recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Vitalis Nakrošis** (g. 1975 m. sausio 25 d.) – politologas, VU TSPMI profesorius ir dėstytojas.

Biografija
----------

VU TSPMI politikos mokslų bakalauras 1997 m. Londono ekonomikos mokyklos Politinės perėjimo ekonomijos magistras (baigta su pagyrimu) 1998 m. Vilniaus universitete apgynė disertaciją, socialinių mokslų daktaras, 2004 m.

Nuo 1998 m. VU TSPMI dėstytojas; yra dirbęs Valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministerijoje, Nacionalinėje regionų plėtros agentūroje. Viešosios politikos ir vadybos instituto programų vadovas nuo 2003 m. "Saulėlydžio" komisijos prie LR Vyriausybės narys. Dalyvavo kelių tarptautinių programų ir viešojo administravimo tinklų veikloje ar projektuose (7 Bendroji programa, ES COST programa, OECD/SIGMA, NISPAcee/LGI, Horizon 2020), įgyvendino LMT finansuojamus tyrimus Lietuvoje.

Dėstomi kursai – Lyginamasis viešasis administravimas (magistro std. rudens semestras); Viešoji politika ir politikos analizė (mag. pavasario semestras).

Moksliniai interesai – ES valdymas ir viešoji politika, Viešasis administravimas, Valstybės valdymo reformos; Viešoji politika, Politikos analizė ir vertinimas; Strateginis ir veiklos valdymas. Paskelbė keliasdešimt publikacijų Lietuvoje ir užsienyje įvairiais ES, viešosios politikos ir viešojo administravimo klausimais. Vitalio straipsnius publikavo *International Review of Administrative Sciences*, *International Journal of Public Administration*, *Evaluation, NISPACEE Journal of Public Administration and Policy*, *Transylvanian Review of Administrative Sciences*, *Journal of Baltic Studies* ir Lietuvos akademiniai žurnalai (Politologija, Viešoji politika ir administravimas).

Profesinė narystė
-----------------

* Europos vertinimo asociacijos narys, įvairūs metai
* Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto Tarybos narys, nuo 2007 m.
* Lietuvos politologų asociacija, Tarybos narys 2001–2006 m.
* Europos Sąjungos studijų asociacija, 2001, 2003–2004 m.

Apdovanojimai
-------------

* Mini Nobelio apdovanojimas politikos mokslų srityje ("Veidas" bendradarbiaujant su Lietuvos mokslo taryba ir Ūkio ministerija), 2016 m.
* Lietuvos politologijos asociacijos apdovanojimas už geriausią politikos mokslų straipsnį 2015 m.
* Alenos Brunovskos apdovanojimas už aukščiausią kompetenciją viešojo administravimo srityje (NISPAcee), 2015 m.
* Geriausia lyginamosios politikos publikacija "Vyriausybės agentūrų ex-post kontrolė ir valdymas Lietuvoje ir Rumunijoje" (2013 m.) (*Journal of Comparative Policy Analysis*)
* Lietuvos politologijos asociacijos apdovanojimas už geriausią politikos mokslų publikaciją 2002 m.
|  |
| --- |
| **Boeing VC-25** |
|  |
|  |
|  |
| Tipas | Prezidentinis oro laineris |
| Gamintojas | Boeing Commercial Airplanes |
| Pirmas skrydis | 1987 m. gegužės 16 d. |
| Pradėtas naudoti | 1990 m. rugpjūčio 23 d. |
| Būsena | naudojamas |
| Pagrindiniai naudotojai | Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos |
| Pagaminta vnt. | 2 |
| Vieneto kaina | 325 mln. JAV dolerių |
| Prototipas | 747-200 |

**Boeing VC-25** – karinė lainerio 747-200 versija, kurią naudoja Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos JAV prezidento kelionėms. Prezidento kelionės metu orlaivis naudoja šaukinį Air Force One.

Šio modelio lėktuvų buvo pagaminta tik 2 vnt. Lėktuvų registracijos numeriai N28000 ir N29000. Šis lėktuvas kartu su Marine One sraigtasparniu yra vienintelės JAV prezidento oro transporto priemonės.

Orlaivio gamyba buvo baigta 1986 m. o kitais metais jis jau atliko pirmuosius skrydžius. Prie orlaivio vidaus dizaino prisidėjo tuometinio JAV prezidento Ronald Reagan žmona Nancy Reagan.

Apatinė orlaivio dalis skirta bagažui ir maisto atsargoms gabenti. Pagrindinė keleivių vieta yra antrame aukšte. Iš viso yra trys įėjimai, du apatinėje dalyje, vienas – pagrindinėje. Pastaroji skirta prezidentui, o kitos likusiems keleiviams.

Pagrindinė priekinė orlaivio dalis vadinama lėktuvo Baltaisiais rūmais. Esant reikalui yra galimybė prezidentui būnant lėktuve tiesiogiai kreiptis į gyventojus. Ši priemonė buvo pridėta po 2001 m. rugsėjo 11 d. atakų (tą kartą lėktuvas turėjo leistis Barksdeilo karinėje oro bazėje, kad prezidentas George W. Bush galėtų kreiptis į tautiečius).

Lėktuve yra visa pagrindinė medicininės priežiūros įranga, kiekviename skrydyje dalyvauja daktaras ir seselė. Maistas patiekiamas dvejose salėse, kurios talpina iki 100 žmonių.

Lėktuvas gali be sustojimo nuskristi 12600 km, taip pat yra galimybė ore pasipildyti kuru. Orlaivyje gali apsigyventi iki 70 keleivių.

2009 m. buvo pranešta apie planus pakeisti šiuos du orlaivius naujesniais ir tobulesniais variantais. Planuojama naujuosius lėktuvus pradėti naudoti 2017 ir 2019 m. Naujuosius orlaivius siekia tiekti Boeing kompanija ir siūlo savo 747-8 modelius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Aboard Air Force One
2. ↑  PAR The United States Air Force is conducting market research to identify potential sources that possess the expertise, capabilities, and experience to meet the requirements of the next generation Presidential fixed-wing aircraft.
| **Vitalė Vinickienė** |
| --- |
| Gimė | 1949 m. gruodžio 3 d. (73 metai)Dungeriuose |
| Sutuoktinis (-ė) | Pranciškus |
| Vaikai | Ingrida, Gabija |
|  |
| Veikla | gydytoja, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja |
| Partija | 1999 m. Lietuvos liberalų sąjunga2002 m. Liberalų demokratų partija |
|  |
| Alma mater | 1973 m. Vilniaus universitetas |

**Vitalė Vinickienė** (g. 1949 m. gruodžio 3 d. Dungeriuose) – gydytoja, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

Biografija
----------

1967 m. baigė Tauragės 2-ąją vidurinę mokyklą, 1973 m. – Vilniaus valstybinio Vinco Kapsuko universiteto Medicinos fakultetą, 2001 m. – Kauno technologijos universitete Ekonomikos ir vadybos fakultetą.

1973–1974 m. Vilniaus miesto klinikinės ligoninės gydytoja, 1975–1990 m. Vilniaus miesto pramonės įmonių poliklinikos gydytoja. 1983–1990 m. Vietinės pramonės, komunalinio ūkio ir buitinių paslaugų darbininkų profsąjungų centro komiteto gydytoja patikėtinė. 1990–2002 m. Vilniaus greitosios pagalbos universitetinės ligoninės gydytoja. 1997–2003 m. Valstybinės medicininio audito inspekcijos prie Sveikatos apsaugos ministerijos direktorė.

2003–2004 m. Lietuvos Respublikos Prezidento Rolando Pakso patarėja valstybės sveikatos politikos klausimais. 2005 m. Vilniaus miesto universitetinės ligoninės pavaduotoja organizaciniams klausimams. 2006–2012 m. Medicinos audito instituto direktorė.

2004–2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė. 2009 m. Seimo nario Roko Žilinsko, 2009–2012 m. Seimo narių Vytauto Kurpuveso ir Zitos Užlytės, 2018–2020 m. Onos Valiukevičiūtės padėjėja-sekretorė.

2014–2017 m. Europos Parlamento nario R. Pakso padėjėja.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
| **Vitalius Stepulis** |
| --- |
| Gimė | 1938 m. gruodžio 1 d. (84 metai)Girkalnis, Raseinių rajonas |
| Tautybė | lietuvis |
| Sutuoktinis (-ė) | Vitalija Stepulienė |
|  |
| Veikla | alpinistas, inžinierius |
|  |
| Alma mater | Kauno politechnikos institutas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Jono Basanavičiaus premija (2012 m.) „Už nuopelnus Lietuvai" medalis (2015 m.) |

**Vitalius Stepulis** (g. 1938 m. gruodžio 1 d.) – Lietuvos alpinistas, inžinierius, visuomenės veikėjas.

1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą (inžinierius statybininkas). AB „Vilniaus Komprojekto" vyriausias specialistas (1998 m.), UAB „Vilniaus Narutis" statybos ir projektavimo direktorius (2006 m.).

1969 m. Vitalius Stepulis vadovavo grupei, kuri įkopė į bevardę viršūnę Tianšanyje (Terskėjaus Alatau kalnagūbryje) ir ją pavadino Žalgirio vardu. 1979 m. ekspedicijos ten pat vadovas – buvo įkopta į 3 bevardes viršūnes, jos pavadintos Martyno Mažvydo, Vilniaus universiteto ir Nemuno vardais. Yra įkopęs į Elbruso (1963 m.), Lenino (1965 m.), Komunizmo (1971 m.), Kilimandžaro (1995 m.), Monblano (1995 m.) viršukalnes. 1970 m. Lietuvos laipiojimo uolomis čempionato prizininkas.

1988 m. Vitalius Stepulis subūrė iniciatyvinę grupę Lietuvos tautinio atgimimo ąžuolynui Ožkabaliuose sodinti. Tautinio atgimimo ąžuolyno draugijos pirmininkas (nuo 1991 m.).

Valstybinės Jono Basanavičiaus premijos laureatas (2012 m.), Ordino „Už nuopelnus Lietuvai" medalio kavalierius (2015 m.).

Bibliografija
-------------

* *Kalnų takais* (1981 m.)
* *Tautos ąžuolynas* (sudarytojas, 2009 m.)
* *Kalnams pašaukus* (sudarytojas, 2011 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vitalius Stepulis, Alpinizmo vikis
2. ↑  *Vitalius Stepulis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXII (Sko–Šala). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012
**Vitaly Potapenko**|  |
| Asmeniniai duomenys |
| Gimimo data | 1975 kovo 21 d. |
| Gimimo vieta | Kijevas, Ukraina |
| Ūgis | 2,08 m |
| Svoris | 129 kg |
| Klubas |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | centro puolėjas |
| Profesionalūs klubai |
| 1990-19931994-19951996-19991999-20022002-20062006-20072007 | Kijevo „Budivelnik"„Wright State"Klyvlendo „Cavaliers"Bostono „Celtics"Sietlo „Supersonics"Sakramento „Kings"Madrido „Estudiantes" | 1,4 |
|  |

**Vitaly Mykolayovych Potapenko** (lt: *Vitalijus Mikolajovičius Potapenko*; g. 1975 m. kovo 21 d. Kijeve) – buvęs Ukrainos krepšininkas, treneris.

Karjera
-------

V. Potapenkos karjera prasidėjo viename garsiausių Ukrainos klubų – Kijevo „Budivelnik". Šioje komandoje praleidęs trejus metus krepšininkas susigundė galimybe išvykti į JAV ir tapo „Wright State" universiteto ekipos, žaidžiančios JAV studentų lygoje (NCAA), nariu. Pasimokęs dvejus metus ukrainietis nusprendė, kad mokslų jam pakaks ir perėjo į Klyvlendo „Cavaliers", kuriame žaidė trejus metus.

1999 m. V. Potapenko tapo Bostono „Celtics" klubo nariu. 2002 m. perėjo į Sietlo „Supersonics". Krepšininkas šioje komandoje praleido trejus metus, o įpusėjus ketvirtiems buvo iškeistas į „Kings" ekipą. Po trumpos karjeros Europoje sugrįžo į Ameriką ir tapo NBA komandos Indiana „Pacers" vyr. trenerio asistentu.

V. Potapenko dažnai laikomas vienu geriausių visų laikų Ukrainos krepšininkų, tačiau už Ukrainos rinktinę tarptautinėse varžybose jau seniai nebežaidžia.

Pasiekimai
----------

* 1992, 1993 m. Ukrainos čempionas
* 1995 m. išrinktas NCAA lygos MWC konferencijos metų naujoku

Nuorodos
--------

* nba.com svetainė apie V. Potapenko
|  |
| --- |
| **Boeing KC-135 Stratotanker** |
|  |
| Boeing KC-135 Stratotanker |
|  |
| Tipas | Kuro papildymas ore ir transportavimas |
| Gamintojas | Boeing |
| Kūrėjas | Boeing |
| Pirmas skrydis | 1956 m. rugpjūčio 31 d. |
| Pradėtas naudoti | 1957 m. birželį |
| Pagrindiniai naudotojai | Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgosPrancūzijaSingapūrasTurkija |
| Pagaminta vnt. | 803 |
| Vieneto kaina | 39,6 mln. dolerių |
| Variantai | Boeing NC-135 |
| Prototipas | Boeing 367-80 |

**Boeing KC-135 Stratotanker** – karinis kuro papildymo ore ir transportavimo orlaivis. Lėktuvas sukurtas keleivinio lainerio Boeing 707 pagrindu. Pradėtas naudoti 1957 m. Šis orlaivis buvo intensyviai naudotas Vietnamo ir Persijos įlankos karuose, siekiant padidinti JAV naikintuvų ir bombonešių įveikiamą atstumą.

Nepaisant vis augančių kaštų skaičiuojama, kad Boeing KC-135 Stratotanker bus naudojamas iki 2040 m. Juos pakeis Boeing KC-46 Pegasus orlaiviai.

Lietuvoje
---------

2014 m. kovo 6 d. du Boeing KC-135 Stratotanker orlaiviai papildė NATO Baltijos oro policijos misiją ir nusileido Šiaulių Zoknių aerodrome. Kartu su jais misijoje dalyvavo ir JAV naikintuvai McDonnell Douglas F-15 Eagle.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Dat šeši JAV naikintuvai nusileido Šiauliuose
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Naudojimasis universaliu matlankiu
**Matlankis** – matavimo įrankis, skirtas matuoti kampų dydžiui.

Matlankis sudarytas iš apskritimo ar pusapskritimio formos figūros su padalomis. Matlankiai gali būti gaminami iš plastiko, skardos arba patvaraus popieriaus. Įprastas matlankio skersmuo – nuo 8 iki 15 cm, o padalos vertė – atitinkamai nuo 1° iki 0,5°, geodezijoje – 0,5 gono. Priklausomai nuo matlankio skersmens, jo tikslumas įvairuoja nuo 0,1° iki 0,5°.

Matlankis dažnai būna integruotas į matavimo trikampį. Pavyzdžiui, koordinatėms jūrų žemėlapiuose nustatyti naudojami trikampiai paprastai būna aprūpinti matlankiu. Tikslesniuose matlankiuose naudojama slenkamai įtvirtinta liniuotė su milimetrine padala; liniuotę galima nustatyti ties norimu kampu.

Pusapskritimio formos matlankyje milimetrinė skalė išdėstyta išilgai skersmens. Kartografijoje ir geodezijoje naudojami matlankiai pasižymi apie 30 cm skersmeniu.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Lietuvos Respublikos bausmių vykdymo kodekso komentaras** - 2002 metų Lietuvos Respublikos bausmių vykdymo kodekso - pamatinio Lietuvos bausmių vykdymo teisės šaltinio - komentaras. Tikslas - pateikti mokslinę teorinę kiekvieno Kodekso straipsnio analizę, jame vartojamų teisės terminų ar tam tikrų žodžių tikrosios prasmės ir reikšmės aiškinimą, atskleisti konkrečių Kodekso straipsnių ar jo struktūrinių dalių tarpusavio santykį. 

Išleido „Registrų centras" 2004 m.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso komentaras
* Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso komentaras

Bibliografija
-------------

* Jonas Blaževičius, doc. dr. Gintaras Švedas, Dmitrij Usik. Lietuvos Respublikos bausmių vykdymo kodekso komentaras. I-V dalys (1-183 straipsniai). Vilnius. 2004. VĮ Registrų centras. 568 psl. ISBN kodas: ISBN 9955-55-736-2
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bodva |
| --- |
| Bodva ties Jasovu (Slovakija) Bodva ties Jasovu (Slovakija) |
| **Ilgis** | 113 km |
| **Baseino plotas** | 890 km² |
| **Vidutinis debitas** | 5 m³/s |
| **Ištakos** | Slovakijos Rūdiniai kalnai |
| **Žiotys** | Šajas |
| **Šalys** | Slovakija, Vengrija |
|  |
|  **Vikiteka** | Bodva |

**Bodva** (svk. *Bodva*, veng. *Bódva*) – upė Slovakijoje ir Vengrijoje; Šajo kairysis intakas (Tisos baseinas). Prasideda Slovakijos Rūdiniuose kalnuose, į vakarus nuo Košicės. Teka į pietryčius, pietus, toliau – į vakarus, sudaro Slovakijos Karsto pietinę ribą. Ties Turnia prie Bodvos kerta Slovakijos–Vengrijos sieną ir teka į pietus Vengrijos teritorija. Įteka į Šają ties Boldvos kaimu, į šiaurę nuo Miškolco.

Svarbiausi intakai: Turnia, Ida.

Prie Bodvos įsikūrę: Moldava prie Bodvos (Slovakija), Edelenis (Vengrija).
**Vitalijus Stankevičius**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| Gimimo data | 1958 m. balandžio 2 d. (64 metai) |
| Gimimo vieta | Kaunas, Lietuva |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Baigęs karjerą |
| **Pozicija** | Puolėjas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 1982–19831995 | Žalgiris VilniusFK Dainava Alytus | 30 (0)? (2) |
|  Treniruotos komandos |
| 1993–199420052004–20062009–201220102011–20122012–20172018–20212022– | Inkaras Kaunas Nevėžis Kėdainiai  Lietuvos U-21 rinktinė (vartininkų treneris)Lietuvos U-21 rinktinėFK Lʹvìv (asistentas)Žalgiris VilniusLietuva Lietuva (asistentas)FK Kauno ŽalgirisFK NevėžisFK Garliava |
|  |

**Vitalijus Stankevičius** (g. 1958 m. balandžio 2 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, žaidęs puolėjo pozicijoje.

Biografija
----------

### Žaidėjo karjera

Žaidė Kauno "Inkaro", Vilniaus "Žalgirio", Kauno "Bangos" komandose. Pabaigęs karjerą žaidė  Kauno "Inkaro" veteranų komandoje.

### Trenerio karjera

Per savo karjerą V. Stankevičius treneriu dirbo Kauno „Inkaro", „FBK Kauno", Kėdainių „Nevėžio" ir „Lviv" (Ukraina) klubuose. Pastaruosius septynerius metus jis treniravo Lietuvos jaunimo rinktinę ir buvo nacionalinės Lietuvos rinktinės trenerio asistentas. Prieš pat 2011 metus pasirašė kontraktą su Vilniaus "Žalgiriu". 2012 m. kovo pabaigoje tapo Lietuvos vyrų rinktinės vyr. trenerio asistentu.

#### su FK Nevėžis

2017 m. gruodžio viduryje pasirašė kontraktą su Kėdainių „Nevėžio" klubu.

„Optibet A lygos" 2021 m. sezoną „Nevėžis" pradėjo nesėkmingai. Kėdainiečiai nugalėjo pirmose sezono rungtynėse, o po to patyrė dvylika pralaimėjimų iš eilės. 2021 m. klubas išplatino pranešimą, kad treneris palieka postą.

#### FK Garliava

2022 m. sausio 31 d. pranešta, kad tapo Pirmos lygos debiutantų FK Garliava vyr. treneriu.

Kita
----

Sūnus Vitalis Stankevičius – taip pat futbolo treneris.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-01-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* Statistika iš www.futbolinis.lt
| **Vytas Bujanauskas** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. rugpjūčio 21 d. (72 metai)Balbieriškis, Prienų rajonas |
| Vaikai | Tadas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Prienų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Partija | Lietuvos socialdemokratų partija |
|  |
| Alma mater | Vytauto Didžiojo universitetas |

**Vytas Bujanauskas** (g. 1950 m. rugpjūčio 21 d. Balbieriškyje, Prienų rajonas) – Lietuvos ir Prienų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1985 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą, 2001 m. baigė andragogiką Vytauto Didžiojo universitete, edukologijos magistras.

1994–2011 m. Prienų senelių globos namų direktoriaus pavaduotojas. 2011–2015 m. Prienų rajono savivaldybės meras.

Nuo 2007 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos socialdemokratų partijos Prienų rajono skyriaus narys.

Vaikas Tadas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-05 iš Wayback Machine projekto.
**Lietuvos Davis Cup rinktinė** atstovauja Lietuvai kasmetiniame vyrų teniso Davis Cup turnyre. Komandai vadovauja Lietuvos teniso sąjunga.

Pirmą kartą rinktinė Davis Cup pasirodė 1994 m. 3 grupėje. Po metų ji buvo paaukštinta į 2 grupę. Iš viso Lietuvos rinktinė žaidė 7 kartus 2 grupėje ir 13 – trečiojoje.

2014 m. nugalėjusi PAR, Norvegiją ir Bosniją ir Hercegoviną pirmą kartą istorijoje Lietuvos komanda buvo paaukštinta į Europos/Afrikos 1 grupę.

Komandai vadovauja Remigijus Balžekas ir Rimvydas Mugevičius. Rinktinė reitinge užima 54 vietą (2014 m.), o aukščiausiai yra pakilusi iki 50 vietos (2010 m.). Iki 2015 m. rinktinės rekordas yra 48 pergalės ir 34 pralaimėjimai.

Dabartinė komanda
-----------------

*Žaidėjų informacija ir reitingas 2015 m.*

Lietuvos rinktinė, žaidusi prieš Ukrainą (2015 m. rugsėjo 18-20 d.)| Žaidėjas | Dabartinis vienetų reitingas | Dabartinis dvejetų reitingas | Pirmi metai | Viso sužaista | Viso P-Pr. | Vienetų P-Pr. | Dvejetų P-Pr. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ričardas Berankis | 76 | 553 | 2007 | 13 | 17–9 | 14–5 | 3–4 |
| Laurynas Grigelis | 361 | 132 | 2008 | 9 | 7–9 | 4–7 | 3–2 |
| Lukas Mugevičius | 642 | 417 | 2010 | 6 | 3–7 | 2–4 | 1–3 |
| Dovydas Šakinis | 1518 | N/A | 2009 | 9 | 4-8 | 3-5 | 1-3 |

### Kiti žaidėjai

* Julius Tverijonas
* Benas Majauskas

Paskutiniai rezultatai
----------------------

2012 m. 3 grupė

* Lietuva – San Marinas 3-0
* Lietuva – Andora 2-0
* Lietuva – Graikija 2-1

2013 m. 2 grupė

* Lietuva – Kipras 4-1
* Lietuva – Portugalija 0-5

2014 m. 2 grupė

* Lietuva – Norvegija 5-0
* Lietuva – PAR 3-2
* Lietuva – Bosnija ir Hercegovina 3-2

2015 m. 1 grupė

* Lietuva – Lenkija 2-3
* Lietuva – Ukraina

Šaltiniai
---------

1. ↑  TEAM NOMINATIONS

Nuorodos
--------

* Davis Cuo komandos puslapis
| **Vytas Navickas** |
| --- |
|  |
| Lietuvos valstiečių liaudininkų nariai - Vytas Navickas (kairėje), Kazimiera Prunskienė ir Petras Vaitiekūnas. |
| Gimė | 1952 m. kovo 14 d. (71 metai)Degėsiai, Lazdijų raj. |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis veikėjas |
|  |
| Alma mater | 1975 m. Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| * Šiaurinės žvaigždės ordinas (1995)
* Ordinas už nuopelnus Lietuvos respublikai Komandoro kryžius (2002)
* Lietuvos Respublikos prezidento Atminimo ženklas „Už asmeninį indėlį plėtojant Lietuvos transatlantinius ryšius bei Lietuvos respublikos pakvietimo į NATO proga" (2002)
* Ordinas už nuopelnus Lenkijos respublikai Karininko kryžius (2009)
 |

**Vytas Navickas** (g. 1952 m. kovo 14 d. Degėsiuose, Lazdijų raj.) – Lietuvos politinis veikėjas.

Biografija
----------

1970 m. baigė Druskininkų 1-ąją vidurinę mokyklą, 1975 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Finansų ir apskaitos fakultete, kurį baigęs įgijo ekonomisto matematiko specialybę. 1990 m. stažavosi Vokietijos Marburgo universitete, 1991 m. JAV, 1994 m. Austrijoje.

1975–1989 m. Mokslų akademijos Ekonomikos instituto mokslinis bendradarbis, pagrindinė mokslinio darbo kryptis – makroekonominių procesų modeliavimas ir prognozavimas. 1983 m. apginta Socialinių (ekonomikos) mokslų daktaro disertacija iš matematinių modelių taikymo ekonomikoje srities Centriniame ekonomikos-matematikos institute Maskvoje. 1989–1990 m. Lietuvos respublikos vyriausybė Ekonomikos reformos skyriaus vedėjas. 1990–1991 m. pirmosios, antrosios ir trečiosios Vyriausybių ekonomikos ministras. 1991–1995 ekonomikos ministro pavaduotojas. 1995–1996 m. šeštosios Vyriausybės ekonomikos ministras. 1996–2004 m. uždarosios akcinės bendrovės „Draudos autocentras" vėliau „Draudos asistavimas" direktorius, valdybos narys. 2001–2005 m. Vilniaus prekybos, pramonės ir amatų rūmų prezidentas. 2004–2008 m. Seimo narys. 2006–2008 m. ūkio ministras. Nuo 2008 m. Lietuvos edukologijos, vėliau Vytauto Didžiojo universiteto profesorius

Nuorodos
--------

* LRS svetainė.

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-10-04 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**-** | **Lietuvos Ekonomikos ministras**1990 - 1991 | Po to:**Albertas Šimėnas** |
| Prieš tai:**Aleksandras Vasiliauskas** | **Lietuvos Ekonomikos ministras**1995 - 1996 | Po to:**Antanas Zenonas Kaminskas** |
| Prieš tai:**Kęstutis Daukšys** | **Lietuvos Ūkio ministras**2006 - 2008 | Po to:**Dainius Kreivys** |
Koordinatės: 54°10′š. pl. 23°17′r. ilg.﻿ / ﻿54.16°š. pl. 23.29°r. ilg.﻿ / 54.16; 23.29

| Klevų valsčius |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **1867 – 1890** |

 |
| 


 |
|  |
|  |
| **Administracinis centras** | Klevai |
|  |
| **1867–1890 m.** | Seinų apskritis |

**Klevų valsčius** (lenk. *gmina Klejwy*) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Suvalkų gubernijoje, Seinų apskrityje. Valsčiaus centras – Klevai.

Istorija
--------

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta - jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčiaus teritorija priklausė Suvalkų gubernijai, Seinų apskričiai.

1877 m. panaikintas prijungiant prie Alnų valsčiaus. Panaikintas apie 1890 m. 1921 m. jo teritorijoje žymimas Berznyko valsčius. Dalis valsčiaus kaimų pateko į Krasnapolio valsčių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Skorowidz Królestwa Polskiego czyli Spis alfabetyczny miast, wsi, folwarków, kolonii i wszystkich nomenklatur w guberniach Królestwa Polskiego, z wykazaniem: gubernii, powiatu, gminy, parafii, sądu pokoju lub gminnego, oraz najbliższej stacyi pocztowej, wraz z oddzielnym spisem gmin podług najświeższej ich liczby i nazwy ułożony, wykazujący: odległość każdej danej gminy od miasta powiatowego i sądu swojego gminnego; czy i jakie znajdują się w gminie zakłady fabryczne lub przemysłowe, szkoły itp. oraz ludność każdej gminy, obejmujący także podział sądownictwa krajowego świeżo urządzonego. T. 2
|  |
| --- |
| Musiqq |
|  |
| Biografija |
| Kilmė |  Latvija |
| Žanrai | Pop, R&B |
| Aktyvumo metai | 2009 – dabar |
| Nariai |
| Marats OgļezņevsEmīls Balceris |

**Musiqq** (tarimas: [mjuzik]) yra latvių duetas, susikūręs 2009 metais. 2011 m. vasario 23 d. jis laimėjo latvių nacionalinę atranką į Eurovizijos dainų konkursą 2011, kuris vyko Vokietijoje, Diuseldorfe. Gegužės 12 d. antrame Eurovizijos 2011 pusfinalyje, duetas atstovavo savo šaliai su daina „Angel in Disguise" ir užėmė 17 vietą pusfinalyje.

Grupę sudaro Marats Ogļezņevs ir Emīls Balceris. Keletas Musiqq dainų „Klimata kontrole", „Abrakadabra" ir „Dzimšanas diena" tapo radijo hitais Latvijoje. Marats Ogļezņevs buvo žinomas kaip dainų kūrėjas ir hip-hopo stiliaus grupės Device narys.

Diskografija
------------

* 2010: *Šī ir tikai mūzika*

Nuorodos
--------

* Oficiali Musiqq svetainė Archyvuota kopija 2011-07-14 iš Wayback Machine projekto.
* Draugiem.lv profilis
* Musiqq Myspace

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Aisha  *„What For?"*** |  **Latvijos atstovai Eurovizijoje**2011 | Po to:**Anmary  *„Beautiful Song"*** |
| **Ophrys insectifera**Apsauga: 1(E) – Prie išnykimo ribos |
| --- |
| Musinis ofris (*Ophrys insectifera*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Smidriečiai  *( Asparagales)* |
| Šeima: | Gegužraibiniai  *( Orchidaceae)* |
| Gentis: | Ofris  *( Ophrys)* |
| Rūšis: | Musinis ofris  *( Ophrys insectifera)* |

 |

**Musinis ofris** (*Ophrys insectifera*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi Europoje, vienintelė iš ofrio genties auganti Skandinavijoje, Pabaltijyje, Suomijoje.

Augalas daugiametis 10–60 cm aukščio. Lapai susitelkę stiebo apačioje, statūs, linijiškai lancetiški arba kiaušiniški. Žiedynas 5–33 cm ilgio. Apyžiedžio lapeliai juodai violetiški, aksominiai. Lūpa triskiautė.

Žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais. Šviesomėgis. Mėgsta drėgną, šarmingą dirvą. Auga kalkingose pievose, šlaituose, miškuose (ypač, beržynuose), šarmingose žemapelkėse.

Lietuvoje labai retas. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Musinis ofris pirmąsyk Lietuvoje aptiktas 1993 m. Pašilėlių pelkėje (Kėdainių rajonas). Vėliau augaviečių rasta Radviliškio ir Akmenės rajonuose. Populiacijoms kenkia augaviečių užžėlimas krūmais ir aukštomis žolėmis.

Musinis ofris

Šaltiniai
---------

1. ↑  First Nature – Ophrys insectifera
2. 1 2  Zigmantas Gudžinskas. Musinis ofris (Ophrys insectifera L.) Lietuvoje, *Botanica Lithuanica*, 1998, 4(4):329-334.
3. ↑  BSBI Species Account – Ophrys apifera
4. ↑  Zigmantas Gudžinskas. *Ofris*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Musinis ofris** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  Niujiečiai |
| --- |
| Šokėjai iš NiujėsŠokėjai iš Niujės |
| Gyventojų skaičius | ~25 000 |
| Populiacija šalyse | Niujės vėliava Niujė: 1625Naujosios Zelandijos vėliava Naujoji Zelandija: 22 473Samoa vėliava Samoa: ~100 |
| Kalba (-os) | niujiečių, anglų, maorių |
| Religijos | krikščionybė (protestantai) |
| Giminingos etninės grupės | samojiečiai, tongiečiai, kiti polineziečiai |
|  |
|  **Vikiteka:** | Niujiečiai |

**Niujiečiai** – polineziečių tauta, gyvenanti Niujės saloje (Naujosios Zelandijos valda). Be to, gyvena išeivijoje daugiausia Naujojoje Zelandijoje, Samoa. Populiacija – ~25 tūkst. žmonių. Skirstosi į šiaurinius ir pietinius niujiečius. Kalba austroneziečių kalbų šeimos, rytų austroneziečių šakos niujiečių kalba. Taip pat vartoja anglų kalbą, Naujojoje Zelandijoje – ir maorių kalbą. Tikintieji – krikščionys (daugiausia protestantai).

Niujiečių etnogenezėje dalyvavo tongiečiai ir samojiečiai, apgyvendinę Niujės salą I tūkstm. pabaigoje.

Tradiciniai verslai – rankinė žemdirbystė (jasai, kolokazija, bananai, kokospalmės, batatai ir kt.), žvejyba, gyvulininkystė (kiaulių, ožkų auginimas). Amatai: audimas, tapos pluošto išdirbimas. Dabar verčiasi daugiausia kopros ruošimu, samdomu darbu.

Niujiečiai skirstosi į 12 giminių. Kiekviena giminė gyvendavo atskirame kaime, turėdavo atskirą dievą-globėją. Kaimą valdydavo vadas ir seniūnų taryba (*fono*), sudaryta iš šeimų galvų. Tarybos nariai būdavo atsakingi už žemių ir turto pasidalinimą. Balsavimo teisę turėdavo kiekvienas giminės narys.

Niujiečių tradiciniam tikėjimui (žr. polineziečių mitologija) buvo ypač būdingas protėvių kultas (*tupua*).

* Niujietė prie dembliais dengto namo (1899 m.)Niujietė prie dembliais dengto namo (1899 m.)
* Karališkoji procesija (1902 m.)Karališkoji procesija (1902 m.)
* Niujės karalius Fataaiki (1903 m.)Niujės karalius Fataaiki (1903 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Энциклопедия «Народы и религии мира», М.-1998
| **Marija Znamierovska-Priuferovalenk. *Maria Znamierowska-Prüfferowa*** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1898 m. gegužės 13 d.Kybartai, Rusijos imperija |
| Mirė | 1990 m. rugpjūčio 20 d. (92 metai)Torūnė, Lenkija |
|  |
| Veikla | Etnografė, etnologė, profesorė |

**Marija Znamierovska-Priuferova** (lenk. *Maria Znamierowska-Prüfferowa*) (1898 m. gegužės 13 d. Kybartuose, Rusijos imperijoje - 1990 m. rugpjūčio 20 d. Torūnėje, Lenkija) – etnografė, etnologė, Torūnės Mikalojaus Koperniko universiteto profesorė, Torūnės etnografinio muziejaus įkurėja ir direktorė.

Biografija
----------

Gimė 1898 m. gegužės 13 d. Kybartuose. Jos tėvas Stanislovas buvo muitinės darbuotojas, vyresnis brolis Jerzy Znamierowski filosofas. Vaikystėje bendraudama su lietuvių vaikais, gerai išmoko lietuvių kalbą. 1915 m. baigė Liepojos gimnaziją. Nuo 1915 m. spalio trejus metus gyveno Kijeve, kur aktyviai įsitraukė į vietos lenkų bendruomenės gyvenimą, taip pat dalyvavo filologijos fakulteto paskaitose. 

1918 m. rudenį persikėlė gyventi į Varšuvą. 1920 m. pabaigoje atvyko gyventi į Vilnių, kur studijavo Vilniaus Stepono Batoro universiteto humanitarinių mokslų fakultete. Vėliau studijavo matematikos ir gamtos mokslų fakultete, kur nuo 1922 m. dėstytoju dirbo profesorius Jan Prüffer. 1925 m. vasario 4 d. Znamierovska susituokė su profesoriumi Priuferiu. 

Aktyviai puoselėjo etnografinio muziejaus įkūrimą Vilniuje. Kaip teigė pati profesorė: *Vilniaus muziejus po atviru dangumi turi mums duoti visų sluoksnių, kaimo, dvarų, miestų ir miestelių buvusios Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės teritorijoje tradicinės kultūros vaizdą jos charakteringais materialiniais ir dvasiniais kūriniais*. 1926 m. pradėjo studijuoti etnografiją, dirbo etnografijos muziejuje. 1930 m. išleido leidinį apie Trakų krašto ežerus. Iki 1939 m. kartu su talkininkais rinko žvejybos įrankius Vilniaus, Trakų ir Zarasų apylinkėse. 1942 m. vokiečiai nebeleido jai daugiau dirbti Vilniaus etnografijos muziejuje, 1944 m. liepą grįžo dirbti į muziejų. 

1945 m. liepos mėnesį kartu su kitais Vilniaus universiteto akademikais repatrijavo į Lenkijos Torūnės miestą, kur įsidarbino Torūnės universiteto etnologijos skyriuje. Po karo išleido knygą apie Vilnių - *Vilnius, miestas arčiausia širdies*.1955 m. gavo profesorės laipsnį. Per savo darbo metus išleido apie 130 leidinių.

1959 m. sausio 1 d. profesorės pastangomis buvo atidarytas Torūnės etnografijos muziejus, kurio direktore ji dirbo iki 1972 metų. Muziejuje sukaupė apie 14,000 eksponatų susijusių su šiaurės Lenkijos regionu. 1976 m. profesorė lankėsi Lietuvos TSR liaudies buities muziejuje ir buvo jo sužavėta. 1999 m. gruodžio 15 d. Torūnės etnografijos muziejus pervadintas profesorės vardu bei viena iš Torūnės miesto gatvių pavadinta Priuferių garbei.

Nuorodos
--------

* Biografija (lenk.).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos liaudies buities muziejus
2. ↑  Lietuvos liaudies buities muziejus
3. ↑  Pagalbinių verslų eksponatų rinkinys Archyvuota kopija 2012-03-25 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  Vilnius, miestas arčiausia širdies[neveikianti nuoroda]
5. ↑  Lietuvos liaudies buities muziejus
| **Vilis Rīdzenieks** |
| --- |
| Gimė | 1884 m. gruodžio 15 d.Žagarė, Rusijos imperija |
| Mirė | 1962 m. lapkričio 13 d. (77 metai)Ryga, Latvijos TSR |
|  |
| Veikla | Fotografas. |

**Vilis Rydzeniekas** dar žinomas kaip **Aleksandrs Mednis** (1884 m. gruodžio 15 d. Žagarėje, Rusijos imperija – 1962 m. lapkričio 13 d. Rygoje, Latvijos TSR) – latvių fotografas.

Biografija
----------

Gimė 1884 m. gruodžio 15 d. Žagarėje. 1900 m. baigė Šiaulių gimnaziją. Dalyvavo 1905 m. Rusijos revoliucijoje, iki 1908 m. gyveno Sankt Peterburge, kur mokėsi pas rusų fotografą Aleksejevą. Grįžęs į Latviją 1910 m. Ventspilyje atidarė fotosaloną. 1915 m. Rygoje atidarė fotosaloną *Klio*, kuris veikė iki 1935 metų. 1931-1935 m. vadovavo Rygos Tautos aukštosios mokyklos fotostudijai. Dirbo Latvijos mokslų akademijoje, Koksnės chemijos instituto fotolaboratorijoje. Viena svarbiausių per jo gyvenimą padarytų nuotraukų yra 1918 m. lapkričio 18 d. užfiksuotas Latvijos nepriklausomybės paskelbimas bei 1941 m. birželio 29 d. po bombardavimo griūnantis Rygos Šv. Petro bažnyčios bokštas. Jo fotografija *Motina* (Māte) 1928 m. laimėjo aukso medalį Vimbldone vykusioje tarptautinėje parodoje. 1930 m. apdovanotas Trijų žvaigždžių ordinu, 1935 m. Pripažinimo kryžiumi. Mirė 1962 m. lapkričio 13 d. Rygoje, palaidotas Rygos Meža kapinėse. Didžioji dalis fotografo nuotraukų (apie 500) šiuo metu yra saugomi Rygos istorijos ir navigacijos muziejuje.

Nuorodos
--------

* Biografija (lat.) Archyvuota kopija 2014-02-22 iš Wayback Machine projekto.
**Vilius Jasinevičius** (g. 1933 m. vasario 26 d. Javolinėje, Rokiškio valsčius) – Lietuvos fotografas.

Biografija
----------

1952–1955 m. studijavo elektrotechniką Kauno politechnikos institute. 1955–1970 m. Pramoninės statybos projektavimo ir Žemės ūkio statybos projektavimo instituto inžinierius Kaune. 1970–1972 m. Liaudies buities muziejaus, 1972–1977 m. Paminklų konservavimo instituto Kauno skyriaus, 1997–2000 m. Nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos fotografas.

1964–1976 m. su kitais vadovavo Kauno fotoklubui. 1969 m. su kitais įsteigė Lietuvos fotografijos meno draugiją (nuo 1989 m. Lietuvos fotomenininkų sąjunga), 1978–1996 m. dirbo joje.

Kūryba
------

**Fotografijų ciklai:**

* Žmonės Kauno gatvėse, 1963–1980 m.
* Žinomi ir nepažįstami veidai, nuo 1970 m.
* Uzbekija, 1972 m.
* Atgimimas, 1987–1990 m.
* Politikos ir kultūros įvykių kronika, 1989–2003 m.
* 1991 m. sausio įvykiai, 1991 m.
* Popiežiaus vizitas Lietuvoje, 1993 m.
* Vilniaus krašto lietuviškos mokyklos, 1997–2000 m.
* Lietuva – tai mes, 1999–2001 m.

Surengė individualių parodų Vilniuje. Tarptautinės meninės fotografijos federacijos menininkas fotografas nuo 1999 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stanislovas Žvirgždas. *Vilius Jasinevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 579 psl.

Nuorodos
--------

* Vilius Jasinevičius. Fotografo akimis: Tauta palydi savo didvyrius Archyvuota kopija 2009-03-09 iš Wayback Machine projekto.
| Maria Grazia Buccella |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Maria Grazia Buccella |
|  |
| Gimė | 1940 m. rugpjūčio 15 d. (82 metai)Milanas, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
| Žymesni vaidmenys |
| Solidada(„Vėjo pyktis", 1970 m.) |
|  |
|  |

**Marija Gracija Bučela** (it. *Maria Grazia Buccella*, g. 1940 m. rugpjūčio 15 d. Milanas) – Italijos aktorė, dainininkė ir modelis.

Biografija
----------

Marija gimė Milane. Kine ji debiutavo būdama 11, kriminalinėje dramoje „Le cap de l'espérance" atlikusi epizodinį vaidmenį. Dar po 3 metų, 1954 m. filmavosi juostoje „Rasputin".

1959 m. Marija dalyvavo „Mis Italija" grožio konkurse bei tais pačiais metais pateko į konkurso „Mis Universe" finalą. Po šių konkursų ji nusprendė visiškai atsidėti kinui ir per savo aktorės karjerą pasirodė beveik 50 gimtinėje sukurtų filmų bei televizijos serialų.

1965 m. Marija buvo tarp pretendenčių atlikti Domino Derval vaidmenį juostoje „Kamuolinis žaibas" apie agentą 007 Džeimsą Bondą, tačiau jis atiteko prancūzų aktorei Claudine Auger.

Iki 1979 m. kol tęsėsi jos aktyvi karjera, Marijai teko vaidinti to daugeliu žinomų to laikotarpio aktorių: Vittorio Gassman, Gina Lolobrigita, Peter Sellers ir kiti. Vaidmenų spektras buvo labai platus – nuo komedijų ir kriminalinių juostų iki istorinių dramų ir vesternų, tačiau paprastai tai buvo antraeiliai vaidmenys, kuriuose reikėjo gražių, seksualių moterų.
1976 m. aktorė pozavo žurnalui „Playmen", o 1977 m. – „Playboy" Italijoje leidžiamai versijai. 1979 m. ji liovėsi aktyviai filmuotis ir vėliau epizodiškai pasirodė ekrane tik režisieriaus Bruno Corbucci juostoje „Nusikaltimas „Formulėje 1"" (1984 m.) ir dviejuose serialuose 1988 ir 2000 m.

Be vaidybos, Marija išmėgino save ir kaip dainininkė – jos atliekami kūriniai skamba kelių filmų garso takeliuose.

Apdovanojimai
-------------

* 1968 m. – Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas – geriausia antrojo plano aktorė („Ti ho sposato per allegria")
* 1968 m. – Taorminos kino festivalis – „Golden Orange" apdovanojimas

Dalinė filmografija
-------------------

* 1963 – „Bumas"
* 1964 – „Gaučas" ..... Mara
* 1966 – „Neištikimybė itališkai" ..... Glorija
* 1966 – „Brankaleonės armija" ..... našlė
* 1966 – „Lapino medžioklė" ..... mergina su bikini
* 1966 – „Malonumų naktys" ..... Lukrecija Bordžija
* 1968 – „Pančo Vilja" ..... Fina
* 1969 – „Kur tu eini nuoga?" ..... Tonina
* 1970 – „Vėjo pyktis" ..... Solidada
* 1973 – „Neronas" ..... Popėja
* 1984 – „Nusikaltimas „Formulėje 1"" ..... Nina

Šaltiniai
---------

1. ↑  Production notes for Thunderball — MI6.co.uk Archyvuota kopija 2007-12-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „biografia". Nuoroda tikrinta November 30, 2014.
3. ↑  „biography". Nuoroda tikrinta November 30, 2014.
4. ↑  November 30, 2014 „biography" Patikrinkite ``|url=`` reikšmę (pagalba). [neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maria Grazia Buccella** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 63°01′ š. pl. 112°12′ r. ilg.﻿ / ﻿63.017°š. pl. 112.200°r. ilg.﻿ / 63.017; 112.200

| Viliujaus tvenkinys |
| --- |
| Hidroelektrinė ir tvenkinys ties ČernyševskiuHidroelektrinė ir tvenkinys ties Černyševskiu |
| Vieta | Rusija (Jakutija) |
| Plotas | 2360 km² |
| Kilmė | Dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 17 m |
| Didžiausias gylis | 70 m |
| Tūris | 40,4 km³ |
| Įteka | Viliujus, Čona |
| Išteka | Viliujus |

**Viliujaus tvenkinys** (rus. *Вилюйское водохранилище*, jak. *Бүлүүтээҕи ууну хаайар сир*) – didelis tvenkinys Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno uluse, netoli Krasnojarsko krašto ribos ir Žemutinės Tunguskos ištakų. Tvenkinys telkšo Viliujaus slėnyje, 231–249 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 470 km, plotis iki 18 km. Gylis siekia 40 m.

Tvenkinys sudarytas 1965–1967 m. Viliujaus upėje ties Černyševskiu pastačius Viliujaus HE užtvanką. Užtvindyta 2300 ha žemės ūkio naudmenų, iškeldinta 50 statinių.

Tvenkinys skirtas elektroenergijos generavimui, Viliujaus vandens lygio reguliavimui, vandentiekiui, laivybai, žvejybai.
|  |
| --- |
| Maria Elena Kyriakou |
|  
Maria Elena Kyriakou 2015 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1984 m. sausio 11 d. (39 metai)  Larnaka, Kipro vėliava Kipras |
| Žanrai | pop |
| Veikla | dainininkė |
| Aktyvumo metai | 2014–dabar |
| Įrašų kompanija | Universal |
| Susijusi veikla | Despina Vandi |

**Maria Elena Kyriakou** (gr. Μαρία Έλενα Κυριάκου; g. 1984 m. sausio 11 d. Larnakoje, Kipras) – Graikijos/Kipro dainininkė, muzikinio projekto „The Voice of Greece" nugalėtoja.

Biografija
----------

Maria Elena Kyriakou gimė 1984 metais Larnakoje, Kipre. Turi dvi seseris ir brolį Kyriacos Pavlou, žaidžiantį Larnakos AEK futbolo klube. Šalyje Maria išgarsėjo 2014 metais, po pergalės muzikiniame televizijos projekte „The Voice of Greece".

2015 m. vasarį buvo paskelbta, kad Maria yra viena iš penkių finalininkų Graikijos nacionalinėje atrankoje „Euroviziją 2015". Su daina „One Last Breath" atlikėja įveikė keturis varžovus ir tapo atrankos nugalėtoja bei gavo teisę atstovauti Graikijai 2015 m. „Eurovizijoje", kuri vyko Austrijos sostinėje Vienoje. Daina išleista kovo 20 dieną singlo pavidalu. Konkursinį kūrinį „One Last Breath" paruošė Efthivoulos Theoxarous, Vaggelis Konstantinidis, Evelina Tziora ir pati Maria Elena.

Asmeninis gyvenimas
-------------------

2006 metais Maria Elena ištekėjo už sporto žurnalisto Gregoris Gregoriou, su kuriuo susilaukė trijų vaikų. 2011 metais pora išsiskyrė.

Diskografija
------------

### Albumai

* *Dio Ageloi Sti Gi* (2015)

### Singlai

* *Dio Egoismoi* (2014)
* *One Last Breath* (2015)

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Greece: ‘One Last Breath’ to Eurovision" (anglų). escxtra.com. 2015-03-04.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maria Elena Kyriakou** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Daina *One Last Breath*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**–** | **Graikijos balso (*The Voice of Greece*) nugalėtoja**2014 | Po to:**–** |
| Prieš tai:**Freaky Fortune ir RiskyKidd  *„Rise Up"*** |  **Graikijos atstovė Eurovizijoje**2015 | Po to:**Argo  *„Utopian Land"*** |
**Junior Timite**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Hamed Junior Bago Timite |
| Gimimo data | 2000 m. gegužės 8 d. (22 metai) |
| Gimimo vieta | Italija |
| Ūgis | 180 cm |
| Svoris | kg |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | AO Stylidas |
| **Numeris** | 17 |
| **Pozicija** | Saugas |
| Jaunimo klubai |
| ? | ? |
| Profesionalūs klubai\* |
| 20??–20202020–2021 2022– | Tooting & Mitcham FC  FK Nevėžis Kėdainiai AO Stylidas | 00? 0(?)042 0(3)0? 0(?)) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2021 m. lapkričio 28 d.. |

**Hamedas Džiūnioras Bagas Timitė** (*Hamed Junior Bago Timite*; g. 1992 m. vasario 9 d.) – Italijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.

Karjera
-------

Laimę bandė Anglijoje Tooting & Mitcham FC.

### Kėdainių „Nevėžis"

Nuo 2020 m. vasaros žaidė Kėdainių „Nevėžyje". Tais metais pagrindinė klubo komanda dalyvavo Pirmoje lygoje. Tapo pirmenybių nugalėtoju. Per vienuolika rungtynių pasižymėjo dviem įvarčiais. Pirmąjį įvartį pelnė 2020 m. rugpjūčio 14 d. prieš Telšių Džiugą, o rugpjūčio 29 d. pasižymėjo rungtynėse prieš Mažeikių „Atmosferą".

2021 m. atstovavo Kėdainių „Nevėžio" klubui, kuris debiutavo A lygoje. 2021 m. kovo 19 d. debiutavo rungtynėse prieš FK Sūduva. XV (15) ture prieš FC Džiugas pasižymėjo įvarčiu. Tai buvo pirmasis žaidėjo įvartis 2020 m. A lygoje.

2022 m. perėjo į AO Stylidas (Graikija).

Statistika
----------

A lygos statistika.

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | **FK Nevėžis Kėdainiai** | 11 | 2 |
| **2021** | **FK Nevėžis Kėdainiai** | 31 | 1 |
|

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Paiekimai
---------

su FK Nevėžis
2020 m. Pirmos lygos nugalėtojas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Soccerway
* Transfermarkt
| Leonas*León* |
| --- |
|        |
| *Leono katedra* |
|  |
| 

LeonasLeonas

12°26′0″ š. pl. 86°53′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.43333°š. pl. 86.88333°r. ilg.﻿ / 12.43333; 86.88333﻿ (Leonas (Nikaragva))Koordinatės: 12°26′0″ š. pl. 86°53′0″ v. ilg.﻿ / ﻿12.43333°š. pl. 86.88333°r. ilg.﻿ / 12.43333; 86.88333﻿ (Leonas (Nikaragva)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Nikaragvos vėliava Nikaragva |
| **Departamentas** | Leono departamentas |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 184 041  |
| **Altitudė** | 109 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Leonas |

**Leonas** (isp. *León*) – miestas šiaurės vakarų Nikaragvoje, į šiaurės vakarus nuo Managvos, prie Čikito upės, apie 20 km nuo Ramiojo vandenyno, antras pagal dydį šalyje, Leono departamento sostinė. Departamento centras. 174,1 tūkst. gyventojų (2005 m.). Maisto, baldų, odos pramonė. Yra universitetas.

Architektūra
------------

Mieste gausu kolonijinės architektūros: barokinė 1747–1814 m. Leono katedra, XVII–XVIII a. *Sutiava, La Merced, San Francisco, La Recolección, San Nicolás de Tolentino del Laborío, Nuestra Señora de Guadalupe* ir kt. bažnyčios, savivaldybės rūmai, Senojo Leono griuvėsiai. Leono architektūrinis paveldas 2000 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio sąrašą.

Yra poeto ir diplomato R. Dario, legendų ir tradicijų, meno muziejai.

Istorija
--------

Miestą, pavadintą *Santiago de los Caballeros de León* 1524 m. įkūrė konkistadoras Franciskas Hernandesas de Kordoba, apie 30 km nuo dabartinės vietos. 1610 m. miestas buvo sugriautas po Momotombo ugnikalnio išsiveržimo. Vėliau Leonas atstatytas į vakarus nuo senojo miesto griuvėsių. 1821–1855 m. Nikaragvos sostinė. 1978–1979 m. miestas labai nukentėjo per sandinistų ir vyriausybės kariuomenės mūšius. 1812 m. įkurtas Leono universitetas.

Ekonomika
---------

Per Leoną eina geležinkelis Managva–Činandega ir Panamerikos plentas. Medienos apdirbimo, odos ir avalynės, tekstilės, chemijos, maisto (alaus, cukraus, konservų) pramonė. Leono apylinkėse auginami vilnamedžiai, cukranendrės ir kavamedžiai. Išplėtoti dailieji amatai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Leonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 8 psl.
|  |
| --- |
| Vilius Cucėnas |
|  
Vilius Laisvės alėjoje Kaune, 2018 m. |
| Biografija |
| Gimė | 1982 m. gegužės 20 d. (41 metai)Kaunas, Lietuva |
| Žanrai | Post-punk, new wave, rock, punk rock |
| Veikla | Dainininkas, Dainų autorius, Kompozitorius, Video operatorius |
| Instrumentai | vokalas, gitara, klavišiniai |
| Aktyvumo metai | 1990–present |
| Susijusi veikla | Wagon Restaurant |
| Svetainė | www.wagon-restaurant.lt |

**Vilius Cucėnas** (g. 1982 m. gegužės 20 d. Kaune) – Lietuvos video operatorius, muzikantas, dainų autorius.

Biografija
----------

1990-ųjų pabaigoje lankė muzikos mokyklą, klasikinės gitaros specialybę. 2004 metais baigė Vytauto Didžiojo universitetą, menų fakultetą. Dabar dirba LNK studijos video operatoriumi ir dalyvauja muzikinėje veikloje kaip Wagon Restaurant grupės lyderis. 

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Muzikinė veikla
---------------

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Apie 2002 metus Vilius su savo kūrinių akustine programa dalyvaudavo studentų gitarų vakaruose. Grupėje kaip atskiras muzikantas negrojo. Nuolatinis sąstatas Vagon Restoran nesusiformavo, buvo repeticijų ir keletas pasirodymų su skirtingais žmonėmis, tačiau nuolatinis kolektyvas nesusiformavo. 2004-2006 m. vyko įvairi kūrybinė veikla be pasirodymų. Tai daugiau buvo paieškos, eksperimentai.

TV veikla
---------

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

2015 metais Dakaro ralio filmavimas.

Nuorodos
--------

* Oficialus grupės puslapis
* Oficialus Youtube kanalas
* Spotify
* Google Music[neveikianti nuoroda]
* Geras FM pokalbių įrašai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Radikaliai.lt, Interviu portale radikaliai.lt.
2. ↑  Lrytas.lt Archyvuota kopija 2019-02-15 iš Wayback Machine projekto. Interviu portale Lrytas.lt
Žanas Ogiustas Dominikas Engras, „Leonardo da Vinči mirtis", 1818 m. Petit Palais muziejus, Paryžius (Prancūzija).
**„Leonardo da Vinči mirtis"** (pranc. *La Mort de Léonard de Vinci*) – prancūzų neoklasicisto Žano Ogiusto Dominiko Engro aliejinės tapybos darbas, nutapytas 1818 m. Paveikslo matmenys – 40 × 50,5 cm. Eksponuojamas Petit Palais muziejuje Paryžiuje.

Istorija
--------

Studijų Romoje metais, Žanas Ogiustas Domininkas Engras tapė ne tik oficialius paveikslus Paryžiaus salonui, bet ir portretus ar mažus istorinius paveikslus privatiems asmenims. Šį istorinį siužetą, kuriame vaizduojamas ant Prancūzijos karaliaus Pranciškaus I rankų Château du Clos Lucé, Ambuazo mieste, mirštantis 1519 m. garsus Italijos Renesanso tapytojas Leonardas da Vinči, užsakė kunigaikštis Pierre Louis Jean Casimir de Blacas d’Aulps (1771–1839), Prancūzijos ambasadorius Romoje bei svarbi Restauracijos periodo figūra.

Paveikslo scena paremta Džordžo Vazario traktatu „Žymiausi tapytojų, skulptorių ir architektų gyvenimai" (1550 m.). Prancūzijos karaliaus veidas nukopijuotas nuo Luvro muziejuje eksponuojamo Tiziano Vecellio paveikslo „Pranciškaus I portretas" 1538 m. Tapytojas naudoja savo siužete romantizuoto teatro efektą, kuriame persipina herojaus mirtis bei komiškos personažų fizionomijos.

2014 m. paveikslas buvo trumpam paskolintas Liono meno muziejui, kur tuo metu vyko paroda „Praeities išradimas. Širdies ir kalavijo istorija Europoje 1802–1850" (*L’invention du Passé. Histoires de cœur et d'épée 1802–1850*).

Nuorodos
--------

* Petit Palais, François Ier reçoit les derniers soupirs de Léonard de Vinci Archyvuota kopija 2016-05-05 iš Wayback Machine projekto.