recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Nitrasvk. *Nitra* |
| --- |
|              |
| *Nitros panorama* |
|  |
| 

NitraNitra

48°18′25″ š. pl. 18°05′11″ r. ilg.﻿ / ﻿48.30694°š. pl. 18.08639°r. ilg.﻿ / 48.30694; 18.08639﻿ (Nitra)Koordinatės: 48°18′25″ š. pl. 18°05′11″ r. ilg.﻿ / ﻿48.30694°š. pl. 18.08639°r. ilg.﻿ / 48.30694; 18.08639﻿ (Nitra) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Slovakijos vėliava Slovakija |
| **Kraštas** | Nitros kraštas |
| **Apygarda** | Nitra apygarda |
|  |
| **Įkūrimo data** | 828 |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 84 800  |
| **Plotas** | 100,48 km² |
| **Tankumas** (2007) | 844 žm./km² |
| **Altitudė** | 190 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 949 01 |
|  **Vikiteka** | Nitra |
|  |
| **Kirčiavimas** | Nitrà |

**Nitra** – miestas vakarų Slovakijoje, Nitros krašto administracinis centras. Per miestą teka Nitros upė. Miestas yra vienas seniausių Slovakijoje, jame dabar gyvena apie 85000 gyventojų – tai ketvirtasis pagal dydį Slovakijos miestas. Nitroje stovi 1991 m. pastatytas Andrejaus Bagaro teatras (Divadlo Andrej Bagara).

Istorija
--------

V a. Nitros apylinkėse apsigyveno pirmos slavų gentys. VII a. miestas tapo Nitros kunigaikštystės sostine. Vėliau miestas, kaip ir jo kunigaikštystė, atiteka Didžiosios Moravijos imperijai. Būtent Nitra ir laikoma Slovakijos krikščionybės židiniu, nes pirmasis Nitros kunigaikštis *Pribina* 829 – 833 m. pakvietė Zalcburgo arkivyskupą pašventinti pirmąją bažnyčią. Po Didžiosios Moravijos imperijos griūties X amžiaus pradžioje Nitra atiteko Vengrijai.
1248 metais Nitra tapo laisvuoju karalystės miestu, o vėliau ji tapo vienu turtingiausių Vengrijos Karalystės miestų.
Nuo 1918 m. priklausė Čekoslovakijai, o nuo 1993 m. – Slovakijai, kur 1996 m. tapo Nitros krašto administraciniu centru.

Svetlopuko aikštė ir Nitros muziejus

Sportas
-------

* FC Nitra (futbolas)
Nitroguanidino molekulė
Nitroguanidino molekulė
**Nitroguanidinas** (angl. *nitroguanidine*) – nedegus azoto cheminis junginys CH4N4O2, naudojamas kaip labai nejautri sprogstamoji medžiaga. Tai bespalvė kristališka medžiaga, besilydanti +232 °C ir skylanti +250 °C temperatūroje. Detonacijos greitis priklauso nuo tankio, pvz. 3670 m/s kai tankis 0,9 g/cm³, bet 8100 m/s, kai tankis 1,7 g/cm³.

Gamyba
------

Nitroguanidiną gamindavo iš guanino, kuris natūraliai aptinkamas paukščių išmatose. Daug jo būna šikšnosparnių guane. Iš išmatų išskirtą guaniną oksiduodavo iki guanidino, kurį nitrinant gaunamas nitroguaninas. Detalus pramoninis nitroguanino sintezės procesas laikomas komercine paslaptimi, todėl viešai neskelbiamas. Laboratorijose nitroguaninas sintetinamas sujungiant sulfamo rūgštį ir šlapalą į guanidino sulfatą, kuris nitrinamas iki nitroguanidino susidarymo.

Naudojimas
----------

### Sprogstamosios medžiagos

Nitroguanidinas naudojamas kaip sprogstamoji medžiaga, dažniausiai – kaip komponentas „trigubuose" (angl. *triple-base*) bedūmiuose parakuose (paprastai naudojamuose didelio kalibro laivų patrankų ir tankinių patrankų šoviniuose). Nitroguanidinas sumažina šovinių parakų vamzdžio liepsną ir liepsnos temperatūrą, bet nemažina parako dujų slėgio, todėl naudojami didelio kalibro artilerijoje, kur vamzdžio vidinė erozija ir vamzdžio liepsna labai svarbios.

### Pesticidai

Nitroguanidinas ir jo dariniai naudojami kaip insekticidai, veikimu artimi nikotinui. Nitroguanidino dariniai yra dinotefuranas, imidaklopridas (*imidacloprid*), klotianidinas (*clothianidin*) ir tiametoksamas (*thiamethoxam*).

### Biochemija

Nitroguanidinas naudojamas mutagenas bakterijų mutacijoms gauti biosintezės tyrimuose.

Nuorodos
--------

1. ↑  Detonation Velocity and Lead Block Test Archyvuota kopija 2009-08-26 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Strecker, A (1861). „Untersuchungen über die chemischen Beziehungen zwischen Guanin, Xanthin, Theobromin, Caffein und Kreatinin". *Annalen der Chemie und Pharmacie 118*: 151–177
3. ↑  Axt (August 1, 2007). Nitroguanidine: from sulphamic acid and urea. Sciencemadness Discussion Board.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Fibrocitai** – stuburinių gyvūnų jungiamojo audinio ląstelės, subrendę fibroblastai. Panašių ląstelių aptinkama ir daugelio bestuburių jungiamajame audinyje. Fibrocitai beveik nesidalija ir nesekretuoja užląstelinio užpildo. Susiformavus jungiamajam audiniui, nesubrendę fibroblastai tampa neaktyviais fibrocitais. Suaugusiame organizme, daugeliui fibroblastų virtus fibrocitais, užląstelinio užpildo gaminimas jungiamajame audinyje sustoja.

Morfologija
-----------

Fibrocitai – plokščios, ovalios ar netaisyklingos formos, išsišakojusios ir gebančios ameboidiškai judėti ląstelės. Tai kiek mažesnės už fibroblastus ląstelės, jos turi mažiau grūdėtojo endoplazminio tinklo, mažesnį Goldžio kompleksą bei mažiau kitų organelių.
Fibrocitai ekspresuoja CD34 ląstelės paviršinį antigeną. Papildomi fibrocitų paviršiniai žymenys yra CD11b, CD45, HLA-DR, CD71, CD80 ir CD86.

Funkcijos
---------

Fibrocitai yra labai svarbūs jungiamojo audinio homeostazei.
Fibrocitai gali būti grąžinti į aktyvią būklę ir dalyvauti žaizdų gijime. Tada šios ląstelės aktyviai gamina ir sekretuoja kolageną bei palaiko ląstelės išorėje besikaupiantį kolageno ir mukopolisacharidų užpildą.
Fibrocitai labai greitai patenka į pažeidimo vietą, ir geba produkuoti citokinus (trombocitų kilmės augimo faktorių A (PDGF-A), makrofagų kolonijas stimuliuojantį faktorių (M-CSF), IL-1β, IL-8). Citokinai padeda koordinuoti sėkmingą uždegiminį atsaką ir audinių reparaciją (atstatymą).
Paprastai fibrocitai nefagocituoja, tačiau prasidėjus uždegimui, pradeda fagocituoti. Fibrocitai yra potenciali antigeną prezentuojanti ląstelė, su kuria sąveikauja natyvi citotoksinė T ląstelė. Fibrocitai geba migruoti į limfmazgius ir sąveikauti su ten esančiomis naiviomis T ląstelėmis.
Fibrocitai taip pat gamina angiogeninius faktorius, todėl yra svarbūs formuojantis naujiems kraujo indams organizme.

Pritaikymas
-----------

Fibrocitai gali būti lengvai izoliuojami ir dauginami *in vitro*. Šias ląsteles galima naudoti sužalotiems jungiamiesiems audiniams gydyti. Fibrocitai gali būti perkeliami į organizmą kartu su reikiamais (įvestais *in vitro*) genais. Fibrocitai geba keliauti iki pažeistos vietos, o ši jų savybė gali būti pritaikoma gydant sunkius jungiamojo audinio pažeidimus.

Kilmė
-----

Fibrocitai yra kilę iš kaulų čiulpų.

Literatūros šaltinis
--------------------

Timothy E. Quan, Shawn Cowper, Sou-Pan Wu, Linda K. Bockenstadt, Richard Bucala *„Circulating fibrocytes: collagen - secreting cells of the peripheral blood"* The International Journal of Biochemistry & Cell Biology 36 (2004) 598-606.
| Olbanisangl. *Albany* |
| --- |
| *Jorko gatvė Olbanyje* |
|  |
| 

OlbanisOlbanis

35°01′00″ p. pl. 117°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.01667°š. pl. 117.86667°r. ilg.﻿ / 35.01667; 117.86667﻿ (Olbanis (Australija))Koordinatės: 35°01′00″ p. pl. 117°52′0″ r. ilg.﻿ / ﻿35.01667°š. pl. 117.86667°r. ilg.﻿ / 35.01667; 117.86667﻿ (Olbanis (Australija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+8) |
|  |
| **Valstybė** | Australijos vėliava Australija |
| **Valstija** | Vakarų Australija Vakarų Australija |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1826 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 34 205  |
| **Plotas** | 297 km² |
| **Tankumas** (2018) | 115 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Olbanis |
|  |
| **Kirčiavimas** | Òlbanis |

**Olbanis** (angl. *Albany*) – miestas pietvakarių Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje. Įsikūręs 418 km į pietryčius nuo Perto, Indijos vandenyno (Karaliaus Jurgio užutėkio) pakrantėje. Yra oro ir jūrų uostai, geležinkelis į Pertą. Verčiamasi žvejyba, medienos apdirbimu, turizmu. Veikia vėjo jėgainių kompleksas. Yra krašto muziejus, tvirtovė. Veikia karinio laivyno bazė.

Apylinkėse auginami vynmedžiai. Netoliese įsteigtas Torndirupo nacionalinis parkas.

Istorija
--------

Olbanis yra seniausia europiečių gyvenvietė Vakarų Australijoje. Įkurtas 1826 m. kaip karinis postas, skirtas atgrasinti į regioną besikėsinusius prancūzus. Iki 1831 m. gyvenvietė vadinta Frederik Taunu (*Frederick Town*). XIX a. pab. Olbanis buvo svarbus uostas, atveriantis kelius į aukso kasyklas. Vėliau plėtota banginių medžioklė (iki 1978 m.).

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. 
4. ↑
5. ↑  *Pasaulio vietovardžiai. Afrika. Antarktida. Australija. Okeanija*. Internetinė duomenų bazė. – Vilnius: MELC, VLKK. Prieiga internete: Òlbanis.
| Kaura |
| --- |
| Kaura prie Maripos Kaura prie Maripos |
| **Ilgis** | 723 km |
| **Baseino plotas** | 52 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 3000 m³/s |
| **Ištakos** | Gvianos plokščiakalnis |
| **Žiotys** | Orinokas |
| **Šalys** | Venesuelos vėliava Venesuela |
|  |
|  **Vikiteka** | Kaura |

**Kaura** (isp. *Río Caura*) – upė pietryčių Venesueloje, Bolivaro valstijoje; Orinoko dešinysis intakas. Prasideda Gvianos plokščiakalnyje, Chaua plynaukštėje, šalia Brazilijos sienos. Aukštupyje vadinama Merevardi, jos vaga slenkstėta, yra krioklių. Teka šiaurės vakarų kryptimi. 50 km žemiau santakos su Erebatu upės vagoje yra Paros krioklys. Vėliau Kauros vaga išplatėja, darosi vingiuota, krantai užpelkėję. Įteka į Orinoką ties Alemanijos miesteliu.

Didžiausias intakas – Erebatas (kairysis).

Paros krioklys
Kauros vanduo tamsios spalvos, dėl selvos augalijos išskiriamų rūgščių. Upė laivuojama 150 km nuo žiočių, iki Baranko gyvenvietės. Vandens lygis labai svyruoja; lietinguoju metu (gegužės–gruodžio mėnesiais) Kaura patvinsta. Pagrindinis miestas prie Kauros – Maripa.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 203
2. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
3. ↑  *Caura*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
| ***Mirties fantomas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Un delitto poco comune |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Ruggero Deodato |
| Metai | 1988 |
| Žanras | trileris |
| Trukmė | 90 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Mirties fantomas** (it. *Un delitto poco comune*) – 1988 m. Italijoje sukurtas trileris.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Michael York – Robertas Dominičis
* Edwige Fenech – Helena Martel
* Donald Pleasence – Inspektorius Datis
* Mapi Galan – Siuzana
* Antonella Ponziani – Glorija Dati

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Pianistas Robertas Dominičis sužino sergantis genetine liga, kuri lemia greitą kūno senėjimą. Diagnozė sukelia Robertui pykčio priepuolius, kurių metu jis pradeda žudyti žmones. Bylą tiriantis inspektorius Datis greitai išsiaiškina tikrąjį žudiką, tačiau niekaip negali jo sugauti, nes jo persekiojamas asmuo greitai sensta ir tampa tiesiog neatpažįstamas.

Galiausiai, kai inspektorius jau praranda bet kokią viltį, Robertas, jausdamas artėjančią mirtį, pradeda medžioti inspektoriaus dukterį, tuo pačiu taikiniu pasirinkdamas moterį, kuri laukiasi jo kūdikio ir kuris, tikėtina, paveldės jo genetinę ligą...
| ***Rimini Rimini*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Rimini Rimini |
| Kilmės šalis |  Italija |
| Režisierius | Sergio Corbucci |
| Scenaristas (-ai) | Mario AmendolaBruno CorbucciSergio CorbucciMassimo FranciosaMaurizio MicheliMarco RisiGianni Romoli |
| Metai | 1987 |
| Žanras | komedija |
| Trukmė | 114 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Rimini Rimini** – 1987 m. Italijoje sukurta situacijų komedija.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – teisėjas Ermenegildo Morelis
* Serena Grandi – Lola Sarti
* Sylva Koscina – grafienė Rita
* Jerry Cala – Džanis Bozis
* Maurizio Micheli
* Laura Antonelli
* Sabrina Ferilli
* Monica Scattini
* Adriano Pappalardo

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filme rodomos kelios siužetinės linijos, kurias jungia veiksmo vieta – kurortas Riminis.

Teisėjas Morelis, aršus kovotojas su erotika ir ištvirkimu, atvyksta atostogų ir patenka į Lolos Sarti, kurios barą jis uždarė prieš kelias savaites, paspęstus spąstus: moteris jį suvilioja ir surenka kompromituojančius duomenis, o pats teisėjas netikėtai supranta turintis homoseksualių polinkių. Trys tinginiai broliai atlydi savo seserį, kuri niekaip negali pamiršti savo buvusio meilužio. Dvi draugės, kurių viena nori atkeršyti vyrui, apgaudinėjančiam ją jau 12 metų. Nevykėlis verslininkas, atvykstantis sudaryti sandėrio, ir vietoje žmonos atsivežantis kartu gatvėje sutiktą prostitutę, o žmogus, su kuriuo jis ketina pasirašyti kontraktą, įpratęs permiegoti su kiekvieno kompaniono žmona.
| Olavalenk. *Oława* |
| --- |
|              |
| *Bažnyčia miesto rotušėje* |
|  |
| 

OlavaOlava

50°56′0″ š. pl. 17°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿50.93333°š. pl. 17.30000°r. ilg.﻿ / 50.93333; 17.30000﻿ (Olava)Koordinatės: 50°56′0″ š. pl. 17°18′0″ r. ilg.﻿ / ﻿50.93333°š. pl. 17.30000°r. ilg.﻿ / 50.93333; 17.30000﻿ (Olava) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | {{{alias}}} Žemutinės Silezijos vaivadija |
| **Apskritis** | Olavos apskritis |
|  |
| **Įkūrimo data** | XII a. |
| **Meras** | Franciszek Październik |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 30 908  |
| **Plotas** | 27,24 km² |
| **Tankumas** (2006) | 1 135 žm./km² |
|  |
| **Pašto kodas** | 55-200 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Olava |

**Olava** (lenk. *Oława*; vok. *Ohlau*) – miestas pietų vakarinėje Lenkijos dalyje, turintis 30 908 gyventojų (2006 m. duom.). Olava yra Žemutinės Silezijos vaivadijoje, prieš tai (1975–1998 m.) – Vroclavo. Tai Olavos apskrities centras.

Istorija
--------

Olava pradėjo formuotis XII a. vietovėje, kuri buvo saugoma Odros ir Olavos upių. Pirmą kartą paminėta 1149 m. kaip *Oloua* dokumente, patvirtinančiame miesto paramą šv. Vincento vienuolynui Vroclave. 1206 m. Olava tapo viena iš Silezijos Piastų dinastijos kunigaikščių rezidencija, kurie taip pat jai suteikė miesto statusą 1234 m. Per visą savo gyvavimą miestas buvo visiškai sunaikintas tris kartus.
**Apu** (het. *Appu*) – hetitų mitologijos veikėjas, turtingas žmogus iš Lulu šalies Šudulo miesto. Teigiama, kad Apu mitą hetitai perėmė iš huritų. Išlikęs tekstas fragmentiškas.

Pasakojama, kad Apu nestigę turtų, tačiau jis buvęs nelaimingas, nes negalėjęs susilaukti vaikų. Apu nusprendęs kreiptis pagalbos į dievus ir paaukojęs Saulės dievui (huritų Šimigai) ėriuką. Tuomet Šimiga pasirodęs jaunuolio pavidalu ir pataręs Apu pasigerti bei pasimylėti su žmona. Iki tol Apu su žmona lovon guldavęsi apsirengę ir avėdami batus. Davęs patarimą, Saulės dievas nuvykęs pas audros dievą, greičiausiai tam, kad perduotų Apu troškimą susilaukti sūnaus. Tekstas nutrūksta, o toliau pasakojama, kad Apu žmona pagimdžiusi berniuką, kurį Apu pavadinęs Bloguoju. Kodėl buvo pasirinktas būtent toks vardas, pasakojime nėra nurodoma. Vėliau gimęs ir antras sūnus, vardu Gerasis. Berniukams užaugus, Blogasis pareikalavęs savosios tėvo turto dalies. Jam atitekusi didžioji turto dalis, o Gerajam – tik liesa, bergždžia karvė. Tuomet įsikišęs Saulės dievas ir grąžinęs Gerojo karvei vaisingumą. Paskesniame teksto fragmente pasakojama apie bylinėjimąsi tarp brolių.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Мифы народов мира. *Аппу* , В. В. Иванов – 2-е изд. 1992. Москва: Советская Энциклопедия.
2. 1 2  Gwendolyn Leick (2002). A Dictionary of Ancient Near Eastern Mythology, p. 11. ISBN 9781134641024.
| **Valdis Braunaslatv. *Valdis Brauns*** |
| --- |
| Gimė | 1945 m. kovo 27 d. (78 metai)Ventspilis |
|  |
| Veikla | latvių fotografas |

**Valdis Braunas** (latv. *Valdis Brauns*, g. 1945 m. kovo 27 d. Ventspilis) – latvių fotografas.

Biografija
----------

Fotografuoja nuo 1966 m. 1967–1968 m. laikraščio „Padomju Venta" fotokorespondentas. Ventspilyje 1967 m. įkūrė fotoklubą „Momentas". 1972–1974 m. Latvijos istorijos muziejaus laborantas. 1978–1980 m. Komunalinio ūkio ministerijos, 1981–1989 m. Latvijos teatro sąjungos fotografas, vėliau laisvas menininkas.

Dalyvavo daugiau, kaip 282 tarptautinių parodų, pelnė daugiau, kaip 120 apdovanojimų. Surengė individualių parodų Lietuvoje (Šiauliai – 1988 m. Vilnius, Kaunas – 1992 m. Panevėžys – 1995 m.), Estijoje, Rusijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Belgijoje, Australijoje.

Įvertinimas
-----------

* 1978 m. – World Press Photo (Olandija) aukso medalis „Aukso akis" už darbą „Laimes lietus".
* 1979 m. – Tarptautinės meninės fotografijos federacijos menininkas fotografas AFIAP,
* 1990 m. – Tarptautinės meninės fotografijos federacijos nusipelnęs menininkas fotografas EFIAP.
* 1994 m. – M. Buklerio premija

Bibliografija
-------------

* Svajonių vėjas (*Sapnu vėjš / Wind of Dreams*), fotoalbumas, 2000 m.
* Ožkos (*Kāzas*), fotoalbumas, 2005 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Valdis Braunas. Menininkai
2. ↑  Stanislovas Žvirgždas. *Valdis Braunas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 437 psl.
**Marijampolės pieno konservai** – vienas didžiausių pieno perdirbėjų Lietuvoje, vienintelė konservuoto pieno gamintoja Baltijos regione. Bendrovė įsikūrusi Marijampolėje.

Istorija
--------

1977 m. gruodžio 31 d. Marijampolėje pradėjo veikti Pieno konservų kombinatas - viena stambiausių ir moderniausių pieno perdirbimo įmonių ne tik Lietuvoje, bet ir Baltijos šalyse. 1981 m. palaipsniui prie kombinato buvo prijungtos Virbalio, Lukšių, Lazdijų, Jurbarko, Prienų ir Kalvarijos pieno perdirbimo įmonės, kurios vėliau tapo šio kombinato filialais. 

2001 m. rugpjūčio 16 d. visą AB „Marijampolės pieno konservai" turtą įsigijo UAB „Eksimeta", kuri gamybos procesą perdavė savo dukterinei įmonei – UAB „Marijampolės pieno konservai". Šiuo metu yra išsaugoti visi ankstesni gamybiniai pajėgumai bei aptarnaujantis personalas, tęsiama visos ankstesnės produkcijos gamyba. 

2007 m. užbaigtas cecho modernizavimas pagal projektą „Kondensuoto pieno technologinės įrangos atnaujinimas ir proceso valdymo įrangos modernizavimas", kurio bendra vertė 8,6 mln. Cecho gamybinis pajėgumas - iki 4000 tonų produkcijos arba 10 mln. sąlyginių (400g) indelių per mėnesį.

Nuorodos
--------

* Tinklalapis
* Informacija apie įmonę
* Sugriautos Lietuvos darbininkai tikisi teisybės
* Marijampolės pieno konservų vertė sumenko iki 10 mln. litų
**Marijampolės mokytojų seminarija** – mokytojų seminarija, veikusi Marijampolėje.

Istorija
--------

Įsteigta 1919 metais karininkų klubo pastate.

1925 metais buvo pastatyti seminarijos rūmai, sutvarkyta aplinka.

Apie 1930 metus įstaiga tapo viena didžiausių Lietuvoje.

1936 m. nusprendus mokytojus rengti Klaipėdos pedagoginiame institute, Seminarija buvo uždaryta, tačiau 1940 m. ji vėl buvo atkurta.

Sovietmečiu veikė aukštesnioji pedagogikos mokykla.

Dabar jos pastate veikia Marijampolės kolegijos Edukologijos ir socialinio darbo fakultetas. Jis rengia pradinių klasių mokytojus Lietuvos pietvakarių regionui.

Mokiniai
--------

Įstaigą baigė keliolika tūkstančių mokytojų. Iš jų:

* visuomenės veikėjas Pranas Dielininkaitis (1902–1942),
* išeivijos rašytojas Antanas Gustaitis (1898–1941),
* aktorius ir režisierius Justinas Bautrėnas (1925–2010),
* Lietuvos partizanų ryšininkė, kraštotyrininkė Aldona Sabaitytė-Vilutienė (1931–2020),
* tarybinis rašytojas Kazys Boruta (1905–1965),
* žurnalistas ir knygų leidėjas Vladas Civinskas (1913–1987),
* prof. Magdalena Karčiauskienė (g. 1919 m.),
* poetas Anzelmas Matutis (1923–1985).

Šaltiniai
---------

* Restauruota senoji Marijampolės mokytojų seminarija Archyvuota kopija 2014-05-12 iš Wayback Machine projekto.
**Komuna**, arba **bendruomenė** (vok. *Gemeinde*) politinėje Vokietijos sistemoje – žemiausioji valstybinio administravimo struktūros pakopa, komunalinės savivaldos ir liaudies valdžios vienetas. Komuna gali būti miestas, kaimiška gyvenvietė, susijungusios kelios gyvenvietės.

Charakteristika
---------------

Vertikalioje Vokietijos valdymo struktūroje sudaro žemiausiąją pakopą. Jos visos priklauso pagal rangą aukštesnei valstybės pakopai, t. y. apskričiai, žemei ir federacijai. 1965–1975 m. Vokietijos Federacinėje Respublikoje buvo įvykdyta vietinės savivaldos reforma, per kurią kelis kartus buvo sumažintas komunų skaičius jas jungiant. Vokietijoje yra 12 141 komuna.

Visų žemių konstitucijose numatoma komunų būtinybė, t. y. turi egzistuoti atskiros atstovaujamosios ir vykdomosios valdžios institucijos. Komunų savivaldos institucijos sudaromos per tiesioginius, lygius ir visuotinius rinkimus. Nedidelėse komunose atstovaujamosios institucijos vaidmenį gali atlikti visuotinis gyventojų susirinkimas.[1]

Išnašos
-------

1. ↑  Н. В. Михалёва. „Местное самоуправление в Германии". cyberleninka.ru. Nuoroda tikrinta 2020-09-08.
**Komuna** (mold. *comună*) – Moldavijos kaimo teritorijos administracinis teritorinis vienetas, jungiantis du ar daugiau kaimų (priklausomai nuo ekonominių, socialinių kultūrinių, geografinių ir demografinių aplinkybių.

Moldavija turi 917 komunų ir 699 kaimus, kurie yra pernelyg smulkūs, kad turėtų administraciją, todėl yra pavaldūs miestams (40 kaimų) ar komunoms (659 kaimai).

Komuna kaip administracinis vienetas jungia kaimo gyventojus, turinčius bendrų interesų ir tradicijų. Kaimas, kuriame yra komunos taryba, vadinamas *kaimu rezidencija*. Komunos vadinamos kaimų rezidencijų pavadinimais.

Kaimo (komunos) statutas (kaip ir miesto municipijaus) rengiamas remiantis tipiniu parlamento patvirtintu statutu, po to patvirtinamas vietinės tarybos.

Komunos ir municipijai sudaro pirmą, žemiausią Moldavijos administracinio teritorinio suskirstymo lygį. Rajonai sudaro antrą lygį, juos sudaro komunos ir municipijai, kurių teritorijos sudaro vieningą rajono teritoriją, vienijamą ekonominių ir socialinių kultūrinių ryšių.

Komunų valdymo organai yra vietinės komunų tarybos (atitinka vietinę įstatymų leidybos instituciją) ir primarai (vykdomoji valdžia). Komuna turi vieną primarą ir vieną primaro pavaduotoją. Kai komunos gyventojų skaičius neviršija 5000 gyventojų, primaro pavaduotojas paprastai dirba visuomeniniais pagrindais (be atlyginimo).

Nuorodos
--------

* Закон об административно-территориальном устройстве Республики Молдова от 27 декабря 2001 года Archyvuota kopija 2012-01-24 iš Wayback Machine projekto.
* Закон 2003 года о внесении изменений и дополнений в Закон об административно-территориальном устройстве Archyvuota kopija 2005-12-26 iš Wayback Machine projekto.
* Закон Республики Молдова о местном публичном управлении от 18 марта 2003 года Archyvuota kopija 2008-06-08 iš Wayback Machine projekto.
* Кодекс о выборах. Раздел V. Местные выборы. Archyvuota kopija 2007-09-28 iš Wayback Machine projekto.
* Выдержки из закона об административно-территориальном устройстве Республики Молдова от 12 ноября 1998 года
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Užtemdomoji dvinarė žvaigždė ir jos spindesio kitimo kreivė.
**Užtemdomoji dvinarė** – dvinarė žvaigždė, kurios narių orbitos plokštuma yra taip arti regėjimo spindulio, kad narės užtemdo viena kitą. Jei dvinarė žvaigždė taip pat yra spektrinė dvinarė ir žinomas sistemos paralaksas, žvaigždė yra gana tinkama analizei.

Per paskutinį dešimtmetį užtemdomųjų dvinarių parametrų matavimas tapo įmanomas su maždaug 8 metrų skersmens teleskopais. Tapo įmanoma išmatuoti jų šviesį. Neseniai tai buvo panaudota atstumams iki Didžiojo Magelano Debesies, Mažojo Magelano Debesies, Andromedos ir Trikampio galaktikų matuoti. Taigi buvo atrastas naujas metodas galaktikų nuotoliui matuoti 5 % tikslumu.

Užtemdomosios dvinarės yra kintamosios žvaigždės, bet ne dėl narių šviesio kitimo, o dėl užtemimų. Matuojant žvaigždės spindesį, pastebimi praktiškai pastovaus spindesio periodai su periodiškais spindesio sumažėjimais. Jei viena žvaigždė yra didesnė nei kita, viena žvaigždė bus užtemdyta visiškai, kita – dalinai.

Užtemdomosios dvinarės orbitinis periodas gali būti apskaičiuotas tiriant žvaigždės spindesio kitimo kreivę, o jos narių dydžių santykis žinant orbitos spindulį – stebint kokiu greičiu kinta spindesys artimesnei žvaigždei užtemdant tolimesnę. Jei žvaigždė yra ir spektrinė dvinarė, gali būti apskaičiuoti ir orbitos elementai, o žvaigždžių masė gali būti apskaičiuota gana lengvai, taigi galima apskaičiuoti žvaigždžių tankių santykį.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Naskos geoglifai
**Geoglifas** – didelis piešinys (bent 4 m ilgio) ar meninis motyvas, išraižytas žemės paviršiuje arba suformuotas iš akmenų, skirtingos spalvos uolienų, žvyro. Geoglifai, padaryti raižant žemę (ir atidengiant kitokios spalvos žemiau esantį sluoksnį) vadinami neigiamais, o padaryti supilant medžiagas – teigiamais.

Senoviniai geoglifai dažnai apipinami mistika, nes daugelio paskirtis nėra žinoma. Vieni žymiausių geoglifų – Naskos linijos bei Parakaso kandeliabras Peru. Taip pat geoglifų randama Vakarų Australijoje (*Marree Man*), pietvakarių JAV dykumose. Iš durpių, akmenų suformuoti piešiniai ir labirintai randami Skandinavijoje, Rusijoje, Islandijoje.

Geoglifų darymas taip pat yra ir moderniojo meno kryptis.

Lietuvoje geoglifo pavyzdys – 2010 m. prie Vilniaus pasodintas užrašas iš medžių Žalgiris 600.

Galerija
--------

* Atakamos milžinasAtakamos milžinas
* Marree man geoglifas*Marree man* geoglifas
* Ufingtono baltasis arklysUfingtono baltasis arklys
* Modernus geoglifas Spiral JettyModernus geoglifas *Spiral Jetty*

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Geoglifas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Geografinis enciklopedinis žodynas**| 
Knygos viršelis |
| **Autorius** | Aleksejus Triošnikovas (vyr. red.) |
| **Šalis** | TSRS |
| **Žanras** | enciklopedija |
| **Sritis** | geografija |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | Географический энциклопедический словарь |
| **Šalis** | TSRS |
| **Kalba** | rusų |
| **Leidykla** | Советская энциклопедия |
| **Išleista** | 1983 m. |
| **Puslapių** | 528 |

**Geografinis enciklopedinis žodynas** (rus. *Географический энциклопедический словарь*) – 1983 m. Maskvoje „Sovetskaja Enciklopedija" leidyklos išleista enciklopedija-žodynas. Vyriausiasis redaktorius – Aleksejus Fiodorovičius Triošnikovas. Taip pat prie knygos kūrimo prisidėjo gausi redaktorių kolegija, konsultavo žymūs to meto sovietiniai geografai (E. Valevas, V. Žekulinas, S. Kovaliovas, A. Spiridonovas, Aleksandras Gorkinas ir kiti).

Aprašymas
---------

Enciklopedijoje aprašomi fizinės geografijos objektai (kalnai, upės, jūros, vandenynai, žemynai, salos, ledynai ir t. t.), politiniai vienetai (valstybės, kai kurių valstybių administracinės teritorijos), miestai, žymūs nacionaliniai parkai, kai kurie gamtos, istoriniai ar kultūriniai paminklai. Straipsniai dažniausiai trumpi, tačiau juose pateikta svarbiausia faktinė informacija. Nemažai straipsnių paremta Didžiąja Tarybine enciklopedija. Knygoje didžiausias dėmesys skiriamas tuometinės SSRS objektams (aprašyti visi to meto SSRS miestai, ilgesnės upės, svarbesni kalnų masyvai, visi aukštesnio lygmens administraciniai vienetai), tačiau daug straipsnių ir apie užsienio kraštus. Valstybių ir SSRS administracinių vienetų straipsniai įliustruoti žemėlapiais. Taip pat yra įklijos, kuriose yra: fizinis ir politinis pasaulio ir SSRS žemėlapiai, laiko juostų žemėlapis, SSRS žemės ūkio žemėlapis, pasaulio klimatinis, žemynų fiziniai žemėlapiai, SSRS gyventojų tankumo ir pramonės žemėlapiai; SSRS ir pasaulio gamtovaizdžių ir miestų nespalvotos nuotraukos. Iš viso žodyną sudaro 528 puslapiai (be įklijų, bet su turiniu, literatūros sąrašu ir papildymu). Pirmasis straipsnis apie Šveicarijos upę Arę (*Ааре*), paskutinis – apie Rusijos upę Jają (*Яя*).

* Enciklopedijos iliustracijaEnciklopedijos iliustracija
* Dniepropetrovsko srities žemėlapisDniepropetrovsko srities žemėlapis

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Географический энциклопедический словарь. Archyvuota kopija 2023-01-22 iš Wayback Machine projekto. Lib.ru
**Šokio pasaulis** – Kauno miesto ugdymo įstaigų šiuolaikinio šokio kolektyvų festivalis, tradicinis Kauno choreografijos mokyklos bei Kauno miesto savivaldybės Švietimo ir ugdymo skyriaus organizuojamas renginys, kuriame kasmet dalyvauja miesto mokyklų šiuolaikinio šokio kolektyvai.
Festivalio tikslas – populiarinti ir remti vaikų ir jaunimo šiuolaikinio šokio vystymąsi, talentingų atlikėjų paiešką, supažindinti dalyvius su Kauno miesto mokyklų šiuolaikinio šokio kolektyvų menine-kūrybine veikla, užmegzti draugiškus ryšius tarp atlikėjų ir pedagogų.

Istorija
--------

2000 metais buvo surengtas pirmasis Kauno mokyklų šiuolaikinio šokio festivalis „Šokio pasaulis". 

2007 metais festivalį "Šokio pasaulis 2007" organizavo Švietimo ir ugdymo skyrius kartu su Kauno choreografijos mokykla.

2011 metais festivalis vyko jau 11-ąjį kartą. Jame dalyvavo 400 mokinių iš 29 Kauno miesto ugdymo įstaigų.

2012 metais dalyvavo 29 šokio kolektyvai, 452 jaunieji šokėjai.
Pasirodo vaikų ir jaunimo šiuolaikinio ir jaunimo mados šokio kolektyvai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Choreografijos mokykla išlydėjo absolventus[neveikianti nuoroda] (Lietuvos žinios)
2. ↑  Nuo vaikystės šokio pakerėti (Kauno diena)
3. ↑  Kauno miesto ugdymo įstaigų šiuolaikinio šokio kolektyvų festivalis «Šokio pasaulis 2011» (Media group „BalticTravelnews.com")
4. ↑  Kauno miesto ugdymo įstaigų šiuolaikinio šokio kolektyvų festivalis „Šokio pasaulis 2011" Archyvuota kopija 2016-03-04 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Festivalis „ŠOKIO PASAULIS 2012" Archyvuota kopija 2014-05-21 iš Wayback Machine projekto. (Kauno miesto savivaldybė)

Nuorodos
--------

* „Šokio pasaulis 2013" Archyvuota kopija 2014-05-21 iš Wayback Machine projekto. (atskirų kolektyvų fotosesijų fragmentai)
| **Valerijus Simulik** |
| --- |
|  |
| 2006 m. |
| Gimė | 1966 m. rugpjūčio 2 d. (56 metai)Šiauliai |
| Sutuoktinis (-ė) | Regina |
|  |
| Veikla | Politikas, pedagogas |
| Partija | 1999–2011 Naujoji sąjunga2011-2014 m. LSDP2014 m. visuomeninio judėjimo ,,Už Šiaulius" pirmininkasNuo 2016 m. LVŽS |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |

**Valerijus Simulik** (g. 1966 m. rugpjūčio 2 d. Šiauliuose) – Lietuvos politikas, 2000-2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys.

Biografija
----------

1984 m. baigė Šiaulių 14-ąją vidurinę mokyklą. 1988 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos ir matematikos fakultetą, įgijo fizikos mokytojo specialybę. 2001–2002 m. baigė Šiaulių universiteto Socialinių mokslų fakultetą, įgijo vadybos ir verslo administravimo (specializacija – švietimo vadyba) magistrą. 2004 m. Mykolo Romerio universitete baigė teisę ir valdymą.

1988 m. pagal paskyrimą dirbo Kauno 36-ojoje vidurinėje mokykloje fizikos mokytoju, tais pačiais metais perėjo dirbti į Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos katedrą techniku. 1991–1994 m. Šiaulių 21-osios vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas mokymo ir auklėjimo reikalams, 1994–2000 m. Šiaulių Gytarių vidurinės mokyklos direktorius.

2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, išrinktas taip pat 2002 m. 2007 m. ir 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos nariu, mandato atsisakė.

Nuo 2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys. 2004–2006 m. Seimo Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininkas.

1999–2011 m. Naujosios sąjungos narys, 2002–2011 m. Naujosios Sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas, Naujosios sąjungos pirmininko pavaduotojas. 2011-2014 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 2014 m. visuomeninio judėjimo „Už Šiaulius" pirmininkas. Nuo 2016 m. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys..

Nuo 1985 m. dalyvauja Lietuvos radijo mėgėjų draugijos veikloje, radijo mėgėjas trumpabangininkas (šaukinys *LY2QT*). Nuo 1999 m. Lietuvos radijo sporto federacijos narys. 1997–1998 m. Šiaulių moksleivių mėgėjų krepšinio lygos prezidentas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
2. ↑
3. ↑  VRK: 2020 m. Seimo rinkimai > Kandidatai > Valerijus Simulik
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Impatiens walleriana** |
| --- |
| Valero sprigė (Impatiens walleriana)Valero sprigė (*Impatiens walleriana*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Spriginiai  *( Balsaminaceae)* |
| Gentis: | Sprigė  *( Impatiens)* |
| Rūšis: | Valero sprigė  *( Impatiens walleriana)* |

 |

**Valero sprigė** (*Impatiens walleriana*) – spriginių (*Balsaminaceae*) šeimos, sprigių (*Impatiens*) genties daugiametė gėlė. Natūraliai paplitusi Tanzanijoje ir Mozambike.

Aukštis 15-60 cm, lapai 3-12 cm ilgio, 2-5 cm storio. Žiedai balti arba raudoni, sudaryti iš 5 žiedlapių, 2-5 cm skersmens. Nužydėjusios suformuoja sėklų dėžutes, kurios sprogsta nuo menko prisilietimo.

Auginamos darželiuose, gėlynuose, vazonuose, kapinėse. Žiemoja šiltoje patalpoje.

Baltos Valero sprigės
**Užsienio politika** – politinių tikslų rinkinys, kuriuo siekiama apibrėžti kaip konkreti valstybė sąveikaus su kitomis pasaulio šalimis. Užsienio politika paprastai skirta apginti šalies nacionalinius interesus, nacionalinį saugumą, įgyvendinti ideologinius tikslus bei užtikrinti ekonominį klestėjimą. Užsienio politika gali būti įgyvendinama taikiomis priemonėmis – diplomatija, taikiu bendradarbiavimu, taip pat agresyviais veiksmais, karu ir išnaudojimu. XX a. užsienio politikos reikšmė ypač padidėjo, nes praktiškai kiekviena šalis gali sąveikauti su kitomis vienokia ar kitokia diplomatine forma.

Sprendžiamąjį vaidmenį užsienio politikoje paprastai atlieka valstybės vadovas. Politiką įgyvendina vykdomosios valdžios institucijos, tiesiogiai užsienyje – diplomatinės atstovybės ir, iš dalies, konsulinės įstaigos. Tam tikrą įtaką užsienio politikai gali turėti ir įstatymų leidžiamoji valdžia – ratifikuojant tarptautines sutartis ir pan.

Užsienio politika paprastai skirta ginti šalies nacionalinius interesus, nacionalinį saugumą, ideologinius tikslus ir ekonominę gerovę.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3 4 5  *Užsienio politika*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXIII (Šalc–Toli). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2013

Nuorodos
--------

* Tarptautiniai santykiai
* Lietuvos užsienio politikos gairės Archyvuota kopija 2004-10-10 iš Wayback Machine projekto.
**Marijampolės rajono taryba** – Marijampolės savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – **Marijampolės rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Marijampolės rajono taryba*.

Teisinis pagrindas
------------------

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d. savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Marijampolės rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu" vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Tarybos deputatai
-----------------

* Ilona Aleksienė
* Vidmantas Brazys
* Aldona Čeikauskienė
* Mečislovas Daugiala
* Jonas Kazys Dzirmeika
* Aleksandras Albinas Lenkutis
* Albinas Mitrulevičius
* Gintautas Paškauskas
* Algis Rimas
* Gediminas Vaišnora
* Juozas Vaičiulis

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2022-04-11 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Ananas comosus** |
| --- |
| Valgomasis ananasas (Ananas comosus)Valgomasis ananasas (*Ananas comosus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Lelijainiai  *( Liliopsida)* |
| Eilė: | Migliečiai  *( Poales)* |
| Šeima: | Bromelijiniai  *( Bromeliaceae)* |
| Gentis: | Ananasas  *( Ananas)* |
| Rūšis: | Valgomasis ananasas  *( Ananas comosus)* |

 |

**Valgomasis ananasas** (*Ananas comosus*) – bromelijinių (*Bromeliaceae*) šeimos augalų rūšis. Tai vienintelė komerciškai auginama ananasų rūšis.

Biologija
---------

Tai daugiametis, 1–1,5 m aukščio augalas. Lapai kardiški, aštriais kraštais 30–100 cm ilgio, supa storą stiebą. Vaisius sudėtinis, susidaro iš žiedyno žiedų. Juose gausu magnio, vitamino C, vitamino B1.

Kilmė
-----

Augalas kilęs iš Pietų Amerikos, kaip manoma, Brazilijos, Paragvajaus ir Urugvajaus regiono. Dar iki Amerikos atradimo, šie vaisiai paplito po žemyną. 1493 m. Kristupas Kolumbas ananasus pamatė Gvadelupoje ir atgabeno į Europą (tai buvo pirmasis bromelijinis augalas, išvežtas iš Amerikos). Vėliau ananasai pradėti auginti Havajuose, Filipinuose, o nuo XIX a. – daugelyje tropinių šalių, taip pat šiltnamiuose, namuose. Pavadinimas ananasas kilo iš tupių kalbų žodžio *nanas*, reiškiančio „puikus vaisius". Per portugalus šis pavadinimas paplito daugelyje kalbų. Anglai vaisių vadina *pineapple*, o ispanai *piña* dėl jo panašumo į pušies kankorėžį.

Panaudojimas
------------

Ananaso vaisiai valgomi švieži, naudojami sulčių, kokteilių (ypač *piña colada*), kitų gėrimų gamyboje. Yra populiarus desertų (ledų, tortų, pyragų) ingredientas, taip pat dedamas į picas, vaisių salotas ir kitus patiekalus.

* ŽiedasŽiedas
* Augantis ananaso vaisiusAugantis ananaso vaisius
* Perpjautas vaisiusPerpjautas vaisius
* Ananasų plantacija GanojeAnanasų plantacija Ganoje

Produkcija
----------

| Tūkstančiai tonų (2008 m.) |
| --- |
|  Brazilija | 2491 |
|  Tailandas | 2278 |
|  Filipinai | 2209 |
|  Kosta Rika | 1676 |
|  Kinija | 1402 |
|  Indija | 1305 |
|  Indonezija | 1272 |
|  Nigerija | 900 |
|  Meksika | 685 |
|  Vietnamas | 470 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Valgomasis ananasas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| **Citrus reticulata** |
| --- |
| Mandarininis citrinmedis (*Citrus reticulata*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Rūtiniai  *( Rutaceae)* |
| Gentis: | Citrinmedis  *( Citrus)* |
| Rūšis: | Mandarininis citrinmedis  *( Citrus reticulata)* |

 |

**Mandarininis citrinmedis** (*Citrus reticulata*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos citrinmedžių (*Citrus*) genties augalų rūšis.

Augalų morfologija
------------------

Mandarininis citrinmedis – diploidinis (2n = 18), nedidelis iki 4 m aukščio užaugantis medis. Šakos paprastai bedyglės. Žiedai pavieniai ar susitelkę į nedidelius žiedynus. Mandarininiai citrinmedžiai yra anksti nokstantys ir gausiai derantys. Jų vaisius – tikrasis mandarinas.

Mandarininis citrinmedis
Jie gana jautrūs šalnoms. Auginami tropikuose ir subtropikuose.

Dažnai yra savidulkiai (bitės perneša žiedadulkes iš to paties žiedo kuokelių į piesteles) ar partenokarpiniai (augantis vaisius be apvaisinimo, dėl ko vaisiai būna besėkliai, pvz. *satsumos* grupės mandarininiai citrinmedžiai). Išimtis – *Dancy* veislės žiedai būna sterilūs savoms žiedadulkėms, todėl, jei norimas geras derlius, apdulkinimui reikia daug bičių ir apdulkintojos veislės medžių.

Naudojimas
----------

Mandarinų žieveles naudoja tradicinėje kinų medicinoje (manoma, kad reguliuoja *ki* energiją). Žievelės naudojamos reguliuojant vidurių tempimą, jomis gerina virškinimą ir mažina gleivių susidarymą kvėpavimo takuose.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Mandarininis citrinmedis** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kambarinis mandarinas „Kowano Vase"
Imperatoriškojo rūmų teismo posėdis, 1750 m. graviūra
**Imperatoriškasis rūmų teismas** (vok. *Reichskammergericht*) – iki pat uždarymo 1806 m. greta Imperijos rūmų tarybos (*Reichshofrat*) aukščiausios instancijos teismas Šventojoje Romos imperijoje, įsteigtas imperatoriaus Maksimiliano I.

1495 m. spalio 31 d. teismą įsteigus būstinė buvo Frankfurte. Kiti rezidavimo miestai – Vormsas, Augsburgas, Niurnbergas, Rėgensburgas, Špejeris ir Eslingenas.

Imperijos rūmų teismo pirmtakas – Karališkasis rūmų teismas (*Königliches Kammergericht*), posėdžiavęs ten, kur apsistodavo karalius. XV a. Habsburgai tapo imperijos valdovais. Kadangi jie valdė dideles teritorijas ir už Vokietijos ribų, valdovas dažnai nebūdavo Šventosios Romos imperijoje, o su juo neveikdavo ir aukščiausiasis teismas. Jurisdikcinę veiklą dėl to galėjo ištikti krizė. Siekiant pagerinti administravimą Vormso reichstage 1495 apsispręsta dėl reformų. Paskelbta „Amžinoji taika" (*Ewiger Landfriede*) – uždrausta tarpusavyje kariauti, naudoti prievartą prieš kitus imperijos pavaldinius. Taikai užtikrinti bei teisti pažeidėjus reichstage nuspręsta įsteigti Imperatoriškąjį rūmų teismą.

Nuorodos
--------

* 1555 m. teismo statutas Archyvuota kopija 2007-03-11 iš Wayback Machine projekto.
* Imperatoriškojo rūmų teismo tyrimo draugija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lamu salyno vieta Kenijoje
**Manda** (suah. *Manda*) – sala Kenijoje, esanti Indijos vandenyne, priklausanti didesniam Lamu salynui. Ji išsidėsčiusi tarp Pate rytuose ir Lamu vakaruose.

Sala yra administruojama kaip Kenijos Pakrantės provincijos Lamu rajono dalis.

Istorija
--------

| Suahilių civilizacijos valstybė:Manda |
| --- |
|  |
| Šalis | Kenija |
| Tautos | svahiliai (amu) |
| **Laikotarpis** | IX a.-1700 m. |
| **Valdovas** | mfalme |
|  |
|  |

**Mandos miestas** buvo įkurtas salos šiaurės vakarų pakrantėje IX ar X a. ir tapo prekybiniu centru Indijos vandenyno prekyboje. Čia susiformavo svahilių civilizacijos miestas-valstybė, valdoma sultonų, tituluojamų *mfalme*. Vietinis svahilių etninis pogrupis, kaip ir visame Lamu salyne, yra *amu*, ir kalba *kiamu* dialektu. Šiame mieste išliko daug svahilių architektūros likučių. Ankstyvieji statiniai buvo statomi iš koralų plytų, o nuo XI a. jas keitė molinės plytos. Taip pat pastatyta siena palei jūrą, turėjusi saugoti nuo potvynių. Mandos miestas ėmė nykti turbūt XIII a. ir buvo užgožtas gretimų sultonatų.

XVI a. regione įsitvirtinus Portugalijai, ir laikinai sunykus Lamu salyno miestams, saloje suklestėjo naujas prekybinis centras salos pietuose - **Tahwa**. Joje išliko nemažai senovinių griuvėsių. Dėl išaugusio Pate sultonato greta, apie 1700 m. Tahwa buvo apleista ir nunyko. Teigiama, kad jos gyventojai išplaukė į gretimą Lamu salą, kur įkūrė Šelos gyvenvietę. 

Paskutinieji gyventojai salą paliko XIX a. ir ji buvo negyvenama dėl nuolatinių sausrų. Tik XX a. sala apgyvendinta iš naujo, įrengus čia vandenį kaupiančius įrenginius *jabia*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RSvahilių civilizacijos prekybiniai sultonatai |
| --- |
|  |
| Somalyje | 
Mogadišas  **·**  Merka  **·**  Barava  **·**  Kismajus |  |
|  |
| Kenijoje | 
Patė (Patė  **·**  Situ  **·**  Šanga)  **·**  Vitu  **·**  Manda (Manda  **·**  *Takva*)  **·**  Lamu  **·**  Kiongvė  **·**  *Mambrujus*  **·**  Malindis  **·**  *Gedi*  **·**  *Džumba la Mtvana*  **·**  Mombasa |
|  |
| Tanzanijoje | 
Ndagoni  **·**  Mkama Ndume  **·**  Pemba  **·**  Panganis  **·**  Kaolė  **·**  Hadimu  **·**  Tumbatu  **·**  Zanzibaras  **·**  Čolė  **·**  Kilva  **·**  Songo Mnara |
|  |
| Komoruose | 
Ngazidja (Bambao  **·**  Itsandra  **·**  Mitsamihuli  **·**  Mbajini  **·**  Hambuu  **·**  Washili  **·**  Hamahame  **·**  Mbwankuu  **·**  Mbude  **·**  Domba)  **·**  Ndzuwani  **·**  Mawuti  **·**  Mwali |
|  |
| Mozambike | 
Msumbiji  **·**  Angočė  **·**  Kelimanė  **·**  Sofala  **·**  Injambanė |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Gazella rufifrons** |
| --- |
| Rudakaktė gazelė (Gazella rufifrons)Rudakaktė gazelė (*Gazella rufifrons*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios antilopės  *( Antilopinae)* |
| Gentis: | Tikrosios gazelės  *( Gazella)* |
| Rūšis: | Rudakaktė gazelė  *( Gazella rufifrons)* |

 |

**Rudakaktė gazelė** (*Gazella rufifrons*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Stirnos didumo gazelė. Kūno aukštis 65-70 cm, masė 25-30 kg. Gelsvai ruda su tamsiai ruda šonine juosta. Papilvė, pasturgalis ir kojų vidinė pusė baltos spalvos. Ant kaktos ryškiai ruda dėmė, galvos šone balsva juostelė. Raguoti patinai ir patelės. Patinų ragai vidutiniškai 30 cm ilgio su ryškiais skersiniais žiedais, nežymiai išlinkę S raidės forma. Patelių ragai menkesni.

Gyvena atvirose sausose vietovėse. Laikosi pavieniui, poromis arba nedideliais būriais. Minta žoliniais augalais, krūmų lapais ir ūgliais. Rujoja spalio - lapkričio ir kovo - balandžio mėnesiais. Nėštumas trunka 6 mėnesius. Gimsta 1 jauniklis. Patelės subręsta 9 mėnesių, patinai - antraisiais gyvenimo metais. Gyvena iki 12 metų.

Paplitusi Afrikos šiaurinėje dalyje nuo Senegalo iki Nubijos.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Rudakaktė gazelė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Valerijus Grešnovas** (1914 m. vasario 21 d. Samara – 1987 m. liepos 1 d. Kaunas) – Lietuvos treneris, pedagogas.

Biografija
----------

1948 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, 1945–1980 m. jame dėstė, 1953–1961 m. Sporto žaidimų katedros vedėjas; nuo 1972 m. docentas. Vienas regbio, žolės riedulio, badmintono žaidimo iniciatorių Lietuvoje.

1941 m. Lietuvos moterų krepšinio rinktinės, 1947 m. TSRS čempionės Lietuvos jaunių krepšinio rinktinės, 1948–1950 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės, 1955–1956 m. Lietuvos vyrų žolės riedulio rinktinės, 1963–1964 m. Lietuvos vyrų rankinio rinktinės, 1967–1968 m. Lietuvos vyrų regbio rinktinės treneris. 1948–1951 m. KKI vyrų krepšinio komandos, 1957–1958 m. Kauno „Žalgirio" vyrų krepšinio komandos, 1955–1965 m. KKI vyrų rankinio komandos, 1963 m. TSRS čempionės, treneris.

Bibliografija
-------------

* Sportiniai žaidimai, su kitais, d. l, 1978 m.

Literatūra
----------

* Vytautas Kontvainis, Gintautas Stasiulevičius, Treneris ir mokytojas Valerijus Grešnovas, Kaunas, Naujasis lankas, 2002 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jonas Žilinskas. *Valerijus Grešnovas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 138 psl.