. 1973–1980 m. VU Skaičiavimo matematikos, 1980–1983 m. Diferencialinių lygčių ir skaičiavimo matematikos katedros vedėjas, 1974–1978 m. dar VU Matematikos ir mechanikos fakulteto, 1978–1992 m. Matematikos fakulteto dekanas; nuo 1974 m. docentas, nuo 1993 m. – matematikos mokslų daktaras.

Tyrimų svarbiausios sritys: diferencialinių lygčių sistemų stabilumas, redukavimas ir periodinių sprendinių egzistavimas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Isokas, Gediminas. „Utenos krašto enciklopedija. Personalijos. M". Suarchyvuotas originalas 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2014-09-17. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
2. ↑  *Vytautas Merkys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 54
3. ↑  *Vytautas Merkys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 714 psl.
Sibirinės pušies sėklos
**Kedrinės pinijos** (neteiktinas terminas **kedro riešutai**) – kedrinių pušų valgomos sėklos. Lietuvoje dažniausiai parduodamos sibirinių pušų sėklos. Apskritai daugiausia kedrinių pinijų išgaunama Pietų Korėjoje, Kinijoje, Rusijoje, Pakistane, Afganistane. Didžiausia eksportuoja iš jų Kinija.

Naudojamos kulinarijoje tiek pakepintos, tiek žalios: pesto ir kitų padažų gamyboje, jais pagardinami duonos gaminiai, sausainiai, žuvies, mėsos patiekalai, salotos ir kiti vegetariški valgiai. Iš jų spaudžiamas aliejus, naudojamas ir medicinoje, kosmetikoje.

Pinijomis taip pat minta gyvūnai, paukščiai giesmininkai, voverės, burundukai, putpelės, juodieji lokiai, juodauodegiai elniai ir kt. Nors daugelis jų valgomi, tačiau didžioji dalis riešutų per smulkūs, kad žmogui atsipirktų jų rinkimas.

Išnašos
-------

1. ↑  „Konsultacijų bankas". *VLKK*. Nuoroda tikrinta 2021-03-12.[neveikianti nuoroda]
2. ↑  „Kedrinės pinijos – maistingos iš šiaurės atkeliavusios pušų sėklos". *LRT*. 2018-01-02. Nuoroda tikrinta 2021-03-12.
3. 1 2 3  Geisler, Malinda; Romero, Christina (2015 m. rugpjūčio mėn.). „Pine Nuts". agmrc.org. Suarchyvuotas originalas 2021-04-10. Nuoroda tikrinta 30 October 2016. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
| Čatanugaangl. *Chattanooga* |
| --- |
|              |
| *Tiltas per Tenesio upę* |
|  |
| 

ČatanugaČatanuga

35°2′44″ š. pl. 85°16′2″ v. ilg.﻿ / ﻿35.04556°š. pl. 85.26722°r. ilg.﻿ / 35.04556; 85.26722﻿ (Čatanuga)Koordinatės: 35°2′44″ š. pl. 85°16′2″ v. ilg.﻿ / ﻿35.04556°š. pl. 85.26722°r. ilg.﻿ / 35.04556; 85.26722﻿ (Čatanuga) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos |
| **Valstija** | Tenesis Tenesis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1839 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 167 674  |
| **Plotas** | 370,8 km² |
| **Tankumas** (2010) | 452 žm./km² |
| **Altitudė** | 206 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.chattanooga.gov |
|  **Vikiteka** | Čatanuga |

**Čatanuga** (angl. *Chattanooga*) – miestas JAV, Tenesio valstijos pietryčiuose. Hamiltono apygardos administracinis centras. Įsikūręs prie Čikamogos ir Nikadžiako tvenkinių, esančių palei Tenesio upę. Miestas apsuptas įvairių kalnų ir kalvagūbrių. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 167 tūkst. žmonių.

Veikia Tenesio universitetas.

Istorija
--------

Teritorija pirmiausiai apgyvendinta Šiaurės Amerikos indėnų. Pirmoji *Chattanooga* pavadinimo dalis kilusi iš muskogių kalbos žodžio cvto /cható/, reiškiančio 'akmuo'. Kita dalis gali būti kilusi iš regioninės galūnės *-nunga*, reiškiančios būstas arba gyvenamoji vieta.

Išvarius didžiąją dalį vietinių į Oklahomą, čia įsikūrė baltieji. Jie 1839 m. įkūrė Čatanugos miestą. Miestas sparčiai augo dėl upe vykdytos prekybos. Auginta medvilnė.

JAV pilietinio karo metu miesto apylinkėse vyko nemažai mūšių. Karui pasibaigus, miestas tapo svarbiu geležinkelio mazgu ir sunkiosios pramonės bei gamybos centru.

Miestas nekartą smarkiai nukentėjo nuo potvynių (1867 ir 1973 m.), todėl tai paskatino pastatyti užtvankas ant Tenesio upės ir taip sudaryti tvenkinius.

Tie patys kalnai, kurie Čatanugos miestui suteikė vaizdingą foną, taip pat užkirto kelią pramonės plėtrai atokiau nuo miesto centro. 1969 m. miesto oro tarša tapo tokio bloga, kad federalinė vyriausybė paskelbė Čatanugą užterščiausio oro miestu šalyje.

Miestų partnerystė
------------------

Čatanuga palaiko ryšius su:

* Vokietija Hamas, Vokietija (nuo 1975 m.)
* Kinijos LR Usis, Kinija (nuo 1982 m.)
* Izraelis Givatajimas, Izraelis (nuo 1988 m.)
* Rusija Žemutinis Tagilas, Rusija (nuo 1996 m.)
* Pietų Korėja Kanynas, Pietų Korėja (2003 m.)
* Jungtinė Karalystė Svindonas, Jungtinė Karalystė (nuo 2006 m.)
* Italija Askoli Pičenas, Italija (nuo 2006 m.)
* Vokietija Volfsburgas, Vokietija (nuo 2011 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  A Dictionary of Creek/Muskogee, Margaret McKane Mauldin
2. ↑  „Chattanooga: History – Native Americans Displaced by Early Settlers". City-data.com. Nuoroda tikrinta November 13, 2011.
3. ↑  Brandes Gratz, Roberta (2011-07-07). „Healing the Urban Heart: Chattanooga's Next Great Challenge". The CitiStates Group. Suarchyvuotas originalas 2013-03-15. Nuoroda tikrinta 2012-06-28. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
„Real Madrid" puolėjas Cristiano Ronaldo turi bene daugiausia gerbėjų socialiniuose tinkluose.
**Įžymybė** – pramogų verslo atstovas, gali būti atlikėjas, aktorius, atletas, modelis ir kt. žvaigždės, kuriuos atpažįsta didžioji dalis visuomenės. Žvaigždės dažnai yra tie žmonės, kurie sulaukia didelio žiniasklaidos dėmesio ir apie juos dažnai rašoma ar pasakojama žiniasklaidos priemonėse.

Yra nemažai būdų, kaip konkretus žmogus gali tapti žvaigžde. Dažniausiai tai sąlygoja jo profesija, talentas, gebėjimai, pasirodymai žiniasklaidoje ar netgi visiškas atsitiktinumas. Tapti žvaigžde galima net ir per labai trumpą laiką, tačiau šlovės laikas lygiai taip pat gali tęstis neilgai – šis reiškinys vadinamas „15 minučių šlovės". Neretai žmonės, norėdami tapti ar išlikti žvaigždėmis, imasi apgalvotų, netgi apgaulingų veiksmų, kad išlaikytų žiniasklaidos ir visuomenės dėmesį.

XX–XXI a. itin didelis visuomenės dėmesys žvaigždėms sukūrė tokius reiškinius kaip „geltonoji spauda", gandų žiniasklaida, paparacų veiklą ir tinklaraščių apie įžymybes rašymas.

Prie žvaigždžių fenomeno išpopuliarinimo, ypač kine ir muzikoje, daug prisidėjo žiniasklaida, kuri, išnaudodama savo milžinišką apimtį ir pasiekiamumą, padaro žvaigždes matomas dar dažniau ir dar didesniam skaičiui žmonių.

XXI a. tapo populiarūs realybės šou ir jų žvaigždės. Pastaraisiais metais iškilo žvaigždės (*influenceriai*) socialiniuose tinkluose, kurie pritraukia tūkstantines ar milijonines gerbėjų minias. Paprastai jie tampa įžymūs viešindami savo gyvenimą socialinėje žiniasklaidoje (vloguose, bloguose). Tačiau ir tradicinės garsenybės gali turėti daug sekėjų, dalintis savo gyvenimo akimirkomis be tradicinės žiniasklaidos (televizijos, radijo, spaudos) pagalbos. O socialinės žiniasklaidos įžymybės gali garsinantis ir tradicinėse žiniasklaidos priemonėse.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Cristiano Ronaldo Is One Of The World's Most Tech-Savvy Pro Athletes". *SportTechie*. 2017-06-02. Nuoroda tikrinta 2018-04-27.
2. ↑  „Pirmą kartą Lietuvoje – socialinių tinklų garsenybių festivalis „Herojai 2017"". *M360*. Nuoroda tikrinta 2018-02-15.
3. ↑  „The Influencer Playbook". *Gartner L2: Benchmarking Digital Performance*. Suarchyvuotas originalas 2018-04-27. Nuoroda tikrinta 2018-04-27.
| Šiaulių termofikacinė elektrinė |
| --- |
|  |
| 

Šiaulių termofikacinė elektrinėŠiaulių termofikacinė elektrinė

55°54′35″š. pl. 23°18′39″r. ilg.﻿ / ﻿55.9097°š. pl. 23.3109°r. ilg.﻿ / 55.9097; 23.3109﻿ (Šiaulių termofikacinė elektrinė)Koordinatės: 55°54′35″š. pl. 23°18′39″r. ilg.﻿ / ﻿55.9097°š. pl. 23.3109°r. ilg.﻿ / 55.9097; 23.3109﻿ (Šiaulių termofikacinė elektrinė) |
|  |
| Vieta | Šiauliai, Lietuva |
| Statusas | Veikianti |
| Statybų pradžia | 2011 m. kovo 25 d. |
| Atidarymas | 2012 m. liepos 19 d. |
| Paskirtis | Jėgainė |
| Kaina | 106 mln. Lt |

**Šiaulių termofikacinė elektrinė** – biokuro jėgainė Šiauliuose. Galia – 40,393 MW.

Istorija
--------

2011 m. kovo 25 d. įmūrytas kertinis akmuo į naujos Šiaulių termofikacinės elektrinės pamatus. Elektrinės statybą inicijavo – AB „Šiaulių energija". Planuota jog nauja biokuro jėgainė per metus pagamintų apie pusę Šiauliams reikalingos šilumos energijos, taip pat apie 60 GWh elektros energijos, kurią supirktų skirstomieji tinklai.

2012 m. liepos 19 d. jėgainė pradėta eksploatuoti. Tikimasi, kad investicijos į termofikacinę elektrinę atsipirks per devynerius metus. Jėgainė naudoja vietinį biokurą: malkinę medieną, medžio pramonės ir miško kirtimo atliekas. Nešildymo sezono metu termofikacinė elektrinė, kūrenama tik biokuru, užtikrina Šiaulių miesto vartotojų karšto vandens poreikį. Numatyta, kad biomase kūrenamoje termofikacinėje elektrinėje būtų galima deginti ne vien medieną bet, esant būtinybei, ir šiaudus ar gamtines dujas.

Techninis parengimas
--------------------

Jėgainėje įrengta 11 MW elektros ir 27 MW šilumos galios termofikacinės elektrinės įranga, kūrenamą biokuru, su 8,3 MW šilumos galios kondensaciniu ekonomaizeriu, skirtu išnaudoti išeinančių dūmų šilumai. Nešildymo sezono metu jėgainė dirba pagal šilumos energijos poreikį ruošti karštą vandenį, šildymo sezono metu – nominaliu režimu. Per metus patieks į tinklą apie 60 GWh elektros energijos ir apie 226 GWh šilumos energijos.

Planuojama, kad bendras kogeneracinio įrenginio ir degimo produktų kondensatoriaus efektyvumas sieks 96-100 %. Numatoma, kad elektrinėje bus galima deginti ir iki 5 % šiaudų, iki 30 % durpių, arba iki 30 % gamtinių dujų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Šiauliuose – nauja 40 MW galios termofikacinė elektrinė kūrenama biokuru". eksertai.eu. 2012-07-19. Nuoroda tikrinta 2012-10-31.
2. ↑  „Šiauliuose pradėta statyti nauja termofikacinė elektrinė". Delfi.lt. 2011-03-25. Nuoroda tikrinta 2012-10-31.
3. ↑  „Šiauliuose pradės veikti nauja termofikacinė elektrinė". Delfi.lt. 2012-07-18. Nuoroda tikrinta 2012-10-31.
4. ↑  „Šiaulių termofikacinės elektrinės atidarymas". Lietuvos šilumos tiekėjų asociacija. 2012-07-19. Suarchyvuotas originalas 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2012-10-31.
| Avy Scott |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | April Sortore |
|  |
| Gimė | 1981 m. lapkričio 2 d. (42 metai)Tampa, JAV |
|  |
| Šalis |  JAV |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
| Apdovanojimai |
| 5 AVN nominacijos |

**Aivi Skot** (angl. *Avy Scott*, tikrasis vardas – *April Sortore*; g. 1981 m. lapkričio 2 d. Tampa, JAV) – buvusi pornografinių filmų aktorė.

Biografija
----------

Aivi Skot gimė Tampoje, Florida. Jau nuo vaikystės ji nešiojo akinius ir buvo apkūni, todėl mokykloje nebuvo laikoma patraukia ir dažniausiai susitikinėjo su vyresniais vaikinais.

Užaugusi liberalioje aplinkoje, būdama 18, ji ėmė už pinigus filmuotis tiesioginėms interneto transliacijoms, kurių metu reikėdavo masturbuotis.

Baigusi mokyklą, ji įstojo į koledžą studijuoti psichologijos, tačiau netrukus metė mokslus. Įstojusi į verslo koledžą jame taip pat neužsibuvo, o įsidarbinusi draudimo bendrovėje, tuo pačiu ėmė šokti striptizą viename iš Tampos barų. Čia ją surado buvęs vadybininkas, organizavęs jos pasirodymus internetu, ir pasiūlė filmuotis pornografijoje. Viename interviu Aivi sakė: „- Mano apsprendimas prilkausė motinai. Ji pasakė:- Tu vis vien niekuo neužsiimi, taigi galėtum pamėginti tapti porno žvaigžde."

2001 m. lapkritį ji nusifilmavo pirmoje juostoje „Four Fingers Club 20". Jos pseudonimu „Avy" tapo interneto gerbėjų sugalvotas trumpinys iš žodžio „Avril", kuriuo ji buvo vadinama per prancūzų kalbos pamokas koledže ir kurio prisistatydavo per savo pirmuosius tiesioginius pasirodymus.

2001 – 2012 m. nusifilmavusi daugiau kaip 170 filmų, Aivi išgarsėjo dėka savo apkūnios figūros, didelės natūralios krūtinės bei dalyvavimo scenose, kurioms reikėdavo ir vaidybinių sugebėjimų.

Save apibūdinanti „labai biseksualia", Aivi asmeniniame gyvenime jau ilgą laiką palaiko santykius su verslininku iš Rumunijos ir praktikuoja jogą.

Apdovanojimai
-------------


| Metai | Apdovanojimas | Apdovanojimų kategorija | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | AVN apdovanojimas | Best New Starlet | nominacija |
| 2004 | Best Oral Sex Scene | nominacija |
| Best Oral Sex Scene Coupling | nominacija |
| 2010 | XRCO apdovanojimas | Best Cumback | nominacija |
| AVN apdovanojimas | Best All-Girl Group Sex Scene | nominacija |
| 2011 | Best All-Girl 3-Way Sex Scene | nominacija |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Avy Scott". Nuoroda tikrinta 2013-09-05. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|1=` (pagalba)
2. 1 2  „interviews". Nuoroda tikrinta 2013-09-05. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|1=` (pagalba)
3. ↑  „Avy Scott". Suarchyvuotas originalas 2010-04-30. Nuoroda tikrinta 2013-09-05. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|3=` (pagalba)
4. ↑  Milf Avy Scott Official Website- Avy's Hardcore Porn Movies'. Nuoroda tikrinta December 14, 2011.
5. ↑  Avy Scott Biography[neveikianti nuoroda] at IMDb.com

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Avy Scott** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
**Erkinio encefalito vakcina** – tai skiepas, skirtas apsaugoti nuo susirgimo erkiniu encefalitu. Ši liga daugiausia paplitusi Vidurio ir Rytų Europoje bei Šiaurės Azijoje. Daugiau nei 87 % paskiepytųjų įgyja imunitetą. Šia vakcina po užsikrėtusios erkės įkandimo neskiepijama. Vakcina leidžiama į raumenis.

Rekomendacijos
--------------

Pasaulio sveikatos organizacija (PSO) rekomenduoja šia vakcina skiepyti visus žmones srityse, kuriose liga pasitaiko dažnai, kitose vietose skiepyti rekomenduojama tik priklausančius didelės rizikos grupei. Pradinį imunizavimą rekomenduojama atlikti trimis dozėmis, o paskui revakcinuoti kas trejus–penkerius metus. Atsižvelgiant į vakcinos formą, skiepyti galima vyresnius nei vienų arba trejų metų amžiaus vaikus.

Saugumas
--------

Šalutinis poveikis labai nedažnas. Simptomai būna lengvi, tai gali būti karščiavimas ir injekcijos vietos skausmas bei paraudimas. Ankstesni preparatai buvo susiję su dažnesniu šalutiniu poveikiu. Manoma, kad vakciną saugu naudoti nėščiosioms.

Istorija, visuomenė ir kultūra
------------------------------

Pirmojo erkinio encefalito vakcina sukurta 1937 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro rekomenduojami pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. Vakcina kainuoja 50–70 JK svarų. Ši vakcina JAV neplatinama.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  „Vaccines against tick-borne encephalitis: WHO position paper" (PDF). *Releve epidemiologique hebdomadaire / Section d'hygiene du Secretariat de la Societe des Nations = Weekly epidemiological record / Health Section of the Secretariat of the League of Nations*. **86** (24): 241–56. 10 June 2011. PMID 21661276.
2. ↑  Demicheli V, Debalini MG, Rivetti A (2009). „Vaccines for preventing tick-borne encephalitis". *Cochrane Database Syst Rev* (1): CD000977. doi:10.1002/14651858.CD000977.pub2. PMID 19160184.`{{cite journal}}`: CS1 priežiūra: multiple names: authors list (link)
3. ↑  „19th WHO Model List of Essential Medicines (April 2015)" (PDF). WHO. 2015 m. balandžio mėn. Nuoroda tikrinta 2015-05-10.
4. ↑  „Tick-borne encephalitis - Prevention". 15/10/2015. Nuoroda tikrinta 15 December 2015. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
5. ↑  „3: Infectious Diseases Related to Travel". *CDC Health Information for International Travel 2016*. Oxford University Press. 2015 m. birželio 1 d. ISBN 978-0199379156.
| Raukėta |
| --- |
| Vieta | Ignalinos raj. Lietuvos vėliava LietuvaBreslaujos raj. Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| Plotas | 0,291 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,39 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Įteka | Raukėta, bevardis upelis |
| Išteka | Raukėta |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Raukėta

  |
| **Koordinatės** |  55°25′36″ š. pl. 26°32′49″ r. ilg.﻿ / ﻿55.42667°š. pl. 26.54694°r. ilg.﻿ / 55.42667; 26.54694Koordinatės: 55°25′36″ š. pl. 26°32′49″ r. ilg.﻿ / ﻿55.42667°š. pl. 26.54694°r. ilg.﻿ / 55.42667; 26.54694 |

**Raukėta** (blrs. *Раўкета*) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 12,5 km į pietryčius nuo Rimšės, 6 km į šiaurės vakarus nuo Vidžių, ir Gudijoje (Breslaujos rajonas). Lietuvoje yra 21,6 ha ežero, Baltarusijoje – 7,5 ha. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,84 km, plotis iki 0,59 km. Altitudė 145,7 m. Pietrytiniai ir vakariniai krantai statūs, skardingi, ardomi, o šiauriniai ir pietvakariniai – žemi, pelkėti. Pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Vakaruose išteka Dysnos intakas Raukėta.

Netoliese įsikūrę Smilginiškės ir Gakėnų kaimai Lietuvoje ir Eitmėnų kaimas Baltarusijoje.

Ežerėvardis *Raukėtà* kildinamas nuo žodžio *raukti* („raukšlėti; dengtis, trauktis").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Raukėta*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 519
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 274
**Japoniškojo encefalito vakcina** – tai skiepas, skirtas apsaugoti nuo susirgimo japoniškuoju encefalitu. Vakcinos veiksmingos daugiau nei 90 % atvejų. Kiek laiko trunka apsauga, nežinoma, tačiau manoma, kad veiksmingumas su laiku mažėja. Vakcina leidžiama į raumenis arba po oda.

Rekomendacijos
--------------

Kraštuose, kuriuose ši liga kelia problemų, rekomenduojama skiepijimą šia vakcina įtraukti į profilaktinių skiepų kalendorių. Atsižvelgiant į vakcinos rūšį, skiepijama viena arba dviem dozėmis. Srityse, kuriose liga pasitaiko dažnai, papildomų dozių skirti paprastai nereikia. Asmenis, sergančius AIDS ir nėščiąsias patartina skiepyti išaktyvinta vakcina. Rekomenduojama skiepyti asmenis, ketinančius keliauti šalių, kur liga pasitaiko dažnai, gamtoje.

Saugumas ir tiekimo forma
-------------------------

Vakcinos santykinai saugios. Injekcijos vieta gali skaudėti ir parausti. 2015 m. duomenimis buvo 15 skirtingų registruotų vakcinų. Kai kurios jų pagamintos rekombinacinės DNR technologijos būdu, kitos – su susilpnintais virusais, o likusios – su išaktyvintais virusais.

Istorija, visuomenė ir kultūra
------------------------------

Japoniškojo encefalito vakcinos į rinką pateiktos apie 1930 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. Jungtinėse Amerikos Valstijose imunizavimo kursas šia vakcina kainuoja nuo 100 iki 200 JAV dolerių.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4  „Japanese Encephalitis Vaccines: WHO position paper – February 2015" (PDF). *Wkly Epidemiol Rec*. **90** (9): 69-87. 2015 Feb 27. PMID 25726573. `{{cite journal}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  Paulke-Korinek, M; Kollaritsch, H (2008). „Japanese encephalitis and vaccines: past and future prospects". *Wiener klinische Wochenschrift*. **120** (19-20 Suppl 4): 15–9. PMID 19066766.
3. ↑  „19th WHO Model List of Essential Medicines (April 2015)" (PDF). WHO. 2015 m. balandžio mėn. Nuoroda tikrinta 2015-05-10.
4. ↑  Hamilton, Richart (2015). *Tarascon Pocket Pharmacopoeia 2015 Deluxe Lab-Coat Edition*. Jones & Bartlett Learning. p. 315. ISBN 9781284057560.
| Gulbesas |
| --- |
| Gulbeso ežerasGulbeso ežerasGulbeso ežeras |
| Vieta | Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| Plotas | 0,23 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,94 km |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 6,6 m |
| Didžiausias gylis | 12,9 m |
| Tūris | 0,00152 km³ |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gulbesas

  |
| **Koordinatės** |  54°50′30″ š. pl. 26°18′15″ r. ilg.﻿ / ﻿54.84167°š. pl. 26.30417°r. ilg.﻿ / 54.84167; 26.30417Koordinatės: 54°50′30″ š. pl. 26°18′15″ r. ilg.﻿ / ﻿54.84167°š. pl. 26.30417°r. ilg.﻿ / 54.84167; 26.30417 |
|  |
|  Vikiteka | Gulbesas |

**Gulbesas** (blrs. *Гульбеза, Губеза, Губіза*) – ežeras Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone, 33 km į rytus nuo Astravo. Patenka į Saročios ežeryną. Ilgis – 0,94 km, plotis iki 0,39 km. Baseino plotas – 6 km². Vandens skaidrumas – 4,0 m.

Krantai žemi, daug kur užželiantys. Iš pietų juosia pelkėtas miškas. Dugnas plokščias. Atabradą dengia smėlis, giliau slūgso geležingas sapropelis. Vandens augalų juosta siekia 1,5–2 m gylį, plotis 5–50 m.

Gulbesas priklauso Strėčios baseinui. Įteka upelis iš Juodžių ežero, išteka upelis į Verabieją.

Netoli ežero yra Boreišychos viensėdis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Блакiтная кнiга Беларусi. – Мн.:БелЭн, 1994.
| ***Žmogus be atminties*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | L’uomo senza memoria |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Duccio Tessari |
| Scenaristas (-ai) | Ernesto Gastaldi |
| Metai | 1974 |
| Žanras | kriminalinis |
| Trukmė | 92 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Žmogus be atminties** (it.  *L’uomo senza memoria*) – 1974 m. Italijoje sukurtas trileris, kurio režisierius Duccio Tessari.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Automobilio avarijoje atmintį praradęs Edvardas lankosi pas psichiatrą, tačiau jau 8 mėnesiai seansų neatneša jokio pagerėjimo. Negana to, pasirodo buvę Edvardo kompanionai, kurie tvirtina, jog šis skolingas milijoną dolerių ir privalo juos atiduoti per savaitę. Jie inscenizuoja jo ir žmonos Saros susitikimą, tikėdamiesi, kad kuris nors iš jų išsiduos, tačiau net ir sulaukdamas grasinimų sau ir žmonai, Edvardas tvirtina nieko neprisimenantis. Aiškėja, kad jie ieško milijono verto kokaino krovinio, kurį Edvardas turėjo nugabenti į JAV, o geriausiu Saros draugu tapęs Danielis iš tiesų yra pagrindinis kontrabandos užsakovas...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Luc Merenda – Edvardas
* Senta Berger – Sara
* Umberto Orsini – Danielis
* Anita Strindberg – Merė
* Bruno Corazzi – Džordžas
* Rosario Borelli – policijos seržantas
* Carla Mancini

Šaltiniai
---------

1. ↑  Roberto Chiti; Roberto Poppi; Mario Pecorari (1996). *Dizionario del cinema italiano: I film*. Gremese Editore, 2004.
2. ↑  Marcey Papandrea. „Let's Watch A Giallo: Puzzle (1974) aka L'Uomo Senza Memoria/Man Without A Memory". *More Horror*. Suarchyvuotas originalas 2013-10-17. Nuoroda tikrinta 2012-08-08. `{{cite news}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)