recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Hvaihė |
| --- |
| Hvaihė Bengbu mieste Hvaihė Bengbu mieste |
| **Ilgis** | 1078 km |
| **Baseino plotas** | 174 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 1000 m³/s |
| **Ištakos** | Tongbajaus kalnai |
| **Žiotys** | Hundzės ežeras |
| **Šalys** | Kinijos vėliava Kinija |

**Hvaihė** (kin. 淮河, pinyin: *Huái Hé*) – upė rytų Kinijoje, Jangdzės ir Chvangchės tarpupyje. Prasideda Henano provincijoje, Tongbajaus kalnuose. Teka į rytus Didžiąja Kinijos lyguma. Įteka į Hundzės ežerą, kanalais sujungtą su Jangdze ir Geltonąja jūra.

Didžiausi intakai: Honghė, Kvanhė, Guohė, Huihė (kairieji).

 Upės baseinas
Vidutinis Hvaihės debitas yra ~1000 m³/s, tačiau musonų metu kyla smarkus poplūdis, kurio metu upės debitas siekia 10-13 tūkst. m³/s. Upė neša daug nešmenų, dėl kurių kyla dugnas ir kyla grėsmė aplinkinei lygumai. Upės vaga istorijos bėgyje migravo – įtekėdavo tai į Chvangchę, tai į Jangdzę, tai į Geltonąją jūrą. XX a. vid. įrengti irigaciniai mechanizmai ir sudarytas Hundzės ežeras padėjo sumažinti užtvindymų grėsmę. Dabar didžioji vandens dalis nuteka į Jangdzę.

Upės žemupys laivuojamas, su kitomis upėmis jungiasi Didžiuoju Kinijos kanalu. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Svarbiausi miestai prie Hvaihės – Hvainanas, Bengbu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 471-472
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Nuodadančio oda iš arti. Matyti osteodermai.
**Osteodermas** (lot. *osteoderm*; angl. *osteoderm*), *antriniai odos sukaulėjimai* – kai kurių stuburinių gyvūnų odos mezoderminiame sluoksnyje susidarę kauliniai dariniai, paprastai nedidelių plokštelių pavidalo. 

Odos kauliniai dariniai stuburinių evoliucijoje susidarė ne vieną kartą ir nepriklausomai skirtingose tetrapodų grupėse, jie nėra žuvų kaulinių žvynų homologai.

Osteodermai būdingi daugeliui šiuolaikinių ir išmirusių roplių grupių. Juos turėjo arba dabar turi daugelis dinozaurų (ypač ankilozaurų ir stegozaurų), primityvių archozaurų, plakodontų, parejazaurų, krokodilų, kai kurie driežai (scinkai, *Cordylidae*, gluodenai, nuodadančiai). Iš šiuolaikinių roplių labai gerai išvystytus osteodermus turi krokodilai. Jų osteodermai būna po raginiais skydeliais. Galvos osteodermai gali suaugti su kaukolės kaulais. Vėžlių šarvuose osteodermai sudaro periferines (*peripherale*), nuchalines (*nuchale*) ir pigalines (*pygale*) karapakso kaulines plokšteles.

Žinduoliams osteodermai nebūdingi, bet kai kurie jų turi, pvz. šiuolaikiniai (šarvuočiai) ir išmirę (gliptodontai ir antžeminiai tinginiai) nepilnadančiai. Koriumo (dermos) suragėjusiems dariniams priskiriami ir prie kaukolės kaulų priaugantys *ossa cornua*,kurie sudaro porakanopių ragų kaulinius pamatus. Dykaragiuose ir žirafiniuose šie kaulai nuolatiniai. Elninių *ossa cornua* keičiami, jie kasmet nukrenta, nes osteoklastai suardo jų pamatus. Nukritusių ragų tvirtinimo vietas apauga oda, o vėliau po oda ima formuotis nauji kaulai.

Odos raginiai dariniai pirmiausia atlieka apsauginę funkciją. Šiuolaikinių krokodilų osteodermai turi tankų kraujagyslių tinklą, todėl veikia ne tik kaip šarvas, bet ir kaip termoreguliacijos organas. 

* Ampelozauro osteodermaiAmpelozauro osteodermai
* Etozauro osteodermų išsidėstymasEtozauro osteodermų išsidėstymas
* Senovinio krokodilo deinozucho osteodermai.Senovinio krokodilo deinozucho osteodermai.
* Struthiosaurus occitanicus osteodermai*Struthiosaurus occitanicus* osteodermai
Joninių slėnio renovacija (scenos, žiūrovų tribūnų ir susisiekimo komunikacijų statyba)
Bendrovės "Achema" akmuo, žymintis Dviračių tako pradžią Joninių slėnyje
**Joninių slėnis** - slėnis, esantis Jonavos mieste, tarp Rimkų mikrorajono bei Jonavos ligoninės ir Jonavos stadiono, netoli Jonavos sporto komplekso statybvietės ir Jonavos žydų kapinių. Poilsio ir pramogų vieta. Kasmet čia rengiamos Joninės. Vyksta Joninių misterija „Esame baltai". Gerais orais Jonavoje Jonines švenčia apie 10 tūkstančių jonaviečių ir miesto svečių.

Vasarą slėnis tampa didžiule žaliuojančia pieva, kurioje vyksta jaunuolių bei šeimų piknikai, poilsiaujama, laksto ir netoliese esančiuose tvenkiniuose maudosi vaikai. Slėnyje stovi didelė aikštė su scena, 1500 žiūrovų vietų ir laikinosios prekybininkų vietos.

Slėnyje įrengti dviračių takai. 2012 m. paskelbtas konkursas pastoviai Joninių slėnio scenai įrengti. 2015 metais darbai buvo užbaigti. Be scenos yra įrengtos žiūrovų tribūnos, nutiestos susisiekimo komunikacijos, pastatytas Jonavos žiemos kalnų sporto kompleksas.

Galerija
--------

* 
* 
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Geografinė vieta (Wikimapia)
2. ↑  Sporto, sveikatingumo ir pramogų kompleksas Jonavoje Archyvuota kopija 2012-02-16 iš Wayback Machine projekto. (Autoriai: L.Amankavičiūtė, R.Grūbinskas, V.Putna, L.Putnienė)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Joninių slėnis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Jonghė永和 |
| --- |
| *Vietinė mokykla* |
|  |
| 

JonghėJonghė

25°00′27″ š. pl. 121°30′59″ r. ilg.﻿ / ﻿25.00750°š. pl. 121.51639°r. ilg.﻿ / 25.00750; 121.51639﻿ (Jonghė)Koordinatės: 25°00′27″ š. pl. 121°30′59″ r. ilg.﻿ / ﻿25.00750°š. pl. 121.51639°r. ilg.﻿ / 25.00750; 121.51639﻿ (Jonghė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Taivano vėliava Taivanas |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 236 356  |
| **Plotas** | 5,7138 km² |
| **Tankumas** (2010) | 41 366 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** | www.yonghe.ntpc.gov.tw |
|  **Vikiteka** | Jonghė |

**Jonghė** (kin. 永和, pinyin: *Yǒnghé*; pe̍h-ōe-jī: *Éng-hô*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane. Tai mažiausias pagal plotą Sinbėjaus rajonas.

Geografija
----------

Jonghė nuo Taipėjaus šiaurėje ir rytuose skiria Sindiano upė. Pietuose ir vakaruose ribojasi su Džonghė rajonu, su kuriuo dalinasi administracinėmis įstaigomis. Tai tankiausiai gyvenama vieta Taivane ir viena tankiausių pasaulyje. Beveik visa teritorija apstatyta butų kompleksais. Didžiausi žalieji plotai yra palei Sindiano upės krantus ir šiaurės vakaruose esančiame Ženajaus parke.

Istorija
--------

Iki 1958 m. Jonghė buvo pietinė Džonghė rajono dalis. 1946 m. gyveno 30 000 žmonių. Gyvenvietei išaugus, ji 1958 m. tapo atskiru miesteliu (镇, *zhen*), o jau 1979 m. gavo ir miesto (市, *shì*) statusą. 2010 m. gruodžio 25 d. sukūrus naująjį Sinbėjaus miestą, Jonghė tapo vienu iš jo rajonų (区, Qū).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSinbėjaus rajonai |
| --- |
|  |
| Administracinis centras: **Bančiao** |
|  |
| Šiauriniai | 
Bali · Danšujus · Dzinšanas · Linkou · Sandži · Šimenas · Vanli | Sinbėjaus padėtis Taivano žemėlapyje |
|  |
| Rytiniai | 
Gongliao · Pinglinas · Pingsi · Šenkengas · Šidingas · Sidži · Šuangsi · Žuifangas |
|  |
| Vakariniai | 
Bančiao · Džonghė · Jingė · Jonghė · Ludžou · Sančongas · Sindžuangas · Šulinas · Taišanas · Tučengas · Vugu |
|  |
| Pietiniai | 
Sansija · Sindianas · Vulajus |

 |
**Andrejus Baranovas** (g. 1959 m. rugpjūčio 24 d. Kostromoje) – Lietuvos rusų literatūros tyrinėtojas, komparatyvistas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras nuo 2002 m.

Biografija
----------

1980 m. baigė Kostromos universitetą. 1981–1984 m. dėstė Kostromos technologiniame universitete, 1986–1987 m. ir 1991–1994 m. Šujos pedagoginiame institute, 1992–1994 m. Komparatyvistikos katedros vedėjas. 1994–1997 m. Maskvos universiteto filologijos fakulteto Slavistikos katedros habilitantas (polonistikos specialybė). Nuo 2003 m. Vilniaus pedagoginio universiteto Slavistikos fakulteto Lenkų filologijos katedros dėstytojas; nuo 2004 m. docentas.

Mokslinė veikla
---------------

Veikale „Fiodoras Dostojevskis ir lenkų literatūra: Iki 1918 m." (2001 m.), publikacijose apie rašytojų kūrybą tyrinėja rusų ir lenkų literatūrų ryšius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Andrejus Baranovas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 770 psl.
Aharonas Amiras, 1967
**Aharonas Amiras** (1923 m. sausio 5 d. Kaune – 2008 m. vasario 28 d. Tzrifino mieste, Izraelis) – žydų rašytojas, poetas, vertėjas.

Biografija
----------

Gimė Kaune, 1933 m. kartu su šeima emigravo į Palestinos mandatą – Jungtinės Karalystės valdytą teritoriją Artimuosiuose Rytuose. Baigė Jeruzalės Hebrajų universitetą. Įkūrė ir aštuoniolika metų redagavo literatūros žurnalą „Keshet". 2005 m. apdovanotas Izraelio ministro pirmininko Apdovanojimu.

Kūryba
------

Iš anglų ir prancūzų kalbų į hebrajų kalbą išvertė apie 300 knygų. Hebrajų kalba parašė romanų, poezijos kūrinių:

* *Qadim* (poezija), 1949
* *Love* (apsakymai), 1951
* *And Death Shall Have No Dominion* (romanas), 1955
* *Seraph* (poezija), 1956
* *Nun* (trilogija), 1969–1989
* *Yated* (poezija), 1970
* *Prose* (apsakymai), 1972
* *A Perfect World* (romanas), 1975
* *A Separate Peace* (poezija), 1979
* *Aphrodite or the Organized Tour* (apysaka), 1984
* *Heres* (poezija), 1984
* *The Clouds Return After the Rain* (poezija), 1991
* *Aaron's Rod* (poezija), 1996
* *The Villains* (romanas), 1998

Nuorodos
--------

* Aharon Amir Archyvuota kopija 2007-11-17 iš Wayback Machine projekto.
| Medaliai |
| --- |
|
| Vyrų sportinis šaudymas |
| **Atstovaujant: Jungtinių Arabų Emyratų vėliava Jungtiniai Arabų Emyratai**  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas** | 2004 Atėnai | Dupletas |

**Ahmadas Mohamadas Hašeras al-Maktumas** (arab. أحمد آل مكتوم = *Aḥmad Āl Maktūm*) g. 1963 m. gruodžio 31 d. Dubajuje) – Jungtinių Arabų Emyratų sportinis šaulys, olimpinis čempionas. Dubajaus karališkosios šeimos narys.

Biografija
----------

2000 m. Al Maktoum pateko į 2000 m. vasaros olimpines žaidynes, kuriose varžėsi dvejuose rungtyse. Tranšeto rungtyje sportininkas pataikė į 111 taikinių ir liko 18-as, o dupleto rungtyje nušovęs 120 taikinių liko 23-as. 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pateko į dviejų rungčių finalus: 4-a vieta tranšeto rungtyje ir aukso medalis dupleto rungtyje. Al Maktoum tapo pirmuoju olimpiniu medalininku atstovaujančiu Jungtinius Arabų Emyratus. 2005 m. sezono metu šaulys laimėjo pasaulio taurės etapą. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Al Moktoum finalinių etapų nepasiekė: tranešte - 30 vieta, duplete - 7 vieta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Profile". olympedia.org. Nuoroda tikrinta 2021 m. sausio 9 d..
|  |
| --- |
| Ahomų kalba |
| Kalbama | Asamas, Indija Indija |
| Kalbančiųjų skaičius | mirusi |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | - |
| Kilmė | tajų-kadajų tajų  pietvakarių tajų   ahomų |
| Rašto sistemos | ahomų raštas |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | aho |

Ahomų rašmenys
**Ahomų kalba** – mirusi kalba, labiausiai į vakarus nutolusi džuangų-tajų kalbų atšaka, kuria kalbėjo ahomų tauta. Ji įkūrė Ahomų karalystę ir valdė Brahmaputros upės slėnio dalis dabartinėje Asamo valstijoje Rytų Indijoje nuo XIII iki XVIII a. Ahomų kalbą karalystėje vartojo, kol XVII a. pradėjo įsigalėti asamų kalba. XVIII a. pradžioje jau nebuvo nė vieno šios kalbos kaip gimtosios vartotojo, nors yra šia kalba sukurtų išsamių rankraščių. Visiškai prarasta toninė kalbos sistema. Kalbą tik iš dalies dar žino nedidelė tradicinės ahomų religijos šventikų grupė, ir ji tenaudojama apeiginiams tikslams. Išlaiko kultūrinę reikšmę ir yra naudojama religinėms giesmėms ir literatūrai skaityti. Stengiamasi atgaivinti kalbą, remiantis esamų seserinių kalbų, ypač *Tai-Aiton* ir *Tai-Phake*, fonologija.

Kalba klasifikuojama į pietvakarių tajų kalbų šiaurės vakarų pogrupį dėl glaudžių giminystės ryšių su šanų, chamti kalbomis ir labiau nutolusia tajų kalba.

Nors kalba nebevartojama, išsamus 1795 m. ahomų ir asamų kalbų leksikonas, žinomas kaip „Bar Amra", yra išsaugojęs kalbos formą, kuria buvo kalbama Ahomo karalystės laikotarpiu. Ahomų kalba yra svarbi tajų kalbos studijose. Ji praktiškai nebuvo paveikta nei monų-khmerų, nei indoarijų kalbų, ir jos rašytiniai paminklai datuojami XIII a.

Charakteristika
---------------

Ahomų kalba klasifikuojama kaip pietvakarių tajų kalba. Ji turi savo raštą. Ahomų kalbai būdingos tajų kalbų savybės, tokios kaip:

* žodžių tvarka: veiksnys-veiksmažodis-papildinys,
* tonalumas
* monosilabizmas,
* kiekvienas skiemuo yra toninis ir prasideda priebalsiu ar priebalsių grupe; toliau eina balsis arba dvibalsis; galutinis priebalsis gali būti pridedamas, bet nėra būtinas,
* mažai inflekcijos,
* analitinė sintaksė.

Kalbant ir rašant ahomų kalba, daug kas priklauso nuo konteksto ir auditorijos interpretacijos. Galima praleisti keletą sakinio dalių; veiksmažodis ir būdvardžiai liks, tačiau kitų kalbos dalių, ypač įvardžių, galima atsisakyti. Veiksmažodžiai neturi laikų, o daiktavardžiai neturi daugiskaitos. Laiko tarpai gali būti identifikuojami prieveiksmiais, veiksmažodžių formomis ar pagalbiniais žodžiais, pateiktais prieš veiksmažodį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Diller, A. (1993). Tai Languages. In *International Encyclopedia of Linguistics* (Vol. 4, pp. 128-131). Oxford, UK: Oxford University Press.
2. ↑  Hongladarom, K. (2005). Thai and Tai Languages. In *Encyclopedia of linguistics* (Vol. 2, pp. 1098-1101). New York, NY: Fitzroy Dearborn.

Nuorodos
--------

* tadcassam.org Tai Ahom Development Council (TADC)
* aho Duomenys apie kodu „aho" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Andrejus Gromykarus. *Андре́й Андре́евич Громы́ко*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1909 m. liepos 18 d.Mogiliavo gubernija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1989 m. liepos 2 d. (79 metai)Maskva, Rusijos TFSR, SSRS |
| Palaidotas (-a) | Novodevičės kapinėse |
|  |
| Veikla | tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, diplomatas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Bohater Pracy Socjalistycznej (dwukrotnie)Bohater Pracy Socjalistycznej (dwukrotnie) Nagroda LeninowskaNagroda Leninowska  Order Lenina (pięciokrotnie) Order Czerwonego Sztandaru Pracy Order "Znak Honoru" Krzyż Wielki Orderu Słońca Peru |
|  |
|  **Vikiteka** | Andrejus Gromyka |

**Andrejus Gromyka** (rus. *Андре́й Андре́евич Громы́ко*, blrs. *Андрэ́й Андрэ́евіч Грамы́ка*, 1909 m. liepos 18 d. Mogiliavo gubernijoje – 1989 m. liepos 2 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, diplomatas.

1957-1985 m. – TSRS Užsienio reikalų ministras, nuo 1985 iki 1988 m. – TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas. 1944 m. vadovavo TSRS delegacijai konferencijoje, įkūrusioje Jungtines Tautas. Suvaidino ryškų vaidmenį pokarinėje TSRS diplomatijoje. TSRS Aukščiausiosios Tarybos 2-ro ir 5–11 šaukimų deputatas, 1952-1956 m. – kandidatas į TSKP CK narius, 1956-1989 m. – TSKP CK narys, 1973–1988 m. – TSKP CK Politinio biuro narys.
| Segedasveng. *Szeged* |
| --- |
|              |
| *Segedas prie Tisos upės* |
|  |
| 

SegedasSegedas

46°15′0″ š. pl. 20°10′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.25000°š. pl. 20.16667°r. ilg.﻿ / 46.25000; 20.16667﻿ (Segedas)Koordinatės: 46°15′0″ š. pl. 20°10′0″ r. ilg.﻿ / ﻿46.25000°š. pl. 20.16667°r. ilg.﻿ / 46.25000; 20.16667﻿ (Segedas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Vengrijos vėliava Vengrija |
| **Medė** | Čongradas |
|  |
| **Gyventojų** (2014) | 161 291  |
|  |
|  **Vikiteka** | Segedas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Sègedas |

**Segedas** − miestas Vengrijos pietuose, prie Tisos upės, netoli Serbijos sienos; Čongrado apskrities centras. Tai ketvirtasis pagal dydį Vengrijos miestas.

Segedas vadinamas „Saulės miestu" ir yra įsikūręs prie Tisos ir Maros upių santakos. Mieste yra *Kupolo aikštė,* dydžiu prilygstanti Šv. Morkaus aikštei Venecijoje, Vyskupų rūmai ir neoromaninio stiliaus Katedra, dar vadinama *Įžadų bažnyčia*.

Istorija
--------

Karalių biustai mieste: ATR - Stepono Batoro ir Vengrijos - Gaboro Betleno
Miestas minimas nuo 1138 m. 1246 m. Segedas gavo miesto teises. 1498 m. Segedas tapo karališkuoju miestu.

XIX a. potvynis beveik sugriovė miestą. Tačiau miestas buvo atstatytas. Kad ateityje tokia nelaimė nepasikartotų, buvo įrengta užtvankų sistema.

Sportas
-------

### Baidarių ir kanojų irklavimas

Mieste tris kartus vyko pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo čempionatas.

### Futbolas

* Szeged 2011 FC futbolo klubas.
* Szeged LK

Nuorodos
--------

* Oficiali miesto svetainė Archyvuota kopija 2008-12-25 iš Wayback Machine projekto. (anglų, vengrų, vokiečių k.)
* Segedas (vengrų k.)
Smitsono instituto būstinė Vašingtone
Smithsonian logo.
**Smitsono institutas** (angl. *Smithsonian Institution*) – mokslo, tyrimų ir švietimo įstaiga bei jai priklausantis muziejų kompleksas JAV. Būstinė – Smitsono pilis Vašingtone.

Institutas remiamas JAV vyriausybės bei asmeninių aukų. Taip pat pelną gauna iš leidybinės bei komercinės veiklos (mokomųjų programų, žaidimų gamyba, suvenyrų prekyba).

Institutas pavadintas anglų mokslininko Džeimso Smitsono, paaukojusio visą savo turtą šios mokslinės įstaigos sukūrimui, garbei. Įkurtas 1846 m.

Tyrimai
-------

Institutas vyko tyrimus įvairiose mokslo srityse. Jam priklauso šie tyrimų centrai:

* Amerikos meno archyvai
* Smitsono astrofizikos observatorija ir susijęs Harvardo-Smitsono astrofizikos centras
* Carrie Bow jūrinių tyrimų stotis
* Liaudies gyvenimo ir kultūros paveldo centras
* Smitsono aplinkos tyrimų centras
* Žemės ir planetų tyrimų centras
* Aplinkosaugos ir tyrimų centras
* Fort Pyrso jūrinių tyrimų stotis
* Paukščių migracijos centras
* Muziejų saugojimo centras
* Smitsono tropikų tyrimų centras
* Woodrow Wilson tarptautinis mokslininkų centras
* Smitsono bibliotekų institutas

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
| **Irina Taranik** |
| --- |
| Gimimo vardas | rus. *Ирина Таранник* |
| Visas vardas | Irina Tarannik |
| Gimė | 1985 m. spalio 12 d. (37 metai)Blagoveščenskas, RTFSR |
| Gyven. vieta | nežinoma |
| Tautybė | Rusė |
| Pilietybė |  Rusija |
|  |
| Sritis | Teatras, kinas, TV |
| Pareigos | Aktorė |

**Irina Tarannik**, (g. 1985 m. spalio 12 d. Blagoveščenskas) – Rusijos aktorė.

Biografija
----------

Aktorės debiutas kine įvyko 2006 m. atlikdama nedidelius vaidmenis filmuose „Atvirkštinis žaidimas" ir „Stiprios moters silpnybės". O pirmąjį svarbų vaidmenį atliko 2010 m. seriale „Šachta. Sprogusi meilė". Aktorė įkūnijo Asią Paniną, kuri lieka užrakinta kasykloje, o vyras bando ją išgelbėti. Vėlesniais metais vėl gaudavo pagrindinius vaidmenis filmuose ir serialuose. Teigiamai įvertintas buvo Milos vaidmuo filme „Maniau, kad tu visada būsi" (2013) ir vaidmuo melodraminiame seriale „Kaimo mokytojas" (2015). 2016 m. buvo pasirodė keturių serijų serialas „Meilė yra kaip stichinė nelaimė".

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Šaltiniai
---------

1. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

| Smolensko operacija |
| --- |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1943 m. rugpjūčio 7 - spalio 2 d. |
| Vieta | Smolensko sritis |
| Rezultatas | TSRS pergalė |

 |
| Priešininkai |
| Tarybų Sąjunga TSRS | Trečiasis Reichas Trečiasis Reichas |
| Vadai |
| Tarybų Sąjunga Andrejus Jeriomenka, Vasilijus Sokolovskis | Trečiasis ReichasGiunteris fon Kliugė |
| Pajėgos |
| 1 252 600 | 850 000 |
| Aukos |
| 451 466 | 70 593 |

**Smolensko operacija** − Raudonosios armijos *Vakarų* ir *Kalinino frontų* puolamoji operacija 1943 m. rugpjūčio 7 d. − spalio 2 d. per Antrąjį pasaulinį karą.

*Vakarų* ir *Kalinino frontai* (vadai Vasilijus Danilovičius Sokolovskis ir A. I. Jeriomenka (*Андрей Иванович Ерёменко*) pralaužė Vokietijos armijų grupės „Centras" (vadas G. fon Kliugė) gynybą 400 km fronte, sutriuškino 7 divizijas, 14 divizijų padarė didelių nuostolių, prasiveržė į vakarus 200–250 km, užėmė Smolensko sritį, dalį Kalinino srities ir Baltarusijos rajonų.

Smolensko operacija padėjo Raudonajai armijai sėkmingai baigti kontrpuolimą Kursko mūšyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Glantz, David M. & House, Jonathan (1995), When Titans Clashed: How the Red Army Stopped Hitler, Lawrence, Kansas: University Press of Kansas, ISBN 0-7006-0899-0, p. 297
| Medaliai |
| --- |
|
| Moterų sportinis šaudymas |
| **Atstovaujant: Ukrainos vėliava Ukraina**  |
| Europos jaunimo čempionatas |
| **Auksas** | 2011 Belgradas | SK75 |
| **Bronza** | 2013 Suhlas | SK75 |

**Irina Malovičko** (ukr. *Ірина Костянтинiвна Маловiчко*, 1993 m. gruodžio 6 d. Odesoje) – Ukrainos sportinio šaudymo atstovė, kuri specializuojasi stendiniame šaudyme iš apvalios aikštelės. Olimpietė, Europos jaunimo čempionatų prizininkė.

Biografija
----------

2011 m. Malovičko tapo Europos jaunimo čempione merginų apvalios aikštelės rungtyje.

2019 m. pasaulio stendinio šaudymo čempionate Malovičko mišrių komandų varžybose užėmė 13-ą vietą. Individualioje rungtyje sportininkė užėmė 19-ą vietą, Tais pačiais metais vykusiame Europos čempionate ukrainietė užėmė 6-ą vietą ir pelnė olimpinį kelialapį.

2021 m. sportininkė debiutavo Tokijo olimpinėse žaidynėse. Atrankos varžybose ukrainietė praleido šešis šūvius ir iš viso numušusi 119 taikinius užėmė 8-ą vietą ir į finalą nepateko.

2022 m. pasaulio stendinio šaudymo čempionate Malovičko dalyvavo moterų apvalios aikštelės rungtyje. Atrankoje po papildomų šūvių etapo, sportininkė su 8-u rezultatu pateko į finalinį etapą. Sportininkė galutinėje rikiuotėje užėmė 5-ą vietą ir pelnė olimpinį kelialapį į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes. Ji tapo pirmąja Ukrainos atstove, kuri iškovojo olimpinę kvotą 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olympedia profilis
2. ↑  NBC profilis

Nuorodos
--------

* ISSF svetainėje
* Olimpinėje svetainėje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nida |
| --- |
| Nidos upė prie Vislicos Nidos upė prie Vislicos |
| **Ilgis** | 153 km |
| **Baseino plotas** | 3 862 km² |
| **Ištakos** | Baltoji Nida, prie Moskoževo |
| **Žiotys** | Vysla, prie Novy Korčyno |
| **Šalys** | Lenkija |
|  |
|  **Vikiteka** | Nida |

**Nida** (lenk. *Nida*) – upė centrinėje Lenkijoje; kairysis Vyslos intakas. Nida į Vyslą įteka netoli Novy Korčyno. Upės ilgis 151 km (29-ta šalyje), baseino plotas siekia 3 862 km². Baseino teritorija apima ir Nidos kraštovaizdžio parką.

Nidos upę suformavo dvi mažesnės upės – Baltoji Nida ir Juodoji Nida, kurios susilieja ties Bžegių kaimu (netoli Chencinų). Tai tipiška žemumų upė, jos vandens lygis beveik nekinta. Upės vaga plati, apaugusi lankomis. Siauriausioje vietoje upės vagos plotis siekia vos 6 m, tuo tarpu plačiausioje iki 79 m. Gylis varijuoja nuo 0,4 iki 2,6 m.

Intakai: Bžežnica, Meržava (dešinieji), Maskalis (kairysis).

Miesteliai ir gyvenvietės prie upės: Radkuvas, Oksa, Sobkuvas, Pinčuvas, Vislica, Novy Korčynas.

Koordinatės: 50°17′48″ š. pl. 20°51′17″ r. ilg.﻿ / ﻿50.29667°š. pl. 20.85472°r. ilg.﻿ / 50.29667; 20.85472
|  |
| --- |
| Irfan |
|  
Irfan 2016 m. |
| Biografija |
| Kilmė |  Bulgarija, Sofija |
| Žanrai | neoklasikinė, ethereal, etninė |
| Kūrinių kalbos | bulgarų, persų |
| Instrumentai | sazas, udas, darbuka, santūras ir kt. |
| Aktyvumo metai | 2001- |
| Įrašų kompanija | Prikosnovénie, Noir Records |
| Nariai |
| Denica SerafimovaIvailo PetrovasKalinas JordanovasJasenas LazovasPeteris TodorovasDarina Zlatkova |
| Buvę nariai |
| Vladislava Todorova, Kirilas Bakardžijevas |

**Irfan** – ethereal, neoklasikinės, folklorinės muzikos grupė iš Bulgarijos. Grupės pavadinimas kilo iš persiško žodžio *irfan*, reiškiančio „žinojimą".

Savo muzikoje Irfan jungia gilų, mistišką moterišką vokalą su vyriškų vokalų choru bei folklorine, daugiausia rytų kraštų, melodija. Būdingi instrumentai – darbuka, dafas, bendyras, udas, sazas, banduka, santūras, dudukas, altas ir kt.

Grupė įkurta 2001 m. ją sudarė įvairių Bulgarijos etninės muzikos grupių (Isihia, Kayno Yesno Slonce, Om, Zarathustra) nariai. Pradžioje tai buvo gretutinis muzikos projektas, bet netrukus išaugo į muzikinę grupę. 2003 m. grupė pasirašė sutartį su neofolklorinės muzikos įrašų kompanija „Prikosnovénie". Irfan muzika pateko į šios grupės kompiliacinį pasaulio muzikos albumą. 2003 m. grupė išleido pirmąjį savo albumą, 2007 m. – antrąjį. 2008 m. Irfan sukūrė garso takelį bulgarų filmui „Didžioji Erezija" (apie viduramžių eretikus – katarus, bogoliubus ir kt.). 2009 m. įrašė 3 dainas bulgarų filmui „Prognozė".

Irfan dalyvauja įvairiuose ethereal, neofolk festivaliuose, taip pat lankėsi ir festivalyje Mėnuo Juodaragis.

Nariai
------

* Denica Serafimova (2002–2006; 2009-) – vokalas
* Vladislava Todorova (2006–2009) – vokalas
* Kalinas Jordanovas (2001-) – vokalas, dafas, bendyras
* Ivailo Petrovas (2001-) – programavimas, udas, sazas, gitaros, mušamieji
* Kirilas Bakardžijevas (2001–2008) – programavimas, klavišiniai, santūras, sazas
* Peteris Todorovas (2004-) – darbuka, zarbas, rikas
* Jasenas Lazovas (2008-) – fisharmonija, kavalas, nėjus, dudukas
* Darina Zlatkova – vokalas

* Kalinas JordanovasKalinas Jordanovas
* Darina ZlatkovaDarina Zlatkova
* Vladislava TodorovaVladislava Todorova

Diskografija
------------

* *Irfan* (2003 m.)
* *Seraphim* (2007 m.)
* *The Eternal Return* (2015 m.)
* *Roots* (2018 m.)

Nuorodos
--------

* Irfan svetainėje Last.fm
* Myspace profilis
Nacionalinis Antrojo pasaulinio karo memorialas
**Nacionalinis Antrojo pasaulinio karo memorialas** – nacionalinis Jungtinių Amerikos Valstijų paminklas, skirtas atminti amerikiečių karius, tarnavusius ginkluotose pajėgose, ir civilius, dalyvavusius Antrajame pasauliniame kare. Paminklą sudaro 56 stulpai ir pora arkų, supančių aikštę ir fontaną. Paminklas yra pastatytas Nacionalinėje alėjoje, JAV sostinėje Vašingtone. 

Memorialas buvo oficialiai atidarytas 2004 m. balandžio 29 d. Paminklą administruoja Nacionalinė parkų tarnyba. 2018 m. duomenimis, memorialą kasmet aplanko 4,6 milijono žmonių.

Galerija
--------

* Nacionalinio Antrojo pasaulinio karo memorialo vaizdas iš oro.
* Pietinė memorialo dalis, paskirta karo veiksmuose Ramiojo vandenyno teatre dalyvavusiems žmonėms atminti.
* 
* Nacionalinis Antrojo pasaulinio karo memorialas
* 
* Ramiojo vandenyno teatro arka
* 
* Kiekviena iš 4 048 auksinių žvaigždžių simbolizuoja 100 amerikiečių, žuvusių karo metu.

Nacionalinis Antrojo pasaulinio karo memorialas

Išnašos
-------

1. ↑  National WWII Memorial. Oficiali svetainė. Nuoroda tikrinta 2019-04-12.
2. ↑  „Stats Report Viewer: World War II Memorial". *irma.nps.gov*. Nuoroda tikrinta 2019-04-12.
| Rudynas |
| --- |
|  Rudynas žemupyje |
| **Ilgis** | 1,8 km |
| **Baseino plotas** | 5,1 km² |
| **Ištakos** | Pareviai (Jurbarko raj.) |
| **Žiotys** | Nemunas |
| **Šalys** | Lietuva |
|  |
|  **Vikiteka** | Rudynas |

**Rudynas** – upelis Jurbarko rajone, Nemuno dešinysis intakas, kurio santaka su Nemuno žiotimis yra už 153,0 km, pusiaukelėje tarp Veliuonos ir Raudonės. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10011970. Upelio ilgis – 1,8 km, baseino plotas – 5,1 km².

Rudynas prasideda Parevių kaimo apylinkėse. Aukštupyje upelio vaga nukreipta į vakarus. Čia įrengtas 320x35 m ploto tvenkinys, į kurį patenka melioracijos grioviais pertekliniai kultūrinių žemių vandenys. Žemiau upelio vaga teka į pietus, toliau į rytus. Vidurupyje yra kairysis intakas Geležius. Rudynas miškingo šlaito griova nusileidžia į slėnį, kerta kelią  **141**  Kaunas–Jurbarkas–Šilutė–Klaipėda , toliau apie 300 m srūva krūmokšniais ir medžiais apaugusia vaga Nemuno slėnyje.

Upėvardis *Rudýnas* kildinamas nuo žodžių *rùdas* („spalvos pavadinimas") arba *rūdà, rūdìs* („geležinga žemė, neapdirbta geležis").

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Nemuno intakai
* LR upių klasifikatorius

1. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981. // psl. 282
Koordinatės: 55°31′10.82″ š. pl. 25°5′52.54″ r. ilg.﻿ / ﻿55.5196722°š. pl. 25.0979278°r. ilg.﻿ / 55.5196722; 25.0979278

|  |
| --- |
| **Anykščių Antano Baranausko pagrindinė mokykla** |
| Anykščių Antano Baranausko pagrindinė mokykla herbasAnykščių Antano Baranausko pagrindinė mokykla herbas |
| Anykščių Antano Baranausko pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | S. Nėries g. 5, Anykščiai |
| **Direktorius(-ė)** | Dalia Kūgienė |
| **Mokinių skaičius** | 599 |
| **Įkūrimo data** | 1980 |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | 33 |
| **Pedagogų skaičius** | 76 |

**Anykščių Antano Baranausko pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Anykščiuose, S. Nėries g. 5, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190047449.

Anykščių Antano Baranausko pagrindinėje mokykloje mokosi 599 mokiniai. Prie mokyklos prijungti 3 ugdymo skyriai: Andrioniškio pradinio ugdymo skyrius, Skiemonių pradinio ugdymo skyrius bei Specialiojo ugdymo skyriaus – daugiafunkcis centras.

Istorija
--------

1866 m. įsteigta valdiška pradžios mokykla, 1949–1986 m. – septynmetė, aštuonmetė.

Dabartinė mokykla atidaryta 1980 m. rugsėjo 1 d. tapo 3-ąja vidurine mokykla. 1992 m. spalio 30 d. suteiktas poeto, vyskupo Antano Baranausko vardas. 1995 m. įvestas gamtamokslinis profilis. 1996 m. atidengtas tautodailininko J. Tvardausko sukurtas skulptūrinis bareljefas poetui Antanui Baranauskui. 1997 m. prie mokyklos įkurtas sutrikusio intelekto vaikų ir jaunuolių ugdymo centras, įkurtas rajono Ekologinio švietimo centras. 1997–1999 m. atlikta dalinė renovacija, mokykla apšiltinta, pastatyta dujinė katilinė. 2000 m. pradėtas profilinis mokymas, įrengta kompiuterizuota skaitykla. 2001 m. balandžio 19 d. mokykla tapo UNESCO asocijuotų mokyklų nare.
Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. buvusi vidurinė mokykla tapo pagrindine.

Mokykloje veikia 57 klubai, būreliai, sekcijos, organizacijos, studijos.

Direktoriai
-----------

* 1980 m. Antanas Jakniūnas
* 1989 m. Antanas Žemaitis
* 1994 m. Ona Repečkienė
* 2015 m. Dalia Kugienė

Žymūs mokiniai
--------------

* Arminas Jasikonis – motokroso lenktynininkas
* Giedrius Titenis - plaukikas
* Mindaugas Lekauskas - choreografas, šokėjas, sportinių bei gatvės šokių treneris

Nuorodos
--------

* Svetainė Archyvuota kopija 2007-07-10 iš Wayback Machine projekto..
| **Anupras Svarauskas** |
| --- |
| Gimė | 1938 m. liepos 3 d.Kamšos k. Utenos r. |
| Mirė | 2008 m. rugsėjo 5 d. (70 metų) |
|  |
| Veikla | muzikos mokytojas ir chorvedys. |

**Anupras Svarauskas** (1938 m. liepos 3 d. Kamšos k. Utenos r. – 2008 m. rugsėjo 5 d.) – muzikos mokytojas ir chorvedys.

Biografija
----------

Baigęs Tauragnų vidurinę mokyklą, 1957–1960 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros – švietimo technikume (dėst. P. Bekeris) – baigė su pagyrimu. 1974–1979 m. neakivaizdiniu būdu muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė T. Ruzgytė).

1960–1962 m. Smilgių (Panevėžio r.) kultūros namų direktorius ir vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, vadovavo vaikų chorui, vokaliniam ansambliui ir pučiamųjų instrumentų orkestrui. 1963–1964 m. muzikos ir dainavimo mokytojas Pasvalio vidurinėje mokykloje.

Nuo 1964 m. rudens Panevėžio J. Balčikonio vidurinės mokyklos (gimnazijos) muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovas. Ryškesnių meninių laimėjimų pasiekė su vyresniųjų klasių moksleivių mišriuoju choru (60-70 dalyvių). Kolektyvą parengė 1969 ir 1977 m. respublikinėms moksleivių dainų šventėms, 1976 m. 1979 ir 1983 m. mokyklų chorų zoninėms bei respublikinėms varžyboms, prizinių vietų laimėjo chorų konkursuose Kaune, Vilniuje, Biržuose, Pasvalyje ir Panevėžyje. 1979 m. su choru išlaikė dirigavimo valstybinius egzaminus. Vokaliniai ansambliai ir jaunieji solistai prizinių vietų laimėjo „Dainų dainelės" zoniniuose konkursuose. Mokytojas dainavo Panevėžio miesto švietimo darbuotojų mišriajame chore ir buvo jo chormeisteris, dirigavo miesto dainų šventėse. 1993 m. jam suteikta muzikos mokytojo metodininko kvalifikacijos kategorija (nuo 1982 m. turėjo vyresniojo mokytojo vardą).

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
| **Ochlodes sylvanus** |
| --- |
| Miškinis storgalvis (Ochlodes sylvanus)Miškinis storgalvis (*Ochlodes sylvanus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Drugiai  *( Lepidoptera)* |
| Šeima: | Hesperijos  *( Hesperiidae)* |
| Gentis: | *Ochlodes*  *( Ochlodes)* |
| Rūšis: | Miškinis storgalvis  *( Ochlodes sylvanus)* |

 |

**Miškinis storgalvis** (*Ochlodes sylvanus*) – hesperijų (*Hesperiidae*) šeimos drugys. 

Lytinis dimorfizmas ryškus. Patino priekinis sparnas su juoda androkoninių žvynų juosta. Panašus į gelsvažalį storgalvį (*Hesperia comma*), bet sparnų apačia be baltų dėmių.  

Sparno ilgis: 12-15 mm.   

Skraido birželio - liepos mėnesiais pamiškių pievose, paupiuose, paežerėse, parkuose, žmonių gyvenamojoje aplinkoje. Dažnai matomas tupintis ant aviečių lapų.  

Mitybiniai augalai: miglė (*Poa* sp.), valkūnas (*Agropyron* sp.), eraičinas (*Festuca* sp.) ir kiti migliniai.  

Kiaušinėlius po vieną deda ant mitybinių augalų. Žiemoja vikšrai.  

Paplitimas: Palearktika.

* Ochlodes sylvanus ♂ *Ochlodes sylvanus* ♂
* ♂  △ ♂ △
* ♀♀
* △ ♀△ ♀

Literatūra
----------

Lietuvos dieniniai drugiai, Povilas Ivinskis, Jonas Augustauskas, Kaunas, LUTUTĖ, 2004, ISBN 9955-575-41-7, p. 76

Nuorodos
--------

Macrogamta: Miškinis storgalvis - Ochlodes sylvanus Archyvuota kopija 2012-05-31 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis storgalvis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  *Lázaro Martínez*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Lázaro Martínez Santrayll |
| Gimė | 1997 m. lapkričio 3 d. (24 metai)  Gvantanamas, Kuba |
| Atstovauja (-vo) | Kubos vėliava Kuba |
| Aktyvumo metai | 2010 - dabar |
|  |
| Rungtys | Trišuolis |
| Asmeniniai rekordai | Stadione: 17,28 m  Manieže: 17,64 m |
|  |
| Pasaulio uždarų patalpų čempionatas |
| **Auksas**1 | **Sidabras**0 | **Bronza**0 | **Suma**1 |
|  |
| Kiti titulai | Pasaulio jaunių čempionas  Pasaulio jaunimo čempionas |
| World Athletics profilis: |  |

**Lasaras Martinesas** (g. 1997 m. lapkričio 3 d. Gvantaname) – Kubos lengvaatletis, kuris specializuojasi trišuolyje, olimpietis.

Biografija
----------

2013 m. pasaulio jaunių čempionato aukso medalininkas. Tais pačiais metais sportininkas tapo ir Panamerikos jaunimo čempionu. 2014 m. Martínez iškovojo ir pasaulio jaunimo čempionato auksą.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kubos atstovas įveikė atrankos barjerą ir pateko į finalines varžybas. Finale su 16,68 m rezultatu Martínez užėmė 8-ą vietą.

2022 m. pasaulio uždarų patalpų čempionate Kubos atstovas aplenkė visus varžovus ir iškovojo pasaulio čempionato auksą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olympedia profile

Nuorodos
--------

* World Athletics puslapyje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Anverteris** (vok. *Anwärter* 'kandidatas'), *kandidatas* – pavadinimas, Vokietijoje reiškiantis kandidatą į tam tikrą darbo vietą, į karines pareigas ir pan.

Kandidatai šiuolaikinėje Vokietijoje
------------------------------------

Dabartinėje Vokietijoje žodžiu *Anwärter* paprastai vadina:

* besikreipiančius, pretenduojančius dirbti tam tikrose pareigose.
* bundesvero kariškius, kurių kandidatūros svarstomos į vadovavimo pareigas.

* Brandenburgo žemės (Vokietija) gaisrininko kandidato (anverterio) antpetisBrandenburgo žemės (Vokietija) gaisrininko kandidato (anverterio) antpetis
* Saksonijos-Anhalto žemės (Vokietija) gaisrininko kandidato (anverterio) antpetisSaksonijos-Anhalto žemės (Vokietija) gaisrininko kandidato (anverterio) antpetis

Trečiasis Reichas
-----------------

Kandidato į NSDAP partijos narius apykaklės antsiuvas
Hitlerinėje Vokietijoje anverteris buvo NSDAP ir SS laipsnis.

### NSDAP

Hitlerinėje Vokietijoje anverterio laipsnį gaudavo priimti į valstybės tarnybą. Buvo du šio laipsnio variantai – vienas NSDAP (nacionalsocialistų) partijos nariams, kitas – nepartiniams.

Anverteris buvo žemiausias laipsnis NSDAP partijoje, pirmas žingsnis sudėtingoje nacionalsocialistų partijos laipsnių sistemoje, kurios aukščiausi laipsniai buvo gauleiteris ir reichsleiteris.

NSDAP narių anverterių skiriamasi ženklas buvo apykaklės antsiuvas su ereliu ir ženkliukas su svastika.

### SS

SS anverterio laipsnį gaudavo žmonės, pateikę prašymą priimti į SS narius ir praeinantys bandomąjį laikotarpį. Po sėkmingo bandomojo laikotarpio anverteriai tapdavo esesmanais. Pirmą kartą SS anverterio laipsnis paminėtas 1932 m. o kaip paprastas, neformalus pavadinimas šis žodis naudotas nuo 1925 m.

Bendrojoje SS (*Allgemeine-SS*) perėjimas iš anverterio į esesmaną trukdavo gana ilgai, paprastai daugiau kaip metus. Per tuos metus jis būdavo mokomas, ruošiamas ideologiškai, lygiagrečiai būdavo tikrinamas jo rasinis, politinis ir bendras tinkamumas. Bandomajam laikotarpiui pasibaigus anverteriui sudėtingoje ceremonijoje suteikdavo esesmano laipsnį.

Po 1941 m. anverterio laipsnį ėmė naudoti ir SS kariuomenėje, bet daug rečiau negu bendrojoje SS. SS kariuomenėje anverteris būdavo rekrūtas, kuris jau buvo priimtas į SS kariuomenę, bet dar nepradėjęs pagrindinio ruošimo. Prasidėjus pagrindiniam ruošimui anverteris automatiškai gaudavo šiucės ((SS šaulio) laipsnį .

SS anverteriai laipsnio skiriamųjų ženklų neturėjo.

Pradedant 1942 m. egzistavo dar žemesnis beverberio laipsnis.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| jaunesnis laipsnis**beverberis** | **SS laipsnis****anverteris**(kandidatas) | vyresnis laipsnis**esesmanas** (*Allgemeine-SS*)**šiucė** (SS kariuomenė)(eilinis) |
**Anupras Jasevičius** (1805 m. kovo 19 d. Žostautai, Pernaravos valsčius – 1884 m. vasario 16 d. Alūksta) – Lietuvos poetas, kunigas.

Biografija
----------

Mokėsi Dotnuvos bernardinų mokykloje ir Varnių kunigų seminarijoje. Nuo 1833 m. kunigavo Vilkijos Šv. Jurgio bažnyčioje, 1844–1863 m. Ariogalos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčioje. 1863 m. bažnyčioje perskaitė sukilėlių manifestą, už tai suimtas, kalintas Kauno kalėjime, kariuomenės teismo nuteistas 8 m. katorgos ir tremties. Nuo 1863 m. gyveno tremtyje Sibire prie Angaros, Baikalo, nuo 1874 m. – Spaske (Tambovo sritis). Į Lietuvą grįžo 1884 m.

Eilėraščius rašė Lietuvoje ir tremtyje; daugelis neišliko, dalį paskelbė Juozas Tumas-Vaižgantas 1899–1900 m. žurnale „Tėvynės sargas" ir savo Raštų t. 11 1929 m. Eilėraščiai aprašomojo pobūdžio, vyrauja gamtos, didaktiniai motyvai, reiškiamas tėvynės ilgesys, laisvės troškimas. Parašė autobiografinę tremtinio išgyvenimų apybraižą „Išginimas ir sugrįžimas" (išspausdinta testiniame leidinyje „Mūsų senovė" 1937–1940 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Daiva Krištopaitienė. *Anupras Jasevičius (1805)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 578 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Anthus trivialis** |
| --- |
| Miškinis kalviukas (Anthus trivialis)Miškinis kalviukas (*Anthus trivialis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Paukščiai  *( Aves)* |
| Būrys: | Žvirbliniai paukščiai  *( Passeriformes)* |
| Šeima: | Kieliniai  *( Motacillidae)* |
| Gentis: | Kalviukai  *( Anthus)* |
| Rūšis: | Miškinis kalviukas  *( Anthus trivialis)* |

 |
| Binomas |
| ***Anthus trivialis***Linnaeus, 1758 |

**Miškinis kalviukas** (*Anthus trivialis*) – kielinių (*Motacillidae*) šeimos paukštis.

Paplitimas
----------

Paplitęs Europoje ir Palearktije iki Rytų Sibiro kalnų. Tai tolimi migrantai, žiemą judantys į Afriką ir pietų Aziją.

Lietuvoje paplitęs ir dažnas paukštis. Peri 150 000–300 000 porų.

Išvaizda
--------

Kūno viršutinė pusė pilkai rusva ar žalsva su išilginiais juosvais dryželiais ant galvos ir nugaros. Apatinė kūno pusė gelsvai balta, kaklas, pagurklis ir krūtinė išmarginti pailgomis dėmėmis. Snapas rusvas. Kojos gelsvai rudos. Jauniklių nugarinė pusė rusva.

Elgsena
-------

Lietuvoje dažnas. Gyvena pamiškėse, kirtimuose, retuose miškuose. Lizdą suka ant žemės. Deda 5-6 pilkai balsvus ar žalsvus su tamsesnėmis dėmelėmis kiaušinius. Peri 13-14 dienų. Jaunikliai lizde išbūna 12 dienų. Išveda dvi vadas. Gieda garsiai, iš pradžių „vis-vis-vis…", o užbaigia „sia-sia-sia… "

Miškinio kalviuko giesmė

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Miškinis kalviukas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| Diatkovas*Дятьково* |
| --- |
|        |
| *Miesto gatvė* |
|  |
| 

DiatkovasDiatkovas

53°36′00″ š. pl. 34°20′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.60000°š. pl. 34.33333°r. ilg.﻿ / 53.60000; 34.33333﻿ (Diatkovas)Koordinatės: 53°36′00″ š. pl. 34°20′00″ r. ilg.﻿ / ﻿53.60000°š. pl. 34.33333°r. ilg.﻿ / 53.60000; 34.33333﻿ (Diatkovas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Briansko sritis Briansko sritis |
| **Rajonas** | Diatkovo rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 26 775  |
| **Altitudė** | 200 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Diatkovas |
|  |
| **Kirčiavimas** | Diãtkovas |

**Diatkovas** (rus. *Дятьково*) – miestas Rusijoje, Briansko srityje, 40 km į šiaurę nuo Briansko, prie Bolvos upės, Smolensko–Maskvos aukštumoje; rajono centras. Stotis prie Briansko–Viazmos geležinkelio. Svarbus krištolo gamybos centras. Taip pat gaminami baldai, maisto produktai, termoreguliatoriai, medinės detalės, gelžbetoninės konstrukcijos. Veikia krištolo muziejus (nuo 1976 m.), kultūros namai, „Degančio krūmo" ikonos šventykla (su krištoliniu ikonostasu), Kristaus Atsimainymo cerkvė (1807 m.).

Istorija
--------

Diatkovas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1626 m. Pradėjo augti 1785 m. čia įkūrus krištolo gamyklą (priklausė didikams Malcovams). Nuo 1924 m. – miesto tipo gyvenvietė. Diatkovas smarkiai nukentėjo per II pasaulinį karą. 1938 m. suteiktas miesto statusas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Europa*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Diãtkovas.
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 142
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Anyanya** (taip pat žinomas kaip **Anya-Nya**) buvo pietinio Sudano teritorijų separatistinis judėjimas, kuris susiformavo per Pirmąjį Sudano pilietinį karą (kuris kartais vadinamas **Anyanya I**) 1955 m. Šis judėjimas dar labiau išaugo per Antrąjį Sudano pilietinį karą (**Anyanya II**), kuris vyko nuo 1983 iki 2005 m. Terminas *Anyanya* Madi kalboje reiškia *gyvačių nuodai*.

Anyanya I
---------

Maždaug nuo 1969 m. visos pietinio Sudano tautinės grupės sukilo prieš Sudano vyriausybę ir prisijungė prie I Sudano pilietinio karo. Jis pasibaigė, kuomet Anyanya grupės pasirašė Adis Ababa sutartį su Sudano vyriausybe 1972 m.

Anyanya II
----------

1978 m. Nuerų tautinės grupės žmonės, pasivadinę Anyanya II, sukilo Aukštutinio Nilo regione. Kuomet 1983 m. buvo sugriauta Adis Ababa sutartis, susikūrė naujas judėjimas - sudaniečių išsilaisvinimo judėjimas. Tuo metu prasidėjo konfrontacija tarp šių dviejų grupių, kurių stipresnė pasirodė sudaniečių išsilaisvinimo judėjimo grupė. Kai kurie Anyanya II grupės nariai prisijungė prie šio judėjimo, kai kurie tapo Sudano vyriausybės kariuomenės nariais. Dar viena jų dalis suformavo naujas Pietų Sudano gynybos pajėgas.
| Ažudievisblrs. *Задзеўе*, rus. *Задевье* |
| --- |
| *Ažudievio bažnyčia I pasaulinio karo metais* |
|  |
| 

AžudievisAžudievis

55°06′43″š. pl. 26°47′56″r. ilg.﻿ / ﻿55.112°š. pl. 26.799°r. ilg.﻿ / 55.112; 26.799﻿ (Ažudievis)Koordinatės: 55°06′43″š. pl. 26°47′56″r. ilg.﻿ / ﻿55.112°š. pl. 26.799°r. ilg.﻿ / 55.112; 26.799﻿ (Ažudievis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Baltarusijos vėliava Baltarusija |
| **Sritis** | Vitebsko sritis Vitebsko sritis |
| **Rajonas** | Pastovių rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2009 m.) | 4  |
|  |
| **Pašto kodas** | 211871 / +375 2155 |

**Ažùdievis**  (arba ***Zadiẽvis***, blrs. *Задзеўе*, rus. *Задевье*) – kaimas Baltarusijoje, Vitebsko srityje, 3 km į vakarus nuo Pastovių, prie Ažudievio ežero.

Istorija
--------

1608 m. pašventinta pirmoji katalikų bažnyčia. XIX a. buvo miestelis Švenčionių apskrities Jasevos valsčiuje. 1850 m. caro valdžia uždarė čia veikusį karmelitų vienuolyną, 1865 m. ir bažnyčią. Kaimą valdė grafai Grabovskiai. Per Pirmąjį pasaulinį karą Ažudievis buvo sugriautas. Po karo kunigas M. Bugenis pastatydino Viešpaties Jėzaus Atsimainymo bažnyčią. Pagal 1920 m. Lietuvos ir Rusijos taikos sutartį Ažudievis turėjo priklausyti Lietuvai, tačiau 1920 m. jį užvaldė Lenkija, priklausė Pastovių apskričiai ir valsčiui. 1939 m. priskirtas Baltarusijos TSR.

Lietuviai
---------

Ažudievio parapija buvo ištisinio lietuvių kalbos arealo rytiniame pakraštyje, ištįsusi į pietus Medilos upės vakariniu pakraščiu. Šia upe ėjo lietuvių ir baltarusių etnolingvistinė riba. Parapijos pietrytinėje dalyje buvo baltarusių kaimų. Lietuvių ir baltarusių riba išliko iki XIX a. vidurio. Tada lietuviškai kalbėjo apie 70 proc. parapijos žmonių. XIX a. antroje pusėje parapija toliau baltarusėjo. Lietuvių slavėjimas tęsėsi Lenkijos orkestruose.

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. ↑  Pasaulio vietovardžių žodynas. – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006–2014. (VLKK versija)
4. ↑  *Zadziew (1)*. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, T. XIV (Worowo — Żyżyn). Warszawa, 1895, 255 psl. **(**lenk.**)**
5. ↑  Ažudievis. Lietuvos istorija. Enciklopedinis žinynas. I tomas (A–K). – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011. ISBN 978-5-420-01689-3. // psl. 123
6. ↑  Romualdas Apanavičius. *Ažudievis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 399 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

JAV 227 mm kalibro M270 MLRS
**Reaktyvinė artilerija** (rus. *реактивная артиллерия*, *ракетная артиллерия*; angl. *rocket artillery*) – antžeminė artilerija, ginkluota *reaktyvinėmis salvinės ugnies sistemomis* (reaktyviniais salviniais leistuvais). Tai sistemos, šaudančios tik raketiniais sviediniais. Paprasti pabūklai, galintys šaudyti tiek aktyviniais, tiek reaktyviniais (ar aktyviniais – reaktyviniais) sviediniais, reaktyvinei artilerijai nepriskiriami.

Vienas geriausiai žinomų reaktyvinės artilerijos ginklų – tarybinė Аntrojo pasaulinio karo metu sukurta *BM-13 Katiuša*.

Reaktyvinė artilerija dėl salvinės prigimties ir palyginti mažo nevaldomų reaktyvinių sviedinių taiklumo efektyvi prieš plotinius taikinius. Šaudant į taškinius taikinius šaudmenis naudoja neefektyviai.
  
Pastaraisiais metais, atsiradus padidinto taiklumo ir valdomiems reaktyviniams sviediniams, salviniai įrenginiai darosi taiklesni.

Reaktyvinė artilerija yra:

* velkamoji – salvinis leistuvas įrengtas ant velkamojo lafeto, būdingo velkamajai artilerijai. Pvz. Antrojo pasaulinio karo laikų 150 mm kalibro šešiavamzdis *Nebelwerfer*.
* savaeigė – ant ratinės ar vikšrinės važiuoklės:
	+ ratinė – įrengiami padidinto pravažumo sunkvežimio ar ratinio šarvuočio bazėje. Pvz. BM-13 Katiuša ar *BM-21 Grad*.
	+ vikšrinė – įrengiami vikšrinio šarvuočio ar tanko bazėje. Pvz. JAV *M270 MLRS*.

Laivuose įrengtos reaktyvinės salvinės sistemos reaktyvinei artilerijai nepriskiriamos.

* Vokietijos Nebelwerfer (1940)Vokietijos Nebelwerfer (1940)
* Šaudo BM-13 KatiušaŠaudo BM-13 Katiuša
* Tarybinis reaktyvinis salvinis leistuvas BM-21 Grad sunkvežimio Ural-375 bazėjeTarybinis reaktyvinis salvinis leistuvas BM-21 Grad sunkvežimio Ural-375 bazėje
* Tarybinė 300 mm kalibro reaktyvinė salvinė savaeigė BM-30 SmerčTarybinė 300 mm kalibro reaktyvinė salvinė savaeigė BM-30 Smerč