recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Albinas Vaižmužis** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. birželio 1 d. (86 metai)Prūseliai, Panevėžio rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Aldona |
| Vaikai | Audrius, Dalius |
|  |
| Veikla | agronomas, Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1994 m. Lietuvos valstiečių partija,
* 2001 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga,
* 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga

 |
|  |
| Alma mater | 1965 m. Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Albinas Vaižmužis** (g. 1936 m. birželio 1 d. Prūseliuose, Panevėžio rajonas) – agronomas, Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1955 m. baigė Panevėžio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1958 m. baigė Joniškėlio žemės ūkio technikumą. 1960–1965 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, įgijo mokslinio agronomo kvalifikaciją.

1958–1960 m. Panevėžio rajono Sodelių kolūkio vyriausias agronomas, 1961–1963 m. to paties rajono Maženių kolūkio valdybos pirmininkas. 1964–1969 m. Sodelių kolūkio vyriausias agronomas, pirmininko pavaduotojas. 1970–1979 m. Kupiškio žemės ūkio valdybos vyresnysis, vėliau vyriausiasis agronomas. 1980 m. Kupiškio rajono Agrochemijos susivienijimo pirmininkas, Žemės ūkio valdybos viršininko pavaduotojas. 1981–1991 m. Kupiškio rajono Antašavos kolūkio valdybos pirmininkas. 1991 m. reformuojant kolektyvinį žemės ūkį, paskirtas laikinuoju administratoriumi, vėliau išrinktas žemės ūkio bendrovės „Antašavos centras" valdybos pirmininku. 1992–1996 m. ir 1996–2000 m. Seimo narys.

1958–1970 m. Panevėžio rajono Karsakiškio apylinkės deputatas, 1981–1986 m. Antašavos apylinkės deputatas, 1986–1992 metais Kupiškio rajono tarybos deputatas. 2000–2015 m. Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narys.

1961–1989 m. TSKP narys, 1994–2001 m. Lietuvos valstiečių partijos pirmininkas, 2001 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, nuo 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.

Lietuvos agronomų seklyčios narys, Žemdirbių sąjungos prezidiumo narys, Lietuvos TSR nusipelnęs agronomas. Jam suteiktas Kultūros žymūno vardas. Žmona Aldona, sūnūs Audrius ir Dalius.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  *Albinas Vaižmužis*. VLE. Nuoroda tikrinta 2021-04-06.
2. ↑  Kas yra kas Lietuvoje, Politika, 1997, p. 141.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2014-01-02 iš Wayback Machine projekto.
*Paila marina* tradiciniame *paila* dubenėlyje
**Paila marina** – čilietiškas troškinys iš jūros gėrybių, daržovių ir prieskonių, patiekiamas keraminiame dubenėlyje *paila*.

Ruošimas
--------

Dažni ingredientai yra Čilės midijos bei įvairios kitos dvigeldžių rūšys, unguriai, ascidija, ispaniškai vadinama *piure* (*Pyura chilensis*), ūsakojai vėžiagyviai *picoroco* (*Austromegabalanus psittacus*), krevetės, saldžioji paprika, svogūnai, pomidorai, žuvies sultinys, petražolės, malta paprika, datulinė paprika, pipirai ir kartais druska. Druska paprastai nėra reikalinga, kadangi jūros gėrybės duoda užtektinai sūrumo. Įvairiose vietovėse ruošiama skirtingai, nereti ir kitokie ingredientai – kalmarai, aštuonkojai, žuvis, česnakas, baltas vynas. Patiekiama su citrina.

Daržovės ir svogūnai iš pradžių apkepami alyvuogių aliejuje, tada pridedamos geldelės su kiautais, ir dar kiek paskrudinus viskas užpilama jūros gėrybių sultiniu, kurį laiką patroškinama.

Čilėje paplitęs tikėjimas, kad *Paila marina* padeda nuo pagirių.

Šaltiniai
---------

* bakinbit.com
* ladlrecipes.com
* chowhound.com
Boros ceremonija, 1898 m. nuotrauka.
**Bora** – tradicinė Australijos aborigenų berniukų iniciacijos ceremonija. Tuo pačiu žodžiu vadinama ir vieta, kurioje ji vyksta.

Konkrečios apeigos varijuoja priklausomai nuo genties, tačiau jų metu dažnai daromas apipjaustymas ir randavimas. Kartais išraunamas dantis ar nukertama dalis piršto. Taip pat, šioje ceremonijoje ar prieš ją berniukai dažnai mokosi šventų ritualinių šokių, dainų bei kitų apeigų. Paprastai moterims draudžiama ne tik dalyvauti boroje, bet ir ją stebėti. Pasakojamos baisios istorijos apie tai, kas ištinka šio įstatymo nesilaikiusias, pernelyg smalsias genties nares.[1]

Kai kuriose gentyse berniukai kurį laiką prieš ceremoniją negali kalbėti su niekuo, arba gali kalbėti tik su tam tikrais asmenimis pagal giminystės ryšį, pavyzdžiui, tik su dėdienėmis. Giminystės ryšiai apskritai turi didžiulę reikšmę aborigenų papročiuose, ypač – suaugusiems žmonėms, t. y. šiuo atveju, į vyrus jau įšventintiems berniukams. Pagal giminystės ryšius parenkama žmona, pavyzdžiui, kai kuriose gentyse ją vaikui parenka ne tėvas, o visada – dėdė. Pagal giminystės ryšius sprendžiama su kuo turėtų bendrauti, kam privalo padėti, į ką negali kreiptis vardu ir panašiai.[1]

Taip pat kai kuriose gentyse prieš ceremoniją vaikas negali bendrauti su kitais vyrais, o privalo bendrauti, leisti laiką ir net miegoti tik su moterimis.[1]

Sidnėjaus regione boros ceremonijai paruošiamos specialios didelės žeminės. Dažnai berniukai joje turi praeiti ant žemės nužymėtu keliu, simbolizuojančiu kelią iš vaikystės į suaugusio gyvenimą.

Pavadinimas kilęs iš pietryčių Australijos aborigenų genčių, bet dabar plačiai naudojamas visame žemyne.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3  Lockwood, D. I, the aboriginal. 1980. ISBN 0-7270-1365-3
**Neurosociologija** – tarpdisciplininių tyrimų sritis, apimanti neurobiologinius socialinių aktorių (asmenų, organizacijų) tarpusavio ryšių ir santykių, socialinių bendruomenių, grupių pagrindus.

Naujausi neurobiologijos tyrimai ir kritinė naujų žinių masė sudarė sąlygas naujų teiginių ir tyrimų formulavimui bei plėtojimui. Neurosociologijai svarbu yra tai, kad centrinė nervų sistema susideda iš daugybės keleriopais arba netgi kartais nesuskaičiuojamais ryšiais susijusių neuronų; bet kuri socialinė grupė taip pat pasižymi dideliu atskirų narių ryšių skaičiumi. Todėl natūraliai egzistuojančių ir veiksmingai funkcionuojančių elementų tarpusavio jungtys ir jų pagrindai yra svarbūs ir socialiniams mokslams. Neuromokslai gali pateikti vertingų duomenų, padedančių paaiškinti sudėtingų ir daugialypių reiškinių kaip kultūra, visuomenė pagrindus ir numatant jų plėtojimo, vidinės integracijos ir tobulėjimo galimybes.

Taip pat skaitykite
-------------------

Social Neuroscience, Social Cognitive Neuroscience.

Nuorodos
--------

* Neurosociologijos pagrindai Archyvuota kopija 2006-08-30 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Cultural Hemisphericity: Evidence from Cognitive Tests Archyvuota kopija 2007-03-10 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**)**
* Socialinės smegenys – socialinė sąmonė[neveikianti nuoroda] Andreas Zieger paskaitos santrauka apie tarpdisciplinines neuromokslinio mąstymo ir veiklos perspektyvas **(**vok.**)**
|  |
| --- |
| **Klausučių Stasio Santvaro pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Klausučių Stasio Santvaro pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Klausučių Stasio Santvaro pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | A. Daugėlos g. 24, Klausučiai |
| **Direktorius(-ė)** | Michailas Astašenkovas |
| **Mokinių skaičius** | 103 (2012 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1919 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 22 |

**Jurbarko rajono Klausučių Stasio Santvaro pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klausučiuose (Jurbarko raj.), A. Daugėlos g. 24, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190918468. Steigėjas Jurbarko rajono savivaldybės taryba.

1929 m. įsteigta pradžios mokykla, 1978–2002 m. vidurinė, nuo 2002 m. pagrindinė.

Istorija
--------

Mokyklos pradžia – 1919 m.

1959–1979 m. veikė aštuonmetė mokykla. 1979 m. išleista pirmoji vidurinės mokyklos abiturientų laida. 2001 m. reorganizuota į pagrindinę (dešimtmetę). 2002 m. kovo 28 d. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos nutarimu Klausučių pagrindinei mokyklai suteiktas poeto Stasio Santvaro (1902–1991) vardas. 2003 m. prie mokyklos prijungtas vaikų darželis. 2009 m. mokykla šventė 90 metų jubiliejų.

Direktoriai
-----------

* nuo 1997 m. Michailas Astašenkovas

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
Klaudijus Maniokas 2012 m.
**Klaudijus Maniokas** (g. 1969 m. liepos 5 d.) – Lietuvos politologas, diplomatas.

Biografija
----------

1996 m. baigė Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetą, 1994 m. – Strasbūro Politikos mokslų institutą.

1994–1995 m. dirbo Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerijoje. 1995–1997 m. Europos integracijos studijų centro direktoriaus pavaduotojas. Nuo 1996 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytojas. 1997–1998 m. dirbo Lietuvos Respublikos Europos reikalų ministerijoje. 1998–2004 m. Europos komiteto prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Integracijos strategijos departamento direktorius, vyriausiojo derybininko dėl Europos Sąjungos narystės pavaduotojas.

Nuo 2004 m. „Europos socialiniai, teisiniai ir ekonominiai projektai" direktorius, valdybos pirmininkas.

Nuo 2018 m. vadovauja „Europos federalistų sąjunga Lietuvoje" organizacijai.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Klaudijus Maniokas. // Europos Sąjunga. Enciklopedinis žinynas. Sud. G. Vitkus. Vilnius, 1999, p. 294.
3. ↑
**Klausas Karlhaincas Zygfrydas Roiteris**, vok. *Klaus Karlheinz Siegfried Reuter* (1923 m. birželio 11 d. Klaipėdoje – 2004 m. lapkričio 1 d.) – Vokietijos jaunimo rašytojas.

Biografija
----------

Vaikystę praleido Klaipėdoje. Antrojo pasaulinio karo metais šiame mieste prarado vienintelį savo brolį, su motina persikėlė gyventi į vakarinę Vokietijos dalį. Pokaryje darbavosi teatrinėje veikloje kaip režisieriaus asistentas, vaidybinės dalies vedėjas ir kt. pareigose. Gyveno Itcecho, Frankfurte prie Maino ir kt. miestuose; svarbiausiomis darbovietėmis įvardijo *Kamerinio* (vok. *Kamerspiele*) ir *Talijos* (vok. *Thalia Theater*) (abu teatrai Hamburgo mieste) bei Valstybinio teatro Oldenburge scenas. Aktyviai dalyvavo Išeivių iš Klaipėdos krašto bendrijos veikloje: išrinktas referentu kultūrai organizuodavo kraštiečių suvažiavimus (1993 m. jis režisavo šios organizacijos jubiliejinį minėjimą Klaipėdoje).

Buvo vedęs bendradarbę, šeima vaikų nesusilaukė. Jau būdamas garbingo amžiaus K.Roiteris atsidėjo literatūrinei veiklai. Rašė daugiausiai jaunimui, tematika – jūrininkų kelionės, nuskendę laivai ir pan. Tarp atvaizduotų įvykių – barko *Admirolas Karpfangeris* katastrofa tarp Australijos ir Afrikos, kurios metu dingo be žinios budintis karininkas klaipėdietis Haincas Le Coutre; apie po Pirmojo pasaulinio karo prie Klaipėdos krantų paslaptingai nuskendusį laivą ir kt. Sudėtingus lietuvių–vokiečių tarpusavio santykius Klaipėdos krašte atspindi 1970 m. išleista knygutė *Visi prieš Jurgį* (vok. *Alle gegen Jurgis*). Kelių kūrinių motyvais pastatyti radijo vaidinimai. 

Rašytojui būdingas ramus, dalykiškas stilius.

Bibliografija
-------------

* Ankje und das Buddelschiff. – Hoch-Verlag, 1966
* Ankje un dat Buddelschipp (Radio Hörspiel). – Radio Bremen, 1968 *(kartu su Volfgangu Harprechtu, Gerdu Luepke)*
* Snutje und die himmelblaue Emma. – Hoch, 1969 (*kartu su Horstu Lemke*)
* Die Höhle von Steenfoll. – Dietzmann, 1969
* Pepermintje und die WA 123. – Büchergilde Gutenberg, 1970 (*kartu su Horstu Lemke*)
* Sie kamen nie an. – Hoch, 1970
* Alle gegen Jurgis. – Hoch, 1970
* Alle mod Jurgis. – Jespersen & Pio, 1971
* Taifune, Driften, Geisterschiffe. – Hoch-Verlag GmbH, 1977

Šaltiniai
---------

* Margarete Fischer–Falkenberg und Klaus Reuter // Memeler Dampfboot, 1970 N 11
* Klaus Reuter wird 70 // Memeler Dampfboot, 1993 N 5
* Klaus Reuter wurde 75 // Memeler Dampfboot, 1998 N 6
**Neurochemija** – neuromokslų disciplina, tirianti cheminius procesus bei veiksnius, pasireiškiančius nervų sistemoje – tiek atskiros molekulės, tiek ir aukštesniu lygmeniu.

Objektas
--------

Yra žinoma, kad sisteminius pokyčius nervų sistemoje gali sukelti patys įvairiausi veiksniai – fiziniai, fiziologiniai, netgi cheminiai veiksniai. Pvz. neuromediatoriaus kiekis gali esmingai įtakoti asmens veiklą, jos motyvaciją, elgseną.

Neurochemijai svarbūs tokie mokslai kaip molekulinė biologija, biochemija, elektrofiziologija ir mikroskopijos metodai. Tiriama procesuose dalyvaujančių molekulių veikla, svarbi nervų sistemos funkcionavimui; mechanizmai, sąlygojantys neuromediatorių išskyrimą, medžiagų interakciją su nervų ląstelėmis, kas gali pakeisti el. potencialą ląstelėje.

Neurochemijoje taip pat svarbūs neurohormonai, esantys CNS.

*Diagnostinė neurochemija* tiria ligas ir jų priežastis.

Nuorodos
--------

* Neurochemikos draugija (*Gesellschaft für Liquordiagnostik und Neurochemie*) Archyvuota kopija 2006-06-15 iš Wayback Machine projekto.
* Neurocheminiai tyrimai
| **Lepus othus** |
| --- |
| Aliaskinis kiškis*Lepus othus* |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai  *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Kiškiažvėriai  *( Lagomorpha)* |
| Šeima: | Kiškiniai  *( Leporidae)* |
| Gentis: | Kiškiai  *( Lepus)* |
| Rūšis: | Aliaskinis kiškis  *( Lepus othus)* |

 |
| Binomas |
| ***Lepus othus***Merriam, 1900 |

**Aliaskinis kiškis**, arba **tundrinis kiškis** (*Lepus othus*) – kiškinių šeimos žinduolis, gyvenantis šiaurinėje ir vakarinėje Aliaskoje bei rytinėse Sibiro teritorijose.

Fizinės savybės
---------------

Aliaskiniai kiškiai yra vieni didžiausių kiškių. Užauga 50–70 cm ilgio, sveria 4–7 kg. Turi labai ilgas užpakalines kojas (apie 20 cm), padedančias judėti sniege. Aliaskiniai kiškiai turi tvirtas kaukoles, stipriai į priekį užsilenkusius priekinius dantis bei stiprias letenas. Ausys gana trumpos – tokiu būdu kiškiai saugo kūno šilumą. Vasarą aliaskinių kiškių viršutinis kailis pilkai rudas, poplaukis – baltas. Žieminis apdaras baltas, tačiau ausų galiukai išlieka juodi visus metus.

Buveinė
-------

Gyvena uolotuose šlaituose arba aukštumų tundroje. Nemėgsta žemumų. Kartais įsikuria krūmuose, kur lengviau pasislėpti nuo plėšrūnų.

Dauginimasis
------------

Aliaskinių kiškių patelės per metus išveda vieną vadą. Vadoje paprastai būna 4–8 kiškiukai. Poravimosi sezonas prasideda balandžio–gegužės mėn. Kiškučiai gimsta birželį arba liepą. Gimsta jau apžėlę tamsiu kailiu, atmerktomis akimis. Kiškučiai iškart po gimimo yra aktyvūs, nes patelės juos atsiveda ne olose, o atviruose lizduose.

Mityba
------

Minta medžių dalimis: gluosnių lapais, daigeliais, žieve ir šaknimis. Taip pat skabo žoles, uogas, gėles. Maisto paprastai ieško vakare.

Priešai
-------

Nuo priešų išsisuka slėpdamiesi. Nuo kai kurių plėšrūnų, tarkim, pelėdų sugeba apsiginti tvirtomis priekinėmis letenomis. Aliaskinius kiškius taip pat gaudo kiti plėšrieji paukščiai, žebenkštys, erniai, lapės ir baltieji lokiai.

Nuorodos
--------

* Aliaskinis kiškis (informacija anglų k.)
| Maethojo nacionalinis parkas |
| --- |
| IUCN II kategorija (nacionalinis parkas) |
| **Vieta:** | Tailandas |
| 

Žemėlapis rodantis Maethojo nacionalinis parkas vietą.Maethojo nacionalinis parkas

  |
| **Koordinatės:** | 18°14′58″ š. pl. 98°12′23″ r. ilg.﻿ / ﻿18.24944°š. pl. 98.20639°r. ilg.﻿ / 18.24944; 98.20639Koordinatės: 18°14′58″ š. pl. 98°12′23″ r. ilg.﻿ / ﻿18.24944°š. pl. 98.20639°r. ilg.﻿ / 18.24944; 98.20639 |
| **Plotas:** | 990,00 km² |

**Maethojo nacionalinis parkas** (taj. อุทยานแห่งชาติแม่โถ) – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje.

Vieta
-----

Parkas užima 990,00 km² plotą ir apima Amfoehoto (Amphoe Hot) ir Maečaemo (Mae Chaem) apylinkėse.

Flora ir fauna
--------------

Maethojo nacionaliniame parke vyrauja:

* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;

Iš retų augalų parke sutinkama: aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*), michelija (*Michelia floribunda*), (*Bischofia javanica*), baltasis pienmedis (*Alstonia scholaris*), kaštenis (*Castanopsis cerebrina*), juodasis dirglas (*Gluta usitata*), tikrasis kajanas (*Cajanus cajan*), (*Aglaia edulis*), didysis tikmedis (*Tectona grandis*), krausva (*Lagerstroemia tomentosa*), gleivingoji pušis (*Pinus kesiya*). Parke gyvena: gaūras, Malajinis lokys, Indinis zambaras, Azijinis dramblys, makakos, šernas, laibaliemenės beždžionės, palminis musangas, Indijos muntjakas, gibonas, ožka (*Capricornis milneedwardsii*) ir kt.

Įžymiausios vietos
------------------

* Maeaepo (Mae Aep) ir Maelito (Mae Lit) kriokliai.

Išnašos
-------

1. ↑  Bischofia javanica
2. ↑  Castanopsis cerebrina
3. ↑  Aglaia edulis

Nuorodos
--------

* Parko svetainė Archyvuota kopija 2009-03-26 iš Wayback Machine projekto.
* Tailando nacionaliniai parkai Archyvuota kopija 2013-05-23 iš Wayback Machine projekto.
**Ibrahim Muhammad Said**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Ibrahim Muhammad Said |
| Gimimo data | 2002 m. birželio 15 d. (20 metų) |
| Gimimo vieta | ?, Nigerija |
| Ūgis | 1,72 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Viborg |
| **Numeris** | 30 |
| **Pozicija** | saugas, puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2021– | Viborg | 52 0(6) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2019 | Nigerijos U-17 rinktinė | 04 0(3) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2022 m. liepos 21 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2023 m. gegužės 19 d.. |

**Ibrahimas Muhamadas Saidas** (angl. *Ibrahim Muhammad Said*; g. 2002 m. birželio 15 d.) – Nigerijos futbolininkas (saugas, vingeris, puolėjas), žaidžiantis Viborg FF klube. Kitados atstovavo Nigerijos U-17 jaunimo rinktinei.

Karjera
-------

Futbolo paslapčių sėmėsi gimtinėje. Dabo Babes Academy auklėtinis.

2020 m. spalio mėn. persikėlė į Daniją, į Viborg FF. Atstovavo šio klubo jaunimo ekipoms.

Profesionalo karjerą pradėjo Viborg FF. 2021 m. balandžio 16 d. debiutavo pagrindinėje klubo ekipoje, kuri žaidė Pirmame divizione. Rungtynėse prieš Esbjerg fB viborgiečiai šventė pergalę rezultau 4-0. Pirmame divizione sužaidė trejas rungtynes, oficialiai vos dvidešimt vieną minutę, tačiau pelnė įvartį. Viborg ekipa tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais ir pateko į 2021–2022 m. Superlygą.

2021–2022 m. Superlygoje Viborg FF liko septinti, tačiau pateko į Europos turnyrus. UEFA Europos Konferencijų lygoje rungtyniavo prieš „Sūduvos" klubą.

2022 m. liepos 21 d. rungtynėse Marijampolėje danai nugalėjo sūduviškius rezultatu 1:0.

Atsakomosiose rungtynėse, kurios įvyko 2022 m. liepos 28 d. Danijoje, vienintelis rungtynių įvartis krito jau septynioliktąją rungtynių sekundę. Pasižymėjo Ibrahimas Saidas. Danai išlaikė šią persvarą iki rungtynių pabaigos. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 2-0 ir Danijos klubas pateko į kitą turnyro etapą. „Sūduvos" klubas baigė pasirodymą Europoje.

Pasiekimai
----------

Pirmasis divizionas (II)
Nugalėtojai: 2020–2021 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Transfermarket
* Globalsportsarchive
| Alice Arno |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Marie-France Broquet |
|  |
| Gimė | 1946 m. birželio 29 d. (75 metai)Lenkija |
|  |
| Šalis |  Prancūzija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Jesus Franco filmai |
|  |
|  |

**Alice Arno** (g. 1946 m. birželio 29 d. Lenkija) – Prancūzijos kino aktorė ir modelis, daugiausia vaidinusi septintojo ir aštuntojo dešimtmečio mažo biudžeto siaubo bei eksploataciniuose filmuose.

Biografija
----------

Arno gimė Lenkijoje, prancūzų natūralistų šeimoje. Užaugusi liberalioje aplinkoje, ji savo karjerą pradėjo pozuodama apsinuoginusi vyrų žurnalams. 1969 m. pradėjusi vaidinti kine, ji taip pat dažniausiai atlikdavo nedidelius vaidmenis, kuriuose reikėdavo nusirengti. Kartu su Lina Romay ir Monica Swinn ji tapo vienomis ryškiausių „seksploitation" žanro aktorių, o geriausiai žinomi jos vaidmenys buvo režisieriaus Jesus Franco filmuose. 

Alice sesuo Chantal Broquet irgi tapo aktore bei modeliu, o jos abi kartu nusifilmavo dešimtyje filmų. Seserys kartu pasitraukė iš kino, kuomet eksploatacinio žanro filmuose ėmė daugėti pornografinių scenų. Alice paskutinį kartą pasirodė ekrane 1977 m. būdama 31.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Alice Arno** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Livinjasit. *Livigno* |
| --- |
| *Livinjo panorama* |
|  |
| 

LivinjasLivinjas

46°32′00″ š. pl. 10°08′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.53333°š. pl. 10.13333°r. ilg.﻿ / 46.53333; 10.13333﻿ (Livinjas)Koordinatės: 46°32′00″ š. pl. 10°08′00″ r. ilg.﻿ / ﻿46.53333°š. pl. 10.13333°r. ilg.﻿ / 46.53333; 10.13333﻿ (Livinjas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Lombardija Lombardija |
| **Provincija** | Sondrijo provincija |
|  |
| **Meras** | Damiano Bormiolini |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 6 068  |
| **Plotas** | 211 km² |
| **Tankumas** (2011) | 29 žm./km² |
| **Altitudė** | 1 816 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 23030 |
| **Tel. kodas** | 0342 |
| **Tinklalapis** | www.comune.livigno.so.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Ana |

**Livinjas** (it. *Livigno*) – miestas Italijoje, Alpėse, netoli valstybės sienos su Šveicarija. Jis priklauso Lombardijos regionui, Sondrijo provincijai. 211 km² plote gyvena šiek tiek daugiau nei 6000 gyventojų, taip pat miestas turi vieną iš didžiausių gimstamumo rodiklių Italijoje (19,4 gimimų 1000 žmonių).

Istorija
--------

Livinjo miestelio centras
Pirmieji gyventojai šiose vietose apsigyveno Viduramžiuose. Pirmuose dokumentuose vietovė lotyniškai buvo vadinama *vinea et vineola*. Šis lotyniškas pavadinimas nesusijęs su vyndariais, o atėjo iš vokiečių kalbos žodžio reiškiančio sniego laviną. Šis darinys visada grasino miesteliui.

Paskutinė rimtesnė sniego lavina Livinjo miestelyje įvyko 1951 m. Jos metu žuvo 7 žmonės ir buvo sugriauta didelė dalis namų. Iki 1970 m. Livino miestelis buvo žemės ūkio kaimas, tačiau nuo tų metų ekonomiškai miestas pradėjo augti, į jį atsikėlė daugiau gyventojų.

Geografija
----------

Livinjo policijos ekipažas
Miestas yra įkurtas 1816 m aukštyje virš jūros lygio, o miestui priklausantis Trepalo kaimelis laikomas vienu iš aukščiausiu Europoje įsikūrusiu apgyvendintu kaimeliu (2209 m virš jūros lygio). Livinjo miestelis taip pat išsiskiria tuo, kad yra vienas iš nedaugelio Italijos miestų, kuris priklauso ne Viduržemio jūros, o Juodosios jūros baseinui.

Ekonomika
---------

Livinjo didžiausią ekonominė naudą atneša turizmas (ir žiemą, ir vasarą). Žiemą didelę dalį turistų sutraukia slidinėjimo trasos, laikomos vienomis iš didžiausių Italijoje. Trasos išsidėsčiusios 1800–3000 m aukštyje virš jūros lygio. Livino miestas priklauso bemuitei zonai, tad jame didelė dalis prekių parduodama pigiau.
**Zacharijas Blotnas (jaunesnysis)** (apie 1577 m. Tilžėje – 1629 m. ten pat) – lietuvių raštijos darbuotojas, Mažosios Lietuvos evangelikų liuteronų kunigas.

Biografija
----------

Tėvas Zacharijas Blotnas (vyresnysis). Mokėsi Tilžėje, nuo 1595 m. studijavo Karaliaučiaus universitete, kurio nebaigęs gavo Piktupėnų precentoriaus vietą. Baigęs universitetą kunigavo Viešvilėje, nuo 1602 m. Piktupėnuose. Nuo 1608 m. Tilžės vokiečių diakonas, nuo 1614 m. lietuvių evangelikų liuteronų parapijos klebonas Tilžėje.

Komisijos, peržiūrėjusios Jono Bretkūno išverstas ir Jono Rėzos parengtas spaudai „Dovydo psalmes" (Psalteras Dovydo, 1625 m.) narys.

Literatūra
----------

* Albinas Jovaišas. Jie parašė pirmąsias lietuviškas knygas. Vilnius, 1989 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvių literatūros enciklopedija Archyvuota kopija 2007-01-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Juozas Tumelis. *Zacharijas Blotnas (jaunesnysis)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 296 psl.
**Alicija Dranenkienė-Storpirštytė** (g. 1941 m. sausio 19 d. Druckūnai, Varėnos valsčius) – Lietuvos gydytoja kardiologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1941 m. su tėvais ištremta į Irkutsko sritį, 1948 m. grįžo į Lietuvą. 1965 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. 1972 m. apgynė disertaciją „Diagnostinė ir prognostinė širdies kateterizacijos reikšmė protezuojant širdies vožtuvus. Hemodinamikos kitimai po operacijos". 2002 m. apgynė habilitacinį darbą „Įgimtos širdies ydos suaugusiųjų amžiuje. Diagnostikos ir gydymo ypatumai", habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Nuo 1965 m. Vilniaus universiteto Širdies chirurgijos laboratorijos fiziologė. 1968–1975 m. Vilniaus universiteto širdies chirurgijos intrakardinių tyrimų kabineto intervencinė kardiologė, nuo 1975 m. dirbo kardiologe, ypatingai gilindamasi į įgimtų širdies ydų problemas. 1983 m. konkurso keliu tapo Universiteto Širdies chirurgijos laboratorijos įgimtų širdies ydų sektoriaus vedėja, nuo 1994 m. docentė. 1990 m. vienerius metus dirbo Vokietijoje St. Hedvigs ligoninėje pagal kontraktą gydytoja, 1994 m. stažavosi JAV, keletą kartų lankėsi ir tobulinosi įvairiose Vokietijos klinikose – Miunchene, Berlyne, Hanoveryje.

Lietuvos kardiologų, Europos kardiologų draugijų narė, Lietuvos vaikų kardiologų draugijos ir valdybos narė, žurnalų „Pediatrija", „Medicinos teorija ir praktika" redkolegijų narė.

Mokslinė veikla
---------------

Kartu su Vokietijos kardiologais tiria įgimtas širdies ydas, sukūrė jų diagnostikos ir gydymo algoritmu. Parašė −150 moksl. straipsniu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vilniaus širdies chirurgijos centras. Habilituota medicinos daktarė Alicija Storpirštytė-Dranenkienė.
2. ↑  *Alicija Dranenkienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 124 psl.
| **Liya Kebede** |
| --- |
|  |
| Liya Kebede |
| Gimė | 1978 m. sausio 3 d. (45 metai)Adis Abeboje, Etiopija |
|  |
| Veikla | Etiopijos modelis. |
| Organizacijos | IMG Models  Viva Models  D'management Group |
|  |
|  **Vikiteka** | Liya Kebede |

**Liya Kebede** (g. 1978 m. sausio 3 d. Adis Abeboje) – Etiopijos modelis.

Kebede dukart pateko ant Vouge viršelio ir, pasak Forbes, yra vienuolikta tarp labiausiai apmokamų modelių pasaulyje.

Kebede taip pat nusifilmavo dviejuose filmuose: The Good Shepherd ir Lord of War.

2009 m. sausio 9 d. pateko į populiariausių modelių dešimtuką sudarytą models.com.

Biografija
----------

Kebede gimė ir augo Adis Abeboje. *Lycee Guebre Mariam* mokykloje ją pastebėjo filmų prodiuseriai ir pasiūlė prancūzų modelių agentūroms. Baigusi studijas išvyko dirbti į Paryžių. Po kelių sėkmingų pasirodymų Paryžiuje Kebede susilaukė susidomėjimo dėl savo išskirtinės eisenos ir išvyko dirbti į Niujorką.

Modelio karjera
---------------

Carolina Herrera 2008 m. madų šou metu.
Pirmasis didelis Kebede darbas buvo kuomet Tom Ford pasiūlė nusifotografuot Gucci rudens/žiemos 2000 metų katalogui. Vėliau Kebede tapo finalininke Mis Pasaulis supermodelių konkurse ir gavo pasiūlimų dirbti Niujorke, Milane, Londone ir Prayžiuje.

Kebede nusifotografavo ant JAV, Italijos, Japonijos, Prancūzijos ir Ispanijos Vouge, V, Flair, i-D ir Time's Style & Design viršelių.
Taip pat dirbo su Gap, Yves Saint-Laurent, Victoria's Secret, Emanuel Ungaro, Tommy Hilfiger, Revlon, Dolce & Gabbana, Escada ir Louis Vuitton.

2003 m. Kebede tapo nauju Estée Lauder kosmetikos reklamos veidu už 3 milijonų JAV dolerių kontraktą.

Aktorės karjera
---------------

* *Lord of War* (2005)
* *The Good Shepherd* (2006)
* *Desert Flower* (2009)
* *Juodasis auksas* (2011);
* *Sur la Piste du Marsupilami* (2012)
* *Geriausias pasiūlymas* (2013)
* *Samba* (2014)

Nuorodos
--------

* Oficialus Archyvuota kopija 2007-02-23 iš Wayback Machine projekto.
**Aliaksejus Baga (Baha)**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Aliaksejus Baga (Baha) |
| Gimimo data | 1981 m. vasario 4 d. |
| Gimimo vieta | Borisovas, Gudija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | Gynėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1998–20001998–199920002001–200620072008–2010 | BATE Borisov→ Smena-BATE Minsk *(skol.)*→ RShVSM-Olympia Minsk *(skol.)*BATE BorisovDaugava DaugavpilsDinamo Brest | 015 0(0)018 0(2)004 0(0)119 (16)014 0(2)042 0(1) |
|  Treniruotos komandos |
| 2011–2018 2018–2019 2020 2021202120222022– | BATE Borisov (asistentas)  BATE Borisov FK Žalgiris  FK Aktôbe FK ŠachciorSumqayıt FKFK Šachcior |
|  |

**Aliaksejus Baga** arba **Aleksejus Baha** (g. 1981 m. vasario 2 d.) – Gudijos futbolo specialistas, futbolo treneris. Buvęs Vilniaus „Žalgirio" vyr. treneris.

Biografija
----------

### Futbolininko karjera

Profesionalo karjerą pradėjo BATE klube. 2007 m. žaidė Latvijoje. Paskutiniuoju profesionaliu klubu tapo Dinamo Brest.

### Trenerio karjera

Baigęs futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos. 2011–2018 m. dirbo trenerio asistentu Bate klube. 2018–2019 m. buvo šios ekipos vyr. treneriu.

2020 m. sausio 19 d. pranešta, kad atvyko į Lietuvą ir treniruos Vilniaus „Žalgirį". Sutartis pasirašyta metams. (Numatyta galimybė ją pratęsti.) Spaudoje pasirodė pranešimai, kad šį specialistą kvietėsi ir Marijampolės „Sūduva", tačiau jis norėjo dirbti Vilniuje.

Baigiantis sezonui, ėmė sklandyti gandai, kad A. Baga pereis treniruoti Kazachstano FK Aktôbe klubą. Baga tuo metu gandus neigė, tačiau pasibaigus sezonui gandus patvirtino, ir 2020 m. gruodžio 21 d. nutraukė sutartį su FK Žalgiriu.

2021 m. treniravo kazachų FC Aktobe klubą, tačiau gegužės mėnesį po pralaimėjimo Astanos ekipai treneris paliko postą.

2021 m. grįžo į Baltarusiją, treneriu dirbo FK Šachcior klube. 

2022 m. išvyko į Azerbaidžaną ir tapo Sumqayıt FK strategu.

2022 m. gruodžio 21 d. paskelbta, kad tapo FK Šachcior vyr. treneriu.

Pasiekimai
----------

### Žaidėjo

**BATE**

* Baltarusijos čempionas: 2002, 2006.
* Baltarusijos futbolo taurės laimėtojas: 2005–06

### Trenerio

**BATE**

* Baltarusijos čempionas: 2018;

**Žalgiris**

* A lyga:

čempionas: 2020;
asmeniniai
2020 m. rugsėjo – lapkričio mėnesio atkarpos geriausias treneris;

Išnašos
-------

1. ↑   Archyvuota kopija 2020-02-15 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑   Archyvuota kopija 2021-01-27 iš Wayback Machine projekto.
7. ↑
8. ↑
9. ↑   alyga.lt (geriausieji)]

Nuorodos
--------

* Profile at teams.by Archyvuota kopija 2014-08-19 iš Wayback Machine projekto.
* Soccerway
| Krištapiškių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Krištapiškių piliakalnisKrištapiškių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°14′25.7″ š. pl. 24°1′15.9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.240472°š. pl. 24.021083°r. ilg.﻿ / 54.240472; 24.021083Koordinatės: 54°14′25.7″ š. pl. 24°1′15.9″ r. ilg.﻿ / ﻿54.240472°š. pl. 24.021083°r. ilg.﻿ / 54.240472; 24.021083 |

 |
| Vieta | Alytaus rajonas |
| Seniūnija | Raitininkų seniūnija |
| Aukštis | 6–8 m |
| Plotas | 30x20 |
| Naudotas | I tūkstantmetis |
| Žvalgytas | 1955 |

**Krištapiškių piliakalnis**, *Pieriškės* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Ryliškių, Raitininkų seniūnija. Pasiekiamas keliu Makniūnai – Ryliškiai prieš Veismūnų mišką pasukus į dešinę šiaurės vakarų kryptimi, pavažiavus 900 m, laikantis dešinės, pro kapines ir ežerus jungiantį kanalą, pakilus į aukštumą nuo palaukės ir paėjus 200 m į kairę pietvakarių kryptimi, žemyn pro miškelį – piliakalnio kalva matyti priekyje.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje Rūželio ežero drėgnų krantų žemumų. Aikštelė ovali, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 30x20 m dydžio, 1,5 m aukštesniu šiauriniu kraštu. Šlaitai vidutinio statumo, 6–8 m aukščio. Aikštelė sunkiai išsiskiria, nes piliakalnis ilgą laiką buvo ariamas, dabar dirvonuoja, vakarinis ir pietinis šlaitai apaugę alksniais ir krūmais.

Tyrimai
-------

1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio pėdsakų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Zaramciškių piliakalnis 8 km | Nemunaičio piliakalnis 7 km | Piliakalnio piliakalnis (Alytus) 5,5 km |  |
| Paserninkų piliakalnis 8 km |  | Mikniūnų piliakalnis 17 km |
| Vainiūnų piliakalnis 9 km | Radyščiaus piliakalnis 12 km | Merkinės piliakalnis 14 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 87 (Nr. 333)

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Krištapiškės
**Krišjānis Zviedris**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Krišjānis Zviedris |
| Gimimo data | 1997 m. sausio 25 d. (25 metai) |
| Gimimo vieta | Latvija |
| Ūgis | 185 cm |
| Svoris | 72 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Liepāja/MOGO |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2016–20182019 | FK Liepāja/MOGO→ *Grobiņas SC (skol.)*→ *Atlantas (skol.)* | 51 0(0)0? 0(?)06 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 20 birželio 2019. |

**Krišjānis Zviedris** (*Krišjānis Zviedris*; g. 1997 m. sausio 25 d.) – Latvijos futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje.

Karjera
-------

Karjerą pradėjo FK Liepāja. Nuo 2015 m. vasaros gynė Liepojos dublerių vartus.

2016 m. liepos 16 d. stojo į pagrindinės ekipos vartus. Buvo Latvijos futbolo taurės turnyro rungtynės prieš žemesniojo diviziono „Caramba" ekipą. Liepojos ekipa nugalėjo varžovus rezultatu 5:2 ir pateko į kitą etapą.

2016 m. lapkričio 5 d. debiutavo Virsliga čempionate. Buvo mažai ką lemiančios rungtynės prieš BFC Daugavpils, kurias laimėjo Liepojos ekipa. 2016 m. čempionate tai buvo vienintelės rungtynės, kuriose teko žaisti virsliga čempionate.

### FK Atlantas

2019 m. buvo paskolintas FK Atlantas Klaipėda. 
Sužaidė pirmą sezono pusę ir A lygoje pasirodė šešis kartus. Per tą laiką praleido 11 įvarčių. Kartą vartus išlaikė sausus.

Nuo sezono pradžios pagrindinei ekipai vadovavo vyr. treneris Viktors Dobrecovs iš Latvijos. Atlantą papildė trys žaidėjai iš Latvijos: Devids Dobrecovs, Krišjānis Zviedris ir Ņikita Juhņevičs.

2019 m. kovo 16 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Stumbras. Šiose rungtynėse vaertininkas iš Latvijos prasileido du įvarčius ir varžovai nugalėjo rezultatu 2:0.

### FK Liepāja

2019 m. vasarą grįžo į Latviją. 2019 m. rugpjūčio 30 d. mestas į kovą rungtynėse prieš FK RFS. Mačo baigtis buvo rezultatyvios lygiosios – 3:3. 2019 m. Virsliga čempionate sužaidė trejeas rungtynes.

2020 m. žaidė pagrindinėje sudėtyje bei atstovaudavo dublerių ekipai. Virsliga čempionate sužaidė dvylika rungtynių.

2021 m. buvo FK Liepāja vartų sargas. Virsliga čempionate vartus gynė 23 kartus. Iš viso buvo sužaistos 28 rungtynės.

Latvijos rinktinės
------------------

Kviečiamas į Latvijos jaunimo rinktines. 2021 m. pakviestas į nacionalinę rinktinę.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė (lietuvių k.)
* lietuvosfutbolas.lt
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Krezas |
| --- |
| Upė ties Le Blanu Upė ties Le Blanu |
| **Ilgis** | 264 km |
| **Baseino plotas** | 9570 km² |
| **Vidutinis debitas** | 81 m³/s |
| **Ištakos** | Miljevašo aukštumos |
| **Žiotys** | Vjenas |
| **Šalys** | Prancūzija |
|  |
|  **Vikiteka** | Krezas |

**Krezas** (pranc. *Creuse*, oks. *Cruesa*) – upė vidurio Prancūzijoje; Vjeno dešinysis intakas (Luaros baseinas). Prasideda Miljevašo aukštumose, Krezo departamente. Teka į šiaurės vakarus per Endro, Endro ir Luaros bei Vjeno departamentus. Įteka į Vjeną 20 km į šiaurę nuo Šatelro.

Pagrindiniai intakai:

* dešinieji – Mažasis Krezas, Busanas
* kairieji – Gartampas

Upės vagoje įrengtos 6 hidroelektrinės. Eguzono užtvanka, atidaryta 1926 m. savo laiku buvo didžiausia užtvanka Europoje. Miestai prie Krezo: Obiusonas, Aržantonas prie Krezo, Le Blanas, Dekartas.
| ***Brangiai mamai gimtadienio proga*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Alla mia cara mamma nel giorno del suo compleanno |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Luciano Salce |
| Scenaristas (-ai) | Luciano SalceMassimo FranciosaSergio Corbucci |
| Metai | 1974 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Brangiai mamai gimtadienio proga** (it.  *Alla mia cara mamma nel giorno del suo compleanno*) – 1974 m. Italijoje sukurta komiška drama.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – grafas Fernando
* Lila Kedrova – grafienė Mafalda
* Eleonora Giorgi – Andžela
* Antonino Faa di Bruno – dėdė Albeto
* Renato Chiantoni – Anšisė
* Orchidea de Santis – Jolanda
* Vera Drudi – Driada

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Grafas Fernando, kitų vadinamas Didino, jau seniai suaugo, tačiau vis dar gyvena su motina, kuri kontroliuoja absoliučiai visus jo žingsnius ir ignoruoja faktą, kad sūnus jau seniai suaugo ir nori pats valdyti savo gyvenimą. Be to, jo dėdė Alfredo įsitikinęs, kad sūnėnas psichiškai serga ir greičiausiai yra homoseksualus, nors iš tiesų Fernando tiesiog jaučiasi nelaimingas. Jis neturi merginos ir priverstas leisti vakarus su pripučiama lėle, tačiau padėtis pasikeičia kuomet nukritus nuo laiptų miršta tarnaitė ir namuose pasirodo nauja. Andžela, jauna ir daili mergina, iš karto krinta į akį Fernando, kuris pradeda ją sekti ir paslapčia fotografuoti. Jam dėmesį rodo ir Jolanda, neseniai ištekėjusi už šeimos draugo, tačiau nelaimingas grafas įsimyli Andželą, kurią vilioja ir jo dėdė Alfredo. Norėdamas pademonstruoti savo jausmus, Fernando pavagia motinos deimantą ir padovanoja jį Andželai, tačiau pirmoji apie tai sužino ir atima jį iš merginos. Kai galiausiai jie permiega, motiną ištinka širdies smūgis, Andžela išsiunčiama namo, o Fernando lieka su motina. Praeina kažkiek laiko ir Andžela vėl grįžta per jo motinos gimimo dieną, o Fernando apsisprendžia išvažiuoti su ja. Motina išverčia ant sūnaus savo gimtadienio tortą ir nuveda jį į vonią praustis, kur, negalėdama pakelti minties apie būsimą išsiskyrimą, nuskandina sūnų...
| **Antoni Olechnowicz** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1905 m. birželio 13 d.Margumiškis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1951 m. vasario 8 d. (45 metai)Varšuva, Lenkijos Liaudies Respublika |
|  |
| Veikla | Karininkas |

**Antoni Olechnovič** (1905 m. birželio 13 d. Margumiškyje, Rusijos imperija – 1951 m. vasario 8 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – Lenkijos karininkas.

Biografija
----------

Gimė 1905 m. birželio 13 d. Margumiškyje, Ferdinando ir Felicijos Piecevičiūtės šeimoje. 1926 m. baigė Vilniaus Juzefo Ignacijaus Kraševskio gimnaziją. 1926-1929 m. mokėsi karininkų mokykloje. 1929 m. išsiųstas tarnauti į Vilnių, tapo Paporučikiu, 1931 m. poručikas. 1935-1937 m. mokėsi Varšuvos aukštojoje karininkų mokykloje, baigęs mokslus išsiųstas tarnauti į Baranovičius. Vokiečiams užpuolus Lenkiją kovojo prie Narevo ir Vakarinio Bugo santakos, tačiau sovietams įsiveržus į Lenkiją buvo paimtas į nelaisvę, bet sugebėjo pabėgti į Vilnių, kur įsitraukė į pogrindinę veiklą. Nuo 1943 m. priklausė Vilniaus Armijos Krajovos būriui. Nuo 1944 m. balandžio priklausė Operacijos *Aušros vartai* organizavimo štabui, vadovavo rytiniam būriui. 1944 m. liepą suimtas sovietų, tačiau pabėgo ir pasitraukė į Naugarduką, o iš ten į Lenkiją. Centrinėje Lenkijoje įsidarbino geležinkelyje, o nuo 1945 m. rugpjūčio pasitraukė į pogrindį kovoje prieš komunistinę valdžią. Suformavo būrius, kurie veikė Balstogės apylinkėse ir Pomeranijoje. 1948 m. liepos 26 d. suimtas Vroclave. 1949 m. lapkričio 2 d. kartu su Henryk Borowski ir Lucjan Minkiewicz nuteistas mirties bausme, kuri buvo įvykdyta 1951 m. vasario 8 d. Varšuvoje. Viena iš Gdynios gatvių pavadintų jo atminimui.

Literatūra
----------

* P. Niwiński, "Konspiracja i opór społeczny w Polsce...", s. 325–329
* W. Minkiewicz, Mokotów, Wronki, Rawicz... s. 107
* Małgorzata Szejnert: Śród żywych duchów. Wyd. ANEKS, Londyn 1990.
* Tadeusz Swat: Niewinnie Straceni 1945–56. Wyd. Fundacja Ochrony Zabytków, Warszawa 1991
* Rocznik Oficerski 1932, Biuro Personalne Ministerstwa Spraw Wojskowych, Warszawa 1932, s. 120, 535.
| Iputė |
| --- |
| Iputė Dobrušo apylinkėse Iputė Dobrušo apylinkėse |
| **Ilgis** | 437 km |
| **Nuolydis** | 55,6 cm/km |
| **Baseino plotas** | 10 900 km² |
| **Vidutinis debitas** | 83,4 m³/s |
| **Ištakos** | Mogiliovo sritis |
| **Žiotys** | Sožas |
| **Šalys** | Baltarusijos vėliava Baltarusija, Rusijos vėliava Rusija |

**Iputė** (blrs. *Іпуць*, rus. *Ипуть*) – upė Rusijoje ir Baltarusijoje; Sožo kairysis intakas. Prasideda Baltarusijoje, Mogiliovo srityje. Pradžioje teka į rytus per Smolensko sritį, vėliau pasuka į pietus ir pietvakarius ir teka Briansko sritimi. Pats žemupys yra Baltarusijos Gomelio srityje. Įteka į Sožą šalia Gomelio.

Didžiausi intakai: Voronica, Uneča (kairieji).

Krantai daugiausia žemi. Žemupys laivuojamas. Užšąla lapkričio pabaigoje, atitirpsta kovo pabaigoje – balandžio pradžioje.

Prie Iputės įsikūrę Suražo (Rusija) ir Dobrušo (Baltarusija) miestai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 170
| Kriauna |
| --- |
|  Supelkėjusi Kriaunos vaga šalia Obelių |
| **Ilgis** | 50 km |
| **Baseino plotas** | 368 km² |
| **Vidutinis debitas** | 2,76 m³/s |
| **Ištakos** | Ilzės pelkė |
| **Žiotys** | Sartai |
| **Šalys** | Lietuva, Latvija |

**Kriauna** (latv. *Kreuna*) – upė Lietuvoje (Rokiškio rajonas) ir Latvijoje (Aukštutinės Dauguvos savivaldybė), Sartų ežero intakas.

Ilgis 50 km (Lietuvoje 37 km). Šventosios baseino upė, jos baseino plotas 368 km², iš jų Lietuvoje 299 km². Prasideda Latvijoje, į šiaurės rytus nuo Subatės, į vakarus nuo Ilzės kaimo. Latvijoje vadinasi **Lyčupė**. Teka į pietvakarius per Kriaunelio ežerą, pro Obelius. Įteka į Sartų ežerą ties Stravais.

Vaga vingiuota, aukštupyje iki 4 m, vidurupyje ir žemupyje 8–12 m pločio, gylis 1-1,3 m. Vidutinis nuolydis žiotyse 0,72 m/km. Srovės greitis 0,1–0,2 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 2,76 m³/s. Upę kerta Liepojos-Romnų geležinkelio atšaka Radviliškis-Daugpilis.

Intakai:
Kairieji: Kriaunėnų upelė, Stulpys.

Prie upės yra: Pakriauniai, Obeliai, Antanašė, Kriaunos.

Pavadinimas
-----------

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *kriaunos* („peilio koto aptaisas, žiauberė"), kuris, matyt, anksčiau turėjęs bendrą lenktumo reikšmę.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algirdas Rainys. *Kriauna*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 32 psl.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 165
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šio puslapio ar jo dalies stilius neatitinka Vikipedijos kalbos standartų.**Jei galite, pakoreguokite stilių, kad tiktų enciklopedijai. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą. |

| **Eublepharis macularius** |
| --- |
| Leopardinis gekonas (*Eublepharis macularius*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Šeima: | Gekonai  *( Gekkonidae)* |
| Gentis: | *Eublepharis*  *( Eublepharis)* |
| Rūšis: | Leopardinis gekonas  *( Eublepharis macularius)* |

 |
|  |

**Leopardinis gekonas** (*Eublepharis macularius*) – gyvūnas, priklausantis gekonų šeimai. Šie roplių klasės atstovai yra paplitę Rytų ir Pietvakarių Azijoje. Aptinkamas Afganistane, Pakistane, net Vakarų Indijoje. Šie gyvūnai gerai žinomi dėl jų kaip gekonų ramaus būdo. Šie ropliai užauga iki 22 cm ir gyvena iki 20-25 metų, bet tai priklauso nuo sąlygų, kurias suteiksite savo augintiniui. Lytiškai subręsta 8-12 mėnesių.

Dažnai laikomi nelaisvėje, vienam driežui rekomenduojamas bent 50x30x40 cm terariumas, 2-3 – mažiausia 60x40x40 cm. Temperatūra 20 °C naktį ir 25-30 °C dieną. Gruntas turėtų būti nugludinti akmenys arba servetėlės, bet tik ne smėlis, nes kalcio trūkumo metu gali smėlio prisivalgyti ir mirti. Į terariumą negalima dėti jokių UVA ar UVB lempų, nes jos kenkia driežams, įdėti galima nebent raudoną lemputę, nes raudonos šviesos šie driežai nemato. Kaip šildymo priemonę patartina naudoti šildymo kabelį arba šildymo kilimėlį. Dėmėtieji eublefarai nepasižymi agresyvumu, nebent ginant teritoriją ir kovojant dėl patelės. Negalima į suaugusių eublefarų terariumą įleisti jauniklio, nes jį paprasčiausiai suės. Negalima kartu auginti dviejų patinų, nes jie tol kovos, kol vienas iš jų mirs. Viename terariume patartina auginti arba tik pateles, arba 3-5 pateles ir vieną patinėlį, nes jei auginsite tik vieną patelę ir patinėlį, tai patinėlis patelę užvaikys.

Maitinti galima svirpliais, tarakonais (kaip pagrindiniu maistu), bei zoofobais. 1-2 kartus per metus galima duoti naujagimį peliuką.

Kiaušiniai inkubuoti medinėje dėžėje, skirtoje vabzdžiams, bei 20-30 °C temperatūros termostate, iki 90 proc. drėgmėje, gruntas – smėlis, porolonas, samanos. Kiaušiniai aplaistomi silpnu KMnO4. Inkubacijos laikas nuo 40 iki 70 dienų. Embrionui vystantis kiaušiniai tamsėja, išsipučia. Jauniklių raštai skirtingi, nugaros su baltomis, geltonomis juostomis, dėmėmis, po 3-5 mėnesių spalvos ir raštai pasikeičia.
| **Leonija Vanda Kulienė-Marcinauskaitė** |
| --- |
| Gimė | 1939 m. sausio 10 d. (84 metai)Beržpelkis, Kelmės valsčius |
|  |
| Veikla | Lietuvos agronomė, biomedicinos mokslų daktarė. |

**Leonija Vanda Kulienė-Marcinauskaitė** (1939 m. sausio 10 d. Beržpelkis, Kelmės valsčius) – Lietuvos agronomė, biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

1961 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1967 m. apgynė disertaciją „Svarbesnieji kukurūzų-lubinų mišinių auginimo klausimai", žemės ūkio mokslų kandidatė.

1961–1994 m. dirbo Žemdirbystės instituto Vokės filiale. 1967–1994 m. Lietuvos fenologijos komisijos pirmininkė, vadovavo neetatiniams Lietuvos fenologams.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų sritis – fenologija. Paskelbė apie 120 mokslinių straipsnių.

Bibliografija
-------------

* Taikomoji fenologija, su kitais, 1975 m.
* Taikomoji fenologija Lietuvoje, su kitais, 1983 m.
* Bendroji fenologija, su kitais, 1990 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Leonija Kulienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 216 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Branko Crvenkovskis  maked. *Бранко Црвенковски*** |
| --- |
| Makedonijos prezidentas |
|  |
| Branko Crvenkovskis |
| Gimė | 1962 m. spalio 12 d. (60 metų)Sarajevas, Bosnija ir Hercegovina |
| Makedonijos prezidentas |
| Ėjo pareigas | 2004 m. gegužės 12 d. – 2009 m. gegužės 12 d. |
| Vėlesnis | Georgas Ivanovas |
|  |
|  **Vikiteka** | Branko Crvenkovskis |

**Branko Crvenkovskis** (maked. *Бранко Црвенковски*, angl. *Branko Crvenkovski*, g. 1962 m. spalio 12 d. Grbavicoje, Sarajevas) – inžinierius elektrikas, Makedonijos politinis veikėjas, nuo 2004 m. Makedonijos prezidentas.

Biografija
----------

1986 m. baigė Skoplės universiteto Elektrotechnikos fakultetą, kompiuterių ir automatikos bakalauras. 1980–1990 m. Makedonijos komunistų lygos narys. 1986–1990 m. bendrovės „Semos" departamento vadovas.

1990–1998 m. ir nuo 2002 m. Makedonijos Respublikos Susirinkimo (parlamento) narys. 1991–2004 m. Makedonijos socialdemokratų sąjungos (SDUM) pirmininkas.

1992–1998 m. ir 2002–2004 m. Vyriausybės pirmininkas, 1992 m. jauniausias premjeras Europoje. Jam vadovaujant Makedonija atsiskyrė nuo Jugoslavijos, 1993 m. tapo JTO, 1995 m. OSCE nare, pavyko normalizuoti santykius su Albanija.

1994 m. buvo sudaryta trijų partijų sąjunga „*Kartu su Makedonija*", laimėjusi 96 vietas Asamblėjoje. Tačiau 1998 m. kilo nauja Kosovo krizė ir SDUM pralaimėjo rinkimus. 2002 m. rinkimuose SDUM gavo daugumą parlamente ir vėl suformavo koalicinę sąjungos vyriausybę.

2004 m. išrinktas Makedonijos prezidentu.

| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Boris Trajkovski** | **Makedonijos prezidentas**2004–2009 | Po to:**Gjorge Ivanov** |