recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alfredas Kulpa-Kulpavičius** (1923 m. kovo 28 d. Baisogaloje, Kėdainių apskrityje – 2007 m. gegužės 16 d. Druskininkuose) – lietuvių dailininkas, architektas, architektūros mokslų daktaras (1951 m.).

Biografija
----------

1941–1943 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitetas, 1942–1943 m. ir Kauno taikomosios dailės institute. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1945 m. studijavo Hanoverio, 1946–1948 m. Darmštadto technikos universitete, 1948–1952 m. jame dirbo. 1952–2006 m. gyveno Kanadoje, iki 1997 m. dirbo savo įsteigtoje architektų bendrovėje Toronte. 2006 m. grįžo į Lietuvą.

Kanadoje suprojektavo lietuvių parapijų bažnyčių, daugiaaukščių ir kotedžinių gyvenamųjų namų. Sukūrė smulkiosios architektūros statinių – kryžių, koplytstulpių, antkapinių paminklų.

Projektai
---------

* Aušros Vartų bažnyčia, Monrealis, 1952 m.
* Šv. Kazimiero bažnyčia, Vinipegas, 1959 m.
* Šv. Grigaliaus bažnyčia, Torontas, 1959 m.
* Lietuvių kankinių bažnyčia, Misisauga, 1978 m.
* Šv. Tomo bažnyčia su parapijos pastatais, Londonas, 1978 m.
* Prisikėlimo parapijos ir vienuolyno pastatai, 1965 m.
* Korporacijos „Canadien Tire" pastatas, Torontas, 1979 m.
* Dievo Apvaizdos bažnyčia ir kultūros centras, Detroitas, JAV, 1978 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Alfredas Kulpa-Kulpavičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007
2. ↑  Rasita BOČIENĖ. Dar galiu nuvažiuoti į Monte Carlo… Druskonis, 2007 m. sausio 19-25 d. Nr. 3 (883) Archyvuota kopija 2008-04-27 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  ]]|Alfredas Kulpa-Kulpavičius}}
Koordinatės: 55°44′33″š. pl. 24°14′51″r. ilg.﻿ / ﻿55.7426°š. pl. 24.2474°r. ilg.﻿ / 55.7426; 24.2474

|  |
| --- |
|    **Berčiūnų geležinkelio stotelė** |
| **Adresas** | Berčiūnai, Kurorto g. |
| **Atidaryta** | XX a. 1-oji pusė |
| **Uždaryta** | XX a. 9-asis dešimtmetis |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ RADVILIŠKIS ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Dapšioniai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 7,4 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | Gustonys |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 1,1 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ***Berčiūnai*** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 11,2 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | PANEVĖŽYS |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 5,7 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Samanynė* |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Berčiūnų geležinkelio stotelė** – buvusi geležinkelio stotis rytinėje Berčiūnų kaimo dalyje, prie geležinkelio Radviliškis–Daugpilis, dešiniajame Nevėžio ir kairiajame Sanžilės krante netoli šių upių santakos. Už pusės kilometro į rytus nuo stotelės per Sanžilę netoli jos žiočių nutiestas Berčiūnų geležinkelio tiltas.

Istorija
--------

Minima nuo I pasaulinio karo. XX a. tarpukariu į Berčiūnus iš Panevėžio vykdavo specialus traukinys, bilietas į vieną pusę kainavo 40 centų (vaikams – 21 centas). 1930 m. netoli stoties esančiame valstybiniame Sanžilės miške dešiniajame Nevėžio krante įsteigta Berčiūnų vasarvietė. 1933 m. miške pastatyta ištaiginga geležinkelio stotis, priklausiusi ponams Pilinskams. II pasaulinio karo metais vokiečiai iškirto ąžuolyną ir nutiesė daug naujų geležinkelio atšakų, pastatė arklides ir barakus belaisviams.

Sovietmečiu stotelėje stodavo traukiniai Šiauliai–Daugpilis, bet 1985–1990 m. stotelė uždaryta.

Gyventojai
----------

Kurį laiką stotis turėjo atskiros gyvenvietės statusą. 1923 m. stotyje surašytas 1 ūkis su 4 gyventojais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Übersichtskarte der Mil. Eisenbahndirektion 8 Schaulen
2. ↑  Berčiūnų kurortas tarpukario metais. 2019-04-13, Aina.lt (tikrinta 2023-12-08).
3. ↑  Žemės ūkio ministerijos metraštis, 1918–1938 m. Archive.org (tikrinta 2023-12-08).
4. ↑  Nepasidalija buvusio kurorto. 2016-06-10, Sekunde.lt (tikrinta 2023-12-08).
5. ↑  Служебное расписание движения пассажирских поездов с 2 июня 1985 года. Прибалтийская Ордена Октябрьской Революции железная дорога (министерство путей сообщения СССР). – Рига, Транспорт, 1985.
| Garsasas |
| --- |
| Garsasas Bara do Garsaso apylinkėse Garsasas Bara do Garsaso apylinkėse |
| **Ilgis** | 310 km |
| **Baseino plotas** | 13 514 km² |
| **Ištakos** | San Žeronimo aukštumos |
| **Žiotys** | Aragvaja |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Garsasas |

**Garsasas** arba ***Das Garsasas*** (port. *Rio das Garças* 'garnių upė') – upė vidurio Brazilijoje, Mato Groso valstijoje; Aragvajos kairysis intakas (Tokantinso baseinas). Prasideda San Žeronimo aukštumose (760 m aukštyje), netoli Alto Garsaso miesto. Teka į šiaurę, žemupyje į šiaurės rytus Brazilijos plokščiakalniu. Įteka Aragvajon ties Bara do Garsaso miestu.

Didžiausi intakai: Galantė, Ribeiraun do San Žozė (dešinieji), Bandeira, Ribeiraun da Aldėja, Dantasas, Kasunga, Batovi, Roseiralas (kairieji).

Miestai prie upės: Tezuras, Ženeral Karneiras, Pontal do Aragvaja, Bara do Garsasas.

Garsaso ir Aragvajos santaka Bara do Garsase
XX a. III-ajame dešimtmetyje Garsaso upės baseiną užplūdo deimantų ieškotojai.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. 1 2  Rogério Almeida (2006). „Qualidade da água na sub-bacia do rio das Garças" (PDF). Suarchyvuotas originalas (PDF) 2014-03-11. Nuoroda tikrinta 10/03/2014. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|publicated=` ignoruotas (pagalba); Patikrinkite date reikšmes: `|accessdate=` (pagalba)
3. ↑  Mapa Multimodal Mato Grosso, DNIT, 2013.
| **Numenius arquata**Apsauga: 2(V) – Pažeidžiama rūšis |
| --- |
| Didžioji kuolinga (Numenius arquata)Didžioji kuolinga (*Numenius arquata*)
Didžiosios kuolingos giesmė |
| Apsaugos būklė |
| Beveik nykstantys (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Sėjikiniai paukščiai  *( Charadriiformes)* |
| Šeima: | Tilvikiniai  *( Scolopacidae)* |
| Gentis: | Kuolingos  *( Numenius)* |
| Rūšis: | Didžioji kuolinga  *( Numenius arquata)* |

 |
| Binomas |
| ***Numenius arquata***Linnaeus, 1758 |

**Didžioji kuolinga** (*Numenius arquata*) – tilvikinių (*Scolopacidae*) šeimos paukštis. Tai didžiausias Lietuvoje šios šeimos paukštis. Skiriamasis požymis – vienodai išilgai dryžuotas viršugalvis. Kūno viršutinė pusė išmarginta juosvomis ir rusvomis dėmėmis, plunksnų pakraščiai šviesesni. Antuodegis baltas, uodega skersai dryžuota. Apatinė kūno pusė balsva, rusvo atspalvio ir su išilginėmis tamsesnėmis dėmėmis. Dėmės tankesnės ant kaklo ir krūtinės, o retesnės ant pilvo. Snapas ilgas, nulinkęs, juosvai rusvas. Kojos ilgos, melsvai pilkos.

Lietuvoje aptinkama kovo – rugpjūčio mėn. Gyvena pelkėse, samanotose, šlapiose pievose, apaugusiose krūmais ir retais medžiais. Lizdą įsiruošia ant kupsto, duobutėje, kurią iškloja sausa žole. Deda 4 kiaušinius, kurie žalsvi, išmarginti rusvai pilkomis dėmėmis.

Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą nuo 1976 m.

* Didžioji kuolingaDidžioji kuolinga
* IliustracijaIliustracija
* KiaušinisKiaušinis

Šaltiniai
---------

1. ↑  „IUCN Red List - Numenius arquata". IUCN Red list. Suarchyvuotas originalas 2012-01-17. Nuoroda tikrinta 2012-05-02.
2. ↑  *Didžioji kuolinga*, Lietuvos raudonoji knyga. Nuoroda tikrinta 2023-01-17.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Didžioji kuolinga** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Tossaint Ricketts**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Tossaint Ricketts |
| Gimimo data | 1987 m. rugpjūčio 6 d. (36 metai) |
| Gimimo vieta | Edmontonas, Kanada |
| Ūgis | 183 cm |
| Svoris | 77 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Vancouver Whitecaps FC |
| **Pozicija** | puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2009–2010  2010–2012  2012  2013  2013–2014  2014–2015  2015–2016  2016–2018  2019  2019– | MyPa  Politehnica Timișoara  Vålerenga  Sandnes Ulf  Bucaspor  Hapoel Haifa  Boluspor  Toronto FC  Sūduva  Vancouver Whitecaps FC | 40 0(9)24 0(6)03 0(1)12 0(0)25 0(7)30 0(1)15 0(1)51 (13)15 0(8)61 0(7) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2009– | Kanada Kanada | 59 (16) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 6 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys. |

**Taucendas Riketsas** (*Tossaint Ricketts*; g. 1987 m. rugpjūčio 6 d.) – Kanados futbolininkas, puolėjas. Buvęs „Sūduvos" klubo narys. Kitados atstovavo Kanados nacionalinę futbolo rinktinei.

Karjera
-------

Kanadietis žaidė Suomijoje, Norvegijoje, Turkijoje, Izraelyje. Buvo grįžęs į gimtinę.

2019 m. sausį atvyko į Lietuvą. Atstovauja FK Sūduva Marijampolė.2018 m. gruodžio mėn. žaidė paplūdimio tinklinį su Sūduvos klubo atstovu ir po to užsimezgė darbo santykiai.

2019 m. vasario 24 d. vykusiose Supertaurės rungtynėse pelnė antrą komandos įvartį ir padėjo iškovoti marijampoliečiams trofėjų.

2019 m. rugpjūčio 9 d. pranešta, kad futbolininkas palieka FK Sūduva Marijampolė ir grįžta į Kanadą. Karjerą tęs MLS pirmenybėse. Per pusmetį praleistą Lietuvoje atstovaudamas „Sūduvos" ekipą įvairiuose turnyruose pelnė dešimt įvarčių (aštuonis iš jų A lygoje).

Nuo 2019 m. žaidė Kanadoje ir atstovavo Vancouver Whitecaps FC.

Pasiekimai
----------

**FK Sūduva Marijampolė**

* LFF Supertaurės laimėtojas: 2019 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* soccerway
* CanadaSoccer national team profile
* Tosaint Ricketts at Green Bay Athletics
| Malinis |
| --- |
| Ežerą juosia pelkių juosta. Vaizdas į Malinį nuo šiaurinio krantoEžerą juosia pelkių juosta. Vaizdas į Malinį nuo šiaurinio krantoEžerą juosia pelkių juosta. Vaizdas į Malinį nuo šiaurinio kranto |
| Vieta | Varėnos r. Lietuva |
| Plotas | 0,072 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1,45 km |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Malinis

  |
| **Koordinatės** |  54°04′23″ š. pl. 24°37′01″ r. ilg.﻿ / ﻿54.07306°š. pl. 24.61694°r. ilg.﻿ / 54.07306; 24.61694Koordinatės: 54°04′23″ š. pl. 24°37′01″ r. ilg.﻿ / ﻿54.07306°š. pl. 24.61694°r. ilg.﻿ / 54.07306; 24.61694 |

**Malinis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 10,5 km į pietvakarius nuo Panočių, Kašėtų miške, Ūlos kraštovaizdžio draustinyje. Ežeras pypkės formos, su galvute nukreipta į pietryčius, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,56 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 117,1 m. Krantai daugiausia aukšti, tik šiaurvakarinis žemas ir pelkėtas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Ūlos upės baseinui.

Ežero pavadinimas bus atsiradęs, kaip ir daugelio aplinkinių ežerų, pagal žuvis: liet. *mãlė* („rainė; smulki žuvelė, mailius"), blrs. *моль, маляўка, малёк, малька* („smulkmė, mailius").

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Šarūnas Šimkus. Varėnos krašto vietovardžių etimologinis žodynas. – Vilnius, Liutauras Leščinskas, 2023. // psl. 36.
Lyderiai, dažnai apibūdinami kaip diktatoriai (iš kairės į dešinę, iš viršaus į apačią): Sovietų Sąjungos komunistų partijos generalinis sekretorius Josifas Stalinas;  Vokietijos fiureris Adolfas Hitleris; Kinijos komunistų partijos pirmininkas Mao Dzedongas; Italijos dučė Benitas Musolinis; Šiaurės Korėjos aukščiausias vadovas Kim Ir Senas.
**Diktatorius** (lot. *dicto* – 'įsakinėju') – valstybės vadovas, turintis absoliučią valdžią. Diktatoriais dažniausiai tapdavo kitą diktatorių nuvertus arba ką tik susikūrusių ar nepriklausomybę iškovojusių valstybių, kuriose silpna demokratija, vadovai.

Istorija
--------

Senovės Romoje diktatoriumi tapdavo pareigūnai, kuriems ypatingais atvejais (pavyzdžiui, kilus karui) senato nutarimu būdavo suteikiama neribota valstybės valdžia (bet ne ilgiau nei 6 mėnesiams). Kai kurie asmenys tokią valdžią išlaikydavo ilgesnį laiką, pvz. Lucijus Kornelijus Sula ar Gajus Julijus Cezaris. 

Naujaisiais laikais vienais pirmųjų diktatorių galima laikyti Anglijos vadovą Oliverį Kromvelį, Prancūzijos didžiosios revoliucijos veikėją Maksimiljaną Robespjerą bei Prancūzijos imperatorių Napoleoną Bonapartą.

Po I pasaulinio karo (1914–1918) diktatoriais faktiškai tapo ir daugelio Europos valstybių lyderiai (A. Smetona Lietuvoje, J. Pilsudskis Lenkijoje, K. Ulmanis Latvijoje ir kiti).

Po II pasaulinio karo (1939–1945) daugumoje Vakarų Europos šalių įsigalėjo demokratija. Diktatorių čia beveik neliko (išimtys – Fransiskas Franko Ispanijoje ir António de Oliveira Salazar Portugalijoje). XXI a. diktatoriais įvardijami Rusijos prezidentas Vladimiras Putinas, Baltarusijos prezidentas Aleksandras Lukašenka, Sirijos prezidentas Bašaras al-Asadas, Šiaurės Korėjos vadovas Kim Čen Unas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „diktatorius". *www.vle.lt*. Nuoroda tikrinta 2022-10-10.
2. ↑  *Brennan T*. The Praetorship in The Roman Republic. — New York & Oxford: Oksfordo universiteto leidykla, 2000. — Vol. I: Origins to 122 BC. — Pp. 38—43 online ; Andrew Lintott, *The Constitution of the Roman Republic* (Oxford University Press, 1999), pp. 109—113 online.
3. ↑  „Современные диктаторы". *diletant.media* (rusų). Nuoroda tikrinta 2022-04-25.
4. ↑  „Путин и Лукашенко: два последних диктатора Европы – дружба крепчает". *www.ukrinform.ru* (rusų). Suarchyvuotas originalas 2022-03-02. Nuoroda tikrinta 2022-04-25. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
5. ↑  Deutsche Welle (www.dw.com). „В рейтинге демократии Россия и Беларусь занимают места между африканскими странами | DW | 10.02.2022". *DW.COM* (rusų). Nuoroda tikrinta 2022-07-12.
6. ↑  Vladimir Putin has shifted from autocracy to dictatorship; www.economist.com; 2021 m. lapkričio 13 d.
**Apollo 16**| Apollo 16 logotipasApollo 16 logotipas |
| **Misijos statistika** |
| Pavadinimas | Apollo 16 |
| Įgulos narių skaičius | 3 |
| Įgulos nariai | John W. Young, T. Kenneth Mattingly Jr. Charles M. Duke Jr. |
| Raketa | Saturn V SA-511 |
| Paleidimo vieta | JAV, Florida, LC-34 |
| Paleidimo data | 1972 m. balandžio 16 d. 17:54:00 UTC |
| Nusileidimo vieta | 8°58′22.84″ p. pl. 15°30′0.68″ r. ilg.﻿ / ﻿8.9730111°š. pl. 15.5001889°r. ilg.﻿ / 8.9730111; 15.5001889﻿ (Apollo 7 nusileidimas) |
| Misijos trukmė | 2 d. 23 val. 02 min. 13 s. |
| Misijos tikslas | Išsilaipinimas mėnulyje |

**Apollo 16** – dešimtoji pilotuojama NASA „Apollo" misija bei penktoji misija, kurios tikslas – nusileidimas Mėnulyje. Erdvėlaivis buvo paleistas 1972 m. balandžio 16 d. iš Floridoje esančio Kenedžio pakilimo centro, naudojant „Saturn V" raketą nešėją.

Misijos įgulą sudarė trys astronautai – misijos vadovas Džonas V. Jangas (*John W. Young*), komandinio modulio pilotas T. Kenetas Mantiglis Jaunesnysis (*T. Kenneth Mattingly Jr.*) ir Mėnulio modulio pilotas Čarlzas M. Diukas Jaunesnysis (*Charles M. Duke Jr.*).

Įgula tris kartus išėjo į Mėnulio paviršių, iš viso Žemės palydove praleido daugiau nei 71 valandą, rinko uolienas, gręžė gręžinius.

Erdvėlaivis atgabeno į Žemę 96 kg Mėnulio uolienų, taip pat padarė nemažai Mėnulio nuotraukų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Apollo 16, *Encyclopedia Astronautica*.
Dirty COW logotipas
**Dirty COW** (**Dirty copy-on-write**) yra Linux branduolio saugumo spraga, paveikianti visas Linux grįstas operacines sistemas, tarp jų ir Android. Spraga leidžia gauti administratoriaus privilegijas (root), išnaudodama lenktynių situaciją, kylančią kopijavimo rašymo metu (angl. *copy-on-write*) mechanizme. Pranešama, jog saugumo spraga egzistuoja Linux branduolyje nuo 2.6.22 versijos, išleistos 2007 m. rugsėjį, ir yra aktyviai išnaudojama bent jau nuo 2016 m. spalio.

Nors spragai išnaudoti reikalingas lokalaus vartotojo prisijungimas, nuotoliniai puolėjai spragą gali išnaudoti panaudodami kitas spragas, leidžiančias nuotolinę kodo egzekuciją vartotojo teisėmis. Ataka nepalieka pėdsakų sistemos žurnaluose.

Spragos CVE identifikatorius yra CVE-2016-5195. Debian operacinės sistemos platintojai paskelbė, kad išleido pataisą spragai. Dirty COW buvo viena iš pirmųjų saugumo spragų, skaidriai pataisytų Ubuntu operacinėje sistemoje naudojant Canonical Live Patch servisą.

Buvo parodyta, kad saugumo spraga gali būti panaudota administratoriaus teisių gavimui bet kuriame Android įrenginyje, kurio Andoid operacinės sistemos versija yra ne naujesnė nei 7.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Goodin, Dan (2016-10-20). „"Most serious" Linux privilege-escalation bug ever is under active exploit (updated)". *Ars Technica*. Nuoroda tikrinta 2016-10-21.
2. 1 2 3  Vaughan-Nichols, Steven J. „The Dirty Cow Linux bug: A silly name for a serious problem". *ZDNet*. Nuoroda tikrinta 2016-10-21.
3. ↑  „Kernel Local Privilege Escalation - CVE-2016-5195 - Red Hat Customer Portal". *access.redhat.com*. Nuoroda tikrinta 2016-10-21.
4. ↑  „CVE-2016-5195". *security-tracker.debian.org*. Nuoroda tikrinta 2016-10-21.
5. ↑  „LSN-0012-1 Linux kernel vulnerability". *Ubuntu Security mailing list*. 2016 m. spalio 20 d. Suarchyvuotas originalas 2016-10-29. Nuoroda tikrinta 2016-11-01. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
6. ↑  „Android phones rooted by "most serious" Linux escalation bug ever". *Ars Technica*. 2016 m. spalio 24 d. `{{cite news}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)

Nuorodos
--------

* 
* 
* Archyvuota kopija 2016-10-26 iš Wayback Machine projekto.
Tarpinio ir vidutinio nuotolių balistinės raketos: CSS-2 ir CSS-5 (Kinija), Šahab-3 (Iranas), Agni-2 (Indija), Rodong-1 ir Taepodong-1 (Šiaurės Korėja), Ghauri ir Šahyn-2 (Pakistanas)
**Vidutinio nuotolio balistinė raketa** (angl. *Medium-range ballistic missile, MRBM*) – balistinė raketa, kurios veikimo spindulys pagal JAV Gynybos departamento klasifikaciją laikomas vidutiniu – nuo 1000 iki 3000 km. Pagal šią klasifikaciją vidutinio nuotolio balistinės raketos priskiriamos platesnei karo teatro balistinių raketų kategorijai, į kurią papuola visos balistinės raketos, kurių veikimo spindulys mažesnis nei 3500 km.
  
Pagal Rusijoje naudojamą klasifikaciją vidutinio nuotolio balistinėmis raketomis laikomos raketos, kurių veikimo spindulys yra 1000–5500 km. Į rusišką kategoriją įeina ir tarpinio nuotolio balistinės raketos (angl. *intermediate-range ballistic missile*), kurių veikimo spindulys yra 3000–5000 km.

Įvairių šalių vidutinio nuotolio balistinės raketos
---------------------------------------------------

* Indijos vėliava Indija
	+ Agni I (700–1250 km)
	+ Agni II (2000–3000 km)
* Kinijos vėliava Kinija
	+ DF-21 (1800–3000 km)
* Pakistano vėliava Pakistanas
	+ Ghauri-I (1200 km)
	+ Ghauri-II (1800 km)
	+ Šahyn-II (2500 km)
* Izraelio vėliava Izraelis
	+ Jericho II (1300 km)
* Šiaurės Korėjos vėliava Šiaurės Korėja
	+ Rodong-1 (900–1300 km)
* Pietų Korėjos vėliava Pietų Korėja
	+ Hyunmoo-3 (500–1500 km) (Pietų Korėja) Pietų Korėja
* Irano vėliava Iranas
	+ Ghadr-110 (2000–3000 km)
	+ Šahab-3 (2100 km)
	+ Fadžr-3 (2500 km (spėjama))
	+ Ašoura (2000–2500 km)
	+ Sadžil (2000–2500 km)
* TSRS vėliava TSRS
	+ SS-3 Shyster (1200 km)
	+ SS-4 Sandal (2100 km)
* Jungtinių Amerikos Valstijų vėliava Jungtinės Amerikos Valstijos
	+ PGM-19 Jupiter (2410 km)
	+ MGM-31 Pershing (1770 km)
* Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė
	+ Blue Streak (3700 km)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Karo teatro balistinė raketa
* Mažo nuotolio balistinė raketa
* Tarpinio nuotolio balistinė raketa
* Tarpžemyninė balistinė raketa
* Povandeninio starto balistinė raketa
* Priešlaivinė balistinė raketa

Nuorodos
--------

1. ↑  National Air and Space Intelligence Center (2006 m. kovo mėn.). „Ballistic and Cruise Missile Threat" (PDF). United Sates Air Force. Nuoroda tikrinta 22 October 2012.
2. ↑
**Domenikas (Nikas) Naldinis** (it. *Domenico (Nico) Naldini*, 1929 m. gegužės 1 d. – 2020 m. rugsėjo 9 d.) – friulų romanų rašytojas, poetas ir kino režisierius. Kai kurie darbai išversti į anglų kalbą.

D. Naldinis gimė Kazarsa dela Delicijoje, Pordenonės provincijoje, Friulyje Antonijo Naldinio ir Enriketos Kolusi šeimoje. Jo motina buvo Suzanos Kolusi sesuo, Suzana buvo P. P. Pazolinio motina, taigi D. Naldinis ir P. P. Pazolinis buvo pusbroliai. D. Naldinis buvo savo pusbrolio biografas. Trento universitete D. Naldinis dirbo dėstytoju ir profesoriumi, Tuniso universitete ėjo italų literatūros profesoriaus pareigas. D. Naldinis visame pasaulyje populiarino italų literatūrą ir kultūrą.

Damenikas Naldinis mirė Trevize 2020 m. rugsėjo 9 d. sulaukęs 91 m.

Išnašos
-------

1. ↑  „SearchNaldinin, Nico". National Library of Australia. 2013-02-01. Suarchyvuotas originalas 2020-09-11. Nuoroda tikrinta 2021-10-31.
2. ↑  Andrea Zanzotto (1997). *Peasants wake for Fellini's Casanova and other poems*. p. 221. ISBN 9780252066108.
3. ↑  Buss, Robin (1992-08-22). „Confessions of a Little Villon: 'The Letters of Pier Paolo Pasolini Vol I' - Nico Naldini, Tr. Stuart Hood: Quartet, 25 Pounds". The Independent. Nuoroda tikrinta 2021-10-31.
4. ↑  Lutto nella cultura, è morto Nico Naldini, *Nuoroda tikrinta 2021-10-31*

Bibliografija
-------------

* D. Naldinio bibliografija
**Głos Litwy** (liet. *Lietuvos balsas*) – *lietuvių dienraštis*, leistas 1919 m. gegužės 15 d. – 1922 m. vasario 4 d. Vilniuje lenkų kalba.

Istorija
--------

Leidėjai Mykolas Biržiška, A. Pavlovič (nuo 1919 m. liepos 16 m.). Kritikavo lenkų valdžios politiką, todėl nebuvo leidžiamas 1919 m. gruodžio 6 d. – 1920 m. spalio 13 d.; 1920 m. gruodžio 23 d. – 1921 m. rugpjūčio 30 d.; 1921 m. rugsėjo 12 d. – gruodžio 12 d. Vietoj „Głos Litwy" leisti „Echo Litwy", „Dzwon Litwy" ir vienkarčiai leidiniai „Adam", „Eva", „Josef", „Marja", „Jan", „Anna", „Piotr", „Zosie", „Jerzej", „Hela", „Litwa Nepodlegla", „W stolicy Litwy", „Przyszłość Litwy", „Niech žyje Litwa", „Jeszcze Litwa nie zginęla", „Litwo, Ojczyzno moja!", „Z Litwą". Nuo 1922 m. vasario 4 d. vietoj Głos Litwy pradėta leisti „Litwa". Spausdino „Promien" spaustuvė Vilniuje. 

Informavo apie Vilniaus krašto ir Lietuvos įvykius, rašė apie svarbiausius pasaulio įvykius, lietuvių tradicijas, kalbą, kultūrą, spausdino straipsnius Lietuvos istorijos, lietuvių literatūros klausimais, svarstė lietuvių ir lenkų santykius, publikavo lietuvių rašytojų kūrinius, polemizavo su lenkų spauda.

Atsakingieji redaktoriai Aldona Čarneckaitė, V. Rakovskis (nuo 1919 m. balandžio 10 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 152 psl.
| RK3110 |
| --- |
| **Papyvesiai-Krinčinas-Gulbinėnai** |
|  |
| Valstybės | Lietuva Lietuva |
| Ilgis | 14,6 km |
| Pradžia | Papyvesiai |
| Pabaiga | Gulbinėnai |
| Apskritys | Panevėžio |
| Miestai | Krinčinas |

**RK3110** – rajoninis kelias, jungiantis Papyvesius, Krinčiną ir Gulbinėnus. Kelio ilgis – 14,6 km. Kelias nuo Papyvesių iki Krinčino yra asfaltuotas, visas likęs kelias yra dengtas žvyru.

Kelias prasideda už Papyvesių, sankryžoje su automagistrale  **A10**  Panevėžys–Pasvalys–Bauskė  E67 Helsinkis-Talinas-Ryga-Panevėžys-Kaunas-Varšuva-Vroclavas-Praha . Kelias eina Pasvalio rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Papyvesiai, Krinčinas, Barklainiai, Gulbinėnai. Kelias baigiasi Gulbinėnuose, Senojoje gatvėje. Krinčine kelias kerta Jiešmens upę.

Išnašos
-------

1. ↑ . Vilnius21.lt. Nuoroda tikrinta 2022-07-22.

v • a • r **Pasvalio apylinkių rajoniniai keliai** 

3101 - 3102 - 3104 - 3105 - 3106 - 3107 - 3108 - 3109 - 3110 - 3111 - 3112 - 3113 - 3114 - 3115 - 3116 - 3117 - 3118 - 3119 - 3120 - 3121 - 3122 - 3123 - 3124 - 3125 - 3126 - 3127 - 3128 - 3129 - 3130 - 3131 - 3132 - 3133 - 3134 - 3135 - 3136 - 3137 - 3138 - 3139 - 3140 - 3141 - 3142 - 3143 - 3144
Zigmanto Vazos atvaizdas ant 1616 m. 10 auksinių dukatų monetos.
**Dukatas** buvo sidabrinė arba auksinė prekybinė moneta, naudota Europoje nuo viduramžių iki vėlyvojo XX amžiaus. Savo egzistavimo metu dukatas buvo skirtingų sudėčių ir verčių. Venecijos dukatas buvo pasiekęs tokį populiarumą, kaip Bizantijos hyperpyronas ar Florencijos florinas.

Žodis dukatas verčiamas iš lotynų kalbos žodžio *ducalis*, reiškiančio valdovo moneta.

Pirmoji dukato moneta – skifatos bilonas buvo XII a. sukurtas Sicilijos karaliaus Rodžerio II garbei. Šie dukatai buvo naudojami visoje Sicilijos karalystėje, o ant pirmųjų monetų buvo vaizduojamas Kristus.

Venecijos dožas Enrico Dandolo sukūrė sidabrinį dukatą, siejamą su Rodžerio II monetomis, o vėliau sukurti auksiniai dukatai tapo tokie populiarūs, kad vadinti bendriniu dukatų pavadinimu. Sidabrinės monetos vadintos Venecijos grosu.

XV a. Vakarų Europos prekeiviai vietoje florino pradėjo plačiai naudoti dukatą, kuris tapo visų prekių vertės matu. Kai įvairių šalių valdovai reformavo savo naudotas valiutas, dukatas buvo pasirinktas kaip pagrindinis modelis.

Apie 1913 m. auksinis dukatas buvo vertas 9 šilingų ir 4 pensų arba apie 2 dolerių. Sidabriniai dukatai buvo verti apie pusę tokios sumos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Online Etymology Dictionary
2. ↑  Byzantine Coins, Philip Grierson, page 12
3. ↑  Coins In History, John Porteous, pages 84 and 86.
4. ↑  Webster, Noah (1913). *Webster's Revised Unabridged Dictionary*. G. & C. Merriam Co. Suarchyvuotas originalas 2014-08-19. Nuoroda tikrinta 2020-05-21.
| **Konstanty Gorski** |
| --- |
|  |
| Autoportretas |
| Gimė | 1868 m.Kazimieravoje, Rusijos imperija |
| Mirė | 1934 m. (~66 metai)Varšuva, Antroji Lenkijos Respublika |
|  |
| Veikla | Dailininkas |
|  |
|  **Vikiteka** | Konstanty Górski |

**Konstantas Gorskis** (lenk. *Konstanty Gorski*, 1868 m. Kazimieravoje, Kauno apskritis – 1934 m. Varšuvoje) – dailininkas.

Biografija
----------

Gimė 1868 m. Kazimieravos dvare, prie Vandžiogalos, Šeligos herbo bajorų Karolio ir Marijos Elvyros Gorskių šeimoje. Mokėsi Vilniaus Ivano Trutnevo piešimo mokykloje, vėliau – Sankt Peterburgo Dailės akademijoje, vadovaujamas prof. G. Villevaldės. Studijas gilino Miunchene, Paryžiuje ir Italijoje. Nuo 1894 m. gyveno Varšuvoje. Tapė daugiausia portretus, buitines ir istorines kompozicijas. Iliustravo A. Mickevičiaus, J. Slovackio, H. Sienkevičiaus, M. Rodzevičiūtės ir kt. literatūros kūrinius. Mirė 1934 m. Varšuvoje. 

* Lenkijos prezidento Ignaco Mošcisckio portretas 1926 m.Lenkijos prezidento Ignaco Mošcisckio portretas 1926 m.
* Prūsų deportacija 1915 m.*Prūsų deportacija* 1915 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Biografija Archyvuota kopija 2014-09-17 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| **Džibučio–Ambuli tarptautinis oro uostas** |
|  |
| IATA: JIB - ICAO: HDAM |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | bendras (civilinis ir karinis) |
| Miestas | Džibutis (miestas) |
| Aukštis virš jūros lygio | 15 m |
| Koordinatės | 11°32′0″ š. pl. 43°09′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.53333°š. pl. 43.15000°r. ilg.﻿ / 11.53333; 43.15000 |
|
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 09/27 | 3150 | 45 | asfaltas |

**Džibučio–Ambuli tarptautinis oro uostas** (arab. مطار جيبوتي الدولي‎, pranc. *Aéroport international Ambouli*, angl. *Djibouti–Ambouli International Airport*) (IATA: **JIB**, ICAO: **HDAM**) – civilinio ir karinio naudojimo oro uostas, esantis Ambuli miestelio teritorijoje. Aptarnauja Džibučio miestą, Džibučio sostinę. Oro uotas nutolęs apytiksliai 6 km nuo miesto centro.

Oro uostas turi vieną terminalą. Be tarptautinių vežėjų, oro uostu naudojasi valstybei priklausančios vietinės oro linijos „Air Djibouti", vykdančios maršrutus į visus didžiuosius miestus, ir taip pat Džibučio, Italijos, Japonijos, JAV, Kinijos ir Prancūzijos karinės oro pajėgos. 75 % viso oro uosto srauto sudaro kariniai pervežimai.

2010 m. oro uoste aptarnautas 176 861 keleivis.

„Air Djibouti" oro linijų lėktuvas Džibučio tarptautiniame oro uoste

Istorija
--------

Oro uostas atidarytas 1948 m. Pradžioje buvęs vidutinio dydžio kompleksas išaugo po nepriklausomybės laikotarpiu atliktų keleto sėkmingų renovacijos projektų.

XX a. 8-ojo dešimtmečio viduryje oro uostas buvo išplėstas tam, kad būtų galima priimti daugiau tarptautinių vežėjų.

Išnašos
-------

1. ↑  Oladipo, Tomi (2015-06-16). „Why are there so many military bases in Djibouti?". *BBC News* (britų anglų). Nuoroda tikrinta 2017-01-14.
2. 1 2  „2.2.1 Djibouti-Ambouli International Airport – Logistics Capacity Assessment – Digital Logistics Capacity Assessments". *dlca.logcluster.org*. Suarchyvuotas originalas 2020-07-30. Nuoroda tikrinta 2019-12-17. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. 1 2  „AID". *www.aeroport-jib.com*. Suarchyvuotas originalas 2017-09-10. Nuoroda tikrinta 2017-09-10.
Kupranugarių banda prie vandens šaltinio Enedžio kanjone
**Enedžio plokščiakalnis** – smiltainio masyvas vidury Sacharos dykumos, šiaurės rytų Čade, Enedžio regione. Masyvą iš visų pusių veikia smėlio erozija, kuri prasibrauna iki giliausių Enedžio slėnių. Aukščiausias taškas yra *Basso*, siekiantis 1450 m. Enedžio plokščiakalnyje yra karstinių darinių, kaip antai bokštinės struktūros. Čia randama įvairių petroglifų ar uolų piešinių.

Plokščiakalnis turtingas fauna, ypatingai Vakarų Afrikos krokodilais, kurie kadaise, kuomet gausiai iškrisdavo kritulių, gyveno po visą Sacharą. Ryškus šių krokodilų populiacijos bruožas yra nanizmas, kuris išsivystė dėl per didelio izoliuotumo. Toks neįprastas reiškinys dar buvo pastebėtas Mauritanijoje ir Alžyre. Jie veisiasi tik nedideliuose vandens telkiniuose, slūgsančiuose upės kanjonuose, kaip, pvz. d'Arčėjaus gelta, ir yra ant išnykimo ribos. Paskutiniai liūtai Sacharoje taip pat gyveno čia iki kol išnyko. Paskutinis liūtas vietovėje pastebėtas XX a. 5-ajame dešimtmetyje. Be to, tikėtina, kad atokiuose Enedžio plokščiakalnio regionuose gyvena kardaragių oriksų. Galimas daiktas, kad čia kadaise taip pat gyveno hipotetinių Enedžio tigrų (kardadančiai tigrai) populiacija.

Vakarinėje Enedžio dalyje driekiasi didžiulis medžioklės rezervatas, apimantis 2110 km² plotą.

Išnašos
-------

1. ↑  de Smet, Klaas (1998 m. sausio mėn.). „Status of the Nile crocodile in the Sahara desert". *Hydrobiologia*. SpringerLink. **391** (1–3): 81–86. doi:10.1023/A:1003592123079. Suarchyvuotas originalas 2020-02-22. Nuoroda tikrinta 2014-03-14.
2. ↑  Historical status, Lionalert.org Archyvuota kopija 2016-12-04 iš Wayback Machine projekto.

Koordinatės: 17° š. pl. 23° r. ilg.﻿ / ﻿17°š. pl. 23°r. ilg.﻿ / 17; 23
| Elisabetta Canalis |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Elisabetta Canalis |
|  |
| Gimė | 1978 m. rugsėjo 12 d. (45 metai)Sardinija, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Elizabeta Kanalis** (it. *Elisabetta Canalis*, g. 1978 m. rugsėjo 12 d.) – italų aktorė, modelis ir televizijos laidų vedėja.

Gimusi Sardinijoje, vėliau ji persikėlė į Milaną, kur universitete studijavo kalbas. Vis tik studijos liko nebaigtos, nes Elizabeta sulaukė kvietimo iš televizijos ir, būdama 21, tapo šokėja „Canale 5" televizijos kanale. 1999-2002 m. ji dalyvavo programoje „Striscia la Notizia" ir atliko epizodinius vaidmenis komedijose „Deuce Bigalow: European Gigolo" bei „Virgin Territory".

2005 m. ji pakeitė Michelle Hunziker televizijos šou „Love Bugs" antrajame sezone.

2011 ir 2012 m. ji vedė Sanremo muzikos festivalį, o nuo 2015 m. yra UNICEF Geros valios ambasadorė.

Kaip modelis ji yra dirbusi su Roberto Cavalli, 2006-2009 m. buvo klubo „Hollywood Milano" veidu, o jos nuotraukas yra spausdinę „Harper‘s Bazaar", „Vanity Fair" ir kiti žurnalai.

Prie Elizabetos populiarumo daug prisidėjo jos garsūs gyvenimo palydovai. Ji buvo susižadėjusi su futbolininku Christian Vieri, vėliau susitikinėjo su režisieriumi Gabriele Muccino ir futbolininku Reginaldo Ferreira da Silva. Iki 2011 m. ji 2 metus susitikinėjo su Holivudo žvaigžde George Clooney, vėliau – su TV programos Jackass dalyviu Steve-O.

Nuo 2014 m. ji yra ištekėjusi už ortopedo chirurgo Briano Perri, su kuriuo 2015 m. susilaukė dukters Skyler Eva.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Fabio De Luigi – Corriere della Sera". Cinema-tv.corriere.it. Nuoroda tikrinta 2012-07-06.
2. ↑  „Elisabetta Canalis and Bobo Vieri". *c2.iobloggo.com*. 27 June 2013. Suarchyvuotas originalas 2014-01-16. Nuoroda tikrinta 2017-09-29.
3. ↑  Kirby, Iona (19 April 2012). „It's O-ver! Steve-O 'dumps' party-loving Elisabetta Canalis over fears she will 'jeopardise his sobriety'". *dailymail.co.uk*. London. Nuoroda tikrinta 14 November 2013.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Elisabetta Canalis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2017-10-02 iš Wayback Machine projekto.
*Šis straipsnis apie moterų futbolo klubą. Apie vyrų futbolo klubą skaitykite straipsnyje GFC Regionálna akadémia.*

|  |
| --- |
| **moterų  GFC Regionálna akadémia** |
|  |
| **Pavadinimas** | GFC Regionálna akadémia |
| **Įkurtas** | 2011 m. |
| **Stadionas** | „Tesarės" klubo stadionas, Tesarė |
| **Vietų sk.** | 1 000 |
| **Vadovas**  | Slovakija |
| **Vyr. treneris**  | Slovakija |
| **Lyga** | **Pirma lyga** |
| **2022–2023** | 7 vieta |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**GFC „Regionálna akadémia"** arba **GFC Topoľčany** (svk. *GFC Regionálna akadémia ženy*) – Slovakijos futbolo klubas iš Topolčanų. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią moterų futbolo varžybose.

Istorija
--------

2011 m. įkurtas **GFC Topoľčany**. Užsiėmė vaikų ir jaunimo ugdymu.

### GFC Regioninė akademija

Moterų ekipa rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).

2019–2020 m. čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos keliamų grėsmių. 2020–2021 m. vėl buvo nutrauktas čempionatas. 

O 2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje. Po sezono buvo perkelti į stipriausią šalies lygą.

2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje ir užėmė septintą vietą.

Pasiekimai
----------

* **Slovakijos čempionatas**

septintoji vieta: 2022–2023 m.

Sezonai
-------

| Sezonas | Lygmuo | Lyga | Užimta vieta | Nuorodos | Pastabos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|
| **2017–2018** | **1.** | **Pirma lyga** | **.** |  |
|
| **2018–2019** | **1.** | **Pirma lyga** | **.** |  |
| **2019–2020** | **1.** | **Pirma lyga** | **x.** |  | **Nutrauktos dėl pandemijos** |
| **2020–2021** | **1.** | **Pirma lyga** | **x.** |  | **Nutrauktos dėl pandemijos** |
| **2021–2022** | **1.** | **Pirma lyga** | **.** |  |
| **2022–2023** | **1.** | **Pirma lyga** | **7.** |  |
| **2023–2024** | **1.** | **Pirma lyga** | **.** |  |
|

Sudėtis
-------

Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.

Stadionas
---------

Namų rungtynes žaidžia Tesarėje, OFK Tesare stadione, talpinančime 1 tūkst. žiūrovų.

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna apranga.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 




 | 




 | 




 | 




 | 




 | 




 | 




 | 




 | 




 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* [ Oficiali klubo svetainė]

facebook moterų ekipa
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
| Epic Records |
| --- |
|  |
| Pagrindinėbendrovė | Sony Music Entertainment |
| Įkurta | 1953 m. |
| Įkūrėjas | Columbia Records |
| Žanras | Įvairūs |
| Kilmės šalis | JAV |
| Tinklalapis | epicrecords.com |

**Epic Records** – viena iš antrinių „Sony Music Entertainment" įrašų kompanijų. Ji buvo įkurta 1953 m. kaip džiazo ir klasikinės muzikos įrašų leidėja. Vėliau ji plėtėsi ir pradėjo leisti įvairesnių žanrų įrašus. 

„Epic Records" prisidėjo prie tokių atlikėjų ir grupių kaip Tammy Wynette, George Michael, Lamb of God, Cheap Trick, Meat Loaf, Stevie Ray Vaughan, Ted Nugent, Shakira, Sly & the Family Stone, Celine Dion, ABBA, Anastacia, Boston, Dave Clark Five, Gloria Estefan, Pearl Jam, Rage Against the Machine ir Michael Jackson muzikos įrašų leidybos.

Kartu su „Columbia Records" ir „RCA Records" Epic Records yra viena iš pagrindinių „Sony Music Entertainment" įrašų kompanijų. 2018 m. sutartis su kompanija turėjo šie atlikėjai: Fiona Apple, Sara Bareilles, Mariah Carey, Keyshia Cole, Future, Hardwell, Martin Garrix, Fifth Harmony, Jennifer Hudson, Zara Larsson, Jennifer Lopez, Outkast, Ozzy Osbourne, Judas Priest, Busta Rhymes, Rick Ross, Sade, 21 Savage, Travis Scott, DJ Khaled, Meghan Trainor, Camila Cabello ir Louis Tomlinson.

Logotipai
---------

Kitaip nei „Columbia Records" „Epic" per savo istoriją naudojo net 5 skirtingus logotipus. 

* Naudotas 1953-1960 m.Naudotas 1953-1960 m.
* Naudotas 1960-1973 m. ir 1998-2005 m. laikotarpiais, iki šiol naudojamas JaponijojeNaudotas 1960-1973 m. ir 1998-2005 m. laikotarpiais, iki šiol naudojamas Japonijoje
* Naudotas 1973-1978 m.Naudotas 1973-1978 m.
* Naudotas 1978-1991 m. 2005-2011 m. nuo 2015 m. atgaivintas.Naudotas 1978-1991 m. 2005-2011 m. nuo 2015 m. atgaivintas.
* Naudotas 1991-1998 m.Naudotas 1991-1998 m.
* Naudotas 2011-2015 m.Naudotas 2011-2015 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė

Išnašos
-------

1. ↑  Halperin, Shirley (2010 m. lapkričio 17 d). „Who Destroyed Epic Records?". Billboard. Suarchyvuotas originalas 2018-05-05. Nuoroda tikrinta 24 July 2015. `{{cite news}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  „Epic Records - Artists". *epicrecords.com*. Nuoroda tikrinta January 27, 2017.
**Ergatyvas** (gr. ergates 'veikėjas') – kai kurių kalbų (ypač ergatyvinės struktūros) linksnis, rodantis veiksmo šaltinį ar veiksmo įrankį (agentą). Tokiu atveju subjektas, į kurį veiksmas nukreiptas (patientas), turi būti absoliutyvo – pagrindinio – linksnio: ergatyvinių kalbų pasakyme „jūra skalauja krantą" žodis **jūra** bus vartojamas ergatyvo linksniu, nes tai yra krantui darantis įtaką subjektas, o **krantas**, kaip patientas, – absoliutyvo linksniu. Ergatyvas vartojamas su tranzityviniais veiksmažodžiais. Jei veiksmažodis netranzityvinis ir subjekto, į kurį nukreiptas veiksmas (patiento), nėra (pavyzdžiui, „jūra banguoja"), ergatyvas nevartojamas ir veiksmo sukėlėjas (agentas) turi būti absoliutyvo linksnio.

Lietuvių kalboje ergatyvas verčiamas neveikiamąja rūšimi, kur absoliutyvą atitinka vardininkas, o ergatyvą – kilmininkas: pvz. „jūros skalaujamas krantas".

Pavyzdžiai
----------

### Baskų kalba

Baskų kalbos pavyzdžiai, kur vienaskaitos absoliutyvas galūnės neturi (*-a* – žymimasis artikelis), o ergatyvas – po artikelio einančią galūnę *-k*:

* **Ehiztariak** otsoa harrapatu du. – **Medžiotojas** pagavo vilką (pažodžiui *Medžiotojo pagautas vilkas*).

### Gruzinų kalba

Gruzinų kalboje ergatyvo galūnės yra *-მა*, *-მ* (*-ma*, *-m*). Ergatyvas vartojamas, jei subjektas veiksmą jau atliko, sakinyje eina su būtojo laiko įvykio veikslo veiksmažodžiais:

* **კატამ** დაიჭირა *თაგვი* (**katam** daichira *tagvi*) – **Katinas** sugavo *pelę*;
* **ძაღლმა** გააგდო *კატა* (**dzaghlma** gaagdo *kata*) – **Šuo** nuvijo *katiną*.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Loos, Eugene. „Glossary of linguistic terms". *LinguaLinks Library 5.0 Plus*. Suarchyvuotas originalas 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2016-10-13.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Vuoksa |
| --- |
| Salelė Vuoksos ežereSalelė Vuoksos ežereSalelė Vuoksos ežere |
| Vieta | Rusijos vėliava Rusija |
| Plotas | 108 km² |
| Kilmė | ledyninė |
| Vidutinis gylis | 5,1 m |
| Didžiausias gylis | 25 m |
| Įteka | Vuoksa |
| Išteka | Vuoksa |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Vuoksa

  |
| **Koordinatės** |  60°58′0″ š. pl. 29°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.96667°š. pl. 29.95000°r. ilg.﻿ / 60.96667; 29.95000Koordinatės: 60°58′0″ š. pl. 29°57′0″ r. ilg.﻿ / ﻿60.96667°š. pl. 29.95000°r. ilg.﻿ / 60.96667; 29.95000 |

**Vuoksa** (rus. *Вуокса*, karel. *Uuzijärvi*) – ežeras Rusijoje, Leningrado srities šiaurės vakaruose, Karelijos sąsmaukoje, Priozersko rajone, tuoj į pietvakarius nuo Priozersko. Ežero duburys ledyninės kilmės. Kranto linija labai vingiuota. Krantai daug kur granitiniai, statūs, įlankų galai žemi, pelkėti. Ežeru prateka Vuoksos upė.

Ežere yra daugybė salų, kurios iš viso užima 15 km² plotą. Centrinėje dalyje yra didžiausia sala – Elnių (*Олений*). Didžiąją jos dalį dengia miškas, ji pasiekiama keltu. Kitos didesnės salos: Nikitino, Uolingoji, Lokių, Šviesioji, Kalvotoji, Uvodė, Didžioji Vidurinioji, Stebuklingoji.

Prie Vuoksos ežero įsikūręs Priozersko miestas, Siniovo, Gorų ir kt. gyvenvietės, turistinė bazė „Jarkojė".

Nuo XX a. vid. ežeru kursuodavo kateris (iš Priozersko į Jarkojė, Elnių salą ir kt.), vėliau plaukiojo du mažieji garlaiviai M-90. XX a. pab. liko vienas, bet 1996 m. įstrigo tarp uolų. Dabar kitas laivas plaukioja maršrutu Priozerskas-Jarkojė.

Ežeras ir su Ladoga jį jungianti Vuoksos upės dalis minima dar Naugardo metraščiuose. Ten ežeras vadinamas Uzerva (iš karelų k. – „naujas ežeras"). Vėliau suomiams išstūmus karelus, ežeras pradėtas vadinti Usijarviu (*Uusijärvi*). Dabartinis pavadinimas suteiktas XX a. vid.

* Granitinė ežero pakrantėGranitinė ežero pakrantė
* Rudeniškas peizažasRudeniškas peizažas
* Priozersko prieplaukaPriozersko prieplauka
| **Antifonas** |
| --- |
| Gimė | 480 m. pr. m. e.Atėnuose |
| Mirė | 411 m. pr. m. e.ten pat |
|  |
| Veikla | senovės graikų oratorius, matematikas, filosofas sofistas. |

**Antifonas** (480 m. pr. m. e. Atėnuose – 411 m. pr. m. e. ten pat) – senovės graikų oratorius, matematikas, filosofas sofistas.

Yra išlikę daug jo pasakytų kalbų. Antifonas taip pat parašė nemažai filosofinių veikalų („Apie tiesą", „Apie santarvę", „Valstybės veikėjas", „Sapnų išaiškinimas"), kurių iki mūsų dienų išliko tik fragmentai. Veikale „Apie tiesą" palaikė Parmenido požiūrį, kad egzistuojanti vienintelė tikrovė, o regimasis daiktų pasaulis nesąs tikras. Remdamasis paradoksais tas pačias idėjas palaikė ir Zenonas Elėjietis. Veikale „Apie santarvę" ginama valdžia kaip saugumo garantas nuo anarchijos, rekomenduojami savęs ribojimo principai tiek bendruomenei, tiek atskiram asmeniui.

Antifonas bandė išspręsti skritulio kvadratūros problemą ir taip prisidėjo prie matematikos vystymo. Jis pasiūlė priartėjimo metodą, kuomet įbrėžtojo daugiakampio kraštinės dvigubinamos tol, kol skirtumas tampa nežymus. Šį metodą vėliau išplėtojo Eudoksas.

Antifonas buvo nubaustas mirtimi po to, kai žlugo antidemokratinis sukilimas, kuriame jis dalyvavo.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2008-12-10 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Eurazijos plokštė |
|  
Eurazijos plokštė |
| Tipas | Didžioji |
| Apytikslis plotas | 67 800 000 km² |
| Judėjimas1 | į pietus |
| Greitis1 | 7-14 mm per metus |
| Dalis | Europos, Azijos, Atlanto vandenyno, Arkties vandenyno |
| 1Afrikos plokštės atžvilgiu |

**Eurazijos plokštė** – tektoninė plokštė, apimanti didžiąją dalį Eurazijos žemyno (sausumos masyvą, kurį tradiciškai sudaro Europos ir Azijos žemynai), išskyrus Indijos subkontinentą, Arabijos subkontinentą ir teritoriją į rytus nuo Čerskio kalnagūbrio Rytų Sibire. Ji taip pat apima vandenyno plutą, besitęsiančią į vakarus iki Vidurio Atlanto kalnagūbrio ir į šiaurę iki Gakelio kalnagūbrio.

Rytinė plokštės pusė šiaurėje ribojasi su Šiaurės Amerikos plokšte, o pietuose – su Filipinų plokšte, Ochotsko plokšte bei Amūro plokšte. Pietinė plokštės pusė ribojasi su Afrikos plokšte vakaruose, Arabijos plokšte viduryje ir Indijos-Australijos plokšte rytuose. Vakarinėje pusėje plokštė šiek tiek tolsta nuo Šiaurės Amerikos plokštės, dėl ko yra susidariusi šiauriausia Vidurio Atlanto kalnagūbrio dalis, per kurią driekiasi Islandija. Visus Islandijos ugnikalnių išsiveržimus, tokius kaip 1973 m. Eldfelio išsiveržimas, 1783 m. Lakio išsiveržimas ir 2010 m. Ejafjadlajokudlio išsiveržimas, sukėlė Šiaurės Amerikos ir Eurazijos plokščių judėjimas viena nuo kitos, kurį lemia divergentinės plokščių ribos jėgos. Himalajų kalnų grandinė ir Tibeto plynaukštė susiformavo dėl Indijos ir Eurazijos plokščių susidūrimo, kuris prasidėjo prieš 50 mln. metų ir tęsiasi iki šiol.

Centrinės Azijos geodinamiką lemia Eurazijos ir Indijos plokščių sąveika. Šioje teritorijoje atpažįstama daugybė paplokščių arba plutos blokų, kurie sudaro Vidurinės Azijos ir Rytų Azijos perėjimo zonas.

Geologinė sandara
-----------------

Eurazijos ir Anatolijos plokštės
Eurazijos plokštė užima didžiulį 67 800 000 km² plotą ir yra trečia pagal dydį plokštė pasaulyje. Joje yra daugiau žemyninės plutos nei bet kurioje kitoje litosferinėje plokštėje. Eurazijos plokštė turi labai ilgą raidos istoriją ir joje yra daug įvairaus amžiaus teranų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Sizes of Tectonic or Lithospheric Plates". Geology.about.com. 2014-03-05. Suarchyvuotas originalas 2016-06-05. Nuoroda tikrinta 2022-11-06.
2. ↑  Gatinsky, Y.; Rundquist, D.; Vladova, G.; Prokhodova, T. „Up-to-Date Geodynamics and Seismicity of Central Asia". `{{cite journal}}`: Citatai journal privalomas `|journal=` (pagalba)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Rica |
| --- |
| Ricos ežero vaizdasRicos ežero vaizdasRicos ežero vaizdas |
| Vieta | Abchazijos vėliava Abchazija |
| Plotas | 1,27 km² |
| Kilmė | Ledyninis-tektoninis |
| Vidutinis gylis | 63 m |
| Didžiausias gylis | 131 m |
| Išteka | Jupšara |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Rica

  |
| **Koordinatės** |  43°29′0″ š. pl. 40°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.48333°š. pl. 40.55000°r. ilg.﻿ / 43.48333; 40.55000Koordinatės: 43°29′0″ š. pl. 40°33′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.48333°š. pl. 40.55000°r. ilg.﻿ / 43.48333; 40.55000 |
|  |
|  Vikiteka | Rica |

**Rica** (dar. *Didžioji Rica*, abch. *Риҵа*, gruz. რიწა) – ežeras Kaukazo kalnuose Gruzijos (Abchazijos) vakarinėje dalyje.

Ežeras 2,5 km ilgio ir iki 1,05 km pločio. Vidutinis gylis 63 m. Į ežerą įteka šeši upeliai ir upės (didž. Lašipsa), išteka – Jupšira. Ežero vandens lygis svyruoja nuo 2 iki 3 m, o paviršiaus temperatūra nuo 10 °C žiemą iki 17,8 °C vasarą. Vanduo skaidrus.

Ežeras apsuptas kalnų, kurių aukštis siekia nuo 2 200 iki 3 500 m. Pakrantėje gausu Nordmano pušų. Kai kurių aukštis siekia 70 m. Rica – vienas giliausių Gruzijos ežerų (131 m gylio), jame gausu upėtakių, aklimatizuoti sykai.

Vidutinė metinė temperatūra ežero rajone yra 7,8 °C (sausio mėn. −1,1 °C, rugpjūčio mėn. – +17,8 °C). Per metus iškrinta apie 2000–2200 mm kritulių.

Manoma, kad ežeras atsirado prieš 1000 metų, kai dalis Pšegichšva kalno atskilo ir užtvėrė Lašipsos upę.

1930 m. įsteigtas Ricos draustinis (plotas 162,89 km²) anksčiau mėgtas SSRS, o dabar Rusijos turistų. Šiaurinėje ežero dalyje yra Avadhara poilsiavietė, kurios viename iš namų ilsėdavosi SSRS lyderis Josifas Stalinas, kitame Leonidas Brežnevas. Poilsiavietėse išliko to meto baldai, interjero detalės, dabar vyksta ekskursijos. Nuo Juodosios jūros iki ežero nutiestas kelias.

Netoli yra Mažosios Ricos ežeras (plotas 0,2 km²).
| Vėžlių ežeras |
| --- |
| Vėžlių ežerasVėžlių ežerasVėžlių ežeras |
| Vieta | Tbilisis, Gruzijos vėliava Gruzija |
| Plotas | 0,034 km² |
| Didžiausias gylis | 2,6 m m |
| Įteka | Varasis Kevis |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Vėžlių ežeras

  |
| **Koordinatės** |  41°42′01″ š. pl. 44°45′15″ r. ilg.﻿ / ﻿41.70028°š. pl. 44.75417°r. ilg.﻿ / 41.70028; 44.75417Koordinatės: 41°42′01″ š. pl. 44°45′15″ r. ilg.﻿ / ﻿41.70028°š. pl. 44.75417°r. ilg.﻿ / 41.70028; 44.75417 |
|  |
|  Vikiteka | Vėžlių ežeras |

**Vėžlių** arba **Ku ežeras** (gruz. კუს ტბა) – ežeras Gruzijos sostinėje Tbilisyje. Vardas duotas dėl didelio pakrantėse gyvenančių vėžlių kiekio. Paviršiaus plotas – 0,034 km². Didžiausias gylis – 2,6 m.

Vėžlių ežero zona suprojektuota kaip poilsio zona, taip pat vyksta festivaliai ir koncertai.

Ežeras yra miškingoje Mtatsmindos kalno vietoje (686,7 m virš jūros lygio). Į ežerą įteka Kuros intakas Varasis Kevis. Nuo 2016 m. spalio prie ežero galima pakilti specialiu keltuvu iš sostinės Vake rajono. Ežero vakaruose yra įkurtas Tbilisio atviras etnografijos muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Turtle Lake Archyvuota kopija 2017-11-10 iš Wayback Machine projekto.