recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Dojlidų tvenkiniai |
| --- |
| Dojlidų tvenkiniaiDojlidų tvenkiniaiDojlidų tvenkiniai |
| Vieta | Balstogė, Lenkija |
| Plotas | 140 km² |
| Kilmė | Dirbtinis |
| Vidutinis gylis | 2 m |
| Įteka | Biala |
| Išteka | Biala |

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Dojlidų tvenkiniai** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

**Dojlidų tvenkiniai** (lenk. *Stawy Dojlidzkie*) – dirbtiniai tvenkiniai, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Balstogės mieste. Tvenkiniai susidarė 1962 m. užtvenkus Bialos upę.

Gyvūnija
--------

Tvenkiniuose gyvena apie 200 skirtingų paukščių rūšių iš kurių rečiausios didysis baltasis garnys, mažasis baltasis garnys, kormoranas, juodakaklis naras, urvinė antis, nuodėgulė, pelikanai, raudonkojis sakalas, terekija, gyvatėdis, kilnusis erelis, didysis poliarinis kiras, tripirštis kiras ir t. t. Taip pat dėl gana pelkėtų ir seklių vietų tvenkiniuose gausu skirtingų varliagyvių rūšių iš kurių rečiausios raudonpilvė kūmutė, pilkoji rupūžė, žalioji rupūžė, nendrinė rupūžė, tikrosios medvarlės, paprastasis tritonas, skiauterėtasis tritonas bei beuodegiai varliagyviai.

  

Tvenkinių panorama
Koordinatės: 53°06′31″ š. pl. 23°13′54″ r. ilg.﻿ / ﻿53.10861°š. pl. 23.23167°r. ilg.﻿ / 53.10861; 23.23167
*Šis straipsnis apie moterų futbolo klubą. Apie vyrų futbolo klubą skaitykite straipsnyje MFK Ružomberok.*

|  |
| --- |
| **moterų  MFK „Ružomberok"** |
|  |
| **Pavadinimas** | Ružomberok (moterys) |
| **Įkurtas** | ... m. |
| **Stadionas** | stadionas, Ružomberokas |
| **Vietų sk.** | 000 |
| **Vadovas**  | Slovakija |
| **Vyr. treneris**  | Slovakija |
| **Lyga** | **Pirma lyga** |
| **2022–2023** | 3 vieta |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**MFK „Ružomberok"** (svk. *Ružomberok ženy*) – Slovakijos futbolo klubas iš Ružomberoko. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri rungtyniavo moterų futbolo čempionatuose.

Istorija
--------

Klubo ištakos siekia 1906 m. o moterų ekipa nuo 2017–2018 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).

2019–2020 m. čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos. 2020–2021 m. sezone vėl buvo nutrauktas čempionatas.

O 2021–2022 m. sezone užėmė penktą vietą. 2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

Pasiekimai
----------

* **Slovakijos čempionatas**

Trečioji vieta

Sezonai
-------

| Sezonas | Lygmuo | Lyga | Užimta vieta | Nuorodos | Pastabos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|
| **2017–2018** | **1.** | **Pirma lyga** | **7.** |  |
| **2018–2019** | **1.** | **Pirma lyga** | **10.** |  |  **perkelti į Antrą lygą** |
| **2019–2020** | **2.** | **Antra lyga** | **x.** |  | **Nutrauktos dėl pandemijos** |
| **2020–2021** | **2.** | **Antra lyga** | **x.** |  | **Nutrauktos dėl pandemijos** |
| **2021–2022** | **1.** | **Pirma lyga** | **5.** |  |
| **2022–2023** | **1.** | **Pirma lyga** | **3.** |  |
| **2023–2024** | **1.** | **Pirma lyga** | **.** |  |
|

Sudėtis
-------

Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.

Stadionas
---------

Namų rungtynes žaidžia „Pod Dubňom" stadione, kuris talpina 11,2 tūkst. žiūrovų.

Spalvinė gama
-------------

<...>

Taip pat skaitykite
-------------------

* MŠK Žilina

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  SOCCERWAY: 2021–2022 m. sezonas
8. ↑  SOCCERWAY: 2022–2023 m. sezonas

Nuorodos
--------

* [ Oficiali klubo svetainė]

[ moterų ekipa]
* Globalsportsarchive
* SOFASCORE
* SOCCERWAY
„Sakmės" iliustracija
**Sakmė apie Igorio žygį** (sen. rus *Слово о пълку Игоревѣ*) – epinė poema, garsus senosios Rusios literatūros paminklas. Parašyta senąja rusų kalba. Siužeto pagrindą sudaro nesėkmingas Rusios kunigaikščių žygis prieš polovcus, 1185 m. organizuotas Naugardo-Severskio kunigaikščio Igorio Sviatoslavičiaus. Sudėtinga poetine kalba, įpinant slavų mitologijos elementų, taip pat aprašomi įvykiai, susiję su kunigaikščių tarpusavio nesutarimais, karo žygiais ir sėkmingais mūšiais pradedant seniausiais laikais. Bėgant amžiams daug „Sakmės" motyvų ir kitų sąsajų pateko į senuosius slavų metraščius, liaudies kūrybą. Liaudies epo siužetą sėkmingai panaudojo rusų ir užsienio klasikinės muzikos kūrėjai, dailininkai.

Istorija
--------

„Sakmė" buvo sukurta, manoma. XII a. pabaigoje, iš karto po aprašomų įvykių (dažnai datuojama 1185 m. rečiau 1–2 metais vėliau). Vienintelis XVI a. nuorašas žuvo 1812 m. Maskvos gaisro metu, bet liko dvi jo kopijos. Istoriografijoje būta bandymų suabejoti „Sakmės" autentiškumu. Tokios pozicijos besilaikantys tyrinėtojai nesėkmingai bandė įrodyti, kad „Sakmės" šaltinis buvo XIV a. poema „Uždonė" (*Задонщина*). Iš tiesų daugelis faktų rodo, kad „Uždonė" buvo parašyta sekant „Sakme", o tai tik patvirtina „Sakmės" autentiškumą.

Sąsajos su Lietuva
------------------

Kūrinyje pateikiamas panoraminis to meto Rusios vaizdas, iš kurio matyti kylančios Lietuvos galia, jos karo žygiai, siekę ir Severų žemę (prie Lietuvos Severų žemė buvo prijungta vėliau). Lietuviai jau tapo tokiais pat grėsmingais priešais Polockui, kaip polovcai – pietų Rusiai. Polocko kunigaikštystė, „Sakmės" žiniomis, buvo visiškai sugniuždyta lietuvių antpuolio.

* Po kunigaikščio Igorio mūšio su polovcaisPo kunigaikščio Igorio mūšio su polovcais
* Kunigaikštienės Jaroslavnos rauda, aut. Vasilijus PerovasKunigaikštienės Jaroslavnos rauda, aut. Vasilijus Perovas
* TSRS pašto ženklas, 1957 m.TSRS pašto ženklas, 1957 m.
* Kunigaikščio Igorio sceninis kostiumas, 1909 m.Kunigaikščio Igorio sceninis kostiumas, 1909 m.
* Kunigaikštis Igoris, 1929 m.Kunigaikštis Igoris, 1929 m.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sakmė apie Igorio žygį** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Sakmė apie Igorio žygį" ir jos įkvėpti darbai
2. ↑  Česlovas Iškauskas (2004-12-08). „Kaip lietuviai ir lenkai vėl užkariauja Ukrainą...". *xxiamzius.lt*. Nuoroda tikrinta 2024-02-21.

Nuorodos
--------

* „Sakmės" tekstas rusų/anglųk.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 0°46′33″ p. pl. 18°00′53″ r. ilg.﻿ / ﻿0.77583°š. pl. 18.01472°r. ilg.﻿ / 0.77583; 18.01472

| Tumba |
| --- |
| Tumbos nuotrauka iš kosmosoTumbos nuotrauka iš kosmosoTumbos nuotrauka iš kosmoso |
| Vieta | Kongo DR |
| Plotas | 500-765 km² |
| Vidutinis gylis | 4 m |
| Didžiausias gylis | 6 m |
| Įteka | Bolongas, Lombambas, Zoba |
| Išteka | Irebu kanalas |

**Tumba** (pranc. *Lac Tumba*) – seklus ežeras Kongo Demokratinės Respublikos šiaurės vakaruose, Pusiaujo provincijoje. Ežero plotas kinta priklausomai nuo sezono, vidutiniškai ~ 500 km². Irebos kanalu ežeras jungiasi su Kongo upe. Tumbos ežeras turi gana didelę žuvų įvairovę ir yra svarbus vietos žvejams. Aplink ežerą esančiuose miškuose gyvena viena didžiausių etinių grupių šalyje – mongai.

Ežerą 1883 m. atrado žymus britų keliautojas Henris Mortonas Stenlis.
**Broadsheet** – didžiausias iš laikraščių formatų. Jam būdingi ilgi vertikalūs puslapiai, kurių matmenys paprastai yra 600 x 750 mm. Terminas kilo nuo XVII a. įvairių, paprastai vieno didelio puslapio gatvėje prekiaujamų spaudinių, aprėpusių įvairias temas nuo naujienų iki dainų tekstų iki politinės satyros. Su laiku tokie leidiniai buvo įklostyti papildomais lapais ir virto laikraščiais. Manoma, kad pirmasis broadsheet tipo laikraštis buvo olandų „Courante uyt Italien, Duytslandt, &c.", išleistas 1618 m.

Broadsheet formatas populiarus angliškoje spaudoje. Tarp tokių leidinių yra „Financial Times", „USA Today"; anksčiau „The Times". Lietuvoje sovietmečiu šiuo formatu leistas laikraštis „Tiesa".[reikalingas šaltinis]

Taip pat skaitykite
-------------------

* Berliner
* Tabloid
* Compact

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Newspaper Sizes - Broadsheet, Berliner, Tabloid & Compact". *www.papersizes.org*. Nuoroda tikrinta 2020-10-22.
2. 1 2  „A Variety of Newspaper Formats". www.europeana.eu. Nuoroda tikrinta 2021-01-26.
3. ↑  „Broadsheets, Pamphlets and Broadsides". Museum of the History of Science, Oxford. Suarchyvuotas originalas 2016-07-06. Nuoroda tikrinta 2016-07-06. `{{cite web}}`: Nežinomas parametras `|archivebot=` ignoruotas (pagalba)
4. ↑  „What is a Broadsheet?". wisegeek.com. Nuoroda tikrinta 2016-07-06.
| Anita Blond |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Anita Hudacek |
|  |
| Gimė | 1976 m. gegužės 27 d. (47 metai)Budapeštas, Vengrija |
|  |
| Šalis |  Vengrija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Anita Blond** (tikrasis vardas – *Anita Hudacek*; g. 1976 m. gegužės 27 d. Budapešte) – buvusi Vengrijos pornografinių filmų aktorė ir modelis.

Biografija
----------

Savo karjerą Anita pradėjo kaip žurnalo „Penthouse" modelis. Pirmieji jos bandymai kine įvyko 1994 m. Vokietijoje ir Italijoje, kur ji pasirašinėjo tikrąja pavarde arba kaip Anita Kelli.

Savo pseudonimą Anita Blond pasirinko pagal šviesią plaukų spalvą, nors iš tiesų ji yra tamsiaplaukė. Pirmaisiais metais daug filmavosi su kita populiarėjančia aktore Anita Dark bei dalyvavo ne vienoje bendroje foto sesijoje.

Greta vaidybos, jos nuotraukas nuolat spausdino suaugusiems skirti žurnalai „Oui", „Cheri", „Velvet" ir „Perfect 10", o žurnalas „Penthouse" 1996 m. ją kartu su Anita Dark įtraukė tarp 7 populiariausių Europos pornoaktorių.

Pasiekusi populiarumą Europoje, Anita Blond, kaip ir jos draugė Anita Dark, persikėlė į JAV, kur toliau tęsė karjerą tokiose kompanijose kaip „Private", „Odyssey", „Elegant Angel" ir „Wicked Pictures".

2001 m. suvaidinusi daugiau kaip 100 filmų, ji pasitraukė iš pornografijos. Nors ir buvo viena populiariausių aktorių Europoje, Anita nėra laimėjusi asmeninių apdovanojimu, nors vienas paskutiniųjų jos filmų „Blond and Brunettes" 2002 m. laimėjo 2 AVN apdovanojimus.

Interneto puslapyje paskelbtame 50 gražiausių pornoaktorių sąraše Anita Blond užima 20 vietą.

Baigusi pornografijos aktorės bei modelio karjerą, Anita mėgino vaidinti kitokio pobūdžio filmuose: „99 francs" (2007 m.), „The Errand of Angels", „Vita di paparazzo" (abu 2008 m.). Titruose ji būna pristatoma kaip Anita Kelli arba Anita Gold.

Šeima
-----

Anita Blond yra ištekėjusi už pornografinių filmų aktoriaus Frank Gun, kuris, skirtingai nei žmona, nėra pasitraukęs iš suaugusiųjų kino industrijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „anita blond bio". Suarchyvuotas originalas 2013-05-07. Nuoroda tikrinta May 20, 2013. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|3=` (pagalba)
2. ↑  „50 prettiest porn stars". Suarchyvuotas originalas 2012-12-28. Nuoroda tikrinta May 20, 2013. `{{cite web}}`: Cite has empty unknown parameter: `|3=` (pagalba)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Anita Blond** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2013-05-20 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 3°35′ p. pl. 35°0′ r. ilg.﻿ / ﻿3.583°š. pl. 35.000°r. ilg.﻿ / 3.583; 35.000

| Ejasis |
| --- |
| Palydovinė nuotraukaPalydovinė nuotraukaPalydovinė nuotrauka |
| Vieta | Tanzanija |
| Plotas | 1050 km² |
| Kilmė | tektoninis |
| Įteka | Sibitis, Barajus, Budahaja |

**Ejasis** (angl. *Lake Eyasi*) – seklus ežeras šiaurinėje Tanzanijoje, Didžiajame riftiniame slėnyje, Kraterių aukštumose, į pietvakarius nuo Ngorongoro kraterio. Telkšo 1030 m aukštyje, nusidriekęs iš šiaurės rytų į pietvakarius 72 km, plotis siekia 16 km. Į ežerą suteka keletas upių, iš kurių didžiausia yra Sibitis. Priklausomai nuo metų laiko ežero plotas ženkliai kinta, didelių sausrų metu beveik visas išdžiūsta. Ežero vanduo druskingas.

Ejasis yra svarbi migruojančių flamingų poilsio vieta. Lietingais metais į ežerą atklysta hipopotamai. Ežero pakrantėse gyvena hadzų tautybės žmonės.
| **Xestobium rufovillosum**Apsauga: 4(I) – Nenustatyta |
| --- |
| Ąžuolinis skaptukas (Xestobium rufovillosum)Ąžuolinis skaptukas (*Xestobium rufovillosum*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Nariuotakojai  *( Arthropoda)* |
| Klasė: | Vabzdžiai  *( Insecta)* |
| Būrys: | Vabalai  *( Coleoptera)* |
| Antšeimis: | Gaubtavabaliniai  *( Bostrichoidea)* |
| Šeima: | Voravabaliai  *( Ptinidae)* |
| Pošeimis: | Skaptukai  *( Anobiinae)* |
| Gentis: | *Xestobium*  *( Xestobium)* |
| Rūšis: | Ąžuolinis skaptukas  *( Xestobium rufovillosum)* |

 |
| Binomas |
| ***Xestobium rufovillosum***De Geer, 1774 |

**Ąžuolinis skaptukas** (*Xestobium rufovillosum*) – skaptukų (*Anobiinae*) pošeimio vabalas.

Išvaizda
--------

Kūnas tamsiai rudas, matinis, 5 – 9 mm ilgio. Apaugęs geltonų ir baltų plaukelių dėmėmis. Akys didelės, išgaubtos. Paskutiniai trys antenų nareliai smarkiai didesni nei likusieji.

Biologija
---------

Lervos gali būti iki 11 mm ilgio, vystosi sausoje senų, nudžiūvusių ąžuolų, rečiau gluosnių (*Salix*), tuopų (*Populus*) ir kitų plačialapių medžių. medienoje. Taip pat kartais apsigyvena ir mediniuose namuose iš ąžuolų rąstų. 

Vabalai aptinkami birželio mėn. ant nudžiūvusių ąžuolų kamienų.

Kultūra
-------

Mediniuose namuose apsigyvenusių specifinis "tiksintis" skaptukų garsas buvo laikomas mirties pranašu. Pasak tautosakos, garsą dažniausiai girdėdavo sunerimę artimieji ir draugai, kurie sėdėdavo prie sunkiai sergančio žmogaus lovos, dažniausiai naktį. Anglų kalboje šios rūšies pavadinimas yra "Deathwatch beetle" (vabalas "Mirties laikrodis"), nors liaudyje "Deathwatch beetle" dažnai vadinami ir kitų rūšių skaptukai, pavyzdžiui naminis skaptukas (*Anobium punctatum*).

Skaptukas minimas ir Rėjaus Bredberio romane „Something Wicked This Way Comes" ir Edgar Allan Poe apsakyme „The Tell-Tale Heart".

Paplitimas Lietuvoje
--------------------

Ąžuolinis skaptukas Punios šile.
Lietuvoje reta rūšis. Aptinkamas senuose brandžiuose miškuose, kur yra senų nudžiūvusių ąžuolų. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  Zahradnik, Petr (2013). *Beetles of the Family Ptiniidae of Central Europe / Brouci Čeledi Červotočovití (Ptinidae) Střední Evropy* (anglų ir čekų). Praha: Academia. p. 176. ISBN 978-80-200-2247-9.
2. ↑  „A Hard Day's Night For The Beetles". Nuoroda tikrinta 2020-11-18.
3. ↑  Ferenca, Romas (2007). *Lietuvos raudonoji knyga*. Kaunas: „Lututė". p. 79. ISBN 978-9955-692-71-3.
4. ↑  „Lietuvos Respublikos saugomų gyvūnų, augalų ir grybų rūšių sąrašas". Nuoroda tikrinta 2020-11-18.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ąžuolinis skaptukas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**Vytautas Balsys** (g. 1958 m. gruodžio 31 d. Klaipėda) – lietuvių skulptorius.

Biografija
----------

1973 m. baigė Klaipėdos vaikų dailės mokyklą. 1977 m. baigė Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikumą. 1983 m. baigė Lietuvos dailės institutą.

Nuo 1983 m. dirba Klaipėdos bendrovėje „Dailė". Nuo 1990 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba
------

Nuo 1984 m. dalyvauja parodose. Sukūrė dekoratyvinių parko, eksterjero skulptūrų (Legenda 1984 m. „Bučinys" 1985 m. „Dvi mylimos", „Motinystė", „Poilsis", 1987 m. „Šaltinis" 1988 m. „Potvynis" 1989 m.), smulkiosios plastikos kūrinių („Vartai", „Rūbas", abu 1985 m. „Nuodėmė" 1986 m. „Troškulys" I987 m. „Bokštas" 1988 m. „Eglė", „Puota", abu 1989 m.), portretų („Eduardas Balsys" 1988 m.), antkapinių paminklų („Žurnalistas Vitas Lingys" Vilniuje, 1994 m.), skulptūrinių kompozicijų ciklą bibline tema „Rojaus sodai" (1995–1999 m.).

Kūriniams būdingas metaforiškumas, daugiaprasmiai simboliai. Skulptūros konstruktyvios, apibendrintų formų, smulkiosios plastikos kūriniai originalios kompozicijos, ekspresyvūs.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Vytautas Balsys". *biblioteka.lt*. Suarchyvuotas originalas 2010-09-15. Nuoroda tikrinta 2008-08-18.
2. ↑  Aleksandras Indriulaitis. *Vytautas Balsys (1958)*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 512 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Asalis |
| --- |
|  |
| Vieta | Džibučio vėliava Džibutis |
| Plotas | 54 km² |
| Kilmė | Tektoninė |
| Vidutinis gylis | 7,4 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Asalis

  |
| **Koordinatės** |  11°39′0″ š. pl. 42°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.65000°š. pl. 42.41667°r. ilg.﻿ / 11.65000; 42.41667Koordinatės: 11°39′0″ š. pl. 42°25′0″ r. ilg.﻿ / ﻿11.65000°š. pl. 42.41667°r. ilg.﻿ / 11.65000; 42.41667 |

**Asalis** (arab. بحيرة عسل = *Buḥayrah ʿAsal*, pranc. *Lac Assal*) – ežeras centriniame Džibutyje. Tai sūriausias Žemės vandens telkinys, kuris plyti geografiškai vienoje neramiausių Žemės vietų.

Geografija ir klimatas
----------------------

Asalio ežeras yra žemiausia Afrikos žemyno vieta (155 m žemiau jūros lygio), o dėl 57 °C vasaros temperatūros – ir viena karščiausių. Abu šie veiksniai lemia dar vieną rekordinę ypatybę – tai sūriausias vandens telkinys Žemėje, 10 kartų sūresnis negu vandenynas ir net sūresnis už Negyvąją jūrą.

Asalio ežeras yra viena nesvetingiausių planetos vietų. Juodų, šlakingų lavos kalvų fone saulės išdegintoje vietovėje beveik nėra augmenijos, išskyrus atsitiktinai išstypusį erškėtį. Beveik nėra ir gyvūnų. Lygumos aplink ežerą padengtos druskomis, kartais sudarančiomis vaizdingus darinius.

Geologija
---------

Asalio ežero ypatumus galima paaiškinti jo padėtimi – jis yra priešais Raudonosios jūros įeigą, Afarų įdubos kampe. Čia sueina trys didieji mūsų planetos pamatų lūžiai – Rytų Afrikos lūžis, Raudonosios jūros ir Adeno įlankos riftai, čia dažnai vyksta žemės drebėjimai.

Be to, Afarų įduboje nesiliauja vulkaniniai procesai, ir išsilydžiusios uolienos milijonus metų trykšta į paviršių. Tokie reiškiniai paprastai vyksta jūros dugne, pavyzdžiui, Atlanto vandenyne, kurio dugnas palei vidurio duburius nuolatos atsinaujina. Iš tikrųjų Afarų įduba irgi būtų apsemta, jeigu ne pakrantės Danakilių kalnagūbris, užtveriantis kelią Raudonajai jūrai. Užtat šis kraštas – retas sausumoje susidariusio Žemės plutos tipo pavyzdys, toks paprastai būna vandenynų dugne.

Vis dėlto, nepaisant kalnų barjero, didelė Asalio ežero vandens dalis patenka iš jūros. Jis per uolienas prasisunkia į gilų ežero duburį, čia jį papildo vanduo, tekantis nuo kalvų per trumpus žiemos lietus. Jūros vandens druskos ir nuo kalvų nuplauti mineralai kaupiasi ant tų, kurie ilgainiui nusėdo grunte.

Tačiau ši žemė ne visada buvo tokia sausa kaip dabar. Maždaug prieš 10 000 metų klimatas buvo gerokai drėgnesnis, o ežero paviršiaus lygis 80 m aukščiau už dabartinį; tai liudija potvynių lygį žyminčios gėlo vandens moliuskų kriauklės, likusios ant aplinkinių kalvų. Tačiau didžioji buvusio ežero dugno dalis dabar virtusi balta lyguma.
| Čolos incidentas |
| --- |
| Priklauso: Kinijos–Indijos konfliktas |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1967 m. spalio 1–spalio 10 d. |
| Vieta | Čola, Sikimo valstija, Indija |
| Rezultatas | Indijos pergalė, Kinijos atsitraukimas iš Sikimo |

 |
| Konflikto šalys |
| Kinijos vėliava Kinija | Indijos vėliava Indija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
| Kinijos LR Mao Zedong | Indija Zakir Hussain  Indija K.B. Joshi |
| Nuostoliai |
| 340 žuv.450 suž. | 88 žuv.163 suž. |

**Čolos incidentas** – karinis konfliktas tarp Indijos ir Kinijos ginkluotųjų pajėgų, vykęs 1967 m. rudenį Indijos Sikimo valstijoje (tada – protektorate). Vyko du mūšiai – Nathu La ir Čoloje.

Po 1962 m. Kinijos–Indijos karo santykiai tarp abiejų šalių buvo įtempti. 1965 m. Kinijos kariuomenė keletą kartų bandė įsiveržti į kaimyninę Indijos Sikimo teritoriją. 1967 m. rugsėjo mėn. pasienio postą Nathu La kalnų perėjoje atakavo gausesnės kinų pajėgos. Mūšis vyko 5 dienas, visos kinų atakos buvo atremtos. Abi pusės keitėsi artilerijos atakomis, tačiau indų artilerija priešui pridarė didelės žalos. 

Spalio 1–2 d. įvyko pasienio konfliktas Čoloje. Kinų kareiviai apsupo indų pasienio užkardos postą ir pradėjo durtuvų ataką, po to sekė minosvaidžių ugnis ir kulkosvaidžių susišaudymas. Kaip ir ankstesniajame susirėmime, šiame konflikte taktinę pergalę pasiekė Indija.

Per visą incidentą Indija neteko 88 žuvusių ir 163 sužeistų, Kinija – 300 žuvusių ir 450 sužeistų Nathu La ir 40 Čoloje. Po mūšio kinų kariuomenė paliko Sikimą.

1975 m. Sikimas tapo Indijos valstija, kurios nepripažino Kinija. 2003 m. Kinija pripažino Sikimą Indijos valstija su sąlyga, kad Indija pripažins Tibeto autonominį regioną Kinijos dalimi. Po šio susitarimo santykiai tarp abiejų šalių atšilo. Beje, Naujasis Delis buvo jau pripažinęs Tibetą Kinijai 1953 m. kai vyriausybei vadovavo Jawaharlal Nehru.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jain, J.P. (1974). *Nuclear India*. p. Volume 2, 339-40.
2. ↑  China Daily, n. 24 October 1983.
3. ↑  "Rapprochement Across the Himalayas: Emerging India-China Relations Post Cold" p. 40
4. ↑  "India-China relations", by Bidanda M. Chengappa, p. 63
5. ↑  "Rapprochement Across the Himalayas: Emerging India-China Relations Post Cold" p. 40
6. ↑  "History of Modern China" Page 288
7. ↑  50 years after Sino-Indian war | Millennium Post. Millenniumpost.in (16 May 1975). Nuoroda tikrinta 2013-07-12.
8. ↑  BBC News: India and China agree over Tibet
9. ↑  Baruah, Amit (2005-04-12). „China backs India's bid for U.N. Council seat". The Hindu. Suarchyvuotas originalas 2005-04-14. Nuoroda tikrinta 2009-03-17.
10. ↑  History of Sikkim Archyvuota kopija 2014-12-16 iš Wayback Machine projekto.
|  |
| --- |
| **Fomget Gençlik ve Spor** |
|  |
| **Pavadinimas** | Fomget Gençlik ve Spor |
| **Įkurtas** | 2009 m. |
| **Stadionas** | „Batıkento" stadionas, Ankara |
| **Vietų sk.** | 000 |
| **Vadovas**  | Turkija nežinoma |
| **Vyr. treneris**  | Turkija Fahri Bayraktar |
| **Lyga** | Kadınlar Süper Ligi |
| **2022–2023** | ? vieta |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 




**Apranga  namie**
 | 




**Apranga  svečiuose**
 | 




**Trečioji  apranga**
 |

 |

**Fomget Gençlik ve Spor** – Turkijos futbolo klubas iš Ankaros.

Istorija
--------

2009 m. suburta moterų ekipa. Kitados rungtyniavo regioninėse lygose. 2010–2011 m. žaidė Antroje lygoje.

2011–2012 m. sezone rungtyniavo Pirmoje lygoje (I) ir užėmė dešimtą vietą. 2012–2013 m. liko devintoje vietoje, o po sezono buvo perkeltos į Antrą lygą (II).

2016–2017 m. sezoną praleido Trečioje lygoje, kur tapo nugalėtojomis ketvirtoje grupėje. Po sezono pakilo į aukštesnę pakopą.

2017–2018 m. sezone Antroje lygoje (II) buvo treti, o 2018–2019 m. – tapo B grupės nugalėtojomis ir pateko į aukštesnį lygmenį.

Nuo 2019–2020 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje (I), tuometinėje aukščiausioje lygoje, o vėlesniais metais – moterų Superlygoje (turk. *Kadın Süper Ligi arba Kadınlar Ligi*) 2021–2022 m. sezone.

2022–2023 m. pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo čempionių titulą. Finalo rungtynėse dėl čempionių titulo įveikė Fenerbahçe.

Sezonai
-------

|  |
| --- |
| **Turkijos futbolo varžybos** |
| **Sezonas** | **Pirmenybių lygmuo** | **Vieta** | **Taurė** |
| 2021–2022 m. | I |  |  |
| 2022–2023 m. | I | 1 |  |

Apranga
-------

Sportinės aprangos pokyčiai.
Fomget Gençlik ve Spor 2019–2020 m. moterų Pirmos lygos rungtynėse

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 




**2019–2020 m.  Išvykose**
 | 




**2009–2010 m.**
 | 




**2021–2022 m.**
 | 




**2021–2022 m.**
 | 




**2021–2022 m.**
 | 




**2023–2024 m.**
 | 




**2023–2024 m.**
 | 




**2023–2024 m.**
 |

Sudėtis
-------

*Atnaujinta; 2023 m. rugsėjo 7 d.*

*Vyr. treneris'*: Turkija Fahri Bayraktar

|  |
| --- |
|  **Šią straipsnio dalį reikėtų išplėsti.** |

Garsesnės žaidėjos
------------------

* Turkija Selda Akgöz
* Turkija Fatoş Yıldırım
* Turkija Benan Altıntaş
* Turkija
* Turkija
* Turkija

užsienietės
* Ukraina Liubovė Šmatko
* Ukraina Julija Ševčuk
* Juodkalnija Armisa Kuč
* Juodkalnija Slađana Bulatović

Šaltiniai
---------

1. ↑  2021–2022 m. sezono Kadın Süper Ligi
2. ↑  2022–2023 m. sezonas: fianlinis etapas
3. ↑  2023-06-02 Finalo rungtynės dėl čempionių titulo.

Nuorodos
--------

* Klubo oficiali svetainė Archyvuota kopija 2023-09-07 iš Wayback Machine projekto.
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Nedidelis kiekis Armstrongo mišinio sprogsta
**Armstrongo mišinys** – labai jautri sužadinamoji sprogstamoji medžiaga, kurios pirminiai ingredientai yra raudonasis fosforas ir kalio chloridas su nedaug sieros ir kalcio karbonato. Labai mažus kiekius Armstrongo mišinio naudoja popieriniuose pistonuose, kurie naudojami žaisliniuose pistoniniuose ginkluose.
  
Šis mišinys buvo laikomas tinkamu naudoti šovinių kapsulėse, jei pridedama boro karbido.

Armstrongo mišinys yra labai pavojingas, nes gali detonuoti nuo labai mažu sukrėtimo ar brūkštelėjimo. Jis ypatingai jautrus būdamas sausas. Nepatyrę pirotechnikai, bandydami jį pasigaminti, dažnai sunkiai susižaloja.

Armstrongo mišinys yra itin nestabilus ir gali audringai sprogti neuždaroje erdvėje. Krūvelė mišinio su degtuvu sprogsta taip pat energingai, kaip kad sprogsta ir būdama mažame uždarame inde.

Technine prasme Armstrongo mišinys ne tiek detonuoja, kiek deflagruoja. Jis nėra detonacinė (brizantinė) sprogstamoji medžiaga, todėl net dideliai kiekiais neduoda kumuliacinio efekto.

Nuorodos
--------

1. ↑  J. B. Calvert. „Flash! Bang! Whiz!: An introduction to propellants, explosives, pyrotechnics and fireworks". Nuoroda tikrinta 2006-11-11.
2. ↑  United States Patent 3,973,502. (August 10, 1976) Tube primer[neveikianti nuoroda]
3. ↑  John Donner. „Impact Firecrackers" (PDF). Suarchyvuotas originalas (PDF) 2007-01-07. Nuoroda tikrinta 2006-11-11.
| Damodaras |
| --- |
| Damodaras Čota Nagpūro plynaukštėje Damodaras Čota Nagpūro plynaukštėje |
| **Ilgis** | 580 km |
| **Baseino plotas** | 20 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 330 m³/s |
| **Ištakos** | Čhota Nagpuro plynaukštė |
| **Žiotys** | Hugli |
| **Šalys** | Indija |

**Damodaras** (hind. दामोदर, IAST: *Dāmodar*, beng. দামোদর) – upė Indijoje. Prasideda Čhota Nagpuro plynaukštėje, Džarkande, Palamu apygardoje. Teka Indo-Gangos lygumos rytiniu pakraščiu, per Vakarų Bengalijos valstiją. Įteka į Gango deltos atšaką – Hugli.

Didžiausi intakai: Barakaras, Konaras, Guaja, Jamanija, Usris.

Damodaro ištakose, Čhota Nagpuro plynaukštėje liūčių sezono metu iškrenta daug kritulių, kas dažnai sukeldavo potvynius. Šiuo metu potvyniai reti. Žemupys laivuojamas. Ant Damodaro įrengta hidroelektrinė, upės vanduo naudojamas drėkinimui. Damodaro slėnis – svarbus pramoninis Bengalijos regionas (metalurgija, mašinų pramonė, anglies gavyba), kartais vadinamas „Indijos Rūro regionu". Dėl aktyvios pramoninės veiklos Damodaras yra viena labiausiai užterštų Indijos upių.

Nuorodos
--------

1. ↑  Chattopadhyay, Akkori, *Bardhaman Jelar Itihas O Lok Sanskriti* (History and Folk lore of Bardhaman District.), **(**bengal.**)**, Vol I, pp. 21- 26, Radical Impression. ISBN 81-85459-36-3
2. ↑  Sabharwal, L.R. I.F.S. Conservator of Forests, Bihar, Notes as part of Appendix IV to *Report of the Damodar Flood Enquiry Committee*, 1943, republished in *Rivers of Bengal*, a compilation, Vol III, 2002, p. 236, West Bengal District Gazeteers, Government of West Bengal
3. ↑  „Damodar Valley". *About the Region – Damodar Basin*. Ministry of Environments and Forests. Suarchyvuotas originalas 2007-09-27. Nuoroda tikrinta 2008-05-25.
**Pablo Villar**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Pablo Villar Ferreiro |
| Gimimo data | 1986 m. rugsėjo 4 d. (37 metai) |
| Gimimo vieta | Avilesas, Ispanija |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | FC Vizela |
| **Pozicija** | vyr. treneris |
| Profesionalūs klubai\* |
| ??? | ??? | 0? 0(?) |
|  Treniruotos komandos |
| 2012–20132013–20142014–20162016–20172017–20182018–20192019–202020212022–20232023– | SD Huesca (asistentas)Luarca CFCD TineoUrraca CFLorca FC (asistentas)Karpaty (asitatentas)Qingdao HainiuFK PohronieRiteriaiFC Vizela |
|  |

**Pablas Viljaras Fereiras** (isp. *Pablo Villar Ferreiro* g. 1986 m. rugsėjo 4 d.) – Ispanijos futbolo specialistas, futbolo treneris. 2022 ir 2023 m. buvo „Riterių" klubo vyr. treneriu. Turi UEFA Pro licenciją.

Biografija
----------

### Žaidėjo karjera

Nežinoma.

### Trenerio darbas

Trenerio karjerą pradėjo 2012 m. vasarą. Pirmus šešerius metus praleido tėvynėje, dirbo SD Huesca (asistentu), Luarca CF, CD Tineo, Urraca CF ir Lorca FC trenerio asistentu.

2018 m. vasarą išvyko į Ukrainą, kur „Karpaty" klube buvo vyriausiojo trenerio asistentu.

2019 m. gruodį persikėlė į Kiniją ir dirbo Qingdao Hainiu. 2020 m. gruodžio mėn. paliko klubą.

2021 m. spalį persikėlė į Slovakiją, kur dirbo aukščiausios lygos „Pohronie" klube. Užėmė vyriausiojo trenerio pareigas. 2021 m. gruodžio pabaigoje paliko klubą.

#### FK Riteriai

Lietuvoje dirbo „Riterių" klube (nuo 2022 m. gegužės 25 d.)

2022 m. gegužės 29 d. įvyko trenerio debiutas šiame poste. Šiose rungtynėse „Riterių" klubas išvykoje kovojo prieš Jonavą. Rungtynės baigėsi minimalia vilniečių pergale rezultatu 1-0.

2023 m. sausio 6 d. tapo žinoma, kad su klubu pasirašyta nauja sutartis.

„Riterių" klubas ypač nesėkmingai pradėjo 2023 m. A lyga sezoną: pradėjo pralaimėjimu FA „Šiauliai", buvo triuškintis pralaimėjimas „Panevėžio" klubui, sužaidė nulinėmis lygiosiomis su Alytaus DFK „Dainava", o ketvirtose rungtynėse „Riterius" įveikė „Žalgiris". Po ketvirtojo turo ekipa iškovojo vos vieną tašką ir buvo paskutinėje (dešimtoje) vietoje. Tokia pozicija netenkino klubo vadovybės, tad treneris buvo atleistas. 2023 m. kovo 24 d. tapo žinoma, kad nutraukta sutartis.

#### FC Vizela

2023 m. birželio 2 d. tapo FC Vizela (Portugalija) vyr. treneriu. Pablas Viljaras pareigose pakeitė Tulipą.

Pasiekimai
----------

Asmeniniai pasiekimai
Pripažintas geriausiu 2022 m. A lygos lapkričio mėn. treneriu.

Išnašos
-------

1. ↑  alyga.lt: naujasis Riterių treneris iš Ispanijos
2. ↑  2022-05-29 Jonava 0-1 Riteriai (alyga.lt)
3. ↑  2022-05-29 Jonava 0-1 Riteriai (pagal LF)
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  ojogo.pt naujienos: naujas treneris vietoje Tulipos Archyvuota kopija 2023-06-02 iš Wayback Machine projekto.
8. ↑
9. ↑

Nuorodos
--------

* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* Transfermarkt
|  |
| --- |
| Danijos–Švedijos dujotiekis |
| Vieta |
| **Šalys** | Danijos vėliava Danija, Švedijos vėliava Švedija |
| **Trasa** | Drageris - (*Baltijos jūra*) - Stenungsundas |
| Pagrindinė informacija |
| **Tipas** | gamtinės dujos |
| Techninė informacija |
| **Skersmuo** | 600 mm |
| Infolentelė: žiūrėti • aptarti • redaguoti |

**Danijos–Švedijos dujotiekis** – magistralinis dujotiekis, nutiestas Baltijos jūros dugnu ir jungiantis Daniją ir Švediją. Visa Švedijos rinka aprūpinama dujomis tranzitu per Daniją.

Istorija
--------

Po Černobylio atominės elektrinės avarijos priimtas sprendimas atsisakyti atominio kuro Švedijos teritorijoje. Kaip alternatyva pasirinkta plėtoti elektros gamyba deginant gamtines dujas. Per šį laikotarpį pradėtos derybos dėl dujotiekių plėtojimo su kaimyne Norvegija. Galiausiai gamtinių dujų energetikos plėtra Švedijoje buvo sustabdyta, bet per tą laiką pastatytas Danijos–Švedijos dujotiekis. Dujotiekiu tiekiamos dujos naudojamos tik pramoniniam ir komunaliam naudojimui, bet ne elektros gamybai.

2013 m. dujų tiekimas į Švediją per Danijos jungtį siekė 1,3 mlrd. m³.

2019 m. balandžio 1 d. Danijos ir Švedijos dujų rinka sujungta į vieną bendrą veikiančią rinką.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Swedish Gas Grid". Swedgas. Suarchyvuotas originalas 2016-12-20. Nuoroda tikrinta 2022 m. balandžio 16 d.
2. ↑  „Norway, Sweden and Denmark Pipelines map - Crude Oil (petroleum) pipelines - Natural Gas pipelines - Products pipelines". theodora.com. Nuoroda tikrinta 2022 m. balandžio 16 d.
3. ↑  „The Danish natural gas transport system". Danijos enegretikos agentūra. Nuoroda tikrinta 2022 m. balandžio 16 d.
4. ↑  „Joint gas market in Sweden and Denmark from April 1". cision.com. Nuoroda tikrinta 2022 m. balandžio 16 d.
Koordinatės: 54°23′44″š. pl. 24°01′16″r. ilg.﻿ / ﻿54.395561°š. pl. 24.021191°r. ilg.﻿ / 54.395561; 24.021191

|  |
| --- |
| **Alytaus Volungės progimnazija** |
| Alytaus Volungės progimnazija herbasAlytaus Volungės progimnazija herbas |
| Alytaus Volungės progimnazija |
| **Adresas** | Volungės g. 2, Alytus |
| **Direktorius(-ė)** | Rimvyda Ališauskienė |
| **Mokinių skaičius** | 644 (2013 m.) |
| **Įkūrimo data** | 1984 m. |
| **Uždarymo data** | {{{uzdarimo data}}} |
| **Išleista laidų** |  |
| **Pedagogų skaičius** | 62 |

**Alytaus „Volungės" progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Alytuje, Volungės g. 2, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191056629. Steigėjas Alytaus miesto savivaldybės taryba.

Istorija
--------

1984 m. įsteigta Alytaus 10-oji vidurinė mokykla, rugsėjo pirmąją mokykla atvėrusi duris 1103 mokiniams. 1985–1986, 1986–1987 mokslo metais ji pagal savo rodiklius užėmė 2-ąją vietą tarp miesto mokyklų. 1988 m. išleista 1-oji abiturientų laida. 1988 m. vienu iš ugdymo prioritetų mokykloje tapo etnokultūra. 1995 m. įkurtas etnografinis muziejus. 1991 m. pradėtas bendradarbiavimas su Latvijos ir Prancūzijos mokiniais. 1992 m. įkurtas mokyklos teatras.

1994 m. mokyklai švenčiant dešimtmetį, sukurtas himnas, vėliava, mokyklai suteikiamas „Volungės" vardas. 1995 m. mokykloje nuo antrosios klasės sustiprintai pradėta dėstyti prancūzų kalba. 1996 m. pasirašyta partnerystės sutartis su Martigo miesto licėjumi, pirmoji mokinių grupė išvyko į Prancūziją.

1998 m. sportiškiausios Lietuvos mokyklos konkurse laimėta III vieta, 1999 m. – I vieta, 2001 m. – II vieta, 2004 m. – III vieta. 1999 m. Pasaulinėje chemijos olimpiadoje mokinys E. Orentas (mokyt. E. Geležauskienė) laimėjo sidabro medalį, o 2002 m. G. Bagdžiūnas – bronzą. 2003 m. merginų ansamblis sėkmingai pasirodė pirmajame Lietuvos moksleivių prancūziškų dainų festivalyje, laimėta II vieta, o II Respublikos prancūziškų dainų festivalyje laimėjo specialųjį prizą už ansambliškumą.

2008–2009 mokslų metų pradžia prasidėjo gana painiai, kadangi pasak Alytaus miesto tarybos, Alytaus „Volungės" vidurinė nebegalėjo komplektuoti 11 klasių. Mokinių ir mokytojų bendruomenė kreipėsi į teismą, tačiau mokiniai vis tiek privalėjo išsisklaidyti po kitas vidurinį mokymą teikiančias mokyklas. Kadangi teismą mokyklos bendruomenė pralaimėjo, 2009 m. išleista paskutinioji abiturientų laida. 2009 m. mokykla tapo pagrindine, 2018 m. – progimnazija.

Pavadinimų kaita
----------------

***Mokyklos pavadinimų kaita***:

* nuo 1984 m. *Alytaus 10-oji vidurinė mokykla*
* nuo 1994 m. *Alytaus Volungės vidurinė mokykla*
* nuo 2009 m. *Alytaus Volungės pagrindinė mokykla*
* nuo 2018 m. *Alytaus Volungės progimnazija*

Direktoriai
-----------

* 1984 m. Leonas Gailius
* 2014 m. Feliksas Džiautas
* 2023 m. Rimvyda Ališauskienė

Nuorodos
--------

1. ↑  Istorija. Lm.lt (tikrinta 2022-04-22).

* Mokyklos svetainė
| Ašarinis |
| --- |
| Vieta | Seinų valsčius, Lenkijos vėliava Lenkija |
| Plotas | 0,127 km² |
| Kilmė | ledyninė |
| Vidutinis gylis | 3,6 m |
| Didžiausias gylis | 7,8 m |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Ašarinis

  |
| **Koordinatės** |  54°03′58″ š. pl. 23°26′30″ r. ilg.﻿ / ﻿54.06611°š. pl. 23.44167°r. ilg.﻿ / 54.06611; 23.44167Koordinatės: 54°03′58″ š. pl. 23°26′30″ r. ilg.﻿ / ﻿54.06611°š. pl. 23.44167°r. ilg.﻿ / 54.06611; 23.44167 |

**Ašarinis** (lenk. *jezioro Aszaryn* arba *jezioro Aszarynis*) – rininis ežeras šiaurės Lenkijoje: Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Seinų valsčiuje.

Ežero pavadinimas siejamas ne su žodžiu *ašara*, bet su tarmiškai ištartu žodžiu *ešerinis*. Šiuo pavadinimu ežeras minimas ir 1880–1902 m. išleistame Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne.

Tyvuliuoja prie kelio Beržalapiai–Berznykas. Vandens paviršiaus altitudė – 127.7 m v. j. l. Pietinė jo dalis įeina į Augustavo girią. Didž. plotis – 235 m, didž. ilgis – 1000 m. Ežere gerai veisiasi ešeriai.

Šaltiniai
---------

* Jezioro Aszaryn // twojasuwalszczyzna.pl

Nuorodos
--------

* Vaizdas iš kosmoso
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Gjero ežeras |
| --- |
| Gjero ežerasGjero ežerasGjero ežeras |
| Vieta | Senegalo vėliava Senegalas |
| Plotas | 200 km² |
| Didžiausias gylis | 2,5 m |
| Įteka | Bonomas, Senegalas |
| Išteka | Senegalas |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gjero ežeras

  |
| **Koordinatės** |  16°15′0″ š. pl. 15°50′0″ v. ilg.﻿ / ﻿16.25000°š. pl. 15.83333°r. ilg.﻿ / 16.25000; 15.83333Koordinatės: 16°15′0″ š. pl. 15°50′0″ v. ilg.﻿ / ﻿16.25000°š. pl. 15.83333°r. ilg.﻿ / 16.25000; 15.83333 |

**Gjero ežeras** (pranc. *Lac de Guiers*) – ežeras šiaurės Senegale, į pietus nuo Ričard Toli miesto. Ežeras yra pagrindinis Dakaro miesto gėlo vandens, kuris tiekiamas kelis šimtus kilometrų požeminiais vamzdžiais, šaltinis.

Ežeras yra maždaug 35 km ilgio ir 8 km pločio. Į jį įteka Bonomo upė. Pro ežerą prateka Senegalo upė, o šiaurės krantai yra paversti didžiulėmis cukraus plantacijomis, kurios drėkinamos ežero vandeniu.

Ežeras turi ilgą istoriją, susietą su Tekrūro ir Vaalo karalystėmis bei Džolofo imperija. Senais laikais trečioji ir paskutinė Valo karalystės sostinė Nderas stovėjo ant ežero kranto.
*Apie ežerą pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, prie Seirijų žr. Gailiekas*.

| Gailiekas |
| --- |
| Vieta | Seinų valsčius, Lenkijos vėliava Lenkija |
| Plotas | 0,1699 km² |
| Kilmė | ledyninis |
| Vidutinis gylis | 3,0 m |
| Didžiausias gylis | 6,9 m |
| Įteka | Kunia |
| Išteka | Kunia |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Gailiekas

  |
| **Koordinatės** |  54°08′27″ š. pl. 23°25′41″ r. ilg.﻿ / ﻿54.14083°š. pl. 23.42806°r. ilg.﻿ / 54.14083; 23.42806Koordinatės: 54°08′27″ š. pl. 23°25′41″ r. ilg.﻿ / ﻿54.14083°š. pl. 23.42806°r. ilg.﻿ / 54.14083; 23.42806 |

**Gailiekas** (lenk. *jezioro Gajlik*) – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Seinų valsčiuje.

Manoma, kad ežero vardas yra jotvingiškas, nuo žodžio *gaylis* – „baltas".

Prie kelių, jungiančių Berznyką su Kreiviniais ir Berznyko Palvarką su Alnais. Gilesnė pietinė ežero dalis. Ežerą maitina upė Kunisianka ir ir povandeninės srovės iš Augustavo girioje esančios Gailieko pelkės. Šiaurinė ir šiaurės rytų kranto pusė apžėlusi mišku.

Nuorodos
--------

* Vaizdas iš kosmoso
* Padėtis žemėlapyje
Standartinės krepšinio vietos aikštelėje:* 1–Įžaidėjas
* 2–Atakuojantis gynėjas
* 3–Lengvasis krašto puolėjas
* 4–**Sunkusis krašto puolėjas**
* 5–Vidurio puolėjas

Timas Dankanas meta kamuolį virš Dvaito Hovardo sunkiojo krašto pozicijoje 
**Sunkusis krašto puolėjas (sunkusis kraštas)** (angl. *power forward, PF*) – viena iš standartinių pozicijų krepšinyje, kitaip dar vadinama ketvirtojo numerio pozicija. Sunkusis krašto puolėjas priklauso priekinei linijai.

Dažniausiai sunkieji krašto puolėjai yra antri pagal ūgį tarp komandos draugų, taip pat svoriu nusileidžia vidurio puolėjams. Šiose vietose žaidėjai įprastai kovoja po krepšiais, bet daug sunkiųjų krašto puolėjų mėto ir tolimus metimus. Pagrindinis rodiklis įvertinant sunkųjį krašto puolėją – atkovoti kamuoliai, bei pelnyti taškai, asmeniniai sugebėjimai, prasiveržimai.

Žaidėjai dažniausiai būna aukštesni nei 200 cm, bet retai – nei 210 cm.

Šaltiniai
---------

1. 1 2


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RKrepšinio pozicijos |
| --- |
|  |
| 
Įžaidėjas · Atakuojantis gynėjas · Lengvasis krašto puolėjas · Sunkusis krašto puolėjas · Vidurio puolėjas |  |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Paramai Kolumbijoje, Bojakos dep.
Osetos paramas Kolumbijoje

**Paramai** arba **paramos** (isp. *Páramo*) – Naujojo Pasaulio tropikų gamtinė sritis būdinga aukštikalnėse, virš medžių ribos (maždaug 3800-5000 m aukščio ruože).

Paramai būdingi Andų kalnuose tarp 11° š. pl. iki 4,5° p. pl. ir tęsiasi nuo Meridos Kordiljeros Venesueloje iki Huankamambos įdubos Peru. Taip pat atskiri ruožai yra Centrinės Amerikos kalnuose: Kučumataneso kalnuose (Gvatemala), Talamankos Kordiljeroje (Kosta Rika, Panama) ir Siera Nevada de Santa Martoje (Kolumbija). Didžiausi paramų plotai plyti Kolumbijoje, netoli Bogotos (Sumapaso paramas).

Bendras paramų plotas siekia tarp 35000 – 77000 km². Netikslumai dėl neaiškios žemutinės ribos, be to, medžių riba nuolat kinta dėl miškų kirtimo, gaisrų, o jų vietoje susidaro antriniai paramai. Panašaus pobūdžio gamtinės sritys būdingos Afrikos (rytų, pietų), Malajų salyno kalnuose.

Paramuose auga ~5000 skirtingų augalų, iš kurių 60 % yra endeminiai. Jie prisitaikę prie vėsaus klimato, stiprių vėjų, žemo oro slėgio, didelės saulės radiacijos. Būdingi sukultentiniai, plaukuoti augalai, savo dydžiu gerokai lenkiantys giminingus lygumų augalus. Gausi žolinė augalija, yra nedidelių krūmokšnių. Sutinkami gyvūnai – akiniuotasis lokys, andinė lapė, baltauodegis elnias, įvairūs paukščiai.

Paramų sritis nyksta dėl žemdirbystės (auginamos bulvės, gumbinis kiškiakopūstis, gumbinė nasturtė), gyvulininkystės plitimo, miestų plitimo. Nustekenta dirva neatsistato, virsta dykyne.
| Nokujės ežeras |
| --- |
| Ganvi Nokujės ežereGanvi Nokujės ežereGanvi Nokujės ežere |
| Vieta | Benino vėliava Beninas |
| Plotas | 160 km² |
| Įteka | So, Vemė |
| Išteka | Vemė |
| 

Žemėlapis rodantis  vietą.Nokujės ežeras

  |
| **Koordinatės** |  6°25′58″ š. pl. 2°25′32″ r. ilg.﻿ / ﻿6.43278°š. pl. 2.42556°r. ilg.﻿ / 6.43278; 2.42556Koordinatės: 6°25′58″ š. pl. 2°25′32″ r. ilg.﻿ / ﻿6.43278°š. pl. 2.42556°r. ilg.﻿ / 6.43278; 2.42556 |

**Nokujės ežeras** (pranc. *Lac Nokoué*) – ežeras pietų Benine, į šiaurę nuo didžiausio šalies miesto Kotonu. Ilgis iki 11 km, plotis iki 20 km. Krantai pelkėti, gausiai apžėlę vandens augmenija. Pietinė dalis druskingiausia, ten auga švendrai, ašaruolės. Ežere gausu vandens paukščių (įtrauktas į RAMSAR vietovių sąrašą). Ežeru prateka pagrindinė šalies upė Vemė. Rytuose nuo ežero atsišakoja ilga lagūna, kuri driekiasi iki pat Lagoso. Vakariniame Nokujės ežero krante įsikūręs Kotonu priemiestis Abomei Kalavis, o šiaurinėje dalyje yra plaukiojantis miestas Ganvi.

Šaltiniai
---------

1. ↑
**Aum Sinrike**, (jp. オウム真理教 tar. AUM Šinrikyo vert. *Aum aukščiausioji tiesa*, vėlesnis pavadinimas **Alefas**, jp. アレフ) – Šoko Asaharos (tikrasis vardas – Čizo Asahara) 1984 m. įkurta eklektiškos kilmės apokalipse tikinti nelegali sekta, pagarsėjusi teroristiniais išpuoliais. *Aum Sinrike* priskiriama sektoms žudikėms. Po 1995 sekta veikia kitais pavadinimais, pvz. *Aleph*. Aktyviausiai veikia Japonijoje (nuo 1000 iki 2000 narių) ir buvusios Tarybų Sąjungos šalyse (nuo 500 iki 1000 narių). Nedidelis (nuo keliolikos iki kelių dešimčių aktyvių narių) sektos skyrius veikia ir Lietuvoje.

Gana ilgą laiką sekta veikė legaliai, bandymai ją teisiškai priskirti destruktyvioms sektoms būdavo nesėkmingi (Japonijoje, kur sekta buvo pripažinta, kaip religija, visiškai uždrausti nepavyko iki šiol, sekta pradėta kontroliuoti tik 1999, priėmus naujus religijų veiklos įstatymus). Daugelyje šalių (pvz. JAV, Rusijoje, Kanadoje) sekta paskelbta teroristine organizacija. Iki 1995-ųjų sektos narių skaičius pasaulyje siekė apie 50 tūkstančių žmonių, dabar – keletą tūkstančių.

Teroristinė veikla
------------------

Sekta pagarsėjo po 1995 m. Tokijaus metro įvykdyto teroristinio akto: sektos nariams išpurškus zarino dujas, 12 žmonių žuvo, daugiau nei 5 tūkstančiai buvo sužeisti. Po tyrimo paaiškėjo, kad tai ne pirmasis sektos nusikaltimas: 1994 metais zarino dujomis Matsumoto mieste, Nagano prefektūroje buvo nunuodyti 7 žmonės, 144 sužeisti, kažkiek nesėkmingų bandymų panaudoti zarino dujas buvo dar anksčiau (maždaug nuo 1986 metų). Sektos būstinėje buvo aptiktos ginklų atsargos, įskaitant sraigtasparnį Mi-17, zarino atsargos, valstybinio perversmo planai. Yra žinoma, kad sekta ruošėsi purkšti zarino dujas ant Tokijo iš sraigtasparnio, o paskui, pasinaudojusi panika, užgrobti valdžią. Sekta, pasinaudodama Rusijoje užverbuotais specialistais, vykdė cheminių, bakteriologinių ir net branduolinių ginklų tyrimus. Yra įrodytos kelių sektos narių žmogžudystės. Manoma, kad sekta gali būti nužudžiusi iki kelių dešimčių savo narių, dalį iš jų – bandydama cheminius ginklus.

Po Japonijoje įvykdyto tyrimo, 2 sektos nariai (įskaitant sektos vadovą Šoką Asaharą) buvo nuteisti mirties bausme, dalis sektos narių nuteista kalėti.

2000 m. pakartotinio tyrimo metu paaiškėjo, kad sekta toliau bando tęsti teroristinę veiklą, perimdama Japonijos valstybinių ir karinių kompiuterių tinklų valdymą (perimant valstybinius programavimo užsakymus, į programas įdiegiamos programos – Trojos arkliai).

2007 m. Fumihiro Joyu atsiskyrė nuo sektos ir įkūrė *Hikari no Wa*, kuri yra legali Japonijoje. Jis teigia, kad negarbina Asaharos.

2016 m. kovą Juodkalnija išvarė 58 užsieniečius, susijusius su Aum Sinrike.

Išnašos
-------

1. 1 2 3 4 5  Aum Shinrikyo: The Japanese cult behind the Tokyo Sarin attack Tikrinta 2020-08-07
2. ↑  Om Simrikė Archyvuota kopija 2020-02-17 iš Wayback Machine projekto. Tikrinta 2020-08-07
|  |
| --- |
| „A Ka Guelen" |
|  |
| Skamp singlas |
| iš albumo *Le boom chick vol.2* |
| Išleistas | 2006 metų rugsėjo 1 d. |
| Formatas | CD |
| Įrašytas | 2006 metais |
| Žanras | pop |
| Trukmė | 3:40 |
| Įrašų kompanija | Melodija Records |
| Prodiuseris | Viktoras Diawara, Erica Jennings |
| Skamp singlų chronologija |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "Split The Atom (Na Na Na)"  (2004) | "**A Ka Guelen**"  (2006) | "Reach (Omenas Remix)"  (2007) |

 |

**A Ka Guelen** – Skamp singlas, kuris buvo išleistas 2006 m. rugsėjo 1 d. ribotu, 500 kompaktinių diskų tiražu.

Istorija
--------

2006 metų rugsėjo 1 dieną ribotu – tik 500 kompaktinių diskų – tiražu išleistas Skamp singlas „A ka guelen", buvo puiki galimybė didžiausiems šios grupės gerbėjams susipažinti su naujomis dainų „A ka guelen" ir „Thinking about you" versijomis. Tuo metu grupė įrašinėjo Skamp remiksų albumą *Le Boom Chick Vol. 2*, kuris prekyboje pasirodė 2007 metais. Šį singlą išleido Melodija Records įrašų kompanija. Mintis išleisti šį singlą, pasak grupės, kilo dėl jų gerbėjų atakų su klausimu, kada pagaliau pasirodys naujas albumas. Kadangi iki albumo išleidimo buvo dar daug darbų, buvo nuspręsta nekantriausiems klausytojams padovanoti singlą, išleidžiamą ribotu tiražu. Taip pat, ši „A ka guelen" versija pasiekė ir Vokietijos radijo stotis. O originaliąją versiją galima išgirsti grupės 2005 m. studijiniame albume *Deadly*.

"A Ka Guelen" pavadinimas išvertus į lietuvių kalbą reiškia – „gyvenimas yra sunkus".

Singlo dainos
-------------

1. A Ka Guelen (2006 version)
2. A Ka Guelen (original version)
3. Thinking About You (club mix)

Tekstai: V. Diawara, E. Jennings

Muzika: V. Diawara

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Ribotu tiražu išleidžiamas Skamp singlas „A ka guelen"". *gramofonas.lt*. 2006-08-28. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-04. Nuoroda tikrinta 2016-06-05.

Nuorodos
--------

* „A Ka Guelen" dainos žodžiai
* Oficiali Skamp internetinė svetainė Archyvuota kopija 2000-06-20 iš Wayback Machine projekto.
* Oficiali Skamp Myspace svetainė

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Aistė Smilgevičiūtė** | **Lietuvos atstovai Eurovizijoje**2001 | Po to:**Aivaras Stepukonis** |