recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Salomėja Narkeliūnaitė** |
| --- |
| Gimė | 1920 m. spalio 7 d.Salomenka, Mielagėnų valsčius |
| Mirė | 2000 m. gegužės 31 d. (79 metai)Niujorkas |
|  |
| Veikla | išeivijos žurnalistė, aktyvi visuomenės veikėja |
|  |
| Alma mater | Kolumbijos universitetas |

**Salomėja Narkeliūnaitė** (g. 1920 m. spalio 7 d. Salomenkoje, Mielagėnų valsčius, Švenčionių apskritis – 2000 m. gegužės 31 d. Niujorkas, palaidota Mielagėnuose) – Lietuvos išeivijos žurnalistė, aktyvi JAV lietuvių visuomenės veikėja ir lietuvybės puoselėtoja.

Biografija
----------

1940 m. Vilniuje baigė Vytauto Didžiojo gimnaziją, 1940–1943 m. studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą Vilniaus universitete, žurnalistiką Kolumbijos universitete, 1961 m. slavistikos magistrė.

Nuo 1939 m. dirbo žurnalistinį darbą. 1939–1941 m. dienraščių „Vilniaus balsas", 1941–1944 m. „Naujoji Lietuva" reporterė, vietos ir provincijos žinių redaktorė. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, Tilžėje laikraščio „Ateitis" reporterė, 1945 m. Berlyne – laikraščio „Lietuviai" bendradarbė, vėliau Hasendorfo karo pabėgėlių stovykloje leisto laikraščio „Lietuvis" redaktorė. Bendradarbiavo karo pabėgėlių laikraščiuose „Mintis" (Memingenas), „Žiburiai" (Augsburgas). 1949 m. atvyko į JAV, 1949–1950 m. laikraščio „Vienybė" bendradarbė, kurį laiką ir redaktorė. Nuo 1951 m. laikraščių „Draugas", „Darbininkas", „Vienybė" korespondentė, akredituota prie Jungtinių Tautų. Bendradarbiavo laikraščiuose „Tėviškės žiburiai" (Kanada), „Argentinos lietuvių balsas". 

Lietuvių žurnalistų sąjungos centro valdybos sekretorė, pirmininko pavaduotoja, Pabaltijo moterų tarybos narė ir sekretorė. 1957 m. aplankė Punsko lietuvius, 1961 m. ir vėliau lankėsi Lietuvoje.

Bibliografija
-------------

* *Lietuviai Montgomery stovykloje*, 1946.
* *Pabaltijo karo pabėgėlių stovykla prie Seedorfo*, 1946.
* *Lietuviai pasaulinėje parodoje Niujorke*, 1974.
* *Tautos fondas 1943-2002*, viena rengėjų, 2002.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 350 psl.
2. ↑  Domas Šniukas. *Salomėja Narkeliūnaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 58-59 psl.
2006 m. rugpjūčio–rugsėjo „Metų" viršelis
**Metai** – Lietuvos mėnesinis literatūros ir kultūros žurnalas, einantis nuo 1991 m. Vilniuje.

Istorija
--------

Leidžiamas vietoje žurnalo „Pergalė". Leidžia Lietuvos rašytojų sąjunga. Tiražas 1991 m. – 15 500 egz. 1997 m. – 2000 egz. 2007 m. – 1250 egz. 2018 m. – 1000 egz.

Žurnalas spausdina originalią ir verstinę literatūrą, eseistiką, literatūros mokslo ir kritikos straipsnius, recenzijas, publicistiką. Skelbia debiutuojančių autorių kūrybą, tremties ir rezistencijos atsiminimus, literatūrinį palikimą.

Redaktoriai
-----------

* Juozas Aputis – 1991–1994 m.
* Danielius Mušinskas – 1994–2015 m.
* Antanas Šimkus – nuo 2015 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 324 psl.
2. ↑  *Metai (žurnalas)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 747 psl.
3. ↑

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Metmenys** – JAV lietuvių literatūros, meno, sociologijos ir politikos (kūrybos ir analizės) žurnalas, einantis nuo 1959 m. Čikagoje.

Istorija
--------

Įsteigė Santaros-Šviesos federacija. Leidėjas – bendrovė „Metmenys", „AM and M Publications" (Algimanto Mackaus ir Metmenų). Per metus išeina 2 (dažniausiai 192 p.) numeriai. Tiražas 1985 m. – 700 egz.

Spausdina straipsnius istorijos, literatūros, politikos, sociologijos, kultūros, visuomenės gyvenimo klausimais, grožinės literatūros kūrinius, jaunųjų lietuvių dailininkų darbus.

Redakcijos bendradarbiai
------------------------

Egidijus Aleksandravičius, Algirdas Titus Antanaitis, Leonidas Donskis, Mykolas Drunga, Aušra Marija Jurašienė, Zinaida Nagytė-Katiliškienė, Algirdas Landsbergis, Ilona Gražytė-Maziliauskienė, Icchokas Meras, Algis Mickūnas, Romas Misiūnas, Kostas Ostrauskas, Alina Staknienė, Bronius Vaškelis, Tomas Venclova, Albertas Zalatorius, Kęstutis Paulius Žygas.

Redaktoriai
-----------

* Vytautas Kavolis – 1959–1996 m.
* Violeta Kelertienė ir Rimvydas Pranas Šilbajoris – nuo 1997 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 324 psl.
**Andrioniškio meteoritas** – meteoritas, achondritas, labai retos eukritų klasės, nukritęs Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje netoli Andrioniškio miestelio, Padvarninkų kaimo apylinkėse 1929 m. vasario 9 d.

Tyrimai
-------

Buvo surinkta 11 gabalų, jų bendra masė 3858 g, 1969 m. rastas dar vienas šio meteorito gabalas, kurio masė 1073,5 g. 4 gabalai saugomi Vilniaus universiteto ir 2 – Geologijos ir geografijos instituto mineralogijos, kiti – užsienio šalių muziejuose.  Šis meoteoritas yra labai reta achondrito atmaina. Todėl buvo tiriamas įvairiose pasaulio laboratorijose. Buvo nustatytas jo amžius – 4548 ± 10 mln. metų. Lietuvių mokslininkai tyrė meteoritą kartu su prancūzais ir čekoslovakais.

Liudytojai mena, kad nakties danguje pasirodė šviesa Mėnulio pilnaties dydžio su ilga uodega. Artėdamas prie Žemės šviesulys mažėjo ir subyrėjo į kibirkštis, apylinkes nužėrė meteoritų lietumi.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Straižys. *Andrioniškio meteoritas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 499 psl.
*Kitos reikšmės – San Chosė (reikšmės).*

| San Chosė*San José* |
| --- |
|              |
| *San Chosė senamiestis* |
|  |
| 

San ChosėSan Chosė

9°56′0″ š. pl. 84°5′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.93333°š. pl. 84.08333°r. ilg.﻿ / 9.93333; 84.08333﻿ (San Chosė (Kosta Rika))Koordinatės: 9°56′0″ š. pl. 84°5′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.93333°š. pl. 84.08333°r. ilg.﻿ / 9.93333; 84.08333﻿ (San Chosė (Kosta Rika)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-6) |
|  |
| **Valstybė** | Kosta Rikos vėliava Kosta Rika |
| **Provincija** | San Chosė provincija |
| **Kantonas** | San Chosė kantonas |
|  |
| **Meras** | Johnny Araya Monge |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 159 535  |
| **Plotas** | 44,62 km² |
| **Tankumas** (2007) | 3 575 žm./km² |
| **Altitudė** | 1 161 m |
|  |
| **Pašto kodas** | 10101 |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | San Chosė |

**San Chosė** (isp. *San José*, pilnas pavadinimas *San José de Costa Rica*) – miestas Centrinėje Amerikoje, Kosta Rikos sostinė. 309,7 tūkst. gyventojų (2000). Tai šalies politinis, socialinis ir ekonominis centras, sparčiai išaugęs ir išsiplėtęs XX amžiuje. Nuo 1950 m. labai pagausėjo pramonės įmonių. Pro San Chosė eina Pan-Amerikos automagistralė, čia yra du oro uostai (tarptautinių ir vietinių skrydžių). 1940 m. įkurtas Kosta Rikos universitetas, 1977 – Atvirasis universitetas. Mieste yra XIX a. katedra, valstybinis teatras (pastatytas pagal Paryžiaus operą), Dž. Kenedžio vardo parkas, biblioteka, yra išlikę indėnų kultūros darbų.

Miestas išsidėstęs derlingame slėnyje, 1160 m virš jūros lygio. Jam būdingas mažai metų eigoje kintantis klimatas, vidutinė temperatūra 23C ir 150 mm kritulių per mėnesį.

Istorija
--------

Miestas įkurtas 1736 Vilja Nuevos (*Villa Nueva* – naujasis miestas) vardu. Ispanų kolonizacijos metu tai buvo nedidelis tabako auginimo centras. 1823 m. į San Chosė buvo perkelta Kosta Rikos sostinė (iš Kartago miesto). Apie 1840 m. miestas tapo kavos gamybos centru (kava buvo pagrindinis šalies pajamų šaltinis XIX amžiuje). 1884 m. San Chosė – pirmajame Lotynų Amerikos mieste įvesta elektra. Nuo XX a. pradžios mieste plėtojama pramonė. Svarbus regiono kultūros ir mokslo centras.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *San Chosė (San Jose)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XXI (Sam–Skl). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2012. 40 psl.
2. ↑  BBC Weather Archyvuota kopija 2006-02-19 iš Wayback Machine projekto.. San Chosė orų vidurkiai.

Nuorodos
--------
| **Antanas Adomaitis (1949)** |
| --- |
| Gimė | 1949 m. sausio 3 d. (75 metai)Klišiai, Jurbarko apskritis |
|  |
| Veikla | žurnalistas |

**Antanas Adomaitis** (g. 1949 m. sausio 3 d. Klišiuose, Jurbarko apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1973 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1966–1993 m. Joniškio rajono laikraščio „Sidabrė" (iki 1990 m. – „Tarybinis balsas") redakcijos literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius, 1988–1993 m. – redaktorius. Nuo 1994 m. dienraščio „Šiaulių kraštas" Joniškio redakcijos redaktorius.

Daugiausia rašo teisėtvarkos klausimais.

Bibliografija
-------------

* Vagos lygumoje, apybraižų rinkinys, 1977 m.
* Bariūnų kolūkis, informacinis leidinys, 1981 m.
* Joniškio rajonas, informacinis leidinys, 1988 m.
* „Pergalės" kolūkis, informacinis leidinys, 1988 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 10 psl.
| **Antanas Dėdelė** |
| --- |
| Gimė | 1896 m. balandžio 19 d.Kybeikiai, Kybartų valsčius, Vilkaviškio apskritis |
| Mirė | 1942 m. rugpjūčio 25 d. (46 metai)Sverdlovsko sritis, Rusija |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius, poliglotas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Antanas Alfredas Dėdelė** (1896 m. balandžio 19 d. Kybeikiai, Kybartų valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1942 m. rugpjūčio 25 d. Sverdlovske, Rusija) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, poliglotas, diplomatas.

Biografija
----------

Mokėsi Palangos progimnazijoje ir Marijampolės gimnazijoje, studijavo užsienyje.

Nuo 1919 m. dirbo Lietuvos spaudos biure, laikraščio „Lietuva" redakcijoje. 1920–1922 m. Eltos sekretorius, 1922–1924 m. – Lietuvos pasiuntinybės Čekoslovakijoje sekretorius ir Eltos atstovas, 1924 m. liepos 10 d. – 1925 m. balandžio 2 d. dienraščio „Rytas", vėliau „Klaipėdos žinios" redaktorius. 1926–1927 m. dirbo agentūroje ELTA, 1927–1929 m. – Klaipėdos gubernatūros spaudos referentas, laikraščio „Lietuvos keleivis" vyriausias redaktorius. Nuo 1931 m. laikraščio „Lietuvos aidas" reporteris, redakcijos narys. 1935–1938 m. savaitraščio „Mūsų kraštas" redaktorius, vėliau „Lietuvos aido" techninis redaktorius.

Mokėjo 14 kalbų, vertėjavo A. Smetonai.
Lietuvos žurnalistų sąjungos narys, buvo renkamas į jos valdybą.

Pradėjęs bendradarbiauti 1911 m. žurnaluose „Ateitis" ir „Šaltinis", rašinius spausdino leidiniuose „Pavasaris", „Laisvė", „Rytas", „Lietuvis", „Klaipėdos žinios", „Lietuvos keleivis" ir kt. 

1941 m. birželio 14 d. suimtas ir išsiųstas į TSRS NKVD pataisos darbų lagerį Sverdlovsko srityje (Sevurallagą). Sušaudytas kartu su vidaus reikalų ministru Z. Starkumi, vidaus reikalų ministru P. Aravičiumi, švietimo ministru K. Jokantu.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 101 psl.

Nuorodos
--------

* Antano Dėdelės nuotrauka. Archyvai.lt Archyvuota kopija 2012-06-16 iš Wayback Machine projekto.
| **Mindaugas Milieška** |
| --- |
| Gimė | 1957 m. gegužės 11 d. (66 metai)Alkiškiai, Akmenės rajonas |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Mindaugas Milieška** (g. 1957 m. gegužės 11 d. Alkiškiuose, Akmenės rajonas) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

Biografija
----------

1981 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką, 1986 m. – žurnalistikos studijas Leningrado aukštojoje partinėje mokykloje.

1975–1979 m. Akmenės rajono laikraščio „Vienybė" redakcijos korektorius, korespondentas, 1979–1981 m. laikraščio „Tiesa" kurjeris, išleidėjas, užsienio skyriaus korespondentas. 1981–1988 m. – Šiaulių rajono laikraščio „Leninietis" redaktoriaus pavaduotojas, redaktorius. 1988–1990 m. LKP CK spaudos sektoriaus instruktorius ir konsultantas, 1990–1996 m. savaitraščio „Bičiulystė" redaktoriaus pavaduotojas. 1991 m. taip pat ir Rusijos agentūros „Interfax" korespondentas Lietuvoje, 1993–1995 m. savaitraščio „Europos lietuvis" redaktorius. 1996–1998 m. žurnalo „Aljansas" skyriaus redaktorius. Rašė politinio gyvenimo, ekonomikos, verslo temomis.  Nuo 1999 m. Lietuvos banko atstovas spaudai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 330 psl.
| **Antanas Januševičius** |
| --- |
| Gimė | 1902 m. lapkričio 25 d.Epidemiai, Liubavo valsčius, Marijampolės apskritis |
| Mirė | 1943 m. birželio 7 d. (40 metų)Štuthofo koncentracijos stovykla |
|  |
| Veikla | mokytojas, istorikas, žurnalistas, redaktorius, poetas |
|  |
| Alma mater | Lietuvos universitetas |

**Antanas Januševičius** (1902 m. lapkričio 25 d. Epidemiai, Liubavo valsčius, Marijampolės apskritis – 1943 m. birželio 7 d. Štuthofo koncentracijos stovykla) – Lietuvos mokytojas, istorikas, žurnalistas, redaktorius, poetas.

Biografija
----------

1925 m. baigė Marijampolės gimnaziją, 1929 m. – Lietuvos universiteto Teologijos–filosofijos fakultetą.

1926-1928 m. redagavo žurnalą „Ateitis". Leido savaitraštį „Šiaulietis". Bendradarbiavo įvairiuose Lietuvos laikraščiuose ir žurnaluose.  1939–1940 m. Skuodo gimnazijos direktorius, 1940-1942 m. – Mažeikių gimnazijos direktoriaus pavaduotojas, 1942 m. – Marijampolės gimnazijos direktorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 183 psl.
| **Antanas Juška (1902)** |
| --- |
| Gimė | 1902 m. sausio 14 d.Gelažiai, Vadoklių valsčius |
| Mirė | 1985 m. kovo 19 d. (83 metai)Vilnius |
|  |
| Veikla | astronomas, mokslo populiarintojas, spaudos darbuotojas, visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Getingeno universitetas |

**Antanas Juška** (1902 m. sausio 14 d. Gelažiai, Vadoklių valsčius – 1985 m. kovo 19 d. Vilnius) – Lietuvos astronomas, mokslo populiarintojas, spaudos darbuotojas, visuomenės veikėjas, daktaras.

Biografija
----------

1925 m. baigė Getingeno universitetą. 1929 m. jame apgynė astronomijos daktaro disertaciją.

1925–1927 m. mokytojavo Pasvalio, 1927–1930 m. Vilkaviškio, 1930–1936 m. Biržų gimnazijose. 1934–1937 m. Švietimo ministerijos Kultūros departamento, 1937–1939 m. Kauno 5-osios gimnazijos, 1939–1940 m. Valstybės teatro Kaune direktorius. 1935–1938 m. Sąjungos Vilniui vaduoti pirmininkas. 1941–1942 m. Švietimo vadybos Mokslo ir meno departamento direktorius. 1929–1944 m. su pertraukomis – Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1941 m. docentas. 1958–1984 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas.

Žurnalistinį darbą pradėjo 1919 m. Vilniuje kaip laikraščio „Nepriklausoma Lietuva" kronikos vedėjas, vėliau dirbo ir dienraščio „Laisvė" redakcijoje. Vėliau rašė į leidinius Lietuva, „Lietuvos aidas", „XX amžius", „Židinys", „Kultūra" ir kt. 1935–1938 m. žurnalo „Mūsų Vilnius" redaktorius. 1939 m. priimtas į Lietuvos žurnalistų sąjungą. Pokario metais publikacijas skelbė žurnale „Mokslas ir gyvenimas", kituose populiariuose leidiniuose. Parašė per 300 mokslinių ir populiarių knygų, brošiūrų, straipsnių iš astronomijos ir matematikos, vadovėlių.

Bibliografija
-------------

* Astronomijos vadovėlis, 1928 m.
* Matematinės analizės pagrindai, vadovėlis, 1934 m. 1941 m.
* Fizika, vadovėlis, d. 1 1940 m.
* Vilniaus byla, 1940 m. 2 leid. 1990 m.
* Kelionė po Saulės sistemą, 1958 m.
* Mėnulis, 1960 m.
* Saulės sistema ir jos vystymasis, 1960 m.
* Mikalojus Kopernikas, 1962 m.
* Nuo Žemės iki Plutono, 1964 m.
* Matematika, vadovėlis, su kitais, 1966 m. 2 leid. 1970 m.
* Žvaigždynų pasauliai, 1972 m.
* Astrofizika, vadovėlis, kartu su G. Kakaru bei A. Ažusieniu, 1977 m.
* Astronomijos enciklopedinis žodynas, sudarytojas, vienas autorių, 1984 m.
* Saulės šeima, 1985 m.

Įvertinimas
-----------

* 1939 m. Prancūzijos Garbės legiono ordinas
* 1939 m. Belgijos Karūnos komandoro ordinas

Šaltiniai
---------

1. ↑  Stasė Matulaitytė. *Antanas Juška (1902)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 199 psl.
3. ↑  „Lietuvos astronomijos istorija". Nuoroda tikrinta 12 Sep 2013.
| **Hamurabis** |
| --- |
| Hamurabio bareljefas |
|  |
| I Babilono dinastija |
| Gimė | ~ 1782 m. pr. m. e. |
| Mirė | ~ 1686 m. pr. m. e. |
| Babilono karalius |
| Valdė | 1793 m. pr. m. e. m. - 1750 m. pr. m. e. m. |
| Pirmtakas | Sin mubalitas |
|  |
|  **Vikiteka** | Hamurabis |

**Hamurabis** (**Hamurapis**, *Ammurapi*, *Hammurapi*, *Khammurabi*, akadų k. *Khammurabi*, g. ~1782 m. pr. m. e. – m. ~1686 m. pr. m. e.) – šeštasis pirmosios dinastijos Babilonijos karalius, turėjęs Šumero ir Akado karaliaus titulą.

Tiksli gimimo data nežinoma. Sinmubalito sūnus. Valdymo laikotarpis 1792–1750 pr. m. e. pagal kitą versiją 1728–1686 m. pr. m. e. Sėkmingai kovojo su elamitais ir išstūmė juos iš Mesopotamijos. Jam valdant Babilonija ypač sustiprėjo. Skatino ūkio plėtrą, tvarkė irigacines sistemas.

Hamurabio teisynas – vienas pirmųjų pasaulyje rašytinių teisės sąvadų. Kodeksas buvo surašytas ant akmeninės stelos, kuri buvo pastatyta viešoje vietoje. 1901 m. stela rasta Sūzų mieste, šiuo metu eksponuojama Luvre. Viena iš itin šiuolaikiškų teisyno nuostatų – nekaltumo prezumpcija (teisyne suformuluota kaip „nekaltas, kol kaltė neįrodyta").

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Hamurapis (Hammurabi, Hammurapi)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 377-378 psl.
Mokykla ir gyvenimas, 1932 m. Nr. 1
**„Mokykla ir gyvenimas"** – Lietuvos mėnesinis pedagogikos laikraštis, ėjęs 1920 m. Šiauliuose, 1921–1941 m. Kaune.

Istorija
--------

Leistas vietoj „Beraščio", ėjusio 1919–1920 m. (leido Suvalkijos mokytojų profsąjunga; red. komisijos nariai: Adomas Lastas, P. Natkevičius, Jonas Valaitis). Iki 1940 m. leido Lietuvos mokytojų profesinė sąjunga, 1940–1941 m. – LTSR švietimo ir meno darbuotojų profsąjunga. Spausdino Savičio spaustuvė ir Šumausko spaustuvė Šiauliuose, Varpo spaustuvė Kaune. Tiražas 600 egz. (1935 m.). 

Rašė pedagogikos mokslo, mokymo metodikos, moksleivių ugdymo, pedagogų profesinio rengimo ir tobulinimo, mokytojų teisių ir atsakomybės klausimais. Vienas ryškiausių opozicinių laikraščių, kritikavo mokyklų sistemos ir programų reformą dėl biurokratiškų švietimo vadovų santykių su mokytojais ir netinkamo kultūros reikalų tvarkymo.

Bendradarbiavo Petras Avižonis, Mykolas Biržiška, Vincas Čepinskis, Vaclovas Čižiūnas, Vytautas Didžiulis, Tadas Ivanauskas, Augustinas Jakučionis, Kazys Kupčiūnas, Jurgis Kutra, Pranas Mašiotas, Juozas Geniušas, Jonas Jablonskis, Vladas Lašas, Juozas Lazauskas, Vladimiras Lazersonas, Jonas Murka, Gabrielė Petkevičaitė, Vincas Petronis, Jonas Puzinas, Vincas Ruzgas, Liudas Vailionis, Zigmas Žemaitis, Vladimiras Sezemanas, Paulius Slavėnas, Peliksas Šinkūnas, Jonas Šliūpas, Antanas Tamošaitis, Jonas Vabalas-Gudaitis, Mečislovas Vasiliauskas ir kiti.

Redaktoriai
-----------

* Stasys Brašiškis – 1920–1921 m.
* Antanas Busilas – 1921–1923 m. ir 1934–1937 m.
* Pranas Vikonis – 1925 m.
* Vincas Kvieska – 1923–1929 m.
* Juozas Geniušas – 1930–1933 m.
* Juozas Lazauskas – 1933–1934 m.
* Jonas Laužikas – 1938–1939 m.
* Jurgis Ambraška – 1939–1941 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 334 psl.
2. ↑  Domas Kaunas. *Mokykla ir gyvenimas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 324 psl.
| **Antanas Kaupas** |
| --- |
| Gimė | 1870 m. vasario 1 d.Rusija Gudeliai I, Ramygalos valsčius, Panevėžio apskritis, Rusijos imperija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1913 m. spalio 27 d. (43 metai)Jungtinės Amerikos Valstijos Čikaga |
|  |
| Veikla | Lietuvos kunigas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Žemaičių kunigų seminarija |

**Antanas Kaupas** (1870 m. vasario 1 d. Gudeliai I, Ramygalos valsčius, Panevėžio apskritis, Rusijos imperija – 1913 m. spalio 27 d. Čikaga) – Lietuvos kunigas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Sesuo Marija Kazimiera Kaupaitė, brolis Julius Kaupas. 1888–1890 m. studijavo Žemaičių kunigų seminarijoje Kaune, už draudžiamosios lietuviškos spaudos platinimą iš jos pašalintas, persekiotas. 1892 m. atvyko į JAV, baigė Detroito lenkų kunigų seminariją, 1896 m. įšventintas kunigu.

Seminarijoje 1895 m. įsteigė Šv. Kazimiero mokslo draugiją, dėstė lietuvių kalbą ir istoriją. 1896–1912 m. klebonavo lietuvių parapijose Vilks Bare, Skrantone, Pitstone, dviejose paskutinėse pastatydino bažnyčias. Bendradarbiavo JAV lietuvių laikraščiuose „Vienybė Lietuvninkų", „Lietuva", „Tėvynė", „Žvaigždė", taip pat Lietuvos periodiniuose leidiniuose „Vilniaus žinios", „Viltis", „Draugija" ir kt. 

1901 m. Katalikų švietimo ir šalpos draugijos „Motinėlė", Lietuvių Romos katalikų susivienijimo Amerikoje, 1906 m. Amerikos lietuvių Romos katalikų federacijos, 1909 m. Kunigų sąjungos (nuo 1920 Kunigų vienybė), 1913 m. Lietuvos vyčių vienas organizatorių ir veikėjas. Rėmė Lietuvių mokslo draugiją Vilniuje, nuo 1910 m. jos narys.

Nuo 1893 m. bendradarbiavo spaudoje. 1901 m. redagavo savaitraštį „Viltis". 1901–1908 m. su kitais redagavo laikraštį „Dirva", 1909–1913 m. – laikraščio „Draugas" redaktorius. Paskelbė studijų sociologijos, pasaulėžiūros klausimais. Iš anglų ir lenkų kalbų išvertė grožinės literatūros kūrinių.Publicistikai būdinga reiškinių ir problemų sociologinė analizė, minties loginė raiška.

Bibliografija
-------------

* Socializmo silpnos pusės, 1904 m.
* Pergyventos valandos, 1906 m.
* Tėvynmeilio mintys, 1906 m.
* Evoliucija, ne revoliucija, 1907 m.
* Patrimpo laiškai, 1907 m.
* Švento Kazimiero seserys, 1914 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 214 psl.
2. ↑  *Antanas Kaupas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 629 psl.
| **Antanas Lauraitis** |
| --- |
| Gimė | 1943 m. vasario 15 d. (80 metų)Josvainiai, Kėdainių apskritis |
|  |
| Veikla | spaudos ir radijo žurnalistas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |

**Antanas Lauraitis** (g. 1943 m. vasario 15 d. Josvainiuose, Kėdainių apskritis) – Lietuvos spaudos ir radijo žurnalistas.

Biografija
----------

1961 m. baigė Kėdainių 1-ąją vidurinę mokyklą, 1967 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete – žurnalistikos specialybę.

1969–1975 m. dirbo laikraščio „Lietuvos žvejys", 1975–1978 m. dienraščio „Tarybinė Klaipėda" redakcijose. 1978–1991 m. – Lietuvos radijo korespondentas Žemaitijos zonoje. Nuo 1991 m. – Klaipėdos miesto ir apskrities laikraščio „Klaipėda" korespondentas Šilutės rajone ir Kaliningrado srityje.  1995 m. vienas iš laikraščio „Šilokarčema" steigėjų.

Bibliografija
-------------

* *Šilalė*, 1980 m.
* *Baltijos laivų statykla*, su P. Digriu, 1987 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 266 psl.
| **Antanas Maliauskis** |
| --- |
| Gimė | 1877 m. kovo 10 d.Kretinga |
| Mirė | 1941 m. birželio 9 d. (64 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | kunigas, filosofas, sociologas, žurnalistas, redaktorius, publicistas |
|  |
| Alma mater | Kauno kunigų seminarija Leuveno universitetas |

**Antanas Maliauskis** (1877 m. kovo 10 d. Kretinga – 1941 m. birželio 9 d. Kaunas) – Lietuvos katalikų kunigas, filosofas, sociologas, žurnalistas, redaktorius, publicistas, filosofijos ir politikos mokslų daktaras.

Biografija
----------

1900 m. baigė Kauno kunigų seminariją įšventintas kunigu. 1906–1912 m. studijavo filosofiją ir socialinius mokslus Fribūro (Šveicarija) ir Leuveno (Belgija) universitetuose. 1911 m. filosofijos, 1912 m. politikos mokslų daktaras.

Nuo 1912 m. dirbo Šv. Kazimiero draugijoje Kaune, 1913–1915 m. Vilniuje. 1915–1920 m. JAV rinko aukas lietuvių katalikų spaudai, redagavo dienraštį „Draugas". 1920 m. grįžo į Lietuvą, dienraščio „Laisvė" vadovybės pirmininkas ir šv. Kazimiero draugijos knygų redaktorius. 1922–1931 m. Vytauto Didžiojo universiteto (iki 1930 m. Lietuvos universitetas) Teologijos – filosofijos fakultete dėstė socialinius mokslus, etiką ir teodicėją; nuo 1922 m. profesorius. Nuo 1922 m. Sociologijos katedros vedėjas, 1925 m. skaitė ir žurnalistikos kursą. Sociologiniais ir apologetiniais klausimais rašė dienraštyje „Draugas", savaitraštyje „Šaltinis", žurnale „Draugija" ir kituose. 1940 m. TSRS okupavus Lietuvą jo raštai konfiskuoti, išimti iš viešųjų ir organizacijų bibliotekų, juos įsakyta sudeginti.

Bibliografija
-------------

* *Knygų ir laikraščių skaitymas*, 1907 m.; vienas pirmųjų lietuvių lektologijos darbų
* *Gerų ir blogų raštų skaitymas*, 1921 m.
* *Demokratija*, 1921 m. 2 leid. 1923 m.
* *Ar verta tikėti*, 1922 m. 12 leid. 1929 m.
* *Bolševizmas*, 1923 m.
* *Mokykla*, 1927 m.
* *Kristus ar yra Dievas*, 1928 m.
* *Šv. Mišios, jų begalinė vertė ir nauda*, 1932 m.
* *Kaip išauklėti krikščioniškai vaikus?*, 1934 m.
* *Teodicėja*, 1931 m.
* *Kristus, bažnyčia ir mokslas*, 1935 m.
* *Etika*, 1935 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mindaugas Puidokas. *Antanas Maliauskis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 153 psl.
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 310 psl.
| **Antanas Niedvaras** |
| --- |
| Gimė | 1893 m. birželio 30 d.Gustonys, Panevėžio apskritis |
| Mirė | 1937 m. gruodžio 9 d. (44 metai)Gomelis, Baltarusija |
|  |
| Veikla | komunistinio judėjimo veikėjas, spaudos darbuotojas |
|  |
| Alma mater | Vakarų tautinių mažumų universitetas |

**Antanas Niedvaras** (nuo 1919 m. **Jonas Bučiukas**; 1893 m. birželio 30 d. Gustonyse, Panevėžio apskritis – 1937 m. gruodžio 9 d. Gomelyje, Baltarusija) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas, spaudos darbuotojas.

Stogastulpis A. Niedvaro atminimui gimtinėje Gustonyse (Naujamiesčio sen.)

Biografija
----------

1919 m. Panevėžio apskrities bolševikinės tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas, 1919–1920 m. – LKP Šiaulių rajono komiteto sekretorius, nuo 1921 m. – LKP CK narys. 1921–1923 m. kalintas. 1923 m. apsigyveno Maskvoje, 1926 m. baigė Vakarų tautinių mažumų universitetą. Nuo 1926 m. gyveno Baltarusijoje. Nuo 1927 m. dirbo laikraščio „Raudonasis artojas" redakcijoje; 1927–1930 m. – redaktorius. Nuo 1930 m. dirbo knygų leidykloje, buvo Lietuvių biuro prie BKP (b) CK propagandos ir agitacijos skyriaus sekretorius.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 360 psl.
| **Henrikas Žemelis** |
| --- |
| Gimė | 1913 m. balandžio 8 d.Liepoja |
| Mirė | 2000 m. lapkričio 12 d. (87 metai)Elkhornas, JAV |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius, JAV lietuvių visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Vytauto Didžiojo universitetas |

**Henrikas Žemelis** (1913 m. balandžio 8 d. Liepoja – 2000 m. lapkričio 12 d. Elkhornas, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Baigė Kauno karo mokyklą, Vytauto Didžiojo universitete studijavo teisę. Priklausė Romuvos korporacijai ir suredagavo jos 10-mečiui skirtą leidinį. Vokiečių okupacijos metais dalyvavo rezistencijoje, kalintas koncentracijos stovykloje.

1947-1949 m. redagavo Memingeno (Vokietija) stovyklose leistus leidinius „Laisvoji Lietuva" „Mintis", „Vytis". 1949 m. atvyko į JAV, apsigyveno Ročesteryje (Niujorko valstija), dalyvavo JAV lietuvių bendruomenės veikloje, vienas „Radijo klubo" organizatorių. Nuo 1965 m. vadovavo „Margučio radijo" programai, nuo 1968 m. – mėnraščio „Akiračiai" vienas steigėjų ir redakcijos kolektyvo narys, rengė lietuvių spaudos apžvalgas.

Bibliografija
-------------

* Okupantų replėse, Mintis, 1947 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 579 psl.
| **Morta Vaičkienė** |
| --- |
|  |
| XX a. 3 deš. |
| Gimė | 1890 m. gruodžio 15 d.Rusija Pikeliai, Telšių apskritis, Rusijos imperija |
| Mirė | 1977 m. vasario 3 d. (86 metai)Lietuva Mažeikiai |
| Palaidotas (-a) | Tirkšlių kapinėse |
| Sutuoktinis (-ė) | Juozas Vaičkus |
|  |
| Veikla | Lietuvos dainininkė |
|  |
|  **Vikiteka** | Morta Vaičkienė |

**Morta Grikštaitė-Vaičkienė (Vaičkuvienė)** (1890 m. gruodžio 15 d. Pikeliai, Telšių apskritis – 1977 m. vasario 3 d. Mažeikiai) – Lietuvos dainininkė.

Biografija
----------

Motina mirė, kai Morta turėjo vos kelerius metus. Ją augino dėdė Mažeikiuose. Čia ji mokėsi mokykloje. Nuo 1907 m. dainavo chore, vaidino Juozo Vaičkaus Skrajojamajame teatre. Ištekėjusi už jo išvyko į Peterburgą, kur nuo 1908 m. mokėsi scenos meno. 1920–1930 m. buvo Valstybės teatro solistė. Svarbiausi vaidmenys operose „Traviata", „Eugenijus Onieginas", „Karmen". Senatvėje gyveno Mažeikiuose.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos albumas. Janina Markevičaitė, Liudas Gira, Adomas Kliučinskis – Kaunas / Otto Elsner, Berlin, 1921 m.
2. ↑  *Morta Vaičkienė*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 408
| **Antanas Pranas Kneižys** |
| --- |
| Gimė | 1893 m. birželio 25 d.Mediniškiai, Rozalimo valsčius |
| Mirė | 1970 m. lapkričio 11 d. (77 metai)Našua, Naujasis Hampšyras |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius |

**Antanas Pranas Kneižys** (1893 m. birželio 25 d. senuoju stiliumi birželio 12 d. Mediniškiai, Rozalimo valsčius – 1970 m. lapkričio 11 d. Našua, Naujasis Hampšyras) – JAV lietuvių spaudos darbuotojas.

Biografija
----------

1909–1911 m. dirbo Panevėžio teisme. 1911 m. emigravo į JAV. Gyveno Bostone. 1915-1917 m. laikraščio „Žvirblis", 1915–1922 m. laikraščio „Darbininkas" sekretorius ir administratorius, 1926–1951 m. redaktorius. 1922–1926 m. mokėsi Sufolko (Masačiusetso valstija) teisės mokykloje. Nuo 1934 m. Bostone vadovavo lietuvių radijo valandai. Šv. Juozapo lietuvių darbininkų sąjungos sekretorius, dalyvavo „Lietuvos vyčių", Amerikos darbo federacijos veikloje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Antanas Pranas Kneižys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 300 psl.
2. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 231 psl.
| **Sherrie Levine** |
| --- |
| Gimė | 1947 m. balandžio 17 d. (76 metai)Hazletonas, Pensilvanijos valstija |
|  |
| Veikla | JAV fotografė, dailininkė konceptualistė |
|  |
| Alma mater | Viskonsino universitetas |

**Šeri Levin** (angl. *Sherrie Levine*, g. 1947 m. balandžio 17 d. Hazletonas, Pensilvanijos valstija) – JAV fotografė, dailininkė konceptualistė.

Biografija
----------

1973 m. baigė dailę Viskonsino universitete.

Sukūrė konceptualių fotografijų („Pagal Valkerį Evansą" 1981 m. „Pagal van Gogą" 1993 m.), skulptūrų („Fontanas", 1991 m. „Skulptūros prototipas", su J. van Osu, 2001 m.), tapybos kūrinių („Pagal Kandinskį" 1983 m. „Pagal Egoną Šylę" 1985 m. „Be pavadinimo / Pirmaujantys šachai: 6" 1987 m.), instaliacijų („Fortūna / Pagal Man Ray 2" 1990 m. „Du batai" 1992 m.). Kūriniuose kelia reprodukcijos, identiteto, vaizdo naudojimo politikoje, apropriacijos, kūrybos prigimties klausimus. Parodose dalyvauja nuo 1977 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Šeri Levin*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 55 psl.
| **Antanas Rucevičius** |
| --- |
| Gimė | 1880 m. gegužės 30 d.Pavembriai, Lankeliškių valsčius, Vilkaviškio apskritis |
| Mirė | 1949 m. balandžio 11 d. (68 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | kultūros veikėjas, leidėjas, spaudos darbuotojas, knygnešys |

Grupė lietuvių šviesuolių Seinuose 1909 m. Pirmoje eilėje, iš kairės: Kazimieras Būga, Jurgis Šlapelis, Jonas Jablonskis, Kazimieras Jokantas, kun. Juozas Laukaitis. Antroje eilėje stovi, iš kairės: kun. Antanas Sivickas, Juozas Balčikonis, kun. Juozas Vailokaitis, mokyt. Jakūbauskas, Antanas Rucevičius, Juozas Grabauskas.
Antanas Rucevičius (trečias iš dešinės, trečioje eilėje) su „Vilniaus žinių" redakcijos ir spaustuvės darbuotojais prie Gedimino pilies griuvėsių Vilniuje, 1905.

  

**Antanas Rucevičius** (1880 m. gegužės 30 d. Pavembriai, Lankeliškių valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1949 m. balandžio 11 d. Kaunas) – Lietuvos kultūros veikėjas, leidėjas, spaudos darbuotojas, knygnešys.

Biografija
----------

1892–1898 m. mokėsi Liepojos gimnazijoje, nuo 1898 m. – Mintaujos gimnazijoje, 1900 m. grįžo į Marijampolę.

Dalyvavo lietuvių organizacijų veikloje, draudžiamoje spaudoje: žurnale „Varpas", leidiniuose „Darbininkų balsas", „Ūkininkas". Organizavo slaptus lietuviškus spektaklius, rinko tautosaką, platino uždraustą spaudą. Vienas iš slaptos „Artojų draugijos" organizatorių. 1902 m. išvyko į Kazanę, įstojo į technikos universitetą. 1903 m. areštuotas, įkalintas. 1905 m. grįžęs į Vilnių, dirbo laikraščio „Vilniaus žinios" redakcijoje.

1908-1910 m. Seinuose leisto Šaltinio redakcijos darbuotojas, 1909 m. redagavo vaikams skirtą leidinį „Šaltinėlis". 1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. 1918 m. įkūrė knygų leidimo bendrovę „Švyturys" ir jai vadovavo. 1925-1926 m. Valstybės teatro direkcijos narys, 1926 m. – Klaipėdos „Ryto" spaustuvės vedėjas, 1928-1938 m. – „Spindulio" spaustuvės vedėjas. Nuo 1945 m. dirbo Pedagoginės literatūros leidykloje. 

Bendradarbiavo įvairiuose periodiniuose leidiniuose. Išvertė grožinės literatūros kūrinių.

Bibliografija
-------------

* *Rugiapjūtė*, apsakymų rinkinys, 1905 m.
* *Sunkiaisiais laikais*, atsiminimai, 1920 m.

Įvertinimas
-----------

Pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 432-433 psl.
| **Sigitas Blėda** |
| --- |
| Gimė | 1933 m. spalio 3 d.Meškučiai, Alytaus apskritis |
| Mirė | 2011 m. liepos 19 d. (77 metai)Šiauliai |
|  |
| Veikla | žurnalistas |
|  |
| Alma mater | Vilniaus universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| 1981 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija |

**Sigitas Blėda** (g. 1933 m. spalio 3 d. Meškučiuose, Alytaus apskritis – 2011 m. liepos 19 d. Šiauliuose, palaidotas Ginkūnų kapinėse) – Lietuvos žurnalistas.

Biografija
----------

1957 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1954–1956 m. laikraščio „Lietuvos pionierius" redakcijos vertėjas, 1957–1959 m. Rietavo rajono laikraščio „Stalino keliu" literatūrinis darbuotojas, 1959–1961 m. Šiaulių ir Radviliškio rajonų jungtinio laikraštis „Leninietis" skyriaus vedėjas, redaktoriaus pavaduotojas. 1961–1991 m. laikraščio „Tiesa" korespondentas Šiaulių zonai, rašė socialinio gyvenimo, moralės, ekonomikos temomis. 1991–1994 m. laikraščio „Šiaulių naujienos" redaktorius ir UAB „Šiaulių naujienos" valdybos pirmininkas, 1994–1996 m. laikraščio „Diena" korespondentas Šiaulių zonai.

Rašė socialinio gyvenimo, moralės, ekonomikos temomis.

Bibliografija
-------------

* *Žodis apie žmogų*, apybraižų rinkinys, 1978 m.

Įvertinimas
-----------

* 1981 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 68 psl.
| Horodlėlenk. *Horodło* |
| --- |
|        |
| *Horodlės gatvelė* |
|  |
| 

HorodlėHorodlė

50°52′59″š. pl. 24°01′59″r. ilg.﻿ / ﻿50.883°š. pl. 24.033°r. ilg.﻿ / 50.883; 24.033﻿ (Horodlė)Koordinatės: 50°52′59″š. pl. 24°01′59″r. ilg.﻿ / ﻿50.883°š. pl. 24.033°r. ilg.﻿ / 50.883; 24.033﻿ (Horodlė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+1)------ vasaros: (UTC+2) |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Liublino vaivadija Liublino vaivadija |
| **Apskritis** | Hrubešuvo apskritis |
| **Valsčius** | Horodlės |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1287 |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 938  |
|  |
| **Pašto kodas** | 22-523 |

**Horodlė** (lenk. *Horodło*) – kaimas Lenkijoje, Liublino vaivadijos pietrytinėje dalyje, Bugo kairiajame krante, prie Ukrainos sienos. 1500 gyventojų.

Istorija
--------

Šv. Jackaus bažnyčia
Gyvenvietė žinoma nuo ankstyvųjų viduramžių, pirmasis paminėjimas rašytiniuose šaltiniuose – 1287 m. tada priklausė Haličo kunigaikščiui Vladimirui. Nuo 1366 m. Kazimiero Didžiojo valdų valsčiaus centras. 1376–1377 m. buvo užėmę Lietuvos kunigaikščiai. 1388 m. Lenkijos karalius Vladislovas Jogaila Horodlę padovanojo Mazovijos kunigaikščiui Zemovitui IV, kuris vedė Jogailos seserį Aleksandrą. 1413 m. čia buvo sudaryta Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos Horodlės unija (Horodlės susitarimai). 

1432 m. gavo miesto teises. XVI a. – XVII a. pirmoje pusėje išsiplėtė. Per 1648-1667 m. ir 1700-1721 m. Šiaurės karus ne kartą svetimų kariuomenių užimta ir nusiaubta; smuko. Nuo 1772 m. priklausė Austrijai, nuo 1809 m. Varšuvos kunigaikštystės, nuo 1815 m. Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės miestas. 1870 m. neteko miesto teisių. 1939–1945 m. per Antrąjį pasaulinį karą prarado apie 50% gyventojų, daugiausia žydų. Horodlės apylinkėse veikė Armija Krajova.

Ekonomika
---------

Cukrinių runkelių auginimo regiono centras; prie Horodlės, Strzyžuve, yra cukraus fabrikas.

Architektūra
------------

* Barokinė Rožinio Dievo Motinos ir Šv. Jackaus bažnyčia, 1739–1758 m.
* Medinė Šv. Mikalojaus cerkvė, 1928 m.
* Medinė Viešpaties Prisikėlimo bažnyčia,1931 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Horodlė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 657 psl.
Muzikos žinios Nr.3, 1934 m.
**Muzikos žinios** – JAV lietuvių muzikos teorijos ir istorijos žurnalas, pradėtas leisti 1934 m. Čikagoje.

Istorija
--------

Leido Amerikos lietuvių vargonininkų sąjunga, vėliau Šiaurės Amerikos lietuvių muzikos sąjunga. Iki 1935 m. spausdintas rotatoriumi.  1967–1987 m. ėjo Elizabete (Niu Džersio valstija), 1934–1942 m. ir 1952 m. – kas mėnesį, 1942–1980 m. – 4 kartus per metus, nuo 1980 m. – kartą per metus (2003 m. išleistas nr. 254).

Žurnalas
--------

Publikuojami straipsniai apie Šiaurės Amerikos ir Lietuvos muzikinį gyvenimą, lietuvių muzikus, spausdinamos lietuvių kompozitorių giesmės, dainos, harmonizuotos lietuvių liaudies dainos chorai.

Bendradarbiai: Aleksandras Aleksis-Aleksandravičius, Pranas Ambrazas, Klemensas Bagdonavičius, Valteris Kristupas Banaitis, Juozas Bertulis, Juozas Blažys, Vladas Budreckas, Vladas Daukša, Juozas Čižauskas, Antanas Giedraitis, Jonas Govedas, Vladas Jakubėnas, Banifacas Janušauskas, Juozas Kudirka, Aleksandras Kučiūnas, Antanas Skridulis, Juozas Strolia, Juozas Stulgaitis, Leonardas Juozapas Šimutis, Kotryna Vinciūtė, Dalia Viskontienė-Skrinskaitė, Jonas Šaučiūnas, Jonas Zdanius, Juozas Žemaitis, Juozas Žilevičius, Stanislovas Žylius.

Redaktoriai
-----------

* A. Pocius ir Nikodemas Kulys – 1934–1947 m.;
* Juozas Brazaitis – 1942 m.;
* Ignas Sakalas – 1946–1951 m.;
* Vaclovas Zakarauskas – 1952–1953 m.;
* Juozas Kreivėnas – 1953–1966 m. ir 1983–1986 m.;
* Vincas Mamaitis – 1967–1974 m.;
* Algirdas Kačanauskas – 1974–1976 m.;
* Vytautas Kerbelis – 1977–1981 m. 1977 m. su J. Stankūnu;
* Antanas Giedraitis ir redakcinė kolegija – 1982 m.;
* Kazys Skaisgirys ir Stasys Sližys – 1987–2005 m.;
* Faustas Strolia – 2005–2009 m.;
* Vytautas Gutauskas – nuo 2009 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 348 psl.
2. ↑  Vaclovas Juodpusis. *Muzikos žinios*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 652 psl.
3. ↑  Vaclovas Juodpusis. „Muzikos žinioms" – 75-eri. Literatūra ir menas, 2009-09-11 nr. 3250
*Kitos reikšmės – Apžvalga (reikšmės).*
**Apžvalga** – *žydų visuomeninės minties iliustruotas savaitraštis*, ėjęs 1935–1940 m. Kaune lietuvių kalba.

Istorija
--------

Leido žydų karių, dalyvavusių Lietuvos nepriklausomybės kovose, sąjunga. Nr. 1 išėjo 1935 m. birželio 16 m. Spausdino G. Lano bei S. Jeselevičiaus spaustuvės. 1936 m. gruodžio 6 d. išleido „Iliustruotą apžvalgos priedą". Paskutinis numeris pasirodė 1940 m. birželio 25 d.

Skirtas Lietuvoje ir užsienyje gyvenantiems žydams, mokantiems lietuviškai, bei lietuviams, norintiems geriau susipažinti su žydų gyvenimo problemomis, jų tradicijomis, kultūra. Leidinyje svarstyti lietuvių ir žydų santykiai, pasakota apie žydų gyvenimą įvairiose šalyse, rašyta apie Lietuvos vidaus ir užsienio politiką, spausdinti jaunųjų žydų rašiniai, žydų literatūros kūriniai, lietuvių publicistų ir rašytojų kūryba.

Redaktoriai
-----------

A. J. Livšicas, L. Šibailis, A. V. Melamedas, M. Bramsonas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 30 psl.
| **Silvestras Urbonavičius** |
| --- |
| Gimė | 1900 m. rugsėjo 14 d.Vaitkūnai, Trakų apskritis |
| Mirė | 1987 m. spalio 23 d. (87 metai)Vilnius |
| Vaikai | Sigita, Valda, Kazimieras, Irena |
|  |
| Veikla | žurnalistas, redaktorius, literatas, visuomenės veikėjas |

Silvestras Urbonas 1939 Vilnius
A.Smetona, Kaunas. Delgacija, kuri atvyko pas jį iš Vilniaus.
**Silvestras Urbonavičius** (nuo 1939 m. ***Urbonas***; 1900 m. rugsėjo 14 d. Vaitkūnai, Trakų apskritis – 1987 m. spalio 23 d. Vilnius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, literatas, visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1929 m. baigęs Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnaziją, įsijungė į spaudos darbą. Dirbo laikraščių „Vilniaus rytojus", „Aidas" redakcijose. Su kitais leido ir redagavo žurnalą „Jaunimo draugas". 1937 m. jį uždarius, leido vienkarčius leidinius. Nuo 1959 m. dirbo žurnalo „Mūsų sodai" redakcijoje.

Rašė literatūros, kraštotyros, Vilniaus krašto istorijos temomis, spausdino feljetonus, monologus, aprašė įvairias Vilniaus krašto vietoves. 

Silvestras Urbonas su žmona ir draugais 1939 Vilnius

Bibliografija
-------------

* *Monologai*, 1929 m.
* == Šviesa / redaktorius-leidėjas Silvestras Urbonavičius. - 1937 ==

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 535 psl.
| **Mykolas Januškevičius** |
| --- |
|  |
| IV valstybės dūmos deputatas, 1913 |
| Gimė | 1886 m. vasario 3 d.Emelinava, Utenos apskritis |
| Mirė | 1942 m. gruodžio 4 d. (56 metai)Kaunas |
|  |
| Veikla | Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas, vertėjas, publicistas |
| Partija | Lietuvių demokratų partija |
|  |
| Alma mater | Peterburgo universitetas |

**Mykolas Januškevičius** (1886 m. vasario 3 d. senuoju stiliumi sausio 22 d. Emelinava, Utenos apskritis – 1942 m. gruodžio 4 d. Kaunas) – Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas, vertėjas, publicistas.

Biografija
----------

Sankt Peterburgo universitete studijavo teisę. Lietuvių demokratų partijos narys. 1912–1917 m. IV Rusijos imperijos valstybės dūmos deputatas, priklausė trudovikų grupei, joje kėlė Lietuvos reikalus. 1916–1918 m. Petrograde leido ir redagavo kairiųjų liaudininkų laikraštį „Naujoji Lietuva". Vienas Lietuvos revoliucinių socialistų liaudininkų partijos ideologų. Grįžęs į Lietuvą dirbo „Spaudos fonde", dienraščio „Lietuvos žinios" redakcijoje; šiuo laikotarpiu pasižymėjo antikomunistinėmis pažiūromis. Į lietuvių kalbą išvertė grožinės literatūros kūrinių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 183 psl.
2. ↑  *Mykolas Januškevičius*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 531 psl.
| **Mykolas Tvarauskas** |
| --- |
| Gimė | 1844 m. gruodžio 16 d.Kaupiškiai, Vilkaviškio apskritis |
| Mirė | 1921 m. rugpjūčio 8 d. (76 metai)Niujorkas |
|  |
| Veikla | JAV lietuvių pirmųjų spaudinių autorius, leidėjas, redaktorius |

**Mykolas Tvarauskas** (1844 m. gruodžio 16 d. Kaupiškiai, Vilkaviškio apskritis – 1921 m. rugpjūčio 8 d. Niujorkas) – JAV lietuvių pirmųjų spaudinių autorius, leidėjas, redaktorius.

Biografija
----------

Mokytojavo Suvalkų gubernijoje. Dalyvavo 1863 m. sukilime, buvo sužeistas. Apie 1868 m. atvyko į JAV. 1874 m. Šamokine įsteigė spaustuvę. 1875 m. išleido atsišaukimą „Mieli broliai" ir anglų-lietuvių ir lietuvių-anglų kalbų žodyną „Tlumočius, arba Slovnikas angielskai lietuviškas". 1874 m. buvo sumanęs leisti lietuvišką laikraštį. 1879–1880 m. leido ir redagavo pirmąjį JAV lietuvių laikraštį „Gazieta lietuviška", 1884–1885 m. laikraštį „Unija" (iki 1885 m. balandžio 25 d. kartu su J. Šliūpu), 1891–1892 m. redagavo „New Yorko gazietą lietuvišką", 1905 m. – „Emigrant Polski" lenkų kalba.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Žurnalistikos enciklopedija. – Vilnius: Pradai, 1997. – 529 psl.
| Bermechas |
| --- |
| Bermechas ties Argentinos ir Bolivijos siena Bermechas ties Argentinos ir Bolivijos siena |
| **Ilgis** | 1450 km |
| **Baseino plotas** | 133 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 340 m³/s |
| **Ištakos** | Bolivija, Tarichos dep. |
| **Žiotys** | Paragvajus |
| **Šalys** | Bolivijos vėliava BolivijaArgentinos vėliava Argentina |

**Bermechas** (isp. *Río Bermejo*, tobų k. *Teuco*, gvar. *Ypita*) – upė Pietų Amerikoje; Paragvajaus dešinysis intakas.

Prasideda Bolivijoje, Tarichos departamente, Šv. Viktorijos kalnagūbryje (Anduose), susiliejus San Fransisko ir Grande de Tarichos upėms. Teka daugiausia į pietryčius per Gran Čaką Argentinos teritorija, įteka į Paragvajų šalia Puerto Bermecho miestelio (Čako prov.), netoli Paragvajaus santakos su Parana.

Vidurupis (čia Bermechas teka savo buvusio intako **Teuko** vaga) laivuojamas. Žemupyje išsišakoja į daug pratakų, kurių dauguma sausuoju laikotarpiu išdžiūsta.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
| **Simonas Rozenbaumas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1859 m. rugpjūčio 3 d.Rusija Pinskas, Minsko gubernija, Rusijos imperija |
| Mirė | 1934 m. gruodžio 6 d. (75 metai)Izraelis Tel Avivas, Izraelis |
| Lietuvos Respublikos Seimo atstovas |
|  |
| Veikla | Lietuvos žydų politinis bei visuomenės veikėjas |
|  |
| Alma mater | Novorosijsko universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Simonas Rozenbaumas |

**Simonas Rozenbaumas** (taip pat Šimšonas, Simanas, Simas; 1859 m. rugpjūčio 3 d. Pinskas, Minsko gubernija, Rusijos imperija – 1934 m. gruodžio 6 d. Tel Avivas, Izraelis) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Pagrindinį išsilavinimą įgijo žydų mokyklose. 1883 m. Černivcuose (dab. Ukraina) išlaikė brandos egzaminus ir tais pačiais metais įstojo į Novorosijsko universiteto teisės fakultetą, kurį baigė 1887 m.

Dirbo prisiekusiojo advokato padėjėju, advokatu Minske. 1902 m. Minsko sionistų suvažiavimo delegatas, 1906 m. išrinktas Rusijos sionistų organizacijos pirmininku.

1907 m. I Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas nuo Minsko gubernijos. 1915–1919 m. Vilniuje vadovavo žydų sionistų organizacijai.

Nuo 1918 m. gruodžio 11 d. Lietuvos Valstybės Tarybos narys. 1919–1924 m. Lietuvos žydų tarybos pirmininkas. 1919 m. pirmosios Lietuvos Vyriausybės užsienio reikalų viceministras, 1919 m. Lietuvos delegacijos sudėtyje dalyvavo Paryžiaus taikos konferencijoje.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė žydų frakcijai. 1920 m. nusipelnė dalyvaudamas derybose dėl Lietuvos-Tarybų Rusijos taikos sutarties. 1923 m. birželio 5 d. – 1925 m. vasario 20 d. Antrojo Seimo atstovas. 1923 m.  birželio 29 d. – 1924 m. vasario 12 d. IX E. Galvanausko ministrų kabinete ministras be portfelio žydų reikalams.

1924 m. išvyko į Palestiną. Nuo 1927 m. – Lietuvos garbės konsulas, nuo 1929 m. – generalinis konsulas Tel Avive.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Eglė Bendikaitė. Rozenbaumas Simonas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XX (Rėv-Sal). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2011. 354-355 psl.
2. ↑  Žydrūnas Mačiukas. Steigiamojo Seimo atstovai. Seimas

Literatūra
----------

* Rozenbaumas Š. Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 48.
* Rozenbaumas Simanas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1961, t. 26, p. 29.
* Bendikaitė E. Rozenbaumas Simonas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 318–320.
* Bendikaitė E. Rozenbaumas Simonas, Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 451–452.
* Bendikaitė E. One Man's Struggle: The Politics of Shimshon Rosenbaum (1859–1934). 13 Simon Dubnow Institute Yearbook | Jahrbuch des Simon-Dubnow-Instituts 87–109 (2014).
* Šarūnas Liekis, „A State within a State? Jewish autonomy in Lithuania 1918–1925", Vilnius 2003, ISBN 9955-9613-5-X, p. 190.