recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Kartala |
| --- |
|  |
|  |
| Šalis | Komorai Komorai |
|  |
| Aukštis | 2361 m |
|  |
| Tipas | skydinis vulkanas |
|  |
| Amžius |
|  |
| Aktyvumas | aktyvus |
|  |
| Paskutinisišsiveržimas | 2006 m. |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.

  |
| **Koordinatės:** | 11°45′0″ p. pl. 43°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.75000°š. pl. 43.35000°r. ilg.﻿ / 11.75000; 43.35000Koordinatės: 11°45′0″ p. pl. 43°21′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.75000°š. pl. 43.35000°r. ilg.﻿ / 11.75000; 43.35000 |

**Kartala** (pranc. *Karthala*) – aktyvus ugnikalnis (skydinis vulkanas) Indijos vandenyne, Komorų salose, Grand Komoro salos pietinėje dalyje. Aukštis 2361 m (aukščiausia šalies vieta). Ugnikalnio šlaitai iki 1800 m aukščio apaugę tropiniais miškais, aukščiau vyrauja krūmynai. Kartalos ugnikalnis nuo XIX a. išsiveržė virš 20 kartų. Dažni išsiveržimai suformavo 3-4 km pločio kalderą. Smarkus išsiveržimas įvyko 2005 m. balandį. Ugnikalnis paskleidė daug pelenų, išdžiovino kalderoje susidariusį ežerą. Paskutinis išsiveržimas įvyko 2006 m. gegužės 29 d.

Nuorodos
--------

* Ugnikalnių duomenų bazė

Kartalos kaldera
|  |
| --- |
| Aleksas Kristensenas  vok. *Alex Christensen* |
|  |
| Biografija |
| Dar žinomas | Alex C. Jasper Forks |
| Gimė | 1967 m. balandžio 7 d. (56 metai)Hamburgas, Vokietijos vėliava Vokietija |
| Žanrai | Techno, eurodance |
| Veikla | dainininkas, prodiuseris |
| Svetainė | alexchristensen.net |

**Aleksas Kristensenas** (vok. *Alex Christensen*; g. 1967 m. balandžio 7 d. Hamburge, taip pat žinomas kaip **Alex C.** ir **Jasper Forks**) – Vokietijos šokių muzikos kompozitorius, prodiuseris ir didžėjus. Buvo vokiečių techno grupės U96 „veidu" 1991−2001 m. laikotarpyje. Vėliau tęsė U96 veiklą kaip solo prodiuseris.

Kartu su Oscar Loya atstovavo Vokietijai 2009 m. Eurovizijos dainų konkurse Maskvoje su daina „Miss Kiss Kiss Bang", kuri užėmė 20 vietą.

Dirbęs su tokiomis grupėmis ir atlikėjais kaip Right Said Fred, N`Sync, Oli. P, Tom Jones, Sarah Brightman, Rollergirl, ATC, Marianne Rosenberg.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Alex Christensen** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Oficiali svetainė

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**No Angels  *„Disappear"*** |  **Vokietijos atstovas Eurovizijoje  (su Oscar)**2009 | Po to:**Lena  *„Satellite"*** |
|  *Alex Schwazer*  |
| --- |
|  |
|  |
| Pilnas vardas | Alex Schwazer |
| Gimė | 1984 m. gruodžio 26 d. (37 metai)  Sterzingas , Italija |
| Atstovauja (-vo) | Italijos vėliava Italija |
|  |
| Rungtys | Sportinis ėjimas |
| Asmeniniai rekordai | 20 km: 1:18:24  50 km: 3:36:04 (NR) |
|  |
| Olimpinės žaidynės |
| **Auksas**1 | **Sidabras**0 | **Bronza**0 | **Suma**1 |
| Pasaulio čempionatas |
| **Auksas**0 | **Sidabras**0 | **Bronza**2 | **Suma**2 |
|  **Europos lengvosios atletikos čempionatas**  |
| **Auksas**0 | **Sidabras**1 | **Bronza**0 | **Suma**1 |
|  |
| Kiti titulai | Nacionalinis čempionas |
| World Athletics profilis: |  |

**Alex Schwazer** (g. 1984 m. gruodžio 26 d.) – Italijos lengvaatletis, kuris specializuojasi sportinio ėjimo rungtyse. šalies olimpinės rinktinės narys.

Biografija
----------

Stambaus masto varžybose sportininkas debiutavo 2004 m. pasaulio sportinio ėjimo taurėje, bet tuomet 50 km ėjimo distancijos nebaigė. Po metų sportininkas įveikė pasaulinį normatyvą ir dalyvavo 2005 m. pasaulio čempionate kur jis pelnė bronzos medalį. 2007 m. sezono metu sportininkas dalyvavo dvejose ėjimo rungtyse 2007 m. pasaulio čempionate. 20 km ėjimo rungtyje sportininkas užėmė aukštą devintą vietą, o 50 km distancijoje Schwazer pelnė antrąjį bronzos medalį. Po metų sportininkas pasaulio ėjimo taurėje laimėjo sidabrą. Sėkmingai pradėjęs sezoną, ėjikas įveikė olimpinį normatyvą ir varžėsi 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. 50 km distancijoje sportininkas iškovojo aukso medalį. Po pertraukos sportininkas į stambiausias varžybas grįžo 2010 m. Europos čempionate sportininkas 20 km ėjime pelnė sidabrinį apdovanojimą.

Pasiekimai varžybose
--------------------

| Metai | Turnyras | Vieta | Pozicija | Rungtis | Rezultatas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Pasaulio čempionatas | Helsinkis, Suomija | 3 | 50 km | 3:41:54 |
| 2007 | Pasaulio čempionatas | Osaka, Japonija | 3 | 50 km | 3:44:38 |
| 2007 | Pasaulio čempionatas | Osaka, Japonija | 9 | 20 km | 1:24:39 |
| 2008 | Olimpinės žaidynės | Pekinas, Kinija | 1 | 50 km | 3:37:09 |
| 2009 | Europos čempionatas | Barselona, Ispanija | 2 | 20 km | 1:20:38 |
|

Nuorodos
--------

* Alex Schwazer IAAF svetainėje Archyvuota kopija 2011-10-04 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Borisas Eliaševičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1881 m. kovo 26 d.Panevėžys, Rusijos imperija |
| Mirė | 1971 m. sausio 9 d. (89 metai)Eupatorija, Ukrainos TSR |
|  |
| Veikla | Dvasininkas, visuomenės veikėjas |

**Borisas Eliaševičius** (1881 m. kovo 26 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1971 m. sausio 9 d. Eupatorijoje, Ukrainos TSR) – Lietuvos karaimų dvasininkas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Gimė 1881 m. kovo 26 d. Panevėžyje. 1892 m. su tėvais išvyko į Maskvą. 1895 m. išvyko mokytis į Eupatorijos karaimų dvasininkų mokyklą. 1903 m. baigęs karinę tarnybą Rusijos imperijos kariuomenėje, pradėjo dirbti mokytoju. 1907–1914 m. buvo Simferopolio karaimų dvasininkas. Vėliau tapo Eupatorijos kenesos dvasininku, įkūrė pirmąjį chorą. 1919–1924 m. laikydavo pamaldas visame Kryme ir Odesoje. 1929 m. dėl sovietų valdžios trukdymo užsiimti religine veikla persikraustė į Maskvą, dirbo įvairius darbus. Po II pasaulinio karo grįžo į Krymą, 1946–1958 m. dirbo Eupatorijos kenesoje. Mirė 1971 m. sausio 9 d. Eupatorijoje.

Literatūra
----------

* Б. С. Ельяшевич. Караимский биографический словарь (с конца VIII в. до 1960 г.). Часть I. // Караимы. 2-e издание. – М.: РАН, 1993.
* Известия караимского Духовного Правления. – 1917. – № 4. – 5 августа.
Koordinatės: 55°14′20″ š. pl. 22°29′8″ r. ilg.﻿ / ﻿55.23889°š. pl. 22.48556°r. ilg.﻿ / 55.23889; 22.48556


| Dargaičių tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Tauragės rajonas) |
| Plotas | 0,148 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,09 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,2 m |
| Didžiausias gylis | 5,4 m |
| Įteka | Įkojis, 5 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Įkojis |

**Dargaičių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Tauragės rajone, 12 km į rytus nuo Tauragės, Gaurės miestelio pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Įkojo upę (Šešuvies intakas) 0,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,73 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 25 m. Kranto linija labai vingiuota. Krantai aukštoki, pietinės tvenkinio dalies - aukšti. Pietinę tvenkinio dalį supa Gaurės miškas, stūkso Kiukiškių piliakalnis, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Rytinėje pakrantėje įsikūręs Dargaičių kaimas. Vakarinėje pakrantėje įkurtos Gaurės miestelio kapinės. Tvenkinio užtvanka eina kelias Nr.4518 (Gauraičiai – Gaurė).

Tvenkinys įrengtas 1976 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
*Kitos reikšmės – Šv. Kryžiaus bažnyčia.*
Koordinatės: 56°19′49″š. pl. 24°42′49″r. ilg.﻿ / ﻿56.3302°š. pl. 24.7136°r. ilg.﻿ / 56.3302; 24.7136

|  Suosto Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Biržų |
| **Savivaldybė** | Biržų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Suostas |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2007 m. |
| **Stilius** | postmodernizmas |

**Suosto Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Suosto kaime, 6 km nuo Lietuvos ir Latvijos valstybių sienos, prie kelio  **190**  Biržai–Germaniškis .

Parapijoje veikia Germaniškio šv. Marijos Magdalenos koplyčia.

Bažnyčia 2011 m.

Istorija
--------

Kunigas Juozas Šarkevičius Suosto dvare 1720 m. pastatė medinę bažnyčią, įrengė 3 altorius ir 8 registrų vargonus. Po J. Šarkevičiaus mirties koplyčioje pamaldas retkarčiais laikydavo Pabiržės kunigas. Dvaro savininkas Koscialkovskis paskyrė bažnyčiai 20 dešimtinių žemės. Apie 1828 m. Suoste apsigyveno kunigas Vincentas Tilvidavičius. Jis padidino koplyčią. Į pristatytą bokštą įkelti 2 varpai (1915 m. išvežti į Rusiją).

1831 m. suimtas ir ištremtas kunigas V. Tilvidavičius. Apie 1860 m. atvyko nuolatinis kunigas Mykolas Januškevičius. Jis pastatė ūkinius trobesius, apie 1862 m. koplyčiai išrūpino filinės bažnyčios teises. Nuo tų metų pradėtos rašyti metrikų knygos. Klebonų Stepono Macejausko ir Jeronimo Viksvos rūpesčiu 1890–1897 m. akmenų mūru aptvertas šventorius. J. Viksva 1897 m. pastatė naują kleboniją, 1898 m. užveisė sodą (bažnyčia turėjo 22 ha žemės).

1902 m. gautas leidimas statyti naują bažnyčią. 1904 m. pastatyta medinė, stačiakampio plano (27 × 12 m) dvibokštė bažnyčia, turėjusi 3 altorius. Kunigo Antano Benesevičiaus rūpesčiu 1938 m. įsigyti 2 varpai. 1944 m. vasarą sudegė bažnyčia, klebonija ir visi ūkiniai pastatai. Po karo pastatyta medinė bažnyčia, savo forma primenanti gyvenamąjį namą. 2001 m. spalio 12 d. bažnyčia sudegė. 

### Naujoji bažnyčia

2004 m. spalio 12 d. padėtas kertinis akmuo naujajai bažnyčiai (arch. Kazys Tamošėtis), kuri pašventinta 2007 m. gegužės 13 d.

Architektūra
------------

Stačiakampio plano, bebokštė bažnyčia su prieangiu.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Suosto Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2009-05-30 iš Wayback Machine projekto.
* Pašventinta iš pelenų prikelta bažnyčia
* Suosto parapija: keletas istorijos štrichų ir dabartis Archyvuota kopija 2017-03-16 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| Sophie Hecquet |
|  
Sophie 1975 m. Eurovizijoje |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Arlette Hecquet |
| Dar žinoma | Jenny Ann, Sophie |
| Gimė | 1944 m. spalio 9 d.  Daksas, Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| Mirė | 2012 m. spalio 28 d. (68 metai)  Paryžius, Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| Veikla | dainininkė, radijo laidų vedėja |

**Sophie Hecquet** (tikrasis vardas *Arlette Hecquet*; g. 1944 m. spalio 9 d. Dakse – m. 2012 m. spalio 28 d. Paryžiuje), buvo prancūzų šansono atlikėja ir radijo laidų vedėja.

1963 metais pasirodė filme „Cherchez l’idole". 1975 m. kaip Monako atstovė 1975 m. „Eurovizijos" konkurse su kūriniu „Une chanson c´est une lettre" užėmė 13 vietą. Dainoje kalbama apie tai, ką labai sunku pasakyti realiame gyvenime, todėl geriau apie tai dainuoti ir kurti eiles.

Vėlesnėje karjeroje Sophie buvo RMC radijo laidų vedėja.

Nuorodos
--------

* Sophie svetainėje Internet Movie Database **(**angl.**)**

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Romuald  *„Celui qui reste et celui qui s'en va"*** |  **Monako atstovė Eurovizijoje**1975 | Po to:**Mary Christy  *„Toi, la musique et moi"*** |
| **Alma Monkauskaitė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1961 m. balandžio 21 d.Dagiai, Mažeikių rajonas |
| Mirė | 2018 m. balandžio 2 d. (56 metai) |
|  |
| Veikla | gydytoja higienistė, visuomenės bei politinė veikėja |
| Partija | 1990 m. LDDP, 2001 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | 1987 m. Vilniaus universitetas, 2004 m. Kauno medicinos universitetas |

**Alma Monkauskaitė** (1961 m. balandžio 21 d. Dagiuose, Mažeikių rajonas – 2018 m. balandžio 2 d.) – gydytoja higienistė, Lietuvos ir Kelmės rajono savivaldybės visuomenės bei politinė veikėja.

Biografija
----------

Gimė tremtinių šeimoje. 1979 m. aukso medaliu baigė Sedos vidurinę mokyklą, 1987 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, gydytoja higienistė epidemiologė. 1990 m. apgynė bendrosios higienos gydytojo I kvalifikacinę kategoriją. 1992 m. stažavosi Magdeburgo medicinos akademijoje, 1997 m. Berlyno Zelendorfo sveikatos centre. 2004 m. neakivaizdžiai baigė Kauno medicinos universiteto magistrantūrą, įgijo visuomenės sveikatos vadybos magistro laipsnį.

1987–1993 m. Kelmės sanitarijos epidemiologijos stoties skyriaus vedėja. 1993–1998 m. Kelmės higienos centro direktorė. 1998–2000 m. Šiaulių visuomenės sveikatos centro Kelmės filialo vyr. gydytoja, 2000–2012 m. direktorė.

1995–2012 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narė. 2000–2003 m. Socialinių reikalų ir sveikatos apsaugos komiteto pirmininkė. 2012–2016 m. LR Seimo narė.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. LSDP Kelmės rajono skyriaus narė.

Nuo 1997 m. Kelmės rajono bendruomenės sveikatos tarybos narė, 2000 m. pirmininkė. Nuo 2004 m. Šiaulių teritorinės ligonių kasos stebėtojų tarybos narė. 2011 m. suteiktas Lietuvos nusipelniusio sveikatos sistemos darbuotojo vardas.

Nuo 1998 m. Rotary klubo narė, 2004–2005 m. pirmininkė.

Palaidota Sedos kapinėse.

Bibliografija
-------------

* Mano kadencija. – Klaipėda: Baltic Printing House, 2017. – 143 p.: iliustr. – ISBN 978-609-460-153-8

Šaltiniai
---------

1. ↑  2016 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
2. ↑  2012–2016 m. Seimo narė
3. ↑
|  |
| --- |
| Daria Kinzer |
|  |
| Biografija |
| Gimė | 1988 m. gegužės 29 d. (35 metai)  Ašafenburgas, Vakarų Vokietijos vėliava Vakarų Vokietija |
| Žanrai | pop, džiazas |
| Veikla | dainininkė |
| Svetainė | dariakinzer.com |

**Daria Kinzer** (g. 1988 m. gegužės 29 d. Ašafenburgas, Vakarų Vokietija) – Kroatijos dainininkė.

Daria gimė Vakarų Vokietijoje kroatės ir vokiečio šeimoje, tačiau užaugo Austrijoje. 2011 metais atlikėja atstovavo Kroatijai 2011 m. „Eurovizijos" dainų konkurse, vykusiame Diuseldorfe, Vokietijoje. „Eurovizijos" pusfinalyje atlikusi dainą „Celebrate", Daria su 41 tašku užėmė 15 vietą. Eurovizinis kūrinys taip pat įrašytas ir vokiečių kalba, pavadinimu „Diese Nacht".

Šiuo metu atlikėja gyvena ir studijuoja Vienoje, Austrijoje. 2013 m. liepos mėn. išleido debiutinį albumą „Zwischen Himmel und Erde".

Diskografija
------------

* 2013: *Zwischen Himmel und Erde*

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2014-05-29 iš Wayback Machine projekto.

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Feminnem  *„Lako je sve"*** |  **Kroatijos atstovė Eurovizijoje**2011 | Po to:**Nina Badrić  *„Nebo"*** |
| ***Superapiplėšimas Milane*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Super rapina a Milano |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Adriano Celentano Piero Vivarelli |
| Scenaristas (-ai) | Mario GuerraVittorio Vighi |
| Vaidina | Adriano Celentano  Claudia MoriIvan Rassimov |
| Metai | 1964 |
| Žanras | veiksmo komedija |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Superapiplėšimas Milane** (it.  *Super rapina a Milano*) – 1964 m. Italijoje sukurta veiksmo komedija, režisūrinis Adriano Celentano debiutas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Adriano Celentano – Seržas
* Claudia Mori – Vanda
* Don Backy – Donas
* Gino Santercole – Džinas
* Detto Mariano – Atas
* Miky Del Prete – Mikis
* Dante Posani – Bilas
* Ivan Rassimov

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Seržas ir penketas jo draugų apiplėšia nacionalinį banką ir pagrobia daugiau kaip milijardą lirų. Policijai apsupus pastatą, jie pasprunka ant stogo buvusiu sraigtasparniu ir nusileidžia už miesto. Persirengę vienuoliais, jie sėda į automobilį ir pasislepia apleistame vienuolyne, ketindami čia praleisti 6 mėnesius, kol viskas nurims. Deja, tai įgyvendinti pasirodo ne taip paprasta: juos aplanko būrys vaikų, kuriuos anksčiau čia gyvenę vienuoliai mokė, todėl nusikaltėliai, nenorėdami sukelti įtarimo, priversti daryti tą patį. Be to, netrukus pas juos atvyksta keli tikri vienuoliai bei daili mergina Vanda, dėl kurios dėmesio varžosi Seržas ir Bilas. Negana to, tirti nusikaltimą pavedama komisarui Sandro Kalaniui, senam Vandos ir Seržo pažįstamui, su kuriuo jie senokai nesimatė. Tikrieji vienuoliai netyčia aptinka lagaminą su pinigais ir nusikaltėliai priversti juos įkalinti rūsyje. Po eilinio konflikto Bilas palieka bendrininkus ir randa naujus kompanionus, kuriems pasiūlo užpulti netikrus vienuolius ir pagrobti visus pinigus.

Tuo metu komisaras Kalanis, apžiūrėdamas mašiną, kurią plėšikai buvo pavogę, aptinka joje pamestą kryželį ir pradeda įtarti, kad nusikaltėliai galėjo persirengti kunigais ar vienuoliais. Paskutinėje filmo scenoje vienuolyne susiduria banko plėšikai, Kalanis ir Bilas su nauja gauja. Po susišaudymo keturi plėšikai ir Vanda su pinigais sėda į automobilį, kuris susprogsta. Lieka tik Seržas, kurį iš šautuvo nušauna... filmo režisierius.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Alanas Maklaudas Kormakas** (angl. *Allan MacLeod Cormack*, 1924 m. vasario 23 d. Johanesburgas, Pietų Afrikos Respublika – 1998 m. gegužės 7 d. Vinčesteris, Masačusetso valstija) – JAV fizikas, Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatas.

Biografija
----------

1944 m. baigęs Keiptauno universitetą, stažavo Kembridžo universitete, tyrė radioaktyviojo helio savybes. Grįžęs į PAR 1950–1956 m. dėstė fiziką Keiptauno universitete. Vėliau išvyko į JAV, dėstė Tafto universitete (Medfordas, Masačusetso valstija), 1968–1976 m. Fizikos katedros vedėjas. Nuo 1966 m. profesorius.

Sukūrė matematinį metodą rentgeno spindulių sugerčiai biologiniuose audiniuose nustatyti. Anglų fizikas Gotfris Haunsfieldas šį metodą patobulino ir pavadino kompiuterine tomografija.

1979 m. Nobelio fiziologijos ir medicinos premija su Godfriu Haunsfildu.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Grenlandijos ekonomika** paskutiniojo XX a. dešimtmečio pradžioje jautė šiokią tokią krizę, tačiau 1993 m. reikalai pasitaisė. Dar devintojo dešimtmečio pabaigoje Grenlandijos valdžia ėmė vykdyti griežtą fiskalinę politiką, kuri padėjo sukurti biudžeto proficitą ir išlaikyti žemą infliaciją. 1990 m. Grenlandijoje užfiksuotas užsienio prekybos deficitas, nes tais metais saloje buvo uždarytos paskutinės švino ir cinko kasyklos.

Grenlandijos ekonomika išlieka priklausoma nuo žuvų, banginių ir tekstilės eksporto, bei materialinės paramos iš Danijos valdžios, kuri sudaro apie pusę Grenlandijos biudžeto. Vyraujantį vaidmenį ekonomikoje užima viešasis sektorius, įskaitant visuomeninės priklausomybės įmones bei savivaldybes.

Šiuo metu įvairios bendrovės tiria Grenlandijos angliavandenilio ir mineralų telkinius. Taip pat nuo 2002 m. tarptautinės naftos bendrovės siekia bendradarbiauti su Grenlandijos naftos kompanija NUNAOIL. 2007 m. pradžioje spaudoje pasirodė pranešimų, jog dvi tarptautinės aliuminio bendrovės svarsto apie galimybę saloje statyti savo lydyklas ir jas aprūpinti Grenlandijos hidroenergija.

Turizmas - vienintelis sektorius, artimiausiu laikotarpiu prognozuojantis užtikrintas pajamas, tačiau ir jis yra ribojamas trumpo vasaros sezono bei didelių kelioninių išlaidų. Nuo 2007 m. gegužės iki 2008 m. balandžio kompanijos "Air Greenland" ir "Continental Airlines" vykdė tiesioginius skrydžius iš Grenlandijos į rytinę JAV pakrantę, tačiau šiuo metu jie yra nutraukti.
Moteris aukštielninka deginasi saulėje
Aukštielninka (angl. *supine position*) ir kniūbsčia (angl. *prone position*) pozos.
**Aukštielninko poza** (angl. *supine position*) – gulinčio žmogaus poza, kai gulima ant nugaros veidu į viršų. Priešinga gulinčiojo poza yra kniūbsčio poza.

Chirurgijoje operuojant aukštielninkus operuojamuosius lengvai prieinamos pilvo ir krūtinės ertmės. Taip pat būna patogu operuoti galvą, kaklą ir galūnes.

Anatominiais terminais žmogaus aukštielninka poza apibūdinama taip: dorzalinė (nugarinė) pusė žemyn, ventralinė (pilvinė) – aukštyn.

Pusiau aukštielninkas
---------------------

Mokslinėje literatūroje terminas angl. *semi-supine* 'pusiau aukštielninkas, pusiau gulomis' paprastai reiškia padėtį, kai gulinčiojo kūno dalis aukščiau juosmens yra ne horizontali, o sudaro apie 45° ar panašų kampą su apatine kūno dalimi. Aleksanderio technikoje (angl. *Alexander technique*) poza *semi-supine* yra aukštielninka poza, kai keliai yra sulenkti, o padai ir kūno dalis virš juosmens liečia horizontalų paviršių.

Ryšys su staigios kūdikių mirties sindromu
------------------------------------------

Manoma, kad kūdikių mirtingumas dėl staigios kūdikių mirties sindromo sumažėjo kūdikius ėmus guldyti miegoti aukštielninkus. Tai aiškinama tuo, kad:

* kniūbsčiai (ant pilvo) miegančių kūdikių kvėpuojamame ore būna daugiau anglies dvideginio.
* turi ne visai susiformavusius centrinius chemoreceptorius, todėl jų organizmas nesugeba tinkamai sureaguoti į prasidedančią kvėpuojamąją acidozę.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Kniūbsčio poza

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aukštielninko poza** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Rothrock, J. C. (2007) *Alexander’s Care of the Patient in Surgery 13th Ed.* Mobsy Elsevier: St Louis, Missouri. p. 148.
2. ↑  Petropoulou, E; Lancellotti, P; Piérard, LA. (2006) "Quantitative analysis of semi-supine exercise echocardiography--influence of age on myocardial Doppler imaging indices. "Acta Cardiol. 2006 Jun;61(3):271-7
*Kitos reikšmės – Kontų valsčius.*
Koordinatės: 52°34′š. pl. 22°56′r. ilg.﻿ / ﻿52.56°š. pl. 22.93°r. ilg.﻿ / 52.56; 22.93

| Kontų valsčius |
| --- |
| Laikotarpis: 1919 – 1934 m. |
| 


 |
| Apytikrė valsčiaus vieta dabartinės Lenkijos žemėlapyje |
| **Adm. centras:** | Kontai,  Hornovas |
|  |
| Lenkija Lenkija |
| Balstogės vaivadija | Bielsko apskritis (1919–1934) |
|  |
|  |
|  |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Kontų valsčius** (lenk. *gmina Kąty*) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Kontai, vėliau – Hornovas.

Istorija
--------

Įkurtas po I pasaulinio karo ir priklausė Bielsko apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1931 m. spalio 1 d. prie valsčiaus prijungta dalis Grodzisko valsčiaus kaimų. 1934 m. spalio 1 d. valsčius buvo panaikintas, jo kaimai išdalinti Bockų, Grodzisko, Mileičycių ir Semiatyčių ir valsčiams.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dz.U. 1931 nr 66 poz. 547 Archyvuota kopija 2016-12-23 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Dz.U. 1934 nr 70 poz. 675 Archyvuota kopija 2015-04-29 iš Wayback Machine projekto.
**Grenados politinė sistema** yra parlamentinė atstovaujamoji demokratinė monarchija su dvipartine sistema. Vykdomąją valdžią sudaro šalies vadovas karalius Karolis III, jo atstovas generalgubernatorius ir ministro pirmininko vadovaujama vyriausybė. Įstatymų leidžiamąją - dviejų rūmų parlamentas. Šalis yra Tautų Sandraugos narė.

Vykdomoji valdžia
-----------------

Vykdomąją valdžią sudaro šalies vadovas karalius Karolis III, jo atstovas generalgubernatorius ir ministro pirmininko vadovaujama vyriausybė, kurią sudaro 14 ministerijų. Ministru pirmininku dažniausiai išrenkamas valdančiosios partijos lyderis. Generalgubernatorius skiriamas ministro pirmininko siūlymu.

Įstatymų leidžiamoji valdžia
----------------------------

Grendados parlamentas yra sudarytas iš dviejų rūmų: Senato ir Atstovų Rūmų. Į Atstovų Rūmus kas penkerius metus renkama 15 narių pagal mažoritarinę sistemą. Į 13 vietų turintį Senatą 10 narių skiriami ministro pirmininko, o 3 - opozicijos lyderio.

Po paskutinių 2008 metais vykusių rinkimų Atstovų Rūmuose daugumą turi Nacionalinis Demokratinis Kongresas. Opozicijoje - Naujoji Nacionalinė partija.

Įstatymų leidyboje dalyvauja abieji rūmai. Atstovų Rūmuose paruošti įstatymų projektai keliauja į Senatą, kuris gali juos arba patvirtinti, arba grąžinti atgal ir reikalauti pataisymų. Įstatymas įsigalioja sulaukus abiejų rūmų pritarimo ir pasirašius generalgubernatoriui.

Narystė tarptautinėse organizacijose
------------------------------------

Tarptautinės organizacijos, kurioms priklauso Grenada: Tautų Sandrauga, OECS, CDB, FAO, G-77, Interpol, JTO, PSO, UPU, UNESCO, UNCTAD, IFAD, IFC, ILO, IMO, IBRD, TVF, CARICOM ir kt.

Nuorodos
--------

* Oficialus Grenados valdžios institucijų tinklalapis

Išnašos
-------

1. ↑  Office of the Governor General Archyvuota kopija 2017-12-18 iš Wayback Machine projekto. Government of Grenada
2. ↑  Houses of Parliament Archyvuota kopija 2018-06-04 iš Wayback Machine projekto. Government of Grenada
| Končedarja |
| --- |
| Upė Korloje Upė Korloje |
| **Ilgis** | 550 km |
| **Baseino plotas** | 184 400 km² |
| **Vidutinis debitas** | 36 m³/s |
| **Ištakos** | Bagraškiolis |
| **Žiotys** | Lobnoras, Tarimas |
| **Šalys** | Kinijos vėliava Kinija |

**Končedarja** (kin. 孔雀河, pinyin: *Konqi* – 'povų upė', uig. كۆنچى دەرياسى = *Kɵnqi dəryasi*) – upė vakarų Kinijoje, Sindziange. Išteka iš Bagraškiolio ežero, telkšančio Tian Šanio prieškalnėse, maitinamo Kaidu upės. Pradžioje teka šių kalnų rytiniais pakraščiais, ties Geležinių vartų perėja kerta kalnus, vėliau teka pro Tarimo lygumą. Žemupyje skaidosi į daugybę atšakų, protakų, nuolat keičia vagą. Įteka tai į Tarimo upę, tai į Lobnoro ežerą, kurio lygis labai priklauso nuo Končedarjos.

Prie upės įsikūrę Korlos, Tašidiano miestai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 223
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Greitkelis Suomijoje
**Suomijos transportas** yra gerai išvystytas. 2005 metais, Suomija turėjo 78 186 km kelių, iš kurių 50 616 km asfaltuoti. Bendras automagistralių ilgis buvo 653 km. Pagrindiniai tarptautiniai šalies vartai yra Helsinkio-Vantos oro uostas, su daugiau nei 13 milijonų keleivių. Bendras geležinkelių ilgis – 5 794 km.

Keliai
------

Suomijos keliai yra populiariausias būdas keliauti po šalį, ypač į nuošalesnes kaimo vietoves, kur nėra geležinkelių linijų. Šalyje yra 78 000 km kelių, iš kurių dauguma asfaltuoti. Pagrindinių kelių yra apie 13 000 km. Tankiausias tinklas yra pietuose. Pirmieji greitkeliai buvo pastatyti XX amžiaus 7-as dešimtmetį. Dabar jų yra apie 700 km.

Didžiausias greitis greitkeliuose yra 120 km/h vasarą ir 100 km/h žiemą. Pagrindiniai keliai dažniausiai turi greičio apribojimus nuo 80 km/h iki 100 km/h. Miestuose, greitis ribojamas nuo 30 km/h iki 60 km/h.

Geležinkeliai
-------------

Helsinkio centrinė geležinkelio stotis
Šalyje yra 5 794 km geležinkelių, su 1524 mm vėže. Suomijos geležinkelių sistema priklauso „VR Group". Geležinkeliai aptarnauja visus pagrindinius miestus ir daug kaimo vietovių.

Suomijoje taip pat yra greiti Pendolino traukiniai, kurie iš Helsinkio aptarnauja Joensū, Kuopiją, Oulu, Tamperę ir Turku.

Helsinkyje ir jo apylinkėse veikia trys miesto geležinkelių sistemos: tramvajai, Helsinkio metro ir VR priemiestiniai traukiniai.

### Susisiekimas geležinkeliais su kaimyninėmis valstybėmis

* Švedijos vėliava Švedija – ne (skirtingos vėžės)
* Norvegijos vėliava Norvegija – nėra
* Rusijos vėliava Rusija – taip (nedideli vėžių pasikeitimai)

Oro uostai
----------

Šalyje yra 21 oro uostas, kurie gabena keleivius. Pagrindinis šalies oro uostas, pagal keleivių skaičių yra Helsinkio-Vantos oro uostas, antras pagal keleivių skaičių – Oulu oro uostas. Kiti didieji oro uostai – Turku oro uostas ir Tamperės oro uostas.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • REuropos transportas pagal šalis |
| --- |
|  |
| 
Airija · Albanija · Andora · Armėnija · Austrija · Azerbaidžanas · Baltarusija · Belgija · Bosnija ir Hercegovina · Bulgarija · Čekija · Danija · Estija · Graikija · Gruzija · Islandija · Ispanija · Italija · Jungtinė Karalystė · Juodkalnija · Kazachstanas · Kosovas · Kroatija · Latvija · Lenkija · Lichtenšteinas · Lietuva · Liuksemburgas · Makedonija · Malta · Moldavija · Monakas · Norvegija · Nyderlandai · Portugalija · Prancūzija · Rumunija · Rusija · San Marinas · Serbija · Slovakija · Slovėnija · Suomija · Švedija · Šveicarija · Turkija · Ukraina · Vatikanas · Vengrija · Vokietija |

 |
| Altmarko paliaubos |
| --- |
| Priklauso: ATR-Švedijos karas (1600-1629) |
| Paminklinis akmuo Altmarke (dabar – Stary Targ) |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1629 m. rugsėjo 25 d. |
| Vieta | Altmarkas, netoli Gdansko |
| Rezultatas | Faktiškai užbaigtas karas |

 |
| Konflikto šalys |
|  Švedija |  ATR |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Gustavas II Adolfas | Zigmantas Vaza |

**Altmarko paliaubos** – sutartis, sudaryta 1629 m. rugsėjo 25 d. Altmarke, netoli Gdansko, tarp ATR ir Švedijos. Sutartis praktiškai užbaigė ATR-Švedijos karą (1600-1629).

Priežastys
----------

Paliaubų sudarymą lėmė Švedijos pralaimėtas Tričianos mūšis, kuriame Šventosios Romos imperija vos nepaėmė belaisviu paties karaliaus Gustavo II Adolfo.

ATR Seimas nesutiko rinkti naujų mokesčių imperijos armijai finansuoti, todėl Lenkijos karalius irgi sutiko dėl paliaubų.

Paliaubų sąlygos
----------------

Švedija išlaikė Livonijos (iš šiaurę nuo Dauguvos upės - Vidžemę) ir Vistulės upės žiočių kontrolę. ATR atiteko Latgalija.

Švedija turėjo pasitraukti iš didžiosios Prūsijos kunigaikštystės dalies, tačiau išlaikė pajūrio miestus. ATR taip pat atgavo kitas švedų nuo 1625 m. užimtas teritorijas.

Švedija šešeriems metams gavo teisę į 2/3 visų muitų prekybos laivais per ATR ir Prūsijos kunigaikštystės uostus kaip kad Danzigas, Elbingas. Šias pajamas Švedija naudojo finansuodama savo dalyvavimą Trisdešimties metų kare.

Tolesni įvykiai
---------------

Paliaubų terminui pasibaigus 1635 m. rugsėjo 12 d. buvo sudaryta Štumsko taikos sutartis.

Šaltiniai ir nuorodos
---------------------

* Skanuota sutartis Scan of the treaty at IEG Mainz Archyvuota kopija 2011-07-19 iš Wayback Machine projekto. Annotated edition of the treaty at IEG Mainz Archyvuota kopija 2011-07-19 iš Wayback Machine projekto.
* Chronology of Sweden Archyvuota kopija 2006-08-21 iš Wayback Machine projekto.
* History of Latvia: A Brief Synopsis Archyvuota kopija 2006-10-04 iš Wayback Machine projekto.
**Alma Radvilė** (g. 1970 m. rugpjūčio 25 d. Survilai, Raseinių raj. – m. 2022 m. gruodžio 18 d.) – medikė, edukologė, socialinė pedagogė-metodininkė, valstybės tarnautoja, visuomeninkė.

Biografija
----------

A. Radvilė gimė 1970 m. rugpjūčio 25 d. Raseinių rajono Ariogalos apylinkės Survilų kaime Bronės ir Česlovo Radvilavičių šeimoje. Baigusi Ariogalos vidurinę mokyklą (dabar – Ariogalos gimnazija) 1991 m. baigė Kauno aukštesniąją medicinos mokyklą ir įgijo medicinos felčerės specialybę.

2001 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą ir įgijo edukologijos bakalauro laipsnį, pradinių klasių mokytojo kvalifikaciją.

2003 m. ten pat įgijo edukologijos (socialinių institucijų vadybos) magistro laipsnį. 1991–1994 m. dirbo Raseinių rajono Požečių felčerių punkto vedėja. 1996–2002 m. – Raseinių rajono Butkiškės pradinės mokyklos pradinių klasių mokytoja. 2002–2005 m. – Raseinių rajono Skaraitiškės pagrindinės mokyklos direktorė.

Nuo 2005 m. dirbo Raseinių pedagoginėje psichologinėje tarnyboje socialine pedagoge. 2011 m. jai suteikta socialinio pedagogo metodininko kvalifikacinė kategorija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žymi Lietuvos visuomenininkė
2. ↑  Švietimo darbuotoja Alma Radvilė
3. ↑  Mirė medikė, edukologė Alma Radvilė

Nuorodos
--------
**Juozas Manelis** (1935 m. liepos 10 d. Salamiestis – 1986 m. sausio 18 d. Travis, Kalifornijos valstija, palaidotas Arlingtono kapinėse) – JAV gydytojas kardiochirurgas, medicinos daktaras, pulkininkas.

Biografija
----------

Tėvas Vitas Manelis. 1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją, 1948 m. atvyko į JAV. 1960 m. baigė Ilinojaus universiteto medicinos mokyklą. 1960 m. medicinos daktaras. Vašingtono, Hiustono, Klyvlendo klinikose tobulinosi širdies ir kraujagyslių chirurgijos srityje. Nuo 1960 m. tarnavo JAV kariuomenėje, dirbo chirurgu JAV kariuomenės ligoninėje Frankfurte prie Maino, vadovavo JAV kariuomenės ligoninei ir jos Chirurgijos skyriaus Saigone (Vietnamas), vėliau – JAV karinių pajėgų medicinos centrų Krūtinės ląstos chirurgijos skyriams. JAV aukštosiose mokyklose 1977–1986 m. dėstė širdies ir kraujagyslių chirurgiją; nuo 1983 m. pulkininkas, profesorius. Tyrė lazerio taikymą kardiochirurgijoje, tobulino moderniosios chirurgijos techniką, parašė šios srities mokslinių straipsnių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Juozas Manelis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 199 psl.
*Kitos reikšmės – Juozas Marcinkevičius.*
**Juozas Marcinkevičius** (1946 m. sausio 1 d. dab. Prienų rajone, Gerulių k. – 2019 m. birželio 6 d. Vilniuje) – poetas, prozininkas, dramaturgas.

Biografija
----------

J. Marcinkevičius 1968 m. baigė Kauno medicinos institutą. Dirbo Kauno klinikose moksliniu bendradarbiu, Lietuvos radijo ir televizijos komitete, „Lėlės" teatro literatūrinės dalies vedėju, „Nemuno", „Mūsų gamtos", „Kauno tiesos", „Vilties" redakcijose. Vėliau visą gyvenimą paskyrė literatūrai.

Kūryba
------

Nuo 1970 m. buvo Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

1969 m. debiutavo su eilėraščių rinkiniu „Rudens šalys". Iš viso išleido septyniolika knygų, tarp jų poezijos rinkinius "Bronzos amžius", "Buvimas", "Ruduo, Rugsėjis, Rūdys". Rašė apysakas ir apsakymus "Mirties nebūna atsitiktinė", "... neleisk numirti vasarą" bei knygas vaikams, pjeses teatrams, radijo ir televizijos spektakliams.

Lietuvos teatrai pastatė daugiau nei 20 J. Marcinkevičius sukurtų pjesių: „Čičinskas", „Saulė ir jos žemė", „Erelnyčia", „Šiąnakt ir visada", „Vegetaras", „Mamutienos valgytojai", „Užpustyta tėvynė", „Sokrato teismas", „Poezija ir meilė Lesbo saloje", „Keistuolių akademija", „Nuotykiai Melagių saloje" ir kt. 2007m. sukūrė literatūrinį scenarijų "Broliai įveikę Europą" ("Žalgiris - geležies diena"), kuris laimėjo Kultūros ministerijos istorinio filmo konkursą.

Savo kūryboje daugiausia dėmesio skyrė Lietuvos istorijai ir jos asmenybėms. Kėlė gyvenimo prasmės, žmogaus, gyvenančio konkrečiame istoriniame laike, veiksmų ir atsakomybės už juos klausimus.

Įvertinimas
-----------

* 1987 m. Boriso Dauguviečio premija už pjesių knygą „Paukščių ir žmonių lizdai".
* 1997 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis.

Bibliografija
-------------

* Rudens šalys: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1969.
* Kai riestainiais lijo: pjesė. – Vilnius: Vaga, 1974.
* Čičinskas: draminė poema. – Vilnius: Vaga, 1976.
* Miško pasakos: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1977.
* Bronzos amžius: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1978.
* Keistuolių akademija: pjesės. – Vilnius: Vaga, 1980.
* Juokų diena: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1981.
* Žemaitis, valdovė, inspektorius ir kiti: pjesė. – Vilnius: Vaga, 1982.
* Buvimas: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1983.
* Saulė ir jos žemė: drama-poema. – Vilnius: Vaga, 1985.
* Paukščių ir žmonių lizdai: pjesės. – Vilnius, 1986.
* Mirties pokeris: AMVC spec. agento nuotykiai. – Kaunas: Europa, 1995.
* Mirtis nebūna atsitiktinė: detektyvinės apysakos ir apsakymai. – Vilnius: Vaga, 1995.
* Millenium: eilėraščiai. – Kaunas: Kauno medicinos universiteto Spaudos ir leidybos centras, 2003.
* Melagių saloje: princo, bocmano ir jungos nuotykiai: nuotykinės pasakos. – Vilnius: Vaga, 2005.
* …neleisk numirti vasarą…: keli gyvenimai ir vienatinė nebūtis: apsakymai. – Vilnius: Vaga, 2006.
* Ruduo. Rugsėjis. Rūdys…: eilėraščių rinktinė. – Vilnius: Vaga, 2007.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  Netektis: išėjo lietuvių rašytojas Juozas Marcinkevičius
**Alternatyvios investicijos** – kitos nei klasikinės akcijų ir obligacijų investicijos. Alternatyvios investicijos dėl savo brangumo, investicijų masto ir žinių reikalavimo tradiciškai yra pasiekiamos tik instituciniams investuotojams. Šių investicijų rizika yra didelė, nes investavimo rezultatai gali stipriai nukrypti nuo kapitalo rinkų tendencijų.

Prie alternatyvių investicijų priskiriamos investicijos į nekilnojamąjį turtą, pramoninius ir tauriuosius metalus, žemės ūkio produktus, užsienio valiutas, struktūrizuotus finansinius produktus, išvestines finansines priemones, privatų kapitalą, emocinį turtą bei labai specifinių strategijų investicijos. Investavimo strategijos gali būti įvairios – nuo investavimo priešinga rinkos judėjimui kryptimi (angl. *short selling*; vertybinių popierių pardavimas skolon) iki aktyvaus vertybinių popierių kainų svyravimų panaudojimo (angl. *high-frequency trading*).

Alternatyvių investicinių produktų sektorius
--------------------------------------------

Alternatyvių investicinių produktų sektorių sudaro nekilnojamojo turto, biržoje prekiaujami, apribotos rizikos ir privataus kapitalo fondai. 

Šis sektorius teikia turto valdytojams didesnių diversifikavimo galimybių, žada didesnį pelną investuotojams ir apskritai gali padidinti bendrą rinkos likvidumą. Tačiau alternatyvios investavimo strategijos yra sudėtingesnės, o jų rizikos lygis yra didesnis, nei įprastų investavimo priemonių.

Dalyvavimas privataus kapitalo fonduose (angl. *private equity funds*) reikalauja ilgalaikio įsipareigojimo skirti investicijas fondui ir aktyvaus dalyvavimo jų valdyme. Tačiau privataus kapitalo fondai susiduria su papildomais sunkumais dėl mokesčių, o daugelis tokių fondų struktūrų nėra savitarpiškai valstybių narių pripažįstamos. Apribotos rizikos fondai (angl. *hedge funds*) naudoja įvairias investavimo strategijas ir priemones, jų nevaržo teisinė veiklos reglamentacija, būdinga įprastiniams investiciniams fondams.

Nacionalinių teisės aktų skirtumai kelia reguliavimo sistemos fragmentacijos pavojų, o tai gali kliudyti šios rūšies verslo įmonių vystymuisi. Šiam sektoriui plečiantis, ypač jei Europos mažmeniniams investuotojams taps labiau prieinami alternatyvūs investavimo produktai, bus vis didesnis nuoseklios ir aiškios strategijos dėl šio sektoriaus Europos lygmeniu poreikis.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Hojvikasfar. *Hoyvík* |
| --- |
|  |
|  |
| 

HojvikasHojvikas

62°1′32″ š. pl. 6°45′32″ v. ilg.﻿ / ﻿62.02556°š. pl. 6.75889°r. ilg.﻿ / 62.02556; 6.75889﻿ (Hojvikas)Koordinatės: 62°1′32″ š. pl. 6°45′32″ v. ilg.﻿ / ﻿62.02556°š. pl. 6.75889°r. ilg.﻿ / 62.02556; 6.75889﻿ (Hojvikas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Farerų vėliava Farerai |
| **Regionas** | Streimojaus regionas |
| **Savivaldybė** | Torshauno savivaldybė |
|  |
| **Gyventojų** (2011 m.) | 3 633  |
|  |
| **Pašto kodas** | FO 188 |
|  **Vikiteka** | Hojvikas |

**Hojvikas** (far. *Hoyvík*, dan. *Højvig*) – trečias pagal dydį Farerų miestas. Sujungtas su Torshaunu. Hojvike yra gimnazija, Farerų istorijos muziejus. Pirmoji bažnyčia buvo baigta statyti 2007 m.

Manoma, kad Hojvikas yra sena gyvenvietė. Išlikusi XVII a. ferma. Dabar ferma veikia kaip muziejus po atviru dangumi.

Hojviko istorijos muziejuje 2005 m. buvo pasirašyta laisvosios prekybos sutartis tarp Farerų ir Islandijos, todėl šis susitarimas žinomas *Hojviko susitarimo* pavadinimu.

Iki XIX a. vidurio Hojvike buvo tik viena ferma. Po Antrojo pasaulinio karo netoli fermos buvo pastatyta daugiau namų. Miestelio populiacija išaugo XX a. 9-ojo dešimtmečio pirmoje pusėje.

Jógvan Waagstein: Kýrdalur í Hoyvík 1930 (Hojvikio kaimas).
**Biržų rajono taryba** – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – **Biržų rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Biržų rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Biržų rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Rinkimai įvyko 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d.

Tarybos nariai
--------------

* Kęstutis Armonas
* Vytautas Stasys Čiuplinskas
* Povilas Gasiulis
* Vytautas Zurba – tarybos pirmininkas

Veikla
------

Biržų rajono valdytojais buvo paskirti 1990–1994 m. Jonas Jonušys, 1994–1995 m. Regimantas Ramonas.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Nunarput utoqqarsuanngoravit** (liet. *Mūsų šalie, kas tapo toks senas*) – Grenlandijos valstybinis himnas. Lyriką sukūrė Henrikas Lundas, o muziką Jonathanas Petersenas. Himnas oficialiai priimtas 1916 m. Yra taip pat ir kitas Grenlandijos himnas "Nuna asiilasooq" *(Didelio Ilgio Žemė)*, kuris 1979 m. buvo taip pat oficialiai įteisintas vyriausybės.

Himnas
------

Nunarput, utoqqarsuanngoravit niaqqut ulissimavoq qiinik.
Qitornatit kissumiaannarpatit tunillugit sineriavit piinik.
Akullequtaasut merlertutut ilinni perortugut tamaani
kalaallinik imminik taajumavugut niaqquit ataqqinartup saani.
Atortillugillu tamaasa pisit ingerlaniarusuleqaagut
nutarterlugillu noqitsigisatit siumut, siumut piumaqaagut.
Inersimalersut ingerlanerat tungaalitsiterusuleqaarput,
oqaatsit "aviisit" qanoq kingunerat atussasoq erinigileqaarput.
Taqilluni naami atunngiveqaaq, kalaallit siumut makigitsi.
Inuttut inuuneq pigiuminaqaaq, saperasi isumaqaleritsi.

Laisvas vertimas į lietuvių kalbą
---------------------------------

Mūsų šalis, kuri taip paseno jūsų galva yra viskas apimta baltais plaukais.
Visada laikytas mumis, jūsų vaikais, jūsų krūtinėje ir davė mums jūsų pakrančių turtą.
Kaip viduriniai vaikai šeimoje mes sužydėjome čia Kalaallit,
mes norime kviesti save prieš jūsų išdidžią ir garbingą galvą.
Su degančiu noru išvystyti, ką jūs turite duoti, atnaujinimas,
nunešdamas jūsų mūsų noro kliūtis pasislinkti, persiųsti.
Brandžių visuomenių kelias yra mūsų aistringas tikslas gauti;
padarinys kalbos ir laiškų mes ilgai pastebėti.
Kuklumas nėra tikslas, Kalaallit pabunda ir didžiuotis!
Vertas pagarbos gyvenimas yra mūsų tikslas; drąsiai užimkite poziciją.

Nuorodos
--------

Wikisource
Puslapis Vikišaltiniuose:
***Grenlandijos himnas***

* Grenlandijos himnas (garsas)
Holenšteino urvo liūtažmogis
**Holenšteino urvo liūtažmogis** (vok. *Löwenmensch vom Hohlenstein-Stadel*) – priešistorinė skulptūra, rasta pietų Vokietijoje, Švabijos Alpėse esančiame Holenšteino urve. Šis vėlyvojo paleolito artefaktas laikomas seniausia pasaulyje zoomorfine skulptūra bei seniausiu neginčytinu figūratyvinio meno dirbiniu. Pagal kultūrinio sluoksnio, kuriame šis dirbinys rastas, datavimą Holenšteino urvo liūtažmogis sukurtas maždaug prieš 40 000 metų ir siejamas su Orinjako kultūra. Dirbinys išraižytas titnaginiu peiliu iš dramblio kaulo (tiksliau, iš gauruotojo mamuto kaulo), yra 29,6 cm aukščio, 5,6 cm pločio, 5,9 cm storio.

Holenšteino urvo liūtažmogis rastas 1939 m. bet dėl prasidėjusio karo užmirštas ir vėliau atrastas iš naujo. 1997–1998 m. urve dar rasta skulptūros nuolaužų. Keletas mažesnių liūtažmogių taip pat rasta pietų Vokietijoje, panašių motyvų turi vėlyvesni Prancūzijos uolų piešiniai. Panašu, kad liūtažmogio motyvas buvo svarbus vėlyvojo paleolito pasaulėžiūroje.

Radinys saugomas Ulmo muziejuje.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Priešistorinis menas
* Holefelso venera
* Sfinksas
* Narasimha

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2016-11-16 iš Wayback Machine projekto.
| **Juozas Mažeika** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1952 m. gruodžio 4 d. (70 metų)Kūlupėnai, Kretingos rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Aldona |
| Vaikai | Jūratė, Gediminas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kretingos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | Tėvynės sąjunga-Lietuvos krikščionys demokratai |
|  |
| Alma mater | 1982 m. Lietuvos kūno kultūros akademija |

**Juozas Mažeika** (g. 1952 m. gruodžio 4 d. Kūlupėnuose, Kretingos rajonas) – Lietuvos ir Kretingos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1982 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, treneris.

1974–1991 m. Kūlupėnų Motiejaus Valančiaus pagrindinės mokyklos kūno kultūros mokytojas. 

1991–1997 m. Kūlupėnų Motiejaus Valančiaus pagrindinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas ugdymui. 

1997–2005 m. Kūlupėnų Motiejaus Valančiaus pagrindinės mokyklos direktorius. 

2003–2009 m. Kretingos rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

2009 – 2019 m. Kretingos rajono savivaldybės meras.

Nuo 1990 m. aktyvus visuomenės ir rajono politinio gyvenimo lyderis: Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų skyriaus pirmininkas (nuo 2000 iki 2019 m.), 1990–1995 m. Kretingos rajono Kūlupėnų apylinkės tarybos pirmininkas, 1995–1997 m. ir nuo 2000 m. iki dabar – Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys, 2004–2009 m. dirbo mero pavaduotoju, 2009–2019 m. ėjo Kretingos rajono savivaldybės mero pareigas. Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos, Klaipėdos regiono plėtros tarybos narys, ženkliai prisidėjęs prie pajūrio regiono politikos formavimo ir plėtros, inicijavęs ir bendrus regionu mastu vykdomus projektus. 

2019 m. už nuopelnus Lietuvos savivaldai, jos plėtrai bei stiprinimui apovanotas Lietuvos savivaldybių asociacijos (LSA) įsteigtu „Auksinės krivūlės riterio" ženklu.

Sporto klubo „Kūlupėnai" pirmininkas, Kretingos raj. kūno kultūros mokytojų asociacijos pirmininkas. Sutuoktinė Aldona, vaikai Jūratė, Gediminas..

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-14 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
| Grenadinų parapija*Grenadines Parish* |
| --- |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-4)------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** | Sent Vinsento ir Grenadinų vėliava Sent Vinsentas ir Grenadinai |
| **Administracinis centras** | Port Elizabetas |
|  |
| **Gyventojų** (2012) | 10 234 |
| **Plotas** | 44 km² |
| **Tankumas** (2012) | 233 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | VC-06 |

**Grenadinų parapija** (angl. *Grenadines Parish*) – administracinė parapija Sent Vinsente ir Grenadinuose, apima šaliai priklausančią šiaurinę Grenadinų salyno dalį. Administracinis centras – Port Elizabetas.

Į parapijos sudėtį patenka šios salos: Bekija, Mero, Kanuanas, Junionas, Palmių sala, Miustikas, Batovija, Baliso, Mažasis Sent Vinsentas, Tobago rifai, Kvatras, Mažasis Miustikas, Mažasis Nevis, Savanas ir dar keletas smulkių salelių.

Parapijoje esančios gyvenvietės: Port Elizabetas, Friendšipas, Pedžet Farmas, Derikas (Bekijoje), Lovel Vilidžas, Doversas, Čeltenhamas (Miustike), Eštonas, Kliftonas (Junione), Old Volas (Mero), Bednoė (Kvatre).

Šaltiniai
---------

1. ↑  ST. VINCENT AND THE GRENADINES, *citypopulation.de*


|  |  |
| --- | --- |
|  **Sent Vinsento ir Grenadinų parapijos** |  |
| Šv. Andriaus | Šv. Dovydo | Grenadinų | Šv. Jurgio | Šv. Patriko | Šarlotės |
**Juozas Maniukas** (1909 m. spalio 10 d. Telšiai – 2000 m. gegužės 21 d. Vilnius) – Lietuvos zoologas ichtiologas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1936 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1950 m. biologijos mokslų kandidatas.

1941–1948 m. ir 1950–1958 m. Vilniaus universiteto dėstytojas; nuo 1946 m. docentas. 1949–1959 m. dirbo Biologijos institute, 1956–1959 m. Hidrobiologijos sektoriaus vadovas. 1959–1989 m. – Zoologijos ir parazitologijos instituto mokslo darbuotojas, 1959–1961 m. Hidrobiologijos, 1962–1980 m. Ichtiologijos sektoriaus, 1984–1989 m. Ichtiologijos ir hidrobiologijos laboratorijos vadovas, 1964–1977 m. dar ir instituto direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams.

Mokslinė veikla
---------------

Tyrė Nemuno, Kuršių marių, Lietuvos vidaus vandenų žuvų fauną, produktyvumą, rengė žuvų sugavimo programas. Č. Darvino knygos „Rūšių atsiradimas" vienas vertėjų į lietuvių kalbą 1959 m. Paskelbė daugiau kaip 160 mokslinių straipsnių.

Bibliografija
-------------

* Lietuvos gėlųjų vandenų žuvys, su kitais, 1956 m.
* Kuršių marios, su kitais, 1959 m. rusų k.
* Žuvininkystė, su kitais, 1967 m.
* Dusios, Gaišto, Šlavanto ir Obelijos ežerų hidrobiologiniai tyrimai, su kitais, 1977 m. rusų k.
* Nemunas, su kitais, 1978 m. su kitais

Įvertinimas
-----------

* 1960 m. – LTSR valstybinė premija, su kitais

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Jakimavičius. *Juozas Maniukas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 214 psl.