recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinatės: 54°42′32.14″ š. pl. 24°17′1.12″ r. ilg.﻿ / ﻿54.7089278°š. pl. 24.2836444°r. ilg.﻿ / 54.7089278; 24.2836444

|  Kalvių šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Kaišiadorių |
| **Savivaldybė** | Kaišiadorių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kalviai (Kaišiadorys) |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1806 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Kalvių šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Kalvių kaime, Kalvių ežero pietryčių krante, prie rajoninio Kruonio–Stakliškių kelio.

Istorija
--------

Bažnyčia pastatyta 1753 m. Kalviuose 1773 m. gyveno kunigas dominikonas, vėliau dvasininkai atvažiuodavo iš Jiezno. 1792 m. bažnyčia sudegė.

Tomo Vavžeckio ir jo žmonos Juzefos rūpesčiu 1800–1806 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Po 1870 m. gaisro atstatyta, įrengti 3 altoriai. Kunigas Feliksas Žukas pamokslus sakė lietuviškai, tačiau jam mirus, 1890–1896 m. bažnyčioje lietuviškų pamaldų nebuvo. 1897 m. kunigas Ignotas Šopara, be lenkiškų, laikė ir lietuviškas pamaldas, kurios vėliau nebuvo panaikintos. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1936 m. bažnyčia atnaujinta, rekonstruotas žibintas.

1969–1976 m. Kalviuose klebonavo Zigmas Neciunskas, 1946–1956 m. politinis kalinys (suimtas Nedzingėje).

Architektūra
------------

Bažnyčia klasicistinė, rotondos tipo, su kupolu ir cilindriniu žibintu. Prie rotondos prišlieta zakristija su prieangiu. Sienos be langų. Šalia stovi medinė varpinė.

Teigiama, kad ši bažnyčia yra viena iš kelių statinių, kuri pradeda naują etapą Lietuvos architektūroje bei statybos technikoje – romantinį akmens mūro atgimimą. Sienos aptaisyti nedideliais apie 5 cm skersmens rausvos spalvos akmens skaldos gabaliukais, tad šiuo atveju akmenys gal pirmą kartą Lietuvos statybos technikos istorijoje, po kelių šimtmečių pertraukos nuo viduramžių, visu fasadų plotu eksponuoti estetiniais tikslais, o ne slėpti mūro viduje kaip užpildas. Toks fasadų aptaisymas smulkiais akmenukais yra gana retas Lietuvos architektūroje. Akmenukų skaldą sudaro skaldyti raudoni lauko rieduliai: granitas, jotnio smiltainis, Raudonasis Baltijos porfyras ir Alandų porfyras. Vietomis skalda nubyrėjusi ir užtinkuota maskuojančiu rausvu skiediniu, kuris užteptas tyčia grublėtai, kad imituotų nevienalytę skaldos faktūrą.

Šventorius
----------

Šventoriuje palaidotas iš Kalvių parapijos kilęs kunigas Vytautas Melkūnas (1929–1990 m.).

Galerija
--------

* VarpinėVarpinė
* 
*

Šaltiniai
---------

1. ↑  Levandauskas, V. 2010. Akmens mūras Lietuvos šventovėse. Krikščioniškoji kultūra ir religijotyra. Vytauto Didžiojo Universitetas.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kalvių šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kaišiadorių dekanato svetainė Archyvuota kopija 2006-08-19 iš Wayback Machine projekto.
* Kalvių šv. Antano Paduviečio bažnyčia (*kaisiadoriumuziejus.lt*)
| ***Pakeleivis*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | The Hitcher |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Robert Harmon |
| Metai | 1986 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | anglų |
| Platintojas | TriStar Pictures |
| Biudžetas | 6 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Pakeleivis** (angl. *The Hitcher*) – 1986 m. JAV sukurtas filmas. Režisierius Robert Harmon.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Rutger Hauer – Džonas Raideris
* C. Thomas Howell – Džimas Halsis
* Jennifer Jason Leigh – Neš
* Jeffrey DeMunn
* John M. Jackson
* Jack Thibeau
* Armin Shimerman

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džimas, vykdydamas užsakymą nuvaryti automobilį iš Čikagos į Kaliforniją, pakeliui sustoja pavežti tranzuojantį vyrą. Jis tikėjosi, kad pakeleivis padės jam neužmigti prie vairo, tačiuau vyras, prisistatęs Džonu Raideriu, netrukus prisipažįsta nužudęs prieš tai jį pavežusį žmogų ir dabar ketina tą patį padaryti ir su Džimu. Šiam pavyksta atsikratyti pakeleivio, tačiau Raideris leidžiasi iš paskos, pakeliui spėsdamas jam spąstus. Netrukus Džimas tampa pagrindiniu įtariamuoju ir jį presekioti pradeda valstijos policija.

Susiję filmai
-------------

* Pakeleivis 2 (2003 m.)
* Pakeleivis (2007 m.)
| **Asarhadonas** |
| --- |
|  |
| Asarhadonas ant 671 m. pr. m. e. stelos (Samalo citadelė) |
| Sargonidai |
| Gimimo vardas | Aššur-aḫa-iddina |
| Gimė |  ? |
| Mirė | 669 m. pr. m. e.Haranas, Asirijos imperija |
| Tėvai | Sinacheribas, Nakija |
| Sutuoktinis (-ė) | Ešarachamatė ir kt. |
| Vaikai | Šamašumkinas, Ašurbanipalas, Šeruaetiratė ir kt. |
| Religija | senovės Mesopotamijos religija |
| Asirijos karalius |
| Ėjo pareigas | 680 – 669 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Sinacheribas |
| Įpėdinis | Ašurbanipalas |
| Babilonijos karalius |
| Ėjo pareigas | 680 – 669 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Sinacheribas |
| Įpėdinis | Šamašumkinas |
|  |
|  **Vikiteka** | Asarhadonas |

**Asarhadonas** (kitaip *Esarhadonas, Ašurachaidinas*, akad. *Aššur-aḫa-iddina* 𒀭𒊹𒉽𒀸/𒀭𒊹𒉽𒍮𒈾 'Ašūras man davė brolį'; mirė 669 m. pr. m. e.) – Asirijos imperijos ir Babilono karalius 680–669 m. pr. m. e.

689 m. pr. m. e. valdovas Sinacheribas užėmė Babiloną ir paskyrė valdyti jį jauniausiam savo sūnui Asarhadonui. 681 m. pr. m. e. vienas iš Asarhadono brolių nužudė tėvą Sinacheribą taip bandydamas užgrobti sostą. Asarhadonas užėmė sukilėlių bazę Hanigalbate ir be pasipriešinimo užėmė sostą Ninevijoje. Tapęs karaliumi, bijodamas išdavystės išžudė daugelį dvariškių ir pareigūnų.

Pasinaudojęs sumaištimi, chaldėjų vadas pietų Babilonijoje surengė sukilimą prieš asirų valdžią Ūre. Asarhadonui išsiuntus pajėgas malšinti sukilimo, chaldėjų vadas ieškodamas prieglobsčio pabėgo į Elamą, bet ten buvo nužudytas.

Šiaurinius Babilonijos miestus, kuriuos ypač nuniokojo jo tėvas Sinacheribas, Asarhadonas globojo, grąžino žemes pabėgusiems miestiečiams. 678 m. pr. m. e. surengė karo žygį prieš chaldėjus, plėšikavusius Borispos ir Babilono žemėse. Šiaurėje į imperijos žemes skverbėsi skitai ir kimerai. Asarhadonas numalšino skitų antpuolius, sudaręs su jais vedybinį aljansą, tačiau kimerai ir toliau puldinėjo, kol užėmė Kilikiją ir Tabalą.

675 m. pr. m. e. egiptiečių palaikomas Tyras atsimetė nuo asirų valdžios. Tada Asarhadonas pradėjo karą su Egiptu, kol 671 m. pr. m. e. užėmė Memfį ir faraoną Taharką privertė bėgti į pietus. Asarhadonas tapo pirmuoju Mesopotamijos valdovu, kuris titulavosi Egipto karaliumi.

Asirų kariuomenei atsitraukus, Taharka siekė susigrąžinti valdžią. 669 m. pr. m. e. Asarhadonas, keliaudamas malšinti sukilimo Egipte, žuvo. Po jo mirties imperijos sostas atiteko sūnui Ašurbanipalui, o Babilonas – kitam sūnui Šamašumkinui.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  *Esarhaddon*. Encyclopædia Britannica Online. – www.britannica.com.
2. ↑  Lidija Šabajevaitė. *Asarhadonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
Alpinistai iš Dominikos Respublikos ant aukščiausios pasaulio viršukalnės – Everesto.
**Viršūnė** (arba ***viršukalnė***) – paviršiaus taškas, kuris yra aukštesnis už visus gretimus taškus. Tai aukščiausia kalvos, kalno, kalvagūbrio, kalnagūbrio arba kalnų masyvo vieta. Smaili viršūnė dar vadinama smaile, piku, arete.

Šalia aukščiausios kalno viršukalnės esančios viršūnės, kurios yra šiek tiek išsiskiriančios arba izoliuotos, tačiau nesiekia tam tikros ribinės reikšmės, dažnai laikomos aukščiausios viršukalnės *dalinėmis viršūnėmis* (arba *subviršūnėmis*) ir yra laikomos to paties kalno dalimi. Piramidinė viršūnė yra viršūnės forma, susidariusi dėl ledo erozijos kalno viršūnėje. Viršūnė taip pat gali reikšti aukščiausią tako ar maršruto tašką.

Aukščiausia pasaulio viršukalnė yra Everestas, kurio aukštis – 8848,86 m virš jūros lygio. Pirmieji oficialiai į šią viršūnę įkopė Tensingas Norgėjus ir seras Edmundas Hilaris. Jie pasiekė kalno viršūnę 1953 m.

Daugelyje vakarinių Jungtinių Amerikos Valstijų dalių terminas „viršūnė" taip pat gali būti vartojamas aukščiausiam kelio, greitkelio ar geležinkelio taškui, dažniau vadinamam perėja, nusakyti. Pavyzdžiui, Kalifornijoje aukščiausia 80-ojo greitkelio viršūnė vadinama Donerio viršūne, o aukščiausia 5-ojo greitkelio viršūnė – Siskiju kalno viršūne. Dėl to gali kilti nesusipratimų, ar paženklinta „viršūnė" yra aukščiausia perėjos vieta, ar kalno viršukalnė.

Galerija
--------

* Vaizdas nuo aukščiausios Šveicarijos viršukalnės Monte RozaVaizdas nuo aukščiausios Šveicarijos viršukalnės Monte Roza
* Siskiju kalno viršūnės ženklas palei 5-ąjį greitkelį, žymintis aukščiausią greitkelio tašką – 1310 mSiskiju kalno viršūnės ženklas palei 5-ąjį greitkelį, žymintis aukščiausią greitkelio tašką – 1310 m
* Demavendo viršūnė, IranasDemavendo viršūnė, Iranas
* Vilerio kalnas, viena iš aukščiausių viršūnių visoje Nevadoje, JAVVilerio kalnas, viena iš aukščiausių viršūnių visoje Nevadoje, JAV
* Elbrusas ir dvi jo viršūnės (Kaukazas, Rusija)Elbrusas ir dvi jo viršūnės (Kaukazas, Rusija)

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kalva

Šaltiniai
---------

1. ↑  Viršūnė. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2023-02-12).
2. ↑  Lyons, Kate (2017-05-21). „Mount Everest's Hillary Step has collapsed, mountaineer confirms". *The Guardian* (anglų). ISSN 0261-3077. Nuoroda tikrinta 2023-02-11.
3. ↑  „Everest". *National Geographic*. Nuoroda tikrinta 2023-02-11.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Viršūnė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pakeliamo tilto vizualizacija.
**Pakeliamasis tiltas** – judančių tiltų tipas. Tai seniausias judančių tiltų tipas. Dažniausiai tokie tiltai buvo naudojami įėjimui ir išėjimui pilyse.

Apžvalga
--------

Dažniausiai pakeliami tiltai yra statomi virš mažų vandens kanalų. Tokie vandens kanalai viduramžiais buvo sukuriami dirbtinai, pilies ar gyvenvietės apsaugai. Tokių tiltų kėlimo mechanizmas yra pora sijų atsvara, kuri nėra dalis tilto struktūros.

Dažniausiai tokie tiltai yra pagaminti iš medienos.

Keliai ir geležinkeliai
-----------------------

Tokio tipo tiltų retkarčiais naudojami automobilių transporte, kuomet reikia kirsti mažą vandens kanalą ar upę. Geležinkelių transporte tokie tiltai naudojami sunkiose, daug augmenijos turinčiose, trasose. Dažniausiai tokie tiltai būna tik alternatyviuose geležinkelių maršrutuose ir nėra sujungti į pagrindinį geležinkelio mazgą.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
| Uovišiailatv. *Oviši, lyv. Paţikmō* |
| --- |
| *Kranto apsaugos radaras Uovišiuose* |
|  |
| 

UovišiaiUovišiai

57°34′10″ š. pl. 21°43′17″ r. ilg.﻿ / ﻿57.56944°š. pl. 21.72139°r. ilg.﻿ / 57.56944; 21.72139﻿ (Uovišiai)Koordinatės: 57°34′10″ š. pl. 21°43′17″ r. ilg.﻿ / ﻿57.56944°š. pl. 21.72139°r. ilg.﻿ / 57.56944; 21.72139﻿ (Uovišiai) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Latvijos vėliava Latvija |
| **Istorinis regionas** | Kuršas Kuršas |
| **Savivaldybė** | Ventspilio savivaldybė |
| **Valsčius** | Targalės valsčius |
|  |
| **Gyventojų** (2015) | 12  |
| **Altitudė** | 4 m |

**Uovišiai** (lyv. *Paţikmō*, latv. *Oviši*) – kaimas Latvijoje, Kurše, Ventspilio savivaldybės Targalės valsčiuje, Baltijos jūros pakrantėje, prie Uovišių rago. Išsidėstę valsčiaus šiaurėje, už 33 km nuo valsčiaus centro Targalės, už 30 km nuo savivaldybės centro Ventspilio ir už 200 km nuo Rygos. Uovišiai įsikūrę prie pat vakarinės Lyvių pakrantės ribos (prie rytinės – Gipkos kaimas).

Nors Uovišiai įeina į Lyvių pakrantę, tačiau į 12-os ypatingą statusą turinčių lyvių kaimų sąrašą neįtraukiami (žr. Lyvių pakrantė, „Saugomos kultūrinės-istorinės teritorijos statusas").

Uovišiai – sena gyvenamoji vietovė, skandinavų vadinta *Liseort (Lyseort, Lusort)*. Įžymūs tuo, kad priešais juos jūroje driekiasi pavojingos seklumos, kuriose yra sudužę daugybė laivų. Prieš II pasaulinį karą Uovišiuose buvo 51 sodyba, dabar jų išlikę 10. Sodybose, kuriose dar gyvena žmonių, išlikę tam tikrų senovinių statinių su ypatinga tvorų sistema. Reikšmingiausias Uovišių pastatas – tai 1814 iškilęs 38 m aukščio Uovišių švyturys (seniausias išlikęs švyturys Latvijoje). Švyturyje veikia muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lībiešu krasts Archyvuota kopija 2011-07-22 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Tūrisms Ziemeļkurzemē. Oviši Archyvuota kopija 2020-10-02 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Lyvių pakrantės kaimai 1902–1927 m. fotografijose
| **Motiejus Dominykas Dogelislenk. *Maciej Dominik Dogiel*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1715 m. rugpjūčio 6 d.Hembulai prie Lydos |
| Mirė | 1760 m. vasario 24 d. (44 metai)Varšuva |
|  |
| Veikla | istorikas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos istorinių šaltinių leidėjas. |

**Motiejus Dominykas Dogelis** (lenk. *Maciej Dominik Dogiel*, 1715 m. rugpjūčio 6 d. Hembulai (Gimbutai?) prie Lydos – 1760 m. vasario 24 d. Varšuva) – istorikas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos istorinių šaltinių leidėjas.

Biografija
----------

Mokėsi Ščiutino pijorų mokykloje (Lydos pavietas). Pijorų vienuolijos narys nuo 1730 m. 1744–1746 m. filosofijos, teisės ir kitų mokslų žinias gilino Leipcigo, Paryžiaus ir Strasbūro universitetuose. Mokytojavo pijorų mokyklose. 1747 m. Vilniaus pijorų kolegijos rektorius. Prie kolegijos 1754 m. įsteigė vieną geriausių Abiejų Tautų Respublikos spaustuvių, 1756 m. įkūrė bajorų jaunimo internatą.

Istoriografas
-------------

Sumanęs parengti Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos istorinių dokumentų publikaciją, jai medžiagą rinko Vokietijos, Prancūzijos, Olandijos, Abiejų Tautų Respublikos dokumentų saugyklose.

Vilniuje išleistos svarbiausios publikacijos:

* Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės aktų kodeksas (lot. *Codex diplomaticus Regni Poloniae et Magni Ducatus Lithuaniae* t. l 1758 m. t. 5 1759 m. t. 4 1764 m. Kitiems tomams (planuota išleisti 8 tomus) surinkta medžiaga liko rankraščiuose ir saugoma Pagrindiniame senųjų aktų archyve Varšuvoje).
* Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sienos (*Limites Regni Poloniae et Magni Ducatus Lithuaniae*, 1758 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Raudeliūnas. *Motiejus Dogelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 49 psl.
| **Liudvikas Abramovičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1879 m. liepos 5 d.Maskva, Rusijos imperija Rusijos imperija |
| Mirė | 1939 m. kovo 3 d. (59 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | rašytojas |

**Liudvikas Abramovičius** (lenk. *Ludwik Abramowicz-Niepokójczycki*, 1879 m. liepos 5 d. Maskva – 1939 m. kovo 3 d. Vilnius) – lenkų žurnalistas, Lietuvos kultūros istorikas.

Biografija
----------

Studijavo gamtos mokslus Charkovo, istoriją – Krokuvos universitete. Nuo 1905 m. bendradarbiavo lenkų spaudoje, 1906 m. persikėlė į Vilnių. Su kitais įsteigė laikraštį „Przegląd Wileński" ir jį redagavo 1911–1915 ir 1921–1938 m. Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Varšuvoje. 1919 m. grįžo į Vilnių. 1925–1939 m. Tado Vrublevskio įgaliotas Vrublevskių bibliotekos mokslinės pagalbos komiteto pirmininkas. Jai dovanojo savo surinktą XVI a.- XVIII a. retų spaudinių ir paveikslų rinkinį.

Išleido „Vilniaus spaustuvių keturių amžių istoriją" (*Cztery wieki drukarstwa w Wilnie* 1925 m. Liko jo bibliografinės medžiagos apie Lietuvos Didžiąją kunigaikštystę ir Lietuvą Pirmojo pasaulinio karo metais rankraščiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Domas Šniukas. *Liudvikas Abramovičius (1879)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 43 psl.
| Upernavikasgren. *Upernavik*, dan. *Upernavik* |
| --- |
| *Upernavikas iš paukščio skrydžio* |
|  |
| 

UpernavikasUpernavikas

72°47′2″ š. pl. 56°9′2″ v. ilg.﻿ / ﻿72.78389°š. pl. 56.15056°r. ilg.﻿ / 72.78389; 56.15056﻿ (Upernavikas)Koordinatės: 72°47′2″ š. pl. 56°9′2″ v. ilg.﻿ / ﻿72.78389°š. pl. 56.15056°r. ilg.﻿ / 72.78389; 56.15056﻿ (Upernavikas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Danijos vėliava Danija |
| **Autonomija** | Grenlandija Grenlandija |
| **Savivaldybė** | Avanatos savivaldybė |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 1 181  |
|  |
|  **Vikiteka** | Upernavikas |

**Upernavikas** (gren. *Upernavik*) – miestelis Avanatos savivaldybėje, vakarų Grenlandijoje. Jis įsikūręs vienoje iš salų, esančių į šiaurės vakarus nuo Sigguup Nunaa pusiasalio. Miestelyje gyvena 1 144 gyventojai. Upernavikas nėra didelis, todėl pagrindinė susisiekimo priemonė jame yra kelionės pėsčiomis.

Transportas
-----------

Upernavike yra įsikūręs oro uostas, iš kurio lėktuvai skrenda į Kvanaką, Kvarsutą ir Ilulisatą. Kompanijai „Air Greenland" priklausantis sraigtasparnis „Bell 212" padeda aplinkiniams kaimams palaikyti ryšį su Upernaviku. Vasarą nedidelis kompanijos „Royal Arctic Line" keltas plukdo į gretimus kaimus.

Radinys
-------

Runomis išraižytas Kingigtorsakvo akmuo
1824 m. netoli Upernaviko esančioje Kingigtorsakvo saloje buvo rastas XIII a. runomis išraižytas akmuo, kuriam suteiktas Kingigtorsakvo vardas. Akmenyje buvo paminėti trys vikingai ir aprašyta netoliese pastatyta piramidė iš akmenų. Tai šiauriausiai rastas vikingų kultūros palikimas, neskaitant smulkių dirbinių, kuriuos inuitų pirkliai nugabeno toliau į šiaurę. Todėl ši vietovė laikoma šiauriausiu tašku, kurį pasiekė vikingai savo kelionių metu.

Nuorodos
--------

* Upernaviko turistų informacijos centras Archyvuota kopija 2012-07-21 iš Wayback Machine projekto.
* Upernaviko muziejus Archyvuota kopija 2007-03-12 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 56°21′32″š. pl. 23°15′30″r. ilg.﻿ / ﻿56.359°š. pl. 23.2582°r. ilg.﻿ / 56.359; 23.2582

 *Kitos reikšmės – Žagarės Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*
 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*

|  Žagarės I šv. Petro ir Pauliaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Joniškio |
| **Savivaldybė** | Joniškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Žagarė |
| **Adresas** | Miesto a. 1 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1633 m. |
| **Stilius** | renesansas |

**Žagarės I šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žagarėje, prie kelio į Joniškį, dešiniajame Švėtės krante. Turi renesanso ir baroko bruožų.

Istorija
--------

Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1523 m. Jai aukojo Sirevičiai. XVII a. pradžioje minima sena medinė bažnyčia. 1600 m. įsteigta parapinė mokykla. Žagarėje 1619 m. paskirti sklypai bažnyčiai, klebonijai, kapinėms. 1633–1636 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia. Ji 1804 m. gerokai apdegė. 1805–1806 m. suremontuota. Be jurisdikos miestelyje, bažnyčiai 1832 m. priklausė Daukšių, Pabalių ir Stalmokų kaimai.

1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Parapijai 1940 m. priklausė Juodeikių filija.

1961–1988 m. į Žagarę ištremtas vyskupas Julijonas Steponavičius (1911–1991), Vilniaus arkivyskupijos apaštališkasis administratorius. 1972–1989 m. klebonavo Gustavas Gudanavičius (1911–1991), Helsinkio grupės narys.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi renesanso ir baroko bruožų. Ji stačiakampio plano, vienabokštė, su siauresne trisiene apside, vienanavė. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su metaliniais vartais. Prie tvoros priglaustos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Viena iš jų užkelta ant šventoriaus koplyčios prieangio.

Galerija
--------

* 
* 
* Šventorius koplyčiaŠventorius koplyčia
* RūpintojėlisRūpintojėlis
* 
* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Žagarės I šv. Petro ir Pauliaus bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ernestas Vasiliauskas, Rita Regina Trimonienė, NAUJOSIOS ŽAGARĖS PARAPIJOS ARCHYVAS, Žiemgala 2016/2.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Sandoris dėl kainų skirtumo** (angl. *contract for difference, CFD*) Sandoris dėl kainų skirtumo yra susitarimas tarp dviejų šalių, t. y. pirkėjo ir pardavėjo, pagal kurį viena iš šalių sumoka kainų skirtumą tarp pagrindinės finansinės priemonės esamos kainos ir pradinės kainos sandorio sudarymo dieną. Sandoris dėl kainų skirtumo yra išvestinė priemonė, kurios kaina gali būti išvesta iš akcijų, akcijų indeksų, žaliavų ar kitų finansinių priemonių kainų. Sandoris dėl kainų skirtumo yra tinkama alternatyva tiesioginei investicijai į pagrindinę finansinę priemonę (akcijas, žaliavų ateities sandorius), kadangi Sandorio dėl kainų skirtumo kaina svyruoja lygiai taip pat kaip ir pagrindinės priemonės kaina. Investuotojas gauna tą patį rezultatą (teigiamą ar neigiamą), kaip ir investavęs tiesiogiai į atitinkamas finansines priemones. Tačiau, skirtingai nei akcijos, Sandoris dėl kainų skirtumo nesuteikia nuosavybės ar balsavimo teisių akcijų emitente. Be jau minėtų rizikų, Sandorio dėl kainų skirtumo rizikos atitinka akcijų ir ateities sandorių rizikas.
| Krapla |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Islandija Islandija |
|  |
| Aukštis | 650 m |
|  |
| Tipas | kaldera |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | aktyvus |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 1984 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 65°44′0″ š. pl. 16°47′0″ v. ilg.﻿ / ﻿65.73333°š. pl. 16.78333°r. ilg.﻿ / 65.73333; 16.78333Koordinatės: 65°44′0″ š. pl. 16°47′0″ v. ilg.﻿ / ﻿65.73333°š. pl. 16.78333°r. ilg.﻿ / 65.73333; 16.78333 |

**Krapla** (isl. *Krafla*, TFA: [ˈkʰrapla]) – aktyvus ugnikalnis šiaurės Islandijoje, apie 90 km ilgio geologinio lūžio zonoje. Kraplos aukštis siekia 650 m. Tai vienas didžiausių plotu – 10 km skersmens Islandijos ugnikalnis. Pagal formą Krapla priskiriama kalderos tipo ugnikalniams. Istoriniu laikotarpiu nustatyti 29 Kraplos išsiveržimai.

Geologija ir aktyvumas
----------------------

Kraplos vietovėje fiksuojamas didelis geoterminės energijos ir fumarolių aktyvumas. Tarp 1724 m. ir 1729 m. Kraplos rajone buvo stebimi išsiveržusios lavos fontanai, apylinkėse sunaikinę kelis ūkius. Paskutinį kartą Krapla buvo suaktyvėjusi laikotarpiu nuo 1975 m. iki 1984 m. Tuo metu ugnikalnis išsiveržė 9 kartus. Nuo 1977 m. Kraplos vietovėje veikia 60 MW galios geoterminė jėgainė. Ugnikalnio apylinkėse plėtojamas turizmas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Islandijos ugnikalniai

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Krapla** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Ugnikalnių duomenų bazė Archyvuota kopija 2012-01-11 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°33′15″š. pl. 22°48′37″r. ilg.﻿ / ﻿55.5543°š. pl. 22.8102°r. ilg.﻿ / 55.5543; 22.8102

|  Pakražančio Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Kelmės |
| **Savivaldybė** | Kelmės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Pakražantis |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų ir plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1894 m. |

 *Kitos reikšmės – Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.*
**Pakražančio Švč. Mergelės Marijos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pakražančio kaime, prie magistralinio kelio  **A12**  Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas , Kražantės dešiniajame krante.

Istorija
--------

Pakražančio dvaro savininkai Bonaventūras ir Marijona Kiaunarskiai 1764 m. pastatė medinę bažnyčią. 1879 m. sudegė. Rusijos Vidaus reikalų ministerija 1880 m. leido statyti naują akmenų mūro. 1891 m. žaibas uždegė bažnyčią. Ji 1894 m. suremontuota. 1921 m. įkurta parapija.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su pristatytomis zakristijomis. Joje įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame yra kapinės.

Galerija
--------

* 
*
**Denisas Pidručnas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Denys Pidruchnyi  Підручний Денис Вадимович |
| Gimimo data | 2001 m. liepos 10 d. (22 metai) |
| Gimimo vieta | Kijevas, Ukraina |
| Ūgis | 171 cm |
| Svoris | 69 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FK Metalist |
| **Numeris** | 5 |
| **Pozicija** | saugas |
| Jaunimo klubai |
| nežinoma | Kijevo „Obolonė" |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2018–20192018–20192020–202120212022–20232023– | Kauno „Stumbras"  → *Stumbras B*  FK Oleksandria → FK Kramatorsk (skol.) Hirnyk-SportFK Metalist | 05 0(0)14 0(1)00 0(0)20 0(0)22 0(2)02 0(0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2017–2018  2018  2019 | Ukrainos U-17 Ukrainos U-18  Ukrainos U-19 | 7 0(0)4 0(0)2 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. rugpjūčio 7 d..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2022 m. gruodžio 11 d.. |

**Denisas Pidručnas** (*Denys Pidruchnyi; Підручний Денис Вадимович*; g. 2001 m. liepos 10 d.) – Ukrainos futbolininkas, saugas. Buvęs Kauno „Stumbro" žaidėjas. Kitados atstovavo Ukrainos jaunimo rinktinėms.

Karjera
-------

Kijeve gimęs žaidėjas futbolo paslapčių sėmėsi Kijevo „Obolonės" jaunimo sistemoje.

### Kauno „Stumras"

2018 m. vasarą tapo Kauno „Stumbro" nariu. 

2018 m. spalio 28 d. debiutavo rungtynėse prieš Klaipėdos „Atlantą". Šiose rungtynėse kauniečiai 6-0 nugalėjo varžovus, o Denisas Pidručnas pasirodė po keitimo ir oficialiai sužaidė 19 minučių.

2018 m. A lygoje sužaidė 3 rungtynes. Atstovavo Stumbras B ekipai (14 rungtynių) ir Pirmoje lygoje pasižymėjo įvarčiu.

### Ukrainoje

Grįžęs į Ukrainą atstovavo Oleksandrijos klubui, tačiau pagrindinėje komandoje nežaidė. Buvo nuomos pagrindais paskolintas FK Kramatorsk.

Nuo 2021 m. rungtyniavo Kramatrosko, nuo 2022 m. Hirnyk-Sporto ekipose.

Nuo 2023 m. atstovavo FK Metalist.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stumbro klubo žaidėjas
2. ↑  alyga.lt svetainė: žaidėjas

Nuorodos
--------

* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Koordinatės: 51°23′ š. pl. 68°42′ v. ilg.﻿ / ﻿51.383°š. pl. 68.700°r. ilg.﻿ / 51.383; 68.700

| Manikuagano tvenkinys |
| --- |
| Tvenkinio reginysTvenkinio reginys |
| Vieta | Kvebekas, Kanada |
| Plotas | 1942 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1322 km |
| Kilmė | dirbtinis, smūginis |
| Vidutinis gylis | 85 m |
| Didžiausias gylis | 350 m |
| Tūris | 139,8 km³ |
| Išteka | Manikuaganas |
|  |
|  Vikiteka | Manikuagano tvenkinys |

**Manikuagano tvenkinys** (pranc. *Réservoir Manicouagan*) arba ***Manikuagano ežeras*** (*lac Manicouagan*) – tvenkinys šiaurės rytų Kanadoje, vidurio Kvebeke, ~300 km į šiaurę nuo Be-Komo miesto. Iš tiesų, tai yra didelis smūginis krateris, atsiradęs prieš 214–215 mln. metų meteoritui atsitrenkus į Kanados skydą. Kraterio skersmuo – 72 km. 1959–1970 m. Danielio Džonsono užtvanka patvenkus Manikuagano upę, vandenys užliejo visą kraterio briauną, viduryje palikdami didelę Renė Levasjoro salą (2020 km²). Tai antra pagal dydį pasaulyje sala, esanti ežere. Didžiuma salos paskelbta ekologiniu rezervatu. Iki sudarant tvenkinį, čia telkšojo keletas ežerų (didžiausi – Manikuaganas ir Mušilaganas).

Palydovinė nuotrauka

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 128
| **Anethum** |
| --- |
| Paprastasis krapas (Anethum graveolens)Paprastasis krapas (*Anethum graveolens*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Salieriniai  *( Apiaceae)* |
| Gentis: | Krapas  *( Anethum)* |
| Rūšis: |  **Paprastasis krapas**  *( Anethum graveolens)* |

 |

**Krapas** (*Anethum*) – magnolijainių (*Magnoliopsida*) klasės salierinių (*Apiaceae*) šeimos augalų gentis.

Lietuviškas vardas *krapas* kilęs iš slavų kalbų (plg. blrs. *укроп* (ukrop), lenk. *kopr*).

Augalų morfologija
------------------

Tai vienmetis, apie 50-120 cm aukščio augalas. Stiebas apvalus, turi balsvus dryžius. Lapai 3 ar 4 kartus plunksniškai suskaldyti. Žiedynai dideli, su 30-50 stipinų. Žiedai geltoni, žydi liepos–rugsėjo mėn. Dauginasi sėklomis, kurios subręsta rugpjūčio-spalio mėn.

Paplitimas
----------

Krapai kilę iš Viduržemio jūros pakraščių ir dabar paplitę visose šalyse.

Klasifikacija
-------------

Lietuvoje auginama rūšis:

* Paprastasis krapas (lot. *Anethum graveolens*, angl. *Dill*, vok. *Dill*).

Panaudojimas
------------

Krapai yra kvapnūs, todėl auginami kaip prieskoniniai augalai, taip pat dažnai naudojami kulinarijoje bei konservavimui.

Juose yra eterinių aliejų, daug vitamino C.

Vaistinės augalo savybės
------------------------

Sėjamojo krapo žiedai
Anksčiau buvo vartojamas liaudies medicinoje (skrandžio gastritui, tymų gydymui.

Krapų arbata buvo geriama nuo nemigos, viduriuojant ir t. t.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Lietuvių kalbos etimologinio žodyno duomenų bazė*, Sabaliauskas 1959e, 65: krãpas; tikrinta 2018-03-05


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Krapas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
*Apie salą žr. Unas (Bisau Gvinėja).*

| **Unas** |
| --- |
|  |
| Uno stela |
| Penktoji Egipto dinastija |
| Egipto faraonas |
| Valdė | ~2375–2345 m. pr. m. e. |
| Pirmtakas | Isesis |
| Įpėdinis | Tetis |
|  |
|  **Vikiteka** | Unas |

**Unas** – devintasis ir paskutinis penktosios Egipto dinastijos faraonas. Valdė apie 2375–2345 m. pr. m. e. tačiau kai kurie egiptologai jo valdymą nukelia į 2330 m. pr. m. e.

Apie faraono Uno valdymą beveik nieko nežinoma. Jis pastatė nedidelę piramidę Sakaroje, išpuoštą senovinias tekstais, vadinamaisiais piramidžių tekstais. Unas buvo pirmasis faraonas, taip papuošęs piramidę. Į piramidę vedęs pakeltas kelias buvo dekoruotas reljefais, tarp kurių rasta scena, vaizduojanti granito kolonų gabenimą barža Nilu iš Asuano. Kitoje scenoje pavaizduota anksčiausia žinoma egiptietiška reljefinė mūšio scena su beduinais Egipto šiaurės rytų pasienyje. Kitoje scenoje pavaizduoti tikriausiai bado kamuojami žmonės, kas gali nurodyti Senosios karalystės gerovės smukimą penktosios dinastijos pabaigoje. Dar kitoje scenoje pavaizduoti prekeiviai iš Azijos, kas nurodo palaikomus prekybinius ryšius su Sirijos ir Palestinos miestais.

Manoma, kad Unas nesusilaukė sūnaus, todėl penktoji dinastija užsibaigė. Jo įpėdinis faraonas Tetis vedė Uno dukterį Iput, tokiu būdu tapdamas Egipto valdovu ir šeštosios dinastijos pradininku.

Šaltiniai
---------

* Encyclopaedia Britannica
* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press. 2002, p. 299

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REgipto faraonai |
| --- |
|  |
| 
**Senoji karalystė**
**Penktoji dinastija**
Userkafas → 
Sahurė →
Neferirkarė →
Šepseskarė → 
Neferefrė → 
Niuserė → 
Menkauhoras →
Isesis →
Unas |

 |
| **Volodymyras Sinkleris** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1879 m. sausio 12 d.Margilanas, Rusijos imperija Rusijos imperija |
| Mirė | 1946 m. kovo 16 d. (67 metai)Kijevas, Ukrainos TSR, SSRS Tarybų Sąjunga |
|  |
| Veikla | karininkas |
| Aktyvumo metai | 1904–1921 |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Šventojo Stanislovo ordinas, Šventosios Anos ordinas, Šventojo Vladimiro ordinas |

**Volodymyras Oleksandrovičius Sinkleris** (ukr. *Володимир Олександрович Сінклер*, rus. *Владимир Синклер*, 1879 m. sausio 12 d. – 1946 m. kovo 16 d.) – ukrainiečių karvedys, Rusijos imperijos kariuomenės generolas, Ukrainos liaudies armijos generolas.

Biografija
----------

V. Sinkleris gimė Margilano mieste (dabartinis Uzbekistanas), buvusiame Kokando chanato mieste. Margilanas apie 1875 m. tapo naujai įkurtos Rusijos Turkestano Ferganos srities centru. Sinklerių šeima buvo kilusi iš Švedijos, kuri po 1688 m. Šlovingosios revoliucijos paliko Didžiąją Britaniją ir prisiekė ištikimybę Aleksejui Michailovičiui. Sinklerio tėvas buvo karo inžinierius.

Jis mokėsi Nepliujevskio kadetų korpuse, o vėliau Michailovo artilerijos akademijoje Orenburge, Rusijoje. Po trumpos tarnybos artilerijos būrio vadu išvyko mokytis į prestižinę Generalinio štabo artilerijos akademiją kartu su Oleksandru Hrekovu, su kuriuo įstojo į Ukrainos liaudies armijos generalinį štabą. Baigęs studijas su pagyrimu išvyko tarnauti įvairias pareigas Sankt Peterburge – ėjo štabo karininko ir štabo adjutanto pareigas. Per visą savo karjerą Sinkleris dažniausiai tarnavo štabo karininku.

Pirmojo pasaulinio karo metais iš pradžių ėjo pulko štabo viršininko pareigas, vėliau vadovavo rusų pėstininkų pulkui. Apdovanotas generolo majoro laipsniu, 2-ojo ir 3-iojo laipsnio Šventojo Stanislovo ordinu, 2-ojo ir 3-iojo laipsnio Šventosios Anos ordinu, 3-iojo ir 4-ojo laipsnio Šventojo Vladimiro ordinu su kardais.

Po Spalio revoliucijos išvyko tarnauti į Ukrainos liaudies armijos generalinį štabą. 1918 m. jam suteiktas generolo kvartirmeisterio laipsnis. Vokietijos imperijai pavaldžios Ukrainos valstybės laikais toliau tarnavo generaliniame štabe, suvaidino svarbų vaidmenį 1919 m. užimant Kijevą iš bolševikų. 1919 m. pabaigoje tapo generalinio štabo viršininku. 1920 m. vadovavo Ukrainos delegacijai derybose su Lenkija, po kurių buvo sudaryta Varšuvos sutartis.

Volodymyras Sinkleris, 1945 m. NKVD, Lukjanivsko kalėjimas
Po Ukrainos Liaudies Respublikos karinio pralaimėjimo pasitraukė į pensiją ir apsigyveno Rytų Lenkijoje, dalyvavo vietos ukrainiečių bendruomenės gyvenime. Baigiantis Antrajam pasauliniam karui, įžengus Raudonajai armijai, buvo suimtas NKVD ir internuotas į Kijevą. Mirė Lukjanivsko kalėjime.

Išnašos
-------

1. ↑
2. ↑  Historical reference of the Lviv State University Archyvuota kopija 2007-08-19 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 55°32′24″š. pl. 24°05′36″r. ilg.﻿ / ﻿55.539863°š. pl. 24.09343°r. ilg.﻿ / 55.539863; 24.09343

|  |
| --- |
| **Krekenavos Mykolo Antanaičio gimnazija** |
| Krekenavos Mykolo Antanaičio gimnazija herbasKrekenavos Mykolo Antanaičio gimnazija herbas |
| Krekenavos Mykolo Antanaičio gimnazija |
| **Adresas** | Laisvės g. 18, Krekenava |
| **Direktorius(-ė)** | Vaidas Pocius |
| **Mokinių skaičius** | 359 |
| **Įkūrimo data** | 1533 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 39 |

Gimazijos šimtmečio atminimo akmuo
**Panevėžio rajono Krekenavos Mykolo Antanaičio gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Krekenavoje (Panevėžio raj.), Laisvės g. 18, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190397677.

Naujarodžių kaime veikia gimnazijos Rodų skyrius, tipas – pradinė mokykla.

Istorija
--------

1533 m. rašytiniuose šaltiniuose minima parapinė mokykla. 1865 m. Krekenavoje jau veikė valstybinė pradinė mokykla. 1919 m. mokytojo Mykolo Antanaičio iniciatyva pradinė mokykla reorganizuota į progimnaziją. Jos direktoriumi tapo M. Antanaitis. 1935 m. progimnazija pertvarkyta į šešių skyrių reformuotą pradinę mokyklą. 1944 m. vėl pradėjo veikti progimnazija. Didėjant mokinių skaičiui, 1947 m. progimnazija reorganizuota į gimnaziją. 1949 m. gimnazija pertvarkyta į vidurinę mokyklą.

1969–1982 m. pastatytas antrasis mokyklos pastatas, sporto salė, valgykla, bendrabutis. 1994 m. vidurinei mokyklai suteiktas M. Antanaičio vardas. 2004 m. įsteigta Mykolo Antanaičio premija, kuria kasmet apdovanojamas vienas iš mokyklos mokytojų arba mokinių, labiausiai nusipelniusių garsinant mokyklos vardą. 2007 m. Krekenavos Mykolo Antanaičio vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.

Direktoriai
-----------

* 1944 m. Povilas Pečkus
* 1945 m. Petras Pakštaitis
* 1946 m. Jonas Štaras
* 1947 m. Bronius Jočys
* 1949 m. Anicetas Astravas
* 1950 m. Vitalijus Kasperiūnas
* 1951 m. Stasys Murinas
* 1952 m. Juozas Žala
* 1966 m. Antanas Lapinskis
* 1969 m. Birutė Klikūnienė
* 1972 m. Vladas Klikūnas
* 1989 m. Alvydas Januškevičius
* 1991 m. Albinas Aleksas Graževičius
* nuo 2010 m. Vaidas Pocius

Išnašos
-------

1. 1 2  „Paminėtas Krekenavos Mykolo Antanaičio gimnazijos 100-metis". Aina.lt. Nuoroda tikrinta 2021-07-16.

Nuorodos
--------

* Mokyklos svetainė
| **Ofelia Montesco** |
| --- |
|  |
| O. Montesko 1962 m. |
| Gimė | 1936 m. rugsėjo 10 d.Ikitosas, Peru Peru |
| Mirė | 1983 m. birželio 16 d. (46 metai)Meksikas, Meksika Meksika |
|  |
| Veikla | aktorė |

**Ofelija Montesko** (isp. *Ofelia Montesco*, tikrasis vardas *Ofelia Irene Grabowski Edery*, 1936 m. rugsėjo 10 d. Ikitosas, Peru – 1983 m. birželio 16 d. Meksikas, Meksika) – Peru gimusi aktorė, žinomiausia dėl vaidmenų Meksikos kine ir televizijoje. Gimė Ikitoso mieste, Loreto regione Peru, Sechismundo Pedro Grabovskio (*Segismundo Pedro Grabowski*) ir Chulijos Ederi (*Julia Edery*) šeimoje. 1972 m. istorinėje telenovelėje „Karieta" („El carruaje") suvaidino imperatorienę Eugeniją, Napoleono III žmoną.

Nuorodos
--------

* O. Montesko filmografija

Išnašos
-------

1. 1 2  „Mexico, Distrito Federal, Civil Registration, 1832–2005 – Mexico, Distrito Federal, Civil Registration, 1832–2005 – Cuauhtémoc – Defunciones 1983 – image 2018 of 9229". *FamilySearch*. Nuoroda tikrinta 2023-07-30.
Kramtomoji guma
**Kramtomoji guma** – tampri, minkšta medžiaga, skirta kramtymui, bet ne nuryti. Žmonės panašią gumą naudoja beveik 5 000 metų. Šiuolaikinė kramtomoji guma iš pradžių buvo gaminta iš čiklo, natūralaus latekso. Septintame XX amžiaus dešimtmetyje lateksas buvo pakeistas sintetine guma, kuri buvo pigiau pagaminama. Dauguma kramtomųjų gumų laikomi polimerais.

Istorija
--------

Kramtomoji guma įvairiomis formomis egzistavo jau neolito laikotarpiu. Suomijoje rasta medžio žievių su kramtymo žymėmis. Actekai naudojo čiklą kaip kramtymo objektą.

Senovės Graikijoje buvo kramtomos mastikos. Kitos kultūros kramtydavo medžiagas, pagamintas iš žolės, augalų ir sakų. Naujosios Anglijos prekeiviai perėmė šią tradiciją iš indėnų ir 1848 m. pradėjo komercinę kramtomosios gumos gamybą. Netrukus guma buvo pradėta gaminti iš parafino ir sparčiai populiarėjo. 1869 m. gruodžio 28 d. amerikietis William Semple užpatentavo kramtosios gumos gamybą. Netrukus po to atsirado pirmosios kramtomųjų gumų gamybos kompanijos, tokios kaip „Adams New York Chewing Gum" (1871), „Black Jack" (1884) ir „Chiclets" (1899).

Kai kurios mokyklos pasaulyje neleidžia kramtyti gumų moksleiviams dėl įvairių priežasčių (dėmesio išblaškymas, bakterijų plitimas, šiukšlinimas).

Singapūro vyriausybė uždraudė kramtomosios gumos pardavimą 1992 m. Draudimas buvo sušvelnintas 2002 m. ir gumą galima įsigyti vaistinėse su daktaro receptu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  The History of Chewing Gum and Bubble Gum[neveikianti nuoroda]
2. ↑  IMPROVED CHEWING-GUM[neveikianti nuoroda]
3. ↑  Chewing Gum
4. ↑  B-schools ban chewing gum on campus Archyvuota kopija 2013-11-14 iš Wayback Machine projekto.
| ***Nusikaltimų zona*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | City of Industry |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | John Irvin |
| Scenaristas (-ai) | Ken Solarz |
| Vaidina | Harvey KeitelFamke JanssenStephen DorfTimothy Hutton |
| Metai | 1997 |
| Žanras | veiksmo |
| Trukmė | 97 min. |
| Kalba | anglų |
| Biudžetas | 8 mln. JAV dolerių |
| **IMDb įrašas** |

**Nusikaltimų zona** (angl.  *City of Industry*) – 1997 m. JAV sukurtas veiksmo filmas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Harvey Keitel – Rojus Yganas
* Stephen Dorf – Skipas
* Timothy Hutton – Ly Yganas
* Famke Janssen – Reičel Montana
* Wade Dominguez – Žoržė Montana
* Lucy Liu – Keti Rouz

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Rojus Yganas, karjerą baigęs vagis, susigundo jaunesniojo brolio Ly pasiūlymu dalyvauti juvelyrinės parduotuvės apiplėšime. Gauja, kurią sudaro broliai Yganai, karštakošis vairuotojas Skipas ir lygtinai nuteistas Žoržė Montana, sėkmingai įgyvendina planą, tačiau, pradėjus dalintis grobį, Skipas pakelia ginklą prieš kitus. Ly ir Žoržė žūna, o Rojui pavyksta pasprukti.

Norėdamas atkeršyti už brolio mirtį, Rojus ir Žoržė našlė Reičel imasi medžioti Skipą, kuris kreipiasi pagalbos ir apsaugos į nusikaltėlių sindikatą...
| ***„Gražuolės iš SPAC"*** |
| --- |
|  |
|  |
| Kilmės šalis | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| Režisierius | Mohamed Hamidi |
| Vaidina | Kad MeradAlban IvanovCéline SalletteSabrina OuazaniLaure Calamy |
| Metai | 2020 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 95 min. |
| Kalba | prancūzų |
| **IMDb įrašas** |

**Gražuolės iš SPAC** (pranc. *Une belle équipe*) – 2020 metų prancūziška komedija. Pažodžiui galima filmo pavadinimą versti „Graži komanda".

Komediją režisavo Mohamed Hamidi. Iš pradžių norėta pavadinti *Les Footeuses*. Angliškuose šaltiniuose žinomas „Aikštelės karalienės" (angl. *Queens of the Field*) pavadinimu. Filmas iš dalies buvo nufilmuotas *Vitry-en-Artois*, o kaimo pavadinimas primena *Courrières*. Abi gyvenvietės Pa de Kalė regione. Kino teatruose komedija rodyta septynias savaites, joje apsilankė 27 489 žiūrovai. Komercine prasme filmas patyrė visišką nesėkmę: 8,64 mln. eurų biudžeto komedija, surinko vos 2,2 mln. eurų pajamų.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pasakojama apie *Clourriers* kaimą ir legendinį SPAC klubą, garbingą jo istoriją. Klubas šventė 90 metų sukaktį ir ta proga susirinko visa miestelio futbolo bendruomenė. Neva, 1974 m. šis klubas tapo regioninės lygos Šiaurės Prancūzijoje nugalėtojais, o 1984 m. pateko į Prancūzijos futbolo taurės penktąjį etapą.

Ekipa dabartiniais laikais rungtyniavo žemiausioje lygoje, nebesugebėjo surinkti komandos, pusę sezono žaidė dešimtyje. Maža to, likus trejetui rungtynių iki sezono pabaigos visus futbolininkus diskvalifikavo, nes įsivėlė į muštynes su varžovais. Kadangi neatsirado vyrų norinčių atstovauti klubui, į treniruotę susirinko jų žmonos, dukros, anūkės. Likusias rungtynes sužaidė moterys, merginos, o jų vyrai ėmėsi namų ūkio darbų, rūpinosi vaikais, ėjo į parduotuves. Vėliau prie ekipos prisijungė buvusi kandidatė į Prancūzijos rinktinę. Tiesa, mergina lygtinai paleista iš kalėjimo. Tokia mergaitiškas sudėtimi klubas vylėsi užbaigti sezoną, arba grėsė išnykimas iš futbolo žemėlapio. Ekipos treneriu dirbo Marko, kitados vedęs SPAC klubą į pergales.

Aktoriai
--------

*Aktorius – veikėjas*
* Kad Merad : Marko, ekipos treneris
* Alban Ivanov : Mimil, Marko padėjėjas
* Céline Sallette : Stéphanie
* Sabrina Ouazani : Sandra
* Laure Calamy : Catherine Guerrin
* Guillaume Gouix : Frankas
* André Wilms : Papy
* Myra Tyliann : Léa
* Manika Auxire : Cindy
* Marion Mezadorian : Christelle
* Alexandra Roth : Jessica
* Frédéric Pellegeay : Michel Guerrin
* David Salles
* Oscar Copp : Greg
* Dan Herzberg : Christian

Kūrėjai
-------

* Prodiuseriai: Nicolas Duval Adassovsky ir Jamel Debbouze
* Režisierius: Mohamed Hamidi
* Scenaristai: Alain-Michel Blanc, Camille Fontaine, Mohamed Hamidi

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Nuorodos
--------

* IMDB duomenų bazė
* kinopoisk (rusų k.)
**Craig Lindfield**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Craig Lindfield |
| Gimimo data | 1988 m. rugsėjo 7 d. (33 metai) |
| Gimimo vieta | Viralas, Anglija |
| Ūgis | 1,83 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Accrington Stanley |
| **Numeris** | 21 |
| **Pozicija** | Puolėjas |
| Jaunimo klubai |
| 1996-2006 | Liverpool FC (Akademija ir dublerių komanda) |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2006–2009200720082008200920102010-2010 | Liverpool FC→ Notts County FC *(skol.)*→ Chester City FC *(skol.)*→ AFC Bournemouth *(skol.)*→ Accrington Stanley *(skol.)*Macclesfield Town Accrington Stanley  → Kidderminster Harriers *(skol.)* | 0 (0)3 (1)7 (0)3 (1)20 (2)18 (2) 7 (0)1 (0) |
| Nacionalinė komanda\*\* |
| 2006-2007 |  U-19 | 7 (3) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2011 m..
\*\* Nacionalinės komandos pasirodymų irįvarčių duomenys 2011 m.. |

**Craig Lindfield** (g. 1988 m. rugsėjo 7 d. Wirral) – anglų futbolininkas, žaidžiantis „Accrington Stanley" komandoje.

2006 m. dalyvavo FA jaunimo taurėje, varžybose pelnė septynis įvarčius. Įgavo patirties žaisdamas Notts County FC ir Chester City FC futbolo klubuose. Nuo 2000 m. iki 2005 m. Linfieldas lankė Calday Grange mokyklą ir žaidė kriketą, vietiniame Upton CC klube. Jis yra tolimas reperio MC Hammer giminaitis.

1996 m. Linfieldas būdamas aštuonerių pradėjo žaisti Liverpulio akademijoje, vėliau žaidė jaunimo komandoje. 2006 m. buvo perkeltas į dublerių komandą. 2006 m. liepos 22 d. Linfieldas debiutavo pagrindinėje komandoje iki sezoninėse, draugiškose varžybose prieš Crewe Alexandra FC įmušė įvartį, kurias Liverpulis laimėjo 1-0. 2007 m. lapkritį vienam mėnesiui buvo paskolintas Notts County. 2008 m. sausį vienam mėnesiui buvo paskolintas antroje lygoje žaidžiančiai Chester City. Jis taip pat žaidžia Anglijos U-19 rinktinėje. 2006 m. rugsėjo 5 d. žaidė prieš Olandiją. Spalio 9 d. žaidė draugiškose varžybose prieš Austrijos rinktinę, kuriose įmušė du įvarčius. Tą dieną rungtynės baigėsi lygiosiomis 3-3.

Pasiekimai
----------

* 2006 ir 2007 FA jaunimo taurė
* 2008 Dalaso taurė
* 2008 FA lygos dublerinių komandų čempionatas

Nuorodos
--------

* Apie žaidėją anglų kalba
**Gabrielė Keinaitė – Andrašiūnienė** (g. 1992 m. liepos 29 d. Vilniuje) – Lietuvos orientacininkė, daugkartinė Lietuvos čempionė ir prizininkė orientavimosi slidėmis, dviračių ir bėgimo disciplinose. Lietuvos orientavimosi sporto slidėmis bei orientavimosi sporto kalnų dviračiais rinktinės narė, atstovaujanti sporto klubą „S-Sportas". Gabrielė taip pat yra lobistų kontoros „Vento Nuovo" partnerė, lobistė. 

| **Gabrielė Andrašiūnienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1992 liepos 29 d.Vilnius |
|  |
| Veikla | Lietuvos orientacininkė, lobistė |

Biografija
----------

Mokėsi Vilniaus Gabijos gimnazijoje, 2015 m. Mykolo Riomerio universitete įgijo Politikos mokslų bakalauro laipsnį. 2019 m. įgijo Finansų ekonomikos magistro laipsnį ISM vadybos ir ekonomikos universitete. Prie lobistų kontoros „Vento Nuovo" prisijungė 2014 m. lobistinę veiklą pradėjo 2018 m. Aktyvia sportine veikla užsiima nuo 2008 m.

2012 m. pasaulio kariškių orientavimosi sporto čempionate Aalborge (Danija) iškovojo 2 ir 3 vietas komandinėse rungtyse. Dažnai dalyvauja multisporto varžybose, yra didžiausių pasaulio miesto multisporto varžybų „Vilnius Challenge" prizininkė (2011, 2014 m.). 

2013 m. pirmą kartą tapo Lietuvos čempione suaugusiųjų grupėje orientavimosi bėgte estafetės rungtyje bei orientavimosi sporto slidėmis sprinto rungtyje. 

2019 m. Pasaulio orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate Viborg (Danija), ilgojo nuotolio rungtyje iškovojo bronzos medalį.

2022 m. Ignalinoje vykusiame 2022 m. Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate Andrašiūnienė iškovojo aukso medalį ilgo nuotolio rungtyje.

2023 m. Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate G. Andrašiūnienė bendro starto lenktynėse užėmė antrąją vietą.

Visuomeninė veikla
------------------

* 2014 – 2017 m. – Lietuvos orientavimosi sporto federacijos Orientavimosi sporto slidėmis komiteto pirmininkė;
* 2020 m. – dabar – Lietuvos orientavimosi sporto federacijos viceprezidentė.

Pasiekimai
----------

* Mykolo Romerio universiteto Senato stipendijos laureatė. (2013 m. 2014 m.)

### Sportiniai pasiekimai

| Metai | Varžybos | Vieta |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Pasaulio kariškių orientavimosi sporto čempionatas ( Danija) | 2 |
| 2012 | Pasaulio kariškių orientavimosi čempionatas ( Danija) | 3 |
| 2019 | Pasaulio orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionatas ( Danija) | 3 |
| 2019 | Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionatas ( Portugalija) | 2 |
| 2022 | Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionatas ( Lietuva) | 1 |
| 2023 | Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionatas ( Portugalija) | 2 |
|

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos orientacininkei Gabrielei Andrašiūnienei – Europos čempionato auksas
2. ↑  Gabrielė Andrašiūnienė iškovojo Europos vicečempionės titulą
N.Obuchovo namas Vilniaus skersgatvyje
**Vilniaus skersgatvis** (rus. *Ви́ленский переулок*) – gatvė Sankt Peterburgo Centriniame rajone, einanti nuo Sukilimo (*улица Восстания*) iki Paradinės gatvės (*Парадная улица*).

Skersgatvis susiformavo XVIII amžiuje. 1858 m. kovo 7 d. pavadintas Vilniaus, tuometinės Rusijos Imperijos Vilniaus gubernijos centro vardu. Po gubernijų reformos jų centrų vardais buvo pavadinti ir kiti šalia esantys Kauno, Gardino bei Mitavos skersgatviai.
1922 m. skersgatvis pavadintas Raudonųjų ryšių gatve (*улица Красной Связи*), 1998 m. sausio mėn. grąžintas istorinis pavadinimas.

Gatvėje buvo statomi vadinamieji „pajamų namai" – daugiabučiai, kuriuose esančius butus šeimininkai nuomodavo. Čia buvo ir istorinės Preobražensko pulko kareivinės, nugriautos 2006 m. statant naujų gyvenamųjų namų kvartalą.

Viename iš namų dabar yra įsikūręs Vladimiro Malyšinskio kamerinis teatras. Netoli esančioje Rylejevo gatvėje – Lietuvos Respublikos generalinis konsulatas Sankt Peterburge.

Artimiausios metro stotys – „Černyševskio" ir „Vosstanija".

Šaltiniai
---------

1. ↑   (GradPetra inf.)