recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bronis Kaslas** (iki 1946 m. *Bronius Kazlauskas* 1910 m. kovo 27 d. Maišymai, Seinų apskritis – 1996 m. sausio 19 d. Vajomingas, Pensilvanijos valstija) – Lietuvos teisininkas.

Biografija
----------

1930 m. baigė Marijampolės gimnaziją, 1935 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą. 1935–1937 m. Strasbūro universitete studijavo tarptautinę teisę ir politikos mokslus. 1939 m. teisės daktaras.

1939–1940 m. Eltos redaktorius Kaune. 1940 m. paskirtas neetatiniu Vilniaus apygardos teismo kandidatu, 1941–1943 m. dirbo Vilniaus universiteto Teisių fakultete. Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje: 1930–1933 m. „Pavasario" federacijos centro valdybos narys, 1937 m. studentų korporacijos „Justina" pirmininkas. Prasidėjus sovietinei okupacijai emigravo į Vokietiją, 1945 m. išvyko į JAV. 1947–1949 m. dėstė socialinius mokslus Detroito universitete, 1949–1955 m. Vilks Bario koledže (Pensilvanija), 1965–1970 m. šio koledžo Istorijos katedros vedėjas, nuo 1955 m. profesorius.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrė galimą glaudaus Baltijos valstybių – Estijos, Latvijos, Lenkijos, Lietuvos ir Suomijos – bendradarbiavimo galimybę. Tarptautinės teisės ir Rytų Europos klausimais rašė spaudoje („Teisė", „Židinys", „Naujoji Romuva", „XX amžius", „Rytas" ir kituose).

Bibliografija
-------------

* Baltijos valstybių tarpusavio supratimas (pranc. *L'Entente Baltique*) 1939 m.
* Lietuvos likimas slaptojoje Sovietų-Vokietijos diplomatijoje, 1939–1941 (*The Lithuanian Strip in Soviet-German Secret Diplomacy, 1939-1941*), 1973 m.
* Baltijos tautos – regioninės integracijos ir politinės laisvės ieškojimas: Estija, Latvija, Lietuva, Suomija, Lenkija (*The Baltic Nations-the Quest for Regionai Integration and Political Liberty: Estonia, Latvia, Lithuania, Finland, Poland*, 1976 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Andriulis. *Bronis Kaslas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 532 psl.
| **Juozas Kuprys** |
| --- |
| Gimė | 1908 m. rugsėjo 15 d.Šukionys, Vabalninko valsčius |
| Mirė | 1984 m. sausio 12 d. (75 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | gydytojas, kūno kultūros ir sporto specialistas |
| Partija | 1953 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1937 m. Vytauto Didžiojo universitetas |

**Juozas Kuprys** (1908 m. rugsėjo 15 d. Šukionyse, Vabalninko valsčius – 1984 m. sausio 12 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas, medicinos mokslų daktaras, kūno kultūros ir sporto specialistas.

Biografija
----------

1937 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1957 m. už darbą „Fizinių pratimų įtaka studentų iškvėpimo-įkvėpimo pajėgumui ir ištvermei" suteiktas medicinos mokslų kandidato laipsnis. 1968 m. Kauno medicinos instituto mokslinėje taryboje apgynė medicinos mokslų daktaro disertaciją „Iškvėpimo-įkvėpimo pajėgumo ir ištvermės klausimu", 1972 m. medicinos mokslų daktaras.

1937–1945 m. Vytauto Didžiojo universiteto, nuo 1945 m. Lietuvos kūno kultūros instituto dėstytojas, 1945–1947 m. Biochemijos katedros, 1947–1975 m. Fiziologijos ir biochemijos katedros vedėjas, nuo 1973 m. profesorius. 1972–1976 m. katedros dėstytojai kompleksinėje mokslinėje grupėje talkino SSRS moterų rankinio rinktinės pasirengimui pasaulio pirmenybėms ir XXI olimpinėms žaidynėms.

Mokslinė veikla
---------------

Mokslinių tyrimų pagrindinė sritis – sportininkų išorinio kvėpavimo funkcija, medžiagų apykaita, mityba.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos gyventojų mitimas 1925–1940 m. su Vladu Lašu, 1942 m.
* Kūno kultūros ir sporto fiziologija, su V. Vasiliausku, 1976 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juozas Kuprys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. // psl. - 442
2. ↑  *Juozas Kuprys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. - 289 psl.
|  |
| --- |
| Thalassa |
|  
Thalassa 1998 m. |
| Biografija |
| Kilmė | Graikijos vėliava Graikija |
| Aktyvumo metai | 1998 |
| Nariai |
| Yiannis Valvis  Dionisia Karoki |

**„Thalassa"** buvo graikų muzikos grupė, geriausiai žinoma dėl dalyvavimo „Eurovizijos" dainų konkurse 1998 m.

Istorija
--------

Grupė buvo suformuota muzikantų Yiannis Valvis ir Dionisia Karoki specialiai „Eurovizijos" dainų konkursui. Duetas šalies nacionaliniame finale įveikę kitus 7 varžovus, iškovojo teisę atstovauti Graikijai „Eurovizijos" konkurse. Jame pasirodę su daina „Mia Krifi Evesthisia" grupė liko 20 vietoje. Tai iki šiol užimta žemiausia vieta per visą šalies dalyvavimo „Eurovizijoje" istoriją.

Iš karto po dalyvavimo duetas iširo. Šiuo metu Dionisia Karoki dirba vokalo mokytoja privačioje muzikos mokykloje. Yiannis Valvis dirba garso inžinieriumi Graikijos radijo stotyje „Best Radio".

Diskografija
------------

* 1998: *Mia Krifi Evesthisia*

Nuorodos
--------

* Daina *Mia Krifi Evesthisia*

  


| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Marianna Zorba  *„Horepse"*** |  **Graikijos atstovai Eurovizijoje**1998 | Po to:**Antique  *„(I Would) Die for You"*** |
| Kyrtipurasकीर्तिपुर |
| --- |
| *Miesto reginys* |
|  |
| 

KyrtipurasKyrtipuras

27°40′0″ š. pl. 85°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿27.66667°š. pl. 85.28333°r. ilg.﻿ / 27.66667; 85.28333﻿ (Kyrtipuras)Koordinatės: 27°40′0″ š. pl. 85°17′0″ r. ilg.﻿ / ﻿27.66667°š. pl. 85.28333°r. ilg.﻿ / 27.66667; 85.28333﻿ (Kyrtipuras) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+5:45) |
|  |
| **Valstybė** | Nepalo vėliava Nepalas |
| **Valstija** | Bagmati Pradešas |
| **Rajonas** | Katmandu rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 67 171  |
| **Altitudė** | 1 410 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kyrtipuras |
|  |
| **Kirčiavimas** | Kirtipùras (?) > Kyrtipùras |

**Kyrtipuras** (nep. कीर्तिपुर  = *Kīrtipur*, nev. किपू  = *Kipū*) – miestas vidurio Nepale, Katmandu slėnyje, 5 km į pietvakarius nuo Katmandu, Mažųjų Himalajų papėdėje. Svarbus nevarų kultūros centras. Yra Čilanču viharos stūpa su budistiniu kompleksu, Bhagbhairabo hinduistų šventykla, Umos Mahešvarės šventykla (1673 m.), Tribhuvano universitetas, XVIII a. dvaro rūmai.

Istorija
--------

Kyrtipuras („šlovės miestas") įkurtas XII a. kaip karališkojo Patano priemiestis. Vėliau tapo nepriklausomu Malos dinastijos miestu-valstybe. 1768 m. gurkhų (nepalų) karalius Prithivi Narajanas Šachas savo įsiveržimą į nevarų valdomą Katmandu slėnį pradėjo nuo Kyrtipuro. Miesto gyventojai priešinosi, todėl buvo žiauriai suluošinti, kad būtų įbauginti kiti nevarai.

* Gyvenamieji namaiGyvenamieji namai
* Kyrtipuras ir HimalajaiKyrtipuras ir Himalajai
* Bhagbhairabo šventyklaBhagbhairabo šventykla
* Vakariniai miesto vartaiVakariniai miesto vartai

Šaltiniai
---------

1. ↑
Koordinatės: 7°56′ p. pl. 14°22′ v. ilg.﻿ / ﻿7.933°š. pl. 14.367°r. ilg.﻿ / 7.933; 14.367

| Dangun Žengimo sala*Ascension Island* |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dangun Žengimo salos vėliava | Dangun Žengimo salos herbas |
| (Išsamiau) |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Jungtinės Karalystės vėliava Jungtinė Karalystė |
| **Užjūrio teritorija** | Šv. Elenos, Dangun Žengimo ir Tristano da Kunjos salos |
| **Administracinis centras** | Džordžtaunas |
| **Oficialios kalbos** | anglų |
| **Gubernatorė** | Liza Honan |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 806 |
| **Plotas** | 88 km² |
| **Tankumas** (2016) | 9 žm./km² |
| **Aukščiausia vieta** | 859 |
|  |
| **Teritorijos kodas** | SH-AC |
| **Interneto kodas** | .ac |
| **Tel. kodas** | +247 |
|  |
|  **Vikiteka** | Dangun Žengimo salaVikiteka |

**Dangun Žengimo sala** (angl. *Ascension Island*) – vulkaninė sala pietiniame Atlanto vandenyne, ~1600 km nuo Afrikos krantų, 1287 km nuo Šv. Elenos salos. Priklauso Šv. Elenos teritorijai (Jungtinės Karalystės užjūrio valdos). Plotas 91 km².

Dangun Žengimo sala yra virš vandens iškilusi Vidurio Atlanto kalnagūbrio dalis. Aukštis iki 859 m (Žaliasis kalnas). Dideli lavos laukų plotai. Klimatas subtropinis, temperatūra vyrauja apie 20–31 °C. Daugiausia kritulių iškrenta sausio-balandžio laikotarpiu.

Lavos laukas Dangun Žengimo saloje
Dangun Žengimo salą 1501 m. atrado portugalų jūrininkas Žuanas da Nova (*João da Nova*), tačiau jokių salos aprašymų nepaliko. 1503 m. salą pakartotinai atrado kitas portugalų jūreivis Afonsas de Albukerkė, jai suteikęs ir Kristaus Dangun žengimo vardą. Sala buvo negyvenama iki 1815 m. kai joje įsikūrė Britų įgula. 1836 m. saloje lankėsi gamtininkas Č. Darvinas. 1898 m. per salą buvo nutiestas telegrafo kabelis iš Jungtinės Karalystės į Pietų Afriką. Antrojo pasaulinio karo metu, JAV pajėgos, pagal sutartį su Jungtine Karalyste, saloje įrengė lėktuvų kilimo taką, kuriuo tranzitu buvo gabenami kroviniai į karo veiksmų zonas Afrikoje ir Europoje. Per salą vykdomas Jungtinės Karalystės oro susisiekimas su Folklandų salomis.

Dangun Žengimo saloje gyvena ~800 gyventojų, iš kurių didesnė dalis – Džordžtauno gyvenvietėje. JAV karinė oro bazė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  ST. HELENA, ASCENSION AND TRISTAN DA CUNHA
**Juozas Kudirka** (1886 m. Griškabūdyje, Šakių raj. – 1941 m. spalio 4 d. Filadelfijoje, JAV) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija
----------

Vargonuoti mokėsi pas vietos vargonininkus ir Juozą Naujalį Kaune. 1910 m. atvyko į JAV ir apie 17 metų vargonininkavo Šv. Kazimiero lietuvių parapijoje Pitstone, PA. Suorganizavo 70 dalyvių chorą, kuris giedojo bažnyčioje ir dalyvavo įvairiuose tautiniuose renginiuose. Parapijai švenčiant 50-metį, J. Kudirka surengė didelį koncertą, kuriame dalyvavo vietos choras, Scrantono, PA, provincijos vargonininkų choras ir jungtinis choras. Taip pat vadovavo Šv. Agnės jaunimo chorui, kuris be giesmių ir dainų, statė vaidinimus.

Neilgam pasitraukęs iš vargonininko pareigų, įkūrė foto studiją, bet netrukus vėl grįžo prie muzikinio darbo. Vargonininkavo Dievo Apvaizdos lietuvių parapijoje Čikagoje, Šv. Antano lietuvių parapijoje Cicero, IL, ir Šv. Petro lietuvių parapijoje Kenoshoje, WI. Visose parapijose buvo suorganizavęs ir chorus, kurie giedojo bažnyčiose ir dalyvavo tautiniuose renginiuose.

1925 m. įstojo į ALRK Vargonininkų sąjungą, apie 14 metų buvo Scrantono vyskupijos – provincijos vargonininkų kuopos narys ir raštininkas. 1926 m. išrinktas Centro valdybos vicepirmininku, o 1935–1938 m. buvo pirmininkas. Vėliau – Meno tarybos garbės narys, redaktorius. Daug rašė žurnale „Muzikos žinios", statė muzikinius veikalus ir pats kūrė muziką. Buvo Wyomingo Klonio 1-osios lietuvių dainų šventės jungtinio choro vyr. dirigentas. Yra buvęs „Dainos" draugijos pirmininkas ir dirigentas. Savo brolį Justiną Kudirką pasikvietė į JAV ir padėjo siekti mokslo.

Palaidotas Kairėnų kapinėse, Vilniuje.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
|  |
| --- |
| Kyu Sakamoto |
|  
1961 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Kyu Sakamoto (坂本 九) |
| Gimė | 1941 m. gruodžio 10 d.Kavasakis, Japonija |
| Mirė | 1985 m. rugpjūčio 12 d. (43 metai)Takamagaharos kalnas, Gunmos prefektūra, Japonija |
| Žanrai | popmuzika |
| Veikla | dainininkas, aktorius |
| Instrumentai | vokalas, gitara, pianinas |
| Aktyvumo metai | 1958–1985 |

**Kiū Sakamotas** (jap. 坂本 九 = *Sakamoto Kyū*, 1941 m. gruodžio 10 d. – 1985 m. rugpjūčio 12 d.) – japonų dainininkas ir aktorius. Geriausiai žinomas dėl savo tarptautinio hito *Ue o Muite Arukō* (jap. 上を向いて歩こう), už Japonijos ribų išleisto kaip *Sukiyaki*, kurio pasaulyje buvo parduota daugiau nei 13 mln. kopijų. Kiū Sakamotas iki šiol išlieka vieninteliu japonų atlikėju, kurio kūrinys pasiekė pirmąją JAV populiariausių kūrinių sąrašo Billboard Hot 100 poziciją. Per savo gyvenimą jis koncertavo įvairiose pasaulio šalyse, suvaidino keliasdešimtyje filmų, filmavosi televizijos laidose.

Žuvo 1985 m. rugpjūčio 12 d. aviakatastrofoje, skrisdamas į Osakoje suplanuotą renginį.

Kiū Sakamoto atminimui 1999 m. Japonijoje buvo išleistas pašto ženklas. Atlikėjo kūriniai yra perdainuoti kitų tiek Japonijos, tiek užsienio muzikantų, panaudoti filmų garso takeliuose.

Diskografija
------------

Atlikėjas yra išleidęs 4 albumus ir daugiau nei 30 singlų bei EP. Tarp jų:

* 上を向いて歩こう arba *Sukiyaki* (1961)
* 九ちゃんの歌 arba *Sukiyaki and Other Japanese Hits* (1961)
* On Stage (1967)
* 九ちゃんと歌おう (1968)
* Turning Point (1975)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Norman Abjorensen. *Historical Dictionary of Popular Music*. Rowman & Littlefield, 2017, p. 445
2. ↑  Kyû Sakamoto, imdb.com
3. ↑  平成11年特殊切手「わたしの愛唱歌シリーズ第9集」, Japan Post
4. ↑  Kyu Sakamoto, discogs.com

Nuorodos
--------

* Kūrinys 上を向いて歩こう Youtube platformoje
**Danguolė Brogienė** (g. 1959 m. balandžio 25 d. Valkininkuose) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.

Biografija
----------

1982 m. baigusi Lietuvos dailės institutą (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) jame dėsto, nuo 1998 m. docentė, nuo 2010 m. profesorė. Dėsto kostiumo dizaino katedroje, interjero dizaino katedroje ir architektūros katedroje.

Kūryba
------

Sukūrė raiškios faktūros gobelenų, mišrios technikos tekstilės kūrinių kosmoso, Žemės tema („Žemės prašymas" I–III 1982 m. „Nepalikim žemės" 1987 m. „Mėnulio atmainos", 7 dalių, kavinėje „Vėtrungė" Vilniuje, 1989 m.). Nuo 1995 m. kuria autorine plokštuminio supynimo šilko, viskozės siūlais technika („Viltis" Vidaus reikalų ministerijoje, 1995, „Šviesos laiškai", „Ornamentas", abu Lietuvos tarptautinėje vežėjų asociacijoje „Linava", 1996 m. „Stichijos: Oras, Vanduo, Žemė, Ugnis" 2001–2002 m.). Būdingas fragmentinis ornamentinis ritmas, sodrios spalvos, optiškai kintantis vaizdas. Sukūrė tekstilės miniatiūrų, papuošalų.

Nuo 1982 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje, individualios parodos – Detroitas 1993 m. Vilnius 2002–2003 m. tarptautinė paroda Kanadzavoje 1999 m. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Nijolė Žilinskienė. *Danguolė Brogienė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 774 psl.
| **Juozas Kurtinaitis** |
| --- |
| Gimė | 1936 m. gruodžio 29 d. (86 metai)Kunigiškiai, Vilkaviškio apskritis |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | 1975 m. Vilniaus aukštoji partinė mokykla |

**Juozas Kurtinaitis** (g. 1936 m. gruodžio 29 d. Kunigiškiuose, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1955–1962 m. Kybartų, Kazlų Rūdos, Vilkaviškio rajonų laikraščių redakcijų literatūrinis darbuotojas, korespondentas. 1965–1966 m. ir 1975–1989 m. Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis" redaktoriaus pavaduotojas. 1966–1969 m. laikraščio „Tiesa" literatūrinis darbuotojas. 1975 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. 1989–1991 m. Sąjūdžio laikraščio „Skuodo žodis" redaktorius. 1991–1992 m. laikraščio „Palangos Juzė" redaktorius. Daugiausia rašė apybraižas, feljetonus.

Bibliografija
-------------

* Žemė ir žmonės: apybraiža, 1985 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 259 psl.
**HIP 70849 b** – egzoplaneta, skriejanti apie K7V spektrinės klasės žvaigždę HIP 70849, esančią Vilko žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 76,9 šviesmečio (23,6 parseko).

HIP 70849 b yra dujinė milžinė. Tiksli HIP 70849 b masė nėra žinoma, planeta yra 9 (-6 +6) kartus masyvesnė už Jupiterį. Planetos orbitos didysis pusašis yra 10 (-5,5 +5,5) av, apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 10 000 (-8000 +8000) parų, jos orbitos ekscentricitetas – 0,6 (-0,13 +0,13).

Apie HIP 70849 b atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HIP 70849 sistemoje aptikta planeta (2020 m. duomenimis).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ségransan, D.; et al. (2011). „The HARPS search for southern extra-solar planets. XXIX. Four new planets in orbit around the moderately active dwarfs HD 63765, HD 104067, HD 125595, and HIP 70849". *Astronomy and Astrophysics* **535**. A54. Bibcode:2011A&A...535A..54S. arXiv:1107.0339. doi:10.1051/0004-6361/200913580.
2. 1 2  „HIP 70849 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-09-12.
3. 1 2  „HIP 70849 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-09-12.
4. 1 2  „Planet HIP 70849 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-09-12.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Svarbiausios didikų valdos Abiejų Tautų Respublikoje. Dalis jų priklausė ordinacijoms
**Ordinacija** (lenk. *ordynacja*) – bajorų giminių valdytos didžiulės žemės valdos Abiejų Tautų Respublikoje ir vėliau, egzistavusios XV–XX a. Tai buvo vietinis majorato atitikmuo, vienas didikų valstybių (lenk. *państwa magnackie*) tipas greta kunigaikštysčių ir ponijų. Jos nesutapo su administraciniais vienetais.

Ordinacijas oficialiai įsteigė Steponas Batoras XVI a. pabaigoje. Ordinacijoms vadovavo vienas giminės atstovas, taip vadinamas **ordinatas**, ir egzistuodavo ordinacijas valdžiusios dinastijos. Ordinacijos turėdavo administracinį centrą su pagrindiniu dvaru ir būdavo skaidomos į smulkesnius vienetus – dvarus.

ATR laikotarpio ordinacijos
---------------------------

* Jaroslavo ordinacija, įkurta 1470 m. ir valdoma Jaroslavų giminės. Centras buvo Jaroslavas;
* 3 Radvilų ordinacijos, įkurtos 1589. Jų centrai buvo Olykoje, Nesvyžiuje ir Klecke;
* Zamojskių ordinacija su centru Zamoščyje. Įkurta 1589 m.
* Ostrogiškių ordinacija, įkurta 1609 m. Jos centras buvo Ostrogo mieste, ir iš pradžių ją valdė Ostrogiškiai, bet vėliau įsitvirtino Zaslavskiai, Lubomirskiai, Sanguškai;
* Pinsko ordinacija, įkurta 1601 m. su centru Pinske. Iš pradžių ją valdė Miškovskiai, o vėliau Vielopolskiai.
* Chreptavičių ordinacija, įkurta 1740 m. su centru Ostrove.
* Sulkovskių ordinacija, įkurta 1775 m. su centru Rydzinėje.

Nuo XIX a. panaikinus ATR, ordinacijos nebuvo panaikintos, o Rusijos, Austrijos ir Prūsijos teritorijose gausiai steigėsi naujos, kurias valdė vietinės bajorų giminės.
Plytinė išorinė atitvara
Apšildoma atitvara
Erdvinė atitvara – „Šokantis namas" Prahoje
**Atitvara** arba *atitvarinės konstrukcijos*, arba *pastato atitvaros* – architektūrinis ir statybinis terminas, apimantis pastato išorinius ir vidinius konstrukcinius elementus, skirtus atitverti pastato vidų nuo išorės arba vienas patalpas nuo kitų. Terminas atitvara pradėtas vartoti siekiant atskirti šnekamojoje kalboje vartojamą terminą **siena**, kuris gali turėti ir daug kitų reikšmių, pav. valstybės siena, Berlyno siena, Kinų siena, atraminė siena, ekraninė siena ir t. t.

Klasifikacija
-------------

Pagal vietą pastato konstrukcinėje erdvėje atitvaros gali būti išorinės, vidinės. Pagal vietą erdvėje atitvaros būna vertikaliosios (išorinė ir vidinė siena, pertvara), horizontaliosios (perdanga, stogas) ir erdvinės. Pagal konstrukcinių medžiagų ypatybes atitvaros būna vienalytės ir sudėtinės (pvz. daugiasluoksnės sienų plokštės), monolitinės ir surenkamosios.

Išorinė atitvara
----------------

Išorinė atitvara yra fasado elementas ir sudaro pastato apvalkalą, saugo nuo drėgmės, šalčio, karščio, triukšmo. Dažnai išorinės atitvaros yra ir laikančiosios konstrukcijos, ant kurių remiasi ir laikosi pastato perdangos tarp aukštų, fasado konstrukciniai elementai (erkeris, frontonas, langas, vitražas) bei stogas. Atitvara nelaikoma pamatas, balkonas, karnizas, kolona, kontraforsas, piliastras, atvira veranda bei kiti elementai. (pastaba: pamatas gali būti laikomas atitvara, kai jis yra ir rūsio siena).

Vidinė atitvara
---------------

Vidinės atitvaros dalija pastato erdvę į patalpas, izoliuoja arba sugeria garsą, sulaiko šilumą. Dažnai vidinės atitvaros yra ir perdangas tarp aukštų bei vidinius konstrukcinius elementus (laiptinė, galerija) laikančiosios konstrukcijos. Taip pat atitvaromis gali būti laikomos mobilios ( perstatomos, slankiojančios, išsiskleidžiančios) atitvaros arba baldinės atitvaros ( atitvaros pagamintos iš baldams gaminti skirtų medžiagų, komponuojamos kartu su baldinėmis vitrinomis, sieninėmis spintomis ar lentynomis). Baldinės ir mobilios atitvaros laikomos atitvaromis ir tuo atveju, kai jos nepilnai ( nesandariai) atitveria vieną patalpą nuo kitos.

Medžiagos
---------

Atitvarų gamybai naudojamas mūras, akmuo, betonas, gelžbetonis, mediena, stiklas, stiklo paketas, metalas, plastikas, ir kt. medžiagos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Atitvara*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 131 psl.
| *HIStory* |
| --- |
| HIStory viršelis |
| Michael Jackson studijinis albumas |
| Išleistas | 1995 m. birželio 16 d. |
| Įrašytas | 1994-1995 m. |
| Žanras | RitmenbliuzasPopSoulFunkNew jack swingDanceUrbanHip-Hop |
| Trukmė | 148:45 |
| Įrašų kompanija | Epic Records |
| Prodiuseris | Michael Jackson,James Harris,Janet Jackson,Terry Lewis,Dallas Austin,David Foster,Bill Bottrell,R. Kelly,Teddy Riley |
| Apžvalgos |
| * Allmusic 3 iš 5 nuor.
* Entertainment Weekly (A) nuor.
* Los Angeles Daily News (mėgstamiausias)
* Michigan Chronicle (mėgstamiausias) nuor.
* New York Daily News (įvairus) nuor.
* Q 3 iš 5
* Rolling Stone 4 iš 5 nuor.
* The Daily Collegian (mėgstamiausias) nuor.
* The Seattle Times (įvairus) nuor.
 |
| Michael Jackson chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „Dangerous" (1991) | **„HIStory"** (1995) | „Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix" (1997) |

 |

**HIStory: Past, Present and Future, Book I** (dažnai vadinamas tiesiog **HIStory**) – dvigubas devintas amerikiečių dainininko Michaelo Jacksono studijinis albumas, išleistas 1995 m. Pirmajame diske „HIStory Begins" yra įrašyti ankstesni atlikėjo hitai, o antrajame „HIStory Continues" – nauji kūriniai. Šis albumas yra geriausiai parduodamas studijinis dvigubas solo atlikėjo albumas visame pasaulyje. Jo parduota apie 20 milijonų kopijų.

Albumo dainos „Scream" vaizdo klipas laimėjo Grammy apdovanojimą geriausio muzikos vaizdo klipo kategorijoje. Dar keturiose kategorijose albumas ar jo dainos buvo nominuotos.

Dainų sąrašas
-------------

(numeris, daina, prodiuseriai, trukmė)

**HIStory Begins (1 diskas)**
  
1. „Billie Jean" 4:54
  
2. „The Way You Make Me Feel" 5:00
  
3. „Black or White" 4:15
  
4. „Rock with You" Rod Temperton 3:40
  
5. „She’s Out of My Life" Tom Bahler 3:38
  
6. „Bad" 4:07
  
7. „I Just Can’t Stop Loving You" 4:12
  
8. „Man in the Mirror" Glen Ballard; Siedah Garrett 5:20
  
9. „Thriller" Rod Temperton 6:00
  
10. „Beat It" 4:18
  
11. „The Girl Is Mine" 3:41
  
12. „Remember the Time" Michael Jackson; Bernard Belle; Teddy Riley 4:00
  
13. „Don’t Stop 'til You Get Enough" 6:04
  
14. „Wanna Be Startin' Somethin'" 6:05
  
15. „Heal the World" 6:25

**HIStory Continues (2 diskas)**
  
1. „Scream" Michael Jackson; Janet Jackson; James Harris III; Terry Lewis 4:38
  
2. „They Don’t Care About Us" 4:44
  
3. „Stranger in Moscow" 5:44
  
4. „This Time Around" Michael Jackson; René Moore; Dallas Austin;Christopher Wallace; Bruce Swedien 4:20
  
5. „Earth Song" 6:47
  
6. „D.S." 4:50
  
7. „Money" 4:41
  
8. „Come Together" John Lennon; Paul McCartney 4:02
  
9. „You Are Not Alone" R. Kelly 5:45
  
10. „Childhood (Theme from Free Willy 2)" 4:28
  
11. „Tabloid Junkie" Harris; Lewis; Michael Jackson 4:32
  
12. „2 Bad" Michael Jackson; Swedien; Moore; Austin 4:49
  
13. „HIStory" Harris; Lewis; Michael Jackson 6:37
  
14. „Little Susie" 6:13
  
15. „Smile" Charlie Chaplin; John Turner; Geoffrey Parsons 4:56

Šaltiniai
---------
**Marija Felicija Žilevičiūtė** (1901 m. kovo 14 d. Zavišinė, Kėdainių raj. – 1963 m. lapkričio 25 d.) – Lietuvos dailininkė, tapytoja.

Biografija
----------

Baigusi Panevėžio lenkų gimnazijos keturis skyrius, 1922–1928 m. mokėsi Kauno meno mokyklos Bendrojo lavinimo skyriuje, vėliau Adomo Varno tapybos studijoje. 1928 m. jai buvo suteiktas menininkės tapytojos vardas ir teisės. 1938 m. įstojo į Lietuvos moterų kultūros draugiją, dirbo mokytoja šios draugijos Mergaičių amatų mokykloje Kaune. Pokario metais, prasidėjus masiniam tikinčiųjų persekiojimui, bažnyčių naikinimui, nacionalizavus Lietuvos moterų kultūros draugijos turtą M. Žilevičiūtė neteko pastovios gyvenamosios vietos, gyveno ir kūrė labai sudėtingomis sąlygomis. Gyvendama Kėdainiuose ar Krekenavoje, 1958 m. Paežerėlių bažnyčiai nutapė Šv. Antano Paduviečio, Šv. Jurgio paveikslus.

Mirė 1963 m. Palaidota Kaune, Panemunės kapinėse.

Kūryba
------

Tapė religinio turinio paveikslus bažnyčioms, peizažus, portretus. Dalyvavo 1937 metų 1-ojoje Lietuvos moterų dailininkių meno parodoje ir 1940 metų  1-ojoje Lietuvos moterų dailininkių draugijos dailės parodoje. Žinomi M. Žilevičiūtės kūriniai: Senutės portretas ; Vyskupo P. Bučio portretas, Kaimo mergaitė, Kun. K. Č. portretas, Aukštadvario apylinkės vaizdas, Gandrų lizdas; Kun. S. Mikelkevičiaus portretas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žilevičaitė Marija // Ramonienė, Dalia. Kauno meno mokyklos mokinių sąvadas. Vilnius, 2006. P. 219–220.
2. ↑  Lietuvos sakralinės dailės katalogas. T. 1 : Vilkaviškio vyskupija. Kn. 6 : Šakių dekanatas. D. 2: Naudžiai – Žvirgždaičiai. Vilnius, 2007. P. 71.
3. ↑  Pirmosios Lietuvos moterų dailininkių meno parodos katalogas : 1937 m.spalių 10-25 d.d. Kaunas, Lietuvių-prancūzų draugijos patalpos. Kaunas, 1937
4. ↑  Pirmosios Lietuvos moterų dailininkių draugijos dailės parodos katalogas, Kaunas, Vytauto Didžiojo kultūros muziejus, 1940 m. sausio 6-31 d. Kaunas, 1940
5. ↑  Smilingytė-Žeimienė, Skirmantė. Marija Felicija Žilevičiūtė // Lietuvos sakralinės dailės katalogas. T. 1: Vilkaviškio vyskupija. Kn. 6 : Šakių dekanatas. D. 1. Barzdai-Lukšiai. Vilnius, 2006. P. 45-47.
**HD 82943 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 82943, esančią Hidros žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 90,2 šviesmečio (27,7 parseko).

HD 82943 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 1,681 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,2 karto didesnis nei Jupiterio. HD 82943 b pusiausvyros temperatūra – 250 K. Apie savo žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per maždaug 441,5 paros, jos orbitos spindulys – 1,18306 av, o ekscentricitetas – 0,16. Planetos orbitos parametrai nustatyti remiantis 10 metų trukusiais radialinių greičių matavimais, atliktais W. M. Keck observatorijoje (Havajai, JAV).

Apie HD 82943 b atradimą pranešta 2000 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HD 82943 b, šioje sistemoje dar aptiktos HD 82943 c ir HD 82943 d planetos. HD 82943 b bei HD 82943 c planetos sudaro 2:1 vidutinio judėjimo orbitinį rezonansą.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „HD 82943 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-03-30.
2. 1 2 3  „HD 82943 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-03-30.
3. 1 2 3  „HD 82943 b". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-03-30.
4. ↑  "Exoplanets Galore!". Pranešimas spaudai. 2000-04-15.. Prieigos data 2020-03-30.
5. ↑  „Planet HD 82943 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-03-30.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Keralos istorija** |
| Čera, Alupai |
| Viduramžių Čera, Silharai |
| *Čola*, *Pandija* |
| Svarupamai: |
| Venadas, Kočinas, Kožikodė, Kolathunadas |
| *Portugalų Indija, Olandų Indija, Britų Indija* |
| *Maisoras*, Travankoras |
| Kerala |

Kolathunado sostinė buvo Čirakalis
**Kolathunadas** (malajalių kalba:), dar vadinamas **Mušaka karalyste** – vienas iš didžiausių ir stipriausių svarupamų (feodalinių karalysčių) Keraloje, egzistavęs nuo viduramžių Čeros subyrėjimo XII a. iki XVI a.

Ši karalystė valdė teritorijas šiaurės Keraloje (dab. Kasaragodo ir Kanuro rajonai). Jos sostinė (*kovilakam*) buvo Čirakalis (6 km nuo dabartinio Kanuro miesto). Valdovai buvo tituluojami *kolathiriais*.

Istorija
--------

Ši karalystė atsirado suirus Čeros imperijai. Ji buvo viena stipriausių ir labai konkuravo su Kožikode pietuose.

1505 m. portugalas F. de Almeida netoli sostinės pastatė San Angelo fortą, kuris buvo viena pirmųjų Portugalijos kolonijinių valdų Indijoje. Iš pradžių kolathiriai draugiškai įsileido portugalus, tačiau vėliau 1558 m. įtikinti Kožikodės zamorinų, pradėjo karus ir 1564 m. netgi užėmė San Angelą.

Portugalai vis tiek išlaikė įtaką regione ir susigrąžino savo fortą, kurį 1663 m. užėmė olandai. Šie pardavė fortą savo sąjungininkams arakaliams, kurie užėmė Kolathunadą, taip pabaigdami jo egzistenciją.
**HD 92788 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 92788, esančią Sekstanto žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi 107 šviesmečius (32,8 parseko).

HD 92788 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 3,76 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,16 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 325,8 paros, jos orbitos spindulys – 0,97 av, o ekscentricitetas – 0,35. HD 92788 b pusiausvyros temperatūra – 246 K.

Apie HD 92788 b atradimą pranešta 2000 m. Planeta aptikta radialinių greičių metodu. Be HD 92788 b, šioje sistemoje dar aptikta HD 92788 c planeta (taip pat dujinė milžinė).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Fischer, Debra A.; et al. (2001). „Planetary Companions to HD 12661, HD 92788, and HD 38529 and Variations in Keplerian Residuals of Extrasolar Planets". *The Astrophysical Journal* **551** (2): 1107–1118. Bibcode:2001ApJ...551.1107F. doi:10.1086/320224.
2. 1 2  „HD 92788 b". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-02-18.
3. 1 2  „HD 92788 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-02-18.
4. ↑  „HD 92788 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-02-18.
5. ↑  „Planet HD 92788 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-02-18.
| ***Renegatas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Renegade |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | E. B. Clucher |
| Scenaristas (-ai) | Marco Barboni |
| Kompozitorius | Mauro Palouzzi |
| Vaidina | Terence Hill  Ross Hill |
| Metai | 1987 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 92 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Renegatas** (angl.  *Renegade*) – 1987 m. italų sukurta veiksmo komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atlieka Terensas Hilas ir jo įsūnis Rosas Hilas. 

Tai antrasis ir paskutinis jų bendras pasirodymas kine po juostos Donas Kamilo. Rosas turėjo vaidinti ir paskesniame Terenso Hilo filme Laimingasis Lukas, tačiau 1990 m. būdamas 16, jis žuvo automobilio avarijoje.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

Rosas ir Terensas Hilai
*Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Lukas (Renegatas)
* Ross Hill – Metas
* Robert Vaughn – Losonas
* Norman Bowler – Briedis
* Royce Clark – šerifas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Lukas ir Briedis – buvę armijos draugai, kurių keliai išsiskyrė. Lukas klajoja vienas po šalį su džipu ir žirgu, vardu Džo Braunas, bei įvairiais būdais ieško galimybių užsidirbti. Tuo tarpu Briedis pakliūna į kalėjimą ir prašo Luką pasirūpinti jo paaugliu sūnumi Metu. Briedis laimėjo kortomis žemės sklypą su namu Arizonoje ir nori, kad Lukas su Metu ten pabūtų keletą metų, kol šis taps pilnametis.

Komplikuotas paauglys puikiai valdo peilį, bičiuliaujasi su rokeriais ir pradžioje nepatikliai žiūri į tėvo draugą, tačiau kelionėje patirti išbandymai priverčia juodu pradėti gerbti vienas kitą.

Arizonoje jų laukia religinei bendruomenei priklausantys kaimynai ir Juristo vadovaujami žmonės, norintys nupirkti žemę bei įkurti čia naują miestą. Nusprendęs pasipriešinti šiems planams, Lukas susiduria su praeities šešėliais iš tarnybos armijoje laikų.
**HD 86264 b** – egzoplaneta, skriejanti apie F7V spektrinės klasės žvaigždę HD 86264, esančią Hidros žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 224,3 šviesmečio (68,8 parseko).

HD 86264 b yra dujinė milžinė, maždaug 7 kartus masyvesnė už Jupiterį, jos spindulys – apytikriai 1,13 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per ~1475 paras, jos orbitos didysis pusašis yra 2,86 (± 0,07) av, o ekscentricitetas – 0,7 (± 0,2). Didelis HD 86264 b orbitos ekscentricitetas rodo, kad ji skrieja ištęsta elipsine orbita. HD 86264 b pusiausvyros temperatūra – 214 K.

Apie HD 86264 b atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Kalifornijoje esančioje Liko observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. HD 86264 b yra vienintelė šioje sistemoje atrasta planeta (2020 m. duomenimis).

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Fischer, Debra; et al. (2009). „Five planets and an independent confirmation of HD 196885 Ab from Lick Observatory". *The Astrophysical Journal* **703** (2): 1545–1556. Bibcode:2009ApJ...703.1545F. arXiv:0908.1596. doi:10.1088/0004-637X/703/2/1545.
2. 1 2 3  „HD 86264 b". ExoKyoto. Nuoroda tikrinta 2020-04-08.
3. 1 2  „HD 86264 b". NASA Exoplanet Exploration. Nuoroda tikrinta 2020-04-08.
4. 1 2  Planet „HD 86264 b". The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Nuoroda tikrinta 2020-04-08.
5. ↑  „HD 86264 b". Open Exoplanet Catalogue. Nuoroda tikrinta 2020-04-08.
|  |
| --- |
| Lize Marke |
|  
Lize Marke 1963 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Liliane Couck |
| Gimė | 1936 m. gruodžio 1 d. (86 metai)  Vemelis, Belgijos vėliava Belgija |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė |

**Lize Marke** (tikrasis vardas – *Liliane Couck*, g. 1936 m. gruodžio 1 d. Vemelyje) – belgų dainininkė.

Lize muzikinę karjerą pradėjo 1962 m. Metais vėliau, 1963 m. atlikėja su dviem dainomis „Luister naar de wind" ir „Saksisch porselein" dalyvavo Belgijos atrankoje, kurią organizavo Flamandų televizijos stotis BRT. Dainininkė su daina „Saksisch porselein" užėmė ketvirtąją, o su „Luister naar de wind" – antrąją vietas.

1965 m. uždaru būdu pasirinkta atstovauti Belgijai „Eurovizijos" dainų konkurse. Šalies nacionaliniame finale atlikėja pristatė šešias dainas, iš kurių buvo pasirinkta baladė „Als het weer lente is". „Eurovizijoje" dalyvavimas nebuvo sėkmingas – dainininkė kartu su Ispanijos, Vokietijos bei Suomijos atstovais užėmė paskutinę vietą, nesurinkę nei vieno taško.

Nepaisant nesėkmingo dalyvavimo tarptautiniame konkurse, atlikėja sėkmingai dalyvauja muzikos festivaliuose Šveicarijoje, Bulgarijoje, Rumunijoje ir Kanadoje.

Diskografija
------------

### Singlai

* *Luister naar de wind* (1963)
* *Esta noche no* (1964)
* *Als het weer lente is* (1965)
* *Kerstnacht* (1967)
* *Lara’s lied* (1967)
* *Wat is 't leven toch mooi* (1967)
* *Zeemeeuw* (1970)
* *Papillon* (1974)
* *Vlaanderen mijn vaderland* (1975)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Lize Marke** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Diskografija

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Robert Cogoi  *„Près de ma rivière"*** |  **Belgijos atstovė Eurovizijoje**1965 | Po to:**Tonia  *„Un peu de poivre, un peu de sel"*** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Liūlys |
| --- |
| **Ilgis** | 23 km |
| **Baseino plotas** | 60 km² |
| **Ištakos** | Girelės miškas |
| **Žiotys** | Šuoja |
| **Šalys** | Lietuva |

**Liūlys** − upė Panevėžio rajone, Šuojos kairysis intakas.

Liūlys išteka iš *Girelės* miško (Radviliškio raj.). Upė, labai vingiuodama, teka į šiaurės rytus. Liūlys teka pro Burbiškio dvaro tvenkinius, Valdeikių kaimo laukais, palenda po Panevėžio − Šiaulių keliu, į rytus nuo Beinoravos dvarvietės susilieja su, iš Kleboniškių rytinės palaukės savo vandenis nešančia Prūdgale. Pasiekęs Tankūnų kaimo laukus, Liūlys pasuka į šiaurę. Prieš pat Pociūnus Liūlys susilieja su Smėlyte. Pratekėjęs buvusį *Pajulių dvarą*, Liūlys pasuka į pietus, bet po kelių šimtų metrų, pasuka į rytus ir teka jau Panevėžio rajono, Smilgių seniūnijos teritorija. Vėliau upelis teka į šiaurę link Rimiškių, kur įteka kairysis intakas − Kiaunė. Liūlys įteka į Šuoją 23 km nuo jos žiočių, ties Sujetais.

Liūlio vardą, kalbininkai, kildina iš lietuviško žodžio liūliuoti t. y. „banguoti,
vilnyti, siūbuoti; būti išsiliejus, tyvuliuoti; supti, linguoti".
| **Kazimieras Celestinas Alminas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1941 m. balandžio 6 d. (82 metai)Lietuva Šliktinė, Mosėdžio valsčius |
| Sutuoktinis (-ė) | Joana |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, poetas, disidentas |
| Partija | Lietuvos krikščionių demokratų partija  Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |

**Kazimieras Celestinas Alminas** (g. 1941 m. balandžio 6 d. Šliktinėje, Mosėdžio valsčius) – Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, poetas, disidentas.

Biografija
----------

Gimė devynių vaikų, iš kurių išgyveno keturi, šeimoje. 1981 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, tiflopedagogas, tiflopsichologas. Studijavo Kijevo M. Gorkio pedagoginio instituto aspirantūroje.

Iki 1981 m. Šiaulių pedagoginio instituto estetinio lavinimo katedros dėstytojas, bet, atsisakius liudyti prieš Mečislovą Jurevičių, pradėtas persekioti Valstybės saugumo, pašalintas iš darbo, uždrausta mokslinė veikla. Dirbo kalviu, grojo kaimo kapelose. Rašė „Lietuvos katalikų bažnyčios kronikai", ją platino.

1988 m. vienas Šiaulių sąjūdžio organizatorių, Šiaulių miesto Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys, Šiaulių sąjūdžio tarybos narys, Sąžinės laisvės ir etikos komisijos pirmininkas, Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo narys, jo Nacionalinių klausimų komisijos narys, „Tremtinio" klubo įkūrėjas, Žydų ir Ukrainiečių kultūros bendrijų atkūrimo iniciatorius. 1989 m. Tautinės dvasios kultūros konferencijos, Žemaičių etnografinės šventės Šiauliuose iniciatorius, žemaitiškų litų ir centų (dizaineris – Vilius Puronas, spaudė – spaustuvė „Titnagas") bei Žemaičių paso idėjos autorius, po šventės – vienas Žemaičių kultūros draugijos „Saulaukis" steigėjų. Vienas Vyskupo Motiejaus Valančiaus blaivystės sąjūdžio iniciatorių ir aktyvistų, Šiaulių tarybos narys.

Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Šiaulių skyriaus narys. Šiaulių Sausio 13-osios brolijos pirmininkas.

Bibliografija
-------------

* Kaip žemaičiai dar kartą Lietuvą gelbėjo / Išsivadavimas. Savastis, Vilnius, 1998 m. p. 122–124.
* Tik mylėti…, eilėraščiai, Litera, 2011 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Albertas Griganavičius. Kazys Alminas. 1990 m. vasario 24 d. Lietuvos Aukščiausiosios tarybos rinkimai
| **Kazimieras Citavičius** |
| --- |
|  |
| Kazimieras Citavičius |
| Gimė | 1841 m. rugpjūčio 5 d.Padubysys, Rusijos imperija |
| Mirė | 1930 m. balandžio 4 d. (88 metai)Vilnius, Antroji Lenkijos Respublika |
| Tėvas | Stanislovas Citavičius |
| Motina | Vincenta Marchlevičiūtė |
| Sutuoktinis (-ė) | Adelė Lopataitė |
|  |
| Veikla | Dvarininkas, sukilėlis, karininkas. |
|  |
|  **Vikiteka** | Kazimieras Citavičius |

**Kazimieras Citavičius** (1841 m. rugpjūčio 5 d. Padubysyje, Rusijos imperija – 1930 m. balandžio 4 d. Vilniuje, Antroji Lenkijos Respublika) – dvarininkas, 1863 m. sukilimo dalyvis.

Biografija
----------

Gimė 1833 m. rugpjūčio 11 d. Padubysyje, tėvas Stanislovas Citavičius, motina Vincenta Marchlevičiūtė. 1855 m. pradėjo mokytis Sankt Peterburgo kadetų mokykloje, baigė 1862 metais. Prasidėjus 1863 m. sukilimui prisijungė prie Jokūbo Geištoro vadovaujamų sukilėlių, vėliau prisijungė prie brolio Zigmanto Citavičiaus vadovaujamų sukilėlių. Po 1863 m. balandžio 6 d. mūšio, kurio metu žuvo brolis, sugebėjo pabėgti ir prisijungė prie Jablonskio pulko, kur pasivadino *Antanu Chrustausku*. 1863 m. balandžio viduryje kautynėse prie Šakviečio buvo sužeistas ir paimtas į rusų nelaisvę. 

Po sunkių galvos sužeidimų buvo gydomas Tauragės, Raseinių ir Kauno ligoninėse. 1865 m. liepos 13 d. buvo išaiškinta jo tikroji tapatybė ir po 1866 m. birželio 25 d. teismo buvo nuteistas sušaudymui, tačiau medicininė komisija vėliau atšaukė šį sprendimą ir K. Citavičius buvo išsiųstas į katorgą Nerčinske. 1874 m. atleistas nuo sunkaus darbo, o 1880 m. leista grįžti į Lietuvą, tačiau dėl finansinio nepritekliaus toliau dirbo įvairiose gamyklose prie Volgos upės bei Maskvos ir Žemutinio Naugardo geležinkelio stotyse, kol galiausiai grįžo į Vilnių, kur įsidarbino Vilniaus žemės banke. Vilniuje susituokė su Adele Lopataite (1864-1924). Už dalyvavimą sukilime apdovanotas Lenkijos Nepriklausomybės kryžiaus ordinu. Mirė 1930 m. balandžio 4 d. Vilniuje, palaidotas Rasų kapinėse.

Nuorodos
--------

* Nuotrauka.

Literatūra
----------

* Szacki P: Cytowicz Kazimierz (1841–1930). W: Polski Słownik Biograficzny tom 4. PAU, 1930, s. 132–133.
* Nasierowski T. Choroba Kazimierza Cytowicza (Antoniego Chrustowskiego) – przypadek katatonii ukazujący trudności diagnostyczno-terapeutyczne oraz myślenie kliniczne w okresie przed Kahlbaumem. „Postępy Psychiatrii i Neurologii". 7 (2), s. 215-234, 1998.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Marebas, Gašas |
| --- |
| Sausa Gašo vaga ties Kasala Sausa Gašo vaga ties Kasala |
| **Ilgis** | 440 km |
| **Baseino plotas** | 15 000 km² |
| **Ištakos** | Eritrėjos kalnynas |
| **Žiotys** | Sudano lygumos |
| **Šalys** | Eritrėja, Etiopija, Sudanas |

**Marebas** (Eritrėjoje ir Etiopijoje) arba **Gašas** (Sudane) – upė Rytų Afrikoje. Prasideda Eritrėjos kalnyne, į šiaurę nuo Amba Takaros. Aukštupyje teka į pietus per Eritrėją, toliau tarp Mai Ambasos ir Belesos žiočių teka Etiopijos-Eritrėjos siena. Vėliau Marebo vaga pasuka į vakarus ir kerta vakarų Eritrėją, eina Eritrėjos-Sudano siena. Užsibaigia rytų Sudano lygumas dengiančiuose smėlynuose netoli Kasalos miesto.

Didžiausi intakai: Obelas (dešinysis), Serena, Belesa, Mai Šavešas, Enguėja (kairieji).

Vaga didžiąją metų dalį sausa, tačiau liūčių sezono metu smarkiai patvinsta. Potvynių metu neša daug dumblo.

Marebas nuo seno sudarė istorinę ribą tarp Bahr Negašo žemės šiaurėje ir Tigrajaus pietuose.
| **Purešas** |
| --- |
| Mokšų (Murunzos) kunigaikštis |
| Gimimo vardas | Purešas |
| Gimė | nežinomanežinoma |
| Mirė | 1241 m.Legnica, dabartinė Lenkija |
| Mokšų (Murunzos) kunigaikštis |

**Purešas** (dar žinomas kaip **Kanazoras Purešas** (mokš. *Каназор Пуреш*) – buvo mokšų (mordvių) lyderis pirmoje XIII a. pusėje. Jis buvo kunigaikštis iš Murunzos kunigaikštystės.

Gyvenimas
---------

Murunzos valdovas Purešas XIII a. 3-ame dešimtmetyje buvo kunigaikščio Jurijaus II ir kumanų chano Kotiano (*Köten*) sąjungininkas prieš Volgos Bulgarijos valdovus ir jų sąjungininkus erzius.

1237 m. rugsėjo mėn. totoriai–mongolai įsiveržė į Murunzą, o Purešas buvo priverstas prisijungti prie mongolų kariaunos žygyje į Europą. Purešo kariai tapo Mongolijos kariuomenės dalimi ir dalyvavo užimant Kijevą, Sandomežą ir Zavichostą. Purešas slaptai susitiko su Henriku II vieną dieną prieš Legnicos mūšį ir susitarė, kad mokšų armija prisijungs prie Silezijos ir Didžiosios Lenkijos karių. Subudajus atskleidė šį sąmokslą, o Purešas, jo sūnus Atamazas ir daugelis mokšų karių buvo nužudyti.

Išnašos
-------

1. ↑  Itinerarium fratris Willielmi de Rubruquis de ordine fratrum Minorum, Galli, Anno gratia 1253. ad partes Orientales

Nuorodos
--------

* Мадуров Д. Ф. События XIII века в истории эрзи и мокши Archyvuota kopija 2012-08-14 iš Wayback Machine projekto.
* Библиотека Мордовской Литературы: Абрамов Кузьма Григорьевич Archyvuota kopija 2019-05-15 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Lizi Pop  ლიზი პოპი |
|  
Lizi Pop 2014 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Liza Džaparidzė |
| Dar žinoma | Lizi Pop |
| Gimė | 2004 m. rugsėjo 19 d. (18 metų) |
| Kilmė | Gruzijos vėliava Gruzija |
| Žanrai | pop, dance-pop, electro |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 2011–dabar |

**Liza Džaparidzė** (gruz. ლიზა ჯაფარიძე; g. 2003 m. rugsėjo 19 d.), geriau žinoma sceniniu vardu **Lizi Pop** (gruz. ლიზი პოპი) – Gruzijos dainininkė.

Biografija
----------

Liza Džaparidzė gimė 2003 m. rugsėjo 19 d. Gruzijoje. Ambicijų nestokojanti atlikėja mėgsta mokytis, sportuoti ir rūpintis gyvūnais. Liza laisvai kalba anglų, rusų ir prancūzų kalbomis bei turi žaliąjį karatė diržą.

Nuo 2011 m. ji aktyviai mokosi vokalo studijoje „BzikebiStudio" su Giga Kukhianidze, kurio dainos yra dalyvavusios vaikų 2008, 2010, 2011, 2012 ir 2013 m. vaikų „Eurovizijos" konkursuose. 2014 m. liepą Gruzijos nacionalinis transliuotojas GPB pasirinko Lizi 2014 m. lapkritį Maltoje vyksiančiame vaikų „Eurovizijos" dainų konkurse. Jame atlikėja atliks kūrinį „Happy Day".

Diskografija
------------

* 2012: *Make-Up!*
* 2013: *Cloud*
* 2014: *Happy Day*

Nuorodos
--------

* Dainos *Happy Day* vaizdo klipas

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**The Smile Shop  *„Give Me Your Smile"*** |  **Gruzijos atstovė vaikų Eurovizijoje**2014 | Po to:**–** |
| Ordubadasazer. *Ordubad* |
| --- |
| *Ordubado panorama* |
|  |
| 

OrdubadasOrdubadas

38°54′29″ š. pl. 46°01′40″ r. ilg.﻿ / ﻿38.90806°š. pl. 46.02778°r. ilg.﻿ / 38.90806; 46.02778﻿ (Ordubadas)Koordinatės: 38°54′29″ š. pl. 46°01′40″ r. ilg.﻿ / ﻿38.90806°š. pl. 46.02778°r. ilg.﻿ / 38.90806; 46.02778﻿ (Ordubadas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+4)------ vasaros: (UTC+5) |
|  |
| **Valstybė** | Azerbaidžano vėliava Azerbaidžanas |
| **Rajonas** | Ordubado rajonas |
|  |
| **Gyventojų** (2008) | 10 372  |

**Ordubadas** – antrasis pagal dydį Nachičevanės respublikos, įeinančios į Azerbaidžano sudėtį, miestas; Ordubado rajono centras.

Mieste yra geležinkelio stotis, nuo kurios iki autonominės respublikos sostinės Nachičevanės yra 88 km. Pats Ordubadas yra padalintas į 5 rajonus:

* Ambaraso
* Kurdtatalio
* Mingiso
* Sar Šehero
* Ucho

Miestas įkurtas XVIII a. Anksčiau jis buvo svarbia šilko kelio dalimi. Ordubadas, išsidėstęs abipus Ordubadchajaus upės, pasižymi unikalia architektūra.

2001 m. spalio 24 d. Ordubadas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo bandomajį sąrašą.

Nuorodos
--------

* UNESCO: Ordubadas
| Margaravos piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Margaravos piliakalnisMargaravos piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 54°29′26.9″ š. pl. 23°59′27.3″ r. ilg.﻿ / ﻿54.490806°š. pl. 23.990917°r. ilg.﻿ / 54.490806; 23.990917Koordinatės: 54°29′26.9″ š. pl. 23°59′27.3″ r. ilg.﻿ / ﻿54.490806°š. pl. 23.990917°r. ilg.﻿ / 54.490806; 23.990917 |

 |
| Vieta | Alytaus rajonas |
| Seniūnija | Alytaus seniūnija |
| Naudotas | I tūkstantmetis - II tūkstantmečio pradžia |
| Žvalgytas | 1953 |
| Registro Nr. | AR54 / 1845 /A70P |

**Margaravos piliakalnis**, *Raudonkalnis, Margirio kalnas, Dubiai, Kederiškės* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Margarava|Margaravos kaime, Alytaus seniūnija. Pasiekiamas važiuojant keliu Panemuninkai – Margarava iki jo pabaigos, pasukus į dešinę, pro sodybas pavažiavus 300 m lauko keliu link Nemuno, keliui leidžiantis į Nemuno slėnį paėjus per lauką 30 m į kairę vakarų kryptimi, yra lauko pakraštyje, krūmuose.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnis yra Nemuno kairiajame krante, aukštumos kyšulyje prie Dubenėlės žiočių. Iš pietryčių ir pietų jį juosia Dubenėlė, iš vakarų – Nemuno slėnis. Aikštelė buvo pailga rytų – vakarų kryptimi, tačiau jau beveik visa nuplauta Dubenėlės. Išliko tik 1 m ilgio ir 6 m pločio jos rytinis kraštas, kurį lanku juosia 18 m ilgio, 13 m pločio pylimas. Jo 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 8 m pločio, iki 1,3 m gylio griovį. Pylimą apardžiusiose duobėse matyti sudegusio molio. Griovį pietrytinėje dalyje apardė jį pagilinęs apkasas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais.

Į rytus yra 0,2 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 8100 m².

Tyrimai
-------

1953 m. piliakalnį ir gyvenvietę žvalgė Istorijos institutas.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Norkūnų II piliakalnis 4 km | Šaltinėnų piliakalnis 6 km | Punios piliakalnis 6,5 km |  |
| Kieliško piliakalnis 7 km |  | Kružiūnų piliakalnis 10 km |
| Aniškio piliakalnis 12 km | Radžiūnų piliakalnis 13 km | Rumbonių piliakalnis 4 km |

Pastaba:   
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 m. t. 2 p. 104 (Nr. 417)

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V. 1973, p. 99
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.1993, p. 58
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų rėdybos piliakalniai su žemėlapiu. Varšuva. 1909, p. 18–19.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 30–31.

Nuorodos
--------

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Margarava