Dievo (dešinėje) ranka, perduodanti Adomui gyvybę (arba sielą) - vienas iš žinomiausių Siksto koplyčios lubų fragmentų
**Siksto koplyčios lubų freskos** - italų Renesanso dailininko Mikelandželo 1508 - 1512 m. laikotarpyje sukurtos freskos Siksto koplyčioje Vatikane. Tai vienas iš garsiausių ir žinomiausių Vakarų kultūros dailės kūrinių.

Istorija
--------

Bendro Siksto koplyčios dekoravimo metu, 1481-1484 m. lubos buvo padengtos dailininko Matteo d'Amelia mėlynu dangumi su žvaigždėmis, numanoma, vaizduojančiomis Zodiako ženklus. 1506 m. pradėjus gretimai esančios Šv. Petro bazilikos perstatymo darbus, plonas dažų sluoksnis pradėjo trupėti ir Siksto koplyčios lubos vietomis sutrūkinėjo. Giorgio Vasari liudijimu, Bramantė pateikė pasiūlymą popiežiui Julijui II, kad lubas atnaujintu Mikelandželas. Tuo esą Bramantė norėjo sukompromituoti Mikelandželą savo draugo Rafaelio labui, kadangi Mikelandželas niekuomet nebuvo dirbęs iki tol freskos technika. Šiuo metu manoma, kad tokia konspiracijos teorija greičiau yra tik paties Mikelandželo asmeninė nuostata, kadangi jis laikė save skulptoriumi ir visiškai nenorėjo prasidėti su tapyba, kurią laikė antraverčiu menu. 

Tačiau popiežius Julijus II susižavėjo idėja. Anot Giorgio Vasari, kuo Mikelandželas labiau priešinosi, tuo labiau popiežius laikėsi savo pozicijos. Julijus II pats esą skatino Mikelandželą, kad tapybą, su kuria, anot Mikelandželo, neverta prasidėti dėl jos menkos vertės, jis, Mikelandželas, paverstų tokia, kuri patenkintų netgi jo skonį. Galų gale Julijus II atšaukė Mikelandželo darbus ties savo kapo skulptūrų projektu ir 1508 m. gegužės 10 d. pasirašė kontraktą darbams Siksto koplyčioje. Mikelandželas už tai pradėjo neapkęsti Bramantės, be to, apie Rafaelį liko nepergeriausios nuomonės.

Pagal Julijaus II planą lubose turėjo būti pavaizduoti apaštalai, kurie savo pozomis turėjo susieti apaštalų misiją su popiežių misijomis (kiek žemiau, tarp langų Siksto koplyčioje pavaizduoti pirmųjų popiežių portretai). Mikelandželui ši schema pasirodė per paprasta ir jis pasiūlė savąją. Tai buvo negirdėtas dalykas tais laikais, kad dailininkas atmestų užsakovo projektus, tačiau popiežius sutiko su tuo. Mikelandželas numatė papildyti žemiau esančias, 1481-1484 m. atliktas freskas Mozės ir Kristaus gyvenimo temomis, savosiomis Pasaulio sutvėrimo ir Kristaus protėvių istorijomis.

 Po 1980-89 m. restauracijos viena Kristaus protėvių šeimos figūrų „prarado" akis.
Nenuilstamą menininko talentą rodo, kad jis nesitenkino Bramantės sumanyta pastolių konstrukcija, dėl kurios teko išgręžti skyles Siksto koplyčios sienoje (jų pėdsakai ir dabar matyti). Paklausęs, ką Bramantė ruošiasi daryti su skylėmis, Mikelandželas sulaukė atsakymo, kad architektas apie tai pagalvos, kai Mikelandželas baigs savo darbus. Nepatenkintas Mikelandželas nusprendė pats suprojektuoti savuosius pastolius nenaudojant skylių sienoje. Pasakojama, kad vėliau jų ardymu užsiėmęs žmogus iš jų pasistatė namą.

Tradiciškai Mikelandželas planavo tokio užmojo darbą atlikti su padėjėjais. Tačiau, pamatęs kaip jie dirba, visus juos išvarė ir nusprendė atlikti freskas vienas. Tai buvo didžiulio pasiaukojimo ir sunkumo darbas. 20 m aukštyje Mikelandželas nenuilstamai dirbo užversta galva. Darbas ilgam pakenkė jo sveikatai ir negrįžtamai pažeidė regėjimą. Mikelandželas ypač slėpė freskas nuo pašalinių, netgi nuo popiežiaus, tačiau garsas apie jų grožį pasklido plačiai. Anot Giorgio Vasari, Bramantė, kuris turėjo raktus nuo Siksto koplyčios, įleido vieną naktį Rafaelį pasižiūrėti freskų. Po ko Rafaelis iškart nuėjo ir pertapė vieno savo pradėtų darbų figūrą.

Freskos buvo atidengtos 1512 m. spalio 31 d. prieš Visų Šventųjų dieną ir sukėlė visos Romos susižavėjimą. Anot Giorgio Vasari, tarsi Dangaus šviesa nušvietė Žemės tamsybes ir visas pasaulis subėgo į tai pasižiūrėti. Johanas Volfgangas Gėtė vėliau pasakys, kad nemačius Siksto koplyčios lubų freskų, negalima kalbėti apie tai, ką sugeba vienas žmogus. 

1980-1989 m. laikotarpyje vyko kapitalinis Siksto koplyčios lubų restauravimas. Jo metu buvo pašalinti suodžiai, dulkės, sutvarkyti mažesnieji įtrūkimai sienoje. Restauravimas sukėlė dviprasmišką vertinimą, ir susižavėjimą, ir kritiką. Daugelis per šimtmečius įprastų freskų detalių pranyko (kaip pavyzdys dešinėje), tačiau popiežius Jonas Paulius II liko darbu labai patenkintas.

Freskų schema
-------------

Lubų centrinėje dalyje, pakaitomis, vaizduojamos pagrindinės scenos: 5 mažosios ir 4 didžiosios. Mažosios scenos įrėmintos medalionais ir nuogų vyrų atvaizdais, vadinamaisiais *ignudi*. Iš kiekvienos mažosios scenos pusės skliautiniame paviršiuje vaizduojami biblijinis pranašas ir antikinė pranašautoja - sibilė. Iš kiekvienos didžiosios scenos pusės lubas laikančiose trikampėse atramose vaizduojamos Kristaus protėvių šeimos. Šios scenos nedokumentuotos ir sunku pasakyti, kurios personalijos jose vaizduojamos. Lubų priekyje ir gale vaizduojama po biblijinį pranašą ir lubų kampinėse atramose - po biblijinę sceną. Visa kompozicija susieta iliuzionistinėmis (tapytomis) architektūrinėmis detalėmis ir bronzinės spalvos nuogomis figūromis. Į lubų kompoziciją įeina ir liunetės, pieštos ant vertikalių sienų (apatiniame paveikslėlyje nesimato). Jose vaizduojami Kristaus giminės linija, kaip aprašyta evangelijose, pažymint kiekvieno protėvio vardą. Šios liunetės susietos su trikampių atramų šeimų scenomis. 

| Freskų temos (iš kairės, į dešinę) | Įėjimo į Siksto koplyčią pusė |
| --- | --- |
| 
* Dovydas ir Galijotas
* Pranašas Zacharijas
* Judita ir Holofernas

 |  |
| * Pranašas Joelis
* Girtas Nojus
* Delfų sibilė
 |
| * Kristaus protėviai
* Didysis tvanas
* Kristaus protėviai

 |
| * Eritrėjos sibilė
* Nojaus auka po Didžiojo tvano
* Pranašas Izaijas
 |
| * Kristaus protėviai
* Adomo ir Ievos nusidėjimas, išvarymas iš rojaus
* Kristaus protėviai
 |
| * Pranašas Ezekielis
* Ievos sutvėrimas
* Kumų sibilė
 |
| * Kristaus protėviai
* Adomo sutvėrimas
* Kristaus protėviai
 |
| * Persų sibilė
* Vandens ir žemės atskyrimas
* Pranašas Danielius
 |
| * Kristaus protėviai
* Saulės, Mėnulio ir augalų sutvėrimas
* Kristaus protėviai

 |
| * Pranašas Jeremijas
* Šviesos ir tamsos atskyrimas
* Libijos sibilė
 |
| * Hamano bausmė
* Pranašas Jona
* Mozė su bronzine gyvate

 |

Freskų fragmentai
-----------------

### Didžiosios ir mažosios scenos

Pagrindines 9 freskų scenas sudaro 3 grupės po 3 freskas pagal tematiką: Nojaus, Adomo ir Ievos ir Pasaulio sutvėrimo istorijos. Žymiausia iš jų yra „Adomo sutvėrimas".

* „Saulės, Mėnulio ir augalų sutvėrimas" „Saulės, Mėnulio ir augalų sutvėrimas"
* „Adomo sutvėrimas" „Adomo sutvėrimas"
* „Ievos sutvėrimas" „Ievos sutvėrimas"
* „Girtasis Nojus" „Girtasis Nojus"

### Pranašai ir sibilės

Freskose vaizduojami pranašai ir sibilės, išpranašavę Jėzaus Kristaus atėjimą. Sibilės buvo antikinės pagonių pranašautojos. Tik daug vėliau joms krikščioniškoji teologija priskyrė Jėzaus Kristaus išpranašavimą. Garsiausios šių atvaizdų figūros: Libijos sibilė ir pranašas Danielius.

* „Libijos sibilė" „Libijos sibilė"
* „Pranašas Danielius" „Pranašas Danielius"
* „Eritrėjos sibilė" „Eritrėjos sibilė"
* „Pranašas Zacharijas" „Pranašas Zacharijas"

### Kampinės atramos ir medalionai

Kampinėse atramose ir medalionuose vaizduojamos biblijinės istorijos, daugiausia įkūnijančios izraelitų kovą su pagonimis. Medalionai nupiešti kaip skydo atvaizdai. Juose vienintelėje vietoje freskose panaudotas auksas. Vienas medalionas paliktas tuščiu. Kampinės atramos scenoje „Judita ir Holofernas" nukirstoje Holoferno galvoje atpažįstamas Mikelandželo autoportretas.

* Kampinė atrama „Judita ir Holofernas" Kampinė atrama „Judita ir Holofernas"
* Tuščiasis medalionas Tuščiasis medalionas
* Medalionas „Urijaus mirtis" Medalionas „Urijaus mirtis"
* Kampinė atrama „Dovydas ir Galijotas" Kampinė atrama „Dovydas ir Galijotas"

### Ignudi ir kt. detalės

Mažasias pagrindines scenas įrėmina nuogų vyrų atvaizdai, vadinamieji *ignudi*, kurių yra 20. Šių figūrų prasmė ir paskirtis neaiški. Galimas dalykas, kad jie pavaduoja Renesanso dailėje įprastus vaizduoti nuogų vaikų, angeliukų įvaizdžius. Visa freskų kompozicija įrėminta į iliuzionistinius architektūrinių detalių piešinius, kuriuose dar yra mažesnių nuogų figūrų, vadinamų bronziniais *ignudi*, dėl jų bronzinių skulptūrų imitavimo.

* Vienas iš garsiausių ir ikoninių ignudi atvaizdų Vienas iš garsiausių ir ikoninių *ignudi* atvaizdų
* Kitas ignudi Kitas *ignudi*
* Dar vienas ignudi Dar vienas *ignudi*
* Bronziniai ignudi ir pieštos architektūrinės detalės: kolonos ir skulptūros Bronziniai *ignudi* ir pieštos architektūrinės detalės: kolonos ir skulptūros

### Kristaus protėviai

Šoninėse, trikampėse lubų atramose ir po jomis esančiose liunetėse vaizduojamas Kristaus genealoginis medis, kaip išvardinta evangelijose. Liunetėse kartu parašyti vaizduojamųjų veikėjų vardai, tačiau šoninių atramų trikampiuose vaizduojamų scenų atitikimą biblijinėms sunku atsekti. Tipiškai čia pavaizduotos šeimos, dažnai su sėdinčia moters poza, primenančią Renesanso dailėje įprastą evangelinę Mergelės Marijos ir Šv. Juozapo šeimos poilsio kelionėje į Egiptą sceną. Altorinėje koplyčios sienoje buvusios dvi liunetės neišliko, nes buvo pašalintos atlaisvinant vietos Mikelandželo „Paskutiniojo teismo" freskai.

* Kristaus protėvių šeima su bronziniais ignudi ir pieštomis architektūrinėmis detalėmis Kristaus protėvių šeima su bronziniais *ignudi* ir pieštomis architektūrinėmis detalėmis
* Viena liunečių Viena liunečių
* Viena liunečių Viena liunečių
* Kristaus protėvių šeima Kristaus protėvių šeima

Taip pat skaitykite
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Siksto koplyčios lubų freskos** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Mikelandželas Wiki
* Siksto koplyčia
* Paskutinis teismas (Mikelandželas)
* Siksto koplyčios lubų istorija Giorgio Vasari „Le Vite" (anglų k.) Archyvuota kopija 2014-11-23 iš Wayback Machine projekto.