recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vevo|  |
| Forma | bendroji įmonė |
| Pramonė | Informacinės technologijos |
| Įkurta | 2009 m. gruodžio mėn. |
| Įkūrėjas (-ai) | Universal Music Group, Sony Music Entertainment, Warner Music Group |
| Centrinė būstinė | Niujorkas, Niujorko valstija, JAV |
| Svarbiausi darbuotojai | Erik Huggers (vadovas) |
| Paslaugos | muzikos transliavimas internetu |
| Pajamos | $500 mln. (2016 m.) |
| Tinklalapis | www.vevo.com |

**„Vevo"** – „Universal Music Group", „Sony Music Entertainment", „Warner Music Group" bendrovių muzikos transliavimo internetu svetainė ir programėlė. Nuo 2013 m. keli proc. akcijų priklauso „Google" bendrovei.

Istorija
--------

2009 m. gruodžio mėn. įkurta kaip bendroji įmonė susivienijus trims didžiausioms pasaulyje muzikos įrašų bendrovėms – „Universal Music Group", „Sony Music Entertainment", „Warner Music Group". Įsteigta po to kai jos pastebėjo, kad jų įrašai interneto vartotojų neteisėtai viešinami „YouTube" socialiniame tinkle sulaukia daug dėmesio, bet neduoda pajamų. Tiek JAV, tiek Lietuvoje ir kitose šalyse, kuriose turinys nepasiekiamas per *vevo.com*, „vevo" daugiau žinomas kaip „Youtube" portalo muzikinis kanalas. Pastarasis turinys ne vienerius metus buvo pasiekiamas tik iš „Universal Music Group", „Sony Music Entertainment", nes „Warner Music Group" buvo sudariusi partnerystę su MTV kanalu, kuri užkirto kelią muzikos platinimui. 2016 m. „Warner Music Group", kuri buvo atskilus nuo trijulės, vėl prisijungė.

Šiuo metu bendrovė bando iš dalies atsisieti nuo „Youtube" socialinio tinklo, mat pastarajam tenka 50 % reklamos pajamų dalis. Kol kas buvo pabandyta tik anksčiau išleisti muzikos klipus „Vevo" svetainėje bei programėlėje, neatmetama galimybė turinį iškirstinai skelbti jau minėtuose kanaluose. Planuose numatyta mokama muzikos transliavimo internetu versija. Kuriami interviu su pop žvaigždėmis ir kiti trumpi vaizdo įrašai, skirti populiarinti „Vevo" „Twitter", „Snapchat", „Instagram" socialiniuose tinkluose.

Lietuvoje
---------

Simona Milinytė – pirmoji Lietuvoje atlikėja, kurios vaizdo klipus transliavo „Youtube" portalo muzikinis kanalas „Vevo".

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Erik Huggers of Vevo on capturing audiences in a crowded market". *Financial Times*. Nuoroda tikrinta 2017-09-23.
2. ↑  „Vevo to Postpone Subscription Launch, Focus on International Expansion". *Variety*. 2017-02-07. Nuoroda tikrinta 2017-09-23.
3. ↑  „Simona Milinytė – pirmoji Lietuvoje atlikėja, kurios klipus transliuoja „Youtube" muzikinis kanalas „Vevo"". *15min*. Nuoroda tikrinta 2017-09-23.
| **Teresė Dambrauskaitė** |
| --- |
| Gimė | 1932 m. sausio 7 d. (91 metai)Slanimas, Antroji Lenkijos Respublika |
|  |
| Veikla | kultūros istorikė |
|  |
| Alma mater | 1958 m. Vilniaus universitetas |

**Teresė Dambrauskaitė** (g. 1932 m. sausio 7 d. Slanime, Antrojoje Lenkijos Respublikoje) – Lietuvos kultūros istorikė.

Biografija
----------

1958 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. Nuo 1959 m. dirbo Mokslinėje restauracinėje gamybinėje dirbtuvėje, nuo 1969 m. Paminklų konservavimo institute (nuo 1988 m. Paminklų restauravimo projektavimo institutas) istorinių tyrimų skyriuje.

Parengė Vilniaus Augustinų, Bazilijonų, Pranciškonų, Bonifratrų, Vizitiečių vienuolynų, Alumnato, Bžostovskiu rūmų (Universiteto g.) istorines apybraižas, Vilniaus Aukštutinės pilies, Visų šventųjų ir Šv. Jonų bažnyčių, Filharmonijos, Pacų rūmų (Šv. Jono g.), Siesikų rūmų istorinių tyrimų ataskaitas. Tyrė Vilniaus amatų cechų namų lokalizaciją, Vokiečių g. bulvaro vietoje buvusį užstatymą, daugumą senamiesčio kvartalų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Romanas Jaloveckas. *Teresė Dambrauskaitė*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 438 psl.
**Mokytojo knyga** arba **Ekleziasto knyga**, **Koheleto knyga** (sen. gr. Ἐκκλησιαστής, hebr. ‏קֹהֶלֶת‎‏‎ = *qōheleṯ*) – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama išminties knygų grupei. Knygos autoriumi simboliškai laikomas karalius Saliamonas.

Šioje knygoje Koheletas (mokytojas) kaip ir Jobas svarsto amžiną klausimą kodėl gyvenimas atrodo toks beprasmiškas. „Filosofas" Koheletas yra vadinamas karaliumi, Dovydo sūnumi. Kad ir kas jis būtų buvęs, Koheletas, kaip ir visi išminčiai, žvelgia atgal į patirties ir apmąstymų kupiną gyvenimą. Kad ir kaip atkakliai žmonės stengtųsi siekti išminties, pasisekimo, teisingumo, jų pastangų rezultatai būsią tik trumpalaikiai ir menki. Ieškoti ko nors tvaraus gyvenime, anot Koheleto, tėra „vėjo gaudymas". Toks pesimistinis požiūris kyla iš to, kaip Koheletas supranta Dievą. Jis tiki į Dievą, bet mano, kad mums niekada nebus duota žinoti kokie yra tikrieji jo ketinimai. Knygoje apmąstomas grynai žmogiškųjų interesų apriboto gyvenimo skurdumas.[1] Tai filosofinių aforizmų rinkinys, kur mintis juda laisvai, kartojasi, tikslina save pačią.

Manoma, kad knyga sukurta Palestinoje apie III a. pr. m. e. joje galima rasti daug paralelių su senovės egiptiečių „Arfininko giesme", „Nusivylusiojo pasikalbėjimu su savo siela".

Iš Ekleziasto knygos kilę tokie žymūs posakiai kaip „tuštybių tuštybė, visa – tuštybė", „nieko naujo po saule", „visa tuštybė ir ganymas vėjo".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Bibilijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1992.

* „Ekleziastas", iš: *Senovės Rytų poezija*, sudarė Sigitas Geda. Vilnius: Vaga, 1991, p. 314–336.

Nuorodos
--------

* Mokytojo knyga
Koordinatės: 55°47′46″š. pl. 25°12′16″r. ilg.﻿ / ﻿55.796151°š. pl. 25.204495°r. ilg.﻿ / 55.796151; 25.204495


|  Juodpėnų koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Kupiškio |
| **Savivaldybė** | Kupiškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Juodpėnai |
| **Adresas** | K. Spaičio g. 29 |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 1997 m. |

**Juodpėnų koplyčia** – katalikų koplyčia, veikianti Kupiškio rajono savivaldybėje, Šimonių seniūnijoje, Juodpėnų kaime, 8 km į šiaurės rytus nuo Šimonių, netoli kelio  **2403**  Slavinčiškis–Adomynė–Aluotos . Koplyčia stovi prie pagrindinės kaime Kazimiero Spaičio gatvės. Apie 250 m į rytus, už sodybų prie Juodupės upelio įsikūrusios kaimo kapinės. Koplyčia pastatyta 1997 m. Pamaldos vyksta du kartus per mėnesį. Priklauso Šimonių Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapijai.

Koplyčia 2020 m.
Koplyčia sumūryta iš baltų silikatinių plytų. Statinys primena gyvenamąjį namą, yra su šoniniu priestatu. Ant dvišlaičio stogo iškyla neaukštas kvadratinio plano bokštelis su metaliniu kryžiumi. Šalia pastatyta nedidelė mūrinė varpinė. Koplyčia aprūpinta reikiamu liturginiu inventoriumi. Šventorius aptvertas metalinio tinklo tvora su betoniniais stulpeliais.

Istorija
--------

XX a. pradžioje Juodpėnai pagal gyventojų skaičių buvo didžiausias Kupiškio krašte, 1903 m. turėjęs 337 gyventojus. Tačiau istoriškai taip susiklostė, jog ilgus šimtmečius dideliame kaime nebuvo maldos namų, tikintiesiems tekdavo keliauti į gretimas bažnyčias Adomynėje ar Šimonyse.

1997 m. Šimonyse kunigavusio Povilo Svirskio (g. 1924 m.) rūpesčiu ir žmonių aukų dėka Juodpėnuose buvo pastatyta mūrinė koplyčia. Ji iškilo vietoj nugriautos senos parduotuvės, ant jos pamatų. Vykdydamas statybas ir nenorėdamas apsunkinti tikinčiųjų, klebonas panaudojo savo santaupas. Koplyčią Šv. Juozapo Darbininko vardu 1997-aisiais pašventino vyskupas Juozas Preikšas, kartu suteikdamas ir Sutvirtinimo Sakramentą.

Literatūra
----------

* *Mūsų Juodpėnai ir mes*. Juodpėnai, 2013.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Juodpėnų koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  Šimonių Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapija (vyskupijos inf.)
2. ↑  Pastatė nors koplyčią. *panskliautas.lt*
3. ↑  Kanauninkui Povilui Svirskiui – 85-eri. *kmintys.lt*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Šventasis senotas Čičen Icoje
**Senotas** (isp. *Cenote*) – karstinių ežerėlių tipas paplitęs Mezoamerikoje, o ypač Jukatano pusiasalyje, pietryčių Meksikoje. Susidarė lietaus vandeniui išplovus paviršinį klinčių sluoksnį ir susijungus su požeminiais urvais. Pavadinimas kilo iš majų kalbos žodžio *Ts’ono’ot*, reiškiančio „kažkas gilaus". Senovės majai senotus naudojo kaip ritualines vietas. Jų vanduo būdavo laikomas šventu, čia buvo aukojamos žmonių aukos (ypač vaikų ir jaunų vyrų). Manyta, kad tai vartai į požeminę mirusiųjų karalystę.

Bene žymiausias majų senotas yra Šventasis senotas Čičen Icoje. Dabar dalis šių senotų yra populiarūs tarp povandeninio nardymo mėgėjų.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Čultunas
* Šibalba

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Senotas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Crotalus viridis** |
| --- |
| Žalioji barškuolė (Crotalus viridis)**Žalioji barškuolė** (*Crotalus viridis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Ropliai  *( Reptilia)* |
| Būrys: | Žvynaropliai  *( Squamata)* |
| Pobūris: | Gyvatės  *( Serpentes)* |
| Šeima: | Angys  *( Viperidae)* |
| Pošeimis: | Duobagalvės angys  *( Crotalinae)* |
| Gentis: | Barškuolės  *( Crotalus)* |
| Rūšis: | Žalioji barškuolė  *( Crotalus viridis)* |

 |
| Binomas |
| ***Crotalus viridis***Rafinesque, 1818 |
|  |

**Žalioji barškuolė** (*Crotalus viridis*) – barškuolių (*Crotalus*) genties gyvatė, priklausanti angių (*Viperidae*) šeimai, duobagalvių angių (*Crotalinae*) pošeimiui. Labai nuodinga.

Aprašymas
---------

Kūnas apie 1 m ilgio, žaliai ir pilkos spalvos, išilgai nugaros su tamsiomis apskritomis skersinėmis dėmėmis.

Paplitimas
----------

Žalioji barškuolė paplitusi JAV nuo Oklahomos ir Kanzaso iki Ramiojo vandenyno pakrančių. Šiaurėje arealas pasiekia Kanadą, o pietuose – Meksiką. Gyvena įvairiuose biotopuose. Žinomi 9 porūšiai.

Mityba
------

Gaudo smulkius graužikus (prerinius šuniukus, kiškių jauniklius), taip pat paukščius, varles, driežus ir vabzdžius. Prerinių šuniukų urvus naudoja slėptuvei ir žiemojimui.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Žalioji mylia (reikšmės).*

**Žalioji mylia**| 
1997 m. Penguin leidimo viršelis |
| **Autorius** | Stephen King |
| **Šalis** | JAV |
| **Žanras** | Fantastika, magiškasis realizmas |
| **UDK:** | 821.111(73).3 |
| **Originalus leidimas** |
| **Pavadinimas** | The Green Mile |
| **Šalis** | JAV |
| **Kalba** | anglų |
| **Leidykla** | Penguin Books |
| **Išleista** | 1997 m. |
| **Formatas** | Minkštais viršeliais |
| **Puslapių** | 462 |
| **ISBN:** | 0452278902 |
| **ISBN-13:** | 9780452278905 |
| **OCLC:** | 733853270 |
| **Pirmasis lietuviškas leidimas** |
| **Pavadinimas** | Žalioji mylia |
| **Leidykla** | Eridanas |
| **Serija** | Rinktiniai raštai |
| **Išleista** | 1998 m. |
| **Vertėjas** | Donatas Masilionis |
| **Puslapių** | 330 |
| **ISBN:** | 9986-97-12-3 |
| 1996 m. „Signet books" išleido „Žaliąją mylią" padalintą į šešias knygas minkštais viršeliais. Kaip viena knyga kūrinys pirmą kartą buvo išleistas 1997 m. |

**Žalioji Mylia** (angl. *The Green Mile*) – Stephen'o King'o romanas išleistas 1996 m. Autorius šią istoriją publikavo kaip šešių dalių serijinį kūrinį.

1996 m. knyga laimėjo Bramo Stokerio apdovanojimą, kaip geriausias metų romanas.

Pagal šią knygą 1999 m. pastatytas to paties pavadinimo filmas (rež. Frank Darabont), kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Tom Hanks ir Michael Clarke Duncan.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Polas Edžkombas dirba kalėjime ypatingojo bloko prižiūrėtoju. Kaliniai šį bloką vadina „Žaliąja mylia" – dėl kitokių – žaliai dažytų grindų. Šiame bloke paskutines dienas gyvena myriop nuteisti nusikaltėliai.

Gyvenimas čia lekia greitai, tačiau tvarkingai, kaip ir pridera kalėjime. Viskas pasikeičia, kai į „Žaliąją mylią" laukti mirties bausmės atvyksta naujas kalinys – Džonas.

Jis nuteistas už siaubingą dalyką – dviejų mažų mergyčių išniekinimą.
Tačiau netrukus Polas Edžkombas pradeda nujausti, kad jo naujasis „auklėtinis" – nepaprastas žmogus, kad jį į šią Žemę siuntė pats Dievas…
|  |
| --- |
| „Rocket Man" |
|  |
| Elton John singlas |
| iš albumo *Honky Château* |
| Išleistas | 1972 m. kovo 3 d. |
| Formatas | 7" |
| Žanras | soft rokas |
| Trukmė | 4:41 |
| Įrašų kompanija | Uni (JAV)
DJM (JK) |
| Prodiuseris | Gus Dudgeon |

**„Rocket Man (I Think It's Going to Be a Long, Long Time)"** – daina, kurią parašė Eltonas Džonas ir jo kolega, dainų tekstų autorius Bernis Taupinas. Daina pasirodė Eltono 1972 m. albume „Honky Château" ir tapo hitu, užėmusiu 2-ą vietą Jungtinėje Karalystėje ir 6-tą JAV. Ši daina yra pastoviai atliekama Eltono koncertuose.

2018 m. spalio 5 d. daina tapo auksine Anglijoje, po to kai ši daina internete buvo parsiųsta daugiau kaip 400 000 kartų. JAV ji tapo keliskart platinine. „Rolling Stone" žurnalas šiai dainai skyrė 245-tą vietą visų laikų geriausių 500 dainų sąraše. 2017 m. buvo išleistas ir oficialus muzikinis video klipas YouTube platformoje.

Reikšmė
-------

Daina buvo įkvėpta „The Rocket Man" trumpos istorijos, pasirodžiusios žurnale „The Illustrated Man", taip pat David Bowie dainos „Space Oddity", išleistos 1969 m. (įdomu tai, kad abi dainas prodiusavo Gus Dudgeon), nors Elizabeth Rosenthal knygoje „His Song: The Musical Journey of Elton John" teigiama, kad dainos idėja kilo po to kai tekstų autorius Bernie Taupinas stebėjo skriejančias žvaigždes (arba lekiantį lėktuvą).

Joje dainuojama apie astronauto jausmus, kuriam tenka palikti savo šeimą, kad atliktų jam pavestą darbą. Bernie dainai parašo tokius žodžius: "*She packed my bags last night, pre-flight. Zero hour: 9 a.m. And I'm gonna be high as a kite by then.*", kadangi į kosmonautus nebėra žiūrima kaip į herojus, verčiau kaip į kasdienę pareigą atliekančius darbuotojus. Tai baladė, atliekama pianinu, atmosferą išryškinančiu sintezatoriumi bei slaidine gitara.

Nuorodos
--------

* Oficialus muzikinis vaizdo klipas
* Dainos žodžiai
| Baidaarab. البيضاء |
| --- |
| 

BaidaBaida

13°58′35″ š. pl. 45°34′15″ r. ilg.﻿ / ﻿13.97639°š. pl. 45.57083°r. ilg.﻿ / 13.97639; 45.57083﻿ (Baida (Jemenas))Koordinatės: 13°58′35″ š. pl. 45°34′15″ r. ilg.﻿ / ﻿13.97639°š. pl. 45.57083°r. ilg.﻿ / 13.97639; 45.57083﻿ (Baida (Jemenas)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Jemeno vėliava Jemenas |
| **Muchafaza** | Baidos muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 28 000  |
|  |
|  **Vikiteka** | Baida |

**Baida**, kitaip **Baidaha** arba **Beida** (arab. البيضاء = *Al Bayda*)) – miestas centriniame Jemene, Baidos gubernijoje. Jis įsikūręs 130 mylių į pietryčius nuo Sanos. 28 tūkst. gyventojų (2004 m.).

Istorija
--------

Miestas senovėje vadintas **Naškumu** ir priklausė Šebos valstybei. Rasta archeologinių radinių. 1903 m. Jungtinė Karalystė sudarė sutartį, pagal kurią dvidešimt metų turėjo teisę kontroliuoti Al Baidą. 1934 m. tapo Adeno Protektorato dalimi. 1967 m. – 1990 m. buvo Pietų Jemeno teritorija.

Šaltiniai
---------

* www.statoids.com

VI amžius pr. m. e. - V amžius pr. m. e. bronzinis žmogus rastas Al Baidoje
**Dzogčenas** (tibet. རྫོགས་ཆེན་  = *rdzogs chen*, skr. अतियोग = IAST: *atiyoga* – 'didžioji tobulybė') – mokymo ir dvasinių praktikų, skirtų suvokti pirmapradę sąmonės būseną, tradicija Tibeto budizme ir bono religijoje. Dzogčenas pasižymi tuo, kad šio mokymo sekėjams netaikomi religiniai, visuomeninės padėties, lyties ar kitokie apribojimai, mat pagal dzogčeno mokymą teigiama, kad visų žmonių proto prigimtis yra viena, o išoriniai skirtumai – laikini.

Mokymas
-------

Dzogčeno mokymas, priešingai nei kitos budistinės doktrinos, pabrėžia ne laipsnišką tobulėjimą, o vaiskios, tobulos pirmapradės sąmonės būsenos (tibet. གཞི  = *gzhi*) atpažinimą savyje. Teigiama, kad protas yra visa ko pagrindas, iš jo kyla viskas – tiek samsara, tiek nirvana; pati proto esmė, tikroji prigimtis, laikoma pirmapradiškai tyra, tačiau tyrą protą temdo nesuvokimo (*ma rigpa*) teršalai, neleidžiantys patirti to pirmapradžio tyrumo. Dėl to kyla karminių priežasčių grandinė, kančia, asmuo prisiriša prie iliuzinio pasaulio ir poelgių. Dzogčeno mokyme teigiama, kad už nuosavo proto ribų nėra jokios akinančios šviesos, galinčios atsklisti ir pažadinti. Dvasinė praktika remiasi proto budros palaikymu, proto sutelkimu į pirmapradiškai vaiskų visų reiškinių būvį. Sugebant išlaikyti suvokimą apie proto tyrumą, laikini jį temdantys teršalai išnyksta. Tuomet pasireiškia neatsiejama pirmapradės būsenos savybė – didysis pirminis vaiskumas ir, ją suvokus, ji įvaldoma kaip gyvas patyrimas. Autentiškos pirminės būklės tikrojo pažinimo patyrimas, arba tikrasis būsenos suvokimas, yra nirvana.

Istorija
--------

Pagal Njingmos mokyklos tradiciją, dzogčeno pradininku laikomas Garab Dordžė, gyvenęs Udijanoje. Jo sekėjai Padmasambhava ir Vimalamitra, atvykę į Tibetą, pirmieji išvertę senuosius dzogčeno tekstus iš sanskrito į tibetiečių kalbą. Vėliau Njingmos mokyklos tertonai atskleidę dzogčeno mokymą per termas.

Bono tradicijos sekėjai dzogčeno mokymo pradininku laiko Tonpą Šenrabą.

Dzogčenas buvo veikiamas mahajanos sūtrų (pvz. „Lankavataros") bei budistinės tantros mokymų apie tuštumą ir vaiskiąją šviesą. Dzogčeno pavadinimas galėjęs kilti iš „Guhjagarbhatantros", kurioje aprašomas dievybės įvaizdinimo praktikos. Kaip atskiras mokymas, dzogčenas išsigrynino ~XI a.

Nors dzogčenas yra visų pirma Njingmos mokyklos praktika, jį yra įvaldę ir dalis Kagju bei Gelug mokyklos lamų. Tiesa, konservatyvesni Gelug mokyklos atstovai į dzogčeną žiūri priešiškai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vladimir Korobov. *Dzogčenas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
2. ↑  Van Schaik; *Approaching the Great Perfection: Simultaneous and Gradual Methods of Dzogchen Practice in the Longchen Nyingtig (Studies in Indian and Tibetan Buddhism)*, 2004, 40
3. ↑  Georges Dreyfus, The Shugden Affair: Origins of a Controversy (Part I). Official website of the Office of His Holiness the 14th Dalai Lama Archyvuota kopija 2017-01-01 iš Wayback Machine projekto..
Dzirciemas, pavaizduotas Rygos miesto žemėlapyje
**Dzirciemas** (latv. *Dzirciems*) – Rygos mikrorajonas pietiniame Dauguvos krante; gyvena 12 856 gyventojai.

Žemutinės Dzirciemo dalys yra tiesiai virš jūros, Dauguvos pakraštyje. Ten yra aukščiausia vieta Rygoje - 28 metrų aukščio Dzegužkalnas to paties pavadinimo parke.

Istorija
--------

Seniausias Dzirciemo savininkas buvo Rygos Šv. Jurgio ligoninė. Iki 1692 m. gyvenvietėje buvo 102 namai. XVII a. šioje vietovėje daugiausia gyveno latviai. 1667 m. Dzirciemo apylinkėje įsikūrė mokykla, kurioje 1689 m. buvo mokomi tik latvių tautybės vaikai.

XVIII a. pabaigoje, Dzircieme įsikūrė Prūsijos konsulas ir prekybininkas Helmundas, kurio bendrovė „Helmund & Sohn" įkūrė pirmąją Dzirciemo gamyklą. Tačiau tik nuo XIX a. 2-osios pusės pramonės įmonės Dzircieme pradėjo veikti aktyviau.

Dauguvos upelio Zundo ribos anksčiau priklausė medienos prekybininkui Georgui Vilhelmui Schroederiui. 1902 m. jis čia pradėjo statyti šiuolaikinius gyvenamuosius namus.

Galerija
--------

* Tipiškas Dzirciemo gyvenamasis pastatasTipiškas Dzirciemo gyvenamasis pastatas
* Bullių gatvėBullių gatvė
* Embutės gatvėEmbutės gatvė
* Dzegužų gatvėDzegužų gatvė

Nuorodos
--------

* Internetinis Dzirciemo puslapis

v • a • r **Rygos mikrorajonai** 

Rygos vėliavaRygos vėliava
Agenskalnas · Andrejsala · Beberbekiai · Bolderaja · Čiekurkalnas · Darzciemas · Daugavgryva · Dreiliniai · Dzirciemas · Ilgiuciemas · Imanta · Jugla · Kengaragas · Kypsala · Maskavos Forštatas · Mežaparkas · Mežciemas · Pardaugava · Pleskodalė · Pliavniekai · Purvciemas · Sarkandaugava · Šampėteris · Šmerlis · Tuorniakalnas · Vecmylgravis · Rygos senamiestis · Zakiusala · Ziepniekalnas · Zolitūdė
| ***Gimę nekalti*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Gimę nekalti |
| Kilmės šalis | Lietuva |
| Režisierius | Giedrė Žickytė |
| Vaidina | Živilė SlivinskaitėDomas AleksaDalia Morozovaitė |
| Metai | 2005 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 10 min. |
| Kalba | lietuvių k. |

**Gimę nekalti** (angl. *Born Innocent*) – 2005 m. Lietuvoje sukurta trumpametražė, 10 min. trukmės, vaidybinė juosta. Prodiuserio Mindaugo Vosyliaus surengto pirmojo lietuviškų trumpametražių filmų festivalio AXX „Geismas ir grožis I" dalyvė. Premjera Lietuvoje – 2005 m. rugsėjo 9 d.

Filmas įtrauktas į festivalio DVD tarp 12 konkursinių juostų.

Siužetas
--------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Tomas pertekęs moterų dėmesio, tačiau nesugeba užmegzti normalių santykių ir pamilti. Tą rytą, kai nuvažiuoja į oro uostą pasitikti savo draugės, netikėtai sutinka žavią nepažįstamąją, kuria rimtai susižavi, tačiau ji turi savo ketinimų ir paslapčių...

Vaidmenys
---------

**Pagrindiniai**:

* Živilė Slivinskaitė, Domas Aleksa, Dalia Morozovaitė.

**Kiti**:

* Justas Dvarionas, Indrė Liutkutė, Goda Klimavičiūtė, Nojus Kavaliauskas, Kseniya Baranovskaya, Regina Bagdanovič.

Kūrybinė grupė
--------------

* Režisierius – Giedrė Žickytė,
* Prodiuseris – Mindaugas Vosylius,
* Kompozitorius – Jurga Šeduikytė,
* Operatorius – Robertas Zamaris.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Filmo premjera Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

* Filmo aprašymas[neveikianti nuoroda]
* Apie filmą[neveikianti nuoroda]
**Dzmitrijus Koubas**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Dzmitrijus Koubas |
| Gimimo data | 1987 m. sausio 20 d. (35 metai) |
| Gimimo vieta | Minskas, Baltarusija |
| Ūgis | 183 cm |
| Klubai |
| Dabar žaidžia |  |
| **Pozicija** | saugas |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2008–20112010201220122013201420152015–2016201720172018 | FK Belšina Bobrujsk→ DSK Homel *(skol.)*FK MinskFK Belšina BobrujskFK Dnepr MogilëvFK TrakaiFK VitebskFK GorodėjaJK Narva TransMinerva Punjab FCFK Baranoviči | 53 (18)14 0(6)07 0(0)12 0(2)17 0(2)31 (11)12 0(3) 19 0(5)14 (10)00 0(0)09 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 5 gruodžio 2019. |

**Dzmitrijus Koubas** (*Дзмiтры Коўб*; g. 1987 m. sausio 20 d.) – Baltarusijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Buvęs FK Trakai narys.

Karjera
-------

Gudijoje, Minske gimęs, bei didžiąją karjeros dalį žaidė įvairiuose Gudijos futbolo klubuose.

Karjerą pradėjo 2008 m. FK Belšina Bobrujsk klube, buvo paskolintas DSK Homel komandai 2010 m. 

2012 m. spėjo pažaisti FK Minsk, o antroje sezono pusėje už FK Belšina Bobrujsk. 2013 m. tapo FK Dnepr Mogilëv žaidėju.

2014 m. žaidė Lietuvoje ir atstovavo FK Trakai. Būtent tais metais išgarsėjo medijose, kai šventė savo pelnytą įvartį. Iš viso A lygoje pasirodė 31 rungtynėse, kuriose pasižymėjo vienuolika įvarčių.

2015 m. pirmoje pusėje žaidė už FK Vitebsk, o antroje už FK Gorodėja.

2017 m. išvyko į JK Narva Trans bei indų Minerva Punjab FC.

Paskutinė žinoma komanda buvo FK Baranoviči, kurioje žaidė 2018 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Striker Dzmitry Kowb scores for Lithuanian club Trakai FK and applauds himself in stands as goal celebration
2. ↑

Nuorodos
--------

* int.soccerway.com (anglų k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Tradicinė Tibeto medicina** - 1300 metų senumo tibetiečių medicinos mokslas, kilęs iš Budos mokymo, itin pabrėžiantis ryšį tarp kūno ir dvasios. Pasak svarbiausio Tibeto medicinos teksto, vadinamo *Keturiomis tantromis* ligos išsivysto dėl vienos svarbios priežasties: žmonės nežino savo tikrosios prigimties. Dėl savo tikrosios prigimties nežinojimo atsiranda vadinamieji trijų rūšių proto nuodai: neišmanymas, troškimas bei neapykanta. Ilgainiui šie trys nuodijantys jausmai pažeidžia tris svarbiausias kūno energijos sistemas, vadinamas *lung, tripa ir badken (tris nepas)*. Vėliau šių sistemų sutrikimai išsivysto į ligą.

Kaip ir Ajurveda bei tradicinė kinų medicina, Tibeto medicina siekia suprasti ligos priežastį ir pusiausvyros sutrikimo prigimtį, dėl kurių žmogus suserga, o vėliau tą sutrikusią pusiausvyrą atstato. Tibetiečių medicinoje liga diagnozuojama nuodugniai apklausiant ligonį, apžiūrint jį, tikrinant liežuvį, analizuojant šlapimą ir labai sudėtingu metodu tikrinant pulsą. Visi šie dalykai suteikia daug išsamios informacijos apie tikrąją fizinę, protinę ir emocinę paciento būseną. Gydytojas tada aptaria įvairius natūralius gydymo būdus, atstatančius trijų nepų harmoniją ir pusiausvyrą.

Tibetiečių medicina daugiausia gydo vaistažolėmis ir jų mišiniais, tačiau kai kada vartojami gyvulinės kilmės preparatai, brangakmeniai ir metalai. Taip pat kartais taikomos įvairios dietos, mankšta, tam tikrų kūno taškų šildymas smilkstančiomis vaistažolėmis (moksibustija), organizmo valymas ir Tibeto akupunktūra. O jeigu reikia sukelti gilesnius sveikimo procesus, rekomenduojamos įvairios meditacijos.

Literatūra
----------

* Geffen J. R. Kelionė per vėžį. K. 2003.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Bahreino karinės pajėgos*قوة دفاع البحرين* |
| --- |
|  |
| Pajėgų rūšys | Karališkosios Bahreino sausumos pajėgos  Karališkosios Bahreino jūrų pajėgos Karališkosios Bahreino oro pajėgos  Karališkoji Bahreino gynyba  Karališkosios Bahreino gynybos ligoninė |
| Vadovybė |
| Kariuomenės  vadas | **Hamad bin Isa Al Khalifa** |
| Žmogiškieji resursai |
| Aktyvus  personalas | 13 000 |
| Finansinės išlaidos |
| Proc. nuo BVP | 6,3 proc. (2004 m. duom.) |

**Bahreino karines pajėgas** sudaro Karališkosios Bahreino sausumos pajėgos, Karališkosios Bahreino jūrų pajėgos, Karališkosios Bahreino oro pajėgos, Karališkoji Bahreino gynyba ir Karališkosios Bahreino gynybos ligoninė. Karines pajėgas sudaro apie 13 000 aktyvaus personalo.

Visi kariniai daliniai atskaitingi Bahreino gynybos ministerijai, o pakrančių apsaugos tarnyba ir viešosios apsaugos skyrius – vidaus reikalų ministerijai.

Vyriausias karinių pajėgų vadas yra Bahreino karalius Hamad bin Isa Al Khalifa.

Bahreinas priklauso Persijos įlankos arabų šalių bendradarbiavimo tarybai ir įsipareigojęs nuolat stiprinti savo karines pajėgas dėl netoli vykusių Irako-Irano bei Persijos įlankos karų.

1982 m. ši taryba skyrė Bahreinui 1,7 milijardus JAV dolerių gynybos stiprinimui. Nuo to laiko šalies vyriausybė tolygiai finansuoja savo karines pajėgas. Kasmet joms išleidžiama apie 320 milijonų JAV dolerių.

Po Persijos karo Bahreinas stipriai bendradarbiauja su JAV. Ši šalis pardavė 54 M60 tankus, 12 F-16 Fighting Falcon naikintuvų, 14 „Cobra" sraigtasparnių.

2003 m. tuometinis JAV prezidentas George W. Bush paskelbė Bahreiną pagrindine ne NATO šalimi sąjungininke.
| **Chrysosplenium alternifolium** |
| --- |
| Pražangialapė blužnutė(*Chrysosplenium alternifolium*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai  *( Rosidae)* |
| Šeima: | Uolaskėliniai  *( Saxifragaceae)* |
| Gentis: | Blužnutė  *( Chrysosplenium)* |
| Rūšis: | Pražangialapė blužnutė  *( Chrysosplenium alternifolium)* |

 |

**Pražangialapė blužnutė** (*Chrysosplenium alternifolium*) – uolaskėlių (*Saxifragaceae*) šeimos, blužnučių (*Chrysosplenium*) genties augalas.

Daugiametis, 5-20 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, sultingas, tribriaunis. Pamatiniai lapai 2-4, kotuoti, apskritai inkstiški, karbuoti, apaugę retais plaukeliais. Stiebiniai lapai pražanginiai, už pamatinius smulkesni, gerokai trumpesniais kotais. Stiebo viršūnėje žiedyną gaubia stambios, gelsvai žalios pažiedės. Taurelė 4-5 mm skersmens, keturiaskiautė, iš vidinės pusės ryškiai geltona. Žiedyne viršūninis žiedas su 10 kuokelių ir penkiaskiaute taurele. Taurelės skiautės plačios, jos pamatas suaugęs su mezgine. Vainikėlio nėra. Vaisius - vienalizdė, tokio pat ilgio kaip taurelė, su 2 rageliais dėžutė, atsidaranti išilginiu plyšiu ties vaislapėlių siūle. Sėklos juodos, blizgančios.

Žydi balandžio - birželio mėn. Auga miškuose, krūmuose, pamiškių pievose, upių, upelių ir ežerų pakrančių krūmynuose, šlapiose, šaltiniuotose vietose, kur gausu maisto medžiagų ir azoto. Augalas turi rauginių medžiagų.

Vaistinei žaliavai vartojama antžeminė dalis, nupjauta augalams žydint.

Literatūra
----------

Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 108 psl.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Pražangialapė blužnutė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
**p53** (**Baltymas p53**) – tai transkripcijos faktorius, reguliuojantis ląstelės ciklą.

Kristalografinė baltymo p53 struktūra Nemutavusioje būsenoje veikia kaip ląstelės piktybėjimo supresorius, nes nuo jo priklauso ląstelės apoptozė. p53 koduojančio geno mutacijų aptinkama apie 50 % visų vėžinių ląstelių.

Baltymo p53 genas
-----------------

Genas koduojantis baltymą p53 vadinamas *TP53*. Jis yra 17 os chromosomos trumpame petyje (17p13.1), kurio pažeidimai itin dažni piktybinėse ląstelėse.

Baltymo p53 paskirtis
---------------------

Baltymas р53 sintetinamas visose organizmo ląstelėse. Jis yra universalus natūralaus ląstelės sunykimo – apoptozės reguliatorius-sukėlėjas. Jis taip pat dalyvauja pažeistos DNR atkūrime.
р53 sintetinams kaip atsakas į šiuos išorinius stresus:

1. DNR tiesioginiai pažeidimai;
2. Genetinės medžiagos segregacijos aparato pažeidimas);
3. Laisvų RNR kiekio sumažėjimas;
4. Hipoksija;
5. Šiluminis šokas;
6. Aukšta azoto oksido NO koncentracija;
7. Jonizuojanti spinduliuotė

р53 aktyvacijai bei stabilumui palaikyti pagrindinė rolė priklauso baltymui Mdm2. Jie abu sintetinami normaliomis sąlygomis, o veikimo stabdymas vyksta susirišant. Didesnis p53 kiekis suaktyvina Mdm2 sintezę – realizuojamas reguliacinis grįžtamasis ryšis. Panašiai veikia ir baltymas JNK.

p19ARF rolė didinant р53 koncentraciją
--------------------------------------

р53 baltymas aktyvuojamas kaip atsakas į padidintą protoonkogenų Ras, Myc, β-ketanino ir adenovirusinio onkogeno E1A raišką. р19ARF sumažina p53 degradavimo greitį – didina р53 koncentraciją.

p53 baltymo veikimas
--------------------

Turėdamas transkripcijos faktoriaus savybes aktyvuotas p53 stimuliuoja apoptozės programos (ląstelės sunykimo ir mirties) baltymus bei ląstelės ciklo baltymus. Be to, aktyvuotas p53 baltymas represuoja kitų genų transkripciją ir yra šių baltymų antagonistas: TBP (angl. *TATA-box binding protein*; baltymas susirišantis su TATA, baltymas CBF (angl. *CCAAT binding factor*;baltymas susirišantis su CCAAT) ir baltymas SP-1.

Baltymo p53 polimorfizmas ir homologai
--------------------------------------

Genas р53 koduoja bent du baltymus su skirtinga reguliacija. Yra duomenų apie visą baltymų grupę, giminingą p53, kurių geriausia charakterizuotas yra р73.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Onkogenai

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: P53** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* p53 svetainė – informacija apie paplitimą, mutacijas ir pan.
* p53 informacija populiarioje svetainėje www.ncbi.nlm.nih.gov
* p53 Knygoje genai ir ligos
| San Martinas*San Martín* |
| --- |
| *San Martino monumentas* |
|  |
| 

San MartinasSan Martinas

34°34′20″ p. pl. 58°32′50″ v. ilg.﻿ / ﻿34.57222°š. pl. 58.54722°r. ilg.﻿ / 34.57222; 58.54722﻿ (San Martinas (Buenos Airės))Koordinatės: 34°34′20″ p. pl. 58°32′50″ v. ilg.﻿ / ﻿34.57222°š. pl. 58.54722°r. ilg.﻿ / 34.57222; 58.54722﻿ (San Martinas (Buenos Airės)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Buenos Airių provincija Buenos Airių provincija |
| **Departamentas** | Cheneral San Martino partidas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1856 m. |
| **Meras** | Ricardo Ivoskus |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 28 399  |
| **Altitudė** | 28 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.sanmartin.gov.ar |

**Siudad del Libertador Cheneral Don Chose de San Martinas** (isp. *Ciudad del Libertador General Don José de San Martín*), arba tiesiog **San Martinas** (*San Martín*) – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių. Partido administracinis centras. 28,3 tūkst. gyventojų (2001 m.).

Vystoma pramonė. Veikia Cheneral San Martino valstybinis universitetas, keletas muziejų.

XIX a. pirmoje pusėje San Martino teritorijoje buvo vystomas žemės ūkis, vėliau čia kėlėsi imigrantai. Veikė kalėjimas. 1856 m. San Martinas įkurtas oficiaiai ir pavadintas nacionalio didvyrio Chosė de San Martino garbei. 1864 m. įkurtas partidas.

Iš San Martino yra kilęs argentniečių rašytojas José Hernández, lenktynininkas Oscar Alfredo Gálvez, golfo žaidėjas Roberto De Vicenzo.

San Martinas bendradarbiauja su Lietuvos miestu Alytumi.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
**Lion Air skrydžio 610 avarija**|  |
| **Data** | 2018 m. spalio 29 d. |
| **Vieta** | Javos jūra, Indijos vandenynas |
| **Aukų skaičius** | 189 |
| **Likusių gyvų** | 0 |
| **Lėktuvas** | Boeing 737 MAX |
| **Avialinijos** | Lion Air |
|

**Lion Air skrydžio 610 avarija** įvyko, kai aviakompanijos Lion Air lėktuvas Boeing 737 MAX skrido iš Džakartos į Pankalpinangą. Visiškai naujas Boeing 737 MAX lėktuvas 2018 m. spalio 29 d. sudužo Javos jūroje praėjus 13 minučių po pakilimo.[1] Visi 189 žmonės lėktuve žuvo. Tai buvo antra pagal aukų skaičių lėktuvo avarija Indonezijoje.

Ši avarija buvo pirmasis rimtas aviacijos įvykis su Boeing 737 MAX orlaiviu ir didžiausias pagal aukų skaičių Boeing 737 orlaiviui.

Pradinis tyrimas parodė, kad šis konkretus lėktuvas buvo susidūręs su techniniais trikdžiais ankstesniuose skrydžiuose. Boeing kompanija po šios avarijos įspėjo visus šio modelio naudotojus nesukelti orlaiviams staigių nusileidimų. Javos jūroje skrydžio įrašymo įrenginys atrastas 2019 m. sausio 14 d.[2]

Tarp aukų 38 buvo įvairių ministerijų darbuotojai, 3 policijos darbuotojai ir 10 valstybės pareigūnų. Tarp žuvusių buvo du užsieniečiai – keleivis iš Indijos ir buvęs profesionalus dviratininkas iš Italijos Andrea Manfredi.[3]

Išnašos
-------

1. ↑  Boeing Plane Goes Down With 189 People in 737 Max’s First Crash
2. ↑  Indonesia Finds Cockpit Voice Recorder of Crashed Lion Air Jet
3. ↑  Andrea Manfredi, chi era il 26enne italiano morto nell’incidente aereo in Indonesia
**Kainos ir pelno vienai akcijai santykis**, *dar vadinamas P/E rodikliu*, yra vienas iš labiausiai paplitusių ir paprasčiausių apskaičiuojamų įmonės vertės nustatymo rodiklių.

P/E rodiklio apskaičiavimas
---------------------------

Jis apskaičiuojamas akcijos kainą (angl. price per share) padalijus iš jai tenkančio pastarųjų 12 mėnesių pelno (angl. earnings per share), šis rodiklis žymimas P/E (angl. *Price to Earnings ratio*).

{\displaystyle {\mbox{P/E rodiklis}}={\frac {\mbox{Akcijos rinkos kaina }}{\mbox{Grynasis pelnas vienai akcijai}}}}

Pigu, jeigu mažiau nei 10, brangu, jei daugiau nei 20. Bet sparčiai augančioms įmonėms gali būti pigu ir 25, O cikliškoms bendrovėms (nafta, metalų gavyba) brangu ir 7-8. Vidutinis P/E Lietuvoje apie 15-20.

P/E rodiklio reikšmė
--------------------

P/E rodiklis rodo, kiek investuotojas esamu laiko momentu yra linkęs mokėti už vieną JAV dolerio įmonės pelno. Manoma, kad kuo mažesnis P/E santykis, tuo pigesnė yra įmonės akcija. Tačiau aukšta P/E reikšmė gali rodyti, kad investuotojai tikisi spartaus įmonės pelno augimo ateityje. Santykinai žemas P/E rodo, kad įmonės akcija yra pigi arba atspindi pesimistinius investuotojų lūkesčius. P/E rodiklis yra naudingas lyginant to paties sektoriaus įmones ar su sektoriaus vidutiniu P/E dydžiu. Taip pat, investuotojui pravartu žinoti, kaip istoriškai kito konkrečios įmonės P/E dydis. Vienas pagrindinių šio rodiklio trūkumų yra tas, kad jis nieko nepasako apie įmonės veiklos perspektyvą, kuri yra vienas iš svarbiausių kriterijų priimant sprendimą investuoti ar ne.
| San Nikolas de los Arojosas*San Nicolás de los Arroyos* |
| --- |
| *Miesto panorama* |
|  |
| 

San Nikolas de los ArojosasSan Nikolas de los Arojosas

33°19′0″ p. pl. 60°13′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.31667°š. pl. 60.21667°r. ilg.﻿ / 33.31667; 60.21667﻿ (San Nikolas de los Arojosas)Koordinatės: 33°19′0″ p. pl. 60°13′0″ v. ilg.﻿ / ﻿33.31667°š. pl. 60.21667°r. ilg.﻿ / 33.31667; 60.21667﻿ (San Nikolas de los Arojosas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-3) |
|  |
| **Valstybė** | Argentinos vėliava Argentina |
| **Provincija** | Buenos Airių provincija Buenos Airių provincija |
| **Departamentas** | San Nikolaso partidas |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1748 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2001) | 125 408  |
| **Altitudė** | 17 m |
|  |
| **Tinklalapis** | www.sannicolas.mun. |
|  **Vikiteka** | San Nikolas de los Arojosas |

**San Nikolasas** (isp. *San Nicolás*) arba **San Nikolas de los Arojosas** (isp. *San Nicolás de los Arroyos*) – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijos šiaurės vakaruose, Paranos upės dešiniajame krante, 60 km į pietryčius nuo Rosarijo, prie Buenos Airių – Rosarijo greitkelio. San Nikolaso apygardos centras. 127,7 tūkst. gyventojų (2007).

Istorija
--------

1748 m. balandžio 14 d. miestą įkūrė *Rafaelis de Agujaras*. Pavadintas miesto globėjo *Šv. Mykolo* garbei (*Arroyo* – „upelis"; „Upelių Šv. Mykolas"). XIX a. mieste vyko mūšiai tarp federalistų ir centralistų (žr. Argentinos istorija). 1852 m. gegužės 31 d. čia pasiraštas Federacijos paktas.

Susisiekimas
------------

San Nikolasas išsidėstęs 240 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių. Per miestą eina transporto koridorius (greitkelis ir geležinkelis) tarp šiaurinių šalies rajonų ir La Platos regiono. Svarbus uostas prie Paranos upės, kur vyksta krovinių perkėla tarp laivų ir traukinių.

Nuorodos
--------

* www.sannicolas.mun.gba.gov.ar Archyvuota kopija 2001-03-06 iš Wayback Machine projekto.
* https://www.sannicolasciudad.gob.ar
* Diario El Norte
**Martin Berkovec**| Asmeniniai duomenys |
| --- |
| **Pilnas vardas** | Martin Berkovec |
| Gimimo data | 1989 m. vasario 12 d. (34 metai) |
| Gimimo vieta | Praha, Čekija |
| Ūgis | 1,90 m |
| Klubai |
| Dabar žaidžia | Zbrojovka Brno |
| **Pozicija** | vartininkas |
| Jaunimo klubai |
|  | SK Slavia Praha |
| Profesionalūs klubai\* |
| 2010– 2019–20202021– | SK Slavia Praha  FK Žalgiris  Zbrojovka Brno | 46 0(0)29 0(0)64 0(0) |
| \* Skaičiuojama tik pasirodymai ir įvarčiai vietinėje lygoje Duomenys 2023 m. gegužės 14 d.. |

**Martinas Berkovecas** (g. 1994 m. kovo 30 d.) – Čekijos futbolininkas, vartininkas. Atstovavo „Žalgirio" klubui.

Karjera
-------

Žaidėjas yra rungtyniavęs gimtinėje. Priklausė Prahos „Slavia" klubui, bet keletą metų skolinamas kitiems klubams.

### Vilniaus "Žalgiris"

2019 m. liepos 1 d. buvo pranešta, kad atstovaus Vilniaus „Žalgiriui". 2019 m. sužaidė 15 rungtynių, gindamas žalgiriečių vartus.

2020 m. sezone sužaidė 14 rungtynių ir praleido 13 įvarčių.

### Brno „Zbrojovka"

2021 m. karjerą tęsė čekų Brno „Zbrojovka" klube.

Statistika
----------

A lygos statistika

| Sezonas | Klubas | Rungtynės | Praleisti įvarčiai |
| --- | --- | --- | --- |
| **2019** | **„Žalgiris"** | 15 | (15) |
| **2020** | **„Žalgiris"** | 14 | (13) |

Spalvų reikšmės: 

     Ekipa žaidė A lygoje;

Laimėjimai
----------

su FK Žalgiris
* **A lyga**

čempionas: 2020;
vicečempionas: 2019
* Supertaurė: 2020

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑

Nuorodos
--------

* Soccerway
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
Smaragdas
**Smaragdas** mineralo berilo atmaina, chemiškai berilio aliumosilikatas Be3Al2(SiO3)6 su chromo ir vanadžio jonų priemaišomis. Kaip tik šios priemaišos suteikia smaragdui žalią spalvą (iš to ir kilo pavadinimas: gr. smaragdos 'žalias akmuo').

Savybės
-------

Smaragdas būna sodriai žalios spalvos. Pagal Moso skalę jo kietumas yra 7,5-8.

Radavietės
----------

Smaragdų randama Kolumbijoje, Zambijoje, Nigerijoje, Rusijoje, Indijoje, Brazilijoje, Pietų Afrikoje.

Didžiausi smaragdai
-------------------

* „Emilija" – 7035 ct, rastas Kolumbijoje.
* „Insofu" - 6225 ct, rastas Zambijoje.

Kita informacija
----------------

* Sintetinis smaragdas pirmą kartą gautas 1848 m.
* Šio mineralo atmainos, naudojamos juvelyrikoje, dar yra akvamarinas, morganitas ir heliodoras. Blyškūs smaragdai juvelyrikoje vadinami tiesiog *žaliais berilais* (kaitinant jie gali supanašėti į akvamariną).

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Smaragdas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Smaragdai Archyvuota kopija 2007-02-25 iš Wayback Machine projekto.
| ***Praėjusios dienos*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Awaydays |
| Kilmės šalis |  Jungtinė Karalystė |
| Režisierius | Pat Holden |
| Scenaristas (-ai) | Kevin Sampson |
| Metai | 2009 |
| Žanras | drama |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Praėjusios dienos** (angl. *Awaydays*) – 2009 m. sukurta drama, kurios veiksmas pasakoja apie britų futbolo chuliganus, palaikančius klubą Tranmere Rovers F.C. Filmas sukurtas pagal to paties pavadinimo knygą, išleistą 1998 m.

Filme skamba populiarių 8-o dešimtmečio britų grupių The Cure, Joy Division, Ultravox, OMD kūriniai.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Nicky Bell – Kartis
* Liam Boyle – Elvis
* Oliver Lee – Mažylis
* Lee Battle – Bilis
* Sean Ward - Robis
* Holliday Grainger – Molė
* Stephen Graham – Džonas Gudenas
* Lianne Sorsa
* Rebecca Atkinson

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Filmo veiksmas vyksta Liverpulio priemiestyje 1979 m. Mirus motinai, 19-metis Polas Kartis visais būdais stengiasi prisijungti prie The Pack – futbolo klubą „Tranmere Rovers" palaikančiios chuliganų grupuotės, kuriai vadovauja buvęs kariškis Džonas Gudenas. Jo draugas Elvis pažįsta keletą gaujos narių, kuriuos Polas šiek tiek idealizuoja, ir bando jį įkalbėti laikytis atokiau nuo gaujos. Vis tik Polas nenusileidžia, kol galiausiai Gudenas suteikia jam šansą įrodyti savo vertę. Išvykos į kitus miestus, muštynės su varžovus palaikančiais priešininkais, narkotikai – po kurio laiko futbolo chuligano romantika Polui pradeda atrodyti nebe tokia patraukli, tuo labiau, kad ir Elvis vis labiau tolsta nuo grupuotės, o vienas jos narių nuolat su juo konfliktuoja. Kai nužudomas Gudenas, Polas galutinai supranta, kad ir jam atėjo laikas pasitraukti.

Apdovanojimai
-------------

* Fringe Report apdovanojimas
| Atuona *Atuona* |
| --- |
| *Atuonos panorama* |
|  |
| 9°48′10″ p. pl. 139°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.80278°š. pl. 139.03333°r. ilg.﻿ / 9.80278; 139.03333﻿ (Atuona)Koordinatės: 9°48′10″ p. pl. 139°02′0″ v. ilg.﻿ / ﻿9.80278°š. pl. 139.03333°r. ilg.﻿ / 9.80278; 139.03333﻿ (Atuona) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-10) |
|  |
| **Valstybė** | Prancūzijos vėliava Prancūzija |
| **Teritorija** | Prancūzijos Polinezija Prancūzijos Polinezija |
| **Komuna** | Hiva Oa komuna |
|  |
| **Gyventojų** (2017) | 1 934  |

**Atuona** – gyvenvietė Okeanijoje, Prancūzijos Polinezijoje, Markizų salose, pietinėje Hiva Oa salos dalyje, prie Atuonos įlankos. Tuojau už miestelio iškilęs Temetiu kalnas (1213 m). Veikia Polio Gogeno kultūros centras.

Seniau Atuona buvo Markizų salų administracinis centras, bet vėliau perkeltas į Taiohae (Nuku Hivos saloje).

Atuonoje savo gyvenimo pabaigą praleido žymus prancūzų dailininkas Polis Gogenas. Palaidotas vietinėse Kalvarijos kapinėse. Čia taip pat palaidotas ir belgų dainininkas Žakas Brelis.

* Buvusi Gogeno vilaBuvusi Gogeno vila
* Žako Brelio sodybaŽako Brelio sodyba
* Polio Gogeno kapasPolio Gogeno kapas

Šaltiniai
---------

1. FRENCH POLYNESIA, *citypopulation.de*
2. ↑  FRENCH POLYNESIA, *citypopulation.de*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Pražemaičiai** (sąlyginis pavadinimas; nepainioti su protožemaičiais, t. y. pirminiais žemaičiais) - nuo I a. pradžios iki III a. panemunėmis tarp dabartinio Jurbarko ir Kauno bei abipus Dubysos, Nevėžio ir Neries žemupių, o nuo III-IV a. iki V a. I pusės − taip pat visame Mituvos baseine, abipus Dubysos vidurupio ir abipus Nevėžio vidurupio bei aukštupio gyvenusi baltų gentis. Šios vadinamosios Centrinės Lietuvos plokštinių kapinynų kultūrinės grupės arba Centrinės Lietuvos plokštinių kapų kultūros archeologinius paminklus palikusios genties kilmė nėra visiškai aiški. Kai kurie tyrinėtojai mano, kad pražemaičių etnoso atsiradimą galėjo lemti migrantai iš Vakarų baltų pilkapių kultūros arealo „galindiškosios" dalies, kuriuos apleisti gimtąsias vietas ir kurtis tarp dabartinėje Vidurio Lietuvoje nuo seno gyvenusių vakarų baltų esą privertė apie mūsų eros pradžią labai padidėjęs pavyslio gotų karinis aktyvumas. Kita vertus, tiek Centrinės Lietuvos plokštinių kapų kultūra, tiek jos pagrindu susiformavusi Vidurio Lietuvos plokštinių kapinynų kultūra turi nemažai „nadruviškų" bruožų, kurie tarsi liudija apie „pražemaičių" etnogenetinio superstrato kilmę iš būsimos Nadruvos teritorijos.

Su pražemaičiais siejama Centrinės Lietuvos plokštinių kapinynų kultūrinė grupė galutinai išnyko apie V a. vidurį, – po to, kai IV a. pab. ir V a. pr. jos arealą infiltravo rytų baltai, t. y. ateiviai iš Vėlyvosios Brūkšniuotosios keramikos kultūros arealo (archeologų ne kartą išsakytą prielaidą apie IV-V a. galimai vykusią Brūkšniuotosios keramikos kultūros nešėjų migraciją į Vidurio Lietuvos lygumas XX a. pab. visiškai patvirtino G. Česnio ir kt. lietuvių antropologų atliktų kraniologinių tyrimų išvados).

IV-V a. dėl pražemaičių ir minėtų atvykėlių iš rytų metizacijos Centrinės Lietuvos plokštinių kapinynų kultūrinės grupės pagrindu susiformavo Vidurio Lietuvos plokštinių kapinynų kultūra (V-XII a.), kurią dalis archeologų (L. Vaitkunskienė ir kt.) dėl itin didelio jos panašumo į tuo pat metu susiformavusią (hipotetiškai aukštaitišką) Rytų Lietuvos pilkapių kultūrą laiko protožemaičių, t. y. pirminių žemaičių palikimu; tikėtina, kad maždaug nuo V a. vidurio buvusio Centrinės Lietuvos plokštinių kapų kultūros arealo gyventojai kalbėjo jau nebe (nežinoma) vakarų baltų kalba, o dabartinei lietuvių kalbai artima rytų baltų tarme (dab. lietuvių k. vakarų aukštaičių tarmės prototipu).
| Smardėlatv. *Smārde* |
| --- |
| *Smardės pagasto tarybos pastatas* |
|  |
| 

SmardėSmardė

56°57′18″ š. pl. 23°20′17″ r. ilg.﻿ / ﻿56.95500°š. pl. 23.33806°r. ilg.﻿ / 56.95500; 23.33806﻿ (Smardė)Koordinatės: 56°57′18″ š. pl. 23°20′17″ r. ilg.﻿ / ﻿56.95500°š. pl. 23.33806°r. ilg.﻿ / 56.95500; 23.33806﻿ (Smardė) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+2)------ vasaros: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Latvijos vėliava Latvija |
| **Istorinis regionas** | Kuržemė Kuržemė |
| **Savivaldybė** | Tukumo savivaldybė |
| **Valsčius** | Smardės valsčius |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1253 |
|  |
| **Gyventojų** (2021) | 620  |
|  |
| **Pašto kodas** | LV-3129 |

**Smardė** (latv. *Smārde*) – kaimas vidurio Latvijoje, Tukumo savivaldybėje, Smardės valsčiuje. Valsčiaus centras.

Paminklas žuvusiems kariams (aut. Karlis Zalė)
Gyvenvietė pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1253 m. Joje veikia Smardės geležinkelio stotis, įsikūrusi geležinkelio linijoje Ryga–Tukumas. 

Kaimas išsidėstęs abipus geležinkelio. Šiaurinėje dalyje didžioji dalis namų yra privatūs. Taip pat šioje pusėje stovi senas pradinės mokyklos pastatas, atidarytas 1924 m. Nuo 2014 m. – gyvenamasis namas. Netoli stoties yra bendras kapas, kuriame palaidoti per Pirmąjį pasaulinį karą žuvę 38 latvių kareiviai. 1936 m. birželio 21 d. kapinėse atidarytas paminklas.

Pietinėje dalyje taip pat vyrauja individualūs namai, tačiau yra 5 daugiabučiai, pastatyti sovietų laikais. Čia stovi nauja Smardės pradinė mokykla, atidaryta 1975 m. Šalia yra sporto stadionas, vaikų darželis. Apie puskilometrį piečiau stovi Smardės valsčiaus tarybos pastatas. Jame įsikūręs pašto skyrus, yra biblioteka, bendrosios praktikos gydytojas. Kaime yra keturios parduotuvės ir degalinė.

Šaltiniai
---------

1. *Smārde. Informācija par objektu*, Vietvārdu datubāze, Latvijas ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Nuoroda tikrinta 2021.07-01.
2. ↑  *Smārde. Informācija par objektu*, Vietvārdu datubāze, Latvijas ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Nuoroda tikrinta 2021.07-01.
3. 1 2  Smārdes pagasta padome: Vēsture, *smarde.lv*.
4. 1 2  „Smārdes pagasts" I.Dišlere, A.Ozola, I.Smuškova, 1998.