| Ruopažių mūšis |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1205 m. kovo mėn. |
| Vieta | Ruopažiai, Latvija (Kalavijuočių ordino valstybė) |
| Rezultatas | Kalavijuočių ir žiemgalių pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
| Lietuva |  Kalavijuočių ordinas   Rygos arkivyskupija  Žiemgaliai |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Žvelgaitis | Viesturas  Konrad von Meyendorp |
| Pajėgos |
| ~2000 raitelių |  |
| Nuostoliai |
| ~1200 |  |

**Ruopažių mūšis** (lot. *bellum cum letonibus im Rodopoyse*) - 1205  m. kovo mėn. ties Ruopžiais (latv. *Ruopaži*, vok. *Rodenpois*, apie 40 km į rytus nuo Rygos, Latvija) įvykęs Lietuvos ir Kalavijuočių Ordino, Rygos arkivyskupo bei žiemgalių karinių pajėgų susidūrimas, lietuvių grobiamojo žygio dalis.

T. Baranausko teigimu, 1205 m. pradžioje, apie Gavėnią (vasario 23 d. – balandžio 7 d.) apie 2  tūkstančių lietuvių raitelių kariuomenė įsiveržė į Livoniją, praėjo pro Rygą ir nusiaubė Estiją. Fon Arbusowo teigimu, antpuolis buvo rengiamas ir prieš vis dar statomą Rygos pilį.

Fon Arbusowo teigimu, žiemgalių vadas Viesturtas pats pasisiūlė padėti Rygoje įsikūrusiems kalavijuočiams. Kai kur nurodoma, kad prie kalavijuočių prisidėjo ir Rygos arkivyskupui pavaldžios pajėgos.

Mūšio eiga
----------

Apie tūkstantį belaisvių besivariusius lietuvius pasitiko jungtinės Konrado fon Mejendorpo (vok. Konrad von Meyendorp) vadovaujamų kalavijuočių ir Viesturto vedamų žiemgalių pajėgos.

Jungtinės Ordino ir žemgalių pajėgos ties Ruopažiais surengė pasalą per snieguotą vietovę traukusiai išsisklaidžiusiai, grobiu apsikrovusiai lietuvių vilkstinei. Lietuviams pavyko sužinoti apie rengiamą pasalą (greičiausiai į ją pateko priešakiniai daliniai, kuriems pavyko perspėti pagrindines pajėgas). Sužinoję apie priešą lietuviai greitai susiformavo į pleišto formos kovinę rikiuotę. Tai pamatę žiemgalių daliniai pradėjo trauktis (fon Arbusowas cituoja kroniką "bėga iš siaubo vien išvydusios kovoti pasiruošusius lietuvius").

Visgi, riterio Konrado von Meyendorpo (vėliau Rygos vyskupo paskirto (Ikškilės (latv. Ikšķile, vok. Üxküll) valdytoju ir gavusiu pavardę Üxküll) vadovaujama sunkioji kavalerija atakavo lietuvių gretas ir jas suardė. Į prasidėjusį padriką mūšį sugrįžo ir žiemgaliai.

Lietuviai buvo sumušti, žuvo kunigaikštis Žvelgaitis ir apie 1 200 karių. Kronikoje nurodoma, kad namuose nusižudė penkiasdešimt lietuvių moterų, tikėjusios kad taip "*su savo vyrais susijungs kitame gyvenime*".

Mūšio pasekmės
--------------

Šis mūšis gana plačiai aprašytas Henriko Latvio kronikoje, bet istoriografijoje analizuotas nedaug. Zigmas Raulinaitis spėjo mūšyje dalyvavus tik Upytės žemės (su kuria siejo Žvelgaitį) ir Deltuvos žemės pajėgas. Šia versija abejoti verčia faktas, kad 1207 m. keršto žygis už šį pralaimėjimą buvo organizuojamas visos Lietuvos valstybės mastu, kas T. Baranausko teigimu, leidžia manyti, kad ir 1205 m. žygis buvo plataus mąsto iniciatyva.

Šaltiniai
---------

* (LT) Baranauskas, Tomas. *Lietuvos valstybės ištakos*. Vilnius: Vaga, 2000.
* (LT) Baranauskas, Tomas. Mūšiai viduramžių Lietuvos istorijoje, LITUANISTICA. 2020. T. 66. Nr. 3(121).
* (LV) *Indriķa hronika* *=* *Heinrici Chronicon*, Ā. Feldhūna tulkojums, Ē. Mugurēviča priekšvārds un komentāri. Rīga: Zinātne, 1993.
* (LT) Raulinaitis, Zigmas. *Lietuvos raiteliai*. Kn. 1: Kunigaikščių sąjunga. Brooklyn: Karys, 1985.
* (DE) Von Arbusow, L. Grundriß der Geschichte Liv-, Est- und Kurlands. Mit 1 Karte und 2 Lichtdrucktafeln. Dritte umgearbeitete Auflage. Riga 1908. Verlag von Ionck und Poliewsky.

Išnašos
-------



1. 1 2 3  Baranauskas, Tomas. Mūšiai viduramžių Lietuvos istorijoje, LITUANISTICA. 2020. T. 66.
2. ↑  Von Arbusow, L. Grundriß der Geschichte Liv-, Est- und Kurlands, p. 17.
3. 1 2  Von Arbusow, L. Grundriß der Geschichte Liv-, Est- und Kurlands, p. 18.
4. ↑  *Indriķa hronika* *=* *Heinrici Chronicon*, Ā. Feldhūna tulkojums, p. 72-77.
5. ↑  Raulinaitis, Zigmas. *Lietuvos raiteliai*. Kn. 1: Kunigaikščių sąjunga. p. 21-32
6. ↑  Baranauskas, Tomas. *Lietuvos valstybės ištakos*. p. 182-183.