recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 56°16′07″š. pl. 23°44′39″r. ilg.﻿ / ﻿56.2687°š. pl. 23.7442°r. ilg.﻿ / 56.2687; 23.7442

|  |
| --- |
| **Mindaugių pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Mindaugių pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Mindaugių pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Virčiuvio g. 3, Mindaugiai |
| **Direktorius(-ė)** | Identas Adomaitis |
| **Mokinių skaičius** | 105 |
| **Įkūrimo data** | 1924 m. |
| **Uždarymo data** | 2017 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 16 |

**Joniškio rajono Mindaugių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mindaugiuose (Joniškio raj.), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190564133. Steigėjas Joniškio rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

2015 m.
Buvusiame V. Skorkos dvare po žemės reformos 1924 m. įkurta Mindaugių pradinė mokykla. Tai buvo vieno aukšto medinis pastatas, Virčiuvio upelio dešiniajame krante. Pirmasis mokytojas A. Zubrys.

1939 m. pastatytas naujas vieno aukšto mokyklos pastatas. Iki 1949 m. jame veikė pradinė mokykla. 1944 m. mokyklos pastate buvo laikinai įsikūrusi karo ligoninė. 1949 m. įkurta septynmetė mokykla ir rugsėjo mėn. sukomplektuota pirmoji penktokų klasė. 1952 m. išleista pirmoji septintokų laida. 1961 m. pastatytas antrasis mokyklos aukštas ir įsteigta aštuonmetė mokykla. 1986 m. įsteigta nepilna vidurinė mokykla, 1988 m. devynmetė mokykla. 1993 m. ji tapo pagrindinė mokykla. 2001 m. išleista pirmoji dešimtokų laida. Nuo 2003 m. balandžio 1 d. mokykla finansiškai nepriklausoma. 2017 m. ji uždaryta.

Direktoriai
-----------

* 1946 m. Vlada Gruzdaitė
* 1951 m. Povilas Mieliauskas
* 1952 m. Kazimieras Butkus
* 1953 m. Jonas Bicka
* 1955 m. Pranas Meškauskas
* 1956 m. Voldemaras Kadginas
* 1959 m. Danutė Lenčiauskienė
* 1965 m. Viktoras Timinskas
* 1969 m. Stasė Dambravienė
* 1972 m. Milda Ona Nemunienė

Nuorodos
--------

1. ↑  Joniškio r. Mindaugių pagrindinė mokykla. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-17).

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2015-03-30 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| „Rise" |
|  |
| Katy Perry singlas |
| Išleistas | 2016 m. liepos 15 d. |
| Žanras | EDM |
| Trukmė | 3:22 |
| Įrašų kompanija | Capitol |
| Autorius | Katy Perry |
| Prodiuseris | Max Martin |
| Katy Perry singlų chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „This Is How We Do" (2014) | **„Rise"** (2016) |  |

 |

**„Rise"** – daina, sukurta ir atliekama amerikiečių dainininkės Katy Perry. Daina sukurta kaip himnas 2016 m. vasaros olimpinėms žaidynėms. Dainos prodiuseris Max Martin. Daina 2016 m. liepos 15 d. išleista kaip singlas.

Kompozicija
-----------

„Rise" yra elektroninės šokių muzikos (EDM) stiliaus daina apie pergalę prieš oponentus.

Vaizdo įrašas
-------------

Vaizdo įrašas buvo išleistas 2016 m. liepos 15 d. jį režisavo Joseph Lee. Vaizdo įraše rodoma dauguma Olimpinių žaidėjų dalyvių.

Išnašos
-------

1. ↑  „NBC Olympics features New Katy Perry Anthem 'Rise'". NBC Sports. 2016-07-14. Nuoroda tikrinta 2016-07-14.
2. ↑  Dostis, Melanie (2016-07-15). „Katy Perry surprises fans, drops new single 'Rise'". *New York Daily News*. Nuoroda tikrinta 2016-07-15.
|  Kriūkų marijavitų bažnyčia |
| --- |
| **Tikėjimo srovė** | marijavitai |
| **Savivaldybė** | Šakių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kriūkai |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1920 m. |

**Kriūkų marijavitų bažnyčia** – buvusi marijavitų bažnyčia, stovėjusi šalia Kriūkų, Klangiuose, Šakių rajone. Maldos namai stūksojo prie pagrindinio kelio, apie 150 m į rytus nuo Pietrio upelio, ties antrąja sodyba. Dabartinėje Kriūkų seniūnijoje be keturių katalikų parapijų ir bažnyčių, ne taip seniai buvusi ir penktoji – marijavitų (atskilusių katalikų, Marijos garbintojų) parapija.

Istorija
--------

Marijavitų religinė bendruomenė Kriūkuose veikė nuo XX a. pradžios. Pirmosios jų pamaldos įvyko 1906 m. gretimame Rimašiškių kaime, ūkininko Martyno Vedegio klėtyje. 1920 m. Klangiuose dovanotame žemės sklype buvo pastatyta medinė bažnyčia (bendruomenei priklausė 10 šeimų). Šalia stovėjusiame name gyveno kunigas su šeima, kelios vienuolės. 1926 m. Lietuvos Vyriausybė įregistravo Kriūkų bendruomenę su 55 tikinčiaisiais, tačiau jų turėjo būti daugiau, nes ne visi marijavitai norėjo atvirai pripažinti savo priklausymą šiai bažnyčiai, bijodami katalikų persekiojimo.

Tarpukaryje, be sostinės ir Lenkijos lietuvių bendruomenių (atitinkamai 100 narių ir 100–200 narių), kuriose pamaldos vyko lietuvių kalba, Užnemunėje tai buvo didžiausia Lietuvoje marijavitų religinė bendruomenė. Nors ji buvo persekiojama katalikų daugumos, tačiau išliko gyvybinga ir po Lietuvos prijungimo prie SSRS, pamaldos buvo lietuviškos. Skaudžiai smogė prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas – užsidarė beveik visos maldyklos, be to, 1944 m. mirė vyskupas Antanas Tulaba, skleidęs šį tikėjimą Lietuvoje. Pasibaigus karui bažnyčią Kriūkuose bandė legalizuoti jo žmona Leokadija Ramiševska–Tulabienė (įšventinta kunige 1933 m.). 1947 m. jai tai padaryti pavyko – gruodžio 4 d. čia buvo įteisinta marijavitų bendruomenė su 27 užsiregistravusiais nariais. Tačiau bažnyčią 1956 m. sovietinė valdžia uždarė, Tulabienė išsikėlė į Lenkiją, ir religinė bendruomenė faktiškai nustojo gyvavusi. Po 3 metų, 1959 m. marijavitais oficialiai buvo užsiregistravę tik 4 asmenys. Teigiama, kad paskutinis registruotas, niekam nepriklausęs marijavitas mirė 1989 m.

Uždarytoje bažnyčioje buvo įsikūręs kaimo klubas, kuriame vyko jaunimo šokiai, o mediniame dviaukščiame priestate – vietinio kolūkio kontora. Buvę maldos namai vietinių žmonių vadinti „*Tulabyne*", nes čia kunigavo Antanas Tulaba, kurio rūpesčiu jie ir buvo pastatyti. Vėliau statinys tapo nereikalingu, ėmė nykti. 2005 m. privačių asmenų nugriautas. Artimiausios marijavitų kapinės išlikusios Sirvyduose.

Literatūra
----------

* Jonas Vaičiūnas. *Ten, kur teka Jotulė ir Nyka: Kriūkų krašto enciklopedija*, 2-oji laida. Vilnius: Kriventa, 2013.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Albinas Vaičiūnas. *Kriūkai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 86 psl.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Kroatijos demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 4 489 409 (2009 m. apskaičiavimai) 

Gyventojų amžiaus piramidė
Populiacijos kitimas 1961 - 2003 m. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais.
**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 15,6 %
* *15-64 m.:* 67,5 %
* *65 m. ir vyresni:* 17 % (2009 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 41 m.
* *vyrų:* 39,1 m.
* *moterų:* 42,8 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** - 0,052 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 9,64 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 11,75 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): +1,59 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 57 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 0,4 %

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,06 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,99 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,64 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,93 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 6,37 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 75,35 m.
* *vyrų:* 71,72 m.
* *moterų:* 79,18 m. (2009 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 98,1 %
* *vyrų:* 99,3 %
* *moterų:* 97,1 % (2001 m. surašymas)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Kroatija (angliškai) Archyvuota kopija 2020-05-15 iš Wayback Machine projekto.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Kroatijos miestai

v • a • r **Europos gyventojai** 

Airija |
Albanija |
Andora |
Armėnija |
Austrija |
Azerbaidžanas |
Baltarusija |
Belgija |
Bosnija ir Hercegovina |
Bulgarija |
Čekija |
Danija |
Estija |
Graikija |
Gruzija |
Islandija |
Ispanija |
Italija |
Jungtinė Karalystė |
Juodkalnija |
Kazachija |
Kosovas |
Kroatija |
Latvija |
Lenkija |
Lichtenšteinas |
Lietuva |
Liuksemburgas |
Makedonija |
Malta |
Moldavija |
Monakas |
Norvegija |
Nyderlandai |
Portugalija |
Prancūzija |
Rumunija |
Rusija |
San Marinas |
Serbija |
Slovakija |
Slovėnija |
Suomija |
Švedija |
Šveicarija |
Turkija |
Ukraina |
Vatikanas |
Vengrija |
Vokietija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Sent Vinsento ir Grenadinų žemėlapis
**Sent Vinsentas ir Grenadinai** yra salų valstybė Priešvėjinėse Antilų salose, Mažųjų Antilų salų grupėje, kuri yra Karibų jūroje, Šiaurės Amerikoje. Valstybė sudaryta iš pagrindinės Sent Vinsento salos ir dviejų trečdalių šiaurinės Grenadinų salų grupės, kuri driekiasi nuo Sent Vinsento pietų iki Grenados. Valstybės salos apima 390 km² žemės plotą, iš kurio Sent Vinsento sala sudaro 342,7 km² ploto. Valstybės sostinė yra Kingstaunas Sent Vinsento saloje.

Salos
-----

Pagrindinė Sent Vinsento sala yra pati kalnuočiausia ir turi tik mažą dalį lygios žemės. Taip pat yra skirtumų tarp pakrančių kiekvienoje salos pusėje. Priešvėjinė salos pusė yra labai uolėta, tuo tarpu pavėjinė pusė yra sudaryta iš daugelio paplūdimių ir turi daug daugiau įlankų. Taip pat saloje yra aukščiausia salos vieta – Sufriero ugnikalnis (1234 m). Yra keletas mažų salelių netoli kranto, įskaitant Jango salą.

Resursai ir žemės naudojimas
----------------------------

**Natūralūs resursai**:

* Hidroenergija
* Pasėliai

**Žemės naudojimas**:

* Dirbamos žemės – 10%
* Daugiamečiai pasėliai – 18%
* Nuolatinės ganyklos – 5%
* Miškai ir miškingos vietovės – 36%
* Kita – 31% (1993 m.)

**Drėkinamos žemės**: 10 km² (1993 m.)

**Natūralūs pavojai**:

* Uraganai
* Sent Vinsento saloje esantis Sufriero ugnikalnis kelia nuolatinę grėsmė

**Aplinkos būklė**:

* Pakrantės užterštos nuo teršalų iš pramoginių jachtų ir kitų nuotekų
* Kai kuriose vietovėse užterštumas yra toks didelis, kad plaukioti turėtų būti uždrausta

**Geografinė pastaba**: Grenadinų salų grupės administracinis valdymas yra padalintas į Sent Vinsento ir Grenadinų ir Grenados.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RŠiaurės Amerikos šalių geografijos |
| --- |
|  |
| 
Antigva ir Barbuda | Bahamos | Barbadosas | Belizas | Dominika | Dominikos Respublika | Grenada | Gvatemala | Haitis | Hondūras | Jamaika | JAV | Kanada | Kuba | Kosta Rika | Meksika | Nikaragva | Panama | Salvadoras | Sent Lusija | Sent Kitsas ir Nevis | Sent Vinsentas ir Grenadinai | Trinidadas ir Tobagas |

 |
| **Mindaugas Špokas** |
| --- |
| Gimė | 1975 m. gegužės 13 d. (48 metai)Kaunas |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Organizacijos | Lietuvos krepšinio federacija |
| Pareigos | Generalinis sekretorius |
|  |
| Alma mater | LKKA |
| Žinomas (-a) už | Sporto renginių organizatorius |

**Mindaugas Špokas** (g,. 1975 m. gegužės 13 d. Kaune) – Lietuvos sporto veikėjas, buvęs plaukikas, olimpietis, Lietuvos krepšinio federacijos generalinis sekretorius. 

M. Špokas yra Kauno plaukimo centro, valdančio Girstučio baseiną vadovas, buvęs Lietuvos plaukimo federacijos generalinis sekretorius.

Sporto organizavimas
--------------------

M. Špokas yra baigęs sporto organizacijų valdymo ir administravimo magistro studijas Liono universitete (*Universite Claude Bernard Lyon*). Dirbo LKKA sporto centro direktoriumi ir komercinės grupės vadovu, Lietuvos krepšinio federacijos projektų vadovu, moterų ir vyrų Lietuvos krepšinio rinktinėse, buvo Lietuvos nacionalinės komandos administratorius 2008 m. Pekino olimpiadoje, Europos šešiolikmečių ir aštuoniolikmečių čempionatų Lietuvoje 2009 ir 2010 m. direktorius, 2011 m. Europos krepšinio čempionato organizacinio komiteto vykdomasis direktorius.

Sporto pasiekimai
-----------------

Buvo 13 kartų Lietuvos plaukimo čempionas:

* 4 × 100 m estafetės laisvuoju stiliumi (1994, 1995), 200 m (1991), 50 m (1993, 2000, 2001),
* 100 m (1991, 1998, 2000) nugara,
* 4 × 100 m kombinuotosios estafetės (1991, 1994, 1995),

Lietuvos sprinto plaukimo čempionas:

* 50 m nugara (1994).

Buvo 5 kartus Baltijos šalių čempionas: 

* 100 m (1994, 1995) ir 200 m (2000) nugara,
* 4 × 100 m kombinuotosios estafetės (1994, 1995).

Taip pat gerino Lietuvos plaukimo rekordus, buvo Europos ir pasaulio čempionatų dalyvis. Buvo 2 kartus (2004, 2006) Lietuvos vandensvydžio čempionas.

1996 m. dalyvavo Atlantos olimpinėse žaidynėse ir užėmė 28-tą vietą plaukimo nugara rungties 100 m distancijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-11-13 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Mindaugas Špokas Lietuvos sporto enciklopedijoje
Angliško soliterio lenta startinėje pozicijoje
**Soliteris** – vienam žaidėjui skirtas stalo žaidimas, kurį sudaro žaidimo lenta su duobutėmis ir figūros, esančios jose. Žaidimas vyksta vertikaliai arba horizontaliai perkelinėjant vienas figūras per kitas į tuščius laukelius, o tas, per kurias buvo peršokta – nuimti nuo lentos. Laimima tada, kai belieka tik viena figūra pačiame lentos centre. Žaidimas turi du skirtingus variantus: anglišką (kryžiaus formos) ir europietišką (skritulio formos):

```
  Angliškas       Europietiškas  

 **\* \* \* \* \* \***
 **\* \* \* \* \* \* \* \***
**\* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \***
**\* \* \* · \* \* \* \* \* \* · \* \* \***
**\* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \* \***
 **\* \* \* \* \* \* \* \***
 **\* \* \* \* \* \***
```

Žvaigždutėmis (**\***) pažymėtos žaidimo figūros, o taškais (**·**) – tušti laukeliai.

Žaidime galimi keturi juodesiai:

```
buvo: **\* \* ·**, tampa: **· · \***  (kertama iš kairės į dešinę)  

buvo: **· \* \***, tampa: **\* · ·**  (kertama iš dešinės į kairę)  

        **\***             **·**
buvo:   **\***  , tampa:   **·**    (kertama iš viršaus į apačią)
        **·**             **\***   

        **·**             **\***
buvo:   **\***  , tampa:   **·**    (kertama iš apačios į viršų)
        **\***             **·**
```

Perėjimas
---------

Yra daugybė būdų, kaip pereiti žaidimą, bet juos labai sunku aptikti. Čia aprašytas trumpiausias angliškam žaidimo variantui skirtas būdas, kur laukeliai pažymėti tam tikromis raidėmis:

```
 **a b c**
 **d e f**
**g h i j k l m**
**n o p x P O N**
**M L K J I H G**
 **F E D**
 **C B A**
```

1. Figūrą iš lauklio **e** perkelti į **x**
2. Figūrą iš lauklio **l** perkelti į **j**
3. Figūrą iš lauklio **c** perkelti į **k**
4. Figūrą iš lauklio **P** perkelti į **f**
5. Figūrą iš lauklio **D** perkelti į **P**
6. Figūrą iš lauklio **G** perkelti į **I**
7. Figūrą iš lauklio **J** perkelti į **H**
8. Figūrą iš lauklio **m** perkelti į **G, I**
9. Figūrą iš lauklio **i** perkelti į **k**
10. Figūrą iš lauklio **g** perkelti į **i**
11. Figūrą iš lauklio **L** perkelti į **J, H, l, j, h**
12. Figūrą iš lauklio **C** perkelti į **K**
13. Figūrą iš lauklio **p** perkelti į **F**
14. Figūrą iš lauklio **A** perkelti į **C, K**
15. Figūrą iš lauklio **M** perkelti į **g, i**
16. Figūrą iš lauklio **a** perkelti į **c, k, I**
17. Figūrą iš lauklio **d** perkelti į **p, F, D, P, p**
18. Figūrą iš lauklio **o** perkelti į **x**

Šis perėjimas yra trumpiausias, nes jį sudaro tik 18 ėjimų (tie, kurie padaromi vienu kartu – neskaičiuojami). Jį 1912 metais atrado Ernestas Bergholtas. Kad tai trumpiausias įmanomas variantas, 1964 nustatė Džonas Bizlis.

Nuorodos
--------

* Iliustruotas E. Bergholto metodas
|  Senufai |
| --- |
| Senufų muzikantai (DKK)Senufų muzikantai (DKK) |
| Gyventojų skaičius | ~4 mln. |
| Populiacija šalyse | Malio vėliava Malis: 9500tūkst.
Dramblio Kaulo Kranto vėliava Dramblio Kaulo Krantas: 9070tūkst.
Burkina Faso vėliava Burkina Fasas: 1950 tūkst. |
| Kalba (-os) | senufų kalbos |
| Religijos | prigimtinė tikyba, islamas |
| Giminingos etninės grupės | fulbiai, akanai ir kt. |
|  |
|  **Vikiteka:** | Senufai |

**Senufai** (kitaip *senai, sjenai*) – Vakarų Afrikos tauta. Gyvena Dramblio Kaulo Kranto šiaurėje (Komoės ir Tembos tarpupyje), pietryčių Malyje bei pasienio srityse Burkina Fase. Senufų subetnosas yra minjankai. Senufų kalbos priklauso Nigerio-Kongo kalbų šeimai, Atlanto-Kongo pošeimiui. Dauguma išpažįsta tradicinę tikybą, tačiau yra ir musulmonų (sunitų).

Tradicinis verslas – kaplinė žemdirbystė (soros, sorgai, kukurūzai, ryžiai, medvilnė, pupelės, žemės riešutai, jamsai, batatai, manijokai, daržovės, ilgmoliūgiai), dirvas tręšia, taiko sėjomainą. Prekybinę reikšmę turi ryžiai ir medvilnė. Negausiomis bandomis laiko stambiuosius ir smulkiuosius raguočius. Taip pat rankioja vaisius, sėklas, šakniavaisius. Išvystyti amatai (ypač audimas iš vilnos ir medvilnės; taip pat yra kalvių (fono), varininkų (loro), odminių (dieli) kastos; loro kastos žmonos verčiasi puodininkystę).

Senufų gyvenvietė kompaktiško išdėstymo. Būstas apskritas, statomas iš molio arba nedegtų plytų, su aukštu kūgišku stogu iš palmių lapų.

Vyrų rūbai – apsiaustas, platūs marškiniai, moterų – ryški nedurstyta palaidinė. Valgo daugiausia sorų, manijokų košes, daržovių su sviestu ir prieskoniais putras.

Išlaikę didžiųjų šeimų bendruomenes, suaugusiųjų institutą, slaptąsias draugijas. Senufai garsėja savo medinėmis apeiginėmis kaukėmis ir figūrėlėmis. Tikybai būdingas dvasių kultas, sudėtingas dievų panteonas, kuriame išaukštinamas pasaulio sutvėrėjas Tuolo ir jo žmona Tuoleo.

* Senufų kaukėSenufų kaukė
* Senufų statulėlėsSenufų statulėlės
* Senufų moteris dirba prie savo būsto (1966 m.)Senufų moteris dirba prie savo būsto (1966 m.)
* Senufų tekstilėSenufų tekstilė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Сенуфо*,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.
Soliferas
**Soliferas** (angl. *soliferrum, soliferreum*, iš lot. *solus* 'vienintelis' + lot. *ferrum* 'geležis') – romėniškas iberiškos svaidomosios ieties pavadinimas. Pavadinimas rodo, kad soliferai buvo pagaminti vien iš geležies, tai buvo sunkiosios akstys, skirtos svaidyti iki 30 m. Solifero iberiškas pavadinimas buvo *saunion*.

Konstrukcija
------------

Soliferai būdavo kaldinami iš vientiso geležies gabalo. Paprastai 1,5–2 m ilgio, apie 1 cm skersmens. Ietigalis būdavo siauras, kad pramuštų skydus ar šarvus. Jo forma būdavo gan įvairi. Paprasčiausi turėjo paprastą aštrų smaigalį. Paprastai ietigaliai būdavo su barzdelėmis, kad įsmigusią ietį būtų sunkiau ištraukti. Centrinė solitero koto dalis būdavo pastorinta, kad būtų patogiau laikyti. Kartais pastorinta laikomoji dalis galuose turėdavo papildomus žiediškus pastorinimus, kad ginklas neslidinėtų prakaituotose ar kruvinose rankose.

Naudojimas
----------

Soliferas buvo labai efektyvi sunkioji akstis. Dėl masės, mažo skersmens ir siauro ietigalio soliferas turi didelę šarvų pramušimo gebą (aišku, nedideliais nuotoliais), juo pramušdavo net sunkius skydus.

Kariai iberai plačiai naudojo tokias akstis. Karių grupės soliferus sviesdavo salvėmis, kad išardyti priešo rikiuotę prieš pereinant į artimas kautynes kirstynių ginklais. Žuvusius iberų karius paprastai laidodavo kartu su jų soliferais bei kitais ginklais.

Kilmė
-----

Archeologiniai radiniai rodo, kad soliferai pradžioje (1-as tūkstantmetis pr.m.e.) atsirado Akvitanijoje ir Langedoke, šiauriau Pirėnų. Iš čia šis ginklas dėl keltų migracijos paplito Iberijos pusiasalyje. Čia naudojami soliferai ir įgijo savo šlovę.
  
Iberijos pusiasalyje soliferus naudojo valdant romėnams iki III a. pabaigos, kartu su falarikomis.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Akstis
* Falarika
* Asegajus
* Falkata
* Piliumas

Nuorodos
--------

* Weapons of the Iberian peninsula Archyvuota kopija 2003-03-15 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Aukštųjų asmenų apsaugos tarnyba** (pranc. *Service de protection des hautes personnalités*, SPHP) − Prancūzijos nacionalinės policijos dalinys, atsakingas už Prancūzijos ir Prancūzijoje besilankančių užsienio šalių aukštus postus užimančių asmenų apsaugą ir techninės paramos teikimą jų apsaugai. SPHP taip pat diegia organizacines ir saugumo priemones, būtinas organizuojant oficialius vizitus Prancūzijoje ir užsienyje.

Organizacija
------------

Ji įsikūrusi *rue de Miromesnil* gatvėje Paryžiuje, netoli Vidaus reikalų ministerijos ir Eliziejaus rūmų. SPHP taip pat turi savo nuolatinį biurą Strasbūre, kur įsikūrę ES parlamentas ir kelios kitos ES institucijos.

Tarnyboje tarnauja beveik 600 policijos valdininkų. Tarnybos nariais gali tapti Nacionalinės policijos valdininkai, atitarnavę joje mažiausiai trejus metus. Praėję apmokymą, policininkai gauna vietą tarnyboje vienai kadencijai, kuri gali būti pratęsta kas 5 metai.

Aukštųjų asmenų apsaugos tarnybos sudėtyje yra:

* Respublikos prezidentūros saugumo grupė (*Groupe de sécurité de la présidence de la République*, GSPR). Saugo Prancūzijos prezidentą. Grupė jungtinė, ją sudaro ne tik policininkai iš SPHP, bet ir iš RAID;
* Prancūzijos aukštųjų asmenų apsaugos subdirekcija (*Sous-direction des hautes personnalités françaises*):
	+ Ministro pirmininko saugumo grupė (*Groupe de sécurité du Premier ministre*, GSPM),
	+ Vidaus reikalų ministro saugumo grupė (*Groupe de sécurité du Ministre de l’Intérieur*, GSMI),
* Užsienio aukštųjų asmenų apsaugos subdirekcija (*Sous-direction des hautes personnalités étrangères*);
* Pavojuje esančių asmenų apsaugos subdirekcija (*Sous-direction des personnalités menacées*);
* Resursų ir operatyvinės paramos subdirekcija (*sous-direction des ressources et de l’appui opérationnel*). Jos sudėtyje yra operatyvinės paramos grupė.

SPHP buvo įkurta 1934 m. po Jugoslavijos karaliaus Aleksandro I ir užsienio reikalų ministro Lui Bartu (*Louis Barthou*) nužudymo. Tada ji vadinosi Oficialiųjų kelionių tarnyba (pranc. *Voyages officiels*, VO).
  
Dabartinis pavadinimas suteiktas 1994 m.

Nuo 2007 m. lapkričio SPHP vadovas yra generalinis inspektorius *Jean-Louis Fiamenghi*. Iki tol jis vadovavo *Recherche Assistance Intervention Dissuasion* (RAID), kitam panašiam Prancūzijos nacionalinės policijos daliniui.
| Paaliosės pilkapynas II |
| --- |
|  |
| 

Paaliosės pilkapynas IIPaaliosės pilkapynas II

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°47′33″ š. pl. 24°52′39″ r. ilg.﻿ / ﻿54.79250°š. pl. 24.87750°r. ilg.﻿ / 54.79250; 24.87750Koordinatės: 54°47′33″ š. pl. 24°52′39″ r. ilg.﻿ / ﻿54.79250°š. pl. 24.87750°r. ilg.﻿ / 54.79250; 24.87750 |

 |
| Vieta | Elektrėnų savivaldybė |
| Seniūnija | Vievio seniūnija |
| Plotas | 7305 km2 |
| Žvalgytas | 1971 |
| Registro Nr. | AR1797 / A1185 P |

**Paaliosės pilkapynas II** – pilkapynas Elektrėnų savivaldybės teritorijoje, Vievio seniūnijoje, miške, apie 1,2 km į šiaurę iš  **108**  Vievis–Maišiagala–Nemenčinė  kelio pasukus link Paaliosės pro Vepriškų ežerus. Pilkapynas yra Neries regioninio parko teritorijoje. Dar vadinamas Padaliosės, Pamiškės pilkapynu. Greta miško kelio taip pat išsidėstę Paaliosės pilkapynas I, Paaliosės pilkapynas III, Paaliosės pilkapis.

Pilkapiai Paaliosės pilkapyne II – 5 sampilai nuo 5,5 m iki 14 m skersmens, keturi iš jų apardyti; sampilų pagrindus juosia grioviai, dalis griovių iš dalies užslinkę.

Nuorodos
--------

* Kultūros vertybių registras Archyvuota kopija 2016-11-19 iš Wayback Machine projekto.
**Antanina Gecevičiūtė-Laurenčikienė** (g. 1944 m. gegužės 1 d. Kazimierave, Varėnos rajonas) – Lietuvos chorvedė ir pedagogė.

Biografija
----------

Baigusi Varėnos vidurinę mokyklą, 1961 m. paskirta Kabelių kultūros namų direktore, mokėsi Varėnos vienerių metų chorvedžių kursuose (diriguoti mokė K. Rimkevičius). 1965–1970 m. choro dirigavimo neakivaizdiniu būdu mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. Antanas Jozėnas ir Elona Ylienė). 1980–1985 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (dėst. Romaldas Misiukevičius).

1963–1967 m. muziką dėstė, vadovavo vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams Merkinės, o 1967–1970 m. Simno vidurinėse mokyklose.

Nuo 1970 m. Druskininkų vaikų muzikos mokyklos mokytoja, vaikų chorų ir vokalinių ansamblių vadovė. Chorai buvo parengiami respublikinėms dainų šventėms, taip pat Druskininkų, Vilniaus ir Alytaus miestų dainų šventėms bei koncertams. Moksleivių vokaliniai ansambliai dalyvavo respublikiniuose „Dainų dainelės" konkursuose. Vaikų choras padarė jrašų Lietuvos radijo fondams. Taip pat vadovavo ir suaugusiųjų chorams – 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje parengė Druskininkų tremtinių ir politinių kalinių mišrųjį chorą, o 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei – muzikos mokyklos jaunių chorą.

Nuo 1994 m. Druskininkų muzikos mokyklos direktorė, 1994 m. jai suteikta vyresniosios mokytojos kvalifikacijos kategorija, o 1996 m. mokytojos metodininkės kategorija ir pirmoji vadovės kategorija. Daug metų vadovauja Druskininkų miesto muzikos mokytojų metodinei komisijai, nuo 1996 m. muzikos ir meno mokyklų direktorių tarybos narė. Sudarė knygą „Vaikystės upė" (1996 m.), nuo 1970 m. Druskininkų miesto dainų švenčių dirigentė, 1995 m. Pasaulio dzūkų kongreso Alytuje chorų dirigentė.

Nuo 1997 m. Alytaus apskrities Švietimo tarybos narė. 1987 m. mokytoja apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

Šeima
-----

Vyras Antanas Laurenčikas (g. 1931-07-16), sūnūs Antanas (g. 1967-07-21) ir Evaldas (g. 1969-06-21).

Šaltiniai
---------

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 11°19′ š. pl. 84°42′ v. ilg.﻿ / ﻿11.317°š. pl. 84.700°r. ilg.﻿ / 11.317; 84.700

Salų žemėlapis
**Solentinamė** (isp. *Solentiname*) – grupė salų Nikaragvos ežero pietrytinėje pusėje, į vakarus nuo San Karloso miesto. Priklauso Rio San Chuano departamentui. Plotas – 38 km². Salyną sudaro 4 didelės salos – Mankaronsitas, Mankaronas, San Fernandas ir La Venada – bei 32 smulkios salelės ir uolos. Salos vulkaninės kilmės, kalnuotos (aukštis iki 257 m, Mankarono s.). Būdingas tropinis klimatas, vidutinė temperatūra laikosi ~26 °C, iškrenta 1400–1800 mm kritulių, daugiausia tarp gegužės ir gruodžio. Paviršių dengia tropiniai miškai, kuriuose gausu papūgų, tukanų, kitų paukščių. Mažose salelėse įsikūrę vandens paukščiai. Solentinamės salos paskelbtos gamtos draustiniu.

Salose gyvena mažiau nei 1000 žmonių. Vystoma žvejyba, žemės ūkis (avokadai, medvilnė, sezamas, kava, kakava, kukurūzai), ekoturizmas. Veikia Róger Pérez de la Rocha primityvistinio meno galerija. Solentinamėje gyveno ir vietinės bendruomenės kultūrą vystė žymus Nikaragvos kunigas, poetas, politikas Ernesto Cardenal. Salose rasta petroglifų, vaizduojančių beždžiones, papūgas, žmones.

* Saulėlydis saloseSaulėlydis salose
* Nedidelė salyno salelėNedidelė salyno salelė
* Solentinamės kraštovaizdis žvelgiant iš MankaronoSolentinamės kraštovaizdis žvelgiant iš Mankarono
* PrieplaukaPrieplauka

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Solentinamė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Gyventojų amžiaus piramidė
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Jungtinių Arabų Emyratų demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 5 148 664 (2011 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 20,4 %
* *15-64 m.:* 78,7 %
* *65 m. ir vyresni:* 0,9 % (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 30,2 m.
* *vyrų:* 32,1 m.
* *moterų:* 24,9 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 3,282 % (2011 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 15,87 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 2,06 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 19 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 84 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 2,3 % (2010 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 2,75 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 1,8 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 2,2 vyro vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 11,94 mirusiųjų/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 76,51 m.
* *vyrų:* 73,94 m.
* *moterų:* 79,22 m. (2011 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 77,9 %
* *vyrų:* 76,1 %
* *moterų:* 81,7 % (2003 m. sur.)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Jungtiniai Arabų Emyratai (angliškai) Archyvuota kopija 2018-12-24 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Azijos gyventojai** 

Afganistanas |
Armėnija |
Azerbaidžanas |
Bahreinas |
Bangladešas |
Brunėjus |
Butanas |
Egiptas |
Filipinai |
Gruzija |
Indija |
Indonezija |
Iranas |
Irakas |
Izraelis |
Japonija |
Jemenas |
Jordanija |
Jungtiniai Arabų Emyratai |
Kambodža |
Kataras |
Kazachija |
Kinija |
Kipras |
Kirgizija |
Kuveitas |
Laosas |
Libanas |
Malaizija |
Maldyvai |
Mongolija |
Mianmaras |
Nepalas |
Omanas |
Pakistanas |
Pietų Korėja |
Rytų Timoras |
Rusija |
Saudo Arabija |
Singapūras |
Sirija |
Šiaurės Korėja |
Šri Lanka |
Tadžikija |
Tailandas |
Turkija |
Turkmėnija |
Uzbekija |
Vietnamas
| Cheta |
| --- |
| **Ilgis** | 604 km |
| **Baseino plotas** | 100 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1370 m³/s |
| **Ištakos** | Putorano plynaukštė |
| **Žiotys** | Chatanga |
| **Šalys** | Rusija (Krasnojarsko kr.) |

**Cheta** (rus. *Хета*) – upė Rusijoje, Krasnojarsko krašto šiaurėje; viena iš Chatangą sudarančių upių. Prasideda Putorano plynaukštėje, susiliejus Ajano ir Ajaklio upėms. Aukštupio vaga slenkstėta. Toliau teka į šiaurės rytus Šiaurės Sibiro žemuma. Netoli Krestų gyvenvietės susilieja su Kotuju ir sudaro Chatangą (teka į Laptevų jūrą).

Didžiausi intakai:

* dešinieji – Bojarka, Maimečia;
* kairieji – Voločianka, Boganida, Ebenkis, Alekseja.

Upės vagos plotis žiotyse 475 m, gylis 10 m. Upė užšąla rugsėjo pabaigoje – spalio pradžioje, ledus laužia gegužės pabaigoje – birželio pradžioje.

Chetoje gausu žuvies (muksunai, seliavos, nelmos ir kt.).

Nuorodos
--------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 468
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Soliaris**| 
1999 m. lenkiško leidimo viršelis |
| **Autorius** | Stanisław Lem |
| **Šalis** | Lenkija |
| **Žanras** | Mokslinė fantastika |
| **UDK:** | 821.162.1-312.9 |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Solaris |
| **Šalis** | Lenkija |
| **Kalba** | lenkų |
| **Leidykla** | Wydawnictwo MON |
| **Išleista** | 1961 m. |
| **Formatas** | Minkštais viršeliais |
| **Puslapių** | 196 |
| **OCLC:** | 4022021 |
| **Pirmasis lietuviškas leidimas** |
| **Pavadinimas** | Soliaris |
| **Leidykla** | Vaga |
| **Serija** | Zenitas |
| **Išleista** | 1978 m. |
| **Vertėja** | Giedrė Juodvalkytė |
| **Formatas** | Kietais viršeliais |
| **Puslapių** | 182 |
| **OCLC:** | 804681868 |

**Soliaris** (lenk. ***Solaris***) – žymaus lenkų fantasto Stanislavo Lemo mokslinės fantastikos romanas, pirmą kartą išleistas 1961 m. Varšuvoje. Romanas išverstas į 36 kalbas[reikalingas šaltinis], pagal jį pastatyti 2 kino filmai: rusų ekranizacija 1972 m. (rež. Andrejus Tarkovskis) ir amerikiečių ekranizacija 2002 m. (rež. Steven Soderbergh). Romanas *„Soliaris"* priskiriamas prie mokslinės fantastikos klasikos.

Siužetas
--------

Pagrindinis personažas, astronautas Krisas Kelvinas atvyksta į kosminę stotį, besisukančią apie Soliario planetą. Ši planeta ypatinga, ją gaubia vandenynas, kurio savybių tyrinėjimas pagimdė daugybę soliaristikos krypčių, bandančių paaiškinti jo poelgius, savybes, tikslus. Po vieno iš tiesioginių eksperimentų vandenynas pradėjo siųsti žmonėms materializuotus antrininkus, naudodamasis jų pasąmonėje perskaitytomis užgniaužtomis mintimis, jaučiama kalte. Kelvinui tai – buvusi mylimoji Harė, kuri prieš keletą metų nusižudė, kaip jis mano, jam nejučiom į tai pastūmėjus. Antrininkai nežino, kas jie tokie, negali išbūti be savo žmogaus, negali žūti (regeneruoja). Romane keliami klausimai, už ką, kodėl mąstantis vandenynas kamuoja atvykėlius, kaip suvokti tikslus ne vien to, kas yra toks begaliniai skirtingas, bet ir kaip suvokti save, savo tikruosius norus ir baimes, kas yra žmogus ir žmoniškumas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Rombinė duobė** (lot. *Fossa rhomboidea*) - topografiškai ir struktūriškai svarbi rombinių smegenų dalis. Ji sudaro ketvirtojo skilvelio dugną, o jos paviršiuje esančioje pilkojoje medžiagoje išsidėstę aštuonių paskutinių galvinių nervų porų branduoliai.

Rombinės duobės dugną sudaro tilto ir pailgųjų smegenų viršutinės dalies paviršiai, o kraštus viršuje - viršutinės, apačioje - apatinės smegenėlių kojytės. Duobės forma yra taisyklingo rombo, kurio smailieji kampai atsisukę į viršų ir apačią, o bukieji - į šonus. Išilgai rombinės duobės eina vidurinė vaga, toje vietoje, kur pailgosios smegenys suauga su tiltu eina smegeniniai ruoželiai, *stirae medullares*.

Rombinės duobės paviršius nelygus: abipus vidurinės vagos išilgai duobės eina vidinė pakyla, *eminentia medialis*, apačioje ji baigiasi poliežuvinio nervo trikampiu, *trigonum n. hypoglossi*, o į šoną nuo jo yra tamsesnės spalvos klajoklio nervo trikampis, *trigonum n. vagi*. Virš smegeninių ruoželių, vidinėje pakyloje yra veidinis gumburėlis, *colliculus facialis*. Rombinės duobės šoniniuose kampuose yra prieanginis laukas, *area vestibularis*. Į šoną nuo veidinio gumburėlio ir aukščiau šio lauko yra melsvoji dėmė, *locus caeruleus*.
**Julian Draxler**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Julian Draxler |
| Gimimo data | 1993 m. rugsėjo 20 d. (29 metai) |
| Gimimo vieta | Gladbekas, Vokietija |
| Ūgis | 1,87 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Paris Saint-Germain FC |
| **Numeris** | 23 |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2011–20152015–20172017–2022/2023 | FC Schalke 04VfL WolfsburgParis Saint-Germain FC → SL Benfica (skol.) | 119 0(18)034 00(5)131 0(17)010 00(1) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2010–2011201120112012– | Vokietijos U-18Vokietijos U-19Vokietijos U-21Vokietija Vokietija | 08 0(1)02 0(1)01 0(1)46 0(6) |
| 
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2018 m.. |

**Julianas Draksleris** (g. 1993 m. rugsėjo 20 d.) – Vokietijos futbolininkas, saugas. Atstovavo Vokietijos rinktinei.

Karjera
-------

Futbolininko karjerą pradėjo 1998 m. BV Rentfort jaunimo klube. 2001 m. tapo FC Schalke 04 jaunių komandos žaidėju. 2011 m. sausio mėn. būdamas 17-os debiutavo pagrindinės komandos sudėtyje. Tų pačių metų gegužę pelnė pirmąjį įvartį Vokietijos futbolo taurės finale prieš MSV Duisburg. 2015–2017 m. atstovavo VfL Wolfsburg klubui.

Nuo 2017 m. priklausė Paris Saint-Germain FC, o 2022–2023 m. sezone nuomos pagrindais rungtyniavo SL Benfica (Portugalija).

Rinktinės
---------

2011 m. rugpjūčio 9 d. debiutavo Vokietijos jaunimo iki 21 m. amžiaus rinktinėje. 2013 m. UEFA Europos U-21 m. futbolo čempionato ketvirtfinalyje prieš Kipro bendraamžius pelnė įvartį.

2012 m. debiutavo Vokietijos vyrų futbolo rinktinėje, su kuria laimėjo 2014 m. pasaulio futbolo čempionatą.

2012 m. gegužės 7 d. buvo pakviestas atstovauti Vokietijos rinktinei UEFA Euro 2012 m. čempionate. Gegužės 26 d. debiutavo rinktinės rungtynėse prieš Šveicariją, 62 min. pakeitęs Luką Podolskį. Pirmąjį įvartį pelnė 2013 m. draugiškose rungtynėse prieš JAV.

2017 m. su Vokietijos vyrų futbolo rinktine laimėjo Konfederacijų taurę bei buvo išrinktas geriausiu turnyro žaidėju.

Dalyvavimas čempionatuose
-------------------------

| Čempionatas | Rinktinės vieta | Sužaidė rungtynių | Įvarčiai | 0Geltonos kortelės0 | 0Raudona kortelė už 2 geltonas0 | 0Tiesioginė raudona kortelė0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Pasaulio čempionatai** |
| Brazilija 2014 | 1 vieta | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Rusija 2018 | I etapas | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| **Žemyno čempionatai** |
| Prancūzija 2016 | pusfinalis | 5 | 1 | 1 | 0 | 0 |

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Romas Venclovas** |
| --- |
| Gimė | 1960 m. rugsėjo 21 d. (62 metai)Lietuva Kretingalė, Klaipėdos rajonas |
| Vaikai | Mindaugas, Jokūbas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Mažeikių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Darbo partija |
|  |
| Alma mater | Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Romas Venclovas** (1960 m. rugsėjo 21 d. Kretingalėje, Klaipėdos rajonas) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1976 m. baigė Kretingalės aštuonmetę mokyklą. 1980 m. baigė Plungės statybos technikumą, 1992 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą, pramoninės ir civilinės statybos inžinierius.

1980 m. Klaipėdos Gelžbetonio konstrukcijų gamyklos Nr. 1 Mažeikių cecho krovėjas. 1980–1984 m. Šiaulių civilinių įrenginių ruožo Mažeikių aikštelės darbų vykdytojas. 1984–1985 m. Mažeikių Elektrotechnikos gamyklos Techninio skyriaus inžinierius. 1985–1988 m. Mažeikių naftos bazės vyr. inžinierius. 1988–1989 m. Mažeikių rajono ryšių mazgo statybos inžinierius. 1989–1990 m. kooperatyvo „Ryšininkas" pirmininkas. 1990–1995 m. UAB TVS direktorius. 1995–2004 m. ir nuo 2008 m. UAB „Roventa" generalinis direktorius. Vadovauja regioninei kabelinei televizijai.

2003 m. Darbo partijos Mažeikių skyriaus pirmininkas. 2004–2008 m. Seimo narys, 2004 m. Darbo partijos frakcijos, nuo 2006 m. gegužės 2 d. Pilietinės demokratijos frakcijos narys. Nuo 2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Koalicija Darbo partija + jaunimas - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-01 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Darbo partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-06-03 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-24 iš Wayback Machine projekto.
*Kitos reikšmės – Taurė (reikšmės).*
Taurė vyno
**Taurė** – indas atviru viršumi, skirtas skysčių talpinimui ir gėrimui. Sudaro talpykla ir kojelė, ant kurios indas pastatomas (tuo skiriasi nuo stiklinės arba puodelio). Taurės gaminamos iš įvairių medžiagų – stiklo, metalo (taip pat brangiųjų metalų), rago, medžio, kaulo, molio ir kitų medžiagų, neretai įvairiomis technikomis puošiamos (emaliuojamos, auksuojamos, raižomos, šlifuojamos, puošiamos stiklo gumbeliais, inkrustacijomis).

Būdingos taurių atmainos: bokalas, fletas, fužeras, riomeris, berkemajeris, štangenglasas, roztruchanas.

Senovės Graikijoje taurės gamintos iš sidabro, terakotos, senovės Romoje – ir iš stiklo. Sirijoje XII–XVI a. plito emaliu tapytos stiklinės taurės. XV–XVI a. Venecijoje pradėtos gaminti grakščios stiklinės taurės ant aukštos plonos kojelės su reljefiniu tempto stiklo ornamentu.

Taurės ilgą laiką buvo prabangos indai, priklausę didikų, kilmingųjų virtuvėms. Jos buvo gausiai dekoruojamos, puošiamos inicialais. Ir dabar taurės naudojamos dažniausiai švenčių proga, iš jų paprastai geriami alkoholiniai gėrimai. Vakarų kultūroje taurės simbolika tampriai susijusi su krikščioniška Eucharistijos taure. Apskritai, taurė simbolizuoja gyvybinių galių (jas atspindi gėrimas – pvz. vynas (=kraujas)) sankaupą, pilnatvę.

Lietuviškas žodis *taurė̃* (dar minimas kaip *tauragė*) kildinamas iš \**taura-ragė* (t. y. „tauro ragas").

* XVI a. Eucharistijos taurėXVI a. Eucharistijos taurė
* XIV a. pr. m. e. taurė iš Malvos regiono vid. IndijojeXIV a. pr. m. e. taurė iš Malvos regiono vid. Indijoje
* XIX a. vid. Kadžarų (Iranas) mėlyno stiklo taurėXIX a. vid. Kadžarų (Iranas) mėlyno stiklo taurė
* Viskio taurėViskio taurė

Šaltiniai
---------

1. ↑  *taurė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013
2. ↑  Ernst Fraenkel. *Litauiches Etymologysches Wörterbuch*. I–II t. Heidelberg: Carl Winter Universitätsverlag, 1962–1965. p. 1067.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Rionis |
| --- |
| Rionis Kutaisyje Rionis Kutaisyje |
| **Ilgis** | 327 km |
| **Baseino plotas** | 13 400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 405 m³/s |
| **Ištakos** | Didysis Kaukazas |
| **Žiotys** | Juodoji jūra |
| **Šalys** | Gruzija |

**Rionis** (gruz. რიონი, *Rioni*) – upė vakarų Gruzijoje. Išteka Kaukaze, teka į vakarus. Įteka į Juodąją jūrą. Naudojama drėkinimui, hidroenergijos gamybai, laivuojama iki Samtredijos. Upės aukštupiu eina Osetinų karinis kelias.

Svarbiausi intakai: Kvirila (kairysis), Cchenisckalis (dešinysis). Didžiausi miestai – Kutaisis, Potis.

Graikai upę vadino *Fazis* (gr. Φάσις), pirmą kartą paminėta Hesiodo Teogonijoje(l.340). Vėliau Apolonijus iš Rodo (Argonautika 2.12.61), Vergilijus (Georgikos 4.367) ir Elijus Aristidas (*Ad Romam* 82) minėjo upę kaip ryčiausius laivuojamus vandenis. Platono Fedone Sokratas nurodė *Fazį* kaip rytinę Oikumenos ribą.

Iš upės vardo kilo Fazanų pavadinimas.
| ***Gerbėjos nepasilieka pusryčiams*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis |  Vokietija |
| Režisierius | Marc Rothemund |
| Prodiuseris (-iai) | Andreas Ulmke-Smeaton  Ewa Karlström |
| Scenaristas (-ai) | Kristina Magdalena Henn  Lea Schmidbauer |
| Operatorius | Martin Langer |
| Kompozitorius | Gerd Baumannm Roland Spremberg |
| Vaidina | Anna FischerKostja Ullmann |
| Metai | 2010 |
| Žanras | Komedija, drama |
| Trukmė | 103 min. |
| Kalba | vokiečių |
| **IMDb įrašas** |

**Gerbėjos nepasilieka pusryčiams** (vok. *Groupies bleiben nicht zum Frühstück*) – vokiška komedija, kuri pasirodė 2010 m. Režisieriaus Marc Rothemund romantinė drama žinoma anglišku pavadinimu „Vienišas pagal kontraktą".

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Lėktuvu į Berlyną grįžta Lila. Ji siaubingai knarkia skrydžio metu ir net sugeba apseilėti bendrakeleivį. JAV praleido ištisus metus. Per tą laiką jos mama susirado jaunesnį vyruką. Sesuo pakvaišusi dėl „Berlin Mitte" grupės. Botanikos sode ji susiduria su Kristoferiu, šios grupės nariu. Vyrukas pagalvojo, kad ji yra jo fanė, tačiau mergina jo neatpažįsta. Lila užmiršo savo telefoną, o jis rado. Kai susitinka, jie gerai praleidžia laiką. Bet vėliau aiškėja, kad vyrukas yra sudaręs kontraktą ir privalo neturėti merginos mažiausiai metus. Lilos jaunėlė sesuo Liucė (Liuciferis) papasakojo draugei, o jos šią žinią apie sesers draugystę su superžvaigžde greitai išplatino. Krisas pagalvoja, kad tai Lilos darbeliai ir ji bando prasigyventi iš šios istorijos. Grupės vadybininkai neigia bet kokius Kriso santykius su Lila.

Veikėjai
--------

*Aktorius – veikėjas*
* Anna Fischer – Lila Lorenz. Moksleivė, kuri nežino „Berlin Mitte" grupės.
* Kostja Ullmann – Chriz, žinomas muzikantas, merginų numyl;ėtinis.
* Inka Friedrich – Dr. Angelika Lorenz, stomotologė, Lilos mama.
* Amber Bongard – Luzy Lorenz, Lilos jaunesnioji sesuo.

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* IMDb svetainėje (anglų k.)
* www.filmportal.de
* Deutsche Kritiken Archyvuota kopija 2015-11-28 iš Wayback Machine projekto.
Rankinė espreso kavavirė
Ristreto porcija
**Ristretas**, *ristretto* – labai mažos porcijos espreso kava. Pradžioje pavadinimas reiškė rankinio spaustuvo (parodyto iliustracijoje dešinėje) staigesnį spaudimą nei įprasta naudojant tokį patį kiekį vandens kaip ir paprastam espresui. Kadangi vanduo su malta kava liečiasi gerokai trumpiau, kofeino ekstrahuojama mažiau, o kavos aromatinių medžiagų – santykinai daugiau.
Taip gauta kavos porcija būna sodresnė, pilnesnio skonio, mažiau karti. Visas šis gardis būdingas espresui, tačiau ristrete labiau išreikštas.

Šiandien rankiniai spaustuvai (presai) nebemadingi, o dabartinės automatizuotos kavavirės mažiau valdomos, todėl dabartinis ristretas pasižymi mažesniu vandeningumu. Dvigubas espresas būna apie 60 ml tūrio, o dvigubas ristretas – apie 45 ml.

Dabartiniai būdai gauti ristretą naudojant automatines kavavires:

* Naudojama smulkiau sumalta kava negu standartas įprastiniam espresui, o kavos dozė „spaudžiama" tiek pat laiko kaip ir normaliam espresui. Mažesni tarpai tarp kavos miltelių dalelių praleidžia mažesnį kiekį vandens, todėl porcija išeina mažesnė. Tačiau tai gali duoti smėlišką skonį, kadangi labai smulkiai maltos kavos netirpios dalelės gali prasiskverbti pro filtrą ir patekti į gėrimą. Tokį efektą duoda ir netolygiai sumalta kava.
* Anksčiau nutraukiama ekstrakcija, kad vanduo turėtų mažiau laiko prasisunkti pro maltą kavą. Tokio ristreto skonis šiek tiek skiriasi nuo ristreto, gauto naudojant smulkiau maltą kavą ir standartinį laiką. Jį dažnai naudoja greito aptarnavimo kavinės, kadangi taip galima gauti ristretą nekeičiant kavamalės nustatymų. .
* Naudojama standartinio malimo kava, tačiau milteliai smarkiau suspaudžiami, tad tarpai tarp kavos dalelių irgi sumažėja. Vanduo sunkiasi lėčiau, tad per normalią sunkimosi trukmę gaunama mažesnė kavos porcija. Šis metodas patogus tuo, kad nereikia keisti kavamalės nustatymų, o kavos gėrimo sodrumas ir gardis išlieka panašūs lyg būtų naudota smulkiau malta kava.

Keičiant vandens kiekį, lyginant su standartine espreso porcija, keičiasi pagaminto kavos gėrimo cheminė sudėtis bei gardis, kadangi kavos komponentai tirpsta nevienodai sparčiai. Todėl ristretas nėra dukart stipresnė kava lyginant su paprastu espresu, net jei tūris dvigubai mažesnis. Arba *lungo* nėra dukart silpnesnė, nors tūris dukart didesnis už įprasto espreso.

Nuorodos
--------

* Coffeegeek Etiquette & The Ristretto Shot[neveikianti nuoroda]
* TooMuchCoffee: The European Coffee and Espresso Resource