recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šį puslapį ar jo dalį reikia sutvarkyti pagal Vikipedijos standartus.**Jei galite, sutvarkykite. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Perimetras yra atstumas aplink dvimačią figūrą, ribų ilgis
**Perimetras** – kelias, kuris apima plotą. Žodis kilo iš graikų kalbos *peri* (aplink) ir *meter* (matuoti). Tai visų kraštinių ilgių suma. Perimetras dažniausiai žymimas **P** raide. 

Apskritimo perimetras dar vadinamas apskritimo ilgiu. Kalbant apie apskritimus, **pusperimetris** (žymimas *p* mažąja) - taip pat dažnai sutinkamas dydis, kuris yra lygus pusei perimetro: {\displaystyle p={\tfrac {1}{2}}P} ir yra naudojamas Herono formulėje. 

Stačiakampio perimetro formulė.
Kai apskritimo spindulys yra lygus 1, tai jo perimetras yra 2π

Formulės
--------

| geometrinė figūra | formulė | kintamieji |
| --- | --- | --- |
| apskritimas | {\displaystyle 2\pi r\,} | kur {\displaystyle r} yra spindulys. |
| trikampis | {\displaystyle a+b+c\,} | kur {\displaystyle a}, {\displaystyle b} ir {\displaystyle c} yra trikampio kraštinių ilgiai. |
| kvadratas/rombas | {\displaystyle 4a} | kur {\displaystyle a} yra kraštinės ilgis |
| stačiakampis | {\displaystyle 2(a+b)} | kur {\displaystyle a} yra aukštis, o {\displaystyle b} - plotis |
| taisyklingasis daugiakampis | {\displaystyle 2nb\sin({\frac {\pi }{n}})} | kur {\displaystyle n} yra kraštinių skaičius, o {\displaystyle b} yra atstumas nuo daugiakampio centro iki vienos iš daugiakampio kraštinių. |
|

Perimetro suvokimas
-------------------

Kuo smulkesnė figūros struktūra, tuo mažesnis plotas ir didesnis perimetras. Aplink figūrą esantis kontūras lieka nepakitęs.
Perimetras ir plotas yra du pagrindiniai geometrinių figūrų dydžiai ir yra dažnai painiojami. Manoma, kad vienos iš šių dydžių padidėjimas padidina kitą, tačiau nėra tiesioginio ryšio tarp ploto ir perimetro. Pavyzdžiui, stačiakampio, kurio plotis 0,001 ir ilgis 1000, perimetras yra šiek tiek didesnis nei 2000, o stačiakampio, kurio plotis 0,5 ir ilgis 2, perimetras yra 5. Abiejų formų plotai lygūs 1.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Lanko ilgis
* Pitagoro teorema
| **Pistia stratiotes** |
| --- |
| Salotinė pistija (Pistia stratiotes)Salotinė plūdoklė (*Pistia stratiotes*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Aroniečiai  *( Arales)* |
| Šeima: | Aroniniai  *( Araceae)* |
| Pošeimis: | *Aroideae*  *( Aroideae)* |
| Gentis: | **Plūdoklė**  *( Pistia)* |
| Rūšis: | Salotinė plūdoklė  *( Pistia stratiotes)* |

 |

**Salotinė plūdoklė** (*Pistia stratiotes*) – aroninių (*Araceae*) šeimos augalų rūšis, priklausanti monotipinei plūdoklės genčiai.

Augalas daugiametis, vešlus, plūduriuoja vandens paviršiuje sudarydamas lapų rozetę. Lapai banguoti, ryškiomis gyslomis, 1,3–10 × 1,5–6 cm dydžio. Šaknys tankios, plaukuotos. Žiedai dvinamiai. Dauginasi ir vegetatyviškai.

Natūralus paplitimas nežinomas, rūšis pirmą kartą aptikta Nile prie Viktorijos ežero, Afrikoje. Dabar natūraliai paplitusi ar žmogaus introdukuota beveik visuose tropiniuose ir subtropiniuose gėluose vandens keliuose. Tokiose augavietėse rūšis laikoma piktžole ir invaziniu augalu, nes užkemša vandens kelius, taip pat gali sumažinti biologinę įvairovę.

Plūdoklių sąžalynas Keraloje
Rūšis dažnai auginama akvariumuose kaip dekoratyvinis augalas. Tinkamas gyvuliams šerti, naudojamas šlapimo sistemos ligoms gydyti.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Daugiau dekoratyvinių augalų pavadinimų: filodendrai, finikai, flioksai, jazminai, pūsleniai, raktažolės ir kt. parengė Z. Gudžinskas. VLKK, 2008-04-02.
2. 1 2  Pistia stratiotes, *Flora of China*
3. ↑  Kasulo, V. 2000. „The impact of invasive species in African lakes". In: *The economics of biological invasions* (eds. C. Perrings, M. Williamson and S. Dalmozzone), p. 183–207. Cheltenham, UK: Edward Elgar.



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Salotinė plūdoklė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| **Mažeikių Merkelio Račkausko gimnazija** |
| [[Vaizdas:|Mažeikių Merkelio Račkausko gimnazija herbas|center|100px]] |
| Mažeikių Merkelio Račkausko gimnazija |
| **Adresas** | Laisvės g. 10, Mažeikiai |
| **Direktorius(-ė)** | Asta Žukauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 783 |
| **Įkūrimo data** | 1919 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 50 |

Mokykla iš kiemo pusės
**Mažeikių Merkelio Račkausko gimnazija** – seniausia Mažeikių miesto ir Telšių apskrities mokykla.

Mokyklos statuso kaita
----------------------

* 1919–1925 m. progimnazija
* 1925–1949 m. gimnazija
* 1949–1993 m. vidurinė mokykla
* 1993–1996 m. Merkelio Račkausko vidurinė mokykla
* nuo 1996 m. Merkelio Račkausko gimnazija

Istorija
--------

Mokyklą 1919 m. lapkričio 11 d. įkūrė klasikinių kalbų specialistas, Kauno Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, vertėjas iš graikų, lotynų kalbų Merkelis Račkauskas. Per beveik 90 metų mokyklos istoriją, ji ne kartą keitė pavadinimą ir statusą – nuo vidurinės, progimnazijos iki gimnazijos. O pastarosios statusą ji įgijo 1996 m. Nuo 2005 m. gimnazija pradedama gryninti, nebeformuojamos 5-osios klasės. Palaipsniui gimnazija taps keturmete (1-4 gimnazijos klasių) mokykla.

Pirmąją Mažeikių rajone gimnaziją 1925 m. rugpjūčio 25 d. įsteigė Merkelis Račkauskas, klasikinių kalbų specialistas, Kauno Vytauto Didžiojo ir Vilniaus universitetų profesorius, vertėjas iš graikų ir lotynų kalbų. 

1945 m. sovietų valdžios metais, gimnazija buvo uždaryta, paliekant vidurinės mokyklos statusą. 1996 m. rugsėjo 1 d. direktorės Mirdzos Žiaurienės iniciatyva, gimnazija buvo atkurta. 2009 m. mokykla paminėjo 90 m. sukaktį.

2006 m. duomenimis, mokykloje dirbo 59 mokytojai. Iš jų 5 ekspertai, 20 metodininkų, 20 vyr. mokytojų. Mokėsi 783 mokiniai, iš jų – 559 gimnazistai.

Mokyklos direktoriai
--------------------

* Petras Bimba 1918–1923 m.
* Merkelis Račkauskas 1923 –1927 m.
* Stasys Totorius 1927–1933 m.
* Juozas Rainys 1933–1938 m.
* Povilas Šuopis 1938–1940 m.
* Henrikas Bucevičius 1940–1941 m.
* Mykolas Babilius 1941–1943 m.
* Juozas Sprindys 1943–1944 m.
* Kostas Pupšys 1944–1946 m.
* Jonas Sidabras 1946–1947 m.
* Raisa Ženova 1947–1949 m.
* Titas Taurusevičius 1949–1949 m.
* Stasys Karpis 1949–1953 m.
* Kazimiera Jundulaitė 1953–1961 m.
* Liongina Virčienė 1961–1968 m.
* Justinas Paulauskas 1968–1975 ir 1979–1984 m.
* Dionizas Adakauskas 1975–1979 m.
* Mirdza Žiaurienė 1984–2009 m.
* Asta Žukauskienė (nuo 2009 m.)

Nuorodos
--------

* Gimnazijos svetainė

Merkelio\_Račkausko\_gimnazija. Mažeikių krašto enciklopedija.
Antakalnio 1. troleibusų parkas
Viršuliškių 2. troleibusų parkas
**Vilniaus troleibusų valdyba** teikė keleivių vežimo ir aptarnavimo paslaugas troleibusais Vilniuje iki 1993 m. balandžio, tada pertvarkyta į  UAB „Vilniaus troleibusai".

Istorija
--------

Vilniaus troleibusų istorija skaičiuojama nuo **1956 m.** spalio mėnesio kai buvo įkurta Vilniaus troleibusų valdybą. Buvo nutiestas 7,8 km ilgio kontaktinis tinklas, pastatytas parkas 25 troleibusams. Lapkričio 3 dieną į Vilniaus gatves išriedėjo pirmieji 7 MTB-82D troleibusai „Antakalnis – Stotis" maršrutu. Kitais metais buvo atidarytas antras maršrutas „Stotis – Žvėrynas". Kasmet buvo tiesiamos kontaktinio tinklo linijos, atidaromi nauji maršrutai, įsigyjami naujesnių tipų troleibusai. Nuo 1960 m. parkas įsigydavo čekiškus troleibusus: „Škoda-8Tr" ir "Škoda-9Tr".

**1967 m**. Vilniuje veikė 13 maršrutų, kurių bendras ilgis – 217 km, parkas turėjo 159 troleibusus. Iki 1975 metų buvo įrengti bemaž visi šiandien veikiantys maršrutai.

**Nuo 1981 metų** troleibusų parkas įsigydavo techniškai modernesnius „Škoda-14Tr" troleibusus. Besiplečiant elektrinio transporto tinklui, įmonė nepajėgė sutalpinti transporto priemonių, todėl 1961 metais pradėta rekonstruoti troleibusų parką. Po rekonstrukcijos parke tilpo 120 troleibusų.

Augant miestui didėjo keleivių srautai, jiems pervežti reikėjo vis didesnio troleibusų kiekio. Parkas 1982 m. negalėjo sutalpinti – turėtų 278 troleibusų, todėl buvo pradėta rengti antrojo troleibusų parko projektą. Antrasis troleibusų parkas buvo atidarytas 1985 m.  gruodžio 25 d. Viršuliškių mikrorajone. Jame galima buvo aptarnauti 150 troleibusų. Bendras 297 troleibusų kiekis buvo paskirstytas abiem parkams, todėl palengvėjo darbuotojų darbo sąlygos, transporto priemonių techninė priežiūra ir pagerėjo keleivių aptarnavimas.

1993 m. balandį valdyba reorganizuota į UAB „Vilniaus troleibusai" (steigėja/savininkė Vilniaus miesto savivaldybė).

Eksploatuoti troleibusų modeliai
--------------------------------

| Gamintojas/Modelis |
| --- |
| ZiU MTB-82D |
| Škoda 8Тr |
| Škoda 9Тr |
| Škoda 14Tr |
| Škoda 15Тr |

Šaltiniai
---------

1. ↑  UAB „Vilniaus viešasis transportas" istorija
2. ↑  UAB „Vilniaus viešasis transportas" (troleibusų parkas)
Dick Butkus
**Dick Butkus** (tikras vardas *Ričardas*, g. 1942 m. gruodžio 9 d. Čikagoje, JAV) – lietuvių kilmės amerikietiškojo futbolo žaidėjas. Jo vardo (*Butkus Award*) taurė įteikiama kiekvienais metais geriausiam amerikietiškojo futbolo gynėjui.

Gimė ir augo devynių vaikų lietuvių imigrantų šeimoje pietinėje Čikagos dalyje. Mokėsi *Chicago Vocational School* mokykloje. Joje žaidė amerikietišką futbolą, o komandai vadovavo treneris *Bernie O'Brien*. 1962–1964 m. žaidė Ilinojaus universiteto komandoje. NFL debiutavo 1965 m. kur visą savo karjerą atstovavo *Chicago Bears* komandai (1965–1973 m.)

Apdovanojimai
-------------

* 8 kartus – *Pro Bowl selection* (1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972)
* 5 kartus – *Associated Press First - team All-Pro selection* (1965, 1968, 1969, 1970, 1972)
* *Associated Press Second - team All-Pro selection* (1966)
* *NFL 75th Anniversary All-Time Team*
* *NFL 1960s All-Decade Team*
* *NFL 1970s All-Decade Team*
* 2 kartus – *NEA NFL Defensive Player of the Year (1969, 1970)*
* *Illinois Fighting Illini #50*
* *Chicago Bears #51*

Dick Butkus vardo (*Butkus Award*) taure 2007 m. yra apdovanotas lietuvių kilmės amerikietiškojo futbolo gynėjas James Laurinaitis.

Nuorodos
--------

* Dick Butkus tinklalapis
| **Jonas Dženkaitis** |
| --- |
| Gimė | 1906 m. liepos 9 d.Opšrūtai, Paežerių valsčius |
| Mirė | 1941 m. birželio 24 d. (34 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | karo lakūnas |

**Jonas Dženkaitis** (1906 m. liepos 9 d. Opšrūtuose, Paežerių valsčius – 1941 m. birželio 24 d. Kaune) – Lietuvos karo lakūnas, 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis.

Biografija
----------

Jonas Dženkaitis
1925–1928 m. mokėsi Karo mokykloje, suteiktas leitenanto laipsnis. Tarnavo Aštuntajame pėstininkų pulke. 1931 m. jaunesnysis leitenantas. 1931–1932 m. mokėsi Vytauto Didžiojo karininkų kursų aviacijos skyriuje. 1932 m. baigė aukštojo pilotažo kursus, perkeltas į aviaciją. 1932 m. lapkričio 24 d. pakeltas į leitenantus. 1934 m. liepos 11 d. kaip  voldemarininkų pučo dalyvis iš kariuomenės atleistas.

Nuo 1934 m. dirbo prie LR Susisiekimo ministerijos įsteigtos Orinio susisiekimo inspekcijos oro stoties viršininku. 1937 m. su Simu Mockūnu Berlyne baigę specialius kursus, tapo pirmaisiais keleivinių lėktuvų pilotais Lietuvoje. Nuo 1938 m. rugsėjo iki 1940 m. birželio mėn. kaip nacionalinės aviakompanijos Lietuvos oro linijų pilotas skraidė reguliariuoju reisu Kaunas-Palanga.

Sovietams okupavus Lietuvą, pasitraukė į Vokietiją. 1940 m. lapkričio mėn. Berlyne vienas Lietuvių aktyvistų fronto steigėjų. 1941 m. birželio 23 d. prieš pat SSRS-Vokietijos karą, grįžo į Lietuvą. Per Birželio sukilimą vadovavo sukilėlių būriui, ginančiam Aleksoto tiltą. Per kautynes su daug gausesniais Raudonosios armijos daliniais buvo sunkiai sužeistas, laiku negavęs medicinos pagalbos mirė.

1959 m. sovietinei valdžiai naikinant karo lakūnų kapus Karmelitų kapinėse Kaune, jo palaikai perlaidoti Tauragės kapinėse.

Įvertinimas
-----------

* 1928 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis
* 1999 m. Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžius
* 2000 m. balandžio 26 d. suteiktas vyr. leitenanto laipsnis ir pripažintas kario savanorio statusas (po mirties)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Peseckas V. Orinis susisiekimas Nepriklausomoje Lietuvoje, Plieno sparnai
2. ↑  Juozas Jankauskas. *Jonas Dženkaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. - 280 psl.
3. ↑
4. ↑
| **Hypochaeris radicata** |
| --- |
| Snaudalinė džiugūnė (*Hypochaeris radicata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Astražiedžiai  *( Asteridae)* |
| Šeima: | Astriniai  *( Asteraceae)* |
| Gentis: | Džiugūnė  *( Hypochaeris)* |
| Rūšis: | Snaudalinė džiugūnė  *( Hypochaeris radicata)* |

 |
| Binomas |
| ***Hypochaeris radicata***L. |
| **Sinonimai** |
| 

|  |
| --- |
| *Hypochoeris radicata* L. |

 |

**Snaudalinė džiugūnė** (*Hypochaeris radicata*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos džiugūnių (*Hipochaeris*) genties augalas. Natūraliai paplitusi Europoje, introdukuota Amerikoje, Japonijoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, kur yra invazinė rūšis.

Ekologija
---------

Auga miško pievelėse, pakelėse, ganyklose, dirvonuose. Mėgsta nekalkingą dirvožemį. Viena pirmųjų pradeda augti nusausintuose durpynuose. Kartais laukuose auga kaip piktžolė.

Snaudalinė džiugūnė yra drugių lervų maisto šaltinis.

Biologija
---------

Tai daugiametis žolinis augalas su pieniškomis sultimis. Šaknys tvirtos, viena trumpa liemeninė ir daug storų šalutinių. Stiebas vienas arba keli, status, 20-70 cm aukščio, šakotas. Lapai pamatiniai, skroteliniai, kartais stiebo viršutinėje dalyje yra žvynlapiai, bekočiai, ilgi, bukomis viršūnėmis, plunksniški arba dantyti. Turi šiuškčius plaukelius, apatinė pusė melsvos spalvos.

Žydi liepos-rugsėjo mėnesiais. Graižai 2-3 cm ilgio, pavieniai and ilgų žiedynkočių. Skraistė iš čerpiškai išsidėsčiusių lancetiškų skraistlapių. Visi žiedai liežuviški, auksinės geltonos spalvos, su penkiadantėm viršūnėm. Kraštinių žiedų apatinė pusė melsvai pilka arba rausva. Vaisiai raudonai rudi, yliški, ilgu snapeliu. Jo viršūnėje skristukas iš dviejų eilių baltų arba gelsvų plunksniškų plaukelių.

Naudojimas
----------

Liaudies medicinoje vartojami žiedai ir lapai. Naudojama prieš virškinimo ir kepenų sutrikimus, poveikis panašus į kiaulpienių, tik silpnesnis.

Visos augalo dalys valgomos, dažniausiai naudojami lapai ir šaknys. Lapai gali būti valgomi žali, verdami arba dedami į salotas. Šaknys gali būti susmulkintos, paskrudintos, sumaltos ir naudojamos kaip kavos pakaitalas.

* Lapai
* Žiedas
* Sėklos
* Augavietė Prancūzijoje

Nuorodos
--------

* Snaudalinės džiugūnės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org (anglų k.)
* Kaip atpažinti ir valgyti snaudalinę džiugūnę Archyvuota kopija 2014-05-17 iš Wayback Machine projekto. (video anglų k.)

Literatūra
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Snaudalinė džiugūnė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 150 p.
**Pranas Kvedaras** (1889 m. vasario 3 d. Žagarė – 1935 m. vasario 3 d. Kaunas) – veterinarijos gydytojas, Lietuvos visuomenės ir karinis veikėjas, pulkininkas.


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Šis straipsnis yra **nuorodinis**, vardijantis žmones, turinčius pavardę **Pranas Kvedaras**. Jei čia patekote per konkretaus žmogaus nuorodą iš straipsnio, labai prašome, jei galite, pakeisti nuorodą, kad rodytų į konkretų puslapį. Jei šiame sąraše nėra atitinkamo konkretaus žmogaus, papildykite šį sąrašą.* |

Biografija
----------

1914 m. baigęs Varšuvos veterinarijos institutą iki 1920 m. dirbo Tobolsko gubernijoje Rusijoje.

Grįžęs į Lietuvą 1920 m. gruodžio mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, 2-ojo raitelių pulko, vėliau – Veterinarijos inspekcijos veterinarijos gydytojas. Nuo 1921 m. Kariuomenės centrinės veterinarinės ligoninės, nuo 1922 m. Karo veterinarinės ligoninės vyr. gydytojas. 1926–1935 m. Vyriausiojo kariuomenės štabo karo veterinarijos inspektorius. 1930 m. pulkininkas. Ilgametis Aukštųjų karininkų kursų dėstytojas.

Įvertinimas
-----------

1928 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  VytautasZabielskas. *Pranas Kvedaras*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 374 psl.
**Irena Stankevičienė** (g. 1936 m. gegužės 20 d. Pasamovėje, Alytaus rajonas) – teisininkė, buvusi  Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėja.

Biografija
----------

1957–1962 metais baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.

1956–1957 – Vievio rajono teismo reikalų vedėja,
1962–1963 – Vilniaus miesto Lenino rajono prokuratūros stažuotoja,
1963–1969 – Vilniaus miesto Lenino rajono prokuroro padėjėja,
1969 – Maskvos miesto Timiriazevo rajono prokuroro padėjėja,
1969–1977 – TSRS Aukščiausiojo Teismo teisminės baudžiamųjų bylų kolegijos vyr. konsultantė,
1977–1980 – Lietuvos TSR Respublikos teisingumo ministerijos vyr. konsultantė,
1980–1990 – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėja,
1990 iki 2001 m. gegužės 20 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėja.

1996 m. Pretendentė į kandidatus į Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo teisėjus.

Ištekėjusi. Vyras Mindaugas Stankevičius (1935–2017 m.), buvęs valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministras. Duktė Rūta (g. 1970 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Pretendentai į kandidatus į Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo teisėjus
Koordinatės: 54°58′31″š. pl. 25°58′25″r. ilg.﻿ / ﻿54.9754°š. pl. 25.9735°r. ilg.﻿ / 54.9754; 25.9735

|  |
| --- |
|    **Zalavo geležinkelio stotis** |
|  |
| *Zalavo geležinkelio stotis 1937 m.* |
| **Adresas** | Zalavas |
| **Atidaryta** | XX a. 4-asis dešimtmetis |
| **Uždaryta** | 2003 m. |
| **Žemėlapiai** | Retromap.ru |
| **Nuotraukos** | Railwayz.info |
| 


 |
| 

| Aplinkinės stotys ir stotelės |
| --- |
| Paaiškinimai |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | km |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ↑ LENTUPIS ↑ |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Rudnia* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | (Lietuvos–Baltarusijos siena) |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Gelednė* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 7,3 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | ***Zalavas*** |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 9,0 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | *Pavoverė* |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 | 6,4 |  |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |

 |  | PABRADĖ |
|  |  |  |  |  |  |  |

 |

 |

**Zalavo geležinkelio stotis** – buvusi stotis Zalavo kaime (Švenčionių rajonas), prie buvusio Pabradės–Lentupio geležinkelio.

Istorija
--------

Stotis įkurta XX a. tarpukariu Vilniaus kraštą valdant Lenkijai, tikriausiai dėl to, kad Zalavo dvaras buvo Lenkijos generolo J. Pilsudskio tėviškė, kurią jis mėgo lankyti. 1936–1937 m. pastatytas didelis pagrindinis stoties pastatas, kuris karo metais nugriautas. Per II pasaulinį karą atiteko Lietuvos TSR, tačiau stotis ir Pabradės–Lentupio geležinkelis dar kurį laiką priklausė Baltarusijos geležinkelių apygardai.

Sovietmečio pabaigoje tapo Zalavo stotis tapo stotele. 1990 m. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, ji atsirado pasienyje, dėl to Pabradės–Lentupio geležinkelio linija buvo apleista, 2003 m. uždaryta, o vėliau ir nuardyta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Podbrodzie i okolice. Info.pl (tikrinta 2023-10-06).
2. ↑

* Buv. geležinkelis Pabradė-Adutiškis- (>Didžiasalis)-Krulevščizna (Miestai.net)
**E-abzu** – dievo Enkio šventykla, stovėjusi Eridu mieste. Šventyklos pavadinimas reiškia „Abzu namai".

Šumerai Eridu laikė pirmuoju miestu, o jame stovėjusią E-abzu – seniausiąja šventove.

Šios šventyklos vietoje (dab. Abu Šahrainas) atlikti kasinėjimai parodė, kad pirmoji šventykla čia stovėjo jau V tūkst. pr. m. e.; vėlesnės šventyklos, pastatytos toje pačioje vietoje, pasižymėjo vis sudėtingesne architektūra. Pirmoji šventykla buvo nedidelė (ketvirtainiškos formos, ~3 m ilgio sienomis), nišoje priešais tarpdurį būta aukuro, prie kurio stovėjo stalelis atnašoms.

E-abzu minima tekste „Ninurtos kelionė į Eridu". Šiame tekste pasakojama, kad Ninurta, apsilankęs Enkio šventykloje Eridu mieste, sugrįžta į savo šventyklą Nipūre. Tekste „Inana ir Enkis" pasakojama, kaip Inana nužengia į E-abzu šventyklą, pagrobia Enkio galias ir sugrįžta į savo šventyklą Uruke. Teigiama, kad tiek viename, tiek kitame pasakojime E-abzu gali būti suprantama kaip Abzu – požeminių gėlųjų vandenų (Enkio viešpatijos) – simbolis.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Jeremy Black; Anthony Green (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. University of Texas Press, p. 73. ISBN 978-0-292-70794-8.
2. ↑  Jeremy Black; Anthony Green (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. University of Texas Press, p. 174. ISBN 978-0-292-70794-8.
3. ↑  Charles Penglase. Greek Myths and Mesopotamia: Parallels and Influence in the Homeric Hymns and Hesiod. Psychology Press, 1997, p. 108. ISBN 0415157064.
Taurė su frape
**Frapė** (gr. φραπές, *frapés*, pranc. *café frappé*), **frapės kava** – puta dengtas graikiškas atšaldytas tirpios kavos gėrimas. Labai populiarus Graikijoje bei Kipre, pastaruoju metu paplitęs ir daugelyje kitų šalių. Pirmą kartą frapė atsitiktinai buvo sukurta Salonikuose 1957 m. ir tapo pokarinės Graikijos kavos vartojimo gatvėje kultūros dalimi, „nacionaline" kava. Tai viena iš populiariausių kavų tarp graikų jaunimo ir užsienio turistų.

Frapės sąvoka turi daug reikšmių – tai ir klasikinio baleto šokio judesys, ir „angelo sparnų" (angl. *angel wings*) sausainiukai Italijoje (Lietuvoje žinomi kaip žagarėliai), ir pagrindinis muzikos ritmas Prancūzijoje (pranc. *Le temps frappé*). Šiuo vardu gali būti pavadinti pieniški ir vaisiniai ledų kokteiliai, specialūs įvairių skonių frapės mišiniai, skirti gaminti šaltiesiems gėrimams, tačiau bene dažniausiai sutinkama frapės vardo reikšmė – šalta kava, šaltas gaivusis gėrimas.

Paruošimas
----------

Frapė gali būti paruošiama kokteilių plaktuve pagal skirtingus receptus: vienur frapė gaminama iš espreso, kitur iš tirpios kavos, trečias variantas – apskritai be kavos. Paprastai gaunamas tirštas šaltas kavos gėrimas, papuoštas plaktos grietinėlės kepure, pagardintas įvairiais priedais (sirupu, espreso kava, padažu, šokolado drožlėmis), į aukštą stiklinę taurę įdedant gėrimo šiaudelį. Gėrimo pagrindą sudaro specialus frapės mišinys, pienas, ledo gabalėliai ir espresas. Išrankesniam skoniui gali būti pasiūloma prieskoninė frapė su retesniais sirupais, kasdienai ar atsigaivinimui – tiesiog kavos skonio.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Koks lietuviškas kavos it. „caffe frappe" pavadinimas?, VLKK
2. ↑   Nacionalinė Graikijos kava
3. ↑   Archyvuota kopija 2012-12-01 iš Wayback Machine projekto. Kavos kultūra: kas ta frappe?
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 00°55′ p. pl. 29°20′ v. ilg.﻿ / ﻿0.917°š. pl. 29.333°r. ilg.﻿ / 0.917; 29.333

Brazilijos tyrimų stotis ir švyturys Šv. Petro ir Pauliaus salose

Šv. Petro ir Pauliaus salosŠv. Petro ir Pauliaus salos
Šv. Petro ir Pauliaus salos žemėlapyje

**Šv. Petro ir Pauliaus salos** (port. *Arquipélago de São Pedro e São Paulo*) – iš 15 salų ir daugelio uolų sudarytas salynas Atlanto vandenyne, 940 km į šiaurės rytus nuo Pietų Amerikos žemyno, 625 km į šiaurės rytus nuo Fernando de Noronijos salų. Priklauso Brazilijai, Pernambuko valstijai.

Salynas užima ~0,015 km² plotą. Didžiausios salelės: Belmontė, Čelendžeris, Šiaurės Rytų s. Kabralas, Pietų s. Salos uolėtos, aukštis iki 17 m virš jūros lygio. Gėlo vandens salose nėra. Augalija labai skurdi, tik Belmontės salelėje auga samanos ir žolės. Gausiausiai čia gyvena jūriniai paukščiai (baltapilvis padūkėlis, rudasis nodis, juodasis nodis ir kt.), yra krabų, vabzdžių, vorų.

Salose pastovių gyventojų nėra, bet veikia 1998 m. inauguruota Brazilijos jūrų laivyno mokslinių tyrimų stotis. Brazilija, valdydama šias toli nuo žemyno nutolusias salas, tuo pačiu įgija teisę į daug didesnę ekskliuzyvinę ekonominę zoną. 2006 m. kilęs žemės drebėjimas ir potvynis nuniokojo bazę, jos įgula išsigelbėjo žvejybiniu laivu. 2008 m. atidaryta nauja bazė. Veikia 1995 m. pastatytas švyturys.

Šv. Petro ir Pauliaus salas 1511 m. balandžio 20 d. atrado pakeliui į Indiją plaukusi portugalų ekspedicija, vadovaujama kapitono Garsijos de Noronijos. Vienas iš ekspedicijos laivų (San Pedras) čia ir sudužo. 1832 m. salas aplankė Čarlzo Darvino mokslinė ekspedicija.
**Pranas Kabaila** (1890 m. rugpjūčio 24 d. Knašiai, Bubių dvaras – 1958 m. gegužės mėn. Šiauliai) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas, pedagogas.

Biografija
----------

Mokėsi Padubysio mokykloje. 1908 m. Ventspilyje išlaikė pradinių mokyklų mokytojo egzaminus, 1910–1914 m. mokytojavo.

1914 m. gruodžio mėn. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę, tarnavo karo ligoninėje, sanitariniame traukinyje. 1916 m. baigęs Čiugujevo karo mokyklą, tarnavo įvairiuose daliniuose. 1917 m. rugpjūčio – 1918 m. sausio mėn. tarnavo Atskirajame lietuvių batalione. 1918 m. balandžio mėn. grįžęs į Lietuvą vėl mokytojavo. 1919 m. kovo mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomene, 1919 m. balandžio – 1920 m. gruodžio mėn. dalyvavo nepriklausomybės kovose su Raudonąja armija, bermontininkais, Lenkijos kariuomenės junginiais. 1924 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. Iki 1930 m. tarnavo pėstininkų daliniuose. 1930–1940 m. Kariuomenės intendantūros dirbtuvių viršininkas. 1933 m. pulkininkas.

TSRS okupavus Lietuvą, 1940 m. liepos mėn. iš kariuomenės atleistas. 1941–1958 m. (su pertrauka) mokytojavo.

Sūnūs Algis Kabaila, Vytenis Kabaila. Dukterė Elena Kabailaitė-Žižienė-Jonaitienė

Įvertinimas
-----------

* 1919 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
* 1936 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Zabielskas. *Pranas Kabaila*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 99 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kolainių dvaras** – dvaras, buvęs Kolainiuose. Yra išlikęs 1660 m. Kolainių dvaro inventorius.

Istorija
--------

XV a. Kolainius valdė P. Sirevičius, 1512 m. nupirko Petras Adamkavičius. 1512 m. dvaras priklausė Patumšių valsčiui. Iš 1717 m. mokesčių užrašų matyti, jog tuomet už dvarą mokesčius mokėjo savininkas Jeronimas Adamkavičius, po kurio dvarą paveldėjo Žemaičių raštininkas ir daugelio valsčių savininkas Jonas Adamkavičius. Jis 1740 m. pastatė bažnyčią, Kolainiai virto bažnytkaimis|bažnytkaimiu.

1750 m. J. Adamkavičius su žmona, nesulaukę palikuonių, visą dvaro žemę su aplinkiniais kaimais užrašė karmelitams, įsteigė vienuolyną ir pastatydino jam pastatus. Jonas Adamkevičius mirė 1763 m. tuomet dvarą perėmė vienuolyno viršininkas Benediktas Paulavičius. Jo žinioje buvo dvaras, 14 kaimų, iš viso apie 300 valakų žemės.
**Kolonija** – tam tikra greta glaudžiai gyvenančių gyvūnų ar kitų organizmų grupė. Kolonijomis dažnai gyvena vienaląsčiai dumbliai, bestuburiai vandens gyvūnai. Jie sudaro kolonijinius organizmus, kurie veikia kaip vienas biologinis vienetas (gyvūnų atveju – zooidas). Kolonijomis taip pat vadinamos atskirų individų bendruomenės, kuriose ryškus tarpusavio ryšys, darbo pasidalinimas.. Kartais bendruomenės kovoja dėl moters… begėdžiai gyvūnėliai. Nenaudėliai

Kolonijiniai organizmai
-----------------------

Kai kuriuose taksonuose egzistuoja rūšys, kurių individai auga sukibę arba net suaugę (tiksliau – neatsiskyrę). Taip gyvendami jie paprastai gauna vienokią ar kitokią naudą, nors dažnai ir atskirti išgyvena.

### Vienaląsčiai kolonijiniai organizmai

Tokių organizmų pavyzdžiai gali būti nemaža dalis dumblių – pvz. maurakuliai, scenedesmas ir kt.

* Gelsvasis maurakulis (Volvox aureus). Tamsesni rutuliai viduje - dukterinės kolonijos.Gelsvasis maurakulis (*Volvox aureus*). Tamsesni rutuliai viduje - dukterinės kolonijos.
* Žaliadumblis vandentinklis Hydrodictyon reticulatumŽaliadumblis vandentinklis *Hydrodictyon reticulatum*
* Scenedesmas (Scenedesmus sp)Scenedesmas (*Scenedesmus sp*)
* Reketė (Pediastrum)Reketė (*Pediastrum*)

### Kolonijinė hipotezė

1874 metais Ernstas Hekelis (*Ernst Haeckel*) pasiūlė dabar klasikinę daugialąsčių organizmų (daugialąstystės) hipotezę, kurią 1993 m. modifikavo Mečnikovas. Hipotezė teigia, kad žiuželiuoti pirmuonys (t. y. žiuželiniai protistai) yra šiuolaikinių daugialąsčių protėviai: protėvinis kolonijinis pirmuonis buvo tuščiavidurio rutulio formos kolonija, kuri turėjo priekinį ir užpakalinį galus, nes buvo pritaikyta greitesniam plaukiojimui. Ląstelės buvo specializuotos į somatines (kūno) ir reprodukcines (dauginimosi). Šį hipotetinį pirmykštį prodaugialąstį Hekelis vadino *Blastea*.

Vėliau blastėjos sienelė įlinko (panašu į gastruliaciją) ir atsirado dvigubasienis padaras, primenantis gastrulę, kurią Hekelis pavadino *Gastrea*.

### Daugialąsčiai kolonijiniai organizmai

Daugialąsčiai kolonijiniai organizmai gali būti sudaryti tiek iš vienodų individų, tiek iš specializuotų. Pvz. portugališkasis laivelis yra kolonija, sudaryta iš keturių individų variantų. Tuo tarpu koralai paprastai sudaryti iš vienodų individų.

Nesujungtų organizmų kolonijos
------------------------------

Kolonijomis vadinamos ir kai kurios nesujungtų organizmų grupės. Kolonijos nariai būna arti vienas kito, panašiai elgiasi, ieško maisto, vilioja porą, augina jauniklius, migruoja. Taip vadinamos, pvz.:

* paukščių kolonijos – grupinės ar masinės paukščių lizdavietės, kurias įsirengia vienos ar kelių rūšių paukščiai.
* bakterijų kolonijos.
* ruonių gulyklos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Колония*,Большая советская энциклопедия, T. XII (Кварнер—Конгур). – Москва: Советская энциклопедия, 1973
2. ↑  *Гастреи\_теория*,Большая советская энциклопедия, T. VI (Газлифт—Гоголево). – Москва: Советская энциклопедия, 1971
3. ↑  *Kolonija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Sent Kitsas*Saint Kitts* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Sent Kitso ir Nevio vėliava Sent Kitsas ir Nevis |
| **Administracinis centras** | Basteras |
| **Parapijų** | 9 |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 40 000 |
| **Plotas** | 176 km² |
| **Tankumas** (2006) | 227 žm./km² |

**Sent Kitsas** (angl. *Saint Kitts*) arba ***Sent Kristoferis*** (*Saint Christopher Island*) – viena iš dviejų pagrindinių salų sudarančių Sent Kitso ir Nevio valstybę Karibų jūroje.

salos koordinatės yra 17° 15' šiaurės platumos ir 62° 40' vakarų ilgumos. Sala yra už 3 km nuo Nevio ir 10 km nuo Sint Eustatijaus salos. Plotas apie 168 km²

Saloje gyvena apie 45 000 gyventojų, daugelis jų – afrikiečių vergų palikuonys. Pagrindinė kalba – anglų. Raštingumo lygis – 98 %.

Fregatų įlanka
Pagrindinis salos miestas – Bastero uostas.

Ledynmečiu, kai jūros lygis buvo 60 m žemesnis, Sent Kitsas sudarė vieną salą su dabartinėmis Nevio, Sabos ir Sint Eustatijaus salomis.

Aukščiausias taškas – Liamuigos kalnas (1 156 m).
Koordinatės: 56°14′50″š. pl. 22°03′44″r. ilg.﻿ / ﻿56.2473°š. pl. 22.0621°r. ilg.﻿ / 56.2473; 22.0621

|  |
| --- |
| **Renavo pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Renavo pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| Renavo pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Renavo g. 35, Vadagiai |
| **Direktorius(-ė)** | Vida Gureckienė |
| **Mokinių skaičius** | 64 |
| **Įkūrimo data** | 1911 m. |
| **Uždarymo data** | 2017 m. |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 15 |

**Mažeikių rajono Renavo pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vadagiuose (Mažeikių raj.), Renavo g. 35, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190174069. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybės taryba.

Istorija
--------

Renavo mokyklos istorija prasideda nuo 1911 m. kai veiklą pradėjo dvimetė mokyklėlė Renavo dvare. Mokyklą lankė apie 40 mokinių nuo 7 iki 20 metų amžiaus. Pirmoji mokinių karta egzaminus laikė 1914 m. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui mokykla buvo uždaryta, 1919 m. vėl atidaryta. 1919–1949 m. mokykloje dirbo 21 pedagogas.

1949 m. mokykla perorganizuota į septynmetę, 1961 m. tapo aštuonmete, 1985 m. nepilna vidurine mokykla, 1988 m. devynmete mokykla, nuo 1993 m. pagrindinė mokykla. 1992 m. mokyklai perduotas kolūkio darželio pastatas, į kurį perkelta mokyklos biblioteka, pradinės klasės, medžio ir metalo dirbtuvės, valgykla. 1997 m. įkurtas mokyklos muziejus. 2000 m. išleista pirmoji pagrindinės mokyklos dešimtokų laida. 

2017 m. mokykla uždaryta.

Direktoriai
-----------

* Vida Gureckienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Malūkas. Nuspręsta uždaryti Laižuvos mokyklą. 2017-06-07, Santarve.lt (tikrinta 2022-04-26).

* Vytautas Malūkas. Renavo pagrindinė mokykla pažymėjo amžiaus jubiliejų // Santarvė, 2011-10-29. – Nr. 123. – 7 p.

Nuorodos
--------

* Renavo\_pagrindinė\_mokykla. Mažeikių krašto enciklopedija.
**Psichologinis smurtas** (arba ***emocinis smurtas, psichologinė agresija***) – smurto atmaina, kuriai būdingas reguliarus ir tyčinis žodžių bei nefizinių veiksmų naudojimas siekiant manipuliuoti, pažeisti, susilpninti ar išgąsdinti žmogų psichiškai arba emociškai. Šį smurto būdą sunkiau atpažinti, kadangi tiesioginių įrodymų jam būna ne visada.

Emocinis smurtas gali pasireikšti įvairiomis formomis, pvz. kaip patyčios, toksiški santykiai, žeminimas, izoliacija, manipuliacija, grasinimai ir pan. Smurtas gali būti taikomas įvairiuose santykiuose – žmonių grupėje, vaiko arba romantinio partnerio atžvilgiu. Iš tėvų patiriamas psichologinis smurtas yra susijęs su psichikos sveikatos sutrikimais paauglystėje.

Psichologinio smurto aukoms padėti Lietuvoje veikia 24 akredituotų Specializuotos kompleksinės pagalbos centrų (SKPC) tinklas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Psychological abuse. Safelives.org.uk (tikrinta 2023-11-12).
2. ↑  Šarlotė Einikienė. Psichologinis smurtas artimoje aplinkoje: kaip atpažinti, suvokti, padėti? 2023-06-06, Sveikatosbiuras.lt (tikrinta 2023-11-12).
3. ↑  Sanjana Gupta. What Is Psychological Abuse? Verywellmind.com (tikrinta 2023-11-12).
4. ↑  Fast Facts: Preventing Intimate Partner Violence. Cdc.gov (tikrinta 2023-11-12).
5. ↑  Parental Psychological Abuse toward children and Mental Health Problems in adolescence. Nih.gov (tikrinta 2023-11-12).
6. ↑  Psichologinis smurtas. Kas tai, kaip jį atskirti, kur kreiptis pagalbos? 2023-10-23, Lrv.lt (tikrinta 2023-11-12).
|  |
| --- |
| **Linatės oro uostas** |
|  |
| IATA: LIN - ICAO: LIML |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | civilinis |
| Operatorius | SEA – Aeroporti di Milano |
| Miestas | Milanas |
| Aukštis virš jūros lygio | 108 m |
| Koordinatės | 45°26′58″ š. pl. 009°16′42″ r. ilg.﻿ / ﻿45.44944°š. pl. 9.27833°r. ilg.﻿ / 45.44944; 9.27833 |
| Tinklalapis | milanolinate-airport.com/ |
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 18/36 | 2 442 | 60 | asfaltas |
| 17/35 | 601 | 22 | betonas |

**Linatės oro uostas** (it. *Aeroporto di Milano-Linate*) (IATA: **LIN**, ICAO: **LIML**) – antras pagal dydį Milaną aptarnaujantis tarptautinis oro uostas. 2018 m. oro uostas aptarnavo 9 233 475 keleivius. Jame savo bazes įkūrusios Alitalia ir Alitalia CityLiner aviakompanijos.

Milaną aptarnauja dar du oro uostai – Malpensa ir Bergamo oro uostas.

Kadangi Linatės oro uostas yra arčiau Milano (8 km) nei kiti miesto oro uostai, jis naudojamas vietiniams ir trumpų nuotolių Europoje skrydžiams.

Linatės oro uostas yra pagrindinis oro uostas 2021 m. įkurtai „ITA Airways" aviakompanijai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dati di Traffico

Nuorodos
--------

* Oficialus oro uosto tinklalapis Archyvuota kopija 2019-09-25 iš Wayback Machine projekto. (italų, anglų k.)
Koordinatės: 56°18′13″š. pl. 22°19′31″r. ilg.﻿ / ﻿56.3037°š. pl. 22.3253°r. ilg.﻿ / 56.3037; 22.3253

|  |
| --- |
| **Mažeikių Kalnėnų progimnazija** |
| Mažeikių Kalnėnų progimnazija herbasMažeikių Kalnėnų progimnazija herbas |
| Mažeikių Kalnėnų progimnazija |
| **Adresas** | Pavenčių g. 3, Mažeikiai |
| **Direktorius(-ė)** | Regina Arbatauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 766 |
| **Įkūrimo data** | 1996 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 68 |

**Mažeikių Kalnėnų progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mažeikiuose, Pavenčių g. 3, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190160653.

Istorija
--------

Progimnazija
1996 m. pradžioje Mažeikių „Liepaitės" pradinė mokykla reorganizuota į vidurinę mokyklą. Nuo 1996 m. rugsėjo 1 d. ji vadinosi Mažeikių 8-ąja vidurine mokykla ir buvo perkelta į erdvesnes „Jaunystės" vidurinės mokyklos patalpas. 1996–1997 m. m. mokykloje mokėsi 919 mokinių, sudaryti 37 klasių komplektai, dirbo 53 mokytojai. 1999 m. sausio 1 d. 8-oji vidurinė mokykla pavadinta šioje vietoje buvusio Kalnėnų kaimo vardu. 2010 m. liepos mėn. išleista paskutinioji abiturientų laida. 2010 m. mokykla tapo pagrindine. Vėliau prijungta Buknaičių Henriko Nagio pagrindinė mokykla. 2019 m. rugsėjo 1 d. tapo Mažeikių Kalnėnų progimnazija.

Direktoriai
-----------

* 1996–2007 m. Andrius Meinorius
* nuo 2007 m. Regina Arbatauskienė

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
* Kalnėnų\_pagrindinė\_mokykla. Mažeikių krašto enciklopedija.
**LRT Lituanica**|  |
| **Šalis** | Lietuva |
| **Rodoma** | Šiaurės rytų Lenkija / Pietvakarių Lietuva (DVB-T)  Šiaurės ir Vidurio Europa (DVB-S)  pasaulis (internetu) |
| **Savininkas** | LRT |
| **Transliavimopradžia** | 2007 m. rugsėjo 24 d. |
| **Ankstesnispavadinimas** | LTV World (2007–2012) |
| **Seseriniskanalas (-ai)** | LRT televizijaLRT Plius |
| **Internetosvetainė** |  |

**LRT Lituanica** – visą parą transliuojama žiūrovams visame pasaulyje skirta televizijos programa, kurios tinklelį sudaro kitų 2 LRT televizijos kanalų laidos. Kanalo skiltyje lrt.lt taip pat publikuojami straipsniai, susiję su pasaulio lietuvių aktualijomis.

Istorija
--------

Logotipas nuo 2007 m. rugsėjo 24 d. iki 2012 m. liepos 27 d.
Kanalas startavo 2007 m. rugsėjo 24 d. Programą sudaro geriausios programų „LRT televizija" ir „LRT Plius" laidos. Nuo 2008 m. balandžio 7 d. „LTV World" transliuojama visą parą. 2012 m. liepos 27 d. programa pavadinta „LRT Lituanica".

Per palydovą „Astra 4A" „LRT Lituanica" matoma Šiaurės Europoje (dažnis 11938 MHz, vertikali poliarizacija, duomenų srautas 27,5 MS/s). Antžeminiu būdu kanalas nuo 2020 m. rugpjūčio taip pat transliuojamas Lenkijoje, Palenkės vaivadijos šiaurinėje dalyje bei pietvakarinėje Lietuvos dalyje iš siųstuvų Kšemianuchoje ir Lazdijuose.

„LRT Lituanica" taip pat iki 2020 metų sausio buvo matoma Šiaurės Amerikoje per palydovą „Galaxy 19" (97 West, transponderis: K21, vertikali poliarizacija, dažnis: 12084 MHz, SR: 22000 MS/s, FEC: 3/4).

Nuorodos
--------

* LRT Lituanica puslapis Archyvuota kopija 2012-10-06 iš Wayback Machine projekto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RLietuvoje transliuojamos televizijos programos |
| --- |
|  |
| LRT | 
LRT televizija | LRT Plius | LRT Lituanica |
|  |
| Komercinės nacionalinės programos | 
LNK | TV6 | BTV | TV3 | Info TV | 2TV | TV1 | TV8 | Lietuvos ryto TV | Delfi TV |
|  |
| Regioninės programos | 
Dzūkijos TV | TV Aidas | TV medica | Pūkas-TV | Marijampolės TV | Roventos TV | Šiaulių TV | Ventos regioninė TV | Balticum TV | Balticum Auksinis |
|  |
| Pietryčių Lietuvos programos lenkų k. | 
TVP Info | TVP Historia 2 | TVP Kultura 2 | TVP Polonia | Nuta.TV | Power TV | TVP Wilno |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Dajuan** (kinų kalba: 大宛 *Dàyuān*) – senovinė karalystė dabartiniame rytų Uzbekistane, šiaurės Tadžikistane ir vakarų Kirgistane (istorinėje Ferganoje). Iš vakarų jį supo Sogdas (tuo metu jame viešpatavo kangdžu gentys), iš pietų, už Pamyro kalnų buvo Baktrija (kinų šaltinių *Daxia*), rytuose prekybiniu keliu susisiekė su Kašgaru.

Graikų valdymas
---------------

329 m. pr. m. e. Aleksandras Makedonietis vesdamas savo armiją pasiekė Ferganos slėnį ir įkūrė čia miestą. Jis buvo pavadintas Aleksandrija Eschata (Tolimąja Aleksandrija). Dabar šis miestas vadinamas Chodžentu.

Graikai kolonizavo šį ypatingai tolimą regioną, kuris po Aleksandro mirties buvo valdomas Seleukidų imperijos. Čia suklestėjo helenistinė kultūra. Tuo metu kinai, kurie lankydavosi šiame regione, pavadino jį Dayuan, kas, matyt, reiškė „didieji javanai" (arba Jonėnai). Jie rašė, kad šios šalies žmonės gamina puikius dirbinius ir mėgsta vyną.

255 m. pr. m. e. gretimos Baktrijos satrapas Diodotas, pasinaudodamas Seleukidų imperijos silpnumu, paskelbė nepriklausomybę, sukurdamas Graikų-baktrų karalystę. Karalystė tapo tikra imperija ir užėmė Ferganą. Baktrų valdymo laikais Fergana tapo svarbia vieta, kur susitiko helenistinė ir kiniška kultūros.

Sakai ir tocharai
-----------------

Apie 160 m. pr. m. e. šiose teritorijose vyko tautų kraustymasis. Iš Ilio upės ir Isyk Kulio ežero regiono į pietus migravo sakų gentys, kinų šaltiniuose vadinamos *sai*. Sakai sužlugdė Graikų baktrų karalystę ir laikinai apsigyveno Ferganos slėnyje, dalis jų nusikėlė į Drangianą, kur apsigyveno Sakastane.

Neilgai trukus teritoriją nusiaubė nauja klajoklių banga, tocharai (kinų šaltiniuose minimi kaip *yuezhi*). Jie atkirto Ferganą nuo Baktrijos.

Net po klajoklių antpuolių Fergana vis tiek klestėjo, puoselėdama graikiškus papročius ir kultūrą. Kiniją labai domino ši šalis, jie siuntė savo ambasadorius, vedė derybas. Juos žavėjo Ferganos arkliai. Fergana pamažu tapo viena svarbiausių šilko kelio atkarpų. Vėlyvesniuoju laikotarpiu čia suklestėjo budizmas.

751 m. arabai susikovė Talaso mūšyje su Kinija dėl įtakos Ferganoje. Arabams jį laimėjus, Fergana tapo Kalifato dalimi ir įjungta į Chorasano provinciją.
Koordinatės: 56°15′42″š. pl. 22°18′26″r. ilg.﻿ / ﻿56.2618°š. pl. 22.3072°r. ilg.﻿ / 56.2618; 22.3072

|  |
| --- |
| **Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokykla** |
| Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokykla herbasTirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokykla herbas |
| Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokykla |
| **Adresas** | Mokyklos g. 8, Tirkšliai |
| **Direktorius(-ė)** | Dovilė Budreckienė |
| **Mokinių skaičius** |  |
| **Įkūrimo data** | 1750 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** | 55 |
| **Pedagogų skaičius** | 40 |

 **Mažeikių rajono Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Tirkšliuose (Mažeikių raj.), Mokyklos g. 8, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190176839.

Filialas Pievėnų pradinio ugdymo skyrius.

Istorija
--------

Kiemelyje atstatytas tarpukario stogastulpis (aut. A. Viskantas)
Mokyklos stadionas
1750 m. įsteigta parapinė mokykla, 1867 m. įsteigta rusiška mokykla, 1919 m. įsteigta lietuviška pradžios mokykla. 1945 m. įsteigta progimnazija, 1950 m. ji tapo septynmete mokykla. 1954 m. įsteigta vidurinė mokykla. 1958 m. išleista pirmoji abiturientų laida.

1999 m. rugpjūčio mėn. nugriautas senosios Tirkšlių mokyklos pastatas, 2001 m. ruošiamas mokyklos priestato projektas. 2009 m. prijungta Šerkšnėnų mokykla. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Mažeikių r. savivaldybės Tarybos sprendimu Tirkšlių vidurinė pertvarkyta į pagrindinę mokyklą, suteiktas Lietuvos partizano Juozo Vitkaus-Kazimieraičio vardas. 2019 m. prijungta Balėnų pagrindinė mokykla.

Direktoriai
-----------

* Dovilė Budreckienė

Šaltiniai
---------

1. ↑  Šerkšnėnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-05-03).
2. ↑
3. ↑

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
* Tirkšlių\_Juozo\_Vitkaus-Kazimieraičio\_pagrindinė\_mokykla. Mažeikių krašto enciklopedija.
|  |
| --- |
| **Mažeikių Jievaro pagrindinė mokykla** |
| [[Vaizdas:|Mažeikių Jievaro pagrindinė mokykla herbas|center|100px]] |
| [[Vaizdas:|Mažeikių Jievaro pagrindinė mokykla|250px]] |
| **Adresas** | Laižuvos g. 3, Mažeikiai |
| **Direktorius(-ė)** | Valentinas Semčenko |
| **Mokinių skaičius** | 97 |
| **Įkūrimo data** | 1961 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 32 |

**Mažeikių Jievaro pagrindinė mokykla** – valstybinė dieninė, pagrindinė bendrojo lavinimo mokykla, Mažeikiuose, Laižuvos g. 3, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo specialiojo ugdymo programas lietuvių kalba judesio ir padėties sutrikimų bei intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190985634. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybė.

Istorija
--------

1961 m. vasario 2 d. duris atvėrė Mažeikių mokykla-internatas. Į mokyklą-internatą buvo priimami našlaičiai ir toliau nuo miesto gyvenantys vaikai. 1964 m. išleista pirmoji abiturientų laida (24 auklėtiniai). Nuo 1981 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo aštuonmetė ir pervadinama į Mažeikių pagalbinę mokyklą-internatą. 1981–1982 m. m. 1-5 specialiosiose klasėse mokėsi 112 mokinių ir 5-8 bendrojo lavinimo mokyklos klasėse – 113 mokinių. Vėliau čia mokėsi tik specialiųjų poreikių turintys vaikai.

1991 m. įkurtos pirmosios lavinimo klasės vidutinio intelekto sutrikimo vaikams. 1993 m. mokykla pavadinta Mažeikių specialiąja internatine mokykla. 1997 m. birželio 18 d. pasikeitė steigėjas – juo tapo Telšių apskrities viršininko administracija. 2005 m. spalio 11 d. mokykla pervadinta į Mažeikių specialiąją mokyklą. Nuo 2010 m. liepos 1 d. steigėju vėl tapo Mažeikių rajono savivaldybė. 2013 m. rugsėjo 1 d. pervadinta „Jievaro" pagrindine mokykla.

Direktoriai
-----------

* 1960 m. Vaclovas Sakavičius
* 1972 m. Juozefa Reivytienė
* nuo 1994 m. Valentinas Semčenko

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė Archyvuota kopija 2013-01-27 iš Wayback Machine projekto.
* 

* Mažeikių Jievaro pagrindinė mokykla  Mažeikių krašto enciklopedijoje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Trakų pusiasalio pilis
**Trakų pusiasalio pilis** – Trakų pilis, esanti prie miesto aikštės.

Istorija
--------

Pradėta statyti 2-ojoje XIV a. pusėje. Ji buvo stipriai sugriauta, kadangi nebuvo baigta – mat po keleto kryžiuočių antpuolių ją 1390 m. sudegino patys pilies šeimininkai. 

1440 m. Trakų pusiasalio pilyje buvo nužudytas kunigaikštis Žygimantas Kęstutaitis. 

Vėliau pilis buvo atstatyta, tačiau smarkiai nukentėjo XVII a. viduryje per karus su Švedija ir Rusija.

Daugiau ji nebuvo atstatyta, tik išlikusiuose bokštuose buvo įrengtas kalėjimas.

1929 m. pilies griuvėsiai buvo konservuoti, o jau po Antrojo pasaulinio karo restauruotas vienas 13 m aukščio gynybinis bokštas.

Pilis šiais laikais
-------------------

Archeologiniai tyrimai 1967-1968, Trakų pusiasalio pilyje
Nuo 1999 m. šioje pilyje kasmet vyksta Viduramžių šventė.

Pusiasalio pilies panorama iš rytų
Koordinatės: 54°38′46″ š. pl. 24°56′12″ r. ilg.﻿ / ﻿54.64611°š. pl. 24.93667°r. ilg.﻿ / 54.64611; 24.93667