Sienos katedra
Koordinatės: 43°19′05″š. pl. 11°19′44″r. ilg.﻿ / ﻿43.318°š. pl. 11.329°r. ilg.﻿ / 43.318; 11.329

**Sienos katedra** (it. *Duomo di Siena*, piln. *Švč. Marijos Ėmimo Dangun katedra*, it. *Cattedrale di Santa Maria Assunta*) – viduramžių gotikinė katedra Sienos mieste, Italijoje. Katedra pagarsėjusi dėl daugelio meno kūrinių, tarp kurių yra Donatelo, Nicola Pisano, Giovanni Pisano, Duccio, Mikelandželo, Berninio sukurtų, bei marmuro meninėmis grindimis.

Istorija
--------

Katedra pastatyta prieš tai buvusios Švč. Marijos bažnyčios ir vyskupijos vietoje. Apie šią bažnyčią išlikę mažai žinių. Ji galėjo būti pastatyta IX a. Bažnyčią prižiūrinti *Opera di Santa Maria* menininkų ir akmenskaldžių grupė buvo užsakyta pradėti statyti katedrą 1196 m. XIII a. pradžioje katedroje jau buvo laikomos mišios. 1264 m. baigtas katedros kupolas. 1265–68 m. katedros marmurinę sakyklą sukūrė Nicola Pisano. XIII a. pabaigoje katedros fasadą daugiausia kūrė Giovanni Pisano. Dėl neaiškių priežasčių Giovanni Pisano nebaigė darbų. Pagal kiek pakeistus jo projektus darbą tęsė kiti architektai. Didesnioji dalis fasado skulptūrų dabar yra perkeltos į Katedros meno muziejų, o pačiame fasade yra kopijos. 

1288 m. Duccio sukūrė katedroje vitražą. Apie 1311 m. didįjį altorių papuošė Duccio panelės tapyba Maesta (šiuo metu didesnioji jos dalis yra katedros meno muziejuje). 1313 m. baigta 77 m aukščio katedros kampanilė. Apie 1333 m. katedrai sukurta Simone Martini ir Lippo Memmi „Geroji naujiena" (dabar Uficių galerijoje). XIV a. pradžioje buvo planuojama katedrą praplėsti ir paversti ją didžiausia krikščionių bažnyčia pasaulyje, tačiau 1348 m. Sieną nusiaubus marui, planai liko neįgyvendinti. Pradėtos statybos dabar vadinamos „Naująja katedra". Tarp pradėtų navų liekanų šiuo metu yra įėjimas į Katedros meno muziejų. Iki XIV a. pabaigos buvo baigtas gotikinio stiliaus fasadas.

 Katedros kampanilė ir kupolas
1455 m. Šv. Jono Krikštytojo skulptūrą sukūrė Donatelas (dabar Šv. Jono Krikštytojo koplyčioje). 1492 m. buvo pastatyta Piccolomini biblioteka kardinolo Francesco Piccolomini Todeschini (būsimas popiežius Pijus III) užsakymu. Apie 1503 m. Mikelandželas sukūrė 4 nišines skulptūras Piccolomini altoriui (kuris buvo pastatytas 1481–85 m. to paties kardinolo užsakymu). 1502–07 m. Piccolomini biblioteką freskomis Pijaus II gyvenimo tema ištapė Pinturicchio. Prie freskų projektų ruošimo prisidėjo Rafaelis. 1530–41 m. pagal Baldassarre Peruzzi projektą sukurtas pagrindinis dabartinis katedros marmuro ir bronzos altorius. Katedros pagrindinio fasado vitražą, vaizduojantį Paskutinę vakarienę, 1549 m. sukūrė Pastorino de' Pastorini. XVI a. katedroje dirbo Domenico Beccafumi, kuris sukūrė katedros apsidės freskas, bei dirbo ties grindų mozaikomis. 1659–62 m. pastatyta Chigi koplyčia, kurios Marijos Magdalenos ir Šv. Jeronimo skulptūras sukūrė Berninis.

Apie katedrą
------------

Katedra yra gotikinio stiliaus su romanikos elementais. Išplanavimas lotyniško kryžiaus formos. Interjere dominuoja balto ir juodo marmuro kolonos, tuo replikuodamos Sienos miesto herbą iš baltos ir juodos spalvų. Katedros lankymas mokamas. Sienos katedros muziejų kompleksą sudaro 6 muziejai, į kuriuos galima patekti su vienu bilietu arba atskirai:

* Sienos katedra ir Piccolomini biblioteka
* Šv. Jono baptisterija
* Kripta
* Šv. Bernardino oratorija
* Katedros meno muziejus
* Vyskupijos Šv. meno muziejus

Šv. Bernardino oratorija yra atskiras pastatas už katedros. Šv. Jono baptisterija nėra atskiras pastatas, o katedros komplekso dalis. Kripta yra senovinės bažnyčios liekanos prisišliejusios prie katedros. Joje yra XII−XIII a. freskų. Tikriausiai pati garsiausia katedros įžymybė yra marmuro grindys. Visa katedra padengta raižytomis ir spalvintomis marmuro, mozaikinėmis grindimis, kurias per apie 200 metų XIV−XVI a. sukūrė geriausi Sienos menininkai. Tik maža dalis grindų yra matoma, kita yra uždengta. Paprastai rugsėjo mėn. keletui savaičių atidengiamos visos grindys. Katedrą kasmet aplanko apie 1 mln. lankytojų.

Katedros vaizdai
----------------

* Katedros interjeras. Didysis altorius ir apsidė Katedros interjeras. Didysis altorius ir apsidė
* Katedros interjeras. Pagrindinių durų link Katedros interjeras. Pagrindinių durų link
* Piccolomini biblioteka Piccolomini biblioteka
* Nicola Pisano sakykla Nicola Pisano sakykla
* Šv. Jono Baptisterija Šv. Jono Baptisterija
* Katedros grindų planas Katedros grindų planas
* Katedros pagrindinio fasado vitražas Katedros pagrindinio fasado vitražas
* Piccolomini altorius Piccolomini altorius

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sienos katedra** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-05-06 iš Wayback Machine projekto.
* Katedros nuotraukos, aprašymas
* Italijos gidas

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Italijoje |
| --- |
|  |
| Pjemontas ir Ligūrija | 
Porto Venerė, Činkve Terė ir salos (Palmarija, Tinas ir Tinetas) (1997) · Karališkosios Savojos dinastijos rezidencijos (1997) · Pjemonto ir Lombardijos Sakri Monti (2003) · Genuja: Le Strade Nuove ir Roli rūmų sistema (2006) · Pjemonto vynuogynų kraštovaizdis: Langė-Roeroas ir Montferatas (2014) | Italijos vėliavaItalijos vėliava |
|  |
| Lombardija | 
Valkamonikos uolų piešiniai (1979) · Santa Marija dele Gracijės bažnyčia ir dominikonų konventas su Da Vinčio „Paskutine Vakariene" (1980) · Krespi d'Ada (1995) · San Džordžijo kalnas (2003, kartu su Šveicarija) · Retijos geležinkelis Albulos ir Berninos kraštovaizdžiuose (2008, kartu su Šveicarija) · Mantuja ir Sabjoneta (2008) · Langobardų vietovės Italijoje 568–774 m. Jų galios vietovės (2011) · Venecijos gynybiniai statiniai XV-XVII a.: Stato da Tera-vakarų Stato da Mar (Bergamas) (2017, kartu su Kroatija ir Juodkalnija) |
|  |
| Šiaurės Rytų Italija | 
Venecija ir jos lagūna (1987) · Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos (1994) · Padujos botanikos sodas (1997) · Akvilėjos archeologinė vietovė ir bazilika (1998) · Veronos miestas (2000) · Dolomitinės Alpės (2009) · Venecijos gynybiniai statiniai XV-XVII a.: Stato da Tera-vakarų Stato da Mar (Pesčiera del Garda ir Palmanova) (2017, kartu su Kroatija ir Juodkalnija) · Proseko kalvos: Koneljanas ir Valdobjadenė (2019) · Padujos XIV a. freskos (2021) |
|  |
| Emilija-Romanija ir Toskana | 
Florencijos istorinis centras (1982) · Piazza del Duomo Pizoje (1987) · San Džiminjano istorinis centras (1990) · Renesanso miestas Ferara ir Po delta (1995) · Sienos istorinis centras (1995) · Ravenos ankstyvosios krikščionybės paminklai (1996) · Pjencos miesto istorinis centras (1996) · Katedra, varpinė ir didžioji aikštė Modenoje (1997) · Val d'Orča (2004) · Toskanos Medičių vilos ir sodai (2013) · Didžiosios Europos spa (Montecatini Terme) (2021, kartu su kitomis šešiomis valstybėmis) · Bolonijos portikai) (2021) |
|  |
| Lacijus, Umbrija ir Markė | 
Romos istorinis centras, Šventojo Sosto valdos ir San Paolo Fuori le Mura (1980, kartu su Vatikanas) · Pobleto vienuolynas (1991) · Urbino istorinis centras (1998) · Adriano vila Tivolyje (1999) · Asyžius, Šv. Pranciškaus Asyžiečio bazilika ir kitos pranciškonų vietovės (2000) · Vila d'Estė Tivolyje (2001) · Červeterės ir Tarkvinijos etruskų nekropoliai (2004) |
|  |
| Pietų Italija | 
Materos urvai ir urvų bažnyčios (1993) · Neapolio istorinis centras (1995) · Kastel del Montė (1996) · Alberobelo truliai (1996) · XVIII a. Kazertos karališkieji rūmai su parku, Vanvitelio akvedukas ir San Leučijo kompleksas (1997) · Pompėjos, Herkulaniumo ir Tore Anunciatos archeologinės sritys (1997) · Amalfio krantas (1997) · Čilento ir Valo di Diano nacionalinis parkas su Pesto ir Velijos archeologinėmis vietomis bei Čertosa di Padula (1998) · Karpatų ir kitų Europos regionų pirmykščiai bukų miškai (2017, kartu su 19 kitų valstybių) |
|  |
| Sicilija ir Sardinija | 
Su Nuraksi di Baruminis (1997) · Agridžento archeologinė vietovė (1997) · Vila Romana de Kazalė (1997) · Lipario salos (2000) · Val di Noto vėlyvojo baroko miestai (2002) · Sirakūzai ir uolingasis Pantalikos nekropolis (2005) · Etna (2013) · Arabų-normandų Palermas ir Čefalu bei Monrealės katedros (2015) |
|  |
|  Nematerialaus paveldo objektai |

 |