recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Babūras** |
| --- |
|  |
| Babūras |
| Didžiųjų Mogolų dinastija |
| Gimė | 1483 m. |
| Mirė | 1530 m. |
| Palaidotas (-a) | Kabulas |
| Tėvas | Umaras Šaichas Mirza 1) Тимуриды |
| Motina | Kutgul Nigorchanum |
| Sutuoktinis (-ė) | 1)Aiša Sultan-begum,2)Bibi Mubarika,3)Dildar-begum ,4)Giulruch-begum, Macham |
| Vaikai | Humajunas,Kamranas Mirza,Askari Mirza,Lindal Mirza,Guldaban-begum,Fachr an-Nisa,Altun Bišik |
| Indijos imperatorius |
| Valdė | 1526-1530 m. |
| Pirmtakas | - |
| Įpėdinis | Humajunas |
|  |
|  **Vikiteka** | Babūras |

**Babūras** (1483–1530 m.; *Baber bin Omar Šeich*, sultonas *Sehir ed – din Mohammed Baber, Babar*, europiečių vadintas Didžiuoju Mogolu) buvo tiurkų Timūro palikuonis, Ferganos valdovas.

Šaibanio uzbekų nugalėtas ir priverstas trauktis, sutelkė visą kariuomenę ir staigiu puolimu užėmė Kabulą (1505 m.), Kandaharą (1508 m.) ir Pendžabą (1526 m.). Jo sukurta naujoji Didžiųjų Mogolų Indijos valstybė su sostine Agroje apėmė didžiąją dabartinės Indijos dalį iki Bengalijos rytuose ir išsilaikė iki XVIII a. kai ją užėmė anglai.

Babūras rytų tiurkų džagatajų kalba parašė savo atsiminimus (*Babur nameh*), taip pat rašė eilėraščius (rubajus).
| **Gintaras Petrikas** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. lapkričio 30 d. (61 metai)Kaunas |
| Pilietybė |  Lietuva |
| Tėvai | Juozas PetrikasSergilija Petrikienė |
| Sutuoktinis (-ė) | Joana Kripaitytė |
| Vaikai | Aleksandras, Kevinas |
|  |
| Organizacijos | EBSW |
| Pareigos | CEO (1994–1996) |
|  |
| Išsilavinimas | Treneris–pedagogas |
| Alma mater | LKKA |

**Gintaras Petrikas** (g. 1961 m. lapkričio 30 d. Kaune) – Lietuvos sukčius, buvęs skandalingojo EBSW vadovas.

Biografija
----------

Gimė darbininkės ir tarnautojo šeimoje. Užaugo ir gyveno Kauno senamiestyje.

1979 m. baigė Kauno „Aušros" vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Lietuvos valstybinio Kūno kultūros institutą, įgijo trenerio–pedagogo specialybę.

Daugkartinis karatė imtynių Lietuvos čempionas.[reikalingas šaltinis] 1989–1990 m. įkūrė kooperatyvus „Daiva" ir „Triconas", konsultuodavo akcines bendroves. 1993 m. tapo Lietuvos jaunųjų verslininkų sąjungos kolegijos nariu. 1993–1996 m. buvo Kauno pramonės ir prekybos rūmų prezidentu.

### Nusikaltimai

1994–1996 m. koncerno EBSW prezidentas. EBSW įmonės 15,6 tūkst. žmonių liko skolingos 80 mln. litų, valstybei – 144 mln. litų.

1995 m. spalio 17–20 d. buvo sulaikytas.

1996 m. kandidatavo į Seimą. 1996 m. pabėgo į užsienį, 7 metus slapstėsi nuo teisėsaugos. 2004 m. gegužės 2 d. Los Andžele sulaikytas FTB agentų.

2004 m. gegužės 3 d. – 2007 m. rugsėjo 20 d. kalėjo Los Andželo federaliniame kalėjime. 2007 m. rugsėjo 20 d. grąžintas į Lietuvą.

2009 m. suimtas teismo salėje. 2012 m. nuteistas 9 metų laisvės atėmimo bausme. Ją atliko Pravieniškių pataisos namuose-atvirojoje kolonijoje, viso nelaisvėje išbuvo 9 metus.

2013 m. lapkričio 8 d. paleistas.

Nuorodos
--------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  .
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑
15. ↑
16. ↑
17. ↑
18. ↑
19. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| El Progresasisp. *El Progreso* |
| --- |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

El ProgresasEl Progresas

15°24′0″ š. pl. 87°48′0″ v. ilg.﻿ / ﻿15.40000°š. pl. 87.80000°r. ilg.﻿ / 15.40000; 87.80000﻿ (El Progresas)Koordinatės: 15°24′0″ š. pl. 87°48′0″ v. ilg.﻿ / ﻿15.40000°š. pl. 87.80000°r. ilg.﻿ / 15.40000; 87.80000﻿ (El Progresas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Hondūro vėliava Hondūras |
| **Departamentas** | Joro departamentas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1892 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 90 000  |

**El Progresas** – miestas šiaurės Hondūre, Joro departamente. Miestas yra kelių kryžkelėje, todėl turistai vienaip ar kitaip dažniausiai aplanko jį. Dėl šios priežasties jis yra vienas iš svarbiausių šalies miestų. Dauguma keliautojų, kurie keliauja į San Pedro Sulą, Telą ar kitus miestus, vis tiek apsilanko El Progreso mieste. Miesto teritorija užima 547,5 km², pats miestas yra padalintas į tris geografinės zonas.

Ekonomika
---------

Pagrindinis miesto pragyvenimo šaltinis – žemės ūkio pasėliai. Šalia miesto yra daug augalų plantacijų, auga bananai, alyvmedžiai ir daržovės. Be dirbamos žemės, El Progreso gyventojai taip pat augina gyvulius. Dėl unikalaus miesto išsidėstymo, jame pilna greito maisto užkandinių turistams, pavyzdžiui, „Pizza Hut", „Popeye’s", „Burger King", „KFC", „Applebees", „Wendy's", „Baskin Robins", „Dunkin' Donuts" ir kiti. Išaugus paklausai, 2007 m. buvo atidarytas modernus prekybos centras, pavadintas „Megaplaza", kuriame yra daug hondūriškų ir amerikietiškų parduotuvių, restoranų bei kino teatras.

Sportas
-------

* CD Honduras Progreso – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

Mico Quemado
------------

Kalnynas pavadinimu *Mico Quemado* yra viena iš pagrindinių miesto pramogų. Į rytus nuo miesto driekiasi daugiau nei 280 km² kalnyno, kuris yra saugomas Hondūro vyriausybės. Šis kalnynas yra turtingas savo egzotiškomis gyvūnų rūšimis.

El Progresas kai kada vadinamas „dviračių miestu", nes dauguma žmonių naudoja juos vietoje kitų transporto priemonių. Tai ypač išryškėja tarp vidutinės klasės žmonių.

Ulua upė
--------

Sugriuvęs Ulua tiltas El Progrese iš paukščio skrydžio
Ši upė yra viena ilgiausių visoje šalyje. Ji teka pro Santa Barbaros departamentą, Korteso, Joro bei Atlantidos departamentą. Iš viso jos ilgis siekia per 400 kilometrų. Ši upė taip pat yra viena pavojingiausių Hondūre. Dėl audrų bei ciklonų upė dažnai patvinsta.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Remigijus Žaliūnas** |
| --- |
|  |
| R. Žaliūnas (centre) |
| Gimė | 1961 m. liepos 2 d. (62 metai)Alsėdžiai, Plungės rajonas |
|  |
| Veikla | gydytojas kardiologas,  LSMU Kardiologijos klinikos vadovas, profesorius |
|  |
| Alma mater | 1986 m. Kauno medicinos institutas |

**Remigijus Žaliūnas** (g. 1961 m. liepos 2 d. Alsėdžiuose, Plungės rajonas) – Lietuvos gydytojas kardiologas, profesorius, habilituotas biomedicinos mokslų (medicinos) daktaras. 

Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Kardiologijos klinikos vadovas.

Biografija
----------

1968–1971 m. mokėsi Alsėdžių vidurinėje mokykloje, 1971–1979 m. Plungės 4-ojoje vidurinėje mokykloje. 1986 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1988–1990 m. studijavo Kauno medicinos instituto Kardiologijos institute aspirantūroje.

1986–1987 m. Kauno medicinos instituto gydytojas internas, nuo 1987 m. Kauno medicinos instituto klinikos gydytojas kardiologas. 1990–1991 m. Kardiologijos instituto jaunesnysis mokslo darbuotojas. 1991–1993 m. Kauno medicinos akademijos Kardiologijos klinikos asistentas, 1993–1998 m. vyriausiasis asistentas. 1996–1998 m. Kauno medicinos akademijos Medicinos fakulteto dekano padėjėjas. 1998–2000 m. Kauno medicinos universiteto Kardiologijos klinikos docentas, nuo 2000 m. profesorius, 1998–2002 m. Kauno medicinos universiteto studijų prorektorius. Nuo 2001 m. Kardiologijos klinikos vadovas. 2002–2010 m. Kauno medicinos universiteto rektorius, 2010 -2020 m. Lietuvos sveikatos mokslų universiteto rektorius.

Apgynė daktaro disertaciją (1990), habilituoto daktaro disertaciją (1995). Suteikti docento (1996), profesoriaus (1999) vardai. Paskelbė 215 mokslinių publikacijų.

Vadovėlių „Kardiologijos pagrindai", „Vidaus ligos", „Širdies ligos" bendraautoris. Moka lietuvių, anglų, rusų, ispanų, prancūzų kalbas.

Yra Lietuvos širdies asociacijos, Lietuvos gydytojų sąjungos, Europos kardiologų draugijos, Tarptautinės kardiologų draugijos ir federacijos, Amerikos kardiologų draugijos, Europos Universitetų asociacijos, Lietuvos universitetų rektorių konferencijos narys, Lietuvos mokslų akademijos narys ekspertas. Lietuvos kardiologų draugijos prezidentas, Kauno krašto kardiologų draugijos pirmininkas.

Įvertinimas
-----------

* 2022 m. 2-ojo laipsnio Santakos garbės ženklas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Standartas** (angl. *standard* – norma, pavyzdys) bendrąja prasme: norma, pavyzdys; sutartas, nustatytas matas, pagrindas: 1. standartizacijos dokumentas, nustatantis normas, taisykles ir reikalavimus produkcijai, metodams, sąvokoms, simboliams arba kt. objektams; 2. tipinis gaminys, atitinkantis tam tikras kokybės, chem. sudėties, fiz. savybių, mato, masės ir kt. sąlygas.

Standartas taip pat gali būti suprantamas kaip sutarimu parengtas (jeigu valstybinis – pripažintos standartizacijos institucijos priimtas) *dokumentas*, kuris nustato bendram ir daugkartiniam naudojimui tinkančias taisykles, bendruosius principus ar charakteristikas ir yra skirtas įvesti optimalią tvarką tam tikroje srityje.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Atviras standartas
* Tarptautinis standartas
* Įmonės standartas
* ISO standartas
* Standartizacija
* Standartų organizacijos
* Klientų aptarnavimo standartas
* Pedagogų kompiuterinio raštingumo standartas
* Leidybos standartas
Icchakas Rabinas, Bilas Klintonas ir Jesiras Arafatas**Oslo susitarimai** (arab. اتفاقيات أوسلو; hebr. ‏הסכמי אוסלו‏‎) – 1993 m. Vašingtone ir 1995 m. Taboje parašyti susitarimai tarp Izraelio ir Palestinos valstybės. Oslo susitarimai yra Oslo proceso, prasidėjusio 1993 m. dalis. Oslo susitarimai yra laikomi Pirmosios intifados pabaiga. Vis dėlto, nesėkmingas 2000 m. *Camp David* viršūnių susirinkimas išprovokavo Antrosios intifados pradžią.

Oslo susitarimai leido susikurti Palestinos savivaldai, kuriai buvo paskirta Vakarų Kranto ir Gazos Ruožo dalių savivalda; taip pat pripažino Palestinos išsivadavimo organizaciją kaip Izraelio partnerį derybose dėl likusių klausimų. Nagrinėti klausimai susiję su Izraelio ir Palestinos autonomijos sienomis, Izraelio gyvenvietėmis Palestinos teritorijoje, Jeruzalės statusu, Izraelio karinių pajėgų laikymu palestiniečių teritorijose ir jų kontrolę po to, kai Izraelis pripažino Palestinos autonomiją, bei palestiniečių teisę grįžti į Palestinos teritorijas. Vis dėlto, Oslo susitarimai Palestinos valstybės nesukūrė.

Oslo susitarimai, nors ir nebuvo pasirašyti Osle, pavadinti dėl norvegų, kurie teisėjavo šiose derybose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Declaration of Principles on Interim Self-Government Arrangements*
2. ↑  *Israeli-Palestinian Interim Agreement on the West Bank and the Gaza Strip*
3. ↑  *Oslo Process* Archyvuota kopija 2013-12-24 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  "
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Žemesnioji klasė**, **žemesnioji kultūra** − individų visuma hierarchijoje arba visuomenės sluoksnis, apsiribojantis arba turintis priėjimą prie resursų, pakankamų tik svarbiausiems baziniams poreikiams patenkinti, perimti arba pasinaudoti žemesnio ar vidutinio lygio visuomenės produktais, bei išnaudojantis savo darbo jėgą jiems gaminti. Apima intelektinę nuosavybę, technologinius produktus, žinias, tradicijas, kulinariją. Didžiąją savo valdomo kapitalo dalį nukreipia vartojimui, kredito aptarnavimui, nykstančios vertės trumpalaikiam turtui, žemos ar vidutinės pridėtinės vertės visuomenės produktams perimti ar gaminti. Kartais dar pavadinama **darbininkų klase** arba mėlynosios apykaklės atstovais.

Žemesniajai klasei kartais dar priskiriami individai, turintys niekinį ar mažą ekonominį saugumą: dirbantieji menkai apmokamus darbus, priklausomi nuo reguliarių įplaukų, periodiškai visai negaunantys pajamų.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Skurdo klasė
* Vidurinioji klasė
* Aukštesnioji klasė
| **Nijolė Virginija Bražėnaitė** |
| --- |
| Gimė | 1923 m. rugpjūčio 26 d. (100 metų)Utena |
| Mirė | 2023 m. spalio 30 d. (100 metų)JAV |
| Sutuoktinis (-ė) | Juozas Lukša-Daumantas |
|  |
| Veikla | gydytoja patologė, JAV lietuvių veikėja |

**Nijolė Virginija Bražėnaitė** (*Bražėnas, Paronetto*, g. 1923 m. rugpjūčio 26 d. Utenoje) – gydytoja patologė, medicinos daktarė, JAV lietuvių veikėja.

Vyras – partizanų vadas Juozas Lukša-Daumantas. J. Lukša ir N. Bražėnaitė susipažino Paryžiuje 1948 m. kai partizanas slapta mokėsi prancūzų žvalgyboje. 1950 m. liepos 23 d. juos sutuokė prelatas Mykolas Krupavičius. Po poros mėnesių J. Lukša grįžo į okupuotą Lietuvą.

Biografija
----------

1941 m. baigė „Aušros" mergaičių gimnaziją. Nuo 1941 m. studijavo mediciną Vytauto Didžiojo universitete, nuo 1943 m. – Vokietijoje. 1947 m. baigė Insbruko universitetą (Austrija), medicinos daktarė.

1948–1952 m. Nacionalinio kraujo transfuzijos centro ir Vėžio instituto Paryžiuje asistentė. 1952 m. persikėlė į Vokietiją, dirbo Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto tarybos sekretore. Atvykusi i JAV 1954–1959 m. specializavosi ir stažavo Mount Vertono ligoninėje (Niujorko valstija). Metropolitano ir Mount Sinai ligoninėse Niujorke, 1962–1971 m. Poliklinikos medicinos mokyklos ir sveikatos centro Niujorke patologė; profesorė adjunktė. 1971–1973 m. laboratorijų direktorė. 1977–1979 m. Spring Valei (Niujorko valstija), Roklando ligoninės laboratorijų direktorė. 1980–1989 m. Šv. Juozapo medicinos centro Jonkerse (Niujorko valstija) patologė, nuo 1989 m. šio centro Patologijos ir Klinikinės laboratorijų direktorė.

Ateitininkų federacijos, Pasaulio lietuvių gydytojų sąjungos, Amerikos lietuvių gydytojų draugijos, Lietuvių fronto bičiulių organizacijos, Lietuvių katalikų mokslų akademijos veikėja.

Šaltiniai
---------

1. ↑   G. Nausėda žada inicijuoti legendinio partizano J. Lukšos-Daumanto palaikų paieškas. lrytas.lt
2. ↑  Krašto apsaugos ministerijos vadovybė susitiko su partizano J. Lukšos-Daumanto žmona N. Bražėnaite[neveikianti nuoroda]. *kam.lt*
3. ↑  *Nijolė Virginija Bražėnaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 720 psl.
Koordinatės: 54°54′12″š. pl. 23°54′49″r. ilg.﻿ / ﻿54.9033°š. pl. 23.9136°r. ilg.﻿ / 54.9033; 23.9136

|  |
| --- |
| **Kauno Vinco Bacevičiaus pradinė mokykla** |
| Kauno Vinco Bacevičiaus pradinė mokykla herbasKauno Vinco Bacevičiaus pradinė mokykla herbas |
| Kauno Vinco Bacevičiaus pradinė mokykla |
| **Adresas** | Kaunas |
| **Direktorius(-ė)** | Jurgita Bugenienė |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1917 m. |
| **Uždarymo data** | 2018 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** |  |

**Kauno Vinco Bacevičiaus pradinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Savanorių pr. 91, vykdžiusi pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191829531.

Istorija
--------

1917 m. įkurta Kauno 28-oji pradžios mokykla. Jai vadovavo direktoriai Vincas Bacevičius, Dalinkevičius, E. Vanagienė. Iškėlus pradines klases į 8-tą vidurinę mokyklą mokykla buvo perorganizuota į Kauno vakarinę-pamaininę mokyklą ir vėliau atiduota Radijo gamyklai. 1993 m. birželio 1 d. įkurta Kauno Žaliakalnio pradinė mokykla. 2011 m. pervadinta į Kauno Vinco Bacevičiaus pradinę mokyklą.

2018 m. mokykla uždaryta, prijungiant ją prie Kauno Žaliakalnio progimnazijos.

Nuorodos
--------

1. ↑  „Reorganizuojama Žaliakalnyje įsikūrusi seniausia miesto mokykla". Kas vyksta Kaune. Nuoroda tikrinta 2022-04-26.

* Vinco Bacevičiaus pradinės mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2012-10-22 iš Wayback Machine projekto.
| ***Teisėjo Rojaus Bynogyvenimas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Life and Timesof Judge Roy BEan |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | John Huston |
| Scenaristas (-ai) | John Milius |
| Vaidina | Paul NewmanJacqueline Bisset |
| Metai | 1972 |
| Žanras | vesternas, komedija |
| Trukmė | 120 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Teisėjo Rojaus Byno gyvenimas** (angl. *The Life and Times of Judge Roy Bean*) – 1972 m. JAV sukurtas komiškas vesternas, kurio scenarijų parašė lietuvių kilmės režisierius ir scenaristas Džonas Milius. Filmas, gavęs Oskaro nominaciją, sukurtas pagal iš tiesų gyvenusį asmenį Rojų Byną, pasiskelbusį „įstatymu į vakarus nuo Peko (upės)".

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Paul Newman – teisėjas Rojus Bynas
* Victoria Principal – Marija Elena
* Roy Jenson
* Gary Combs
* Fred Brookfield
* Bennie E. Dobbins
* Richard Farnsworth
* Roddy McDowall – Frenkas Gasas
* Jacqueline Bisset – Rouzė Byn

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Rojus Bynas, atvykęs į Teksaso pakraščio miestelį netoli sienos su Meksika, užeigoje sumušamas ir paleidžiamas į prerijas pririštas prie arklio mirti. Čia jį išgelbėja meksikietė mergina Marija Elena ir Bynas grįžta į miestelį, kad išžudytų visus užeigos lankytojus. Čia jis pasiskelbia miestelio teisėju ir tvarkos saugotoju, priimdamas sprendimus pagal savo paties teisingumo supratimą ir savaip traktuodamas įstatymus. Miestelis, pervadintas į Džersio Lilį, suklesti, nes teisėjas be gailesčio karia visus čia užklystančius nusikaltėlius.

Gimdymo metu mirus Byno žmonai Marijai Elenai ir šiam mėginant pakarti laiku neatvykusį gydytoją, tam pasipriešina naujasis meras ir Bynas palieka miestelį. Praeina keliolika metų, laikai keičiasi, Teksase atrandama naftos, o arklius pakeičia automobiliai. Byno dukteriai Rouzei gresia nemalonumai ir iškeldinimas, ir tada miestelyje vėl pasirodo teisėjas Bynas. Surinkęs likusius gyvus savo buvusius bendražygius, jis imasi vykdyti teisingumą sau įprastais metodais...

Apdovanojimai
-------------

* Oskaras (nominacija) – geriausia daina
* Auksinis gaublys (nominacija) – geriausia daina
* Auksinis gaublys (nominacija) – perspektyviausia nauja aktorė (Victoria Principal)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 8°00′ š. pl. 31°00′ r. ilg.﻿ / ﻿8.000°š. pl. 31.000°r. ilg.﻿ / 8.000; 31.000

Sudas sausuoju laikotarpiu (1993 m.)
**Sudas** (arab. سد = *sad* – „riba, kraštas") – didelė pelkynių sritis Pietų Sudane, sudaryta Bahr el Džabalio (Baltojo Nilo) upės. Tai didžiausia pelkynė Nilo baseine ir viena didžiausių pasaulyje.

Sudas plyti tuoj į pietus nuo Nilo ir Sobato santakos. Šiaurės-pietų kryptimi driekiasi ~500 km, rytų-vakarų kryptimi ~200 km. Sudas užima apytiksliai 30 000 km², tačiau priklausomai nuo laikotarpio plotas labai keičiasi. Drėgnuoju laikotarpiu pelkynė apima iki 130 000 km². Sudą sudaro daugybė protakų, senvagių, ežerėlių, nendrynų ir papirusų sąžalynų, plaukiojančių augmenijos salų. Nuo Bahr el Džabalio Sudo srityje atsišakoja protaka – Bahr el Zerafas.

Būdingi Sudo augalai yra paprastoji nendrė, ryžis (*Oryza barthii*), riemenė (*Echinochloa stagnina*), papirusinė viksvuolė, švendras (*Typha domingensis*). Pelkynuose veisiasi gausybė uodų ir kitų parazitų. Čia gyvena ar migracijos metu lankosi ~400 paukščių rūšių, tarp jų reti batasnapiai, karūnuotosios gervės. Čia prieglobstį ir vandens šaltinį randa antilopės, Nilo krokodilai, begemotai, drambliai, zebrai, nykstantys afrikiniai hieniniai šunys ir kt.

Dėl gausios augmenijos Sudo srityje laivyba itin sunki. Būtent dėl to arabai šia sritį pavadino „riba", o europiečiai ilgą laiką negalėjo rasti Nilo ištakų. 1978 m. pradėtas statyti Džonglėjaus kanalas, kuris aplenktų Sudo pelkynes, tačiau dėl nestabilios politinės padėties nebaigtas. Nors planuojama statybas užbaigti, kanalo nauda vertinama prieštaringai. Sude išgaruoja 55 % iš Viktorijos ežero sutekančio vandens. Kanalas padidintų Nilo vandeningumą Sudane ir Egipte, tačiau išdžiuvusi Sudo pelkynė sukeltų didelius ekologinius, socialinius, ekonominius nuostolius, sulyginamus su Aralo ežero ar Čado ežero nusekimo padariniais.
| **Rasa Petrauskienė** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1976 m. balandžio 19 d. (47 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Žuvies pardavėjas Andrius Petrauskas |
| Vaikai | Ieva, Vaiva |
|  |
| Veikla | Politikė |
| Partija | TS-LKD |
|  |
| Alma mater | Klaipėdos universitetas |

**Rasa Petrauskienė** (g. 1976 m. balandžio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos politikė.

Biografija
----------

Augo Klaipėdoje, medikų šeimoje.

1983–1994 m. mokėsi Klaipėdos „Žemynos" gimnazijoje. 2002 m. baigė Klaipėdos universiteto magistrantūrą (rekreacinės veiklos organizavimas).

Nuo studijų iki 2008 m. turizmo agentūroje „Poilsis pajūryje" direktoriaus pavaduotoja. 2016 m. įmonėje „Smilties SPA" rinkodaros vadovė. 2018–2019 m. įmonės „Nexus Operations" pardavimų vadovė Baltijos šalims.

2019 m. ir 2021–2022 m. Klaipėdos rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotoja.

Gyvena Klaipėdos rajone. Nuo 2010 m. vadovavo sukurtai kaimo bendruomenei „Smilgynai ir kaimynai".

Politinė veikla
---------------

2006 m. tapo Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų (TS−LKD) partijos nare. 2008 m. paskirta TS−LKD Vakarų regiono koordinatore, nuo 2012 m. – TS−LKD Klaipėdos rajono skyriaus pirmininkė. 2015–2019 m. ir 2022–2023 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narė, buvo TS−LKD frakcijos seniūnė.

2008–2016 m. talkino politikų Agnės Bilotaitės ir Arvydo Anušausko komandoms, 2012–2019 m. buvo Europos Parlamento nario Algirdo Saudargo patarėja.

2019–2020 m. ir nuo 2023 m. Seimo narė.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Nuo padėjėjos iki lyderės *15min.lt*
2. ↑
3. ↑  Bendruomenė „Smilgynai ir kaimynai" – lyg graži vieninga šeima *mano-gargzdai.lt*
4. ↑  Į Seimą deleguota Rasa Petrauskienė *mano-gargzdai.lt*
5. ↑  Rasa Petrauskienė kandidatuos į Seimą *ve.lt*

Nuorodos
--------

* Rasa Petrauskienė (Seimo narių biografijos)
**Dažnių spektras** – signalo, kuris yra laikinėje srityje, atvaizdavimas dažninėje srityje. Dažnių spektras gali būti sukurtas naudojant Furjė transformaciją.

Šviesa
------

Šviesos šaltinis gali turėti daug sumaišytų skirtingų ir skirtingo intensyvumo spalvų. Vaivorykštė arba prizmė siunčia skirtingus dažnius į skirtingas puses, dėl to jie atrodo atskiri žiūrint iš kitų kampų.

Garsas
------

Garsas taip pat gali turėti skirtingus dažnius. Muzikinio tono tembras yra charakterizuojamas savo harmonikų spektro.

Radijas
-------

Radijuje ir telekomunikacijoje, dažnių spektrą pasidalija daug skirtingų transliuotojų. Kiekviena transliuojama radijo ir televizijos stotis skleidžia bangą, kuriai yra priskirta dažnių sritis, vadinama kanalu. 

Pavyzdžiui, kai AM (amplitudinė moduliacija) radijas plito nuo 1920 m. Kongresas paskyrė jam dažnių diapazoną nuo 535 kHz iki 1,7 MHz.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Judson Knight, Neil Schlager. *Science of Everyday Things: Real Life Physics.* Michigan: Gale, 2001, 275 p. ISBN 9780787656331.
**Kupiškio rajono savivaldybės taryba** – Kupiškio rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.

Tarybą sudaro 20 tarybos narių. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.

Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.

Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.

Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija
--------

1990 m. kovo 24 d. išrinkta pirma atkurtos Lietuvos valstybės Kupiškio rajono taryba.

| Kupiškio rajono savivaldybės tarybos | Kadencija | Meras |
| --- | --- | --- |
| I Kupiškio rajono taryba | 1990-1995 | Povilas Gurklys |
| II Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 1995-1997 | Vytautas Mockus |
| III Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 1997-2000 | Leonas Apšega |
| IV Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 2000-2003 | Leonas Apšega |
| V Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 2003-2007 | Leonas Apšega |
| VI Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 2007-2011 | Jonas Jarutis |
| VII Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 2011-2015 | Jonas Jarutis |
| VIII Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 2015-2019 | Dainius Bardauskas |
| IX Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 2019-2023 | Dainius Bardauskas |
| X Kupiškio rajono savivaldybės taryba | 2023-2027 | Dainius Bardauskas (2023-04-20 - 2023-05-26)
Virginijus Umbra (2023-05-26 - 2023-11-09)
Algirdas Raslanas (2023-11-09 -  |

Savivaldybės tarybos
--------------------

* Kupiškio rajono taryba 1990–1995 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2015–2019 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2019-2023 m.
* Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2023-2027 m.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2011-09-28 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Brauno dalelių judėjimo schema
**Brauno judėjimas** – skysčiuose (arba dujose) esančių dalelių šiluminis judėjimas. 1905 metais Albertas Einšteinas sukūrė Brauno judėjimo molekulinę kinetinę teoriją. Ją sukūrus ir prancūzų fizikui Ž. Pereno bandymais patvirtinus, molekulinė kinetinė teorija galutinai įsitvirtino.

Judėjimo stebėjimas
-------------------

Pirmą kartą šį reiškinį 1827 metais pastebėjo anglų botanikas Robertas Braunas (*Robert Brown*, 1773–1858), tyrinėdamas pro mikroskopą vandenyje plaukiojančias pataisų sporas. Dabar paprastai stebimos vandenyje netirpstančių gumiguto dažų dalelės. Šios dalelės visą laiką netvarkingai juda. Nuostabiausia ir neįprasta yra tai, kad šis judėjimas niekada nenutrūksta. Mes esame pripratę, kad bet kuris judantis kūnas anksčiau ar vėliau sustoja. *Brauno judėjimas yra šiluminis judėjimas ir jis negali nutrūkti*. Kylant temperatūrai judėjimas intensyvėja.

Brauno judėjimą galima stebėti ir dujose. Taip juda ore pakibusios dulkių ir dūmų dalelės.

Šiuo metu „Brauno judėjimo" sąvoka turi platesnę prasmę. Pavyzdžiui, Brauno judėjimu laikomas jautrių matavimo prietaisų rodyklių virpėjimas. Jis atsiranda dėl prietaisų detalių ir aplinkos atomų šiluminio judėjimo.

Judėjimo aiškinimas
-------------------

Brauno judėjimą galima paaiškinti, tik remiantis molekuline kinetine teorija. Dalelės juda, nes molekulių smūgiai į ją nekompensuoja vienas kito. Netvarkingai judančios molekulės perduoda Brauno dalelei iš kairės ir iš dešinės nevienodą impulsą. Todėl nebus lygi nuliui slėgimo jėgų atstojamoji, kuri ir keičia dalelės trajektoriją.

Dujose ir skysčiuose yra tam tikra vidutinė slėgimo jėga, bet visada pasitaiko nežymių atsitiktinių nukrypimų nuo vidutinės slėgimo jėgos. Kuo mažesnis kūno plotas, tuo didesni slėgimo jėgos, veikiančios šį plotą, nukrypimai. Jeigu plotelis yra kelių molekulės skersmenų didumo, tai molekulei pataikant į jį veikianti jėga keičiasi šuoliškai nuo nulio iki tam tikro baigtinio dydžio.
| **Jolanta Balčiūnienė** |
| --- |
| Gimė | 1962 m. spalio 16 d. (61 metai)Varniai |
|  |
| Veikla | Lietuvių diplomatė |
| Pareigos | buvusi Lietuvos ambasadorė Prancūzijoje ir Italijoje |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius |

**Jolanta Balčiūnienė** (g. 1962 m. spalio 16 d. Varniuose, Telšių raj.) – lietuvių diplomatė, ambasadorė.

Biografija
----------

1988 m. baigė Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą, prancūzų kalbos ir literatūros specialybę. 1990–1991 m. studijavo tarptautinius santykius Tarptautiniame administracijos institute Paryžiuje bei Prancūzijos nacionalinėje administracijos mokykloje (1993–1995 m.).

1989–1990 m. dirbo vertėja. 1991–1992 m. buvo Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo pirmininko konsultantė.

1993 m. Prancūzijos Respublikos ambasados Lietuvos Respublikoje Ekonominės ekspancijos skyriaus konsultantė, 1995 m. Lietuvos Krašto apsaugos ministerijos Politikos ir analizės departamento vyriausioji specialistė.

1995–1996 m. dirbo banko „Hermis" Valdybos pirmininko padėjėja, Mokymo skyriaus vedėja. 1996–2000 m. vėl buvo Seimo Pirmininko patarėja.

2000–2002 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Pirmojo dvišalių santykių departamento patarėja, 2002–2005 m. – Lietuvos ambasados Prancūzijoje patarėja.

2005 m. grįžo į URM ir iki 2007 m. dirbo Rytų ir Vidurinės Azijos departamento Vidurinės Azijos ir Pietų Kaukazo šalių skyriaus vedėja. 2007–2008 m. kaip įgaliotoji ministrė dirbo Lietuvos nuolatinėje atstovybėje Europos Sąjungoje. 2008 m. buvo URM Rytų kaimynystės politikos departamento direktoriaus pavaduotoja.

2009–2014 m. buvo Lietuvos ambasadorė Prancūzijoje ir Marokui. Nuo 2010 m. rugsėjo 27 d. kartu buvo ir ambasadore Andoros kunigaikštystei.

2014-2017 m. buvo Lietuvos ambasadorė Italijoje.

Apdovanojimai
-------------

* 1997 – Prancūzijos Garbės legiono Chevalier ordinas
* 1998 – Norvegijos Karališkasis Garbės Commander ordinas
* 2001 – Prancūzijos Garbės legiono Officier ordinas
* 2003 – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Komandoro kryžius..

Šaltiniai
---------

1. ↑  Paskirta ambasadorė Andoros Kunigaikštystei Archyvuota kopija 2014-07-15 iš Wayback Machine projekto. (Prezidentės spaudos tarnybos inf.)
2. ↑  Prezidentė įteikė skiriamuosius raštus Lietuvos ambasadorei Italijoje Archyvuota kopija 2014-07-24 iš Wayback Machine projekto. (president.lt inf.)
3. ↑  Jolanta Balčiūnienė Archyvuota kopija 2010-03-10 iš Wayback Machine projekto. (Ambasados Prancūzijoje inf.)

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Giedrius Čekuolis** | **Lietuvos ambasadorė Prancūzijos Respublikoje** 2009 - 2014 m. | Po to:**Dalius Čekuolis** |
| Prieš tai:**Petras Zapolskas** | **Lietuvos ambasadorė Italijos Respublikoje** nuo 2014 - 2017 m. | Po to:**Ričardas Šlepavičius** |
| Prieš tai:**Irena Vaišvilaitė** | **Lietuvos ambasadorė prie UNESCO** 2021- m. | Po to:**-** |
| **Zoranas Milanovičiuskroat. *Zoran Milanović*** |
| --- |
| Kroatijos prezidentas |
|  |
| Z. Milanovičius, 2011 m. |
| Gimė | 1966 m. spalio 30 d. (56 metai)Zagrebe, Jugoslavijos Socialistinė Federacinė Respublika Jugoslavija |
| Sutuoktinis (-ė) | Sanja Musić Milanović |
| Kroatijos prezidentas |
| Ėjo pareigas | 2020 m. vasario 19 d. –  |
| Ankstesnis | Kolinda Grabar-Kitarović |
|  |
| Partija | Kroatijos socialdemokratų partija |
|  |
|  **Vikiteka** | Zoranas Milanovičius |

**Zoranas Milanovičius** (kroat. *Zoran Milanović*, g. 1966 m. spalio 30 d. Zagrebe, Jugoslavijoje) – kroatų politikas, buvęs Kroatijos ministras pirmininkas (2011-2016), Kroatijos socialdemokratų partijos lyderis (2007-2016) m. Nuo 2020 m. vasario mėn. – penktasis Kroatijos prezidentas.

Z. Milanovičius pergalės prieš fašizmą 70–mečio minėjime 2015 m.

Biografija
----------

1986 m. pradėjo studijas Zagrebo universiteto Teisės fakultete. Su pagyrimu baigęs universitetą, pradėjo dirbti Zagrebo teisme, vėliau Kroatijos užsienio reikalų ministerijoje. Buvo išvykęs su ESBO misija į Kalnų Karabachą. 1996–1999 m. buvo patarėju Kroatijos misijose prie ES ir NATO Briuselyje. 1998 m. apsigynė Europos Sąjungos teisės magistro laipsnį Briuselio Laisvajame universitete. 2003 m. buvo Kroatijos užsienio reikalų ministro padėjėjas.

2007–2011 m. buvo opozicijos lyderis Kroatijos parlamente. 2011 m. parlamento rinkimuose Socialdemokratų partija prisijungė prie kitų trijų kairiųjų partijų, kad sukurtų vadinamąją „Kukuriku" koaliciją su Z. Milanovičiumi prie jos vairo. „Kukuriku" laimėjo parlamento rinkimus 81 vietos dauguma. 

2011 m. gruodžio mėn. Z. Milanovičius paskirtas Kroatijos ministru pirmininku. Jo darbo pradžia buvo pažymėta Kroatijos įstojimo į Europos Sąjungą ratifikavimo proceso pabaiga ir referendumu dėl narystės ES surengimu. Ministrų kabinetas pateikė mokesčių kodekso pakeitimus, priėmė fiskalinės politikos įstatymą ir pradėjo keletą didelių infrastruktūros projektų. Padidėjus Šveicarijos franko vertei, vyriausybė paskelbė, kad visos Šveicarijos frankų paskolos bus konvertuojamos į eurus. Z. Milanovičius palaikė tos pačios lyties porų teisių plėtrą ir įvedė Gyvenimo partnerystės įstatymą. 2015 m. vyriausybė vykdė griežtą antiimigracinę politiką, Europos migrantų krizės metu uždarydama sieną su Serbija.

2016 m. netikėtai pralaimėjęs parlamento rinkimuose, Z. Milanovičius paskelbė pasitraukiantis iš politikos. Tuomet jis įsitraukė į konsultacijų verslą, pradėjo dirbti Albanijos ministro pirmininko Edi Rama patarėju.

2020 m. sausio 5 d. šalies prezidento II rinkimų rate surinkęs apie 53 % balsų, nugalėjo prezidentę Kolindą Grabar-Kitarovič.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Migrant crisis: Croatia closes border crossings with Serbia". *BBC News*. Nuoroda tikrinta 2015-09-19.
2. ↑  Kroatijos prezidento rinkimus laimėjo buvęs premjeras Milanovičius. delfi.lt

Nuorodos
--------

* Z. Milanovičiaus biografija

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Kolinda Grabar-Kitarović** | **Kroatijos prezidentas**2020 – | Po to:**–** |
| **Neda Malūnavičiūtė** |
| --- |
| Gimė | 1971 m. balandžio 15 d. (52 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | Lietuvos džiazo vokalistė, fleitininkė. |

Nedos Malūnavičiūtės delno spaudas Nidoje
**Neda Malūnavičiūtė** (g. 1971 m. balandžio 15 d. Vilniuje) – Lietuvos džiazo vokalistė, fleitininkė.

Biografija
----------

1991–1996 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijos V. Gelgoto fleitos klasėje, dalyvavo „Copenhagen Rhytmic Music Academy" rengiamuose džiazo kursuose.

Džiazo scenoje debiutavo 1988 m. su Vladimiro Čekasino vadovaujamu moksleivių džiazo ansambliu. 1993 m. pradėjo dainuoti su A. Anusausko kvintetu, su juo 1994 m. gavo Birštono džiazo festivalio Didįjį prizą, ir su Kauno bigbendu (vadovas Romualdas Grabštas). 1994 m. Balstogės (Lenkija) tarptautiniame vokalistų konkurse gavo Didįjį prizą. 1994–1996 m. ansamblio „Džiazo nublokšti" vokalistė. Koncertuoja su žymiausiais Lietuvos ir užsienio džiazo kolektyvais, 1999 m. su D. Pulausko kvintetu gavo „Yesterday-Parnu Festival" (Estija) pagrindinį prizą. Koncertavo Europos šalyse, JAV ir kitur, dalyvavo festivaliuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Alfredas Kukaitis. *Neda Malūnavičiūtė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 181 psl.

Nuorodos
--------

* Neda Malūnavičiūtė
* Neda Malūnavičiūtė svetainėje Last.fm
| ***Dvigubas meilužis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Prancūzija Belgija |
| Režisierius | François Ozon |
| Metai | 2017 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 107 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Dvigubas meilužis** (pranc. *L‘amant double*) – 2017 m. sukurtas filmas, už kurį režisierius François Ozon buvo nominuotas Auksinei palmės šakelei Kanų kino festivalyje.

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Buvusį modelį Kloją jau ilgą laiką kankina pilvo skausmai. Nerasdamas priežasties, ginekologas nukreipia ją pas psichiatrą. Ši pradeda lankytis pas gydytoją Lui, kurį po keleto susitikimų įsimyli. Jiedu apsigyvena kartu ir netrukus Lui jai pasiperša.

Kartą mieste Kloja sutinka Polį, identišką Lui dvynį, taip pat psichoanalitiką. Ji užsirašo į jo priėmimą svetimu vardu ir sužino, jog jie su Lui tikrai yra dvyniai, nors pats Polis tvirtina, kad brolio neturi. Kloja toliau lanko jo seansus ir taip pat tampa meilužiais. 

Kloja taip pat sužino, kad anksčiau Polis turėjo merginą vardu Sandra ir nusprendžia sužinoti daugiau apie ją. Aplankiusi šios motiną, ji sužino, kad Lui, apsimetęs Poliu, išprievartavo Sandrą. Supratusi esanti neščia, ji megino nusižudyti, tačiau liko neįgalia, o Polis pasistengė daugiau neturėti jokių ryšių su broliu ir buvusia mergina. Grįžusi namo ginčo metu Kloja nužudo Lui ir pati netenka sąmonės. 

Atsigavusi ligoninėje ji sužino, kad jos pilvo skausmus kėlė joje esanti cista – parazitas dvynys, sukeliantis jai haliucinacijas: Pilis neturi brolio, o Klojos ir Sandros motina yra tas pats žmogus. Iš tiesų Sandra – tai jos pačios sesuo dvynė, kurią motinos nėštumo metu „prarijo" pati Kloja...

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Marine Vacht – Kloja
* Jeremie Renier – Polas / Lui
* Jacqueline Bisset – Sandros / Klojos motina
* Myriam Boyer – Rouz
* Fanny Sage – Sandra
Autoportretas (1593-94, Albertina, Viena)
**Hendrikas Golcijus** (ol. **Hendrick Goltzius**, 1558 – 1617 m. sausio 1 d.) – Nyderlandų grafikas, tapytojas, leidėjas. Vienas žymiausių XVI a. pabaigos graverių.

Biografija
----------

Hendrikas Golcijus gimė 1558 m. Miulbrachte prie Venlo. Jo senelis ir prosenelis buvo dailininkai, tėvas − vitražų tapytojas. Vaikystėje meno jį apmokė tėvas, po to graviravimo ant vario − Dirck Volckertszoon Coornhert, paskui kurį 1577 m. Golcijus persikraustė į Harlemą. Vaikystėje Golcijus nusidegino dešinę ranką, kurios pirštų beveik nebevaldė. 1578 m. jis įsteigė savas graviūrų dirbtuves. 1579 m. jis vedė pasiturinčią našlę, kuri jam padėjo vystyti verslą. Iki 1582 m. jis leido graviūras pas Philips Galle, 1582 m. įsteigė savo leidybos verslą. Hendriką Gocijų išgarsino serija manieristinių graviūrų, išleistų 1585-89 metais. Jų stilistika buvo įtakota Nyderlandų dailininko Bartholomeus Spranger, kurio įtaką į Harlemą atnešė dailininkas Karel van Mander. 1590-91 m. Henrikas Golcijus keliavo į Italiją. Sakoma, kad jis buvo toks žymus, kad keliavo inkognito, slėpdamas sužalotąją ranką. Italijoje Golcijus buvo paveiktas Mikelandželo ir Rafaelio freskų Romoje. Jam įtakos padarė antikinis menas. Vėlesniems Golcijaus darbams būdingos labiau klasicistinės tendencijos. Apie 1600 m. Golcijus buvo žymiausiu grafiku Europoje, jam darbų užsakinėjo imperatorius Rudolfas II.

Po 1600 m. Golcijus metė graviūras ir perėjo prie tapybos. Manoma, kad tai lėmė suprastėjęs Golcijaus regėjimas dėl nuolatinio įtempto raižytojo darbo. Be to, tuo metu vyravo nuomonė, kad tapyba yra kur kas pranašesnis menas už raižinius. Savo tapyboje Golcijus taip ir nepriartėjo prie tų aukštumų, kurias buvo pasiekęs graviūrose. Hendrikas Golcijus mirė 1617 m. sausio 1 d. Harleme. Jo kūrybinį palikimą sudaro apie 50 paveikslų, 500 piešinių, keliolika šimtų graviūrų, neskaitant dar didesnio jų kiekio, kurias atliko jo dirbtuvių pagalbininkai.

Darbų galerija
--------------

* „Titas Manlijus" (1586) „Titas Manlijus" (1586)
* „Publijus Horacijus" (1586) „Publijus Horacijus" (1586)
* „Faetonas" (1588) „Faetonas" (1588)
* „Jupiteris, pasivertęs Diana, prieš Kalistonę" (1590) „Jupiteris, pasivertęs Diana, prieš Kalistonę" (1590)
* „Minerva" (1596) „Minerva" (1596)
* „Junonė" (1596) „Junonė" (1596)
* „Pieta" (1596) „Pieta" (1596)
* „Saturnas" (apie 1600) „Saturnas" (apie 1600)
* „Mieganti Danajė" (1603, Apygardos meno muziejus, Los Andželas) „Mieganti Danajė" (1603, Apygardos meno muziejus, Los Andželas)
* „Lotas ir jo dukterys" (1616, Amsterdamo valstybinis muziejus) „Lotas ir jo dukterys" (1616, Amsterdamo valstybinis muziejus)

Išnašos
-------

1. ↑  nytimes.com
2. ↑  metmuseum.org

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Hendrick Goltzius** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Hendrick Goltzius WGA tinklalapyje
* Hendrick Goltzius Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
| Vitebsko hidroelektrinė |
| --- |
|  |
| Bendra informacija |
| Valstybė | Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| Būklė | Veikianti |
| Upė | Dauguva |
| Pradėjo veikti | 2017 m. |
| Statybų kaina | 190 mln. $ |
| Instaliuota galia | 40 MW |
| Savininkas | Vitebskenergo |
| Užtvanka |
| Turbinos ir generatoriai |
| Hidrogeneratorių galia | 4x10 MW |

**Vitebsko hidroelektrinė** – galingiausia hidroelektrinė Baltarusijoje.

Istorija
--------

2010 m. pradėtas statyti 190 mln. JAV dolerių vertės investicinis projektas ant Vakarinės Dvinos upės. Generalinis projekto rangovas – Kinijos valstybinė elektros įrangos kompanija CNEEC. Įgyvendinant Kinijos bankų kredituojamą projektą buvo pastatyti 4 hidroagregatai, kurių kiekvieno galia siekia 10 MW. Galingiausios Baltarusijos hidroelektrinės eksploatacija buvo pradėta 2017 m. vasarą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vitebsk Hydro Power Plant
2. ↑  CNEEC to construct US$230 million 40-MW Vitebsk hydroelectric project in Belarus[neveikianti nuoroda]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Gardino hidroelektrinė** | **Galingiausia hidroelektrinė Baltarusijoje**2017 - dabar | Po to:**-** |
Koordinatės: 53°57′07″š. pl. 24°14′16″r. ilg.﻿ / ﻿53.9520°š. pl. 24.2378°r. ilg.﻿ / 53.9520; 24.2378

|  |
| --- |
|    **Senovės geležinkelio stotelė** |
|  |
| *Stotelės vieta 2018 m.* |
| **Adresas** | Senovė, Senovės k. 5 |
| **Atidaryta** | 1862 m. |
| **Uždaryta** | XX a. pabaiga |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ MARCINKONYS ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Margionys* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 3,5 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Kabeliai* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 2,4 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ***Senovė*** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 1,7 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | (Lietuvos–Baltarusijos siena) |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | Uzberažas |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 2,0 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | Lichačai |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↓ PARIEČĖ ↓ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Senovės geležinkelio stotelė** – buvusi stotis pietų Lietuvoje, Senovės kaime, prie pat sienos su Baltarusija, šalia buvusio geležinkelio ruožo Varėna–Druskininkai.

Istorija
--------

Pro Senovę ėjo Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis, ji įkurta 1862 m. Stotelė minima ir XX a. tarpukariu.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę ir atsiradus sienai su Baltarusija, 2001 m. kovo 25 d. nutrauktas keleivinių traukinių maršrutas Marcinkonys–Senovė. 2016 m. dėl nusidėvėjimo nurašytas sandėlis ir kasos pastatas, 2017 m. – dvi platformos. 2017 m. gegužę išardyta prie geležinkelio buvusi medinė stotelė, kurioje buvo atviras keleivių laukiamasis (viduryje ir dešinėje) ir uždara kasininko patalpa (kairėje). Stotelė nugriauta nepaisant vietos gyventojų prašymo atminimui ją renovuoti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Regia.lt[neveikianti nuoroda]
2. ↑  Архангельский А. С. Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР (справочник). – Москва, Транспорт, 1981.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  „Lietuvos geležinkeliai" nutraukia kai kurių keleivinių traukinių eismą. 2001-03-13, Delfi.lt (tikrinta 2023-08-11).
6. ↑
7. ↑
8. ↑  Vidmantas Balkūnas. Gyvenimas ant rubežiaus (2). Pelkių kaimo gyventojai gerbė žalčius ir burtais gynėsi nuo gyvatės įkandimo 2018-02-19, 15min.lt (tikrinta 2023-08-03).
| Sjenfuegosas*Cienfuegos* |
| --- |
|        |
| *Sjenfuegosas. Valjės rūmai* |
|  |
| 

SjenfuegosasSjenfuegosas

22°08′40″ š. pl. 80°26′10″ v. ilg.﻿ / ﻿22.14444°š. pl. 80.43611°r. ilg.﻿ / 22.14444; 80.43611﻿ (Sjenfuegosas)Koordinatės: 22°08′40″ š. pl. 80°26′10″ v. ilg.﻿ / ﻿22.14444°š. pl. 80.43611°r. ilg.﻿ / 22.14444; 80.43611﻿ (Sjenfuegosas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5)------ vasaros: (UTC-4) |
|  |
| **Valstybė** | Kubos vėliava Kuba |
| **Provincija** | Sjenfuegoso provincija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1819 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 163 824  |
| **Altitudė** | 25 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Sjenfuegosas |
|  |
| UNESCO vėliava **UNESCO** | (angl.) (pranc.): 1202 |

**Sjenfuegosas** (isp. *Cienfuegos* – „šimtas liepsnų") – miestas vidurio Kuboje, 250 km į pietryčius nuo Havanos, Karibų jūros pakrantėje. Provincijos administracinis centras. Mieste gyvena virš 150 tūkst. gyventojų.

Sjenfuegosas yra vienas pagrindinių Kubos uostų, per jį eksportuojamas cukrus, kava, tabakas. Miesto apylinkėse veši cukranendrių plantacijos, auginami kavamedžiai. Veikia Sjenfuegoso universitetas.

Paveldas
--------

Miestas žymus dėl savo gausaus architektūrinio paveldo. Yra XVIII a. apsiginti nuo piratų pastatyta Chagvos tvirtovė, triumfo arka, XIX a. vid. pastatyta Nekaltojo Prasidėjimo katedra, neogotikinio stiliaus Valjės rūmai, delfinariumas, Palmira Joruba panteonas (religinio afrokubietiško sinkretizmo muziejus), provincijos muziejus. Taip pat gausu kitų rūmų, vilų, atspindinčių tradicinę XIX a. kolonijinę architektūrą.

Istorija
--------

1745 m. pakrantėje ispanai pastatė fortą gintis nuo piratų antpuolių. Miestą 1819 m. įkūrė prancūzų imigrantai iš Bordo ir Luizianos. Pradžioje vadintas *Fernardina de Jagua*, bet vėliau pervadintas Kubos generalkapitono garbei. 2005 m. Sjenfuegosas dėl savo istorinės architektūros įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

* Chagvos fortasChagvos fortas
* Paminklas rašytojui Chosė MartiPaminklas rašytojui Chosė Marti
* KatedraKatedra

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Kuboje |
| --- |
|  |
| Materialusis | 
Senoji Havana (1982) · Trinidadas ir Indėnų slėnis (1988) · Kubos Santjagas: San Pedro de la Rokos tvirtovė (1997) · Vinjaleso slėnis (1999) · Desembarko del Granmos nacionalinis parkas (1999) · Kubos kavos plantacijų archeologinis kraštovaizdis (2000) · Aleksandro fon Humbolto nacionalinis parkas (2001) · Sjenfuegoso istorinis centras (2005) · Kamagvėjaus istorinis centras (2008) |  |
|  |
| Nematerialusis | 
Tumba fransesa (2008) · Kubietiška rumba (2016) · Punto gvachiro (2017)  · Las Parandas šventė vidurio Kuboje (2018) |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Mčindžis*Mchinji* |
| --- |
| 

MčindžisMčindžis

13°49′0″ p. pl. 32°54′0″ r. ilg.﻿ / ﻿13.81667°š. pl. 32.90000°r. ilg.﻿ / 13.81667; 32.90000﻿ (Mčindžis)Koordinatės: 13°49′0″ p. pl. 32°54′0″ r. ilg.﻿ / ﻿13.81667°š. pl. 32.90000°r. ilg.﻿ / 13.81667; 32.90000﻿ (Mčindžis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Malavio vėliava Malavis |
| **Provincija** | Centrinis regionas |
| **Rajonas** | Mčindžio rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 25 184  |
| **Altitudė** | 1 181 m |

**Mčindžis** (angl. *Mchinji*) – miestas Malavyje, Centriniame regione, 109 km į vakarus nuo Lilongvės, 12 km nuo Zambijos sienos. Rajono centras. Praeina Lilongvės–Čipatos kelias, geležinkelio atšaka į Zambiją. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (žemės riešutai, tabakas, soja). Alaus gamyba, statybinių medžiagų pramonė. Yra ligoninė, presbiterionų bažnyčia, vaikų prieglauda (iš kurios vieną vaiką įsivaikino dainininkė Madonna).

Istorija
--------

Kolonijiniais laikais miestas buvo žinomas kaip ***Fort Maningas*** (*Fort Manning*) – pavadintas pagal Njasalando gubernatorių William Manning. 1930 m. Fort Maningas pagarsėjo dėl liūto–žmogėdros antpuolių. 1989 m. Mčindžis nukentėjo nuo žemės drebėjimo.

Sportas
-------

* Extreme FC – futbolo klubas;
* Mčindžio miesto stadionas

Išnašos
-------