recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Oskaras Pistoriusas
**Oskaras Pistoriusas** (angl. *Oscar Leonard Carl Pistorius*, g. 1986 m. lapkričio 22 d. Johanesburge, PAR) – Pietų Afrikos sprinteris, pagarsėjęs pasaulyje kaip greičiausias bekojis bėgikas. O. Pistoriusui yra amputuotos abi kojos, jis naudoja anglies pluošto lanksčius plokščius protezus. Turi pravardę „Bėgikas ašmenimis" (*Blade Runner*). Didžiausi pasiekimai – per Atėnų Parolimpines žaidynes 2004 m.: iškovota bronza 100 metrų bėgime ir auksas 200 metrų bėgime.

O. Pistoriusas labiausiai išgarsėjo rungtyniaudamas įvairaus lygio varžybose kartu su sveikais bėgikais. Po daugelio specialių patikrinimų sportininkas gavo leidimą dalyvauti 2011 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate Pietų Korėjoje  oficialiai varžytis su sveikais varžovais. O. Pistoriusas yra vienintelis negalią turintis atletas, besivaržantis su sveikais sportininkais. 2008 m. Tarptautinė lengvosios atletikos federacija neleido atletui varžytis su jo turimais protezais, kurie neva suteikia jam pranašumą prieš kitus sportininkus. Tačiau Tarptautinis sporto arbitražo teismas davė galutinį leidimą  sportininkui dalyvauti sveikųjų varžybose.

2011 m. pasaulio čempionate O. Pistoriusas pasiekė pusfinalio bėgimus ir užėmė 22 vietą tarp 39 sportininkų. Bėgikas dalyvavo ir 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kur pateko į 400 m bėgimo pusfinalį.

2013 m. vasario mėnesį oficialiai apkaltintas žmogžudyste – vasario 14 d. nušovęs savo merginą Reeva Steenkamp. 2015 m. teismo pripažintas kaltu ir nuteistas šešeriems metams laisvės atėmimo; apeliacinis teismas padidino bausmę iki trylikos metų ir penkių mėnesių.

2021 m. lapkritį Pietų Afrikos kalėjimų valdžia pradėjo pirmuosius procedūrinius veiksmus, siekdama svarstyti Oskaro Pistoriaus, įkalinto už savo draugės nužudymą, lygtinį paleidimą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Pasaulio čempionato herojus bekojis sprinteris prasimušė į 400 m rungties pusfinalį", 15min.lt, 2011-08-28. Nuoroda tikrinta 2020-06-29.
2. ↑  Leidimas oficialioms varžyboms
3. ↑  „Oscar Pistorius: Olympian and Paralympian faces murder charge", bbc.com, 2013-02-14. Nuoroda tikrinta 2020-06-29.
4. ↑  Oscar Pistorius Guilty in Murder of Reeva Steenkamp, Appeals Court Rules, nytimes.com, 2015-12-04. Nuoroda tikrinta 2020-06-29.
5. ↑



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Oscar Pistorius** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Nuorodos
--------

* Sportininko tinklalapis Archyvuota kopija 2011-07-16 iš Wayback Machine projekto.
**Vienetinis apskritimas** – apskritimas, kurio centras yra koordinačių sistemos pradžioje, o spindulys yra lygus vienetui. Jis dažnai naudojamas trigonometrijoje.

Vienetinio apskritimo pavyzdys. Kintamasis *t* yra kampo matas.
Vienetinio apskritimo lygtis yra

{\displaystyle x^{2}+y^{2}=1.}
Vienetinis apskritimas yra dalijamas į 4 ketvirčius. Apskritimo taško, esančio pirmajame ketvirtyje ordinatė lygi smailiojo kampo {\displaystyle \alpha } sinusui, o obscisė - to kampo kosinusui. Kitų ketvirčių kampai apskaičiuojami naudojant *redukcijos formules*, kuriomis bet kurio kampo trigonometrinės funkcijos išreiškiamos teigiamo smailiojo kampo trigonometrinėmis funkcijomis.

Perimetras ir plotas
--------------------

Vienetinio apskritimo perimetras apskaičiuojamas įsistačius 1 vietoje spindulio r formulėje:

{\displaystyle P=2\pi r\ =2\pi \cdot 1=2\pi }
Atitinkamai yra apskaičiuojamas ir vienetinio apskritimo apribotos srities plotas, panaudojant skritulio ploto formulę:

{\displaystyle S=\pi r^{2}\ =\pi \cdot 1^{2}=\pi }

Trigonometrinės funkcijos vienetiniame apskritime
-------------------------------------------------

*Pagrindinis straipsnis – Trigonometrinės funkcijos*.
Vienetiniame apskritime, kur {\displaystyle t} yra kampas, {\displaystyle x} ir {\displaystyle y} galima apibrėžti kaip {\displaystyle \cos(t)=x} ir {\displaystyle \sin(t)=y}. Panaudojus vienetinio apskritimo lygtį {\displaystyle x^{2}+y^{2}=1}, išvedama kita lygtis {\displaystyle \cos ^{2}(t)+\sin ^{2}(t)=1}.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Radianas
* Trigonometrija

Šaltiniai
---------

1. ↑  Autorių kolektyvas. Matematika. Vadovėlis XI klasei ir gimnazijų III klasei I dalis. – Kaunas: Šviesa, 2004. – 128 p. ISBN 5-430-034739-7
2. ↑  „Circumference (perimeter) of a circle with calculator - Math Open Reference". *mathopenref.com*. Nuoroda tikrinta 2023-02-07.
3. ↑  „Area enclosed by a circle with calculator - Math Open Reference". *mathopenref.com*. Nuoroda tikrinta 2023-02-07.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vienetinis apskritimas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| Šiaurės samių kalba  *davvisámegiella* |
| Kalbama | Norvegija Švedija  Suomija |
| Kalbančiųjų skaičius | 15 000 - 25 000 |
| Kilmė | Uralo kalbos Finougrų  Finų - permių   Samių    **Šiaurės samių** |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | se |
| ISO 639-2 | sme |
| ISO 639-3 | sme |

**Šiaurės samių kalba** – Uralo kalbų šeimai priklausanti kalba, gausiausia iš visų samių kalbų. Ja kalba apie 15-25 tūkst. žmonių, iš kurių dauguma gyvena Norvegijoje, 5000-6000 Švedijoje, apie 2000 Suomijoje, taip pat vartojama ir Rusijoje.

Šiaurės samių kalba skirstoma į 4 tarmes: Tornės, Rytų Finmarko, Vakarų Finmarko (standartizuota) ir jūros samių.

Pirmasis šiaurės samių kalbą 1748 m. aprašė norvegų dvasininkas Knud Leem. 1752 ir 1768 m. sudaryti žodynai. Dabartinė šiaurės samių rašyba pagrįsta danų filologo R. Rasko 1832 m. gramatika. Jis į raštą įvedė raides č, đ, ŋ, š, ŧ ir ž. Tuo šiaurės samių kalba skiriasi nuo kitų samių kalbų, kuriose būdinga švedų ar norvegų kalbomis paremta rašyba. XX a. pr. Norvegijoje leistas laikraštis samių kalba *Saǥai Muittalægje*. Nuo 1979 m. patvirtinta vienoda šiaurės samių kalbos rašyba, kalba dėstoma regiono mokyklose.

Šiaurės samių kalba yra oficiali Finmarko, Tromso apskričių (Norvegija) savivaldybėse (Kautokeinas, Karašjokas, Nesebis, Tana, Porsangeris, Kefjordas).

Šiaurės samių kalba turi 6-7 linksnius, 3 skaičius, 3 asmenis, 4 nuosakas, 4 laikus.

Abėcėlė
-------

Šiaurės samių kalbos abėcėlę sudaro 29 raidės:

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A a | Á á | B b | C c | Č č | D d |
| Đ đ | E e | F f | G g | H h | I i |
| J j | K k | L l | M m | N n | Ŋ ŋ |
| O o | P p | R r | S s | Š š | T t |
| Ŧ ŧ | U u | V v | Z z | Ž ž |

Nuorodos
--------

* sme Duomenys apie kodu „sme" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*

WikipediaWikipedia
Vikipedija ***Šiaurės samių kalba***

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RUralo kalbos |
| --- |
|  |
| Prokalbė | 
*Uralo prokalbė* |  |
|  |
| Samių | 
*Akalos samių* · Inario samių · *Kainū samių* · *Kemės samių* · Kildino samių · Lulėjo samių · Šiaurės samių · Pitėjo samių · Skolto samių · Pietų samių · Terio samių · Umėjo samių |
|  |
| Baltijos finų | 
Estų · Pietų Estijos tarmės (Veru · Seto) · Suomių (Savonijos dialektai · Kvenų · Tornijo suomių) · Ižorų · Karelų (Liudikų · Oloneco Karelų) · Lyvių · Vepsų · Vodų |
|  |
| Volgos finų | 
Marių (Aukštumų · Žemumų) · Mordvių (Erzių · Mokšų) · *Merių* · *Meščerų* · *Muromų* |
|  |
| Permių | 
Komių (Zyrianų · Permių · Jazvinų) · Udmurtų |
|  |
| Ugrų | 
Vengrų · Chantų · Mansių |
|  |
| Samodų | 
Encų · *Juratų* · Nencų (Miškų nencų · Tundros nencų) · Nganasanų · *Kamasinų* · *Koibalų* · *Matorų (Taygi)* · Selkupų |
|  |
| *Pasviruoju šriftu* pažymėtos mirusios kalbos. |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| BelgorodasБелгород |
| --- |
|              |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

BelgorodasBelgorodas

50°36′0″ š. pl. 36°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿50.60000°š. pl. 36.60000°r. ilg.﻿ / 50.60000; 36.60000﻿ (Belgorodas)Koordinatės: 50°36′0″ š. pl. 36°36′0″ r. ilg.﻿ / ﻿50.60000°š. pl. 36.60000°r. ilg.﻿ / 50.60000; 36.60000﻿ (Belgorodas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3)------ vasaros: (UTC+4) |
|  |
| **Valstybė** | Rusijos vėliava Rusija |
| **Sritis** | Belgorodo sritis Belgorodo sritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1596 |
|  |
| **Gyventojų** (2010) | 362 832  |
| **Altitudė** | 130 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Belgorodas |

**Belgorodas** (rus. *Белгород*) – miestas Rusijoje, dešiniajame Šiaurinio Doneco krante, 695 km į pietus nuo Maskvos; srities centras. 345,3 tūkst. gyventojų (2007). Geležinkelio ir automobilių kelių mazgas, oro uostas. Statybinių medžiagų, mašinų, metalo, chemijos, baldų, radioelektronikos, siuvimo, maisto pramonė, veikia šiluminė jėgainė, eina dujotiekis. Apylinkėse išgaunama geležies rūda (90 proc. visos Kursko anomalijos), kreida, molis.

Pedagogikos universitetas, žemės ūkio akademija, statybų technologijos akademija. Teatrai (dramos, lėlių), muziejai (dailės, kraštotyros). Dievo Motinos Užtarėjos cerkvė (1711 m.), Smolensko soboras (1767 m.), buvusi katalikų bažnyčia (XIX a. pradžia), Spaso-Preobraženskij soboras (1813 m.).

Istorija
--------

Gyvenvietės būta dar X amžiuje. Dabartinis miestas įkurtas 1593 m. čia pradėjus statyti pilį ir pylimus. XVIII–XX a. buvo gubernijos ir apskrities centras. 

II pasaulinio karo metu apie Belgorodą vyko įnirtingi mūšiai. 1941 m. spalį vokiečiai okupavo Belgorodą. 1943 m. vasarį miestas buvo išvaduotas, bet po mėnesio vėl vokiečių okupuotas. Galutinai sovietų išvaduotas 1943 m. rugpjūtį per Kursko mūšį. Nuo 1954 m. srities centras.

Prasidėjus Rusijos karui su Ukraina mieste padažnėjo incidentų.

Sportas
-------

* FK Saliut Belgorod (futbolo klubas);
* „Saliuto" stadionas (rus. *«Салют»*), kurio talpa 11 456 žiūrovai;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
**ʻOumuamua**|  ʻOumuamua trajektorija per Saulės sistemą |
| Atradimas |
| Atradėjas | Robert Weryk |
| Atrastas | 2017 m. spalio 19 d. |
| Orbitos charakteristikos |
| Epocha | 2458059.5(2017 m. lapkričio 2 d.) |

**ʻOumuamua** – pirmasis žinomas tarpžvaigždinis objektas, praskriejęs Saulės sistemą. Pradžioje vadintas **1I/2017 U1**; šis asteroidas atrastas 2017 m. spalio 19 d. amerikiečio Robert Weryk. Jis tai padarė Pan-STARRS teleskopu Haleakala observatorijoje Havajuose.

Asteroidas pastebėtas, kai jau buvo 33 000 000 km nuo Žemės ir skriejo tolyn nuo Saulės. Iš pradžių manyta, kad objektas yra kometa, tačiau po savaitės patikslinta, jog tai asteroidas ir pirmasis žinomas tarpžvaigždinis objektas, pasiekęs Saulės sistemą.

ʻOumuamua dailininko įsivaizdavimu
ʻOumuamua yra nedidelis, apie 230 m ilgio ir 35 m pločio. Jis yra tamsiai raudonos spalvos, kaip ir dauguma kitų ne Saulės sistemos kūnų. Objektas neturėjo kitiems kūnams būdingos uodegos, nors buvo netoli Saulės. Jam buvo būdinga didelė elongacija ir rotacija, tad manoma, kad tai daug metalo turintis kūnas su dideliu tankiu. 

Dėl didelio objekto greičio Saulės atžvilgiu manoma, kad nėra jokių šansų, jog tai galėtų būti Saulės sistemos kūnas. Taip pat dėl to nebuvo įmanoma, jog Saulės sistema asteroidą įtrauks. Nei asteroido kilmė, nei amžius nėra žinomi. Spėjama, kad šis objektas atskrido iš Vegos žvaigždės Lyros žvaigždyne.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Small Asteroid or Comet 'Visits' from Beyond the Solar System Archyvuota kopija 2017-12-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  MPEC 2017-V17 : NEW DESIGNATION SCHEME FOR INTERSTELLAR OBJECTS
3. ↑  An Interstellar Visitor Both Familiar and Alien
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Ciklobutanas |
| --- |
|    |
| Sisteminis (IUPAC) pavadinimas |
| Ciklobutanas |
| Identifikacija |
| CAS numeris | 287-23-0 |
| Cheminė informacija |
| Cheminė formulė | C4H8 |
| Molinė masė | 56,107 g/mol |
| SMILES | C1CCC1 |
|
| Rūgštingumas (p*Ka*) |  |
| Bazingumas (p*Kb*) |  |
| Valentingumas |  |
| Fizinė informacija |
| Tankis | 0,720 g/cm³ |
| Išvaizda |  |
| Lydymosi t° | -91 °C |
| Virimo t° | 12,5 °C |
| Lūžio rodiklis (*n*D) |  |
| Klampumas |  |
| Tirpumas H2O |  |
| Šiluminis laidumas |  |
| log P |  |
| Garavimo slėgis |  |
| kH |  |
| Kritinis santykinis drėgnumas |  |
| Farmakokinetinė informacija |
| Biotinkamumas |  |
| Metabolizmas |  |
| Pusamžis |  |
| Pavojus |
| MSDS |  |
| ES klasifikacija |  |
| NFPA 704 |  |
| Žybsnio t° |  |
| Užsiliepsnojimo t° |  |
| R-frazės |  |
| S-frazės |  |
| LD50 |  |
| Struktūra |
| Kristalinė struktūra |  |
| Molekulinė forma |  |
| Dipolio momentas |  |
| Simetrijos grupė |  |
| Termochemija |
| Δf*H*~~o~~298 |  |
| Giminingi junginiai |
| Giminingi alkanai | Butanas |
| Giminingi junginiai |  |
| Giminingos grupės |  |

**Ciklobutanas**, C4H8, yra alkanas su keturiais ratu išsidėsčiusiais anglies atomais, dujos. Parduodamos kaip suskystintos dujos. Ciklobutanais taip pat vadinami ciklobutano junginiai.

Šio junginio atomai, išsidėstę 90° kampu, dėl ypatingai didelės įtampos turi aukštos energijos tarpusavio cheminius ryšius (aukštesnės nei linijinės struktūros butanai ar sudėtingesni cikloalkanai) ir daugiau nei 500 °C temperatūroje junginys tampa nestabilus.

Ciklobutano molekulė išsidėsčiusi erdvėje ne plokščiai, o „klostėmis". Vienas anglies atomas sudaro 25° kampą su likusių trijų anglies atomų plokštuma.

Gamtoje ciklobutanas randamas kai kuriose molekulėse, pvz. pentacikloanamoksinė rūgštis, sudaryta iš penkių ciklobutano struktūrų, kurios vidinė įtampa trigubai didesnė nei ciklobutano. Ši rūgštis randama retų bakterijų, vykdančių anaerobinę amoniako oksidaciją, membranose. Taip pat gamtoje aptinkami susiję fenestranai (savo forma langus primenančios molekulinės struktūros, labai nestabilūs, ciklinių molekulių junginiai).
| **Abu Bakras** |
| --- |
|  |
| Gimė | 573 m. spalio 27 d.Meka, Hidžazas, Arabija |
| Mirė | 634 m. rugpjūčio 23 d. (60 metų)Medina, Hidžazas, Rašiduno kalifatas |
| Palaidotas (-a) | Pranašo mečetė, Medina |
| Sutuoktinis (-ė) | * Kutaila
* Um Ruman
* Asma bint Umais
* Habibah bint Charidžab
 |
| Vaikai | * Asma
* Abd al-Rahmanas
* Abd Alahas
* Aiša
* Muhamadas ibn Abi Bakras
* Um Kulsum
 |
| Religija | Islamas |
|  |
| Žinomas (-a) už | pirmasis Rašidūmo kalifas |

**Abu Bakras Abdala ibn Usmanas Abi Kuhafa** (arab. أَبُو بَكْرٍ عَبْدُ ٱللهِ بْنِ عُثْمَانَ أَبِي قُحَافَةَ = *Abū Bakr ʿAbd Allāh ibn ʿUthmān Abī Quhāfa*; g. apie 573 m. – m. 634 m. rugpjūčio 23 d.) – musulmonų pranašo Mahometo vyresnysis bendražygis ir per savo dukterį Aišą – jo uošvis bei pirmasis islamo kalifas. Dar vadinamas **al-Sidiku** .

Abu Bakras tapo vienas pirmųjų, priėmusių islamą ir savo turtais daug prisidėjo remdamas Mahometo žygius. Jis buvo vienas artimiausių Mahometo palydovų, lydėjęs jį persikeliant į Mediną ir dalyvavęs daugelyje jo vadovautų mūšių, tokių kaip Badro ir Uhudo mūšiai. Po Mahometo mirties 632 m. tapo pirmuoju Rašidūno kalifu ir vadovavo musulmonų bendruomenei. Per savo valdymo laikotarpį jis įveikė daugybę sukilimų, vadinamų Ridos karais, ir sugebėjo sustiprinti ir išplėsti musulmonų valstybės valdymą visame Arabijos pusiasalyje. Jis taip pat vadovavo invazijoms į kaimynines Sasanidų ir Bizantijos imperijas, kurios buvo užkariautos jau po Abu Bakro mirties. Abu Bakras mirė natūralia mirtimi po 2 metų, 2 mėnesių ir 14 dienų valdymo ir yra vienintelis Rašidūno kalifas, miręs nesmurtine mirtimi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  išsiskyrė apie 610 m.


1. ↑  Majlisi, Muhammad Baqir. *Mir'at ul-Oqool* **21**. p. 199.
2. ↑  Al-Tusi, Nasir Al-Din. *Al-Mabsoot* **4**. p. 272.
3. ↑  Saritoprak, Zeki. „Abu Bakr Al-Siddiq". *Oxford Bibliographies*. Oxford University Press. Nuoroda tikrinta 2018-12-12.
4. ↑  „Abu Bakr | Biography & Facts | Britannica". *www.britannica.com*.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Mahometas** | **Islamo kalifasRašidūno kalifas**632 – 634 | Po to:**Umaras ibn al Chatabas** |
| Šauklių (Šatraminių) senosios kapinės |
| --- |
|  |
| 

Šauklių (Šatraminių) senosios kapinėsŠauklių (Šatraminių) senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°08′25″š. pl. 21°33′15″r. ilg.﻿ / ﻿56.140393°š. pl. 21.554152°r. ilg.﻿ / 56.140393; 21.554152Koordinatės: 56°08′25″š. pl. 21°33′15″r. ilg.﻿ / ﻿56.140393°š. pl. 21.554152°r. ilg.﻿ / 56.140393; 21.554152 |

 |
| Vieta | Skuodo rajonas |
| Seniūnija | Mosėdžio seniūnija |
| Plotas | 0,09 ha |
| Naudotas | XVII - XIX a. |
| Žvalgytas | 2000, 2011 m. |

**Šauklių II senosios kapinės** (**Šatraminių IV senosios kapinės**), vad. **Maro kapais**, **Senkapiais** – neveikiančios kapinės Skuodo rajono savivaldybės pietvakariuose, 0,28 km į šiaurės vakarus nuo kelio Šaukliai-Šatraminiai tilto per Erlos upę, 0,14 km nuo Erlos į vakarus, kairiojo dešiniojo aukštumoje, Šauklynės miško pakraštyje. Saugotinas kultūros paveldo objektas.

Kapinės
-------

Įrengtos lygioje vietoje, pamiškėje. Stačiakampio plano, pailgos šiaurės – pietų kryptimi, apjuostos stambių lauko akmenų aptvaro, pakraščiuose apsodintos pavieniais medžiais. Laidojimų žymių nesimato, visa teritorija išrausta žvėrių urvų, apaugusi želdiniais. Centrinėje dalyje yra sunykęs kryžius ir anotacinis kapinių ženklas.

Teritorijos plotas – 0,09 ha, perimetras – 123,4 m.

Istorija
--------

Pasakojama, kad kapinėse laidoti Šauklių kaimo užusienio gyventojai. Dauguma čia palaidotųjų mirę nuo maro, todėl kapinės pavadintos *Maro kapais*. XIX a. – XX a. pirmoje pusėje jose retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę vaikai. Mirusiųjų atminimui nuo seno statomi kryžiai, kurių paskutinysis sunyko XX a. pabaigoje.

2000, 2011 m. žvalgė Julius Kanarskas. Kartografinėje medžiagoje kapinės priskiriamos Šatraminių kaimui. Vertingos kaip Žemaičių kraštui būdingas laidojimo paminklas.

Šaltiniai
---------

* Kazimieras Prušinkas. Kapinės Mosėdyje ir jo apylinkėje. – Žemaičių žemė, 2005, Nr. 2
* Šatraminių k. III senosios kapinės. Kultūros paveldo objekto dosjė. Parengė Julius Kanarskas, 2001. – Salantų regioninio parko direkcijos paveldotyros archyvas

Nuorodos
--------

* Kapinės Mosėdyje ir jo apylinkėje Archyvuota kopija 2007-12-05 iš Wayback Machine projekto.
* Šatraminių kaimo kapinės: Skuodo krašto enciklopedija
| Daukšių senosios kapinės |
| --- |
| Bendras kapinių vaizdas iš pietų pusės |
| 

Daukšių senosios kapinėsDaukšių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 56°10′54″š. pl. 21°28′42″r. ilg.﻿ / ﻿56.181591°š. pl. 21.478334°r. ilg.﻿ / 56.181591; 21.478334Koordinatės: 56°10′54″š. pl. 21°28′42″r. ilg.﻿ / ﻿56.181591°š. pl. 21.478334°r. ilg.﻿ / 56.181591; 21.478334 |

 |
| Vieta | Skuodo rajonas |
| Seniūnija | Skuodo seniūnija |
| Plotas | 0,02 ha |
| Naudotas | XVI a. – XX a. pr. |
| Žvalgytas | 2011 m. |

**Daukšių senosios kapinės**, *Marų kapaliai, Markapiai, Senkapiai* – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Daukšiuose (Skuodo seniūnija), 0,51 km į šiaurės vakarus nuo kaimo kryžkelės, 0,12 km į šiaurę nuo kelio Mosėdis–Lenkimai.

Kapinių vartai

Kapinės
-------

Įrengtos aukštumos viršūnėje, netaisyklingos trapecijos plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, apjuostos palaidų akmenų pylimo ir pavienių lapuočių medžių. Ties aptvaro pietiniu kampu įrengtas įėjimas, kurį iš šonų rėmina du stambūs statmeni akmenys. Centrinėje dalyje stovi metalinis kryžius, įtvirtintas į stačiakampį tašyto akmens postamentą. Abipus jo auga tujos.

Iš šiaurės ir rytų pusių kapines juosia apleista žvyrduobė.

Teritorijos plotas – 0,02 ha.

Kapinių kryžius

Istorija
--------

Veikė XVI–XVIII a. laidoti Daukšių kaimo gyventojai. Pasakojama, kad daugiausia žmonių jose atgulė per 1710–1711 m. Didįjį marą. Vadinamos *Marų kapaliais (Maro kapais, Markapiais), Senkapiais*. 

Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pr. jose buvo užkasami nekrikštyti gimę kūdikiai, savižudžiai. 

Saugotinas kultūros paveldo objektas.

Šaltiniai
---------
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Muharakas*المحرق* |
| --- |
| *Muharako panorama, tolumoje – Manama* |
|  |
| 

MuharakasMuharakas

26°15′0″ š. pl. 50°37′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.25000°š. pl. 50.61667°r. ilg.﻿ / 26.25000; 50.61667﻿ (Muharakas)Koordinatės: 26°15′0″ š. pl. 50°37′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.25000°š. pl. 50.61667°r. ilg.﻿ / 26.25000; 50.61667﻿ (Muharakas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Bahreino vėliava Bahreinas |
| **Muchafaza** | Muharako muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 176 583  |
|  |
|  **Vikiteka** | Muharakas |

**Muharakas** (arab. المحرق‎ = *al-Muharaq*) – trečias pagal dydį Bahreino miestas, iki 1923 m. – šalies sostinė. Įsikūręs Muharako saloje, esančioje ties šiauriniu Bahreino salos galu (su ja jungiasi tiltu). Yra Bahreino tarptautinis oro uostas, „Gulf Air" būstinė, finansų, prekybos centrai, pramogų parkai, paplūdimiai. Yra senovinis arabiškas turgus (sukas), tradicinės architektūros statinių. Dabar Muharake gausu dangoraižių, vilų, įrengtos dirbtinės Amvadžo salos.

Istorija
--------

Muharakas gyvenamas nuo senovės. Prieš 5000 metų čia buvo viena iš Dilmuno gyvenviečių. Su Muharaku siejamas nuo VI a. pr. m. e. graikų minimas Tylo uostamiestis, kuriame garbintas dievas Avalas. V a. Muharakas tapo svarbiu Rytų krikščionybės (nestoriečių) centru. Čia jie slėpėsi nuo persekiojimų Bizantijoje. Vėliau įsitvirtino islamas. XV a. šį svarbų uostą užėmė portugalai ir netoliese pastatė Arado fortą. Vėliau Bahreine įsitvirtino britai ir Muharake įkūrė administraciją. 1923 m. sostinė perkelta į Manamą. 2012 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą (Bahreino perlų keliai). Paveldas apima 17 Muharako pastatų (pirklių namai, parduotuvės, sandėliai, mečetė).

Galerija
--------

* UNESCO paveldasUNESCO paveldas
* Tradicinė architektūraTradicinė architektūra
* Miesto gatvė naktįMiesto gatvė naktį
* MinaretasMinaretas
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Bendrovių valdymas** (angl. *Corporate Governance*) – taisyklių rinkinys, svarbus verslo organizacijų veikloje, nustatant, įtvirtinant bei derinant įmonės darbuotojų elgesio standartus, siekiant išvengti privačių interesų konflikto su įmonės strateginiais tikslais, interesais. Kiti paplitę taisyklių pavadinimai – gera valdymo praktika, organizacijų valdomumas, tinkamas bendrovių elgesys, bendrovių valdymas, korporacinis (ar korporacijų) valdymas, korporatyvinis valdymas.

Kai kuriose valstybėse po koncernų bankrotų bei nemokumo skandalų iškilo būtinybė sukurti naują taisyklių sistemą, apimančią ne tik teisinius įpareigojimus, bet ir savanorišką galimų interesų konfliktų dirbant bendrovėje deklaravimą.

JAV ir Europoje imti kurti bendrovių valdymo kodeksai, tvirtinti pavyzdiniais ir įvairios bendrovės ėmėsi skelbti besilaikančios jų normų arba susikūrė netgi savo atskirus kodeksus.

Bendrovių valdymo kodekso (angl. *Corporate Governance Codex, CGK*) poreikis bei atsiradimas sietinas su neveiksminga organizacijos valdymo sistema bei joje egzistuojančiomis taisyklėmis, kai išnaudotos įstatymų spragos, kuriomis buvo padaryta žala bendrovių akcininkams (*Enron*, *Grundig* ir kitų koncernų bankrotai), nuslepiant įmonės veiklos bei jos valdymo metu iškilusius interesų konfliktus.

Reikšmė
-------

Darbuotojų elgesio reguliavimo klausimai iki šiol lieka viena opiausių tiek vadybos, tiek organizacinės psichologijos, tiek ir bendrovių teisės klausimų; be formalių taisyklių kaip CGK bandoma diegti pavyzdinio elgesio praktikas, kurias rodo visų pirma vadovaujantys darbuotojai, savanoriškai prisiimdami aukštesnius įsipareigojimus nei to reikalauja taisyklės ir keldami didesnius vertybinius reikalavimus sau bei savo kolegoms.

Nuorodos
--------

* Europos *Corporate Governance* institutas **(**angl.**)**
* *Corporate Governance* enciklopedija **(**angl.**)**
*Kitos reikšmės – Morkus (reikšmės).*
Evangelistas Morkus
**Morkus** (hebr. ‏מרקוס‏‎, sen. gr. Μάρκος) – vienas iš Šventojo Rašto autorių, parašęs vieną iš keturių evangelijų – evangeliją pagal Morkų. Gimė Jeruzalėje, pagal kilmę judėjas. Tačiau dar būdamas jaunas prisijungė prie krikščionių bendruomenės, kadangi jo motina Marija buvo karšta Kristaus pasekėja, o po Kristaus pakilimo į dangų, jos namai buvo dažna krikščionių surinkimų vieta.

Evangelistas gimė su Jono vardu, tačiau vėliau buvo pramintas Jonu-Morkumi, o vėliau išliko tik Morkaus vardas.

Morkus kartu su Barnabu lydėjo apaštalą Paulių jo pirmojoje misionieriškoje kelionėje. Vėliau Morkus tapo apaštalo Petro palydovu ir sekretoriumi. Manoma, kad būtent iš jo pasakojimų Morkus parašė savo evangeliją. Kaip liudijo apaštalas Jonas, Morkus surašė gana tiksliai daugelį Jėzaus darbų, nors ir ne ta seka, kaip jie buvo įvykę.

Po apaštalų Petro ir Pauliaus mirties, Morkus skelbė Evangeliją Egipte ir įkūrė ten Aleksandrijos bendruomenę (dab. Aleksandrijos graikų ortodoksų bažnyčia). Jis buvo pirmasis jos vyskupas.

68-ais metais Morkus mirė kankinio mirtimi.

Meno kūriniuose Morkaus atributas – liūtas.

Šaltiniai
---------

1. ↑   St. Mark

Nuorodos
--------

* Šventasis Morkus
* Morkaus Evangelijos komentaras
Taikos aikštė Hagoje, Akademijos buveinė
**Hagos tarptautinės teisės akademija** – tarptautinės teisės tyrimų ir švietimo įstaiga Nyderlanduose. Įkurta 1914 m. parėmus Carnegie „Endowment for International Peace". Dėl I Pasaulinio karo veiklą pradėjo tik 1923 m. Šūkis – „Taika per teisę" (sukūrė Hagos taikos konferencijos 1899–1907 m.). 1992 m. apdovanota Félix Houphouët Boigny taikos premija.

Veikla
------

3 savaičių trukmės kursai (tarptautinė teisė arba tarptautinė privatinė teisė) Hagoje. Nuo 1969 m. rengia taip pat 2 savaičių kursus kaip „išorines" programas įvairiose šalyse. Reikalavimai dalyviams – baigtos aukštasis teisinis išsilavinimas bent 4 metų trukmės su tarptautinės teisės specializacija arba atitinkamos podiplominės studijos.

Kursai dėstomi (verčiami) anglų ir prancūzų kalba.

Literatūra
----------

* René-Jean Dupuy: *Académie de droit international de La Haye: Libre jubilaire (1923–1973).* A.W. Sijthoff, Leiden 1973

Nuorodos
--------

* Akademijos tinklavietė (anglų, prancūzų k.)
| 3 burės |
| --- |
|  |
| 

3 burės3 burės

54°41′48″ š. pl. 25°16′44″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69667°š. pl. 25.27889°r. ilg.﻿ / 54.69667; 25.27889﻿ (3 burės)Koordinatės: 54°41′48″ š. pl. 25°16′44″ r. ilg.﻿ / ﻿54.69667°š. pl. 25.27889°r. ilg.﻿ / 54.69667; 25.27889﻿ (3 burės) |
|  |
| Vieta | Šnipiškės, Vilnius |
| Statusas | Pastatytas |
| Statybų pradžia | 2005 m. |
| Statybų pabaiga | 2018 m. |
| Statybų kaina | 204 mln. Lt |
| Aukštų sk. | 24 |
| Plotas | 62 800 m² |

**3 burės** – verslo centras, esantis Šnipiškėse, naujajame Vilniaus centre.

Projekto autorius – Leonidas Merkinas. Kompleksą sudaro trys pastatai, 24, 23 ir 17 aukštų dangoraižiai, praminti „burėmis". Bendras komplekso plotas apie 60 000 m². Verslo centre nuomojamos A klasės biurų patalpos.

Istorija
--------

Trečioji burė 2021 m.
2002 m. parengtas pirminis dangoraižio variantas – 29 aukštų vientisas bokštas. 2005 m. kilus diskusijoms, pastato aukštis sumažintas, nuspręsta pastatyti du atskirus bokštus. Pastatas baigtas statyti 2008 m. jį sudarė du bokštai: 24 aukštų „Didžioji burė" ir 17 aukštų „Mažoji burė". Kompleksas pavadintas „**Vilniaus verslo uostu**", jo bendras plotas apie 60 000 m². „Vilniaus verslo uoste" kūrėsi A klasės biurai.

2014 m. kompleksą įsigijo Švedijos kompanija „East Capital". Pirminė sandorio vertė 22 mln. EUR (76 mln. Lt). Kompleksas pervadintas į „**3 bures**", 2014 m. imta ruoštis trečiojo bokšto statyboms.

2016 m. pradėta statyti trečioji burė. Pastatas užbaigtas 2018 m. Trečiojoje burėje veikia valgykla „iLunch", UAB „Visma Lietuva", bei AB „Swedbank" įmonių padaliniai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Tyli „Snoro" afera sprogo lyg bomba
2. ↑  Dešiniajame Neries krante – „Vilniaus verslo uostas". Delfi.lt, 2008-03-26.
3. ↑  Vilniuje plėsis dangoraižių kompleksas „3 Burės". Statyba ir architektūra, 2021-04-23.
4. ↑  Švedų „East Capital" toliau supirkinėja NT Vilniuje
5. ↑
6. ↑
7. ↑   „Swedbank" įsikėlė į naują verslo centrą „3 burės"]. Delfi, 2018-10-24.

Nuorodos
--------

* Svetainė
EDM4S
EDM4S naudojimas Ukrainoje.

**EDM4S** arba **EDM4S SkyWiper** – Lietuvoje gaminama antidroninė sistema, kurią gamina „NT Service".

Technologija
------------

EDM4S yra skirti elektromagnetiniu impulsu trikdyti mažus ir vidutinio dydžio bepiločius orlaivius. Sistema sutrikdo bepiločio komunikaciją su ir ryšį su geolokaciniais palydovais. EM4S paveiktas orlaivis gali nukristi ant žemės, atlikti kontroliuojamą nusileidimą, grįžti į ankstesnį maršruto tašką arba toliau normaliai veikti įprastu režimu.

„EDM4S" gali turėti 4 arba 6 antenas. Pagrindinė versija turi dvi antenas, veikiančias 2,4 GHz ir 5,8 GHz dažnių juostose, vieną GPS 1,5 GHz ir vieną GLONASS 1,5 GHz dažnių juostose. Kiekvienos antenos galia yra 10 W. Prietaisas pagamintas iš aliuminio ir yra šautuvo formos – su nuleistuku prietaisui įjungti ir optika, skirta nusitaikyti į taikinį. Viena sistema sveria 5,5 kg, ją maitina 24 V akumuliatorius, kuris gali veikti iki 35 min. „šūvio" nuotolis – 3–5 km. Vieno „EDM4S" bazinė kaina – apie 15 tūkst. €.

Istorija
--------

2021 m. netoli Ukrainos sienų su Rusija ir Baltarusija dislokuotos antidroninės EDM4S sistemos.

2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu EDM4S sistemos naudotos Ukrainos teritorijos gynyboje.

Operatoriai
-----------

* Lietuva Lietuvos ginkluotosios pajėgos
* Ukraina Ukrainos ginkluotosios pajėgos
* Rumunija Rumunijos ginkluotosios pajėgos

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4  „Pasidalino vaizdu, kaip Ukrainos fronte naudojami lietuviški priešdroniniai ginklai". *lrytas.lt*. Lietuvos rytas. 2022 m. gruodžio 8 d. Nuoroda tikrinta 2024 m. sausio 6 d..
2. 1 2  „Kare Ukrainoje – Lietuvoje kuriami priešdroniniai šautuvai: kokie jie ir kuo ypatingi?". *alfa.lt*. Alfa.lt. 2022 m. gruodžio 8 d. Nuoroda tikrinta 2024 m. sausio 6 d..
3. ↑  „Netoli Ukrainos sienų su Rusija ir Baltarusija dislokuotos lietuviškos antidroninės EDM4S sistemos". *lrt.lt*. Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija. 2021 m. lapkričio 25 d. Nuoroda tikrinta 2024 m. sausio 6 d..
4. ↑  Lietuvos kariuomenei perkama įranga kovai su bepiločiais orlaiviais
5. ↑  10 Lithuanian EDM4S anti-drone rifles for the Armed Forces
6. ↑  Livex Angajament total 23
Raudona spalva pažymėta atkarpa *BX*, jungianti apskritimo taškus X ir B, yra styga. Atkarpa, jungianti taškus A ir B, taip pat yra styga, bet kadangi ji eina per vidurio tašką, ji vadinama skersmeniu.
**Styga** – tiesės atkarpa, kuri jungia du kreivės (paviršiaus) taškus, nekirsdama tos kreivės (paviršiaus) (pvz. apskritimo styga, elipsoido styga). Kuo styga yra arčiau apskritimo centro, tuo ji ilgesnė. Styga, einanti per apskritimo centrą, vadinama apskritimo skersmeniu.

{\displaystyle BX=2(\sin {\frac {\alpha }{2}}\cdot R)}, kur R – spindulys (MB); {\displaystyle \alpha } – lanko kampas.

**Apskritimo stygos ir skersmens savybė**: apskritimo skersmuo, statmenas stygai, dalina ją pusiau.

Jeigu dvi apskritimo stygos susikerta, tai vienos stygų atkarpų ilgių sandauga yra lygi kitos stygos atkarpos ilgių sandaugai.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Apskritimo lankas

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Styga*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-02-07.
2. ↑  Pekarskas, Vidmantas (2004). *Matematika. Kurso kartojimo medžiaga*. Kaunas. p. 281. ISBN 5-430-03932-2.
3. ↑  Valentinas Matiuchinas. Matematika. Teorija. Praktika. – Tiklis:, 2008. – 39 p. ISBN 978-9955-672-08-1
**Juozapas Algirdas Mažeika** (g. 1940 m. gegužės 2 d. Gečialaukyje, Alovės valsčius) – Lietuvos miško ūkio inžinierius, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1963 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1988 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.

Nuo 1972 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) mokslo darbuotojas, nuo 1979 m. dėstytojas, 2001–2007 m. Miškotvarkos katedros vedėjas; nuo 1992 m. docentas.

Mokslinė veikla
---------------

Parengė 1980 m. su kitais, miškotvarkos duomenų apdorojimo sistemą, 1984 m. medienos prieaugio klasifikacijos standartą, 2005 m. miško žemės klasifikacijos standartą. Paskelbė apie 80 mokslinių straipsnių.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos TSR miškų ištekliai ir augimvietės, su kitais, 1972 m.
* Miško žemės ekonominis vertinimas, su kitais, 1975 m.
* Miškų ūkio organizavimas ir tvarkymas dirvožemio tipologiniu pagrindu, su kitais, 1985 m. rusų k.
* Miško fondo ir miško įmonių ūkinės veiklos kontrolės metodika, su kitais, 2 d. 1979–1984 m. rusų k.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juozapas Algirdas Mažeika*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 494 psl.
| **Bubalus depressicornis** |
| --- |
| Mažasis buivolas (Bubalus depressicornis)Mažasis buivolas (*Bubalus depressicornis*) |
| Apsaugos būklė |
| Nykstantys (IUCN 3.1),  |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Jaučiai  *( Bovinae)* |
| Gentis: | Azijiniai buivolai  *( Bubalus)* |
| Rūšis: | Mažasis buivolas  *( Bubalus depressicornis)* |

 |
| Binomas |
| ***Bubalus depressicornis***H. Smith, 1827 |

**Mažasis buivolas**, arba **anoa** (*Bubalus depressicornis*) – jaučių (*Bovinae*) pošeimio dykaraginis žinduolis.

Mažiausias iš buivolų, išvaizda panašus į stambią antilopę. Kūno aukštis 60-100 cm, masė 150–300 kg. Kailis tamsiai rudas, snukio galas, dėmė pakaklėje ir kojų apatinės dalys baltos. Ragai užauga iki 40 cm ilgio, beveik tiesūs, truputį nukreipti atgal ir šiek tiek į viršų.

Gyvena tik Sulavesio saloje. Kalnuose gyvenantis mažasis buivolas buvo išskirtas į atskirą rūšį – kalninį buivolą (*Bubalus quarlesi*).

Gyvena pelkėtose džiunglėse ir kalnų miškuose iki 2000 metrų aukščio. Laikosi pavieniui, poromis, kartais nedideliais būriais. Minta žoliniais augalais, medžių ir krūmų lapais, ūgliais, vaisiais, vandens augalais. Poruotis gali bet kuriuo metų laiku. Nėštumas trunka 275–315 dienų, gimsta 1 jauniklis. Subręsta 2-3 metų, gyvena iki 25 metų.

Nykstanti rūšis, įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.

Išnašos ir šaltiniai
--------------------

* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 113 psl. ISBN 9986-443-36-9.

1. 1 2   „IUCN Red List - Bubalus depressicornis". IUCN Red list.
| **Abba Lerner** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1903 m. spalio 28 d.Besarabija |
| Mirė | 1982 m. spalio 27 d. (78 metai)Talahasis, Florida |
|  |
| Veikla | Didžiosios Britanijos ir JAV ekonomistas |
| Pareigos | profesorius |
|  |
| Alma mater | Londono universitetas |

**Aba Ptačija Lerneris** (angl. *Abba Ptachya Lerner*, 1903 m. spalio 28 d. Besarabija – 1982 m. spalio 27 d. Talahasyje, Floridos valstija) – Didžiosios Britanijos ir JAV ekonomistas.

Biografija
----------

1906 m. su tėvais išvyko gyventi į Didžiąją Britaniją. 1929–1932 m. studijavo Londono universitete, 1935–1939 m. dėstė jame. 1940–1942 m. dėstė Kanzaso universitete, 1942–1947 m. – Naujojoje socialinių tyrimų mokykloje Niujorke, 1947–1959 m. – Ruzevelto universitete Čikagoje, 1959–1965 m. – Mičigano, 1965–1971 m. – Kalifornijos, 1971–1978 m. – Niujorko, 1978–1982 m. – Floridos universitete. 1943 m. daktaras. Nuo 1946 m. profesorius.

1950–1951 m. Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos narys. 1953–1955 m. Izraelio vyriausybės ekonomikos patarėjas. 1955–1956 m. Izraelio banko ir Izraelio iždo patarėjas. 1958–1959 m. dirbo Viduržemio jūros regiono reikalų institute Niujorke.

D. M. Keinso sekėjas. Išplėtojo Maršalo kainų teoriją įtraukdamas į ją netobuląją konkurenciją. Išskyrė sąlygas (vadinamosios Maršalo ir Lernerio sąlygos), kuriomis šalies valiutos kursas gali pagerinti jos prekybos balansą.

Bibliografija
-------------

* Kontrolės ekonomika (*Economics of Control*, 1944 m.),
* Užimtumo ekonomika (*Economics of Employment*, 1951 m.),
* Ekonominės analizės apybraižos (*Essays in Economic Analysis*, 1953 m.),
* Visų reikalas (*Everybody’s Business*, 1962 m.),
* Našumo ir augimo ekonomika: Izraelio ir Vakarų Kranto pamokos (*The Economics of Efficiency and Growth: Lessons from lsrael and West Bank*, su H. Benshaharu, 1975 m.),
* Rinkos antiinfliacijos planas (*A Market Antiinflation Plan*, su D. Ch. Colanderiu, 1980 m.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Aba Ptačija Lerneris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 29 psl.
| ***Badis keliauja į Vakarus*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Occhio alla penna |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Michele Lupo |
| Scenaristas (-ai) | Sergio Donati  Gene Luotto |
| Kompozitorius | Ennio Morricone |
| Vaidina | Bud Spencer  Amidou |
| Metai | 1981 |
| Žanras | vesternas, komedija |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Badis keliauja į Vakarus** (it.  *Occhio alla penna*) – 1981 m. italų sukurtas komiškas vesternas, kuriame pagrindinį vaidmenį atlieka Badas Spenceris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – Badis
* Amidou – Erelio Akis
* Joe Bugner – šerifas Bronsonas
* Piero Trombetta – Popsis Loganas
* Riccardo Pizzuti – Kolorado Slimas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Badis ir jo kompanionas indėnas Erelio Akis keliauja per prerijas plėšikaudami ir mulkindami žmones. 

Atsidūręs mažame miestelyje Badis palaikomas gydytoju ir jam pasiūloma čia likti. Kadangi garantuojamas maitinimas, namas ir kiti nemokami malonumai, Badis sutinka, nors miestelio gyventojai, terorizuojami Kolorado Slimo gaujos, vienas po kito palieka savo namus.

Plėšikams priešinais vienintelis šerifas Bronsonas, tačiau ir jo elgesys kelia įtarimų, nes žmonės kaltina jį neišgelbėjus ankstesnio miestelio šerifo. Apsispręsdami likti, Badis ir Erelio Akis privalės stoti į mūšį su plėšikais bei išsiaiškinti, kas juos taip masina šiems miestelyje.

Apdovanojimai
-------------

Kino festivalyje „Giffoni" juostos režisierius Michele Lupo buvo apdovanotas „Auksinio Grifo" prizu.
| **Boselaphus tragocamelus** |
| --- |
| Mėlynoji antilopė (Boselaphus tragocamelus), patinasMėlynoji antilopė (*Boselaphus tragocamelus*),patinas |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Jaučiai  *( Bovinae)* |
| Gentis: | **Mėlynosios antilopės**  *( Boselaphus)* |
| Rūšis: | Mėlynoji antilopė  *( Boselaphus tragocamelus)* |

 |
| Binomas |
| ***Boselaphus tragocamelus***Pallas, 1766 |

**Mėlynoji antilopė**, arba **nilgau** (*Boselaphus tragocamelus*) – jaučių (*Bovinae*) pošeimio dykaraginis žinduolis.

Tai stambi antilopė, kurios kūno aukštis 120–150 cm, o sveria iki 245 kg. Priekinė kūno dalis masyvi, nugaros linija žemėja nuo keteros kryžmens link. Kailis trumpo plauko, tik ant sprando turi nedidelius karčius. Kaklo apačioje yra ilgesnių nukarusių plaukų. Patinų viršutinė kūno dalis melsvai pilka, patelių – pilkai ruda. Apatinė kūno dalis tiek patinų, tiek patelių šviesiai pilka. Priekinė kojų pusė su išilgine juoda juosta. Lūpos, pasmakrė, kaklo priekinės dalies apačia, paakiai, pasturgalio galas, kojų galinės dalies žiedinės juostos ir ovališkos dėmės baltos. Ragus turi tik patinai, jie trumpi (apie 20 cm ilgio) ir stori. Pamatinė ragų dalis trikampiška, viršutinė ovali, viršūnės kiek užlinkusios į vidų.

Nilgau sutinkamos Indijoje, Pakistano rytuose ir Nepale. Gyvena atvirose lygumose ir kalvotose vietovėse, apaugusiose krūmais, pavieniais medžiais ar nedideliais miškeliais. Laikosi mažais būriais, kuriuos sudaro patelės su jaunikliais. Patinai gyvena pavieniui ar atskirais būriais. Minta krūmų ir medžių lapais, ūgliais, žoliniais augalais. Rujoja kovo – balandžio mėnesiais. Patinai rujos metu savotiškai rungtyniauja tarpusavyje – atsiklaupę ant priekinių kojų, stengiasi galva arba kaklu prispausti prie žemės priešininko galvą. Nėštumas trunka apie 8 mėnesius, gimsta 1-2 jaunikliai. Lytiškai subręsta 2-3 metų, gyvena iki 15 metų.

Ši antilopė retai medžiojama, nes jos mėsa nėra skani, o ragai kaip trofėjus neįspūdingi.

Šaltiniai
---------

* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 68-69 psl. ISBN 9986-443-36-9.

Mėlynosios antilopės patelė su jaunikliais

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mėlynoji antilopė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Abu Nuvas
**Abu Nuvas** (pers. الحسن بن هانئ الحكمي الدمشقي = *al-Ḥasan b. Hāniʾ al-Ḥakamī ad-Dimašqī*, 756–814 m.) – arabiškai kūręs persų poetas, vienas pagrindinių arabų poezijos kūrėjų, patekęs į liaudies folklorą ir minimas pasakų rinkinyje „Tūkstantis ir viena naktis".

Biografija
----------

Abu Nuvas gimė Ahvaze (dab. Iranas), arabo ir persės šeimoje. Jo tėvas, Hani, taip pat buvo poetas, tarnavęs Marvanio II armijoje, o jo motina, vardu Golban, buvo audėja. Kai jam buvo trylika, jo motina jį pardavė pirkliui iš Basros. Ten jis pradėjo kurti ir rašyti eiles, vėliau pasiekė Bagdadą. Ten Abu Nuvas pagarsėjo savo komiška, satyriška kūryba, kurioje vyravo lėbavimo, ištvirkavimų tematika, priešingai nei arabiškoje „dykumų poezijoje". Ypač Abu Nuvas išgarsėjo valdant laisvų pažiūrų kalifui Al Aminui. Tačiau kalifu tapus Al Mamūnui Abu Nuvas buvo įkalintas, atsidėjo religinių kūrinių rašymui. Tolimesnis jo likimas nežinomas – greičiausiai mirė kalėjime arba buvo nunuodytas.

Abu Nuvas karikatūriškai vaizduojamas arabų ir persų liaudies pasakojimuose. Jis padarė didelę įtaką persų poetams Omarui Chajamui ir Hafizui.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Esat Ayyıldız. "Ebû Nuvâs’ın Şarap (Hamriyyât) Şiirleri". Bozok Üniversitesi İlahiyat Fakültesi Dergisi 18 / 18 (2020): 147-173.
2. ↑  *Jonas Laurinaitis. Abu Nuvas (Abū Nuwās, Aba Nuvasas), tikr. al-Ḥasan ibn Hāni’ al-Ḥakamī*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 53 psl.
**Artemas Radčenka**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| **Pilnas vardas** | Artemas Radčenka  Радченко Артем Олегович |
| Gimimo data | 1995 m. sausio 2 d. (29 metai) |
| Gimimo vieta | Charkivas, Ukraina |
| Ūgis | 175 cm |
| Svoris | 60 kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | **Paolos „Hibernians"** |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2011–2014  2015  2015–2016  2018  2018–2019  2020  2021–2022  2022  2023 2024– | FK Metalìst Harkìv  Užhorodo „Goverla"  Hajduk Split FK Dnepr Mykolaiv  FK Jelgava  Peremoha Dnipro  FK Jonava  DFK Dainava  Paolos „Hibernians" | 11 0(0)00 0(0)04 0(0)07 0(0)25 0(3)09 0(0)30 0(7)13 0(0)36 0(3)00 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2024 m. sausio 16 d.. |

**Artemas Radčenka** (ukr. *Радченко Артем Олегович*; g. 1995 m. sausio 2 d.) – Ukrainos futbolininkas, saugas.

Karjera
-------

Žaidė Ukrainoje. 2011–2014 m. atstovavo Charkivo „Metalistui". 2015 m. priklausė Užhorodo „Goverla" klubui.

2015–2016 m. sezone Hajduk Split. 2018 m. Dnepr Mogilev. 2018–2019 m. sezone atstovavo Mykolaiv. 

### FK Jelgava

2020 m. vasarą rungtyniavo Latvijoje. 

2020 m. birželio 16 d. debiutavo FK Jelgava gretose rungtynėse prieš FK Tukums 2000. Jelgaviškiai nugalėjo varžovus rezultatu 2-1.

Paskutines rungtynes sužaidė rugpjūčio 23 d. prieš Valmieras FK. Valmieros klubas šventė pergalę rezultatu 2-0.

### FK Peremoha Dnipro

2021–2022 m. rungtyniavo FK Peremoha Dnipro, bet dėl karo, čempionatas buvo nutrauktas.

### FK Jonava

Nuo 2022 m. vasaros atstovavo „Jonavos" klubui. 

Debiutavo jonaviškių gretose A lygoje 2022 m. rugpjūčio 6 d. rungtynėse prieš „Džiugo" klubą.

### DFK Dainava

2023 m. sausio 31 d tapo aišku, kad atstovaus DFK Dainava.

2023 m. kovo 4 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Hegelmann" klubas. Varžovai palaužė dzūkus rezultatu 3-0.

### Paolos „Hibernians"

2024 m. sausio mėn. tapo žinoma, kad futbolininkas persikėlė į Paolos „Hibernians". Sudaryta pusės metų sutartis.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |
| **2022** | **FK Jonava** | 13 | 0 |
| **2023** | **DFK Dainava** | 36 | 3 |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  sportas.lt naujienos: Radčenka keliasi į Dainavą
6. ↑
7. ↑  sportas.lt naujienos: legionieriai persikėlė į Maltą

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* SOFASCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
| **Bubalus mindorensis** |
| --- |
| Mindorinis buivolas (Bubalus mindorensis)Mindorinis buivolas (*Bubalus mindorensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Jaučiai  *( Bovinae)* |
| Gentis: | Azijiniai buivolai  *( Bubalus)* |
| Rūšis: | Mindorinis buivolas  *( Bubalus mindorensis)* |

 |
| Binomas |
| ***Bubalus mindorensis***Heude, 1888 |

**Mindorinis buivolas** (*Bubalus mindorensis*) – jaučių (*Bovinae*) pošeimio dykaraginių šeimos, porakanopių būrio žinduolis.

Tai nedidelis buivolas, kurio kūno aukštis siekia 100–110 cm, o sveria iki 300 kg. Kailis tamsiai rudas, šviesios dėmės virš priekinių kojų kanopų, ant žandų, pakaklėje ir šviesiai rusvos dėmės prieš akis. Ragai 35,5-51 cm ilgio, mažai išlinkę.

Sutinkamas tik Mindoro saloje Filipinuose. Kai kurie biologai jį priskiria azijinio buivalo porūšiui – *Bubalus arnee mindorensis*. Gyvena miškuose, pelkėtose vietose. Laikosi nedideliais būriais. Minta žoliniais augalais.

Nėštumas trunka 276–315 dienų. Gimsta tik 1 jauniklis. Lytiškai subręsta 2-4 metų. Gyvena iki 20-25 metų.

Nykstanti rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą. Iglito rezervate gyvena apie 100 mindorinių buivolų.

Šaltiniai
---------

* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 68 psl. ISBN 9986-443-36-9.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mindorinis buivolas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Adauktas Marcinkevičius** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. rugpjūčio 30 d.Kaunas |
| Mirė | 1960 m. sausio 12 d. (23 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | fotožurnalistas, fotografas. |
|  |
| Alma mater | Maskvos kinematografijos institutas |

**Adauktas Marcinkevičius** (1936 m. rugpjūčio 30 d. Kaunas – 1960 m. sausio 12 d. Vilnius) – Lietuvos fotožurnalistas, fotografas.

Biografija
----------

1955–1957 m. studijavo Kinematografijos institute Maskvoje. Nuo 1957 m. žurnalo „Jaunimo gretos" fotokorespondentas. 1958–1960 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos Fotosekcijos pirmininkas. 1958 m. jo pastangomis surengta pirmoji po Antrojo pasaulinio karo meninės fotografijos paroda Vilniuje,  parengtas ir katalogas.

Kūryba
------

Sukūrė kultūros veikėjų, menininkų portretų, fotoetiudų. Svarbesni kūriniai: „Moters portretas", „Darbininkas", „Merginos portretas". „Aktoriaus L. Noreikos portretas", „Prisiminimas", „Skulptorius Petras Rimša" (visi 1958 m.), „Skeptikai", „Prie seno malūno" (abu 1959 m.). Kūrybai būdinga naujų krypčių paieška, eksperimentai, jis siekė atnaujinti fotografijos tradicijas, atsisakė laikotarpiui būdingų propagandinių štampų. Nuo 1959 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 312 psl.
2. ↑  Stanislovas Žvirgždas. *Adauktas Marcinkevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 249 psl.