recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Liptaueris
Trapučiai su varškės liptaueriu
**Liptaueris** (vok. *Liptauer*), *Liptovo sūris* (svk. *Liptovský syr, Šmirkás*) – pikantiškas slovakiškas sūrinis užtepas, gaminamas iš avies sūrio ožkos sūrio, varškės sūrio ar grūdėtosios varškės.

Slovakiškoje virtuvėje liptaueris vadinasi *šmirkás* (iš vok. *Schmierkäse* 'užtepinis sūris'), vengriškoje virtuvėje – veng. *Liptói túró, Körözött*), serbiškoje virtuvėje – serb. *Urnebes salata* 'chaosiška mišrainė'. Šio patiekalo variantai egzistuoja ir Kroatijoje, Italijoje (ypač Triesto provincijoje), Austrijoje.

Pavadinimas *Liptaueris* kilęs iš Liptovo miesto (Šiaurės Slovakija) vokiško pavadinimo vok. *Liptau*.

Užtepas liptaueris gali būti gaminamas iš bet kokio minkšto sūrio. Tam tinka varškės sūris, grietinėlės sūris, grūdėtoji varškė, minkšti avies ar ožkos sūriai.

Apie trečdalį tradicinio liptauerio sudaro sūryminis avies sūris brinza. Smulkintas sūris maišomas su vietine rūgščia grietine, sviestu, margarinu ar alumi ir smulkiai kapotais svogūnais. Kaip prieskoniai dedami trinta paprika, šviežios petražolės, kmynų sėklos (sveikos ar maltos).

Pagal kitus receptus į liptauerį reikia dėti garstyčių, Vusteršyro padažo, kaparių, ančiuvių pastos.

Valgomas užteptas ant duonos, skrebučių, krekerių, didriestainių. Liptauerį naudoja ir kaip įdarą šaltiems patiekalams – kimštiems pomidorams, paprikai ar kietai virtiems kiaušiniams.

Pramoninės gamybos liptaueris pardavinėjamas supakuotos mažomis porcijomis į folijos pakuotes, pasižymi aštriu, pikantišku skoniu.

Austrijoje liptaueris yra tipiškas užkandis, patiekiamas kai kuriose užeigose.
Slovakijoje ir Vengrijoje daug šeimų turi savus šeimyninius liptauerio receptus. Serbijoje liptaueris yra restoranų patiekalas, pateikiamas kaip vietinės virtuvės dalis. Gardinamas įdedant paprikos, kepintų raudonųjų pipirų ir kiaušinio trynio.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3 4  Gundel, Karoly (1992). *Gundel's Hungarian cookbook*. Budapest: Corvina. ISBN 963-13-3600-X. OCLC 32227400.
2. ↑  „Körözött, Hungarian appetizer cheese spread". Cleveland Hungarian Heritage Museum. Suarchyvuotas originalas 2012-07-16. Nuoroda tikrinta 2012-01-08.
3. ↑  Ward, Artemas (1911). „Cheese: Liptau". *The Grocer's Encyclopedia*. New York. p. 121. Nuoroda tikrinta 2008-07-09.`{{cite encyclopedia}}`: CS1 priežiūra: location missing publisher (link)
4. ↑  Ward, Artemas (1911). „Liptau Cheese". *The Grocer's Encyclopedia*. New York. p. 341. Nuoroda tikrinta 2008-07-09.`{{cite encyclopedia}}`: CS1 priežiūra: location missing publisher (link)
5. ↑  Vienna Heuriger Archyvuota kopija 2009-03-05 iš Wayback Machine projekto.
| Džošujus |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 186,4 km |
| **Baseino plotas** | 3155,21 km² |
| **Vidutinis debitas** | 164,8 m³/s |
| **Ištakos** | Ušė upė (霧社溪), Hehuanšano kalnas |
| **Žiotys** | Taivano sąsiauris |
| **Šalys** | Taivanas |
|  |
|  **Vikiteka** | Džošujus |

**Džošujus** (kin. 濁水溪, pinyin: *Zhuóshuǐ Xī*), arba **Ločujus** (pe̍h-ōe-jī: *Lô-chúi-khoe*) – ilgiausia Taivano upė. Ilgis apie 186 km. Upė dalina Taivaną į dvi dalis: pietinę ir šiaurinę. Upė prasideda 2880 m aukštyje, rytiniame Hehuanšano kalno šlaite, Nantou apskrityje. Teka siena tarp Junlino ir Čanghua apskričių.

XVIII a. kinai abu upės krantus netoli jos žiočių pavertė dirbamaisiais laukais. Japonų valdymo laikais į šiaurę nuo upės vagos kultivuoti ryžių pasėliai, o į pietus augintos cukranendrės.

Džošujaus vanduo tebėra svarbus žemės ūkiui, juo drėkinami pasėliai. Vagos aukštupyje upė patvenkta *Wushoh* ir *Wujie* užtvankomis, o žemupyje *Chichi* užtvanka, gaminama elektra. Vasarą upė gerokai išdžiūsta, tad nėra tinkama laivybai. Upę daugiausia maitina lietaus vandenys.

Intakai: Čingšujus (kairysis), Dongpuna, Čenjoulanas.

Upė ties Nantou miestu

Šaltiniai
---------

1. 1 2   Archyvuota kopija 2016-03-07 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Geography & demographics". *The Republic of China Yearbook 2015*. Executive Yuan. 2015. pp. 40–53. ISBN 978-986-04-6013-1. Suarchyvuotas originalas 2016-05-31. Nuoroda tikrinta 2021-05-05.
**Ignacas Pinkas** (lenk. *Ignacy Pinkas*; 1888 m. gruodžio 12 d. Jasło, Lenkija – 1935 m. spalio 3 d.) – lenkų dailininkas.

Biografija
----------

Būdamas aštuoniolikos su šeima persikėlė į Krokuvą, kur išbandė įvairius darbus, tarp jų ir aktoriaus. Nuo vaikystės buvo gabus piešimui. 1907 m. nupiešė kunigo portretą, kurį pardavęs susimokėjo priėmimo mokestį į Krokuvos Meno akademiją, kur tapo laisvuoju klausytoju. Jo dėstytojais buvo Stanisław Dębicki ir Jacek Malczewski. Po trejų metų išvyko į Paryžių.

1912 m. įstojo į Šaulių sąjungą. 1914 m. prisidėjo prie Lenkų legionų. Visą tarnavimo kariuomenėje laikotarpį piešė, daugiausia vadų ir bendražygių portretus.

I. Pinkas kaip piešėjas ir dailininkas dalyvavo generolo L. Želigovskio žygyje į Vilnių. Sukūrė Vilniaus ir priemiesčių peizažų ciklą.

Nuo 1920 m. atsidėjo vien kūrybai, keliavo į Prahą, Varšuvą, Lvovą ir Vilnių, taip pat prie Baltijos jūros ir po Prancūziją.

1928 m. vėl atvykęs į Vilnių, susituokė su Marija Kazanowicz. Tada nutapė 10 paveikslų, vaizduojančių Vilniaus architektūros paminklus. Paveikslus padovanojo asmeniškai Juzefui Pilsudskiui, o 1929 m. išleido tų paveikslų spalvotų autolitografijų rinkinį. Kiekviena litografija signuota pieštuku, rinkinys išleistas 100 egzempliorių tiražu, visi rinkiniai buvo vardiniai.

1935 m. spalio 3 d. mirė nuo džiovos.

Literatūra
----------

* Autolitografijos reprodukuotos knygoje *Zahorski, W. 1991. Podania i legendy wileńskie. Gdansk.*
* Milewska, W. Zientara, M. 1999. *Sztuka Legionów Polskich i jej twórcy, 1914–-1918*. Wydawnictwo Arkady.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Vilniaus Aukcionas". *menorinka.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-26. Nuoroda tikrinta 2016-04-26.
Samuelis Hantingtonas
Bombonešis „B-52" bombarduoja
**Priverstinės traukos urbanizacija** (angl. *Forced draft urbanization*) – politika, kurią Samuelis Hantingtonas (*Samuel P. Huntington*) aprašė 1968 m. straipsnyje „The Bases of Accommodation", paskelbtame žurnale „Foreign Affairs". Politikos esmė – taikant kiliminį bombardavimą ir masinę defoliaciją (Operacija „Ranch Hand") Vietnamo kaimuose ir džiunglėse valstiečiai pradės keltis į miestus, nes nebesugebės išsilaikyti savo kaimuose. Mažėjant kaimų gyventojų skaičiui mažės ir Vietkongą palaikančiųjų skaičius.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Vietnamo karas

Nuorodos
--------

1. ↑  Huntington, Samuel P. (1968 m. liepos mėn.). „The Bases of Accommodation". *Foreign Affairs*. **46** (4): 642–656. JSTOR 20039333. `{{cite journal}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. ↑  Lazare, Daniel (2004 m. gegužės 27 d.). „Diversity and Its Discontents". *The Nation*. Nuoroda tikrinta 25 December 2009.
3. ↑  „A Frustrating Task: Noam Chomsky debates with Samuel Huntington". *New York Review of Books (online copy at chomsky.info)*. 1970 m. vasario 26 d. Suarchyvuotas originalas 2013-07-13. Nuoroda tikrinta 25 December 2009.
| **Guangsukin 在田** |
| --- |
|  |
| Čing dinastija |
| Gimė | 1871 m. rugpjūčio 14 d.Pekinas |
| Mirė | 1908 m. lapkričio 14 d. (37 metai)Pekinas |
| Tėvas | Princas Čunas |
| Kinijos imperatorius |
| Valdė | 1875 m. vasario 24 d. - 1908 m. lapkričio 14 d. (33 metus) |
| Karūnavimas | 1877 m. |
| Ankstesnis | Zaichun |
| Vėlesnis | Puyi |
|  |
|  **Vikiteka** | Imperatorius Guangsu |

**Zaitian** arba **Guangsu** (1871 m. rugpjūčio 14 d. – 1908 m. lapkričio 14 d.) – vienuoliktasis mandžiūrų Čingų dinastijos Kinijos imperatorius.

Gyvenimas
---------

Guangsu gimė Pekine, imperatoriškuose rūmuose, jo tėvas buvo princas Čunas. Guangsu turėjo brolį vardu Puiy.

1875 m. lapkričio 14 d. mirė Guangsu pusbrolis imperatorius Zaičunas. Iš tiesų už Zaičuną valdė jo motina Cisi, nes šis buvo dar per jaunas. Cisi įpėdiniu pasirinko savo sūnėną – vos ketverių sulaukusį Guangsu. Dėl neaiškių priežasčių staiga mirė Guangsu motina. Manoma, kad ją nunuodijo arsenu. Už jaunąjį imperatorių kaip regentė valdė mirusio imperatoriaus Jidžu (Zaičuno tėvo) žmona Ciao.

1881 m. Ciao mirė ir devynerių metų imperatoriaus regentė tapo Zaitiano teta Cisi.

Cisi nekentė modernių užsienietiškų technologijų, o Guangsu priešingai – jomis žavėjosi.

Galiausiai Guangsu išsiuntė Cisi iš rūmų. Bet Cisi nepasidavė – ji tyliai stebėjo, kaip reformų ėmęsis jos sūnėnas praras populiarumą. 1898 m. Cisi su jai ištikimų kariškių pagalba įvykdė perversmą. Visi Guangsu tarnai ir patarėjai buvo ištremti arba išžudyti. Cisi jaunąjį imperatorių įkalino ežero saloje.

Kai vykdavo oficialūs renginiai, kuriuose turėjo dalyvauti Guangsu, imperatorius buvo atvesdinamas iš nelaisvės, bet jis politinio vaidmens nebeturėjo.

 Po imperatoriaus mirties sostą perėmė Guangsu brolis Puyi, kurį įpėdiniu paskyrė Cisi.

Mirtis
------

Imperatoriaus Guangsu mirties aplinkybės neaiškios. Jis mirė 1908 m. lapkričio 14 d. Mirties dieną jam buvo 37 metai. Kaip tik tą dieną prieš 33 metus jis užėmė Kinijos imperijos sostą. Po 22 valandų mirė ir Cisi. 2008 m. teismo medicinos ekspertai nustatė, kad Guangsu, kaip ir jo motiną, nunuodijo arsenu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Reformist emperor Guangxu was poisoned, study confirms". *danwei.org*. 2008-11-03. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2016-06-28.
| Erebunio tvirtovė |
| --- |
|  |
| 

Erebunio tvirtovėErebunio tvirtovė

40°08′26″š. pl. 44°32′17″r. ilg.﻿ / ﻿40.1406°š. pl. 44.5381°r. ilg.﻿ / 40.1406; 44.5381﻿ (Erebunio tvirtovė)Koordinatės: 40°08′26″š. pl. 44°32′17″r. ilg.﻿ / ﻿40.1406°š. pl. 44.5381°r. ilg.﻿ / 40.1406; 44.5381﻿ (Erebunio tvirtovė) |
|  |
| Vieta | Jerevanas, Armėnija Armėnija |
| Statusas | Archeologinė vietovė |
| Statybų pabaiga | 782 m. pr. m. e. |

**Erebunio tvirtovė** (arm. Էրեբունի), arba *Arin Berdo tvirtovė* (arm. Արին Բերդ, 'Kraujo tvirtovė') – senovės urartų įtvirtintas miestas, kurio liekanos stūkso Jerevane (Armėnija), ant Arin Berdo kalvos. Išlikę XVIII a. pr. m. e. gynybinių sienų, rūmų su asirišku dekoru, šventyklų, ūkinių pastatų, rūsių grūdams ir vynui laikyti griuvėsiai, dantiraščio įrašų apie tvirtovės, rūmų, šventyklų statybą.

Istorija
--------

Erebunis buvo viena iš kelių tvirtovių, pastatytų palei šiaurinę Urartijos sieną, buvo vienas iš svarbiausių didžiosios karalystės politinių, ekonominių ir kultūrinių centrų. Erebunį įkūrė Urartijos karalius Argištis (Menua sūnus) 782 m. pr. m. e. kaip tvirtovę urartams apsaugoti Ararato slėnyje. 

Pats vardas „Jerevanas" kildinamas iš *Erebuni*, nes Erebunis buvo Jerevano apsuptyje, taip pat dėl ​​kalbinių įrodymų – išvertus iš armėnų kalbos Erebunio ir Jerevano vardus sieja artima semantinė reikšmė – „tėvo rezidencija". Taigi, Erebunis tapatinamas su Jerevanu, o 782 m. pr. m. e. laikomi Jerevano įkūrimo metais. Po miesto sunykimo tarp IV ir III a. pr. m. e. neišlikę duomenų, kad Jerevano vietoje stovėjo reikšminga gyvenvietė. Miestas vėl pradėtas kurti tik nuo III a. pr. m. e. apie 2 km į šiaurę nuo Erebunio, bet jau vadintas Jerevanu.

* Išorinė sienaIšorinė siena
* LaiptaiLaiptai
* Senovinio vandentiekio fragmentaiSenovinio vandentiekio fragmentai
* Sienos puošyba šventyklojeSienos puošyba šventykloje
* Dantiraštis apie grūdų saugyklos užpildymąDantiraštis apie grūdų saugyklos užpildymą

Šaltiniai
---------

1. ↑  Arutjunjan [Harootunian], N.V. (1959). „Երևանի հիմնադրման ժամանակի հարցի շուրջը". *Patma-Banasirakan Handes [Historical-Philological Journal]*. Academy of Sciences of Armenia. **2–3**: 78–96. Suarchyvuotas originalas 2014-08-19. Nuoroda tikrinta 2014-08-15. `{{cite journal}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Erebunio tvirtovė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Erebunio tvirtovė *armenica.org*
* *Erebuni*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
| **Daglasas Adamsasangl. *Douglas Adams*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1952 m. kovo 11 d.Kembridžas, Kembridžšyras, Anglija |
| Mirė | 2001 m. gegužės 11 d. (49 metai)Montesitas, Kalifornija, JAV |
|  |
| Veikla | rašytojas, scenarijų autorius, eseistas, dramaturgas |
|  |
|  **Vikiteka** | Douglas Adams |
| Parašas |
|  |

**Daglasas Adamsas** (angl. *Douglas Noel Adams*; 1952 m. kovo 11 d. – 2001 m. gegužės 11 d.) – anglų rašytojas, scenarijų autorius, eseistas ir dramaturgas.

D. Adamsas geriausiai žinomas kaip knygos „Galaktikos gidas" autorius. Knygos metmenis D. Adamsas pradėjo 1978 m. BBC radijo seriale, o vėliau išvystė į penkių knygų seriją, kuri vėliau virto spektakliais, komiksų knygomis, kompiuteriniu žaidimu ir filmu. D. Adamso indėlis į Jungtinės Karalystės radijo turinį buvo pagerbtas The Radio Academy garbės sienoje.

D. Adamsas taip pat parašė knygas „Dirko Džentlio holistinė detektyvų kontora" (1987 m.) ir „Ilgi bei tamsūs sielos pavakariai" (1988 m.), taip pat buvo knygų „Gyfenimo prasmė" (1983 m.), „Gilesnė gyfenimo prasmė" (1990 m.), „Paskutinė proga išvysti" (1990 m.) bendraautorius. D. Adamsas prisidėjo prie trijų televizijos serialo „Doctor Who" kūrimo. Jo darbų rinkinys „Dvejonių lašiša", kartu su nebaigtu romanu, buvo išleistas po mirties, 2002 m.
D. Adamsas palaikė gamtosaugininkų judėjimą, mėgo greitus automobilius, foto kameras, technologines inovacijas, Apple Macintosh kompiuterius, taip pat buvo „pasišventęs ateistas".

Biografija
----------

D. Adamsas gimė Kembridže, Anglijoje, 1952 m. kovo 11 d. Po kelių mėnesių šeima išsikraustė gyventi į Londoną, kur po trejų metų gimė jo sesuo Suzana. Jo tėvai išsiskyrė 1957 m.; Daglasas, Suzana ir motina išsikėlė į močiutės gyvūnų prieglaudą Esekse.

D. Adamsas lankė Primrose Hill pagrindinę mokylą Brentvude. D. Adamsas tapo geriausiai įvertintu mokiniu už kūrybingą rašymą.

Išnašos
-------

1. ↑  „The Radio Academy Hall of Fame". *The Radio Academy*. Suarchyvuotas originalas 2011-12-08. Nuoroda tikrinta 2011-12-08.
2. 1 2  Adams 2002, pp. xix
3. ↑  Webb 2005a, p. 32.

Literatūra
----------

* Adams, Douglas (2002). *The Salmon of Doubt: Hitchhiking the Galaxy One Last Time*. London: Macmillan. ISBN 0-333-76657-1. `{{cite book}}`: Klaidinga `|ref=harv` (pagalba)
* Webb, Nick (2005a). *Wish You Were Here: The Official Biography of Douglas Adams*. Ballantine Books. ISBN 0-345-47650-6
| Abhaأبها |
| --- |
| 

AbhaAbha

18°13′24″ š. pl. 42°30′26″ r. ilg.﻿ / ﻿18.22333°š. pl. 42.50722°r. ilg.﻿ / 18.22333; 42.50722﻿ (Abha)Koordinatės: 18°13′24″ š. pl. 42°30′26″ r. ilg.﻿ / ﻿18.22333°š. pl. 42.50722°r. ilg.﻿ / 18.22333; 42.50722﻿ (Abha) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Saudo Arabijos vėliava Saudo Arabija |
| **Emyratas** | Asiro emyratas |
|  |
| **Gyventojų** (2009) | 680 912  |
| **Altitudė** | 2 200 m |

**Abha** (arabiškai: أبها) – miestas Saudo Arabijoje, Asiro provincijos sostinė. Miestas yra šalia derlingų pietvakarių Saudo Arabijos kalnų 2200 metrų virš jūros lygio, šalia Asiro nacionalinio parko. Čia vyrauja švelnus klimatas, dėl ko miestas ypač mėgstamas turistų.

Istorija
--------

Abhos namai yra pastatyti rankomis iš akmens ir purvo. Kai kuriems namams per 300 metų ir jie vis dar gyvenami. Nedideli aukščių skirtumai tarp vienaukščių pastatų sudaro nupjautos piramidės įspūdį. Pastatų sienos tarsi lentynos išsidėstę vertikaliai viena kitą ir užstoja viena kitą nuo lietaus permirkimo. Abha turi gerai žinomą turgų kuris veikia kasdien. Turgus visada pilnas veiklos ir judančių žmonių. Čia deramasi dėl vaisių, daržovių, kavos pupelių ir panašių produktų. Parduodami tokie ypatingi vietiniai dirbiniai kaip išpuošti sidabriniai beduinų papuošalai ir rankų darbo krepšiai.

Geografija
----------

Abha yra išsidėstęs pietiniame regione, o jo namai yra vieni iš didžiausiam aukštyje esančių pastatų Saudo Arabijoje, apie 3300 metrų virš jūros lygio. Vietovė yra labai priklausoma nuo lietaus, dėl ko artiniausių kaimų gyventojams žiemą kartais tenka patirti potvynius. Pučiantis gaivus vėjas vasaros metų pusiasalį daro patrauklesniu.
Abha yra Asiro provincijos administracinė sostinė, todėl čia yra valstybinės institucijos, bei medicinos ir mokslo įstaigos. Abhoje yra Karaliaus Khalido Universitetas (King Khaled University) ir Princo Sultono viešbučių vadybos koledžas (Prince Sultan College for Hotel Management). Abhoje yra vietinis oro uostas iš kurio tiesiogiai galima nuvykti į mažiausiai keturis miestus: Rijadą, Džidą, Taifą ir Damamą. Al Vatanas (Al Watan) yra vienas pagrindinių Saudo Arabijos dienraščių, kurio redakcija ir spaustuvė yra Abhoje.

Turizmas
--------

Saudo Arabijos valdžia tam, kad pritrauktų turistus į miestą, sugalvojo Abhos festivalį. Jo metu mieste ir jo prieigose vyksta sporto renginiai, įvairūs šou, parodos ir muzikiniai vaidinimai, kuriuose dalyvauja žymiausi šalies poetai ir dainininkai.

Sportas
-------

* Abha Club (futbolo klubas);
* Princo Sultano bin Abdulo Azizo stadionas; talpa 25 000 žiūrovų.
* Namų rungtynes čia žaidžia ir Damako futbolo klubas, žinomas kaip *Damac Football Club* įkurtas 1972 m. Chamis Mušaito mieste, toje pačioje Asyro provincijoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Prince Sultan Sport City Stadium (Mahalah)".
| Gibailenk. *Giby* |
| --- |
| *Šv. Onos bažnyčia Gibuose* |
|  |
| 

GibaiGibai

54°02′0″ š. pl. 23°22′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.03333°š. pl. 23.36667°r. ilg.﻿ / 54.03333; 23.36667﻿ (Gibai)Koordinatės: 54°02′0″ š. pl. 23°22′0″ r. ilg.﻿ / ﻿54.03333°š. pl. 23.36667°r. ilg.﻿ / 54.03333; 23.36667﻿ (Gibai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Palenkės vaivadija Palenkės vaivadija |
| **Apskritis** | Seinų apskritis |
| **Valsčius** | Gibų valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 632  |
|  |
| **Pašto kodas** | PL 16-506 |
|  **Vikiteka** | Gibai |

**Gibai** (lenk. *Giby*) – kaimas šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Gibų valsčiuje netoli sienos su Baltarusija ir Lietuva. Kaimas yra Gibų valsčiaus centras. Kaime yra nemažai turistinių pramogų ir stovyklaviečių. Kaime yra paminklas skirtas 1945 m. liepos mėnesį NKVD aukoms atminti. Paminklo autorius Andrzej Strumiłł. Netoli kaimo yra Tobolinkos draustinis ir apie 2 km link Poseinelės kaimo yra senovinė pilaitė. Taip pat kaime yra 1912 m. Gibų Šventos Onos bažnyčia. Kaimas yra tarp Girėto ir Mario ežerų. Šalia kaimo teka Seinos upė.

Istorija
--------

Kaimą 1594 m. įkūrė Pželomsko miško saugotojas. Kaime buvo audžiami lininiai dirbiniai, kaip staltiesės, rankšluosčiai, kilimėliai ir t. t. Anksčiau kaimas buvo Pokrovsko valsčiaus centras. Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 

Per Antrąjį pasaulinį karą kaimo apylinkėse slapstėsi nemažai partizanų. 1945 m. liepos mėnesį Raudonoji armija ir Lenkijos liaudies armija netoli kaimo surengė Augustavo gaudynes per kurias buvo suimti apie 2000 pasipriešinimo dalyvių, iš kurių 600 visam laikui dingo be žinios.

1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai. 1992 m. įkurta Gibų Šv. Onos parapija.

* Gibų valsčiaus administracijaGibų valsčiaus administracija
* Kryžius skirtas 1945 m. liepos mėnesio NKVD nužudytiems žmonėms atmintiKryžius skirtas 1945 m. liepos mėnesio NKVD nužudytiems žmonėms atminti
* 
* 
* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Atvirkštinis lietuvių kalboje vartojamų tradicinių Lenkijos vietovardžių formų sąrašas" (PDF). *vlkk.lt*. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2012-02-14. Nuoroda tikrinta 2011-02-24.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RGibų valsčiaus gyvenvietės |
| --- |
|  |
| 
Aleksiejuvka • Barakiai • Bialogurai • Bialoveršniai • Bialožečka • Būdvietis • Chilinkai • Danilovcė • Dvarčėnai • Dziemianuvka • Gibai • Gibasuvka • Glemboka Bielas • Glemboki Brudas • Gulbinas • Ivanuvka • Juodoji Ančia • Karolinas • Konstantinuvka • Krasnė • Kukliai • Lipovas • Mačkova Ruda • Mulai • Okulekas • Pamarys • Pogoželecas • Poseinelė • Pronckai • Rigolis • Sarnetkiai • Stanoviskas • Studziani Lasas • Šlamas • Tartačiskas • Velki Buras • Veršniai • Vilkakukis • Visoki Mostas • Vrone Gurai • Zelva  |  |

 |
Senojo ir naujojo kanalų palyginimas
**Naujasis Sueco kanalas** (arab. قناة السويس الجديدة, *Kanāt El Sewēs El Gedīda*) – 2015 m. pastatytas antrasis kanalas, padidinantis Sueco kanalo pralaidumą.

Naujasis projektas pridėjo 35 km ilgio laivybos juostą prie senojo 164 km ilgio kanalo. Tokiu būdu laivai gali judėti vienu metu abejomis kryptimis didžiąją dalį kanalo. Manoma, kad toks išplėtimas leis laivams savo eilės sulaukti ne per 11 val. kaip buvo iki 2015 m. o per 3 val. Taip pat kanalas gali aptarnauti 97 laivus per dieną (anksčiau buvo 49).

Statybų metu buvo susidurta su techniniais sunkumais, taip pat nuolat statomą kanalą užliedavo senojo kanalo vanduo. Tačiau projektą pavyko sėkmingai užbaigti 2015 m. liepą, o oficialus atidarymas įvyko 2015 m. rugpjūčio 6 d. Projektas buvo finansuojamas privačiomis ir viešosiomis lėšomis – egiptiečiai pirko investicinius sertifikatus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  New Suez Canal project proposed by Egypt to boost trade Archyvuota kopija 2014-11-29 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Egypt’s Expansion of the Suez Canal Could Ruin the Mediterranean Sea
3. ↑  Egypt launches Suez Canal expansion
| **Jonas Kunčina** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. rugsėjo 20 d. (87 metai)Vyžuonos, Utenos apskritis |
|  |
| Veikla | geografas, pedagogas |
| Partija | 1972 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1960 m. Vilniaus pedagoginis institutas |

**Jonas Kunčina** (g. 1936 m. rugsėjo 20 d. Vyžuonose, Utenos apskritis) – Lietuvos geografas, pedagogas.

Biografija
----------

1951 m. baigė Vyžuonų vidurinės mokyklos 8 klases, 1955 m. Švenčionėlių pedagoginę mokyklą. 1960 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą.

1961–1965 m. LSSR aukštojo ir specialiojo vidurinio mokslo komiteto, LSSR aukštojo mokslo ministerijos vyresnysis metodininkas-redaktorius. Nuo 1965 m. Vilniaus universiteto (VU) aspirantas, Ekonomikos fakulteto vyresnysis dėstytojas. 1970 m. geografijos mokslų kandidatas. 1970–1976 m. VU Pramonės ekonomikos fakulteto prodekanas, 1976–1986 m. Ekonomikos istorijos ir geografijos katedros vedėjas; nuo 1974 m. docentas. 1989–2006 m. VU Tarptautinio verslo mokyklos direktorius, nuo 2006 m. direktoriaus pavaduotojas.

Lietuvos ir užsienio spaudoje paskelbė 50 straipsnių rajoninio planavimo, gyventojų migracijos tematika. Paskelbė mokslo darbų tarptautinės ekonomikos klausimais ir mokomųjų metodinių priemonių (Tarptautiniai ekonominiai santykiai: Teorija ir politika, 1996 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2009-01-25 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „Utenos krašto enciklopedija. Personalijos-K". *utena-on.lt*. Suarchyvuotas originalas 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2016-05-29. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
3. ↑  *Jonas Kunčina*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. - 432
4. ↑   Archyvuota kopija 2010-11-20 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  *Jonas Kunčina*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. - 260 psl.
|  |
| --- |
| Pekino-Šanchajaus greitasis geležinkelis |
|  |
| Vieta |
| **Šalys** | Kinijos vėliava Kinija |
| **Stočių skaičius** | 24 |
| **Miestai** | Pekinas – Nankinas – Šanchajus |
| Pagrindinė informacija |
| **Tipas** | Greitasis |
| **Savininkai** | China Railway |
| **Operatorius** | China Railway High-speed (CRH) |
| **Statybų pradžia** | 2008 m. |
| **Statybų vertė** | $34,7 mlrd. |
| **Atidarymas** |  2011 m. |
| Techninė informacija |
| **Ilgis** | 1318 km |
| **Vėžė** | 1435 mm vėžė |
| **Išvystomas greitis** | 350 km/h |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

Geležinkelio trasa žemėlapyje
**Pekino-Šanchajaus greitasis geležinkelis** (kin. 京沪高速铁路, pinyin: *JīngHù GāoSù TiěLù*) – Kinijos greitojo geležinkelio linija, kurios ilgis 1318 km. Jungia du svarbiausius miestus – Pekiną ir Šanchajų, arba pagrindines ekonomines zonas, įsikūrusias prie Geltonosios jūros Bohajaus įlankos ir Jangdzės deltoje prie Rytų Kinijos jūros. Linijos statybos prasidėjo 2008 m. oficialiai atidaryta 2011 m. Ji pastatyta šalia veikiančio senojo Pekino-Šanchajaus geležinkelio. 

Paraleliai nutiestos greitojo (viršuje) ir senojo geležinkelio (žemai) linijos
Traukinys CRH380AL Šanchajaus stotyje
Geležinkelio linija buvo projektuojama maksimaliam 380 km/val. greičiui. Traukinys linijoje iš Pekino Pietų stoties į Šanchajaus *Hongqiao* stotį turėjo įveikti 1305 km per 3 val. 58 min. vidutiniu 329 km/val. greičiu, tapdamas greičiausiu pasaulio maršrutiniu traukiniu. Paralelinėje įprasto geležinkelio linijoje greičiausi traukiniai šį atstumą nuvažiuoja per 9 val. 49 min. 

Pasikeitus valdžioje Kinijos geležinkelių ministrams, 2011 m. buvo pranešta apie kelis projekto pakeitimus. Visų pirma nuleistas maksimalus greitis iki 300 km/val. taip sumažinant valdymo išlaidas. Šiuo greičiu greičiausi traukiniai iš Pekino į Šanchajų su vienu sustojimu Nankine nuvažiuoja per 4 val. 48 min. Be to, vyksta pigesni žemesnės klasės traukiniai, važiuojantys 250 km/val. greičiu, užsukantys į daugiau stočių.

Pagrindiniai duomenys
---------------------

Projekto kaina siekė $34,7 mlrd. Numatyta, kad kasdien traukiniais naudosis 220 000 keleivių. Piko valandomis traukiniai išvažiuoja kas 5 min. 1140 km arba 87% geležinkelio linijos yra pakelta virš žemės. Kelyje pastatyti 244 tiltai, taip pat yra 22 tuneliai, kurių ilgis 16,1 km. 164 km ilgio *Danyang–Kunshan* tiltas (viadukas) yra ilgiausias pasaulyje, 114 km ilgio viadukas *Langfang–Qingxian* – antrasis pagal ilgį, 106 km ilgio *Cangde* – penktasis.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pekino-Šanchajaus greitasis geležinkelis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Pekino-Šanchajaus greitasis geležinkelis
| **Jonas Spudulis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1860 m. sausio 7 d.Pašvinys, Šiaulių raj. |
| Mirė | 1920 m. lapkričio 6 d. (60 metų)Tauragė |

**Jonas Spudulis** (1860 m. sausio 7 d. Pašvinyje, Šiaulių raj. – 1920 m. liepos 6 d. Tauragėje) – gydytojas, aušrininkas, kalbininkas, lietuvių kalbos aritmetikos ir gramatikos terminų kūrėjas.

Biografija
----------

1881 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją. Studijavo Maskvos universitete, Peterburgo karo medicinos akademijoje. Mokydamasis Šiaulių gimnazijoje lietuvių kalbos klausimais susirašinėjo su Kauno kunigų seminarijos klierikais.

1885 m. kartu su Povilu Matulioniu parašė aritmetikos vadovėlį.

Studijuodamas Peterburge padėjo išleisti Antano Juškos žodyną, per atostogas tyrinėjo savo gimtąją tarmę. 1889 m. ją aprašė Peterburgo geografų draugijai ir gavo sidabro medalį. Rinko vietovardžių ir pavardžių medžiagą, deja, rinkiniai sudegė Šiauliuose per Pirmąjį pasaulinį karą. Rašybos ir kitais klausimais rašė žurnale „Draugija". Bendravo su Filipu Fortunatovu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Prof. Povilas MATULIONIS". *asu.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-26. Nuoroda tikrinta 2016-04-26.
2. ↑  „Spudulis Jonas". *svetaines.emokykla.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-04-26. Nuoroda tikrinta 2016-04-26.
| **Vladislavas Mickevičiuslenk. *Władysław Mickiewicz*** |
| --- |
|  |
| Vladislavas Mickevičius |
| Gimė | 1838 m. birželio 23 d.Paryžius |
| Mirė | 1926 m. birželio 9 d. (87 metai)Paryžius |
| Tėvai | Adomas MickevičiusCelina Šimanovska |
|  |
| Veikla | lenkų biografas, vertėjas, bibliotekininkas, kultūros veikėjas |
|  |
|  **Vikiteka** | Vladislavas Mickevičius |

**Vladislavas Mickevičius** (lenk. *Władysław Mickiewicz*, 1838 m. birželio 23 d. Paryžius – 1926 m. birželio 9 d. ten pat) – lenkų biografas, vertėjas, bibliotekininkas, kultūros veikėjas.

Biografija
----------

A. Mickevičiaus ir Celinos Šimanovskos vyriausias sūnus, jo kūrybos leidėjas. Po tėvo mirties bendradarbiavo su jo sekretoriumi ir draugu A. Levy.

1861 m. išvyko į Rusiją, lankėsi Lenkijoje ir Lietuvoje. Nuo 1861 m. Lenkijos ir Lietuvos nacionalinio išsivadavimo temomis spausdino straipsnius prancūzų laikraštyje „L'Opinion Nationale" ir kituose. 1864–1889 m. Paryžiuje vadovavo Liuksemburgo knygynui, kuris išleido apie 150 lenkiškų knygų, tarp jų A. Mickevičiaus, J. Slovackio, ir kitų Prancūzijoje gyvenusių lenkų rašytojų kūrybos. 1899–1926 m. vadovavo Paryžiaus lenkų bibliotekai, 1903 m. prie jos įsteigė A. Mickevičiaus muziejų.

Bendradarbiavo leidiniuose „Kurier Warszawski", „Wiadomosci Literackie". Surinko gausų A. Mickevičiaus rankraštinį palikimą. Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Šveicarijoje, kur su bendraminčiais (Henrikas Senkevičius, Ignacas Janas Paderevskis, Gabrielius Narutavičius) dalyvavo steigiant Pagalbos karo Lenkijoje aukoms Šveicarijos generalinį komitetą. 1919 m. ir 1922 m. lankėsi Lenkijoje.

Kūryba
------

Parengė A. Mickevičiaus „Raštus" (*Dziela* II t. 1880–1885 m.), jo korespondenciją (1870–1885 m.). Į prancūzų kalbą išvertė A. Mickevičiaus, J. L Kraševskio, Z. Krasinskio, E. Ožeškienės kūrinių.

Bibliografija
-------------

* Adomo Mickevičiaus gyvenimas / *Žywot Adama Mickiewicza* 4 t. 1890–1895 m.
* Atsiminimai / *Pamiętniki* 3 t. išleista 1926–1933 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Juzef Šostakovski. *Vladislavas Mickevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 34 psl.
**Maple** – daugiaplatformis Waterloo Maple Software programinis produktas matematiniams skaičiavimams. 

Maple pradėta kurti apie 1980 metus Waterloo universitete kaip mokslinis projektas,  vėliau (1984 m) komercializuotas. 2009 metais Maple ir Maplesoft firmas nusipirko japonų kompanija Cybernet Systems.

Galimybės
---------

Animacijos, sukurtos su Maple 14 pavyzdys: Plutonas ir Charonas
Maple turi labai gerą (vieną geriausių) sistemą įvairioms paprastoms bei diferencialinėms lygtims, jų sistemoms analitiškai spręsti, bei atlikti veiksmus su matricomis. Maple taip pat turi galimybes funkcijų grafikams bei kitai grafinei informacijai pateikti, tame tarpe galima kurti animacijas. Aritmetiniai apskaičiavimai gali būti vykdomi bet kokiu norimu tikslumu (gali būti šimtai ar tūkstančiai ženklų po kablelio). Tačiau tiek didelio, tiek ir mažesnio tikslumo aritmetiniai skaičiavimai Maple vykdomi sąlyginai lėčiau ir tai nėra stiprioji šio paketo pusė.

Skirtingai nuo MathCad, kuris riboja sukurtų algoritmų perkėlimo galimybes, Maple galima užrašyti bei perskaityti lygtis ir „gryno teksto" forma, kuri panaši į FORTRAN.

Kodo generavimas
----------------

Iš gautų sprendinių prireikus generuojamas C ar FORTRAN kodas, kurį lengva pritaikyti ir C++ bei Java programose. Skirtingai nuo MATLAB ir MathCad, kurie patys siūlo skaitmeninio sprendimo galimybes, Maple prireikus yra geras įrankis kuriant tradicine programavimo kalba parašytą skaitmeninio užduoties sprendimo programą. Tokie sugeneruoti fragmentai naudingi ir tada, jei kuriama programa bus vykdoma vienu metu daugeliu procesorių superkompiuteryje, arba jei sprendimo algoritmas, jo duomenų struktūros yra tokios, jog ir naudojant „palengvinto programavimo" paketus programa neužrašoma pastebimai paprasčiau. Šis metodas efektyvus dirbant su matricomis, nes šiuo atveju glaustai užrašomas matricas turintis reiškinys „išskleidžiamas" į matricų bibliotekos nenaudojantį kodą bei neretai taip pat randami analitiniai matricų inversijos ir kiti sprendiniai. Maple sugeneruotas kodas naudojamas ir taikomosiose, galutiniam vartotojui skirtose programose.

Skaitmeninio sprendimo gali ir neprireikti, jei Maple randa analitinį sprendinį.

Vartotojo sąsaja
----------------

Maple komandų sistema savo sudėtingumu prilygsta eilinei programavimo kalbai ir jai gerai išmokti reikia maždaug tiek pat laiko. Tačiau kadangi šį paketą neretai naudoja jau programuoti mokantys žmonės, tai dideliu trūkumu nelaikoma.

Komandos pavyzdys
-----------------

Komanda sprendžianti antros eilės diferencialinę lygtį {\displaystyle {\frac {d^{2}y}{dx^{2}}}(x)-3y(x)=x} su pradinėmis sąlygomis {\displaystyle y(0)=1}, {\displaystyle y'(0)=2}:

`dsolve( {diff(y(x),x,x) – 3*y(x) = x, y(0)=1, D(y)(0)=2}, y(x) );`

Šaltiniai
---------

1. ↑  MacCallum, Malcolm A. H. (2018). „Computer algebra in gravity research". *Living Reviews in Relativity*. **21** (1): 6. doi:10.1007/s41114-018-0015-6. ISSN 2367-3613. PMC 6105178. PMID 30174551.
2. ↑  „History of Maple". 1998-12-15. Suarchyvuotas originalas 2020-10-25. Nuoroda tikrinta 2020-04-06.
3. ↑
| Mačeratait. *Comune di Macerata* |
| --- |
| *Senamiestis* |
|  |
| 

MačerataMačerata

43°18′0″ š. pl. 13°27′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.30000°š. pl. 13.45000°r. ilg.﻿ / 43.30000; 13.45000﻿ (Mačerata)Koordinatės: 43°18′0″ š. pl. 13°27′0″ r. ilg.﻿ / ﻿43.30000°š. pl. 13.45000°r. ilg.﻿ / 43.30000; 13.45000﻿ (Mačerata) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Italijos vėliava Italija |
| **Regionas** | Markė |
| **Provincija** | Maceratos provincija |
|  |
| **Meras** | Romano Carancini |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 43 019  |
| **Plotas** | 92,73 km² |
| **Tankumas** (2010) | 464 žm./km² |
| **Altitudė** | 315 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 62100 |
| **Tel. kodas** | 0733 |
| **Tinklalapis** | www.comune.macerata.it |
| **Miesto globėjas (-ai)** | Šv. Julianas Vargšas |

**Mačerata** (it. *Macerata*) – miestas Italijoje, Markėje, Maceratos provincijos sostinė.

Istorija
--------

Mačeratos senamiestis yra ant kalvos tarp Čienčio ir Potencos upių. Picėnai čia buvo įkūrę miestą *Ricina*, o romėnų laikais buvo *Recina* ir *Helvia Recina*. Barbarams sugriovus *Helvia Recina*, gyventojai apsistojo ant kalvų ir atstatė miestą iš pradžių viršuje, o laikui bėgant ir kalvų papėdėje. Atstatytas miestas vadinosi Mačerata.

Sferisterio Operos Festivalis
-----------------------------

Sferisterio arena naktį.
Liepą ir rugpjūtį Sferisterio arenoje, turinčioje 3,5-4,5 tūkst. vietų (priklausomai nuo operos pastatymo), vyksta Sferisterio Operos Festivalis. Tai didelė neoklasikinė arena, pastatyta XIX a. trečiame dešimtmetyje architekto Ireneo Aleandri žaisti rankinį. Orkesto duobė tokia plati, kad muzikantai, būdami skirtingose pusėse viens kito negirdi. Pirmoji pastatyta opera buvo Giuseppe Verdi *Aida* 1921 m. Ją reklamavo „Società Cittadina" asociacija, vadovaujama grafo Pieralberto Conti. Arena buvo pertvarkyta į lauko teatrą su milžiniška paraboline scena. Orkestras grojo už scenos, o žiūrovų kėdėd buvo aplink ją. Šoninės sienos vidury buvo pastatytos milžiniškos durys, pro kurias atvyko Egipto užkariautojai. Plakatus padarė oficialus *Aidos* darbuotojas Veronoje Plino Codognato ir dailininkas Emilio Lazzari. Operai, ypač triumfo žygiui reikėjo labai daug statistų (apie tūkstantį, dar buvo arklių ir kupranugarių). Francisca Solari interpretavo *Aidą*, o tenoras Alessandro Dolci atliko Radamo rolę. Kadangi miestiečių vaišingumas buvo didelis opera užtruko: ji buvo pakartota 17 kartų, o tai iki šiol nesumuštas rekordas. Kitais metais buvo atlikta *La Gioconda*. Iki 1927 m. operos nebuvo statomos, tik garsus tenoras Beniamino Gigli atliko koncertą karo invalidams.

Miestai partneriai
------------------

Miestai, su kuriais Mačerata yra užmezgusi partnerystės ryšius:

* Vokietija Aukštutinio Pfalco Veidenas, Vokietija, nuo 1963 m.
* Prancūzija Isi le Mulino, Prancūzija, nuo 1982 m.
* Malta Floriana, Malta, nuo 2007 m.
* Albanija Kamzė, Albanija, nuo 2010 m. kovo 13 d.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Archived copy". Suarchyvuotas originalas 2013-09-21. Nuoroda tikrinta 2012-06-01.`{{cite web}}`: CS1 priežiūra: archived copy as title (link)
*Kitos reikšmės – Katrina (reikšmės).*
Uraganas Katrina prieš pasiekdamas savo stiprumo zenitą
Uragano Katrina nueita trajektorija
**Uraganas Katrina** buvo 2005 metais praūžęs, daugiausiai nuostolių padaręs, vienas iš penkių kruviniausių uraganų JAV istorijoje.

Uraganas Katrina užima šeštą vietą tarp stipriausių užfiksuotų Atlanto vandenyno uraganų. Uraganas Katrina susiformavo virš Bahamų salų 2005 metų rugpjūčio 23 dieną. Šis vidutinio stiprumo tuomet dar pirmos kategorijos uraganas iš pradžių praūžė pietų Floridoje. Tuomet žuvo keletas žmonių, buvo sukeltas potvynis. Vėliau Meksikos įlankoje uraganas pradėjo sparčiai stiprėti. Rugpjūčio 24 dieną iki trečios kategorijos sustiprėjęs uraganas smogė pietų Luizianoje. Daugiausiai dėl audros sukeltų bangų buvo suniokota Meksikos įlankos pakrantė nuo centrinės Floridos iki Teksaso. Skaudžiausiai jau penktos kategorijos uraganas Katrina smogė Naujajam Orleanui, Luizianos valstijoje. Kranto pylimo sistema visiškai žlugo, todėl visas miestas buvo užtvindytas.

Federalinė apsaugos nuo potvynio sistema Naujajame Orleane nesuveikė beveik penkiasdešimtyje vietų. Galiausiai buvo užtvindyta 80 procentų miesto ir šalia esančių apylinkių. Potvynio vanduo neslūgo keletą savaičių. Per uraganą ir jo sukeltą potvynį žuvo mažiausiai 1836 žmonės. Uraganas Katrina tapo kruviniausiu uraganu Jungtinėse Valstijose. Ekonomistas ir krizių konsultantas Rendelas Belas, atsiųstas į uragano nuniokotą teritoriją po kranto pylimų sistemos nesėkmės, rašo, kad „2005 metų uraganas Katrina buvo didžiausia stichinė nelaimė Jungtinių Amerikos Valstijų istorijoje. Uragano nuostoliai viršija 100 milijardų JAV dolerių sumą."

Galerija
--------

* Potvynis Venecijoje, Luizianos valstijoje Potvynis Venecijoje, Luizianos valstijoje
* Patvinęs transporto mazgas šiaurės vakarų Naujajame Orleane.Patvinęs transporto mazgas šiaurės vakarų Naujajame Orleane.
* JAV pakrantės apsaugos pareigūnas ieško išgyvenusiųjų Naujajame Orleane po Uragano Katrina.JAV pakrantės apsaugos pareigūnas ieško išgyvenusiųjų Naujajame Orleane po Uragano Katrina.
* Tuometinis JAV prezidentas Džordžas Bušas stebi Uragano Katrina padarinius pro savo lėktuvo langą.Tuometinis JAV prezidentas Džordžas Bušas stebi Uragano Katrina padarinius pro savo lėktuvo langą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Richard D Knabb; Rhome, Jamie R.; Brown, Daniel P (2005 m. gruodžio 20 d.; updated August 10, 2006). „Tropical Cyclone Report: Hurricane Katrina: 23-30 August 2005" (PDF). National Hurricane Center. Nuoroda tikrinta 2006-05-30. `{{cite web}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. 1 2  Dan D Swenson; Marshall, Bob (2005 m. gegužės 14 d.). „Flash Flood: Hurricane Katrina's Inundation of New Orleans, August 29, 2005". Times-Picayune. Suarchyvuotas originalas (SWF) 2012-10-17. Nuoroda tikrinta 2009-07-26.
3. ↑  Bell, Randall. *Real Estate Damages*.
Memrise|  |
| Pramonė | Informacinės technologijos |
| Įkurta | 2005 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Greg Detre, Ed Cooke, Ben Whately |
| Centrinė būstinė | JAV |
| Produktai | kalbų mokymosi programa |
| Tinklalapis | www.memrise.com |

**Memrise** – dalijimosi ekonomikos, žaidybinės formos kalbų mokymosi programėlė bei tinklalapis, kurioje kursus gali gali siūlyti ir savanoriai. Specializuojasi kalbų mokymosi kursuose. Tarp neoficialių savanorių sukurtų kursų yra lietuvių, latvių kalbos kursai ir kt. Joje naudojami kai kurie mnemonikos principai. Remiasi *freemium* verslo modeliu.

Edas Kukas, įsiminimo turnyrų nugalėtojas, kartu su Prinstono universiteto neuromoklsininku Gregu Detriu sukūrė mokymosi programą. Kuriant programą bendradarbiavo su Londono universiteto tyrėjais, kreipėsi į atminties srities ekspertus ir prašė atlikti bandymų ciklą, kad galėtų išsiaiškinti lengviausius ir veiksmingeisius įsiminimo būdus.

Vienas iš būdų, kuriuo kalbos moko Memrise, yra žodžių tvarkos sumaišymas. Toks būdas leidžia įsiminti kelis naujus žodžius. Kartojate juos vėl ir vėl skirtinga tvarka, kol gerai išmokę pereinate į kitą lygį. Mokomi žodžiai sudedami į sakinius su panašiai skambančiais, kad besimokant būtų lengviau atsiminti. Programėlė remiasi pripažintu kalbos mokymosi metodu – asociacijomis. Kartais aplikacija parodys vaizdų, kad nauji žodžiai sukeltų asociacijas ir taip įsimintų dar geriau. Ši programėlė leidžia nusistatyti kalbos mokymosi sudėtingumo lygį – nuo pradinuko iki pažengusio kalbėtojo.

Išnašos
-------

1. ↑  „Kaip per akimirką įsiminti ilgam. O jei tai lietuvių kalba?". *Lietuvos žinios*. Suarchyvuotas originalas 2018-11-10. Nuoroda tikrinta 2018-11-10.
| Čerskio akmuo |
| --- |
| Čerskio akmens viršukalnėČerskio akmens viršukalnė |
| **Aukštis** | 728,4 m |
| **Žemynas** | Azija |
| **Šalys** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Kalnynas** | Primorjės kalnagūbris |
| **Koordinatės:** | 51°52′39″ š. pl. 104°50′15″ r. ilg.﻿ / ﻿51.87750°š. pl. 104.83750°r. ilg.﻿ / 51.87750; 104.83750Koordinatės: 51°52′39″ š. pl. 104°50′15″ r. ilg.﻿ / ﻿51.87750°š. pl. 104.83750°r. ilg.﻿ / 51.87750; 104.83750 |

Nepainioti su Čerskio viršūne

**Čerskio akmuo** (rus. *Камень Черского*) – viršukalnė prie
Baikalo ežero, dešiniajame Angaros ištakos krante, prie Listviankos gyvenvietės, Irkutsko rajone, Irkutsko srityje, Rusijoje. 

728,4 m. aukščio viršukalnė yra pavadinta pirmojo mokslininko, ištyrusio Baikalo ežero krantus, lietuvių 1863 m. sukilėlio, o vėliau tremtinio ir geologo Jono Čerskio garbei.

Šiuo metu tai labai populiarus turistinis objektas, gausiai lankomas įvairiu metų laiku. Į viršukalnę galima užlipti pėsčiųjų trasa arba pasikelti specialiu keltuvu. Viršukalnėje yra įrengta apžvalgos aikštelė, nuo kurios atsiveria stulbinantis vaizdas į Baikalo ežerą, Angaros upės ištaką bei priešingame Angaros krante esantį Baikalo uostą.
**Merė Hyus** (val. *Meri Huws*, g. 1957 m. rugsėjį) – buvusi Valų kalbos komisarė. Gimė Karmartenšyre, mokėsi Fišgardo vidurinėje mokykloje, Aberistvito universitete, kur baigė teisę ir politiką, o Oksfordo universitete studijavo socialinio darbuotojo specialybę. Bangoro universitete ji vadovavo visą gyvenimą trunkančio mokymosi fakultetui, šiame universitete ėjo rektoriaus pavaduotojo pareigas.

Nuo 1981 iki 1983 m. M. Hyus buvo Valų kalbos draugijos pirmininkė, o nuo 1993 iki 1997 m. – paprastoji Valų kalbos tarybos narė. M. Hyus yra leiboristų partijos narė.

Nuo 2004 m. buvo Valų kalbos tarybos pirmininkė, kol 2012 m. kovą ši organizacija buvo panaikinta, nes buvo įkurta Valų kalbos komisaro pareigybė. 2012 m. M. Hyus tapo pirmąja Valų kalbos komisare, jos kadencija baigėsi 2019 m. kovą.

2020 m. balandį M. Hyus buvo paskirta eiti Nacionalinės Velso bibliotekos prezidento pareigas, bibliotekos istorijoje ji tapo pirmąja šias pareigas užėmusia moterimi.

Išnašos
-------

1. ↑  „Meri Huws". *Companies House*. Nuoroda tikrinta 2022-04-15.
2. 1 2 3  „Meri Huws". Alchetron. 2018-07-08. Nuoroda tikrinta 2021-03-14.
3. ↑  „New language commissioner announced". *BBC News* (britų anglų). 27 lapkričio 2018. Nuoroda tikrinta 26 vasario 2021.
4. ↑  „Members of the Board". The Nacional Library of Wales. Suarchyvuotas originalas 2021-04-21. Nuoroda tikrinta 2021-03-14. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|dead-url=` ignoruotas (`|url-status=` suggested) (pagalba)
Prancūziškos suknios (apie 1760 m.) iš *chiné* ausinio fragmentas.
**Metmenų marginimas** (angl. *Warp printing*; rus. *печатание основы*) – metmenų siūlų marginimas (prieš apmetant arba jau apmestų) savitam piešinio efektui išaustame audinyje sudaryti. Tai tekstilės technologija, kombinuojanti tekstilės marginimą ir audimą, po kurio gaunamas raštuotas audinys.
Naudojamas šilkinių, medvilninių audinių, kilimų gamyboje.

Metmenų siūlai marginami prieš imant austi, taip gaunamas švelniai miglotas, pasteliškas raštas. Ši tekstilės technologija buvo ypatingai populiari XVIII a. audžiant audinius vasariniams drabužiams.

Šilko ir taftos audiniai, pagaminti šia technologija, turi daug pavadinimų, pvz. *chiné*, *Pompadūr tafta* (angl. *Pompadour taffeta*, pagal *Madame de Pompadour*) ir *chiné à la branche*. Taip buvo gaminamas ir *chiné aksomas*, nors jo audimas šia technologija labai sudėtingas, taip austas aksomas buvo labai brangus, jį taip XVIII a. audė tik keliose Prancūzijos vietose.

Nuorodos
--------

1. 1 2 3  „Printing of Silk Warps for the Manufacture of Chiné Silk" (PDF). *Posselt's Textile Journal*. 1907 m. gruodžio mėn. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2013-08-18. Nuoroda tikrinta 14 February 2013. `{{cite journal}}`: Patikrinkite date reikšmes: `|date=` (pagalba)
2. 1 2 3  Fukai, Akiko (2002). *Fashion : the collection of the Kyoto Costume Institute : a history from the 18th to the 20th century*. Köln [etc.]: Taschen. p. 56. ISBN 9783822812068.
3. ↑  „Robe and petticoat". Victoria & Albert Museum. Nuoroda tikrinta 14 February 2013.
Sūrožemio profilis
**Sūrožemiai** (*Solonetz*) – sausringų stepių dirvožemių sistematinė grupė. Susidarę žemesnio reljefo vietose. Profilis – ryškiai diferencijuotas. Ne giliau kaip 100 cm gylyje turi natringąjį Btn diagnostinį horizontą, kuriame daug natrio, magnio druskų ir judrių molio dalelių, kurių 15–40 % daugiau negu virš jo esančiuose horizontuose. Viršutinis pilkšvasis humusinis horizontas menkai struktūringas, nestoras. Sausi sūrožemiai būna kieti, supleišėję į luistus, įmirkę išbrinksta, lipnūs.

Sūrožemiai paplitę sausringame žemyniniame klimate (400–500 mm per metus). Randami kartu su druskožemiais, juodžemiais, kaštonžemiais, verstžemiais. Užima 8 % pasaulio dirvožemio dangos (apie 135 mln. ha). Paplitę Ukrainoje, Rusijoje, Kazachijoje, Vengrijoje, Bulgarijoje, Kinijoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kanadoje, Pietų Afrikoje ir Australijoje.

Sūrožemio augalija
Sūrožemiai, kurių viršutinis horizontas gana storas, šviežiai išdirbti būna derlingi. Gipsinami, giliai ariami, tręšiami, drėkinami, apsėjami daugiametėmis žolėmis tinka žemdirbystei.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *sūrožemiai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXII (Sko–Šala). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
2. 1 2  World reference base for soil resources 2014, FAO.
Pradžiažemio profilis
**Pradžiažemiai** (*Regosols*) – sistematinė jaunų, gerai natūraliai drenuojamų automorfinių dirvožemių grupė. Tai pradinės dirvodaros dirvožemiai, paprastai susidarantys po erozijos ar pirminės dirvožemio dangos dirbtinio sunaikinimo. Pradžiažemiuose yra tik pilkšvojo horizonto užuomazgų, jis labai mažai humusingas.

Pradžiažemiai užima 260 mln. ha plotą. Randami kartu su uolėtžemiais, kalkžemiais ir smėlžemiais. Apie 50 mln. ha paplitę tropikuose, 36 mln. ha – kalnuotose vietovėse. Nesudaro ištisų plotų. Jų esama kalnų, kalvų, griovių, pylimų šlaituose, rekultivuotuose karjeruose. Lietuvoje pradžiažemiai užima 0,36 % dirvožemio dangos (apie 229 km²). Daugiausia paplitę Pietų Lietuvos, Aukštaitijos ir Žemaitijos kalvų stačiuose šlaituose, vėjo pustomose Kuršių nerijos kopose.

Dykumose pradžiažemiai žemės ūkio reikšmės praktiškai neturi. Vietose, kur iškrenta 500–1000 mm kritulių per metus, norint išdirbti pradžiažemius, reikia drėkinimo, nes drėgmė dirvoje nesusilaiko.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Algirdas Juozas Motuzas. *pradžiažemiai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010
2. 1 2  World reference base for soil resources 2014, FAO.
| **Kęstutis Kaltenis** |
| --- |
| Visas vardas | Antanas Kęstutis Kaltenis |
| Gimė | 1935 m. balandžio 18 d.Beržytės vnk. Kėdainių apskritis |
| Mirė | 2022 m. spalio 6 d. (87 metai)Skinderiškio vs. Kėdainių rajonas |
|  |
| Veikla | miškininkas, dendrologas |
|  |
| Žinomas (-a) už | Skinderiškio dendrologinio parko įkūrėjas |

**Antanas Kęstutis Kaltenis** (1935 m. balandžio 18 d. Kėdainių r. Beržytės vnk. – 2022 m. spalio 6 d. Kėdainių r.) – miškininkas, dendrologas, Skinderiškio dendrologinio parko įkūrėjas ir ilgametis prižiūrėtojas.

Nuo 1966 m. eiguvos sodyboje K. Kaltenis pradėjo sėti dekoratyvinius medžius ir krūmus. Sėklas rinko botanikos soduose bei buvusių dvarų parkuose.
1971 m. K. Kalteniui buvo patikėta sutvarkyti ir performuoti 125 ha ganyklų plotus šalia Šušvės, buvusios Skindieriškio dvarvietės vietoje.
Šiuo metu jo prižiūrimame parke yra sukaupta apie 1300 rūšių, formų ir veislių sumedėjusių augalų. Iš jų 1150 lapuočių ir 150 spygliuočių. Tai viena gausiausių dendrologinių kolekcijų Lietuvoje. Parko augalų grupes K. Kaltenis derino su riedulių kompozicimis bei liaudies meistrų medžio skulptūromis.

Įvertinimas
-----------

* 1993 m. Valdo Adamkaus premija už Skindieriškio dendrologinio parko sukūrimą ir išpuoselėjimą.
* 2011 m. Aplinkos ministerijos Viktoro Bergo premija už atsidavimą savo profesijai, darbą puoselėjant miškus.

Nuorodos
--------

1. ↑  Navasaitis M. Skinderiškio dendroparkas, 2006. p.11.
2. ↑  Lietuvos miško savininkų asociacija
3. ↑  „Krakių seniūnija". *postilla.mch.mii.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-05. Nuoroda tikrinta 2016-04-24.
4. ↑  Aplinkos ministerija Archyvuota kopija 2012-11-02 iš Wayback Machine projekto.