recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Pierre Nkurunziza** |
| --- |
| Burundžio prezidentas |
|  |
| Burundžio prezidentas Pierre Nkurunziza |
| Gimė | 1963 m. gruodžio 18 d.Bužumbūra, Burundis |
| Mirė | 2020 m. birželio 8 d. (56 metai) |
| Burundžio prezidentas |
| Kelintas | 10 |
| Ėjo pareigas | 2005 m. rugpjūčio 26 d. – 2020 m. birželio 8 d. (14 metų) |
| Ankstesnis | Domitien Ndayizeye |
|  |
| Partija | Demokratijos gynybos nacionalinis komiteto |
|  |
|  **Vikiteka** | Pierre Nkurunziza |

**Pierre Nkurunziza** (1963 m. gruodžio 18 d. – 2020 m. birželio 8 d.) – Burundžio prezidentas ir Demokratijos gynybos nacionalinio komiteto (politinės partijos) vadovas.

Nkurunziza gimė 1963 m. Burundžio sostinėje Bužumbūroje. Jis baigė mokyklas mažesnėse šalies provincijose, o aukštąjį išsilavinimą gavo Burundžio universitete 1990 m. Universitete jis pasižymėjo sporte ir moksluose.

Jo tėvas Eustache Ngabisha 1965 m. buvo išrinktas į šalies parlamentą, o vėliau tapo dviejų provincijų vadovu. 1972 m. buvo nužudytas per etnines žudynes, kuriose žuvo apie 100 000 Burundžio gyventojų.

Nkurunziza dirbo dėstytoju Burundžio universitete, kai šalyje 1993 m. išsiplėtė pilietinis karas. Dar po dvejų metų jis prisijungė prie Demokratijos gynybos nacionalinio komiteto partijos.

Kildamas karjeros laiptais, 1998 m. jis tapo vienu partijos vadovų, o 2001 m. visos partijos vadovu.

Nuo 2004 m. lapkričio Nkurunziza dirbo tuometinio prezidento Domitien Ndayizeye komandoje kaip vienas ministrų. 2005 m. partija laimėjo keletą smulkesnių šalies rinkimų, tad tais pačiais metais Nkurunziza tapo partijos kandidatu į šalies prezidento postą. 2005 m. rugpjūčio 19 d. parlamentas P. Nkurunziza išrinko prezidentu, prisaikdintas 2005 m. rugpjūčio 25 d.

Pierre Nkurunziza buvo vedęs, turėjo du sūnus. Jis pats yra iš septynių vaikų šeimos, tačiau du jo broliai buvo nužudyti pilietiniame kare, o dar trys žuvo kovodami partijos kovose. Šiuo metu iš jo šeimos gyva yra likusi viena sesuo.

Išnašos
-------

1. ↑  „Burundi President Pierre Nkurunziza dies of 'cardiac arrest' at 55", bbc.com, 2020-06-09.
2. ↑  Pierre Nkurunziza. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2020-06-09.


| Politinis postas
 |
| --- |
| Prieš tai:**Domitien Ndayizeye** | **Burundžio prezidentas**2005–2020 | Po to:**Pascal Nyabenda l.e.p.** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Lawsonia inermis** |
| --- |
| Heninė lavsonija (*Lawsonia inermis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Raudokliniai  *( Lythraceae)* |
| Gentis: | Lavsonija  *( Lawsonia)* |
| Rūšis: | Heninė lavsonija  *( Lawsonia inermis)* |

 |

**Heninė lavsonija** (*Lawsonia inermis*) – raudoklinių (*Lythraceae*) šeimos žiedinis augalas. Natūraliai auga Pietų Azijoje, tropinėje Afrikoje, Malajų salyne, auginama Šiaurės Afrikoje, Artimuosiuose Rytuose ir kitur.

Tai aukštas krūmas ar nedidelis medis, užaugantis iki 2,7 m aukščio. Lapai priešiniai, paprastieji, be plaukelių, 1,5–5,0 cm ilgio ir 0,5–2 cm pločio. Žiedai susitelkę į žiedynus stiebų viršūnėse, žiedai turi po 4 baltus taurėlapius. Vaisius – 4-8 mm skersmens kapsulė su 32-49 sėklomis.

Heninė lavsonija nuo pat ankstyvos senovės (bronzos amžiaus) naudojama kaip dažinis augalas. Iš sutrintos džiovintų lapų pudros gaunamas dažas, vadinamas **chna** (arab. حِنَّاء = *ḥinnāʾ*). Šie dažai naudojami audinių, paviršių dažymui, dažų tapybai gamybai, tačiau plačiausiai naudojami kūno tapybai. Chna dažais dažomi plaukai, nagai, ant odos kuriami meniški piešiniai ir simboliai. Natūrali chna spalva yra ruda, tačiau dažnai gaminama juoda chna, pridedant dažomųjų elementų. Kūno dažymas chna raštais paplitęs įvairiose Rytų kultūrose – Indijoje, Arabų kraštuose, Irane, Izraelyje. Dar senovės Mesopotamijoje moterys puošdavosi chna piešiniais. Dabar tikima, kad chna piešiniai suteikia palaiminimą (*barakah*), laimę, jaunystę. Indų kultūroje kūno tapyba chna dažnais vadinama mehndi.

* PožymiaiPožymiai
* ŽiedynasŽiedynas
* Chna dažaiChna dažai
* MehndiMehndi
Jupiterio ir HAT-P-13 b dydžių palyginimas
**HAT-P-13 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HAT-P-13, esančią Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 698 šviesmečius (214 parsekų).

HAT-P-13 b yra karštojo Jupiterio tipo dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,851 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,272 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 2,92 paros, jos orbitos didysis pusašis yra 0,0426 av, o ekscentricitetas – 0,0142. HAT-P-13 b pusiausvyros temperatūra – 1504 K.

Apie HAT-P-13 b atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta HATNet projekto, taikant tranzitų metodą. Be HAT-P-13 b, šioje sistemoje dar atrasta HAT-P-13 c planeta (taip pat dujinė milžinė).

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Bakos, G. Á.; et al. (2009). „HAT-P-13b,c: A Transiting Hot Jupiter with a Massive Outer Companion on an Eccentric Orbit". *The Astrophysical Journal* **707** (1): 446–456. Bibcode:2009ApJ...707..446B. arXiv:0907.3525. doi:10.1088/0004-637X/707/1/446.
2. 1 2  „HAT-P-13 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-04-10.
3. 1 2  „HAT-P-13 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-04-10.
4. ↑  „Planet HAT-P-13 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-04-10.
5. 1 2  „HAT-P-13 b". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-04-10.
| **Robert Cornelius** |
| --- |
|  |
| 1839 m. Roberto Kornelijaus dagerotipinis autoportretas. Pimoji istorijoje aiški žmogaus veido nuotrauka. |
| Gimė | 1809 m. kovo 1 d.Filadelfija, JAV |
| Mirė | 1893 m. rugpjūčio 10 d. (84 metai)Filadelfija, JAV |
| Tėvai | Kristianas Kornelijus |
|  |
|  **Vikiteka** | Robert Cornelius |

**Robertas Hinieseris Kornelijus** (angl. *Robert Hinnieser Cornelius*; 1809 m. Filadelfija, JAV − 1893 m. Filadelfija, JAV) – amerikiečių fotografijos pionierius, pirmosios istorijoje, realistinės žmogaus nuotraukos (drauge ir pirmojo istorijoje fotografinio autoportreto) autorius.

Biografija
----------

Robertas Kornelijus. Filadelfijos gatvės vaizdas. 1840 m. dagerotipija
Gimė pasiturinčio olandų emigranto Kristiano Kornelijaus (ol. *Christian Cornelius*), kuris Filadelfijoje įsikūrė 1783 m. šeimoje. Mokėsi privačioje mokykloje, kurioje labai domėjosi chemija. 1831 m. pradėjo dirbti tėvo dirbtuvėse, kuriose buvo gaminami dujiniai žibintai ir žvakidės. Specializavosi metalų sidabravime ir poliravime; įgijo meistro sidabruotojo kvalifikaciją. 1839 m. amerikiečių išradėjas Džozefas Sekstonas kreipėsi į Kornelijų dėl plokštelės skirtos dagerotipijai sidabravimo. Tai buvo Filadelfijos Centrinės vidurinės mokyklos vaizdas – pirmoji fotonuotrauka, padaryta JAV. Susitikimas su Sekstonu Kornelijui sukėlė susidomėjimą fotografija.

Remdamasis savo chemijos ir metalurgijos žiniomis ir palaikomas chemiko Polo Godardo (angl.  *Paul Beck Goddard*), kuris nustatė, kad sensibilizuotą jodu sidabruotą dagerotipinę plokštelę veikiant bromo garais, išlaikymą galima sutrumpinti iki minutės. Kornelijus pabandė patobulinti Lui Dagero išradimą. Dagerotipinis autoportretas, kurį padarė Kornelijus ne anksčiau kaip 1839 m. spalį, tapo pirmuoju istorijoje aiškiu fotografiniu žmogaus portretu.

Nuo 1839 iki 1843 m. Kornelijus, vienas iš pirmųjų JAV, atidarė dvi privačias fotoateljė, bet jau 1843 m. greičiausiai dėl to, kad fotomeno populiarumas didėjo ir fotoateljė kiekis labai išaugo, nustojo domėtis fotografija ir susikoncentravo šeimos verslo reikaluose.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Dorotė Draper

Šaltiniai
---------

1. ↑  America's First Look into the Camera: Daguerreotype Portraits and Views, 1839-1864
2. 1 2 3 4 5 6  ExplorePAhistory.com

Literatūra
----------

* Stapp, William. Robert Cornelius: Portraits from the Dawn of Photography. Washington, D. C.: Smithsonian Institute for the National Portrait Gallery, 1983.
Koordinatės: 54°42′19″š. pl. 25°17′44″r. ilg.﻿ / ﻿54.705401°š. pl. 25.295637°r. ilg.﻿ / 54.705401; 25.295637

Vilniaus sporto mokykla „Tauras"|  
SM „Tauras" (2022 m.) |
| Pirmtakas (-ai) | Vilniaus miesto vaikų ir jaunių tinklinio specializuota mokykla |
| Įkurta | Vilnius,  Lietuva(1968 m. birželio 8 d. (1968-06-08)) |
| Įkūrėjas (-ai) | Lietuvos TSR švietimo ministerija |
| Centrinė būstinė | Žygio g. 46,08232 Vilnius |
| Aptarnaujama teritorija | Vilniaus m. |
| Svarbiausi darbuotojai | Bronius Burneika (CEO) |
| Paslaugos | Sporto būreliai |
| Savininkas (-ai) | VMSA |
| Darbuotojų | 56 |
| Tinklalapis | smtauras.lt |

**Vilniaus sporto mokykla „Tauras"** – specializuota neformaliojo švietimo įstaiga.

Ugdomos sporto šakos
--------------------

* Badmintonas
* Beisbolas
* Rankinis
* Regbis
* Stalo tenisas
* Šachmatai
* Šaškės
* Žolės riedulys

Istorija
--------

1968 m. birželio 8 d. Lietuvos švietimo ministro įsakymu Nr. 175 įsteigta Vilniaus miesto vaikų ir jaunių tinklinio specializuota mokykla. Veikti pradėjo nuo 1968 m. rugsėjo 1 d.

Vilniaus švietimo ir jaunimo reikalų skyriaus 1992 m. vasario 6 d. įsakymu Nr. 86 mokykla reorganizuota į Žaidimų mokyklą, prijungiant futbolo skyrių. 1994 m. rugsėjo 30 d. tapo savivaldybės biudžetine įstaiga. 1995 m. rugsėjo 13 d. Vilniaus m. savivaldybės rejestro tarnyboje įregistruojamas pavadinimas. 1997 m. kovo 25 d. pavadinimas pakeistas į Vilniaus sporto mokykla „Tauras". Vilniaus m. savivaldybės taryba 2001 m. gegužės 30 d. sprendimu Nr. 329 nutarta reorganizuoti Vilniaus rankinio sporto mokyklą, prijungiant ją prie Vilniaus sporto mokyklos „Tauras".

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kauno sporto mokykla Tauras

Nuorodos
--------

* Sporto mokyklos svetainė

Šaltiniai
---------

1. ↑
| **Pūndžadži** |
| --- |
|  |
| Gimimo vardas | Harivanšas Lalas Pūndža |
| Gimė | 1910 m. spalio 13 d.Gudžranvala, Britų Indija (dab. Pakistanas) |
| Mirė | 1997 m. rugsėjo 6 d. (86 metai)Laknau, Indija |
| Tautybė | pandžabas |
| Sutuoktinis (-ė) | Ganga Myra |
| Religija | hinduizmas |
|  |
| Veikla | dvasinis mokytojas |

**Harivanšas Lalas Pūndža** (angl. *Hariwansh Lal Poonja*, 1910 m. spalio 13 d. – 1997 m. rugsėjo 6 d.), dar žinomas kaip ***Pūndžadži*** arba ***Papadži***, – Indijos gurus, advaita vedantos tradicijos sekėjas.

Gimė Pandžabe, brahmanų sarasvačių šeimoje. Jo dėdė iš motinos pusės buvo vedantos mokytojas Rama Tyrtha. Būdamas 9-erių, Pūndža patyrė samadhį. Pradėjęs dvasinius ieškojimus, 1944 m. susitiko su Ramana Maharšiu ir tapo jo mokiniu. Nors pasitraukė į sanjasą, Pūndžadži turėjo šeimą ir iki 1966 m. dirbo. Po Indijos padalijimo, Pūndžadži su šeima persikėlė į Laknau, kur įkūrė savo ašramą. Pūndžadži mokymas tapo populiarus Vakaruose, juo persiėmė dalis Ošo sekėjų.

Pūndžadži savo mokyme tęsė Ramanos tylos ir savęs užklausimo metodus, pabrėžė bhaktės, tiesioginio savasties (atmano) patyrimo svarbą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Poonjaji*.0Bruce M. Sullivan. Historical Dictionary of Hinduism. The Scarecrow Press, 1997.0p. 164
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| „Vilniaus stogai" |
| Jono Mašanausko singlas |
| iš albumo *Mergelių pažadai* |
| Išleistas | 1966 m. |
| Formatas | 12" |
| Įrašytas | 1966 m. |
| Žanras | Estradinė |
| Trukmė | 2 min. 26 sek. |
| Įrašų kompanija | „Melodija" (rus. „Мелодия") |
| Autorius | Žodžiai: Edmundas Juškevičius Muzika: Mikas Vaitkevičius |

**„Vilniaus stogai"** – Lietuvos estradinės muzikos dainininko Jono Mašanausko daina, išleista 1966 m. Plokštelės formatu daina pasirodė kaip kito J. Mašanausko singlo – „Mergelių pažadai", išleisto 1967 m. dalimis.

Istorija
--------

Dainos video klipas dažnai buvo transliuojamas per tuometinę 1966 m. Lietuvos televiziją. Jame rodomas dainuojantis J. Mašanauskas su Lietuvos televizijos ir radijo lengvosios muzikos orkestru. Nufilmuota Vilniaus senamiestyje.

Keletas populiarų Lietuvos atlikėjų yra perdainavę ir įtraukę šią dainą į savo repertuarą. Tarp tokių galima paminėti Egidijų Sipavičių ar Stasį Povilaitį.

Kartais visuomenėje daina yra vadinama ar rašoma kaip „Senieji Vilniaus stogai", tačiau tai yra klaidingas pavadinimas. Jei yra naudojama J. Mašanausko versija su E. Juškevičiaus žodžiais, pavadinimas tiesiog „Vilniaus stogai".

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Vilniaus stogai" video klipas
2. ↑  „Mergelių pažadai" discogs.com svetainėje

Nuorodos
--------

* „Vilniaus stogai" video klipas youtube.com svetainėje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Galium verum** |
| --- |
| Tikrasis lipikas (Galium verum)Tikrasis lipikas (*Galium verum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Notreliažiedžiai  *( Lamiidae)* |
| Šeima: | Raudiniai  *( Rubiaceae)* |
| Gentis: | Lipikas  *( Galium)* |
| Rūšis: | Tikrasis lipikas  *( Galium verum)* |

 |

**Tikrasis lipikas** (*Galium verum*) – raudinių (*Rubiaceae*) šeimos, lipikų (*Galium*) genties augalas.

Daugiametis, 30-90 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas apvalus, su 4 išilginėmis briaunelėmis, kylantis arba stačias. Lapai linijiški, 1 mm pločio, po 6-12 menturiuose. Žiedai maži, geltoni, kvepia medumi. Vaisiai pliki, sudaryti iš dviejų rutuliškų dalių, kuriose yra po vieną sėklą.

Žydi birželio – spalio mėn. Auga sausose pievose, šlaituose, ganyklose, dirvonuose.

Vaistams vartojama žolė. Ji pjaunama augalams pradėjus žydėti. Augale yra trioksiantraglikozido galiozino, glikozido asperilozido, rauginių, mineralinių medžiagų, eterinio aliejaus, citrinos, askorbino rūgščių.

Žiedų milteliais apibarstomos žaizdos, votys bei išbertos vietos.

* PožymiaiPožymiai
* ŽiedynasŽiedynas
* AugavietėAugavietė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tikrasis lipikas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Brassica oleracea** |
| --- |
| Kopūstai |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Šeima: | Bastutiniai  *( Brassicaceae)* |
| Gentis: | Bastutis  *( Brassica)* |
| Rūšis: | Kopūstas  *( Brassica oleracea)* |
| Varietetas: | Gūžinis kopūstas  *(Brassica oleracea var. capitata)* |

 |

**Gūžinis kopūstas** (*Brassica oleracea* var. *capitata*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimai priklausanti daržovė.

Augalas dvimetis. Stiebas trumpas, lapai trumpakočiai, stambūs (50-60 cm pločio), mėsingi, kieti, įgaubti. Jie sudaro kietą, 0,3-16 kg svorio gūžę. Paprastai baltos spalvos, nors būna ir violetinių. Yra įvairaus ankstyvumo veislių.

Ankstyvųjų kopūstų gūžės užauga per 50-60 d. vidutinio ankstyvumo – per 90-120 d. vėlyvųjų – per 130–140 d. Kopūstas, paliktas dirvoje antriems metams, išaugina stiebą su geltonu žiedynu.

Maistui naudojamos gūžės. Iš jų ruošiamos salotos, sriubos, naudojamos įvairių patiekalų (pvz. balandėlių) gamyboje. Žiemai kopūstai rauginami. Maistingosios medžiagos susikaupusios lapuose; čia yra vitaminų A, B1, B2, C, riebalų, angliavandenių ir kt.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kopūstas. *Gūžinis kopūstas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. 373

Purpurinio kopūsto gūžė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gūžinis kopūstas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Donatas Valančiauskas** |
| --- |
| Gimė | 1968 m. (~55 metai) |
| Tėvas | Vytautas Valančiauskas |
|  |
| Veikla | literatas, politinis veikėjas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Donatas Valančiauskas** (g. 1968 m.) – literatas, politinis veikėjas.

Biografija
----------

Tėvas – Vytautas Valančiauskas, UAB „Vilniaus vandenys" statybos direktorius. Brolis Martynas Valančiauskas, geologas.

Studijavo Vilniaus universiteto Filologijos fakultete.

1996-1999 m. LR kultūros ministro rašytojo konservatoriaus Sauliaus Šaltenio atstovas spaudai. 2003 m. pavasarį kandidatavo į LRT generalinio direktoriaus pareigas (konkursą laimėjo Kęstutis Petrauskis). UAB „Vilniaus vandenys" darbuotojas („visuomeninių reikalų tvarkytojas"), vėliau – UAB „Alvora" vadybininkas, nuo 2008 m. gruodžio 12 d. LR kultūros viceministras, į pareigas paskyrė LR kultūros ministras aktorius Remigijus Vilkaitis (apie ligtolinę viceministro veiklą tebuvo paskelbta informacija, jog D. Valančiauskas „pastaruoju metu dirbo privačiame versle"). 2010 m. įtarimų sukėlė D. Valančiausko veikla Kultūros rėmimo fondo taryboje dėl galimo interesų konflikto, kadangi Valančiausko vadovaujama Taryba skirstė valstybės paramą kultūros ir meno projektams. Nors iš gautų 1 700 paraiškų parama buvo skirta tik kiek daugiau nei pusei projektų, tačiau VšĮ „Lietuvos tautų informacijos rūmai" dokumentiniam filmui „Manęs nėra" kurti gavo 30 000 Lt, – „Virtualus žydų kalendorius Šalom" – 7 000 Lt valstybės paramos, jos skyrimas siejamas su ankstesne D. Valančiausko veikla, kai anksčiau jis šiai įstaigai, taip pat vėliau (net ir tapęs kultūros viceministru) toliau vadovavo.

D. Valančiauskas bendradarbiavo periodinėje spaudoje. Paskelbė straipsnių, recenzijų, poezijos ir prozos publikacijų. Scenarijų dokumentiniams filmams autorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Donatas Valančiauskas (Almanachas SVETIMI. Apie autorius)
2. ↑  UAB "Vilniaus vandenys" vadovų šeimoms atlygį moka verslo partneriai Archyvuota kopija 2021-10-23 iš Wayback Machine projekto. // „Prie ES pinigų lovio - šeimomis" (Valdas Kvedaras, savaitraštis „Ekstra", 2006 04 24)
3. ↑  Geologijos ir geografijos institutas[neveikianti nuoroda]
4. ↑  Kauno diena
5. ↑  UAB "Vilniaus vandenys" vadovų šeimoms atlygį moka verslo partneriai Archyvuota kopija 2021-10-23 iš Wayback Machine projekto. // „Prie ES pinigų lovio - šeimomis" (Valdas Kvedaras, savaitraštis „Ekstra", 2006 04 24)
6. ↑  Paramos džiunglėse – viceministro pėdos (Tadas Ignatavičius, LR korespondentas, 2010-04-08)
7. ↑  Kultūros viceministru tapo filologas D. Valančiauskas (BNS ir 15min.lt inf. 2008-12-30 17:45)
| Donecas |
| --- |
| Upė Ukrainoje, Donecko srityje Upė Ukrainoje, Donecko srityje |
| **Ilgis** | 1 053 km |
| **Baseino plotas** | 98 900 km² |
| **Vidutinis debitas** | 190 m³/s |
| **Ištakos** | Vidurinės Rusijos aukštuma |
| **Žiotys** | Donas |
| **Šalys** | Rusijos vėliava RusijaUkrainos vėliava Ukraina |
|  |
|  **Vikiteka** | Donecas |

**Donecas** (rus. *Северский Донец*; ukr. *Сіверський Донець*) – upė Rusijoje ir Ukrainoje, dešinysis Dono intakas. Prasideda Vidurinės Rusijos aukštumoje, Rusijos Belgorodo srityje, į šiaurę nuo Belgorodo. Teka į pietryčius per Ukrainos Charkovo, Donecko ir Luhansko sritis (Donbasą), Rusijos Rostovo sritį. Susilieja su Donu žemiau Konstantinovsko, ~100 km nuo Azovo jūros.

Donas ir Donecas žemėlapyje
Didžiausi intakai:

* dešinieji – Udas, Bereka, Luhanė, Kundriučia;
* kairieji – Oskolas, Aidaras, Derkulas, Kalitva, Bystraja.

Žemupyje laivuojama, svarbi Donbaso, anglių gavybos ir sunkiosios pramonės rajono, transporto arterija.

Miestai prie upės – Belgorodas, Vovčanskas, Čugujevas, Rubižė, Lisičanskas, Severodoneckas, Kamensk-Šachtinskis, Ust-Doneckis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Dong Biwu董必武** |
| --- |
| KLR prezidentas |
|  |
| Dong Biwu |
| Gimė | 1886 m. kovo 5 d.Kinijos LR Huangangas, Hubėjus |
| Mirė | 1975 m. balandžio 2 d. (89 metai)Kinijos LRPekinas |
| KLR prezidentas |
| Ėjo pareigas | 1968 m. spalio 31 d. – 1975 m. sausio 17 d. |
| Ankstesnis | Liu Shaoqi |
|  |
| Partija | Kinijos Komunistų Partija |

**Dongas Bivu** (kin. 董必武, pinyin: *Dǒng Bìwǔ*; 1886 m. kovo 5 d. – 1975 m. balandžio 2 d.) – Kinijos komunistų politinis lyderis Mao Dzeduno režimo laikais.

Biografija
----------

Dong Biwu gimė Huangango mieste, Hubėjuje. 1911 m. dalyvavo Sinhai revoliucijoje bei du kartus išvykdavo studijuoti į Japoniją. 1921 m. Dong dalyvavo 1-ajame Kinijos komunistų partijos Kongrese kaip Uhano atstovas. Mao Dzedunas ir Dong Biwu buvo vieninteliai vyrai, kurie dalyvavo tiek 1-ajame Partijos Kongrese, tiek Kinijos Liaudies Respublikos steigime Tiananmeno aikštėje 1949 metais.

Nuo 1959 m. iki 1975 m. kartu su Song Qingling, Dong Biwu buvo Kinijos Liaudies Respublikos pirmininko pavaduotoju. Po to, ir vėl kartu su Song Qingling nuo 1968 m. iki 1972 m. jie vykdė Kinijos Liaudies Respublikos prezidento pareigas. Tačiau 1975 m. prezidento pareigos buvo panaikintos ir Nacionalinio Liaudies Kongreso Nuolatinio Komiteto Pirmininkas – Zhu De – tapo formaliuoju valstybės vadovu. Dong buvo išrinktas Nacionalinio Liaudies Kongreso Nuolatinio Komiteto Pirmininko pavaduotoju.

1945–1975 m. Dong buvo Kinijos komunistų partijos Politbiuro narys. Be to, 1973 m. jis buvo išrinktas vienu iš devynių Politbiuro nuolatinio komiteto narių 10-ojo Komunistų partijos Kongreso metu.
Dong Biwu mirė metais anksčiau nei Mao bei keletas kitų svarbių politikų, tokių kaip Zhou Enlai ir Zhu De.

1991 m. Uhano centrinėje aikštėje Dongui buvo pastatytas paminklas. O Hubėjaus provinciniame muziejuje galima pamatyti Dongo asmeninių daiktų kolekciją.

Paminklas Dongui Uhane
Luiso šachmatų figūrėlės, šaškės ir sagtis Britų muziejuje
**Luiso šachmatų figūrėlės** (angl. *The Lewis Chessmen*) – XII a. pab. ar XIII a. pr. šachmatų figūrėlės, rastos Škotijos Luiso saloje. Kartu rasta 14 nardų šaškių ir diržo sagtis. Iš jų 82 objektai yra Britų muziejuje Londone ir 11 Nacionaliniame Škotijos muziejuje Edinburge. Viena figūrėlė yra privačioje nuosavybėje, keturios laikomos dingusiomis.

Istorija
--------

Septyniasdešimt aštuonios šachmatų figūrėlės rastos 1831 m. Uigo vietovės paplūdimyje Luiso saloje. Kartu rasta 14 nardų šaškių ir diržo sagtis. Visos jos buvo pilnai užbaigtos ir nesudarė pilnų šachmatų rinkinių. Iš to galima spręsti, kad jos tikriausiai buvo iš sudužusio prekybinio laivo. Paslėptos krante ir pamirštos. Pagal jų atlikimo stilių, manoma, kad jos buvo išdrožtos XII a. pabaigoje Skandinavijoje, tikriausiai Norvegijoje. Figūrėlės yra išdrožtos iš vėplio ilties ir kašaloto dantų. Jų aukštis 60−100 mm. Viena iš į muziejus nepatekusių šachmatų figūrėlių 2019 m. buvo parduota aukcione už 735 000 svarų sterlingų.

Šachmatų figūrėlės
------------------

* Rikio figūrėlė
* Bokštų figūrėlės
* Karaliaus ir valdovės figūrėlės
* Žirgo figūrėlė

Šaltiniai
---------

1. ↑  BBC News

* Britų muziejaus informacija
* Škotijos nacionalinio muziejaus informacija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Salyno žemėlapis
**Luiziadų salynas** - dešimt ištįsusių vulkaninių salų ir koralinių rifų esančių į pietryčius nuo Naujosios Gvinėjos, tarp Saliamono jūros (į šiaurę nuo jos) ir Koralų jūros (į pietus nuo jos). Arčiausiai Naujosios Gvinėjos stūkso Sideia ir Basilaki salos, o kiek toliau Misima, Vanatinai ir Rossel salos. Salynas yra Papua Naujosios Gvinėjos Milne įlanka provincijos dalis ir sudaro plotą apie 1600 km², o didžiausia sala Vanatinai (800 km²). Sala pirmą kartą pastebėta 1606 m. Luis Váez de Torres. 1768 m. Louis Antoine de Bougainville sala pavadino Prancūzijos karaliaus Liudviko XV (Louis XV) garbei.

Luiziadų salyno atogrąžų miškai
-------------------------------

Saloje vyrauja atogrąžų klimatas, o didžioji salos dalis padengta atogrąžų miškais. Šie miškai yra daugelio endeminių rūšių namai: endeminių medžių (Pandanų), penkių endeminių varlių rūšių, dviejų endeminių driežų rūšių ir penkių endeminių paukščių rūšių.
|  *Luis Fernando López*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Luis Fernando López |
| Gimė | 1979 m. birželio 3 d. (43 metai) |
| Atstovauja (-vo) |  Kolumbija |
| Aktyvumo metai | 2001 - dabar |
|  |
| Rungtys | Sportini ėjimas |
| Asmeniniai rekordai | 10 km ėjimas: 38:10  20 km ėjimas: 1:20:03 |
|  |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**0 | **Sidabras**0 | **Bronza**1 | **Suma**1 |
|  **Pietų Amerikos lengvosios atletikos čempionatas**  |
| **Auksas**1 | **Sidabras**0 | **Bronza**1 | **Suma**2 |
|  |
| Kiti titulai | Centrinės Amerikos ir Karibų žaidynių čempionas |
| World Athletics profilis: |  |

**Luis Fernando López** (g. 1979 m. birželio 3 d.) – Kolumbijos lengvaatletis, kuris specializuojasi sportinio ėjimo rungtyse. Pasaulio čempionato prizininkas.

Biografija
----------

López karjerą aukšto rango varžybose pradėjo 2003 m. sudalyvaudamas Pan Amerikos žaidynėse, kuriose liko ketvirtoje vietoje. Po metų sportininkas startavo 2004 m. vasaros olimpiadoje kur užėmė 26 vietą. 2005 m. sportininkas iškovojo sidabro medalį Pan Amerikos ėjimo taurėje, bronzą Pietų Amerikos čempionate ir užėmė 12 vietą pasaulio čempionate. 2006 m. Centrinės Amerikos ir Karibų žaidynėse kolumbietis pelnė aukso medalį. 2007 m. pasaulio čempionate Lopez užėmė 22 vietą. Pekino olimpiadoje ėjikas užėmė aukštą devintąją vietą. 2009 m. lengvaatletis pirmą kartą tapo Pietų Amerikos čempionu, bei užėmė 5 vietą pasaulio čempionate. 2011 m. pasaulio čempionato metu Luis Fernando López pelnė bronzos medalį ir tapo pirmuoju savo šalies atstovu laimėjusiu medalį per visą čempionatų istoriją.

Nuorodos
--------

* Lopez IAAF svetainėje Archyvuota kopija 2012-10-25 iš Wayback Machine projekto.
Vudu altorius Naujajame Orleane.
**Luizianiečių vudu** (dar vadinama **Naujojo Orleano vudu**) – afroamerikietiška religija, vudu atšaka kilusi iš Naujojo Orleano, Luizianos, JAV. Religija išaugo iš Vakarų Afrikos atgabentų vergų papročių sinkretizmo su Romos katalikų tikėjimu.

Luizianiečių vudu savo apeigomis panašiausia į haitiečių vudu ir hudu, bet skiriasi ceremonijose naudojamais talismanais (gris-gris), apeigas vedančių šventikių vaidmeniu tikėjime, Dambala loa dvasios reikšme, protėvių kultu.

Tikintieji naudojama amuletus ir eliksyrus, kurie pagal tikinčiųjų tradicijas turi gydomąsias, apsaugančiąsias, susisiekimo su mirusiais savybes. Vudu ceremonijų metu aukojamos ant vevių paliktos aukos loa dvasioms. Apeigų metu naudojamos dainos, plojimai, šokiai,

Istorija
--------

Vudu pateko į Prancūzų Luizianą XVIII a. pradžioje transatlantinės vergų prekybos laiku. Į Naująjį Orleaną vežti fonų ir kitų Vakarų Afrikos vergai, kurie išsaugojo savo religines tradicijas ir papročius. Vėliau šios tradicijos persipyne su čia dominavusiu Romos katalikų tikėjimu ir pradėjo formuoti dabartinį luizianiečių vudu tikėjimą. 1791 m. Haičio revoliucijos metu luizianiečių vudu bandytą stabdyti dėl baiminimosi jog vergai organizuotų religinių apeigų metu gali sukurstyti sukilimus ir JAV.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Voodoo in New Orleans Archyvuota kopija 2020-10-21 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  From Benin to Bourbon Street: A Brief History of Louisiana Voodoo
3. ↑  The Voodoo That New Orleans Can Do
Pitėjas**Pitėjas Masilietis** (sen. gr. Πυθέας; gyveno IV a. pr. m. e.) – senovės graikų geografas, keliautojas, astronomas bei matematikas, kilęs iš Graikijos kolonijos Masilėjos (dabartinio Marselio).

Maždaug 325 m. pr. m. e. atliko tiriamąją ekspediciją į šiaurės vakarų Europą. Savo keliones aprašė darbe, kuris iki šių dienų neišliko; yra likę tik fragmentai perpasakoti kitų autorių. Manoma paminėjo aisčių gentį vadinama *Ostiaioi* (nuor. *Ostimioi*). Pitėjas – pirmasis, apibūdinęs Vidurnakčio Saulę, poliarinį ledą, pirmasis, paminėjęs Britanijos vardą bei *Balisia* salą jūroje.

Įrodė, kad Mėnulis lemia jūrų potvynius bei atoslūgius. Atrado, jog Šiaurinė žvaigždė iš tiesų nėra ties pačiu šiaurės ašigaliu.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-12-17 iš Wayback Machine projekto. Baltų filologijos įvadas J. Kabelka 1982 m.
2. ↑   The Balt's Amber route to classical civilization Butrimas A. Jovaiša E.
3. ↑   Geschichte uber den Berstein 1853 m. (vok. k.)
4. ↑   Archyvuota kopija 2009-05-29 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |


| Xandros |
| --- |
|  |
| Xandros Desktop 4.1 OCE |
| **Kūrėjas** | Xandros Incorporated |
| **OS šeima** | GNU/Linux (Debian pagrindu) |
| **Kodo modelis** | Laisvoji programinė įranga |
| **Paskutinė versija** | 4.2 / 2007 m. liepos 26 d. |
| **Branduolio tipas** | Monolitinis branduolys |
| **Licencija** | GPL ir įvairios kitos licencijos |
| **Svetainė** | xandros.com/ |

**Xandros Desktop** (arba tiesiog **Xandros**) – Linux platinamasis paketas, kurį nuo 2001 m. kuria „Xandros Corporation". Labiausiai žinoma kaip standartinė Asus eee PC operacinė sistema.

Leidimai
--------

Ji, panašiai kaip ir Microsoft Windows operacinės sistemos, leidžiama keliomis versijomis. Tai *Desktop Home Edition*, *Desktop Home Edition Premium* ir *Desktop Professional*. Be to, dėl susitarimų su „Microsoft" nebus jokių galimybių distribuciją adaptuoti vėlesnei „GPL 3" licencijai.

Xandros Desktop buvo kritikuojama už tai, kad kūrėjai bandė kopijuoti technologijas, kurias naudoja „Microsoft" kompanija „Windows Service Pack" ir „Genuine Validation" programose. Naudotojų bendruomenės visa tai buvo plačiai sukritikuota, o į kritiką buvo atsižvelgta tik iš dalies. Dauguma Xandros naudotojų perėjo prie kitų platinamųjų paketų 2006 ir 2007 m. pradžioje.

Populiarumas
------------

Linux ir BSD naujienų puslapyje distrowatch.com Xandros 2008 m. pradžioje nepateko į distribucijų Top 30. Apklausose tarp Linux naudotojų mėginant išsiaiškinti, ką jie renkasi, ji nesiekia 1 %. Manoma, kad ši vieta pasiekta tik susitarimo su „Asus" dėka.

  


|  |  |
| --- | --- |
| **Linux platinamieji paketai** |  |
| Ubuntu |
Baltix |
openSUSE |
gOS |
Linux Mint |
Mandriva |
Fedora |
Debian |
MEPIS |
Gentoo |
Slackware |
Knoppix |
Xandros Desktop |
Archlinux |
Linux platinamųjų paketų sąrašas |
Koordinatės: 55°56′06″š. pl. 22°39′05″r. ilg.﻿ / ﻿55.9350°š. pl. 22.6515°r. ilg.﻿ / 55.9350; 22.6515


|  |
| --- |
| **Upynos pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Upynos pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
|  |
| **Adresas** | Kuršėnų g. 45, Upyna |
| **Direktorius(-ė)** | Stanislava Grigolienė |
| **Mokinių skaičius** | 132 |
| **Įkūrimo data** |  |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 19 |

**Telšių rajono Upynos pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšių raj. Upynoje, Kuršėnų g. 45, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190584926. Steigėjas – Telšių rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Luokės Vytauto Kleivos gimnazijos skyrius.

Filialas – Telšių rajono Upynos pagrindinės mokyklos Dirvonėnų skyrius.

Istorija
--------

2020 m. mokykla prijungta prie Luokės Vytauto Kleivos gimnazijos.

Direktoriai
-----------

* 1992–2007 m. Petras Kuizinas
* Nuo 2007 m. Stanislava Grigolienė

Nuorodos
--------

1. ↑  Telšių r. Upynos pagrindinė mokykla. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-20).
2. ↑  Telšių r. Luokės Vytauto Kleivos gimnazijos Upynos skyrius. Aikos.smm.lt (tikrinta 2022-06-20).

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2013-06-25 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Energijos pasiskirstymo kreivės. **1** – Vegos tipo žvaigždė, **2** – Saulės tipo žvaigždė.**Spalvos rodiklis** (taip pat dar naudojamas terminas – **spalvos indeksas**) – to paties dangaus šviesulio (žvaigždės, galaktikos, asteroido ir pan.), išmatuoto dviejuose skirtinguose spektro ruožuose, monochromatinių ryškių skirtumas:

{\displaystyle m\_{1}-m\_{2}=-2,5\lg {J\_{\lambda 1} \over {J\_{\lambda 2}}}\;+const.}
Jis rodo kiek ryškių žvaigždė ties bangos ilgiu {\displaystyle \lambda \_{1}} šviesesnė negu ties {\displaystyle \lambda \_{2}}. Spalvos rodiklis heterochromatinių ryškių atveju apskaičiuojamas taip:

{\displaystyle m\_{1hetero}-m\_{2hetero}=-2,5\lg {\int J\_{\lambda }S\_{1\lambda }\;d\lambda \over {\int J\_{\lambda }S\_{2\lambda }\;d\lambda }}\;+const.}
Čia {\displaystyle J\_{\lambda }} – energijos pasiskirstymas stebimo objekto spektre, {\displaystyle S\_{\lambda }} – filtro pralaidumo kreivė.
Konstanta {\displaystyle const} gali būti parinkta taip, kad būtų lygi nuliui tam tikros spektrinės klasės žvaigždėms, (pvz. Vilniaus astrofotometrinėje sistemoje – O V, UBV fotometrinėje sistemoje – A0 V).

Tolimų objektų spalvos rodikliai paprastai būna paveikti tarpžvaigždinės ekstinkcijos, kuri sukelia tarpžvaigždinį parausvėjimą – tie objektai yra raudonesni, nei tokie pat, esantys arti mūsų. Tarpžvaigždinio parausvėjimo matas yra **spalvos ekscesas** (angl. *excess* – perteklius) apibrėžiamas kaip skirtumas tarp **stebimasis spalvos rodiklis** ir **normalusis spalvos rodiklis** (tikrasis objekto spalvos rodiklis, nepaveiktas ekstinkcijos). Pavyzdžiui, UBV fotometrinėje sistemoje ekscesą galime parašyti:

{\displaystyle E\_{B-V}=(B-V)\_{\textrm {Stebimasis}}-(B-V)\_{\textrm {Normalusis}}}

Energijos pasiskirstymas
------------------------

Jeigu žvaigždė ryškesnė už Vegą, jos ryškis neigiamas. Pagal apibrėžimą visi Vegos regimieji ryškiai UBV sistemoje beveik lygūs nuliui. Žvaigždės, kurios V ryškyje spinduliuoja daugiau negu Vega, V ryškis bus mažesnis negu Vegos. Jei jos spinduliuoja B ryškyje mažiau negu Vega, jų B ryškis bus didesnis negu Vegos. Todėl tos žvaigždės B-V bus daugiau už 0. Tokia žvaigždė – Saulė. Ji bus raudonesnė negu Vega. Taigi, B-V mums nurodo apie žvaigždės energijos pasiskirstymą.

Kitais žodžiais tariant, karštesnių negu Vega žvaigždžių normalieji spalvos rodikliai būtų neigiami, šaltesnių – teigiami
Koordinatės: 55°14′ š. pl. 26°42′ r. ilg.﻿ / ﻿55.233°š. pl. 26.700°r. ilg.﻿ / 55.233; 26.700

Adutiškio miškai netoli Kuksų
**Adutiškio miškai** – miškai rytų Lietuvoje, Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, 8 km į šiaurės rytus nuo Adutiškio, taip pat Baltarusijoje (Pastovių rajonas).

Adutiškio miškai priskirti Švenčionėlių miškų urėdijos Adutiškio (4000 ha) ir Ignalinos miškų urėdijos Tverečiaus (1310 ha) girininkijoms.

Geografija
----------

Masyvą sudaro Adutiškio, Antanų ir Guntauninkų miškai. Plotas 5310 ha, mišku apaugę 3873 ha. Valstybinės reikšmės miškų plotas 4913 ha. Šiaurės vakarų dalis siekia Svirkų ežerą. Rytiniu pakraščiu teka Juodasai upelis ir Kamoja (Birvėtos intakai). Diduma miškų nusausinta, išskyrus šiaurės vakarų dalį ir 764 ha telmologinio draustinio. Draustinyje saugoma plokščia limnoglacialinei lygumai būdinga Adutiškio pelkė. Paviršius – lyguma. Dirvožemiai jauriniai pelkiniai, velėniniai glėjiniai ir glėjiški priemoliai.

Adutiškio miškuose įsteigti Adutiškio telmologinis ir Antanų pedologinis draustiniai.

Yra lūšių, kurtinių, juodųjų gandrų.

Adutiškio miškuose ir šalia jų esančios Lietuvos gyvenvietės: Kuksos, Pajuodupis, Surma, Kaukiškė, Grigališkė, Kudabiškė, Petroniškė, Antanai, Medinos, Eimunis, Mociškė, Guntauninkai.

Medynai
-------

Augavietės nederlingos ir derlingos pelkinės, derlingos ir labai derlingos užmirkusios. 18 % miškų yra ekosistemų apsaugos ir rekreaciniai, 3 % apsauginiai ir 79 % ūkiniai. Kultūrinės kilmės medynų 10 %. Beržynų 24 %, drebulynų 12 %, eglynų 36 %, juodalksnynų 11 %, pušynų 16 %, uosynų 1 %. Jaunuolynai sudaro 16 %, pusamžiai medynai 27 %, pribrestantys 27 %, brandūs 30 %. Medynų vidutinis amžius 59 m. bonitetas II. 3, skalsumas 0,71, tūris 194 m³/ha. Našiausių medynų tūris 350 m³/ha. Kasmet priauga 4,8 m³/ha medienos.

Istorija
--------

1943–1944 m. miškuose buvo „Vilniaus" tarybinių partizanų būrio stovykla.

Adutiškio ir Antanų miškuose 1945–1952 m. kovo mėn. veikė Lietuvos partizanų Vytauto apygardos Tigro rinktinė ir štabas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Adutiškio miškai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 15
2. ↑  Algirdas Brukas. *Adutiškio miškai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 102 psl.
3. ↑  Dalius Žygelis. *Adutiškio miškai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 102 psl.
Koordinatės: 55°39′š. pl. 24°14′r. ilg.﻿ / ﻿55.65°š. pl. 24.23°r. ilg.﻿ / 55.65; 24.23

| Upytės valsčius |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **XV a. – XVI a.** |

 |
| 


 |
|  |
|  |
| **Administracinis centras** | Upytė |
|  |
| **nuo 1413 m.** | Trakų vaivadija |
| **1565 m.** | Upytės apskritis |

**Upytės valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje. Centras – Upytė.

Istorija
--------

Valsčius sudarytas apie 1400 m. iš buvusios Upytės žemės. 1413 m. sudarytos Vilniaus ir Trakų vaivadijos, į pastarosios sudėtį pateko ir Upytės valsčius. Tuomet buvo galutinai sulietuvinti Upytės valsčiaus pakraščiai, pirmą kartą paminėti stambiausi dabartiniai miestai: 1455 m. – Biržai, 1480 m. – Kupiškis, 1497 m. – Pasvalys, 1499 m. – Rokiškis, 1503 m. – Panevėžys.

XVI a. minimas kaip karališkasis valsčius, bet pamažu neteko savo reikšmės. Nuo 1548 m. Upytės valsčiaus teismų posėdžiai vyko Krekenavoje (iki 1565 ar 1568 metų), o 1554 m. jau ir Panevėžyje. 1565–1566 m. iš dalies valsčiaus žemių suformuotas naujas Aukštelkų valsčius. 1576 m. karalius Steponas Batoras davė leidimą šiame mieste statyti teismo pastatą.

| Valsčiaus istorija |
| --- |
| ***Metai*** | ***Plotas, km²*** | ***Gyventojų sk.*** | ***Ūkių sk.*** | ***Suskirstymas*** | ***Gyvenvietės*** |
| XVI a. vidurys |  |  |  | 58 vaitystės | * 2 miesteliai: Panevėžys, Šeduva
* 359 kaimai
 |

Gyventojai
----------

### Žymūs žmonės

| Valsčiuje gimę žymūs žmonės |
| --- |
| *Gimimo metai* | *Gimimo vieta* | *Žmogus* | *Mirties metai* |
| 1803 | Zedikonys | Jonas Banevičius, tapytojas | 1881 |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Upytės valsčius. Lietuvos istorija. Enciklopedinis žinynas. II tomas (L–Ž). – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2016. ISBN 978-5-420-01765-4. // psl. 1057
*Kitos reikšmės – Upyna.*

| Upyna |
| --- |
| **Ilgis** | 26,2 km |
| **Baseino plotas** | 56,0 km² |
| **Vidutinis debitas** | 0,43 m³/s |
| **Ištakos** | Lietuva |
| **Žiotys** | Šešuvis |
| **Šalys** | Lietuva |

**Upyna** (arba ***Žvirgždė***) – upė Lietuvoje, Raseinių ir Jurbarko rajonuose; Šešuvies dešinysis intakas. Prasideda į rytus Kryžkalnio. Teka pietų, toliau – pietvakarių kryptimi. Įteka į Šešuvį 55 km nuo jo žiočių, 10 km į pietryčius nuo Skaudvilės, į vakarus nuo Varlaukio.

Intakai:

* kairieji: Dangė, Palėja, Pratvalkas.

Upės vagos vidutinis nuolydis – 360 cm/km. Vaga labai vingiuota. 16 km atkarpa priklauso Jūros ichtiologiniam draustiniui.

Didesnės gyvenvietės prie Upynos: Užkalniai, Mosteikiai, Lybiškiai.

Upėvardis kilęs nuo bendrinio žodžio *upė* (šis siekia ide. *\*āp-* „tekantis, gyvas vanduo").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Upyna (Šešuvis)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 382
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
|  |
| --- |
| Rgs – **Spalis** – Lap |
| Pr | A | T | K | Pn | Š | S |
|  |  |  |  |  |  | 1 |
| 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 |
| 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| 30 | 31 |  |  |  |  |  |
| **2023** |

**Spalis** – dešimtasis metų mėnuo pagal Grigaliaus kalendorių, jį sudaro 31 diena.

Lotyniškas mėnesio pavadinimas *Octōber* reiškia *aštuntasis mėnuo*.

Lietuviški pavadinimai – *Pagrūzdis*, *Pažaliuokis*, *Varninis*, *Bobvarnis* (pas kupiškėnus).

* Normaliais (ne keliamaisiais) metais spalis prasideda tą pačia savaitės diena kaip ir sausis.

Lietuvos klimatas
-----------------

Kaunas spalį
*Daugiau informacijos galite rasti straipsnyje Lietuvos klimatas.*
Spalį dienos ilgumas yra nuo 12 iki 10 valandų, Saulė vidutiniškai šviečia apie 100 valandų. Vidutinė spalio temperatūra + 7,2 °C šilumos. Paprastai spalio pradžioje būna vadinamoji „bobų vasara". Oras įšyla iki + 20 °C ir daugiau (spalio temperatūros rekordas – 26 °C šilumos).
Tačiau, mėnesio pabaigoje vidutinė paros temperatūra jau krenta žemiau 5 °C; Spalį lapus numeta beveik visi medžiai, baigiasi augalų vegetacija.

Meteorologiniai reiškiniai būdingi rudeniui, arba jau žiemai – lietus, šlapdriba, dulksna, rūkas, sniegas. Jei spalis šaltas, gali ir pasnigti.
Gausus šlapias sniegas gali išlaužyti medžius, dar nenumetusius lapų, ar visai išversti tuos, kurių šaknys pavargo. Būna, kad žemę sukausto gruodas. Žemiausia spalio temperatūra – 15-20 °C šalčio. Jei spalį dar sugriaudėja perkūnija, žiema turėtų būti nešalta.

Šventės ir atmintinos datos
---------------------------

* Pirmasis spalio pirmadienis
	+ Pasaulinė natūralios aplinkos diena

* Antrasis spalio trečiadienis
	+ Tarptautinė diena prieš stichines nelaimes

* Antrasis spalio šeštadienis
	+ Derliaus diena

* Spalio 2 d.
	+ Angelų sargų diena (Policijos diena)

* Spalio 5 d.
	+ Mokytojų diena

* Spalio 25 d.
	+ Konstitucijos diena – Lietuva

* Spalio 31 d.
	+ Helovinas
	+ Reformacijos diena

Astrologija
-----------

Saulė spalį pereina per Mergelės (rugsėjo 16 – spalio 30) ir Svarstyklių (spalio 31 – lapkričio 22) žvaigždynus.

Zodiakas
--------

Spalio zodiako ženklai:

* Svarstyklės (rugsėjo 23 – spalio 22)
* Skorpionas (spalio 23 – lapkričio 21)

Nuorodos
--------

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **spalis**

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Spalis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Orai Lietuvoje pagal mėnesį Archyvuota kopija 2010-09-23 iš Wayback Machine projekto.

  

v • a • r **Mėnesiai** 

Sausis · Vasaris · Kovas · Balandis · Gegužė · Birželis · Liepa · Rugpjūtis · Rugsėjis · Spalis · Lapkritis · Gruodis
| **Danutė Mertingaitė-Gajauskienė** |
| --- |
| Gimė | 1951 m. rugpjūčio 27 d. (71 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | Lietuvos dailininkė odininkė. |

**Danutė Mertingaitė-Gajauskienė** (g. 1951 m. rugpjūčio 27 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė odininkė.

Biografija
----------

1974 m. baigė Estijos dailės institutą Taline, įgijo dailiosios odos dailininkės specialybę. 1974-1993 m. dirbo Vilniaus „Dailės", 1993-1995 m. – Kauno „Dailės" kombinate, Odos cecho vyr. dailininkė, kūrė etalonus masinei gamybai. Lietuvos dailininkų sąjungos narė, grupės „DermArs" narė.

Kūryba
------

Kuria odos dirbinius – albumus, knygų viršelius (svečių knygos „Mozaika" 2000 m.), dėžučių komplektus. Kūrybai būdingas neįmantrus siluetas, saikingas dekoras, ornamentai, skirtingų spalvų, faktūrinio ir lygaus paviršiaus derinimas. Kaip meninės raiškos priemonę naudoja rišimą, kaišymą, pynimą (dienoraščių rinkinys „Nuotaikos" 1986 m.). Nuo 1975 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Danutė Mertingaitė-Gajauskienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 720 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Jono Labdario bažnyčia.*
Koordinatės: 55°56′03″š. pl. 22°38′42″r. ilg.﻿ / ﻿55.9341°š. pl. 22.6451°r. ilg.﻿ / 55.9341; 22.6451

|  Upynos šv. Jono Labdario bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Telšių |
| **Savivaldybė** | Telšių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Upyna (Telšiai) |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1807 m. |

**Upynos šv. Jono Labdario bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Upynos kaime, prie Luokės - Kuršėnų kelio, Upynos (Virvytės dešiniojo intako) dešiniajame krante.

Istorija
--------

2015 m. kovo mėn.
Dvarininkai Jonas Žukauskas ir Teresė Žukauskienė 1807 m. pastatė medinę bažnyčią ir paskyrė jai valaką žemės. Buvo Luokės parapijos filija. 1924 m. įkurta parapija. 1934 m. bažnyčia išdažyta, atnaujinti altoriai.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Joje įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi varpinė.
| Sunža*Сунжа* |
| --- |
| *Kultūros rūmai* |
|  |
| 

SunžaSunža

43°19′00″ š. pl. 45°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.31667°š. pl. 45.06667°r. ilg.﻿ / 43.31667; 45.06667﻿ (Sunža (miestas))Koordinatės: 43°19′00″ š. pl. 45°04′00″ r. ilg.﻿ / ﻿43.31667°š. pl. 45.06667°r. ilg.﻿ / 43.31667; 45.06667﻿ (Sunža (miestas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Respublika** | Ingušija Ingušija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1845 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 64 493  |
| **Altitudė** | 320 m |

**Sunža** (rus. ir ing. *Сунжа*) – miestas Rusijoje, Ingušijoje, Sunžos upės slėnyje, 22 km į šiaurės rytus nuo Nazranės. Geležinkelio stotis prie Kaukazo linijos atšakos, į pietus nuo miesto eina plentas Rostovas–Baku (M29). Greta yra Magaso oro uostas. Aliejaus gamyba. Veikia Ingušijos universiteto padaliniai, Islamo institutas, Nacionalinė Ingušijos biblioteka, menų, gaisrininkų kolegijos.

Gyventojai
----------

2010 m. 90,07 % miesto gyventojų sudarė ingušai, 7,54 % – čečėnai, 0,91 % – rusai. Tarybiniais metais rusai sudarė gyventojų daugumą (59 % – 1970 m.).

Istorija
--------

1845 m. įkurta kazokų stanica Sunženskaja. 1852 m. ji generolo-majoro Nikolajaus Slepcovo garbei pervadinta į Slepcovskają. 1939 m. pagal Sergo Ordžonikidzę pervadinta į ***Ordžonikidzevskają*** (*Орджоникидзевская*). 2016 m. gyvenvietei suteiktas Sunžos pavadinimas bei miesto statusas. Nuo XXI a. pr. mieste ir jo apylinkėse dažni teroro išpuoliai prieš rusakalbius gyventojus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Новый город появился в Ингушетии // Lenta.ru, 4.12.2016
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Spalvų kodavimas** – kiekvienam atspalviui suteiktas kodas pagal jo vietą cilindrinėje koordinačių sistemoje. Pirmiausia nurodoma spalva, po to spalvų sodrumas ir tada spalvų šviesumas.

Pavyzdžiai:

* G8.40.60 reiškia, kad atspalvis priklauso žaliam sektoriui (G8), yra vidutinio sodrumo (40) ir gana šviesus (60).
* A0.10.80 – atspalvis raudoname sektoriuje A0, mažo sodrumo (10) ir didelio šviesumo (80).
* D6.30.20 – atspalvis oranžiniame sektoriuje D6, vidutinio sodrumo (30) ir mažo šviesumo (20).
* Y0.30.30 – atspalvis violetiniame sektoriuje Y0, mažesnio už vidutinį sodrumo (30) ir šviesumo (30).

Pilki atspalviai cilindro centre yra pilkos spalvos, kurios neturi sodrumo požymio, todėl negali būti koduojamos tokiu pačiu būdu. Šiuo atveju naudojama raidžių kombinacija **ON**. Visiškai pilkos spalvos sodrumas yra **00** ir ji žymima **ON**. Pavyzdžiui, ON.00.50.

Tačiau kai kurios pilkos spalvos gali turėti tam tikrą atspalvį. Jos žymimos atspalvio sektoriaus raide ir raide **N**. Jų sodrumo laipsnis dažniausiai yra labai mažas, paprastai 01 arba 02. Pavyzdžiui, GN.01.80 yra pilka spalva su žalsvu atspalviu.