recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Piakupuras |
| --- |
| Piakupuro upė Piakupuro upė |
| **Ilgis** | 542 km |
| **Baseino plotas** | 31 400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 290 m³/s |
| **Ištakos** | Sibiro skliautagūbriai |
| **Žiotys** | Puras |
| **Šalys** | Rusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Piakupuras |

**Piakupuras** (rus. *Пякупур*) – upė Rusijoje, Jamalo Nencų autonominėje apygardoje; viena iš Purą sudarančių upių. Prasideda Sibiro skliautagūbriuose, susiliejus Jangjagūno ir Niučavotjachos upėms. Teka į šiaurės rytus pelkėta ir miškinga žemuma. Ties Tarko Salė miestu susilieja su Aivasedapuru ir sudaro Purą.

Didžiausi intakai: Vyngapuras (dešinysis), Purpė (kairysis). Upės baseine yra virš 32 600 ežerų, iš kurių didžiausias – Pjakutas.

Piakupuro poplūdis trunka nuo gegužės iki rugpjūčio. Ledu pasidengusi nuo spalio iki gegužės arba birželio. Svarbiausios gyvenvietės prie upės: Gubkinskis, Purpė, Tarko Salė.
Senoji Aula
Naujoji Aula
Vaizdas į Gamtos mokslų ir Medicinos fakultetus („Auf der Morgenstelle")
Neuphilologikum (Brechtbau)
Politikos mokslų institutas
*Theologicum Tübingen*
Geomokslų institutas
**Tiubingeno universitetas** (vok. *Eberhard Karls Universität Tübingen*, **Tiubingeno Eberhardo Karlo universitetas**) – vienas seniausių Vokietijos universitetų (maždaug 50-ta pagal senumą aukštoji mokykla Europoje), Tiubingene (Viurtembergas), už 40 km į pietus nuo Štutgarto. 24 000 studentų (2009/2010 m. m.).

Istorija
--------

1477 m. įkurtas grafo Viurtembergo hercogo Eberhard I (*Eberhard im Barte*) pastangomis ir pavadintas jo vardu. Be to pavadinime yra pirmasis Viurtembergo hercogo Karl Eugen vardas. Steigimo iniciatorė – Mechthild von der Pfalz, Eberhard I motina, Austrijos erchercogė.

Struktūra
---------

14 fakuletų. Gamtos mokslai, humanitariniai mokslai – vyraujantys. 30 studijų krypčių.

Šaltiniai
---------

Nuorodos
--------

* Oficiali tinklavietė
* Profesorių galerija Archyvuota kopija 2013-10-29 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 22°36′ š. pl. 69°30′ r. ilg.﻿ / ﻿22.600°š. pl. 69.500°r. ilg.﻿ / 22.600; 69.500

Kačho įlanka atoslūgio metu
**Kačho įlanka** (*Kačo įlanka, Kaččho įlanka*, hind. कच्छ की खाड़ी, IAST: *Kacch kī khaṛī*, angl. *Gulf of Kutch, Cache Bay*) – Arabijos jūros įlanka, įsiterpusi į šiaurės vakarinę Indijos (Gudžarato) pakrantę, tarp Kačho ir Kathiavaro pusiasalių. Ilgis 165 km, plotis ties žiotimis 46 km, didžiausias gylis 38 m. Krantai žemi, prie pietinio kranto yra koralų rifų. Potvynių metu vanduo pakyla iki 11,9 m (kyla kas pusė paros).

Įlankos pietinė dalis ir pietinė pakrantė priklauso Kačho įlankos nacionaliniam parkui. Šiauriau įlankos driekiasi Kačho druskožemis. Pakrančių uostai: Kandla, Bedi, Okha.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Olegas Pustelnikovas. *Kaččho įlanka*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
2. ↑  *Кач*,Большая советская энциклопедия, T. XI (Италия—Кваркуш). – Москва: Советская энциклопедия, 1973
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Danijos karas |
| --- |
| Diubiolio mūšį vaizduojantis Jørgen Valentin Sonne paveikslas |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1864 m. vasario 1 d. – 1864 m. spalio 30 d. |
| Vieta | Šlėzvigas |
| Rezultatas | Prūsų ir austrų pergalė
* Šlėzvigas prijungtas prie Prūsijos
* Holšteinas prijungtas prie Austrijos
 |

 |
| Konflikto šalys |
|  Prūsijos karalystė Austrijos imperija |  Danija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Prūsija**Vilhelmas I**
 Pranciškus Juozapas I |  **Kristijonas IX** |
| Pajėgos |
| 61,000 | 38,000 |
| Nuostoliai |
| \* 1,275 mirę
* 2,393 sužeisti
* 165 dingę arba paimti į nelaisvę
 | \* 2,933 mirę
* 3,159 sužeisti
* 7,000 paimti į nelaisvę, kapituliavę arba internuoti
 |

Karo veiksmų žemėlapis
**Danijos karas** (**Danijos-Prūsijos karas**, **Karas dėl Šlėzvigo**, **Karas dėl kunigaikštysčių**; 1864) – karas tarp Danijos ir Prūsijos-Austrijos koalicijos dėl Šlėzvigo ir Holšteino paveldėjimo teisės. Šis karas buvo vienu iš pirmųjų įvykių, kurie sustiprino Prūsijos galią Vokietijoje.

Pretekstas karui kilo 1863 metais priėmus Danijos konstituciją, pagal kurią panaikinta personalinė unija su Šlėzvigu, o Šlėzvigas tapo Danijos dalimi. Austrija ir Prūsija okupavo Holšteiną ir Danijos Lauenbergą, o Danijai nesutinkant atšaukti konstitucijos 1864 m. vasario 1 d. prasidėjo karas.

Karo pabaiga
------------

Danijai pralaimėjus, pagal Vienos taikos sutartį, kuri sudaryta spalio 30 d. ji neteko Šlėzvigo, Holšteino ir Lauenburgo. Šių kraštų valdymas atiteko Prūsijos karaliui ir Austrijos imperatoriui. Bendro prūsų ir austrų valdymo konfliktai buvo viena Austrijos-Prūsijos karo priežasčių, po šio karo Šlėzvigas ir Holšteinas tapo suvienytos Vokietijos dalimi.
Titu Kusi
**Don Diego de Castro Titu Cusi Yupanqui** (1529–1571 m.) buvo Manko Inkos Jupankujo sūnus, vienas paskutiniųjų inkų valdovų.

1558 m. Sayri Tupakui priėmus vicekaraliaus Andrés Hurtado de Mendoza pasiūlytą atleidimą ir apsigyvenus netoli Kusko, Titu Cusi tapo Vilkabamboje įsikūrusių ispanams nepasidavusių inkų valdovu. Po Sayri Tupako mirties jis atnaujino karo veiksmus prieš ispanus, puldinėdamas keliautojus ir ispanų valdomas gyvenvietes.

Ispanai, bijodami naujo visuotinio sukilimo, bandė derėtis su Titu Cusi ir galų gale jis nusileido, 1567 m. pripažindamas Ispanijos karaliaus valdžią.

1571 m. Titu Cusi mirė. Artimu jo draugu tapęs vienuolis Diego Ortiz buvo apkaltintas Titu nunuodijimu ir nužudytas. Inkų imperijos likučius paveldėjo Titu Cusi sūnus Tupakas Amaru.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai:**Sayri Tupac** | **Sapa Inca**1558-71 | Po to:**Túpac Amaru** |

Nuorodos
--------

* Paskutinieji inkų imperatoriai **(**angl.**)**

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSapa Inka (inkų imperatoriai) |
| --- |
|  |
| Urinų dinastija | 
Manko Kapakas · Sinči Roka · Ljokė Jupankis · Maita Kapakas · Kapakas Jupankis |
|  |
| Ananų dinastija | 
Inka Roka · Jahuaras Huakakas · Virakoča · Pačakutekas · Tupakas Jupankis · Huaina Kapakas · Ninan Kujočis · Huaskaras · Atahualpa |
|  |
| Po ispanų užkariavimo | 
Hualpa Tupakas · Manko Inka Jupankis · Sairi Tupakas · Titu Kusi · Tupakas Amaru |

 |
Koordinatės: 15°45′ p. pl. 69°25′ v. ilg.﻿ / ﻿15.750°š. pl. 69.417°r. ilg.﻿ / 15.750; 69.417

| Titikaka |
| --- |
|  |
| Vieta | Peru vėliava Peru, Bolivijos vėliava Bolivija |
| Plotas | 8300 km² |
| Kranto linijos ilgis | 1125 km |
| Vidutinis gylis | 107 m |
| Didžiausias gylis | 281 m |
| Tūris | 893 km³ |
| Išteka | Desaguaderas |
|  |
|  Vikiteka | Titikaka |

**Titikakos ežeras** (isp. *Lago Titicaca*, keč. *Titiqaqa qucha*) – aukščiausiai virš jūros lygio esantis ežeras (3 821 m.), kuriame vyksta laivyba. Didžiausias gėlavandenis Pietų Amerikos ežeras, plotas apie 8 300 km².

Driekiasi Altiplano plokštikalnyje Anduose, Peru ir Bolivijos teritorijose. 41 sala, kai kurios iš jų tankiai gyvenamos. Įteka daugiau kaip 25 upės, išteka Desaguadero upė.
Titikakos apylinkių klimatas atšiaurus, pasižymi dideliais dienos ir nakties temperatūrų skirtumais.

Turizmas
--------

Valtis Titikakos ežere
Palydovinė nuotrauka
Viena iš turizmo traukos vietų yra devynios dirbtinės Urų salos, padarytos iš nendrių ryšulių, ir Takilės (isp. *Taquile*) sala, garsėjanti originaliais audiniais.

Tinkamiausias turizmui laikotarpis gegužės – spalio mėnesiais, kai mažai lyja, o dienos temperatūra siekia apie 25º.

Vardo kilmė
-----------

Bolivijos gyventojai ežerą vadina dviem vardais: p.r. ežero dalis vadinama *Lago Huiñaymarca*, o didžioji dalis – *Lago Chucuito*. Peru gyventojai atitinkamai šias abi ežero dalis vadina *Lago Pequeño* („Mažasis ežeras") ir *Lago Grande* („Didysis ežeras").

Titikakos vardas aiškinamas keliomis versijomis. Kečujų kalba *titi* reiškia šviną, o *qaqa* uolą, todėl dažna aiškinimo versija „švino uola". Kita versija – kečujų ir aimarų kalbų kombinacija, reiškianti „akmeninė puma", kadangi ežero kontūrai primena pumą, griebiančią triušį. Dar viena versija – kad pirmieji Titikakos ežerą atradę europiečiai buvę portugalai Peteris ir Fani von Titicaca.

Turas Hejerdalas ir Titikaka
----------------------------

Po nesėkmingo plaukimo pirmuoju „Ra" plaustu Turas Hejerdalas nutarė "Ra-2" statyti, pasinaudodamas Titikakos ežero indėnų patirtimi. Buvo pasikviesti keturi Bolivijos aimarų genties indėnai, kurie Maroke pastatė „Ra-2", per 57 dienas sėkmingai įveikusį kelią nuo Maroko iki Barbadoso.

Urų kaimas Titikakos nendrynuose

Geografiniai duomenys
---------------------

* Vieta: Altiplano plokštikalnis, Andai.
* Aukštis virš jūros lygio – 3 821 m.
* Plotas – apie 8 300 km²
* Ilgis – 194 km.
* Plotis – 65 km.
* Vandens skaidrumas – 15-65 m.

Lietuva ir Titikaka
-------------------

2009 m. gruodžio mėn. panevėžietis triatlonininkas Vidmantas Urbonas (g. 1958 m.) pirmasis perplaukė Titikakos ežerą

Šaltiniai
---------

1. ↑  [„ 10. V. Urbonas pasiekė tikslą – pirmasis perplaukė Titikakos ežerą (papildyta 7 val. 25 min. nuotraukos)"] Aurimas Račiukaitis, 2009-12-01 23:00 Lrytas.lt spec. korespondentas, Titikaka (Peru)
|  |
| --- |
| Morena |
|  |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Margerita Camilleri Fenech |
| Dar žinoma | Morena |
| Gimė | 1984 m. kovo 7 d. (39 metai) |
| Kilmė | Maltos vėliava Malta |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė |

**Margerita Camilleri Fenech** (g. 1984 m. kovo 7 d.) – maltiečių dainininkė, geriau žinoma slapyvardžiu **Morena**. Dainininkė yra labai populiari savo šalyje, dažnai vadinama „Mediterranean Volcano" (liet. *Viduržemio vulkanas*).

Dalyvavimas Eurovizijoje
------------------------

2006 m. Morena su Paul Giordimaina dalyvavo *Malta Song for Europe* atrankoje į Euroviziją. Su daina „Time" duetas užėmė 9 vietą.

Po dvejų metų Morena dar kartą dalyvavo *Malta Song for Europe* atrankoje su dviem dainomis „Casanova" ir „Vodka". Abu kūriniai pateko į finalą. Daina „Casanova" užėmė 5 vietą su 3607 žiūrovų balsais ir 40 komisijos balsų, o „Vodka" laimėjo atranką su 49 taškais iš komisijos ir 16 979 žiūrovų balsais (33 %).

Morena dalyvavo 2008 m. Eurovizijos dainų konkurso antrajame pusfinalyje Belgrade gegužės 22 d. tačiau į finalą nepateko.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Morena (dainininkė)** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Morena — „Vodka" (video)

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Olivia Lewis  *„Vertigo"*** |  **Maltos atstovė Eurovizijoje**2008 | Po to:**Chiara  *„What If We"'*** |
**Danijos ryšiai ir komunikacijos**:

**Telefonija**

* Laidinių telefonų naudotojų: 2,06 mln. (2009 m.)
* Mobiliųjų telefonų naudotojų: 7,4 mln. (2009 m.)

**Radijas**

* Radijo stotys: 2 AM, 355 FM, 0 trumpųjų bangų (2005 m.)
* Radijo naudotojai: 6,02 mln. (1997 m.)

**Televizija**

* Televizijos stočių: 42 (1997 m.),
* Televizijos naudotojų: 3,12 mln. (1997 m.)

**Internetas**

* Interneto kodas: .dk,
* Interneto tiekėjų: 4,145 mln. (2010 m.),
* Interneto naudotojų: 4,75 mln. (2009 m.)

Šaltiniai
---------

* CIA Factbook Archyvuota kopija 2015-09-18 iš Wayback Machine projekto.

v • a • r **Europos šalių ryšiai** 

Airija |
Albanija |
Andora |
Armėnija |
Austrija |
Azerbaidžanas |
Baltarusija |
Belgija |
Bosnija ir Hercegovina |
Bulgarija |
Čekija |
Danija |
Estija |
Graikija |
Gruzija |
Islandija |
Ispanija |
Italija |
Jungtinė Karalystė |
Juodkalnija |
Kazachija |
Kosovas |
Kroatija |
Latvija |
Lenkija |
Lichtenšteinas |
Lietuva |
Liuksemburgas |
Šiaurės Makedonija |
Malta |
Moldavija |
Monakas |
Norvegija |
Nyderlandai |
Portugalija |
Prancūzija |
Rumunija |
Rusija |
San Marinas |
Serbija |
Slovakija |
Slovėnija |
Suomija |
Švedija |
Šveicarija |
Turkija |
Ukraina |
Vatikanas |
Vengrija |
Vokietija
| Jularaangl. *Yulara* |
| --- |
| *Julara iš paukščio skrydžio* |
|  |
| 

JularaJulara

25°14′00″ p. pl. 130°59′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.23333°š. pl. 130.98333°r. ilg.﻿ / 25.23333; 130.98333﻿ (Julara)Koordinatės: 25°14′00″ p. pl. 130°59′0″ r. ilg.﻿ / ﻿25.23333°š. pl. 130.98333°r. ilg.﻿ / 25.23333; 130.98333﻿ (Julara) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+9:30) |
|  |
| **Valstybė** | Australijos vėliava Australija |
| **Valstija** | Šiaurės Teritorija Šiaurės Teritorija |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 881  |
|  |
| **Kirčiavimas** | Jularà |

**Julara** (angl. *Yulara*) – gyvenvietė centrinėje Australijoje, Šiaurės Teritorijoje. Mieste yra oro uostas, bei turistams skirta infrastruktūra.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1984 m. kaip taškas iš kurio turistai galėtų vykti į pasaulio paveldo objektus – Uluru (20 km) ir Kata Čiutą (50 km). Iš pradžių buvo aptarnaujami tik pavieniai lankytojai, o paskui mieste ėmė kurtis kempingai, parduotuvės ir restoranai, kuriuose lankosi ir apsistoja kelionių grupės iš daugelio šalių, ypač Europos.

Gyventojus didžiąja dalimi sudaro sezoniniai turistus aptarnaujantys darbuotojai; tik keli gyventojai nuolat gyvena čia. Ten esančios anangu bendruomenės prašymu, alkoholis anangu genties nariams neparduodamas.

Nors dabar miestą galima pasiekti lėktuvu iš Alis Springso, Sidnėjaus, Melburno, Kernso ir Perto vos per kelias valandas, pavieniai keliautojai ir kelionių bendrovės kartais renkasi keturių–penkių valandų sausumos keliones per dykumas iš Alis Springso, esančio už 400 km.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Afrika. Antarktida. Australija. Okeanija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Jularà.

Nuorodos
--------

* Google Maps (satelito nuotrauka)
* Nyangatjatjara College, Yulara (anglų k.)
**Tiur**, **Tivr**, **Tiv** – Mėnulio dievybė etruskų mitologijoje; galbūt atitinka graikų Selenę ir romėnų Luną. Šios dievybės vardas (*Tivr*) įrašytas apatinėje Pjačencos kepenų (bronzinio avies kepenų modelio) dalyje, greta Usilo (Saulės dievybės).

Rasta Tiur dedikuotų votų. Mardzaboto (*Marzabotto*) *Santuario Fontile* šventvietėje aptiktas Tiur dedikuotas dubuo. Šiai dievybei dedikuotas dubuo aptiktas ir Orvjeto Kaničelos šventvietėje, o *Acquasanta di Chianciano* rastas pusmėnulis, ant kurio įrašytas Tiur vardas.

Nors paprastai manoma, kad jokių Tiur atvaizdų nėra aptikta, pasak etruskologės Nancy Thomson de Grummond, Tiur gali būti pavaizduotas ant Perudžoje rasto veidrodžio, vaizduojančio Helenę (etruskų k. *Elinai*) bei jos brolius Kastorą ir Poluksą (*Castur* ir *Puluce*).

Anot Nancy Thomson de Grummond, šios dievybės vardas galėjo būti ir bendrinis žodis, reiškiantis „mėnuo".

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Simon K.F. Stoddart. Historical Dictionary of the Etruscans, Scarecrow Press, 2009, p. 194.
2. ↑  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 46.
3. ↑  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 11.
4. ↑  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 100.
5. ↑  Nancy Thomson de Grummond, Erika Simon. The Religion of the Etruscans, University of Texas Press, 2009, p. 106.
6. 1 2  Nancy Thomson de Grummond. Etruscan Myth, Sacred History, and Legend. Philadelphia, PA: University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, 2006, p. 133.
**Finansų apskaita** – apskaitos sritis, susijusi su finansinio balanso paruošimu, sprendimų priėmėjams: bendrovės akcininkams, tiekėjams, banko atstovams, darbuotojams, valstybinėms įstaigoms, įmonės savininkams ir jos tarpininkams.

Finansinio kapitalo rezervą galima įvertint dvejopai: nominalios vertės bei pastovios perkamosios galios vienetais. Pagrindinis finansinės apskaitos poreikis yra susijęs su įmonės skaidrumu bei principinės agento problemos išsprendimu. Šios problemos sprendimui reikalingas agentų atliekamo darbo stebėjimas ir įvertinimas bei Gautos informacijos pranešimas suinteresuotiems asmenims. Finansų apskaita kaip ir Vadybos ir kaštų apskaita yra buhalterinės apskaitos rūšis.

Paskirtis, tikslai
------------------

Finansinės atskaitomybės paskirtis – teikti įvairiems vartotojams, priimantiems ekonominius sprendimus, naudingą informaciją apie finansinę įmonės būklę, veiklos rezultatus ir pinigų srautus.

Finansinės atskaitomybės tikslai – sudaryti bendros paskirties finansinius balansus, aprūpinti įmones informacija skirta sprendimams priimti, planų sudarymui bei bendrovės veiklos įvertinimui, atitikti valstybinės priežiūros reikalavimus

Šaltiniai
---------

* Financial Accounting Study Resource Archyvuota kopija 2011-01-01 iš Wayback Machine projekto.
Kazachų tiubeteika
Tadžikų tiubeteika
**Tiubeteika** (tot. *Түбәтәй*, kaz. *Топы, Тақия*, turkm. *Tahya*, uig. Dopa) – apvali (kartais kvadratinė) lengva vyriška ar moteriška Vidurinės Azijos tautų kepuraitė. Viršus plokščias ar iškilas. Paprastai papuoštos siuvinėjimais ir karoliukais.
Tiubeteikos būna pusrutulio formos ar kvadratinės.

Dabar tiubeteikas nešioja daugiausia kaimo vietovių ar pagyvenę gyventojai Centrinėje Azijoje (Kazachstane, Kirgizijoje, Tadžikistane, Turkmėnistane, Uzbekistane), taip pat – Baškirijoje ir Tatarstane.

Istorija
--------

Istoriškai tiubeteikos atsirado iš smailėjančių kepurių, dėvėtų po tiurbanu. Tiubeteikos labai paplito XIX a. jų atsirado gana įvairių – kūgiškos, pusrutuliškos, tetraedrinės (keturšonės) piramidės pavidalo) ir kt. Tiubeteikų forma priklausė nuo vietovės tradicijų ar tiubeteikų meistrės kūrybiškumo.

Itin įvairi buvo ir tiubeteikų puošyba – siuviniai, aplikacijos, įvairiaspalviai siūlai ir kt. Prabangias tiubeteikas siuvinėdavo aukso ar sidabro siūlais.

Vyriškos tiubeteikos dažniausiai būdavo juodos, iš satino ar aksomo, moteriškos – iš šilko, aksomo ar brokato.

Nuorodos
--------

* Tubeteika suits everybody Archyvuota kopija 2007-09-28 iš Wayback Machine projekto. (Tiubeteika tinka visiems)
* Татарские тюбетейки в коллекции Государственного музея Республики Татарстан (Totoriškos tiubeteikos Tatarstano respublikos Valstybinio muziejaus kolekcijose)
* Габдуллина Ф.Г. Изготовление тюбетейки – татарский мужской головной убор (Tiubeteikos, totoriško vytiško galvos apdangalo, siuvimas)
* Узбекский головной убор: тюбетейки (Uzbekų galvos apdangalas – tiubeteika)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tiubeteika** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Finansų analitikų asociacija** (FAA) – 1999 m. įkurta ne pelno organizacija, neformaliai veikianti nuo 1997 m. kurios dauguma narių dirba finansų bei investicijų valdymo ir tyrimo srityje. Šiuo metu asociacija vienija virš 100 narių.

FAA siekia prisidėti prie finansų ir investicijų rinkų plėtros bei skatinti šioje srityje dirbančių specialistų profesionalumą, nuolatinį profesinį ir asmeninį tobulėjimą, etišką ir kokybišką profesinę veiklą. Pagrindinis veiklos akcentas - reguliarių diskusijų organizavimas, dalyvaujant kviestiniams pranešėjams. Finansų ir investicijų rinkų profesionalai, besidomintys FAA veikla taip pat yra kviečiami dalyvauti FAA rengiamose diskusijose.

FAA taip pat siekia tapti aktyvia Lietuvos ekonominio ir finansinio gyvenimo dalyve, reikšdama savo požiūrį diskusijose aktualiais klausimais, teikdama pasiūlymus valstybinėms institucijoms dėl įstatymų ir kitų projektų.

Veikla
------

Veikla vykdoma nuolat veikiančių programų ir projektų pagrindu;

Pagrindinės programos:

* Diskusijų
* Investavimo
* Įmonių finansų
* Profesinės kvalifikacijos
* Etikos
* Tarpinstitucinių ryšių
* Narystės privalumų programa

Priklausomybė kitoms organizacijoms
-----------------------------------

2006 m. FAA priimta į Europos Finansų Analitikų Asociacijų Federaciją (EFFAS). Taip pat FAA yra ACIIA (angl. *The Association of Certified International Investment Analysts*), kuri vienija Pasaulio nacionalines ir regionines investicijų profesionalų asociacijas, dalimi. Vienas iš pagrindinių ACIIA organizacijos tikslų – tarptautinės CIIA (angl. *Certified International Investment Analyst*) kvalifikacijos, kuriai Lietuvoje atstovauja FAA, suteikimas.

Nuorodos
--------

FAA tinklalapis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Pietų plentas |
| --- |
| **Ruta CH-7 "Carretera Austral"** |
|  |
|  |
| Valstybės | Čilės vėliava Čilė |
| Ilgis | 1240 km |
| Pradžia | Puerto Montas |
| Pabaiga | Vilja O'Higinsas |
| Atidarytas | 1988 m. |
| Apskritys | Los Lagoso regiono vėliava Los Lagoso regionasAiseno regiono vėliava Aiseno regionas |
| Miestai | Kojhaikė |
|  |
| Kelias Keuelato nac. parke |

**Pietų plentas** (isp. *Carretera Austral*), nr. **CH-7**, seniau dar vadintas ***Generolo Augusto Pinočeto plentu*** (*Carretera General Augusto Pinochet*) – plentas, nutiestas Čilės pietuose, atokiomis Patagonijos vietovėmis. Tęsiasi nuo Puerto Monto iki Vilja O’Higinso, per 1240 km. Kelias driekiasi pietine Los Lagoso regiono dalimi ir per visą Aiseno regioną. Pietų plentas suteikia galimybę pasiekti sausuma visas didesnes Aiseno regiono gyvenvietes, tame tarpe jo sostinę – Kojhaikę.

Kelio statyba prasidėjo 1976 m. valdant diktatoriui Augustui Pinočetui. Tai buvo vienas didžiausių Čilės infrastruktūrinių projektų – kelio trasa eina retai gyvenamomis, kalnuotomis, miškingomis, tankiai upių, ežerų, ledynų išraižytomis vietomis. Dėl atšiaurių žiemų, sudėtingo reljefo šį atokų Čilės kraštą sunku pasiekti ir oro bei vandens transportu, todėl dažniausiai susisiekimas vykdavo iš Argentinos pusės. Pinočeto valdymo metais Čilė ir Argentina įsivėlė į nesutarimus dėl Patagonijos teritorijų, todėl Čilei buvo svarbu užtikrinti susisiekimą su Patagonijos gyvenvietėmis. Kelio statybą vykdė Čilės armija. Pietų plentas atidarytas 1988 m. o 2000 m. užbaigtas paskutinis ruožas iki Vilja O’Higinso. 2003 m. nutiesta atšaka į Kaleta Tortelį.

Kelias prasideda Puerto Monte, kur reikia apie pusvalandį keltis keltu per Relonkavi užutėkio įlanką. Toliau kelias eina iki Hornopireno, nuo kurio keltu reikia keltis 5 valandas iki Kaleta Gonsalo vietovės. Toliau Pietų plentas eina pro Pumalino parką iki Čaiteno (nuo ten keltu galima pasiekti Kastrą). Tada į pietus, palei Jelčo ežerą, Korkovado nacionalinį parką (ties Santa Lusija atsišakoja keliai į Futaleufu ir Paleną), patenka į Aiseno regioną, kerta Keuelato nacionalinį parką, pasiekia Kojhaikę (yra atšaka į Puerto Aiseną). Tada kerta Sero Kastlijo nacionalinį rezervatą (atšakos į Balmasedą, Puerto Inchenjero Ibanjesą), eina Cheneral Kareros ežero pakrante (atšaka į Čile Čiką), kerta Beikerio upę, eina pro Kokreiną iki Puerto Jungajaus. Nuo ten persikėlus keltu ~50 min. eina kelias iki Vilja O 'Higinso.

Didžioji plento dalis neasfaltuota, bet asfaltavimo darbai palaipsniui vyksta. 2006 m. pradėtas statyti kelias tarp Hornopireno ir Čaiteno. Planuojama Pietų plentą pratęsti iki Magelano regiono.

* Kelias netoli Jelčo ežeroKelias netoli Jelčo ežero
* Pro miškusPro miškus
* Ties Vilja Sero KastilijuTies Vilja Sero Kastiliju
* Pirmieji 100 kmPirmieji 100 km

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pietų plentas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Nomarchas** (gr. νομάρχης; νομ-άρχης) – administracinio vieneto nomo vadovas.

Dabartinė Graikija
------------------

Dabartinėje Graikijoje *nomarchais* vadina nomų vadovus.

Senovės Egiptas
---------------

Nomarchais vadinami ir Senovės Egipto regionų nomų valdovai. Nomarchai Egipte savo nomuose turėjo didelę valdžią. Nomarchai būdavo faraono atstovai, jie valdė ir prižiūrėjo savo nomus. Nomarchai rinkdavo mokesčius, vykdė teismo funkcijas, rinkdavo ir aprūpindavo kariuomenę, valdydavo nomų ūkinę veiklą.

Egipto skirstymas į nomus žinomas dar Senosios Egipto karalystės laikais (III-ias tūkstantmetis pr. m. e.), buvo naudojamas iki romėnų laikų.
Senovės Egiptas turėjo iki 42 regionų, kuriuos imta vadinti *nomais*, nors egiptiečių kalba toks regionas vadinosi *sepat*. Žodžiai *nomas* ir *nomarchas* buvo perimti iš graikų kalbos.
Pavadinimas *nomarchas* Egipte iš tikrųjų naudotas elinistiniame Egipte (nuo Aleksandro Makedoniečio užkariavimo). Tačiau istorikai šį terminą naudoja ir ankstesniems laikams. Nomarcho valdžia nome vadinama ***nomarchija*** (gr. νομαρχία).

Nomarchu paskirdavo faraonas, nors kartais šį titulą tiesiog paveldėdavo. Nomarcho titulas būdavo paveldimas paprastai laikotarpiais, kai centrinė valdžia nusilpdavo, ir nomarchai imdavo dėl valdžios konkuruoti su faraonais. Tokiais laikais būdavo atvejų, kai ambicingi nomarchai, pasitaikius progai, įgaudavo daug savarankiškumo ir savo nomą atskirdavo nuo Egipto ar net nuversdavo faraoną.
Žinomi atvejai, kai nomarchai perimdavo Egipto valdovo karūną. Kartais tuo prasidėdavo naujos dinastijos, kurios atstatydavo centralizuotą valdžią Egipte.

### Helenistinis laikotarpis

Helenistiniame Egipte nomarchų valdžia silpo, ją vis labiau periminėjo į nomus skiriami strategai. Strategų pareigas įvedė Ptolemėjus I (valdė 323–283 m. pr. m. e. po to, kai Egiptą užkariavo Aleksandras Makedonietis). Strategai buvo karinė administracinė Prolemėjaus atrama, jie nomuose palaikė tvarką ir normalią nomų žinybų veiklą.
Ptolemėjus II (valdė 285–246 m. pr. m. e.) galutinai perskirstė administracines funkcijas, nomų valdininkai formaliai buvo pavaldūs karaliui, o iš tikro – karaliaus paskirtam strategui, kuris perėmė karinę administracinę valdžią nome. Nomarchai tapo karaliaus valdų valdytojais, jie faktiškai tapo žemės ūkio reikalus tvarkančiais valdininkais. Jie prižiūrėdavo karaliaus žemių įdirbimą ir prižiūrėjo *nomarchijas*, kurių ribos dažnai nesutapdavo su nomų ribomis.

Nuorodos
--------

1. ↑  The European Union and the regions By James Barry Jones, Michael Keating Page 253 ISBN 0-19-827999-X 1995
2. ↑  Nicolas Grimal, *A History of Ancient Egypt*, Blackwell Books: 1992, pp.142 & 400
3. ↑  *Д. В. Кузнецов*. «Эллинистический Египет: основные тенденции развития в конце IV — второй трети I вв. до н. э.» с. 81-82.
**Neviešas vertybinių popierių platinimas** – pagal viešosios apyvartos įstatymą, tai platininiams, kai nesikreipiama į viešosios apyvartos tarpininką, nėra viešai siūloma jų įsigyti arba asmenų skaičius, kuriam yra platinama emisija, yra mažesnis negu 100. Tarp Lietuvos emitentų gana populiaru platinti vertybinius popierius neviešu būdu. Neviešo vertybinių popierių platinimo būdo naudojimą lemia, tai kad ne kiekviena akcinė bendrovė yra patraukli investuotojams, savo ruožtu tai reiškia, kad jos galimybės sėkmingai išplatinti savo vertybinių popierių emisiją viešai patrauklia kaina yra ribotos. Šį efektą dar labiau sustiprina neefektyvi Lietuvos pirminė kapitalo rinka, savo palyginti skurdžiu potencialu negalinti suteikti finansavimo skirtingos rizikos lygių projektams, būdama prieinama tik solidžiausių bendrovių emisijoms. Viena iš išeičių pritraukti kapitalo iš išorinio finansavimo šaltinio, o dažnai ir vienintelė, yra būtent privatus platinimas uždarai investuotojų grupei. Lietuvoje bendrovės, negalinčios sudominti investuotojų savo vieša vertybinių popierių emisija, ieško vadinamojo strateginio investuotojo. Tokiu būdu pritraukiamos papildomas kapitalas, bet tai neišvengiamai susiję su daliniu valdymo perleidimu. Neviešas vertybinių popierių platinimas yra priimtinas smulkiems ar nežinomiems rinkoje emitentams ne vien tik dėl to, kad leidžia pritraukti lėšų kapitalo rinkoje, bet dar ir todėl, kad leidžia tai padaryti santykinai pigiai. Pirmiausia čia nėra tarpininkavimo institucijos – jos buvimas prieštarautų neviešosios apyvartos apibrėžimui, o ir nėra poreikio tarpininkavimui, nes tiesiogiai deramasi su investuotoju. Taip pat registravimo procedūros paprastesnės, nereikia reklamos. Kita vertus, šiuo atveju ryšys tarp bendrovės vertybinių popierių kurso antrinėje rinkoje ir emisijos kainos nėra toks stiprus, kaip viešojo platinimo atveju. Todėl emisijos kaina daugiau priklauso nuo to, kaip potencialus investuotojas vertina bendrovės perspektyvas. Apskritai bendrovių tarpusavio įsigijimų, skolos akcionavimo atvejais nėra labai svarbi bendrovės akcijų kaina, nes orientuojamasi į ilgesnį laikotarpį.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Pirminis viešas siūlymas
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Juodkalnijos demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 672 180 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 16 %
* *15-64 m.:* 70,3 %
* *65 m. ir vyresni:* 13,7 % (2009 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 36,7 m.
* *vyrų:* 35,2 m.
* *moterų:* 38,4 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** -0,851 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 11,14 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,63 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): ? migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 60 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** -0,8 % (2005 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,08 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 0,96 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,08 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,68 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,99 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** ? mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* ? m.
* *vyrų:* ? m.
* *moterų:* ? m. (2009 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* >90 %
* *vyrų:* ? %
* *moterų:* ? % (2003 m.)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Juodkalnija (angliškai) Archyvuota kopija 2020-05-05 iš Wayback Machine projekto.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Sąrašas:Juodkalnijos miestai

v • a • r **Europos gyventojai** 

Airija |
Albanija |
Andora |
Armėnija |
Austrija |
Azerbaidžanas |
Baltarusija |
Belgija |
Bosnija ir Hercegovina |
Bulgarija |
Čekija |
Danija |
Estija |
Graikija |
Gruzija |
Islandija |
Ispanija |
Italija |
Jungtinė Karalystė |
Juodkalnija |
Kazachija |
Kosovas |
Kroatija |
Latvija |
Lenkija |
Lichtenšteinas |
Lietuva |
Liuksemburgas |
Makedonija |
Malta |
Moldavija |
Monakas |
Norvegija |
Nyderlandai |
Portugalija |
Prancūzija |
Rumunija |
Rusija |
San Marinas |
Serbija |
Slovakija |
Slovėnija |
Suomija |
Švedija |
Šveicarija |
Turkija |
Ukraina |
Vatikanas |
Vengrija |
Vokietija
|  |
| --- |
| Pietų altajiečių kalba |
| Kalbama | Rusija (Altajaus Respublika, Altajaus kraštas), Kinija, Mongolija |
| Kalbančiųjų skaičius | ~55 500 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepatenka |
| Kilmė | Altajaus >tiurkų >>šiaurės tiurkų >>>kalnų altajiečių >>>>**pietų altajiečių** |
| Rašto sistemos | kirilica |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba |  Altajaus Respublika |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-3 | alt |
|  Vikipedija **Pietų altajiečių kalba** |

**Pietų altajiečių kalba** – viena iš dviejų altajiečių kalbų (tiurkų kalbų šeima), kartais laikoma bendros altajiečių kalbos tarme. Ją vartoja keletas altajiečių grupių, gyvenančių daugiausia Altajaus Respublikoje. 2002 m. Rusijoje altajiečių kalbomis kalbėjo 65 534 žmonės, iš jų ~55,5 tūkst. – pietų altajiečių kalbomis.

Išskiriamos šios šnektos:

* altai-kiži – literatūrinės kalbos pagrindas;
* teleutų (~2650 kalbančiųjų);
* telengitų;
* tubularų (~1500 kalbančiųjų), pereinamoji šnekta tarp šiaurės ir pietų altajiečių tarmių.

Kalba nuo 1840 m. užrašoma kirilica, 1928–1938 m. naudotas lotyniškas raštas. Dabartinėje abėcėlėje be rusiškų kirilicos radžių dar naudojamos Ҥ, Ј, Ӧ, Ӱ. Rašytinių šaltinių yra nuo XIX a. – Biblijos vertimų, maldų, gramatika (1869 m.), žodynas (1884 m.). Prie literatūrinės kalbos populiarinimo prisidėjo rašytojas Michailas Čevalkovas. Pietų altajiečių kalba leidžiamas respublikinis laikraštis „Алтайдыҥ чолмоны" bei keletas rajoninių laikraščių.

Nuorodos
--------

* alt Duomenys apie kodu „alt" žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
| Tradicinė kapela „Noragas" |
| --- |
|  |
| **Tipas** | Saviveikla |
| **Įkurta** | 2011 m. |
| **Globėjas** | Širvintų rajono savivaldybės kultūros centras |
| **Vieta** | Širvintos |
| **Vadovas (-ė)** | Gintarė Jakštienė |
|

**„Noragas"** – 2011 m. Širvintose suburtas liaudies muzikos kolektyvas. Tai tradicinė kapela, atliekanti Aukštaitijos regiono tradicinius kūrinius šiam regionui būdinga muzikavimo maniera ir instrumentais.

Istorija
--------

2016 m. vasario 16 d. kolektyvas apdovanotas Igno Šeiniaus premija, kuri buvo skirta už Širvintų krašto garsinimą. 

2018 metais kolektyvas atsinaujino. Tais pačiais metais jis tapo Lietuvos šimtmečio dainų šventės „Vardan tos..." dalyviu. 

Noragas - dažnas svečias šventėse, konkursuose, respublikiniuose bei tarptautiniuose liaudiškos muzikos festivaliuose, vykusiuose įvairiuose Lietuvos miestuose. Tai instrumentinio folkloro šventė ,,Griežynė" (2020 m.), kapelijų festivalis ,,Ant rubežiaus" Šiauliuose (2020 m.), Dainavos krašto folkloro šventė Druskininkuose (2020 m.) , tarptautinė kapelų šventė Seinuose (2020 m.), tarptautinis folkloro festivalis „Skamba skamba kankliai" - *Grajyk, muzikėla!* Vilniuje (2021 m. 2022 m.) ir t. t.

Noragas - daugkartinis LRT laidos ,,Duokim Garo!" dalyvis.

2022m. Kolektyvas tapo nugalėtojais kaip ,,Geriausia tradicinė kapela" Aukštaitijos regiono kapelų varžytuvėse „Kaimynėli, būki svečias".

Nariai
------

| Narys | Instrumentas |
| --- | --- |
| Gintarė Jakštienė | smuikas |
| Vytas Rimkus | armonika |
| Kęstutis Krikštaponis | basetlė |
| Inga Maskelienė | būgnas |

Tradicinei kapelai „Noragas" nuo pat jos įkūrimo vadovauja Širvintų kultūros centro kapelos vadovė Gintarė Jakštienė. 1983 m. ji baigė Ukmergės muzikos mokyklos smuiko klasę, o 1992 m. - Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos konservatoriją, kur įgijo chorinio dirigavimo specialybę. 2013 m. G. Jakštienė įgijo edukologijos bakalauro laipsnį Klaipėdos Universitete. Kolektyve ji griežia smuiku.

Armonika kapeloje groja Vytas Rimkus – Aukštaitijos armonikierių klubo prezidentas. V.Rimkus yra daugkartinis respublikinių armonikierių duetų konkursų, vykstančių Molėtuose, nugalėtojas, armonikierių švenčių bei konkursų, vykstančių Lietuvoje ir artimajame užsienyje (Latvija, Estija, Baltarusija), laureatas ir prizininkas.

Basetle griežia Kęstutis Krikštaponis. Savo tradicinio muzikavimo įgūdžius K. Krikštaponis sistemingai (kasmet) tobulina LNKC organizuojamuose tradicinio muzikavimo kursuose. 

Būgnu nuo 2021 metų groja Inga Maskelienė.

Tradicinė kapela "Noragas" 2022 m.

  

  

  

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

Išnašos
-------

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* Facebook
Herbas "Abdank"**Haraburdos** - LDK stačiatikių bajorų giminė.

Giminė
------

Ist. šaltiniuose minima nuo XVI amžiaus.Pagal giminės tradiciją - kilę iš totorių. Haraburdų valdos iš pradžių buvo Polocko žemėje, vėliau giminė persikėlė į Gardino, Slanimo ir Naugarduko apskritis. Pirmasis žymesnis Haraburdų atstovas buvo XVI a. 1 pusėje gyvenęs Bagdonas Haraburda, karalienės Bonos Sforzos dijokas ir vienas jos turtų LDK valdytojų. Veikiausiai jis gavo Habdanko herbą, kuris nuo to laiko giminei nuolat priklausė. Tarp visų vėlesnių Haraburdų atstovų didž. karjerą padarė jo sūnūs Mykolas, Lukas, Ancuta, Simonas ir Jonas. Mykolas Haraburda (m. 1586) buvo Ldk Žygimanto Augusto dijokas, nuo 1566 m. d. raštininkas, o 1584 m. paskirtas Minsko kaštelionu, vienintelis iš giminės tapo LLV senatoriumi. Buvo santykių su Maskvos d. kun-te specialistas, jo kompetenciją vertino ir caras Ivanas IV. Dalyvavo svarbiose pasiuntinybėse į Maskvą: 1563 m. - dėl Polocko atgavimo (rūpinosi išlaisvinti ir į nelaisvę patekusį brolį dijoką Luką Haraburdą), 1573-1574 m. - dėl caraičio Fiodoro kandidatūros į LLV sostą, 1581-1582 m. - parengti Zapolskij Jamo paliaubų. Rūpinosi stačiatikybės stiprinimu LDK: per vieną kelionę į Maskvą gavo į rusų kalbą išverstus ST ir NT, jie K. Ostrogiškio iniciatyva išspausdinti (vad. Ostrogo Biblija 1581). Ancuta Haraburda buvo kunigas. 1562 m. tapo Polocko vyskupu, pareigas ėjo iki 1563 m. kai Polocką užėmė Maskvos kariuomenė. 17 - XVIII a. Haraburdos - didelė vidutinių bajorų giminė. Jos atstovai buvo vieni Slanimo ir Naugarduko apskričių bajorijos vadovų (pvz. - 1640 - 1709 m. gyvenęs Mykolas Karolis Haraburda buvo Slanimo apskr. maršalka, daug kartų rinktas pasiuntiniu į LDK Seimą).

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Haraburdos*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 391 psl.
Paskelbus šalies nepriklausomybę 2011 m. liepos 7 d. **Pietų Sudanas** pradėjo vystyti savo **sportą**.

2011 m. balandžio mėnesį buvo įkurta Pietų Sudano futbolo asociacija (S.S.F.A.) Jai vadovauja Oliver Mori Benjamin. 2011 m. gegužės 25 d. buvo suburta Pietų Sudano vyrų futbolo rinktinė. Pirmuoju jos treneriu tapo Malesh Soro, o pirmosios neoficialios rinktinės rungtynės vyko 2011 m. liepos 10 d. su Kenijos klubu „Tusker F.C." Susitikimas vyko Džubos stadione. Rezultatu 3-1 nugalėjo Kenijos klubas.

Pietų Sudano futbolo asociacija 2011 m. liepos 18 d. paskelbė, kad planuoja surengti tarptautines šalies nepriklausomybės futbolo taurės varžybas. Šios varžybos šalyje turėtų vykti rugpjūčio mėnesį. Tuo pačiu asociacija nutarė rengti Garango taurės ir Pietų Sudano taurės futbolo varžybas.

2011 m. gegužės mėnesį buvo suburta ir Pietų Sudano vyrų krepšinio rinktinė. Ji tapo FIBA narė nuo 2013 metų gruodžio m. Rinktinę prižiūri šalies krepšinio asociacija. Pietų Sudane yra gimęs žymus NBA krepšininkas, šiuo metu žaidžiantis už Jungtinės Karalystės vyrų krepšinio rinktinę, Luol Deng.

2012 m. vasaros olimpinės žaidynės
----------------------------------

2012 m. vasaros olimpinių žaidynių metu Pietų Sudano olimpinis komitetas dar neturėjo tarptautinio pripažinimo, todėl šalies sportininkams buvo leista startuoti po olimpine vėliava. Vieninteliu Pietų Sudano sportininku įvykdžiusių olimpinę kvalifikaciją tapo lengvaatletis Guor Marial. Sportininkas maratono distanciją baigė 47 vietoje, atbėgęs per 2 val. 19 min. 32 s.

2016 m. vasaros olimpinės žaidynės
----------------------------------

Pirmieji sportininkai, atstovaujantys šalies garbę olimpinėse žaidynėse, buvo 2016 m. vasaros olimpinės žaidynėse. Du sportininkai dalyvavo lengvosios atletikos varžybose - Santino Kenyi 1 500 m, Margret Rumat Hassan 200 ir 400 m bėgimuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Independence Cup to kick-off in August[neveikianti nuoroda]
2. ↑  South Sudan to compete in Rio after becoming 206th Olympic nation
**Nominalizmas** (lot. *nomina* 'vardai') – filosofinė teorija, teigianti, kad bendrybė neturi ontologinio turinio, klasės (aibės) neegzistuoja kaip daiktai arba substancijos, o tėra bendrieji vardai. Nominalizmo užuomazgų būta antikinėje filosofijoje; ypač išplėtotas viduramžiais, polemizuojant su realistais dėl universalijų prigimties. Nominalistai atmetė universalijų ontologizavimą, nelaikė jų savarankiškai egzistuojančiomis esybėmis. Kraštutiniai nominalistai (Ž. Roscelinas) teigė, kad bendrybė neįmanoma net mąstyme, universalijos – tik kalbinės formos, o giminės ir rūšys – subjektyvūs žmogaus proto kūriniai. Nuosaikusis nominalizmas (konceptualizmas) bendrybę laikė tik mąstymo padariniu, t. y. konceptu (P. Abelaras). 

Pagrindinis filosofijos klausimas buvo savitai sprendžiamas realistų ir nominalistų polemikoje. Viduramžių nominalizmas, teigdamas pirmenybę atskirybėms, orientavosi ne į abstrakčias spekuliacijas, bet į tikrovės tyrimą; šia prasme jis reiškė empirinę ir materialistinę tendenciją. Nominalizmo laikėsi L. Vala, T. Hobsas, Dž. Lokas, D. Hiūmas bei XVIII a. prancūzų materialistai. Dž. Berklis ir D. Hiūmas išplėtojo subjektyviojo idealizmo ir agnosticizmo prielaidas, glūdėjusias nominalizme. 

Šiuolaikinių nominalistų teigimu, abstrakcijos priklausančios nuo konteksto, jos esančios teiginių apie individualius objektus sutrumpinto reiškimo būdas. Šiuolaikiniame nominalizme numatyta galimybė pašalinti abstrakciją, radus jos empirinį modelį. 

XVI–XVIII a. Lietuvos scholastikai būdingas konceptualizmas – nuosaikusis nominalizmas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, VIII t. MELI institutas, Vilnius.
| **Simuliidae** |
| --- |
| Mašalas maitinasiMašalas maitinasi |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Dvisparniai  *( Diptera)* |
| Pobūris: | Uodiniai dvisparniai  *( Nematocera)* |
| Šeima: | Mašalai  *( Simuliidae)* |

 |

**Mašalai** (*Simuliidae*) – dvisparnių būrio, uodinių dvisparnių pobūrio šeima. Žinoma apie 1800 rūšių (iš jų 11 išnykusios). Didžioji dauguma rūšių priklauso *Simulium* genčiai. Kaip ir uodų, mašalų patelės siurbia gyvūnų kraują, o patinai minta nektaru. Mašalai įprastai būna maži, trumpomis kojomis ir antenomis. Kai kuriose pasaulio dalyse mašalai platina ligas.

Ekologija
---------

Kiaušinėliai sudedami į tekantį vandenį ant akmenų, augalų ar šakų. Po vienos ar dviejų savaičių iš kiaušinėlių išsivysto lervos, kurios užpakaliniu galu laikosi prisitvirtinusios prie vandens augalų. Jos labai jautrios vandens taršai. Minta smulkiomis organinėmis dalelėmis, dumbliais, bakterijomis. Subrendusios lervos virsta lėliukėmis, iš kurių per 2-6 dienas po vandeniu išsivysto suaugę mašalai, kurie į paviršių iškyla oro burbuliuke. Suaugėliai maitinasi dieną, daugiausiai kai vėjas nestiprus.

Dalis mašalų rūšių dauginasi vienąkart metuose, dalis – kelis kartus.

Rūšys
-----

Lietuvoje gyvena per 30 mašalų rūšių; dažniausios:

* Paprastasis mašalas (*Simulium ornatum)*
* Upinis mašalas (*Simulium galeratum*)

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Mašalai*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 8
*Sodomos ir Gomoros sunaikinimas* , John Martin, 1832 m.
**Sodoma ir Gomora** (hebr. ‏סדום ir עמורה‏‎) yra du Biblijoje minimi miestai. Vardų reikšmė neaiški. Šiuose miestuose esą gyveno labai pasipūtę ir ištvirkę žmonės, todėl Dievas nepakęsdamas jų ištvirkavimų ir pasipūtimo, nušlavė šiuos du miestus nuo žemės paviršiaus, norėdamas parodyti, jog ištvirkavimas ir pasipūtimas veda į pražūtį. Dabar Sodoma ir Gomora yra pasipūtimo ir ištvirkavimo simbolis. Sodomitais dar iki šiol tebevadinami homoseksualai, juos siejant su Sodomos miesto ištvirkavimais.

Sodomos ir Gomoros istorija iki šiol spekuliuoja įvairūs pseudoistorikai. Viena žinomiausių yra Erich von Daniken teorija, kad šie miestai buvo sunaikinti senoviniais branduoliniais ginklais.

Manoma, kad buvusi Sodomos vieta tikriausiai yra Negyvosios jūros pietinės dalies dugne.

Nuorodos
--------

* Sodomos ir Gomoros sunaikinimo istorija Biblijoje


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sodoma ir Gomora** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**PLArTFORMA** – menininkų grupės „Žuvies akis" (vadovė Agnija Sarulienė) kiekvienais metais Klaipėdoje organizuojamas tarptautinis šiuolaikinių menų festivalis. Jo misija – suvienyti skirtingų meno žanrų kūrėjus bei skirtingų regionų ir valstybių meninę patirtį bei saviraišką. pristatomi naujojo teatro, šiuolaikinio šokio, performanso, muzikos ir kino projektai.

Istorija
--------

2009 m. Europos festivalių asociacija festivaliui įteikė „FestLabPass". 

2010 m. „PLArTFORMA" tapo meno ir festivalių tinklo „DNA: Development of New Art", vienijančio Centrinės Europos kūrėjus, nariu.

2011 m. festivaliui suteiktas Klaipėdos miesto savivaldybės reprezentacinio festivalio statusas. 

2013 m. „PLArTFORMA" pripažintas geriausiu 2012 m. miesto kultūriniu įvykiu. 

Festivalis apdovanotas Europos festivalių asociacijos ženklu „Europe for Festivals / Festivals for Europe".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Festivalis „PLArTFORMA" – subalansuotas vyrams, bet tinka ir moterims[neveikianti nuoroda] (Lietuvos žinios)
2. ↑  Klaipėdoje - festivalis „PLArTFORMA"[neveikianti nuoroda] (Lietuvos rytas)

Nuorodos
--------

* PLArTFORMA puslapis
|  |
| --- |
| **Princesės Julianos tarptautinis oro uostas** |
|  |
| IATA: SXM - ICAO: TNCM |
| Parametrai |
| Aerodromo tipas | civilinis |
| Operatorius | Princess Juliana Int'l Airport Holding Company N.V. |
| Miestas | Sint Martenas |
| Aukštis virš jūros lygio | 4 m |
| Koordinatės | 18°02′27″ š. pl. 063°06′34″ v. ilg.﻿ / ﻿18.04083°š. pl. 63.10944°r. ilg.﻿ / 18.04083; 63.10944 |
| Tinklalapis |  |
| Kilimo ir tūpimo takai |
| Kryptis | Matmenys | Danga |
| ilgis (m) | plotis (m) |
| 10/28 | 2300 | 45 | asfaltbetonis |

Corsair International avialinijų Airbus A330 leidžiasi virš paplūdimio
**Princesės Julianos tarptautinis oro uostas** (IATA – **SXM**, ICAO – **TNCM**) – pagrindinis Karibų jūroje esančios San Marteno salos oro uostas, esantis Olandijai priklausančioje salos pusėje. 2007 m. oro uostas aptarnavo 1 647 824 keleivius. Šis oro uostas yra pagrindinė oro linijų Winair bazė. Oro uostas pavadintas Olandijos karalienės Julianos vardu.

Šis oro uostas populiariojoje kultūroje geriausiai žinomas dėl puikių lėktuvų stebėjimo sąlygų – visi lėktuvai leidžiasi labai arti virš paplūdimio. Šalia oro uosto yra ženklai, įspėjantys apie pavojų bandant iš arti stebėti lėktuvus apie jų variklių skleidžiamą vėją ir garsą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Movements[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Sodyba (reikšmės), sodžius (reikšmės).*
Kaimo sodyba
Pakruojo dvaro ūkiniai pastatai
**Sodyba** (tarm. *sodžius, suoda*) – vienoje šeimos žemės valdoje išsidėstęs statinių ir juos supančios priklausomos žemės kompleksas. Sodybų dydis labai priklauso nuo gyvenamosios vietovės, laikotarpio, jos šeimininkų socialinės, finasinės padėties, veiklos tipo, taip pat nuo etnokultūrinio regiono.

Valstiečių sodybos
------------------

Senosios valstiečių sodybos pasižymėjo įvairių pastatų gausa, sodyba dažnai būdavo dalijama į švarųjį kiemą ir ūkinę dalį. Gatviniuose kaimuose sodybos būdavo stačiakampės, lygiagrečios, gyvenamieji namai galu atsukti į gatvę, išsiskaidžiusiuose kaimuose, vienkiemiuose, planas būdavo laisvesnis.

Pagal pastatų išsidėstymą valstiečių sodybos skirstomos į:

* linijines – pastatai išdėstyti lygiagrečiai;
* sugrupuotas aplink gyvenamąjį namą – gyvenamasis namas centre, o ūkiniai pastatai aplinkui;
* netaisyklingo plano – susidarė daugiausia kaimams skirstantis į vienkiemius;
* lizdines – vienoje sodyboje gyvena keletas šeimos kartų, todėl daug tos pačios paskirties ūkinių pastatų.

Valstiečių sodybą paprastai sudarė:

* gyvenamasis namas (troba, pirkia, stuba);
* ūkiniai pastatai (klėtis, klojimas, tvartas, kluonas, svirnas, jauja ir kt.);
* pagalbiniai statiniai (pirtis, rūkykla, šulinys, lauko tualetas ir kt.);
* daržas, gėlių darželis, sodas ir kt.

Dvarų sodybos
-------------

Dvaro sodyboje taip pat būdavo daug įvairių ūkinių pastatų, tačiau daug dėmesio skirta puošnumui, todėl gausu dekoratyvių statinių ir kt. elementų.

Dvaro sodybą paprastai sudarė:

* gyvenamieji pastatai (rūmai, kumetynas, svečių namai);
* ūkiniai pastatai (svirnas, arklidės, tvartas, kluonas ir kt.);
* pagalbiniai statiniai (ledainė, šulinys, kalvė ir kt.);
* dekoratyviniai statiniai (fontanas, oranžerija, skulptūros, pavėsinės ir kt.);
* parkas, gėlynai, tvenkiniai.

Šiuolaikinės sodybos
--------------------

Kuriant kolūkines gyvenvietes, keičiantis socialinei, finansinei padėčiai smarkiai pakito sodybų planai. Pradėjus laikyti mažiau gyvulių arba išvis jų nelaikyti nebereikėjo tiek ūkinių pastatų, pradėjus įrenginėti vandentiekį, kanalizaciją sumažėjo šulinių, pirčių, lauko tualetų poreikis.

Įprastą XX a. antros pusės kolūkinės gyvenvietės, priemiesčio sodybą sudarė:

* gyvenamasis namas (paprastai plytinis arba mūrinis);
* ūkiniai pastatai (garažas, sandėliai, tvartas, šiltnamis, malkinė, lauko rūsys ir kt.);
* pagalbiniai statiniai;
* daržas, sodas, gėlių darželis, veja.