recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Eozinofilas
**Eozinofilai**, kitaip **eozinofiliniai granuliocitai** (lot. *granulocyti eosinophilici*) – grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo rūgščiais dažais. Jie sudaro 1-4 proc. visų leukocitų.

Eozinofilai yra truputį didesni už neutrofilus. 1 mikrolitre kraujo yra nuo 120 iki 350 eozinofilų, vyrų šiek tiek mažiau negu moterų, o naujagimių – 500-600. Jų kiekis priklauso nuo paros ritmo bei hormonų pusiausvyros organizme. Eozinofilų fermentai du kartus aktyvesni nei neutrofilų, iš jų svarbūs histaminą ir kitus alerginių reakcijų mediatorius skaldantys fermentai.

Eozinofilai fagocituoja audinių daleles su histaminu, dėl to jie labai svarbūs organizmo alerginėms reakcijoms. Manoma, kad jie slopina audinių įjautrinimo reakcijas. Eozinofilai ne tik fagocituoja bakterijas. Kai į organizmą patenka svetimų baltymų (antigenų), pradeda gamintis antikūnų, kurie jungiasi su antigenais ir juos nukenksmina, tuomet išskiria histamino, skatinančio alergines reakcijas. Eozinofilai neutralizuoja histaminą ir taip gelbsti organizmą nuo įjautrinimo.

v • a • r **Kraujas** 

Kraujo plazma | Eritrocitai | Trombocitai | Kraujo grupė | Kaulų čiulpai | Antikūnas | Kraujo ligos
  
Leukocitai: · Granulocitai: Neutrofilai | Bazofilai | Eozinofilai · Agranulocitai: Limfocitai (B limfocitai, T limfocitai) | Monocitai | Makrofagai
  
Kraujo donorystė | Kraujo transfuzija
| Arabų ir Sasanidų karai |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 636 ar 637 m. |
| Vieta | prie Kadisijos, centrinis Irakas |
| Rezultatas | arabų musulmonų pergalė |

 |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Sadas ibn Abu Vakas | Rostamas Farok Hormozdas |
| Pajėgos |
| ~12000 | ~30000 |

**Kadisijos mūšis** – apie 636 m. įvykęs susirėmimas tarp arabų musulmonų ir Sasanidų imperijos pajėgų Irake. Mūšyje musulmonai pasiekė lemiamą pergalę, padėjusią jiems užvaldyti Iraką.

Nėra aiški mūšio data. Manoma, kad jis galėjo įvykti 636 ar 637 m. Pasak musulmonų šaltinių, Kadisijos mūšis įvyko po Jarmuko mūšio kalifui Umarui pasiuntus karius, vadovaujamus Sado ibn Abu Vako į Sasanidų imperijos valdomą dabartinį Iraką. Iškelta versija, kad pastebėtas Sasanidų valdžios smukimas 634 ar 635 m. galėjo būti tuo metu vykusio Kadisijos mūšio išdava. Mūšis įvyko prie Kadisijos kaimo, kuris galbūt buvo vienas Sasanidų karinių fortų Vidurio Irake. Manoma, kad arabų pajėgos, kartu su prisijungusiais šalininkais, siekė 12000 karių. Prieš juos Sasanidai sutelkė armiją, vedamą Rostamo Farok Hormozdo, kuri siekė 30000 karių. Susitikusios armijos porą mėnesių manevravo pakol stojo į atvirą mūšį. Pasakojama, kad kuklūs arabai siūlė iraniečiams atsiversti į islamą, tačiau iraniečiai pademonstravo jiems būdingą prabangą ir aroganciją. Apie mūšį praktiškai neišliko faktinių žinių, išskyrus romantiškus pasakojimus apie žymių karių dvikovas. Pasak istorijos, mūšio lauke žuvus Rostamui iraniečių eilės pakriko ir jie metėsi bėgti. Arabai užvaldė legendinį persų štandartą Deravšą Kavianį, kurį pergabeno kalifui Umarui. Pastarasis išardė iš jo brangakmenius ir likučius sudegino. Bėgančius iraniečius arabai persekiojo iki Madaino (Ktesifono), kurį užėmė netrukus.

Šaltiniai
---------

* Enciklopedija Iranica
* Enciklopedija Britannica
*Šis straipsnis apie miestą Zimbabvėje. Apie miestą Japonijoje skaitykite straipsnyje Kadoma (Japonija).*

| Kadoma*Kadoma* |
| --- |
| *Miesto rotušė* |
|  |
| 

KadomaKadoma

18°20′24″ p. pl. 29°54′00″ r. ilg.﻿ / ﻿18.34000°š. pl. 29.90000°r. ilg.﻿ / 18.34000; 29.90000﻿ (Kadoma)Koordinatės: 18°20′24″ p. pl. 29°54′00″ r. ilg.﻿ / ﻿18.34000°š. pl. 29.90000°r. ilg.﻿ / 18.34000; 29.90000﻿ (Kadoma) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Zimbabvės vėliava Zimbabvė |
| **Provincija** | Vakarų Mašonalandas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1890 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 77 749  |
| **Altitudė** | 1 183 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kadoma |

**Kadoma** – miestas centrinėje Zimbabvėje, apie 160 km į pietvakarius nuo šalies sostinės Hararės, prie Hararės–Bulavajo geležinkelio ir plento. Rajono centras Vakarų Mašonalando provincijoje.

Kadoma yra kalnakasybos centras, kuriame išgaunamas auksas, varis ir nikelis. Metalo, medienos apdirbimo, tekstilės, maisto pramonė. Apylinkėse auginama medvilnė, tabakas, kukurūzai, veisiami galvijai. Veikia 1925 m. įkurtas Žemės ūkio tyrimų institutas.

Istorija
--------

Kadoma įkurta 1907 m. miesto teisės suteiktos 1917 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kadoma*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
| Bernburgasvok. *Bernburg* |
| --- |
|        |
| *Bernburgo pilis* |
|  |
| 

BernburgasBernburgas

51°48′0″ š. pl. 11°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.80000°š. pl. 11.73333°r. ilg.﻿ / 51.80000; 11.73333﻿ (Bernburgas)Koordinatės: 51°48′0″ š. pl. 11°44′0″ r. ilg.﻿ / ﻿51.80000°š. pl. 11.73333°r. ilg.﻿ / 51.80000; 11.73333﻿ (Bernburgas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Vokietijos vėliava Vokietija |
| **Žemė** | Saksonija-Anhaltas Saksonija-Anhaltas |
| **Apskritis** | Zalclando apskritis |
|  |
| **Gyventojų** (2015) | 33 920  |
| **Plotas** | 113 km² |
| **Tankumas** (2015) | 300 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Bernburgas |

**Bernburgas** (vok. *Bernburg*) – miestas vidurio rytų Vokietijoje, Saksonijos-Anhalto žemėje, prie Zalės upės, 45 km į pietus nuo Magdeburgo. Surenkamos žemės ūkio mašinos, gaminamas cukrus, miltai, vaistai, cementas, soda. Apylinkėse kasamos akmens ir kalio druskos. Vystomas gydomasis turizmas (balneologinis kurortas). Nuo 1961 m. veikia aukštoji žemės ūkio mokykla. Zalės pakrantėje yra XII a. Bernburgo pilis (dabar muziejus, perstatyta XVI a.). Taip pat yra XIV a. vėlyvosios gotikos bažnyčia.

Istorija
--------

Apylinkėse rasta vėlyvojo neolito Valternynburgo-Berburgo kultūros stovyklaviečių.

Bernburgas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 961 m. Miesto teisės suteiktos 1278 m. Bernburgas 1251–1468 ir 1603–1765 m. buvo Anhalto-Bernburgo hercogystės sostinė. Nacių laikais veikė eutanazijos ligoninė.

Miestų partnerystė
------------------

* Jungtinės Amerikos Valstijos Andersonas (Indiana)
* Prancūzija Furmi
* Vokietija Reinė
* Lenkija Tarnovske Guros
* Čekija Chomutovas
* Lietuva Trakai

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Bernburgas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 18°42′ š. pl. 110°57′ v. ilg.﻿ / ﻿18.700°š. pl. 110.950°r. ilg.﻿ / 18.700; 110.950

Salos žemėlapis
**Sokoro sala** (isp. *Isla Socorro*) – vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, didžiausia Reviljachichedo salų grupėje. Yra ~600 km nuo vakarinių Šiaurės Amerikos krantų, pavaldi Meksikai, Kolimos valstijai. Plotas 132 km². Ilgis 16,5 km, plotis iki 11,5 km. Paviršių sudaro skydinis ugnikalnis, iškylantis iki 1050 m. Ugnikalnis aktyvus, paskutinis jo įsiveržimas įvyko 1993 m. Būdingi vulkaniniai kraštovaizdžiai – krateriai, lavos kupolai, lavos laukai. Auga krūmų, kaktusų sąžalynai, nedideli medeliai. Yra nemažai endeminių augalų, driežų, paukščių rūšių.

1533 m. gruodžio 25 d. negyvenamą Sokoro salą atrado ispanų keliautojas Ernandas de Grichalva. Dabartinį vardą 1608 m. jai suteikė keliautojas Martín Yañez de Armida. Dabar Sokoro saloje yra jūrų laivyno stotis ir nedidelė ją aptarnaujanti gyvenvietė su ~250 gyventojų. Yra bažnyčia, lėktuvų pakilimo takas, meteorologinė stotis. Salą lanko povandeninio nardymo mėgėjai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sokoro sala** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Dabikinės dvaro parkas** – dvaro parkas Akmenės rajono savivaldybėje, šiaurės Lietuvoje.

Išplėtotas banguoto reljefo teritorijoje. Rytiniame pakraštyje išsidėsčiusi pagrindinė parko dalis sutvarkyta geometriškai. Jos viduryje ant nedidelio pakilimo stovi išlikę vienaaukščiai rūmai. Į pietus nuo jų yra apskritas parteris, kurį juosia dviejų privažiavimo kelių kilpa. Į šiaurę nuo rūmų terasuoto šlaito pakraščiais einančiomis alėjomis nusileidžiama prie seno tvenkinio.

Dvarvietės teritorijoje stovi keletas ūkinių pastatų. Buvę dvaro rūmai ir kiti statiniai gerokai apleisti.

Istorija
--------

Dabikinės upelio slėnyje buvusį Dabikinės dvarą 1890 m. nusipirko grafas V. Zubovas.
XIX a. Zubovų rūpesčiu šalia Dabikinės upelio, netoli Naujosios ir Senosios Akmenės kelio, pradėtas kurti mišraus suplanavimo parkas.

Nuo 1958 m. parkas pradėtas saugoti valstybės.

1986 m. jis paskelbtas vietinės reikšmės gamtos paminklu.

Augalija
--------

Iš senųjų parko želdinių šalia takų ir parko pakraščiuose yra išlikusios gana gražios mažalapių liepų alėjos. Tokia alėja veda ir nuo pagrindinių rūmų link Dabikinės upelio. Nemažai senų gražių liepų auga viso parko teritorijoje. Medynuose, medžių eilėse ir grupėse vyrauja mažalapės liepos.

Arčiau rūmų – kelios didžiosios pocūgės, sibirinis kėnis ir raudonasis ąžuolas. Iš egzotinių medžių paminėtini šie: raudonlapis (aukštis – 23 m, skersmuo – 70 cm) ir paprastasis (aukštis – 25 m, skersmuo – 92 cm) bukai, melsvoji pocūgė, paprastieji kaštonai, didžialapės liepos, baltosios tuopos.

Nuorodos
--------

* Dabikinės dvaro parkas Archyvuota kopija 2010-03-06 iš Wayback Machine projekto.
**Dabartinė grynoji vertė** (ang. NPV, net present value) – pagrindinis ir svarbiausias investicijų vertinimo instrumentas. Specialioje literatūroje ir skaičiavimuose dabartinė grynoji vertė žymima santrumpa NPV. Tai yra skirtumas tarp investicijos dabartinės vertės rinkoje ir jos kaštų.

NPV apskaičiavimas ir NPV taisyklė
----------------------------------

Skaičiavimuose investicijos kaštai žymimi su minuso ženklu.
NPV parodo, kokia vertė yra sukurta (arba gali būti prarasta) investavus.
NPV apskaičiuojama diskontuojant visus pinigų srautus atitinkamais periodais atgal ir iš jų atėmus investiciją. Pagal NPV taisyklę investicija yra priimtina, kai NPV teigiama. Nepriimtina, kai neigiama.

Pavyzdys
--------

Investuojama 30000 litų, o visus kitus septynerius metus gaunama 6000 litų grynojo pelno. Ar verta investuoti į šį projektą, kai palūkanų norma (diskonto norma - r) lygi 15 %?

| Metai | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suma | -30000 | 6000 | 6000 | 6000 | 6000 | 6000 | 6000 | 6000 |

{\displaystyle NPV={\frac {6000}{(1+0,15)^{1}}}+{\frac {6000}{(1+0,15)^{2}}}+{\frac {6000}{(1+0,15)^{3}}}+{\frac {6000}{(1+0,15)^{4}}}+{\frac {6000}{(1+0,15)^{5}}}+{\frac {6000}{(1+0,15)^{6}}}+{\frac {6000}{(1+0,15)^{7}}}-30000=-5200} (litų)

Vadinasi, jei remsimės NPV taisykle, investiciją atmesime, nes gavome minusinę vertę. Tai reiškia nuostolius.

Išimtys
-------

Minusinė NPV nereiškia, kad investicija nieko neuždirba. Ji yra tiesiog prastesnė už alternatyvas. Neigiamas NPV (-NPV) parodo, kad neverta priimti tokio sprendimo dėl alternatyvaus geresnio, o ne kad tai apskritai prastas sprendimas.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Oomycetes** |
| --- |
| Oomicetas ant vandeninio vabzdžio nimfosOomicetas ant vandeninio vabzdžio nimfos |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Domenas: | Eukariotai  *( Eucaryota)* |
| Karalystė: | *Chromalveolata* |
| Skyrius: | *Heterokontophyta* |
| Klasė: | Oomicetai  *( Oomycetes)* |

 |

**Oomicetai** (*Oomycetes*) – siūliškų vienaląsčių organizmų, išoriškai primenančių grybus, grupė. Maitinasi absorbcijos būdu, dauginasi lytiškai ir nelytiškai. Kartais vadinami „vandens pelėsiais".

Seniau priskirti grybams, tačiau nuo grybų skiriasi tuo, kad jų ląstelių sienelės sudarytos ne iš chitino, o iš celiuliozės, ir vegetatyvinėje stadijoje jie diploidiniai, o grybai haploidiniai. Oomicetai artimesni rudadumbliams ir titnagdumbliams, nei grybams.

Oomicetai svarbūs tuo, kad jiems priklauso kai kurie agresyvūs augalų patogenai, pvz. paprastasi bulviapūdis (*Phytophthora infestans*), sukelianti bulvių marą.

Bulvių maro pažeistos bulvės lapas
**Procesinis bendrininkavimas** – proceso šalių, sudarytų iš kelių asmenų, veikla.

Privalomasis ir neprivalomasis bendrininkavimas
-----------------------------------------------

Ieškinys Lietuvoje gali būti pareiškiamas bendrai kelių ieškovų arba keliems atsakovams, jeigu ieškinio dalykas yra (LR CPK 43 str. 1 d.):

* bendrai pagal įstatymus jiems priklausančios teisės arba pareigos (**privalomas bendrininkavimas**);
* to paties pobūdžio reikalavimai arba įsipareigojimai, pagrįsti ta pačia medžiaga fakto ir teisės klausimais, kai kiekvienas iš reikalavimų atskirai galėtų būti atskiro ieškinio dalykas (**neprivalomas bendrininkavimas**).

Jeigu nagrinėjant bylą paaiškėja, kad ieškinio reikalavimas gali būti nukreiptas dar kitiems byloje nedalyvaujantiems asmenims, teismas ieškovo prašymu gali patraukti šiuos asmenis dalyvauti byloje atsakovais.

Bendrininkų santykiai
---------------------

Kiekvienas bendrininkas veikia savo vardu. Bendrininkai gali pavesti bylą vesti vienam iš bendrininkų.

Jeigu ginčijamo santykio pobūdis arba įstatymai lemia tai, kad teismo sprendimai bus nedalomai susiję su visų bendrininkų teisėmis ar pareigomis (privalomas bendrininkavimas), visų procesinių veiksmų, atliktų dalyvavusių nagrinėjant bylą bendrininkų, pasekmės taikomos ir tiems bendrininkams, kurie į bylos nagrinėjimą neatvyko be svarbių priežasčių. Taikos sutarčiai sudaryti, atsisakyti ieškinio ar ieškinį pripažinti būtinas visų bendrininkų (bendraieškių arba bendraatsakovių) sutikimas, išskyrus atvejus, kai šie veiksmai yra atliekami tik neviršijant reikalavimų ar įsipareigojimų.

Kiekvienas iš bendrininkų turi teisę savarankiškai vesti bylą. Į teismo posėdį kviečiami visi bendrininkai, kuriems byla nėra užbaigta (LR CPK 44 straipsnis „Bendrininkų santykiai").

Šaltiniai
---------

1. ↑  Civilinio proceso kodekso patvirtinimo, įsigaliojimo ir įgyvendinimo įstatymas. Civilinio proceso KODEKSAS (Data: 2010-09-23. Aktuali 2010-10-26)
|  Prizreno Sinano Pašos mečetė  |
| --- |
|  |
| **Šalis** | Kosovas |
| **Miestas** | Prizrenas |
| **Atšaka** | islamas |
| **Statybinė medžiaga** | akmuo |
| **Pastatyta** | 1615 m. |
| **Stilius** | osmaniškas |

**Prizreno Sinano Pašos mečetė** (alb. *Xhamia e Sinan Pashës*, serb. *Синан Пашина Џамија*, turk. *Sinan Paşa Camii*) – mečetė Kosove, Prizreno mieste. Mečetė pastatyta 1615 m. bajaus Sofi Sinan Paša. Mečetės bokštas yra aukščiausias miesto statinys ir matomas iš visų miesto vietų.

1990 m. Serbija šią mečetę paskelbė ypatingos svarbos kultūriniu objektu.

Mečetė yra keturkampio formos – ilgis ir plotis siekia po 14 m. Tuo tarpu bokštas yra iškilęs į 43,5 m aukštį.

Dėl per stogo plyšius prasiskverbiančio lietaus vandens mečetė yra praradusi dalį savo paveikslų bei sienų piešinių. UNESCO skaičiavimais, mečetės atnaujinimo darbams reikia 500 000 eurų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Historical Dictionary of Kosova
2. ↑  Sinan Pasha Mosque, Prizren
3. ↑  СИНАН-ПАШИНА ЏАМИЈА
4. ↑  Sinan Pasha Mosque, Prizren



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Prizreno Sinano Pašos mečetė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Carl Ditters von Dittersdorfvok. *Carl Ditters von Dittersdorf*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1739 m. lapkričio 2 d.Viena |
| Mirė | 1799 m. spalio 24 d. (59 metai)Noihofas, Moravija |
|  |
| Veikla | Austrijos kompozitorius, smuikininkas |
|  |
|  **Vikiteka** | Carl Ditters von Dittersdorf |

**Karlas Diteris fon Dytersdorfas** (vok. *Carl Ditters von Dittersdorf*, 1739 m. lapkričio 2 d. Viena – 1799 m. spalio 24 d. Noihofas, Moravija) – Austrijos kompozitorius, smuikininkas, vienas zingšpylio kūrėjų.

Biografija
----------

Nuo mažens griežė smuiku Vienos benediktinų bažnyčios orkestre, princo Jozefo fon Hildburghauzeno orkestre. 1761 m. tapo Vienos rūmų operos orkestro smuikininku. 1763 m. su K. V. Gliuku koncertavo Italijoje, išgarsėjo kaip smuikininkas virtuozas. 1765 m. tapo vyskupo A. fon Patačicho kapelos „Oradea" (Transilvanija, dab. Rumunija) kapelmeisteriu, pakeitė J. M. Haidną.

Kūryba
------

Sukūrė 32 sceninius muzikos kūrinius, tarp jų – zingšpylį „Daktaras ir vaistininkas", apie 100 simfonijų, oratorijų, mišių, 6 styginių kvartetus, trio ir kitus.

Operos
* **Doktor und Apotheker**, 1786
* *Die Liebe im Narrenhause*, 1787
* *Das rote Käppchen*, 1788
* *Die Hochzeit des Figaro*, 1789
* *Don Quixote der Zweyte*, 1795
* *Gott Mars und der Hauptmann von Bärenzahn*, 1795
* *Die lustigen Weiber von Windsor*, 1796
* *Der Mädchenmarkt*, 1797
* *Die Opera Buffa*, 1798

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rita Aleknaitė-Bieliauskienė. *Carl Ditters von Dittersdorf*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 20 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Carl "CJ" Johnson
**Carl "CJ" Johnson** yra žaidimo Grand Theft Auto: San Andreas pagrindinis veikėjas ir žaidimo Grand Theft Auto: Liberty City Stories antraeilis veikėjas. Žinoma, kad Carl yra vienas iš Grove Street Families (Orange Grove Families) gaujos lyderių Los Santos mieste, San Andreas valstijoje. Dar žinoma, kad Carl 1987 m. buvo išvažiavęs iš Los Santos į Liberty City dėl savo jaunesniojo brolio Brain mirties, nes jis buvo dalinai kaltas dėl Brain mirties.

Carl "CJ" Johnson žaidimuose Grand Theft Auto: San Andreas ir Grand Theft Auto: Liberty City Stories įgarsina Young Maylay.

Vaidmuo
-------

### Grand Theft Auto: Liberty City Stories

Carl Johnson Grand Theft Auto: Liberty City Stories žaidime
Veiksmas vyksta 1987 m. Los Santos ir Liberty City miestuose. Carl Johnson, būdamas Los Santos mieste su savo jaunesnioju broliu Bryan, patenka į susišaudymą ir pabėga palikęs savo brolį mirti. Po Bryan mirties, Carl visiškai praranda pagarbą iš visų Los Santos mieste ir tada iškeliauja į Liberty City. Liberty City mieste Carl Johnson dirba Salvatore Leone sūnui Joey Leone, jis vagia automobilius, žudo žmones. Po penkerių metų darbo pas Joey Leone, CJ sužino, kad jo mama mirė ir tada grįžta atgal į San Andreas valstiją, Los Santos miestą.

### Grand Theft Auto: San Andreas

Carl Johnson Los Santos mieste
Veiksmas vyksta 1992 m. San Andreas valstijoje. Carl Johnson iš savo brolio Sean "Sweet" Johnson sužino, kad jo motina buvo nužudyta jų priešų Ballas gaujos. Tada Carl, grįžęs iš Liberty City, pradeda ieškoti savo motinos žudikų. CJ susitinka San Andreas valstijoje daug savo draugų ir priešų, be to susiranda daug naujų draugų ir irgi priešų. Norėdamas atkeršyti už savo mamos mirtį, CJ susigrąžina pagarbą iš kitų žmonių ir sustiprina savo gaujos jėgą. Radęs ir atkeršijęs žudikams, Carl Johnson lieka gyventi prabangiai ir ramiai San Andreas valstijoje.

  


v • a • r **Grand Theft Auto** 

|  |  |
| --- | --- |
| Žaidimai | GTA 1 • London 1969 • London 1961 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Advance • San Andreas • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV • The Lost and Damned • The Ballad of Gay Tony • Chinatown Wars • GTA V • Online |
| Pagrindiniai veikėjai | Claude • Tommy Vercetti • Mike • Carl Johnson • Toni Cipriani • Victor Vance • Niko Bellic |
| Vietovės | Liberty City • Vice City • San Andreas |
| Muzika | GTA 1 • GTA 2 • GTA III • Vice City • Liberty City Stories • Vice City Stories • GTA IV |
|  |
| --- |
| **Medalininkas** |
| Carina Vogt |
| **Medaliai** |
| **Atstovaujant:  Vokietija**  |
| Šuoliai su slidėmis |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2014 Sočis | Vidutinis |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas** | 2015 | Mišri komanda |
| **Auksas** | 2015 | Vidutinis |
| **Auksas** | 2017 | Mišri komanda |
| **Auksas** | 2017 | Vidutinis |
| **Bronza** | 2013 | Mišri komanda |

**Carina Vogt** (g. 1992 m. vasario 5 d. Švabijos Gmiunde) – Vokietijos šuolininkė su slidėmis. Pirmoji olimpinė čempionė moteris šuoliuose su slidėmis.

Biografija
----------

2007 m. pasaulio jaunimo čempionate Vogt liko ketvirta, 2010 m. buvo penkta, 2011 m. – vienuolikta, 2012 m. pelnė bronzos medalį. 2012 m. Vogt debiutavo pasaulio taurėje. 2013 m. pasaulio čempionate asmeninėje rungtyje sportininkė liko penkta, o mišrios komandos įskaitoje pelnė bronzos medalį. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse pirmą kartą šuoliuose su slidėmis leista varžytis ir moterims. Vogt vienintelėje vidutinio kalno rungtyje po pirmojo etapo iškarto pakilo į pirmąją vietą (103 m, 126,8 taškai), bet finaliniame etape ji liko penkta (97,5 m, 120,6 taškai), bet vis dėl to susumavus abu šuolius Vogt paskelbta nugalėtoja.

Nuorodos
--------

* FIS profilis
**Viešojo rakto kriptografija** – moderni kriptografijos forma, eliminuojanti simetrinės kriptografijos silpnybę – šifravimui skirto rakto perdavimą nesaugiais kanalais. Iki viešojo rakto kriptografijos atsiradimo, šifravimui skirtas raktas turėjo būti saugomas paslaptyje. Tokia kriptografijos forma turėjo vieną esminį trūkumą – šifruotų duomenų siuntėjas turėjo perduoti iššifravimui skirtą raktą duomenų gavėjui saugiu, tačiau *ne* kriptografiniu būdu, pavyzdžiui, telefonu arba susitikus akis į akį. Tokie rakto perdavimo būdai retai kada būna visiškai saugūs, tuo tarpu viešojo rakto kriptografija leidžia raktu keistis nesaugiais kanalais: šifravimui skirtas raktas nesuteikia galimybės dešifruoti duomenų.

Viešojo rakto kriptografijos algoritmai paprastai naudoja du raktus – privatų, kuris yra saugomas paslaptyje ir viešą, kuris yra viešinamas. Vienas iš viešojo rakto paviešinimo būdų yra naudoti raktų tarnybines stotis (angl. *key servers*).

Ši kriptografijos forma gali būti naudojama dviem tikslams – konfidencialios informacijos šifravimui, bei skaitmeniniams parašams:

* Informacijos šifravimas – būdas 'pakeisti' informaciją taip, kad neturint iššifravimui skirto rakto ji tampa beverte. Naudojant viešojo rakto kriptografiją, šifravimas vyksta taip: duomenų siuntėjas užšifruoja informaciją gavėjo viešuoju raktu, o gavėjas duomenis iššifruoja naudodamas savo privatųjį (slaptą) raktą.

* Skaitmeninis parašas – būdas kriptografiškai patvirtinti informacijos autentiškumą. Skaitmeninis parašas gaunamas užšifravus duomenis privačiu raktu. Taip užšifruotą informaciją galima iššifruoti *tik* visiems prieinamu viešuoju raktu, taigi gavėjas gali būti tikras, kad informacija gauta tikrai iš to asmens/organizacijos, kurios viešasis raktas paskelbtas, bei kad pranešimo turinys nebuvo pakeliui pakeistas.

Saugumas
--------

Viešojo rakto kriptografija yra reliatyviai saugi, tačiau nėra neįveikiama. Teoriškai, turint pakankamai resursų, ją galima įveikti naudojant nuoseklią paiešką (angl. *brute force*). Turint tai omenyje, kriptografiją reikia naudoti atidžiai, rinktis patikrintus algoritmus, susikurti didelius raktus (pavyzdžiui, 2048 bitų). Viešojo rakto kriptografiniai metodai saugumu atitinka kelis kartus trumpesnį raktą naudojančius simetrinio šifravimo algoritmus. Verta prisiminti, kad kriptografija yra saugi tiek, kiek yra saugi jos silpniausia grandis.

Trūkumai
--------

Palyginus su simetrinio rakto kriptografija, viešosios kriptografijos algoritmai paprastai būna lėtesni, o patys raktai ilgesni.

Algoritmai ir protokolai
------------------------

Paplitę viešojo rakto algoritmai:

* Diffie-Hellman
* RSA
* DSA

Protokolai, kurie naudoja viešojo rakto algoritmus:

* PGP / GPG / OpenPGP
* OpenSSH
* SSL

Nuorodos
--------

* Dažniausios kriptografijos klaidos

Vikižodynas
Koordinatės: 56°14′17″ š. pl. 22°43′3″ r. ilg.﻿ / ﻿56.23806°š. pl. 22.71750°r. ilg.﻿ / 56.23806; 22.71750


| Pragalvio tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Akmenės rajonas) |
| Plotas | 0,077 km² |
| Kranto linijos ilgis | 2,19 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 1,8 m |
| Didžiausias gylis | 5,5 m |
| Įteka | Pragalvys, 2 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Pragalvys |

**Pragalvio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje , Akmenės rajone, 2 km į vakarus nuo Akmenės. Sudarytas užtvenkus Pragalvio upę (Dabikinės intakas) 0,65 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,9 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 69 m. Krantai žemi, šiaurinis krantas apaugęs medžiais. Pietinis tvenkinio galas užpelkėjęs, šiauriniame – auga miškelis, vakariniame – įsikūręs Dabikinėlės kaimas ir karjere įrengta Akmenės autokroso trasa, rytuose – Kadagių kaimas ir Akmenės kolektyviniai sodai. Žemiau užtvankos yra įkurtas Akmenės miesto gamtos ir kultūros parkas. Šiaurinėje pakrantėje, šalia užtvankos, įrengtas paplūdimys.

Tvenkinys įrengtas 1976 metais.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
**Izabela Trainauskaitė** (1928 m. gegužės 28 d. Lenkijoje, dab. Seinų valsčiaus Rakelijos kaime – 2003 m. lapkričio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos botanikė, biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija
----------

Mokėsi Aradnykų pradinėje mokykloje, vėliau baigė Vilniaus Salomėjos Nėries gimnaziją. 1949–1954 m. studijavo Vilniaus universiteto Gamtos fakultete ir įsigijo botanikės – chemikės specialybę. Dirbti mėgiamą darbą trukdė įgimta liga. 1965 m. pradėjo dirbti Botanikos institute ir studijuoti aspirantūroje. Aplankė 250 Lietuvos ežerų ir 100 kitų vandens telkinių tirdama menturdumblius (lot. *Charophyta*) ir kitus dumblius. 1971 m. sausio 17 d. Vilniaus universitete apsigynė botanikos mokslų kandidatinę disertaciją tema *„Maurabraginiai dumbliai Lietuvos vandenyse"* ir toliau tęsė mokslinius tyrimus Botanikos institute. Dalyvaudavo visuomeninėje veikloje – dėstė Drūkšių Ekologinio ugdymo mokykloje, rėmė Punsko licėjaus moksleivius.

Nuorodos
========

* Biografija Archyvuota kopija 2009-03-07 iš Wayback Machine projekto.
Bodhisatva Pradžniaparamita (Java)
**Pradžniaparamita** (skr. प्रज्ञापारमिता = IAST: *prajñāpāramitā* – „išminties tobulybė") – viena svarbiausių Mahajanos budizmo koncepcijų, esmiškai apibūdinanti dharmos doktriną ir tuštumą (šūnjatą), bei nurodanti bodhisatvos kelią. Budistinėje mitologijoje Pradžniaparamita vadinama šią išminties (pradžnia) tobulybę (paramita) įkūnijanti deivė (bodhisatva).

Budistinėje tradicijoje yra keletas sūtrų, vienu ar kitu lygiu aprašančių aukščiausios išminties, išpildytos pradžnios doktriną:

* Deimantinė sūtra (*Vajracchedikā-prajñāpāramitā-sūtra*)
* Širdies sūtra (*Prajñāpāramitā-hridaya-sūtra*)
* Aštuoniatūkstantinė pradžniaparamita sūtra (*Aṣṭasāhasrikā-prajñāpāramitā-sūtra*)
* Didžioji pradžniaparamita sūtra (*Mahāprajñāpāramitā-sūtra*)
* Šimtatūkstantinė pradžniaparamitasūtra (*Śatasāhasrikā-prajñāpāramitā-sūtra*)
* Dvidešimtpenkiatūkstantinė pradžniaparamita sūtra (*Pañcaviṃśatisāhasrikā-prajñāpāramitā-sūtra*)

Aštuoniatūkstantinė pradžniaparamita sūtra, atsiradusi I a. pr. m. e. laikoma pirmąja pradžniaparamita sūtra. Vėliau sūtra pildyta, komentuota, kol pasiekė 25 000, 100 000 ar 500 000 šlokų skaičių, bet savo esme nuo pirminės nesiskyrė, o tik turėjo daugiau pakartojimų, papildymų. Vėliau kaip tik pradėti kurti sutrumpinimai, tokie kaip Deimantinė ar Širdies sūtros, kurie sėkmingai paplito po Rytų Azijos šalis.

Tradicijos laikoma, kad šias sūtras sukūrė pats Buda Šakjamunis, tačiau tuo metu jos nebuvo suprastos, todėl vėliau jas perdavė bodhisatvos.

Nuorodos
--------

* Deimantinė sūtra (anglų k.)
* Širdies sūtra (anglų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Epigrama** (sen. gr. ἐπίγραμμα „užrašas") – trumpas, sąmojingas, kartais satyrinio pobūdžio eiliuotas kūrinys. Atsirado
senovės Graikijoje iš eiliuotų įrašų antkapiuose, pastatuose, induose. Epigramos būna ne ilgesnės kaip 8–10 eilučių, paprastai dvinarės: pirmose 6–8 eilutėse nusakoma situacija, iškeliamos prielaidos, sukuriama emocinė įtampa, o paskutinėse eilutėse tarsi duodamas atsakymas, pasiekiama „iškrova", intonacija krinta.

Lietuviškoji epigrama perimta iš antikinės tradicijos. Vienas ankstyviausių jos pavyzdžių – Žemaičių vyskupui Merkeliui Giedraičiui dedikuota Venclovo Daujoto-Labunauskio lotyniška epigrama Mikalojaus
Daukšos „Postilėje" (1599 m.). Daug lotyniškų epigramų yra sukūręs Motiejus Kazimieras Sarbievijus. Epigramas taip pat rašė lietuvių autoriai Adomas Šimelpenigis, Antanas Klementas, Dionizas Poška, jas rašo ir šiuolaikiniai lietuvių poetai Juozas Nekrošius, Aleksas Dabulskis, Juozas Erlickas.

Literatūra
----------

* Lietuvių epigrama ir parodija, parengė Vytautas Kubilius, Vilnius: Vaga, 1983.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Savivaldybės rūmai Prahoje
**Savivaldybės rūmai** (ček. ***Obecní dům***) - Art Nouveau stiliaus pastatas Prahoje, buvusios karalių rezidencijos vietoje.

Istorija
--------

Savivaldybės rūmai buvo pastatyti Karaliaus dvaro rūmų vietoje, kur nuo 1383 iki 1485 m. rezidavo karaliai. Rūmai liko apleisti, kurį laiką veikė seminariją, karinis koledžas. XX a. pradžioje rūmai buvo visiškai nugriauti ir jų vietoje pastatytas kultūros centras su parodų salėmis. 

1918 m. spalio 28 d. Savivaldybės rūmuose buvo paskelbta Čekoslovakijos nepriklausomybė .

Architektūra
------------

Eksterjere matomi stiuko lipdiniai ir alegorinės skulptūros. Virš pagrindinio įėjimo yra didelė pusapvalė mozaika *Prahos pagerbimas.* Po stikliniu kupolu įrengta Prahos koncertų salė. 

Interjere eksponuojami XX a. pradžios čekų dailininkų kūriniai.
| **Leib Gurwicz** |
| --- |
| Gimė | 1906 m.Molėtai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1982 m. spalio 20 d. (~76 metai)Londonas, Jungtinė karalystė |
|  |
| Veikla | Rabinas. |

**Leibas Gurvičius** (1906 m. Molėtuose, Rusijos imperija  – 1982 m. spalio 20 d. Londone, Jungtinė karalystė) – Lietuvos žydų kilmės Jungtinės Karalystės rabinas.

Biografija
----------

Gimė 1906 m. Molėtuose, kaip Aryeh Ze'ev Kushelevsky, tėvas Moshe Aharon buvo rabinas, motina Vilniaus Gaono palikuonė. Būdamas 13 metų išvyko mokytis į Ukmergės ješivą. Po kiek laiko išvyko mokytis į Vilnių. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui išvyko į Myriaus ješivą, kur tapo vienu iš jauniausių studentų. Pasibaigus karui pasikeitė pavardę į motinos mergautinę pavardę *Gurwicz*. Myriuje iš viso mokėsi 8 metus. 1932 m. į Lenkiją atvyko Londono rabinas Elyah Lopian, kuris ieškojo savo dukrai vyro ir išsirinko Leibą Gurvičių, kuris kartu su būsima žmona išvyko į Londoną. Atvykęs į Londoną toliau mokėsi ir dirbo rabinu. 1948 m. tapo Geitshedo roš ješiva. Mirė 1982 m. spalio 20 d. Londone, jo palaikų išvežimo į oro uostą procesijoje dalyvavo apie 1000 žmonių, palaidotas Jeruzalėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Today’s Yahrtzeits & History - 4 Cheshvan
| **Leiba Lipšicas** |
| --- |
|  |
| Leibos Lipšico kapas Šiaulių Donelaičio kapinėse |
| Gimė | 1925 m. liepos 14 d.Rygoje |
| Mirė | 2002 m. liepos 9 d. (76 metai)Šiauliuose |
| Tėvai | Morduchas LipšicasEstera Rabinavičiūtė |
|  |
| Veikla | Lietuvos kraštotyrininkas, žydų bendruomenės veikėjas |
| Organizacijos | Šiaulių Aušros muziejus |
| Pareigos | konsultantas |
|  |
|  **Vikiteka** | Leiba Lipšicas |

**Leiba Lipšicas** (1925 m. liepos 14 d. Rygoje – 2002 m. liepos 9 d. Šiauliuose) – Lietuvos kraštotyrininkas, žydų bendruomenės veikėjas.

Biografija
----------

Tėvas Morduchas Lipšicas – Frenkelio avalynės fabriko vyriausiasis buhalteris ir gamybos vedėjas, motina Estera Rabinavičiūtė – mokytoja, privačios žydų progimnazijos direktorė. Baigė žydų mokyklos Nr. 8 šešias klases ir Šiaulių berniukų gimnaziją. Karo metais kalėjo Šiaulių gete, Štuthofo ir Dachau koncentracijos stovyklose. Iš koncentracijos stovyklos išėjo sunkiai sergantis, sutrikusia nervų sistema. Pradėjęs sveikti įgijo mechaniko specialybę, 1961–1992 m. Šiaulių ir Panevėžio geležinkelio ruožų vyriausiasis mechanikas, ėjo kitas pareigas.

Rinko medžiagą apie žydų gyvenimą tarpukario ir karo metais. Šiaulių žydų kultūros centro vienas iš steigėjų, šio centro metraštininkas. Šiaulių apskrities žydų bendruomenės, atsikūrusios 1988 m. istorijos žinovas, Šiaulių Aušros muziejaus konsultantas žydų istorijos ir holokausto klausimais.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Leiba Lipšicas. Šiaulių getas, 1941 m. liepos 18 – 1944 m. liepos 24 Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Leiba Lipšicas. Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Opobo*Opobo* |
| --- |
| 

OpoboOpobo

4°30′0″ š. pl. 7°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿4.50000°š. pl. 7.53333°r. ilg.﻿ / 4.50000; 7.53333﻿ (Opobo)Koordinatės: 4°30′0″ š. pl. 7°32′0″ r. ilg.﻿ / ﻿4.50000°š. pl. 7.53333°r. ilg.﻿ / 4.50000; 7.53333﻿ (Opobo) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1) |
|  |
| **Valstybė** | Nigerijos vėliava Nigerija |
| **Valstija** | Upių valstija |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 126 011  |

**Opobo** (kitaip **Ikot Abasi**, **Egwanga**) – miestas Nigerijos Upių valstijoje, rytiniame Nigerio deltos pakraštyje. Miestas turi apie 130 000 gyventojų. Uostas.

Kartu Opobas yra istorinė valstybė, klestėjusi aplink šį miestą.

Istorija
--------

|  |
| --- |
| Kalabaro valstybė**Opobo** |
| **Susikūrė:** | 1870 m. |
| **Tauta** |  |
| **Sostinė** | Opobas |
| **Valdovai** |  |
| 
 |
|

Nuo XVII a. teritorija, kurioje vėliau įsikurs miestas, buvo vadinama Ikot Abasi, ir ją kontroliavo Kalabaro karalystė.

Opobo valstybės ir miesto įkūrimas yra susijęs su įvykiais Nigerio deltoje. Vakaruose esančio Bonės miesto dinastijos ststovas Džiubo Džiubogha 1870 m. atvyko į būsimojo Opobo vietą ir įkūrė ten miestą, kurį pavadino įžymaus istorinio Bonės valdovo vardu. Jo tikslas buvo monopolizuoti palmių aliejaus prekybą.

Džiubo Džiubogha (vakariečių vadinamas karalius Džiadžia) siekė, kad šis uostas taptu svarbiausiu ir vieninteliu prekybos tašku, pardavinėjančiu prekes europiečiams iš Anango, Eketo ir Ibibijo. Tai sukėlė nepasitenkinimą šių valstybių tarpe ir galiausiai vedė į karą. 1887 m. Džiubo, padedant anangams, buvo britų deportuotas į Vakarų Indiją. Nuo tada Obopas vėl buvo kontroliuojamas Kalabaro karalystės.

Kalabaro karalystę prijungus prie Britų Nigerijos, Opobo valstybė atsidūrė jos valdžioje. 1970 m. jos teritorija buvo padalinta į dvi dalis. Salos teritorija atiteko Upių valstijai, o žemyninė teritorija – Kroso upės (vėliau Akva Ibomo) valstijai.

|  |  |
| --- | --- |
| **Kalabaro ibibijų valstybės** |  |
| Ibibijas | Efikas | Anangas | Oronas | Eketas | Opobo | Ikomas | Akamkpa | Bakasi | Ogodža (Bokiai) | Ekojai | Bioko |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| ***Operacija „Džonatanas"*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Mivtsa Yonatan |
| Kilmės šalis |  Izraelis |
| Režisierius | Menahem Golan |
| Metai | 1977 |
| Žanras | veiksmo filmas |
| **IMDb įrašas** |

**Operacija „Džonatanas"** − 1977 m. Izraelio režisieriaus M. Golano sukurtas filmas. 1978 m. jis buvo nominuotas Oskaro premijai Geriausio filmo užsienio kalba kategorijoje. Filmas paremtas tikrais įvykiais apie 1976 m. birželio 27 d. teroristų įvykdytą Air France aviakompanijos lėktuvo užgrobimą. Lėktuvas su įkaitais buvo priverstas nusileisti Ugandos Entebės oro uoste, kuriame po kelių dienų Izraelio specialiosios pajėgos daugumą keleivių išlaisvino. Juostoje taip pat buvo panaudoti dokumentiniai kadrai.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Klaus Kinski – Vilfredas Bosė
* Yehoram Gaon
* Sybil Danning
* Gila Almagor
* Assi Dayan
* Arik Lavie
* Shaike Ophir

Nuorodos
--------

* IMDb profilis
* TCM duomenų bazė
**Leskyno dėsnis** – lietuvių kalboje besireiškiantis akcentologinis dėsnis, pavadintas jį atradusio kalbininko A. Leskyno (vok. *A.Leskien*) vardu.

Šis dėsnis teigia, kad lietuvių kalboje istoriškai sutrumpėjo ilgieji žodžio galo skiemenys, jeigu jų priegaidė buvo akūtinė (tvirtapradė): *\*rãnkā́ns* > *rankàs*, *\*rãnkā́* > *rankà*. Neakūtiniai skiemenys ilgumą išlaikė: *\*rãnkā͂s* > *rañkos*, kur *o* – ilgasis balsis, kilęs iš baltų prokalbės ilgojo balsio \**ā*. Vienskiemeniuose žodžiuose įvyko metatonija – ilgųjų balsių akūtinė priegaidė virto cirkumfleksine: *\*tṓ, tṓns* > *tuõ, tuõs*. Jeigu žodžio gale buvo akūtinis dvibalsis (dvigarsis), taip pat įvyko metatonija – akūtinė dvibalsio (dvigarsio) priegaidė virto cirkumfleksine: *\*lãikā́u, \*lãikā́i, \*lãikḗu, \*lãikḗi* > *laikaũ, laikaĩ, laikiaũ, laikeĩ*.

Leskyno dėsnį gerai atskleidžia įvardžiuotiniai būdvardžiai, mat priaugęs įvardis galūnes nuo trumpėjimo apsaugojo:

| Akūtiniai skiemenys
  | Neakūtiniai skiemenys
  |
| --- | --- |
| Linksnis
  | Įvardžiuotinė forma
  | Neįvardžiuotinė forma
  | Linksnis
  | Įvardžiuotinė forma
  | Neįvardžiuotinė forma
  |
| Vyr. g.
  |
| Vns. įnag. | ger**úo**ju
  | ger**ù** | Vns. kilm. | gẽr**o**jo
  | gẽr**o** |
| Dgs. vard. | ger**ié**ji
  | ger**ì** | Vns. gal. | gẽr**ą**jį
  | gẽr**ą** |
| Dgs. gal. | ger**úo**sius
  | ger**ù**s
  | Dgs. kilm. | ger**ų̃**jų
  | ger**ų̃** |
| Dvs. vard.–gal. | ger**úo**ju
  | ger**ù** | Dgs. įnag. | ger**aĩ**siais
  | ger**aĩ**s
  |
| Mot. g.
  |
| Vns. vard. | ger**ó**ji
  | ger**à** | Vns. kilm. | ger**õ**sios
  | ger**õ**s
  |
| Vns. įnag. | ger**ą́**ja
  | ger**à** | Vns. gal. | gẽr**ą**ją
  | gẽr**ą** |
| Dgs. gal. | ger**ą́**sias
  | ger**à**s
  | Dgs. vard. | gẽr**o**sios
  | gẽr**o**s
  |
| Dvs. vard.–gal. | ger**ié**ji
  | ger**ì** | Dgs. kilm. | ger**ų̃**jų
  | ger**ų̃** |

Akūtinės veiksmažodžių galūnės *\*-ṓ* > *-úo*, *\*-eí* > *\*-ḗ* > *-íe* nesutrumpėjo, jeigu jas apsaugojo iš sangrąžinio įvardžio kilusi sangrąžinė dalelytė *-si*: *suk**ù** – suk**úo**si, suk**ì** – suk**íe**si* (tarm. *suksi**ù*** > b. k. *sùksi**u*** – tarm. *suksi**úo**si* > b. k. *sùksi**uo**si*, tarm. *suks**ì*** > b. k. *sùks**i*** – tarm. *suks**íe**si* > b. k. *sùks**ie**si*).

Taip pat skaitykite
-------------------

* Priegaidė
* Sosiūro-Fortunatovo dėsnis
* Semerenio dėsnis
* Hirto dėsnis
* Lietuvių kalbos kirčiavimas
* Kirčiuotė
* Redukcija (kalbotyra)

Literatūra
----------

* *Collinge N. E.*  The Laws of Indo-European. — Amsterdam — Philadelphia: John Benjamins Publishing Company, 1985. — P. 115–116.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Collinge, N. E. (1985). *The Laws of Indo-European*. Amsterdam — Philadelphia: John Benjamins Publishing Company. pp. 115.
2. ↑  Kardelis, V. (2015). *Lietuvių kalbos istorijos pradmenys. Vokalizmas ir prozodija*. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla. pp. 80–81. ISBN 978-609-459-472-4.
3. ↑  Дыбо, В. А. (1981). *Славянская акцентология*. М.: Наука. p. 12.
Operacinis stiprintuvas *741*
**Operacinis stiprintuvas** – didelį stiprinimo koeficientą turintis stiprintuvas, turintis du įėjimus (tiesioginį ir invertuojantį). Būdami universalūs įvairių schemų elementai, tokie stiprintuvai neretai gaminami kaip integralinės schemos. Stiprintuve išėjimo įtampa lygi įtampos tarp šių dviejų įėjimų skirtumui, padaugintam iš stiprinimo koeficiento:

{\displaystyle V\_{\mathrm {out} }=(V\_{+}-V\_{-})\cdot G\_{\mathrm {atv} }}
Pagal šią formulę išėjimo įtampa gali būti tiek teigiama, tiek neigiama. Tai pasiekiama maitinant stiprintuvą iš dviejų priešingo ženklo įtampos šaltinių. Stiprinimo koeficientas Gatv paprastai siekia dešimtis tūkstančių ir daugiau, net ir panašių prietaisų jis gali gana daug skirtis. Jei reikalingas tikslus stiprinimo koeficientas, naudojamas diferencialinis stiprintuvas

Kadangi stiprinimo koeficientas labai didelis, paprastai jis sumažinamas įvedant neigiamojo grįžtamojo ryšio grandinę. Tuomet skaičiuojant išėjimo įtampą, tariama, jog esant nusistovėjusiai pusiausvyrai įtampos skirtumas tarp invertuojančio ir tiesioginio įėjimų lygus nuliui.

Stiprintuvas buvo pavadintas „operaciniu" nes analoginėse skaičiavimo mašinose tokie įrenginiai buvo skirti matematinėms operacijoms (sudėčiai, atimčiai, diferencijavimui ir integravimui) atlikti. Schema su operaciniu stiprintuvu gali imituoti diodo (superdiodas) ar ritės (giratorius) darbą, būdama pigesnė ar turėdama geresnes charakteristikas nei imituojami elementai.

Jei nėra neigiamo grįžtamojo ryšio, toks stiprintuvas dažniausiai dirba kaip *komparatorius*: jei įtampa tiesioginiame įėjime didesnė nei invertuojamame, jo išėjimo įtampa tiesiog lygi teigiamo maitinimo šaltinio įtampai (maksimali galima). Jei įtampa didesnė invertuojamame įėjime, išėjimo įtampa lygi neigiamo maitinimo šaltinio įtampai (minimali galima).

Sutartinis ženklas
------------------

Operacinis stiprintuvas žymimas ženklu

Kur:

* V+: tiesioginis (neinvertuojantis) įėjimas
* V−: invertuojantis įėjimas
* Vout: stiprintuvo išėjimas
* VS+: teigiamas maitinimo šaltinis
* VS−: neigiamas maitinimo šaltinis.

Tipiška jungimo schema
----------------------

Norint gauti reikiamą stiprinimo koeficientą, invertuojantis įėjimas sujungiamas su išėjimu per įtampos dalytuvą, kuris sumažina įtampą K = R1 / (R1 + R2) kartų:

Tuomet įtampa tiesioginiame įėjime lygi

V+ = Vin
O invertuojamam įėjime ji lygi

V− = K Vout
Taigi išėjimo įtampa lygi

Vout = Gatv(Vin − K Vout)
Schemos stiprinimo koeficientas Vout / Vin lygus

Vout / Vin = Gatv / (1 + Gatv K)
Kadangi Gatv palyginus su reikiamu stiprinimo koeficientu paprastai labai didelis, Vout / Vin yra artimas 1 / K = 1 + (R2 / R1).

Taigi tokios schemos stiprinimo koeficientas apytikriai lygus 1 + (R2 / R1).

Nuorodos
--------

* Superdiodas
* Serial ATA

  


|  |  |
| --- | --- |
| **Operacinio stiprintuvo taikymas** |  |
| Diferencialinis stiprintuvas  |
Integratorius |
Diferenciatorius |
Analoginis sumatorius |
Įtampos stabilizatorius |
Superdiodas |
Giratorius |
Šmito trigeris | |
| ***Opijus: beprotės dienoraštis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Ópium: Egy elmebeteg nö naplója |
| Kilmės šalis |  Vengrija |
| Režisierius | Janošas Sasas (János Szász) |
| Prodiuseris (-iai) | Pál Sándor Andras Hamori |
| Scenaristas (-ai) | Gioza Katas (Géza Csáth)  DJanošas Sasas (János Szász) Andrašas Sekeris (András Szekér) |
| Vaidina | Ulrichas TomsenasKristi Stubo (Kirsti Stubø)  Žoltas Laslo (Zsolt László)Eniko Berčak ( Enikö Börcsök) |
| Metai | 2007 |
| Žanras | Drama |
| Trukmė | 109 min. |
| Kalba | vengrų, anglų |
| Platintojas | EuroArts Entertainment |
| **IMDb įrašas** |

**Opijus: beprotės dienoraštis** (veng. *Ópium: Egy elmebeteg nö naplója*), (angl. *Opium: Diary of a Madwoman*) – 2007 m. vengrų režisieriaus Janošo Saso (János Szász) drama apie psichoanalizės taikymo pradžią psichiatrijoje. Peržiūros amžiaus riba : N-18.

Filmo premjera įvyko 2007 m. vasario 4 d. Vengrijos kino savaitėje (Hungarian Film Week).

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo veiksmas vyksta 1913 m. Vengrijoje. Priklausomas nuo morfijaus gydytojas Jozefas Breneris atvyksta dirbti į psichiatrijos kliniką, įsikūrusią nuošaliame vienuolyne. Nežiūrint į savo polinkį narkotikams, Jozefas tampa novatoriškų gydymo metodų taikymo klinikoje pradininku. Ligonių gydymo procese jis linkęs kalbėtis, o ne taikyti kankinimus, kaip klinikos įkūrėjas gydytojas Moravčikas, – tikras inkvizicijos laikų paveldėtojas. 

Jozefo dėmesį patraukia pacientė Gizela. Jis stebi jos protą, rašymo talentą ir kliedesius apie apsigyvenusį jos viduje velnią. Greitai jų santykiai peržengia gydytojo ir paciento santykių ribą…

Aktoriai
--------

* Ulrichas Tomsenas – gydytojas Jozefas Breneris
* Kristi Stubo (Kirsti Stubø) – Gizela
* Žoltas Laslo (Zsolt László) – gydytojas Moravčikas
* Eniko Berčak (Enikö Börcsök)
* Rolandas Raba (Roland Rába)

ir kt.

Nuorodos
--------

* Apdovanojimai
| **Gerhard Gregor** |
| --- |
| Gimė | 1906 m. rugsėjo 17 d.Rusnė, Vokietijos imperija |
| Mirė | 1981 m. spalio 28 d. (75 metai)Hamburgas, Vakarų Vokietija |
|  |
| Veikla | Vargonininkas, pianistas. |

**Gerhardas Gregoras** (vok. *Gerhard Gregor*, 1906 m. rugsėjo 17 d. Rusnėje, Vokietijos imperija - 1981 m. spalio 28 d. Hamburge, Vakarų Vokietija) – vargonininkas, pianistas, laikomas vienu iš iškiliausių XX a. vokiečių vargonininku.

Biografija
----------

Gimė 1850 m. gruodžio 27 d. Rusnėje. 1925-1928 m. studijavo sakralinę muziką Berlyno priemiestyje Šarlotenburge. Baigęs mokslus Hanoveryje įsidarbino vargonininku kino studijoje kur vaidindavo nebyliajame kine. 1930 m. jo atliekami kūriniai pradėti retransliuoti per radijo stotis. Dar prieš II pasaulinį karą G. Gregoras buvo laikomas vienu iškiliausių šalies vargonininkų, jis atlikdavo ne tik klasikinius kūrinius, bet ir to meto šokių bei populiariosios muzikos kūrinius. Taip pat įvairius kūrinius atlikdavo ir klavesinu bei pianinu. Po II pasaulinio karo įsidarbino šiaurės vakarų Vokietijos radijo stotyje, kuri buvo įsikūrusi Hamburge. Mirė 1981 m. spalio 28 d. Hamburge, palaidotas Hamburgo Olsdorfo kapinėse.

Nuorodos
--------

* Geneologija (vok.);
* Biografija (vok.) Archyvuota kopija 2011-09-24 iš Wayback Machine projekto.;
* Straipsniai susiję su Gerhard Gregor (vok.).
██ Valstybės, oficialiai remiančios kampaniją.

██ Valstybės, kurios 2017 m. balsavo už Jungtinių Tautų Branduolinių ginklų uždraudimo sutartį.

██ Branduolinės valstybės.

██ Valstybės, kuriose NATO laiko branduolinį ginklą.

██ Valstybės, priklausančios branduoliniam aljansui.

**Tarptautinė kampanija už branduolinių ginklų panaikinimą** (angl. *International Campaign to Abolish Nuclear Weapons, ICAN*) – 2007 m. įsteigta pasaulinė organizacija, kurios būstinė yra Ženevoje, Šveicarijoje. Organizacija bendradarbiauja su 468 nevyriausybinėmis organizacijomis 101 šalyje. 

Ši organizacija siekia sunaikinti branduolinius ginklus branduolinėse valstybėse. 2017 m. Spalio 6 d. gavo Nobelio taikos premiją.[1]

Metinis organizacijos biudžetas siekia milijoną dolerių (850 tūkst. eurų), ją remia paskiri asmenys, taip pat gauna Europos Sąjungos, Norvegijos, Šveicarijos ir Vatikano finansinę paramą. Šios organizacijos siekius palaiko įtakingi pasaulio asmenys. Tarp jų yra Tibeto dvasinis vadovas Dalai Lama ir Nobelio taikos premijos laureatas Desmond Tutu.

122 šalys 2017 m. vasarą balsavo už Jungtinių Tautų Branduolinių ginklų uždraudimo sutartį. Lietuva kaip ir kitos NATO valstybės nepalaiko kampanijos, ES – palaiko.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Nobelio taikos premija skirta organizacijai, kovojančiai už pasaulį be branduolinių ginklų". *15min*. Nuoroda tikrinta 2017-10-07.