recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Kitos reikšmės – Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia.*
Koordinatės: 56°04′52″š. pl. 24°38′54″r. ilg.﻿ / ﻿56.081039°š. pl. 24.648393°r. ilg.﻿ / 56.081039; 24.648393

|  Gulbinėnų Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Pasvalio |
| **Savivaldybė** | Pasvalio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gulbinėnai |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1948 m. |

**Gulbinėnų Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gulbinėnų kaime, Krinčino seniūnijoje, Pasvalio rajone. Parapiją aptarnauja Krinčino klebonas. Šventovė yra viena iš katalikiškos piligrimystės vietų Panevėžio vyskupijoje.

Parapijoje yra Motiejūnų koplyčia.

Istorija
--------

Gulbinėnų dvaro savininkas, generolas Kazys Ladyga (1893–1941) dvaro rūmuose 1936 m. įrengė koplyčią. 1939 m. pabaigoje įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo dvaro rūmai su koplyčia nacionalizuoti. Dabartinė bažnyčia įrengta 1948 m. mūriniame ūkiniame pastate.

Šventoriuje palaidotas bažnyčios statytojas kun. Antanas Valančiūnas (1915–2000).

Parapijoje tarnavo:

* Ignas Šiaučiūnas (1938–1940 m. pirmasis parapijos klebonas, pradėjo vesti parapijos metrikų knygas)
* Jonas Bagdonas (1940–1943 m.)
* Antanas Valančiūnas (1947–1950, 1984–2000 m. bažnyčios statytojas)
* Sigitas Uždavinys (1973–1980 m. sutvarkė apleistą bažnyčią ir kleboniją, aptvėrė šventorių)
* Vilmantas Gutauskas (2000–2002 m.)
* Algimantas Petkūnas (2002–2017 m.)
* Saulius Keras (nuo 2017 m.)

Architektūra
------------

Bažnyčia ilgo stačiakampio plano. Ant kraigo pastatytas medinis bokštelis. Stogas dvišlaitis, skardinis. Yra trisienė presbiterija. Langai stačiakampiai. Vidus halinis, vienos navos. Lubos įlenktos su stacijų reljefais. Apkalta presuotu kartonu su tulpių, kryžių tapytais motyvais. 

Įrengti trys mediniai altoriai. Jų mensos skrynios formos, retabulai vieno tarpsnio. Didžiojo altoriaus retabulo viduje niša su glorijos viršūne ir Kristaus skulptūra, o šonuose laukeliai laužta gotikine arka, trikampiu frontonu. Altoriuose įkomponuoti paveikslai „Šv. Antanas" ir „Jėzaus Širdis". Šventieji tradicinės ikonografijos, ryškių rausvų spalvų, profesionalaus darbo. Šoninių altorių retabulai su pusapskrite arka, trikampiu frontonu. Juose įkomponuotos gipsinės serijinio darbo šv. Juozapo (dešinės pusės) ir Švč. Mergelės Marijos su vaikeliu Jėzumi skulptūros. Jos tradicinės ikonografijos, profesionalaus darbo. Medinė neobarokinė sakykla šešiakampė su profiliuota atrama, laiptais šone. Sienelėse yra drožtas dekalogas, kryžius.

Šventoriaus tvora metalinė.

Galerija
--------

* Bažnyčios priekisBažnyčios priekis
* Šoninis fasadasŠoninis fasadas
* Bokštelio kryžiusBokštelio kryžius
* Kun. A. Valančiūno kapasKun. A. Valančiūno kapas

Išnašos
-------

1. ↑  Gulbinėnai // piligrimai.lt

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gulbinėnų Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2009-02-10 iš Wayback Machine projekto.
* Gulbinėnų bažnyčia (*pasvalia.lt*)
* Gulbinėnų bažnyčia (*ziemgala.lt*)
* Sąrašas:Švč. Mergelės Marijos apsireiškimų vietos Lietuvoje
Koordinatės: 55°55′15″š. pl. 24°47′28″r. ilg.﻿ / ﻿55.920908°š. pl. 24.791029°r. ilg.﻿ / 55.920908; 24.791029

|  Gikonių Šv. Lauryno koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Kupiškio |
| **Savivaldybė** | Kupiškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gikonys (Kupiškis) |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1736 m. |

**Gikonių Šv. Lauryno koplyčia** – koplyčia, esanti Gikonių kaime, Kupiškio rajone, 1,5 km į šiaurę nuo Antašavos, Koplyčia stovi šalia kelio  **124**  Kupiškis–Vabalninkas–Biržai  esančiose kaimo kapinaitėse. Priklauso Antašavos Šv. Hiacinto (Jackaus) parapijai. Šv. Lauryno koplyčia pastatyta 1736 m.

Objekto apsauga
---------------

Ji yra valstybės saugomas regioninės reikšmės paminklas, nuo 1997 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (kodas 1481). 2005 m. paskelbta valstybės saugoma kultūros vertybe.

* Koplyčia stūkso prie kelioKoplyčia stūkso prie kelio
* Bokštelio kryžiusBokštelio kryžius

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gikonių Šv. Lauryno koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  „Antašavos Šv. Hiacinto (Jackaus) parapija". *panevezys.lcn.lt*. Suarchyvuota iš originalo 2016-03-05. Nuoroda tikrinta 2016-06-10.
2. ↑  „Kapinių koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2014-11-17.
3. ↑

Nuorodos
--------

* Antašavos Šv. Hiacinto (Jackaus) parapija
Koordinatės: 54°50′27″š. pl. 24°33′59″r. ilg.﻿ / ﻿54.84079°š. pl. 24.566526°r. ilg.﻿ / 54.84079; 24.566526


|  Guronių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Kaišiadorių |
| **Savivaldybė** | Kaišiadorių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Guronys |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 2010 m. |

**Guronių Šv. Juozapo koplyčia** – naujai pastatyta koplyčia, veikianti kardinolo Vincento Sladkevičiaus gimtajame Guronių kaime, Kaišiadorių rajone. Priklauso Žaslių Šv. Jurgio parapijai. Pasiekiama iš kelio  **143**  Jonava–Žasliai–Kloniniai Mijaugonys , nuo Žaslių geležinkelio stoties, apie 1,5 km į šiaurės vakarus. Ties geležinkelio pervaža pastatyta lankytino objekto rodyklė.

Altorius
Koplyčios erdvė
Koplyčia dedikuota Šv. Juozapui, Kaišiadorių vyskupijos globėjui. Koplyčioje kiekvieną trečiadienį švenčiama Eucharistija. Ji visuomet atvira Eucharistijos šventimui piligrimams, atvykusiems su kunigu.

Rožinio slėpinių kelias
-----------------------

Koplyčia priklauso Rožinio slėpinių kelio kompleksui, kuris įsikūręs apie 10 ha dydžio sakraliniame parke. Yra penkios koplytėlės, išsidėsčiusios ratu aplink centrinę koplyčią. Visų jų sienose nutapytos freskos, vaizduojančios biblines scenas bei Lietuvos katalikų gyvenimo istorinius įvykius. Prie pagrindinio tako stovi Švč. Mergelės Marijos statula. Įrengti rekolekcijų namai (du statiniai), kuriuos administruoja vienuolės eucharistietės. Čia įvairius renginius paprastai veda seserys eucharistietės, talkina atvykstantys kunigai, bendradarbiai pasauliečiai. Veikia rožinių bei memorialinė kardinolo V. Sladkevičiaus ekspozicija. Parko pradžioje slūgso memorialinis akmuo, žymintis kardinolo tėviškės vietą.

Guronių Rožančiaus kelio įkūrėjas – Kaišiadorių vyskupas Juozapas Matulaitis, sakralinio parko projekto autorius – architektas Stasys Petrauskas, kūrinių autorius – dailininkas, skulptorius Antanas Kmieliauskas,

Kiekvieną spalio mėnesio sekmadienį vyksta Rožančiaus slėpinių kelio pamaldos – rožančiaus malda, kartu apvaikščiojant rožančiaus slėpinių koplytėles, po jų vyksta šv. Mišios.

Parko teritorijoje yra archeologinis paminklas Guronių alkakalnis.

Istorija
--------

2002 m. popiežiui Jonui Pauliui II į rožinio maldą įtraukus dar vieną – Šviesos slėpinių dalį, kardinolo V. Sladkevičiaus tėviškėje Guronyse pradėtas kurti Rožinio slėpinių kelias. Vieta parinkta siekiant įamžinti itin branginusio Rožinio maldą kardinolo atminimą.

Rožinio slėpinių kelio koplytėlės parke pastatytos 2006 m. minint Kaišiadorių vyskupijos 80-mečio sukaktį. Rekolekcijų namai pietinėje komplekso dalyje atidaryti 2007 m.

2010 m. duris atvėrė koplyčia.

Rožinio slėpinių kelio statiniai

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kaišiadorių vyskupija. Rožinio slėpinių kelias, koplyčia ir rekolekcijų namai Guronyse
2. ↑  Piligrimystė į Guronis

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Guronių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Guronys[neveikianti nuoroda]
* Kardinolo gimtajame krašte apsilankius
| Esekvibas |
| --- |
| Keltas Esekvibo upėje Keltas Esekvibo upėje |
| **Ilgis** | 965 km |
| **Baseino plotas** | 155 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 3000 m³/s |
| **Ištakos** | Akarajaus kalnai |
| **Žiotys** | Atlanto vandenynas |
| **Šalys** | Gajana |

**Esekvibas** (isp. *Río Esequibo*; angl. *Essequibo River*) – ilgiausia Gajanos upė bei didžiausia, esanti tarp Orinoko ir Amazonės baseinų. Prasideda Akarajaus kalnuose, Gajanos ir Brazilijos pasienyje. Teka į šiaurę, centrine Gajanos dalimi. Įteka į Atlanto vandenyną 21 km į vakarus nuo Džordžtauno, sudaro estuariją (plotis iki 25 km). Upė vandeninga, vagoje gausu slenksčių ir krioklių. Esekvibo baseine yra žymus Kajeturo krioklys.

Esekvibo baseino žemėlapis
Didžiausi intakai (visi kairieji): Kujuvinis, Rupununis, Sipanuris, Potaras, Mazarunis, Kujunis. Esekvibo žemupyje yra keletas didelių bei daugybė mažų upinių salų: Leguanas (47 km²), Vakenamas (44 km²), Hogas (57 km²) ir kt.

Upės pavadinimas aravakų kalba reiškia 'židinio akmenys'. XVII–XIX a. Esekvibo baseine gyvavo Nyderlandų kolonija Esekvibas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983.
Koordinatės: 55°09′36″š. pl. 22°47′58″r. ilg.﻿ / ﻿55.159967°š. pl. 22.79953°r. ilg.﻿ / 55.159967; 22.79953

 *Kitos reikšmės – Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia.*

|  Girdžių Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Jurbarko |
| **Savivaldybė** | Jurbarko rajonas |
| **Gyvenvietė** | Girdžiai |
| **Adresas** | Gudelių g. 14 |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1926 m. |
| **Stilius** | liaudies architektūra |
| **Klebonas** | Saulius Pavalkis |

**Girdžių Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Girdžių kaime, 9 km į šiaurę nuo Jurbarko, Mituvos dešiniajame krante. Liaudies architektūros formų.

Interjeras

Istorija
--------

Girdžiai 1554 m. dovanoti Veliuonos klebonui (nuo 1842 m. valstybinė valda). Apie 1809 m. pastatyta medinė koplyčia.Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius 1853 m. prašė Rusijos valdžios leisti suremontuoti apleistą Girdžių koplyčią ir laikyti joje pamaldas. Nurodė, kad prieš 30 metų čia nuolat gyveno kunigas. Gavus leidimą vietos gyventojai koplyčią 1858 m. perstatė.

Po Pirmojo pasaulinio karo klebonas Albinas Alseika su parapijiečiais pradėjo statyti medinę bažnyčią. Pastatė 1926 m. Ji buvo Jurbarko parapijos filija, vėliau įsteigta parapija. Girdžiai garsėja Šv. Onos atlaidais.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė. Jos cokolis betoninis, iki palangių. Šventoriuje yra mūrinės Kryžiaus kelio stočių koplytėlės su tapytais paveikslais, senos kapinės. Prie bažnyčios stovi medinė varpinė. Prieškariu bažnyčioje stovėjo vargonai, kurie rusu okupacijos metais buvo išvogti. Yra išlikusios tik šių vargonų dumplės.

Galerija
--------

* Vaizdas į vargonų chorą
* Bažnyčios profilis
* Varpinė
* Pavasarį
* Žiemą
* Klebonija

Nuorodos
--------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Girdžių Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Girdžių Šv. Marijos Magdalietės parapija
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Kazimiero bažnyčia.*
Koordinatės: 54°34′22″š. pl. 23°39′09″r. ilg.﻿ / ﻿54.572822°š. pl. 23.652444°r. ilg.﻿ / 54.572822; 23.652444

|  Igliaukos Šv. Kazimiero bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Marijampolės |
| **Savivaldybė** | Marijampolės savivaldybė |
| **Gyvenvietė** | Igliauka |
| **Adresas** | Vytauto g. 5 |
| **Statybinė medžiaga** | plytų ir akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1884 m. |
| **Stilius** | neogotika |

**Igliaukos Šv. Kazimiero bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Igliaukos kaime, 1500 m į šiaurę nuo magistralinio kelio  **A16**  Vilnius–Prienai–Marijampolė .

Istorija
--------

Prienų seniūnas grafas Mykolas Butleris 1781 m. pradėjo statyti bažnyčią. Statybą tęsė jo įpėdinis Kazimieras Sapiega. 1783 m. bažnyčia tapo Marijampolės parapijos filija. 1823 m. Igliaukoje gyveno 2, o 1844 m. – 3 marijonai kunigai. Vėliau marijonai pasistatė dviaukštį namą. Marijonas kunigas Juozapas Gegužinskas (1821–1887) apkaltintas lankęs miške sukilėlių būrį. Už tai 1863 m. areštuotas, 1864 m. ištremtas į Sibirą. Jam 1871 m. leista grįžti į Kuršą. Valdžia 1864 m. vienuolyną uždarė (pastatas 1915 m. sudegė).

1882–1884 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1884 m. konsekravo pavyskupis Juozapas Olekas. 1906 m. pabaigoje įsikūrė „Žiburio" draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Jonas Katilius), 1907 m. įsteigęs mokyklą, biblioteką – skaityklą, nuo 1909 m. rengęs viešus lietuviškus vakarus su vaidinimais. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Jis taip pat rengdavo viešus vakarus. Nuo 1909 m. klebonu tarnavo Juozas Sriuoginis.

1915 m. bažnyčia sudegė, susprogdintas jos bokštas.

* 
* 

Po 1921 m. bažnyčia suremontuota (rūpinosi kunigas K. Tumosa), atstatytas žemesnis bokštas. Vienuolyno rūmai suremontuoti, paversti klebonija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčią (iki 1976 m.) suremontavo klebonas Alfonsas Svarinskas. Įdėtos naujos grindys, įvestas šildymas.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, lotyniško kryžiaus plano, vienabokštė. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Koordinatės: 54°55′59.16″ š. pl. 23°43′7.43″ r. ilg.﻿ / ﻿54.9331000°š. pl. 23.7187306°r. ilg.﻿ / 54.9331000; 23.7187306

|  Kačerginės Šv. Onos koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Aleksoto |
| **Savivaldybė** | Kauno rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kačerginė |
| **Adresas** | Janonio g. 11 |
| **Statybinė medžiaga** | medis, stiklas |
| **Pastatyta** | 1998 m. |

Interjeras
**Kačerginės koplyčia** – katalikų koplyčia, stovinti Kačerginėje, Kauno raj. centrinėje miestelio dalyje. Statinys įsiterpęs į vaizdingo miško parko dalį šalia pagrindinės Janonio gatvės. Priklauso Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo parapijai.

Istorija
--------

Po Pirmojo pasaulinio karo, išaugus Kačerginės vasarvietei ir padaugėjus gyventojų, susirūpinta jų dvasiniu gyvenimu. Kačerginė tuomet priklausė Zapyškio parapijai. 1938 m. joje duris atvėrė koplytėlė, priskirta Zapyškio klebonijai. Mišios naujojoje koplyčioje vykdavo sekmadieniais ir svarbiausių valstybinių bei religinių švenčių dienomis. Tarpukariu Kačerginėje gyvenęs architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis parengė naujos koplyčios projektą, labiau pritaikytą augančio kurorto poreikiams. Prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas ir sovietinė okupacija sujaukė parapijos bendruomenės planus įgyvendinti projektą. Sovietmečiu religinis gyvenimas nutrūko, tikintieji buvo priversti važinėti į Zapyškį arba į Kauną.

Po 1994 m. susikūrusi religinė bendruomenė ėmėsi iniciatyvos atkurti Kačerginės koplyčią. Tuomet nedidelė koplytėlė buvo įrengta senos pradinės mokyklos patalpose. Ja gyventojai naudojosi 1995–1998 m. laikotarpyje.

Naujoji koplyčia pastatyta 1998 m. remiantis V. Landsbergio-Žemkalnio 1936 m. projektu, kurį koregavo architektai Feliksas Jackevičius ir Gediminas Jurevičius. Statyba užtruko 4 mėn. Koplyčią pašventino Vilkaviškio vyskupas Juozas Žemaitis 1998 m. gruodžio 26 d.

Architektūra
------------

Statinio planas stačiakampis, su nedidele zakristijos iškyša vakariniame šone. Ilgosios pastato sienos medinės, priekinio ir galinio fasado plokštumos stiklinės. Koplyčią dengia aukštas, status stogas. Pagrindinio fasado skyde įkomponuotas medinis kryžius. Lauke stovi 12 m aukščio karkasinė varpinė su mažu varpeliu. Šventorių juosia eglaičių gyvatvorė. Šalia koplyčios pastatytas paminklas Lietuvos partizanams (1994 m. aut. Jonas Lukšė).

Koplyčioje yra retas bažnytiniam interjerui vitražinis altorius (dailininkas Artūras Rinkevičius).

Šaltiniai
---------

1. ↑  Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo parapija Archyvuota kopija 2017-01-08 iš Wayback Machine projekto.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kačerginės Šv. Onos koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kačerginės koplyčia Archyvuota kopija 2011-10-30 iš Wayback Machine projekto.
* Penkerių metų jubiliejaus šventimas koplyčioje
Koordinatės: 54°52′56.28″ š. pl. 23°36′14.22″ r. ilg.﻿ / ﻿54.8823000°š. pl. 23.6039500°r. ilg.﻿ / 54.8823000; 23.6039500


|  Ežerėlio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Aleksoto |
| **Savivaldybė** | Kauno rajonas |
| **Gyvenvietė** | Ežerėlis |
| **Adresas** | Kauno g. 31 |
| **Pastatyta** | 1993 m. |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Ežerėlio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Ežerėlio mieste, 20 km į vakarus nuo Kauno ir 5 km į pietus nuo Zapyškio.

Istorija
--------

Ežerėlis priklausė Zapyškio parapijai. 1990 m. imta galvoti apie Ežerėlio parapijos ir bažnyčios steigimą. 1990 m. rugsėjo 1 d. Vilkaviškio vyskupas Juozas Žemaitis MIC užregistravo Ežerėlio Romos katalikų bendruomenės komitetą. Ežerėlio Romos katalikų bendruomenė įregistruota 1991 m. kovo 28 d.

1991 m. gegužės 15 d. Ežerėlio gyvenvietės savivaldybės Lietuvos deputatų taryba priėmė sprendimą perduoti buvusio vaikų darželio patalpas religinei bendruomenei. Pirmuosius Ežerėlio maldos namus pašventino Garliavos dekanato dekanas mons. A. Gustaitis. 1994 m. birželio 24 d. Vilkaviškio vyskupijos kurijos dekretu įkurta Ežerėlio parapija, jai suteiktas Šv. Antano Paduviečio titulas. 1993 m. rugsėjo 23 d. Ežerėlio religinei bendruomenei perduotas buvęs kultūros namų pastatas.

Nuo 1999 m. rugpjūčio 15 d. klebonavo kunigas Vladas Čeriakovas, po jo tarnystę atliko kunigas Linas Dūkšta. Nuo 2003 m. pavasario Ežerėlio ir Zapyškio parapijoms bei Kačerginės koplyčiai klebonu skirtas kunigas Antanas Mickevičius.

* Bažnyčia iš priekio
* Šventoriuje: kryžius, varpinės bokštas, medžio skulptūra
* Galinis fasadas

Šaltiniai
---------

* „Vilkaviškio vyskupijos bažnyčios", vyr. redaktorė D. Kandrotienė, išleido VšĮ „Terra Publica", 2011
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°36′14.19″ š. pl. 23°13′13.73″ r. ilg.﻿ / ﻿54.6039417°š. pl. 23.2204806°r. ilg.﻿ / 54.6039417; 23.2204806

|  Gižų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Vilkaviškio |
| **Savivaldybė** | Vilkaviškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gižai |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų mūras |
| **Pastatyta** | 1850 m. |
| **Stilius** | neogotika |

 *Kitos reikšmės – Šv. Antano Paduviečio bažnyčia.*
**Gižų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gižų kaime, 1 km į šiaurės rytus nuo magistralinio kelio  **A7**  Marijampolė–Kybartai–Kaliningradas .

Parapijai priklauso Paežerių šv. Antano koplyčia.

Istorija
--------

Galinis fasadas
1774 m. Minsko vaivados A. Chmaros iniciatyva pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1834 m. sudegė. Gižų dvaro savininkai 1847–1850 m. pagal italų architekto Henriko Markonio projektą pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Prie jos veikė parapinė mokykla. Klebonas Lukas Staugaitis (1838–1913 m. mirė Gižuose) 1907 m. įkūrė „Žiburio" draugijos skyrių, kuris įsteigė biblioteką-skaityklą, 1910 m. surengė viešą lietuvišką vakarą su vaidinimu. L. Staugaitis perdirbo ir 1888 m. išleido „Lietuvišką lamentorių" (išėjo 19 leidimų).

Gižų dvare 1922–1930 m. veikė Seinų kunigų seminarija. 1938 m. bažnyčia išdažyta. 1944 m. sudegė mūriniai dviaukščiai parapijos namai su sale. Po karo bažnyčia suremontuota.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, su bokšteliais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
| **Osmerus eperlanus** |
| --- |
| Stinta (Osmerus eperlanus)Stinta (*Osmerus eperlanus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai  *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Kaulinės žuvys  *( Osteichthyes)* |
| Klasė: | Stipinpelekės žuvys  *( Actinopterygii)* |
| Būrys: | Stintžuvės  *( Osmeriformes)* |
| Šeima: | Stintinės  *( Osmeridae)* |
| Gentis: | Paprastosios stintos  *( Osmerus)* |
| Rūšis: | Stinta  *( Osmerus eperlanus)* |

 |
| Binomas |
| ***Osmerus eperlanus***Linnaeus, 1758 |
|  FishBase |

**Stinta** (*Osmerus eperlanus*) – stintinių (*Osmeridae*) šeimos žuvis, kurios plačiai paplitęs porūšis – **europinė stinta** arba **didstintė** (*Osmerus eperlanus eperlanus*). Kūnas ilgas (15-18 cm, retais atvejais 30 cm) ir žemas, sveria iki 75 g (dažniausiai 25–30 g). Nugara žalsvai rusva, šonai melsvai sidabriški, pilvas baltas. Žvynai maži, ploni, matinio atspalvio.

Turi specifinį, panašų į agurkų kvapą. Būna praeivės ir sėslios stintos. Praeivės stintos gyvena Baltijos jūroje, nerštui plaukia į Nemuno žemupį. Sėslios stintos gyvena gėluose vandenyse (Lietuvoje giliuose ežeruose (Drūkšių, Lūšių, Dusios ir kt.) bei Kuršių mariose) ir vadinamos **stintelėmis**. Jos smulkesnės: ilgis 8–10 cm mariose, 15–20 cm (dažniausiai 6–8 cm) ežeruose, sveria 5–6 g mariose, 30–40 g (dažniausiai 2–5 g) ežeruose.

Stintos maitinasi zooplanktonu bei bentosu. Jų nerštas vyksta balandį. Ikrus neršia ant vandens augalų, žvirgždėto, smėlėto dugno.

Labai dažna verslinė žuvis. Kasmet rengiama šventė „Palangos stinta".

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Stinta*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 107
Koordinatės: 55°23′12.41″ š. pl. 25°12′45.47″ r. ilg.﻿ / ﻿55.3867806°š. pl. 25.2126306°r. ilg.﻿ / 55.3867806; 25.2126306

|  Janonių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Anykščių |
| **Savivaldybė** | Molėtų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Janonys (Molėtai) |
| **Statybinė medžiaga** | medis |

**Janonių Švč. Mergelės Marijos Aplankymo koplyčia** – koplyčia, esanti Janonyse, Molėtų rajone, ženklinanti Šv. Mergelės Marijos apsireiškimo vietą. Koplyčia priklauso Skiemonių Švč. M. Marijos Aplankymo parapijai, yra vienas iš sakralinių mitologinių kultūros paveldo objektų Molėtų rajono savivaldybėje. Katalikiškos piligrimystės vieta Panevėžio vyskupijoje.

Pasiekiama vykstant rajoniniu keliu  **2820**  Alanta–Klabiniai–Dapkūniškiai , apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Alantos. Janonių kaimo laukuose pastatyta koplyčia, kryžiai, šalia teka šaltinis. Maldininkai šią vietą laiko stebuklinga ir šventa. 1962 m. liepos 13 – 14 dienomis, Janonių kaimo gyventoja Ramutė Pranciška Matiukaitė regėjo Šv. Mergelę Mariją. Nuo to laiko maldininkai lanko Janonių kaimą, nors sovietmečiu tai buvo draudžiama. Maldininkai slapčiomis vykdavo ir amžindavo šią vietą, bet atminimo ženklai buvo naikinami. Atgavus nepriklausomybę, šioje vietoje pastatyta koplytėlė ir kryžius, sutvarkytas šalia esantis šaltinis. 

* Rodyklė „Janonių šaltinis"Rodyklė „Janonių šaltinis"
* Kryžiai prie koplyčiosKryžiai prie koplyčios
* VidujeViduje

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2013-10-21 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Skiemonys // piligrimai.lt

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Janonių koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Sąrašas:Švč. Mergelės Marijos apsireiškimų vietos Lietuvoje
Koordinatės: 55°41′08″š. pl. 21°10′31″r. ilg.﻿ / ﻿55.6855873°š. pl. 21.175149°r. ilg.﻿ / 55.6855873; 21.175149


|  Klaipėdos Šv. kankinių Veros, Nadeždos ir Liubovės bei jų motinos Sofijos cerkvė |
| --- |
|  |
| **Rusiškas pavadinimas** | Храм во имя святых мучениц Веры, Надежды и Любови и матери их Софии |
| **Dekanatas** | Klaipėdos stačiatikių dekanatas |
| **Savivaldybė** | Klaipėdos miestas |
| **Gyvenvietė** | Klaipėda |
| **Adresas** | Debreceno g. 48 |
| **Pastatyta** | 1995 m. |

Paradinis įėjimas ir ikona
**Klaipėdos Šv. kankinių Veros, Nadeždos ir Liubovės bei jų motinos Sofijos šventykla** stovi Klaipėdoje.

Istorija
--------

Šventyklos patalpos įrengtos 1995 metais tuometėje Andrejaus Rubliovo pagrindinėje mokykloje. 2014 m. mokykla reorganizuota ir iškeldinta, atsilaisvinusiose patalpose įsikūrė socialines paslaugas teikiančios įstaigos.

Parapijoje yra 150 tikinčiųjų.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Mokykloje – socialinių paslaugų telkinys

Nuorodos
--------

* Orthodoxy.lt Archyvuota kopija 2007-11-10 iš Wayback Machine projekto.
* Cerkvės puslapis
Italijos gamybos frandželiko butelis. Butelis būdingos formos, primena vienuolį su abitu, per juosmenį susijuosusį virve.
**Frandželikas**, **frangelico** (it. *Frangelico*) – riešutų ir žolelių skonio likeris, nuspalvintas karamelės dažikliu, gaminamas Kanalėje (it. *Canale*, Italija). Likeryje yra 20 % tūrio etanolio. Anksčiau likeris buvo 24 etanolio tūrio % stiprumo. Imtas gaminti XX a. 9-tą dešimtmetį. Pirkėjų dėmesį patraukė originalia butelio forma: butelis priminė vienuolį, per juosmenį susijuosusį virve. Frandželikas parduodamas dviejų dydžių buteliuose – 750 ml ir 375 ml. 

Iš frandželiko gali būti gaminami kokteiliai – riešutinis martinis (*Hazelnut Martini*), Franželiko kolada (*Frangelico Colada*), frandželikas su spanguolių sultimis (*Frangelico and Cranberry Juice*). Maišant su degtine gaunamas kokteilis *Chocolate Cake*. 
  
Frandželikas gali būti tiesiog geriamas su ledu, su sodos vandeniu, su kava.

Gamintojas aiškina, kad likeris pavadintas pagal legendinį atsiskyrėlį *Fra Angelico*, kuris išrado unikalių likerių receptų. Butelio forma labai primena pranciškono abitą, pats likeris pavadintas pagal žymų tapytoją *Fra Angelico* (m. 1455 m.), kuris buvo dominikonas. Pastarųjų rūbai buvo balti ir be persijuosimo.

Frandželikas gaminamas panašiai kaip ir kiti riešutų likeriai: riešutai sutrupinami ir maišomi su kakavos milteliais, vanile ir kitais natūraliais gardikliais, o po to paliekamas mirkti spirite. Po to, kai spiritas sugeria visą ingredientų gardį, likeris košiamas, saldinamas ir pilstomas į butelius. 

Šią markę 2010 m. nupirko *Gruppo Campari*, o iki tol šią markę turėjo *William Grant* ir *C&C Group*.

Frandželikas buvo perduotas vertinti bent trims alkoholinių gėrimų vertinimo organizacijoms:

* *San Francisko pasauliniame spiritų konkurse* (*San Francisco World Spirits Competition*),
* *Alkoholinių gėrimų bandymų institutas* (*Beverage Testing Institute*),
* ir *Vyno entuziastai* (*Wine Enthusiast*) palankiai įvertino šį gėrimą.

*Proof66*, kuris pats nevertina alkoholinių gėrimų bet apibendrina kitų ekspertų vertinimus, frangeliką apibūdino kaip *Tier 2* spiritą, kas reiškia, kad gėrimas papuola į „Labai rekomenduojamų" (*Highly Recommended*) kategoriją.

Nuorodos
--------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-10-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  „William Grant to sell Irish Mist". *The Irish Times*. 2010-09-09. Suarchyvuotas originalas 2012-10-22. Nuoroda tikrinta 2014-01-27.
3. ↑  „Proof66 Page Listing for Frangelico". Proof66.com. Suarchyvuotas originalas 2015-04-19. Nuoroda tikrinta 2012-10-18.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°24′24″š. pl. 21°39′48″r. ilg.﻿ / ﻿55.40668°š. pl. 21.66326°r. ilg.﻿ / 55.40668; 21.66326

|  Gardamo Šv. Roko bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Šilutės |
| **Savivaldybė** | Šilutės rajonas |
| **Gyvenvietė** | Gardamas |
| **Statybinė medžiaga** | akmenų ir plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1932 m. |

**Gardamo Šv. Roko bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gardamo miestelyje, prie Švėkšnos-Žemaičių Naumiesčio kelio. Tenenio (Minijos kariojo intako) dešiniajame krante.

Istorija
--------

Gardamo koplyčia minima 1636 ir 1688 m. Kvėdarnos seniūno Paco rūpesčiu 1706 m. pastatyta bažnyčia. Ji buvo Žemaičių Naumiesčio parapijos filija. 1806 m. bažnyčioje nebuvo liturginių reikmenų, suolų. 1908–1910 m. veikė „Saulės" draugijos pradžios mokykla. 1911 m. perstatytas bažnyčios bokštas.

1913 m. balandžio 25 d. bažnyčia sudegė. Pastatyta laikina koplyčia. 1922 m. pradėta vežti akmenis bažnyčiai statyti. Mūryti pradėta 1929 m. Valstybė skyrė 10000 litų pašalpą. Klebono Stasio Ignatavičiaus rūpesčiu pastatyta bažnyčia. 1932 m. rugsėjo 25 d. pašventinta, įkurta parapija.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Šventoriaus tvora plytų mūro.
2002 m. bažnyčios bokšte fasadinėje pusėje įmontuotas laikrodis. Jo ciferblatas naktį šviečia.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 17°20′ p. pl. 138°24′ v. ilg.﻿ / ﻿17.333°š. pl. 138.400°r. ilg.﻿ / 17.333; 138.400

Palydovinė salos nuotrauka
Tatakoto atolas Tuamotu žemėlapyje
**Tatakoto** (pranc. *Tatakoto*) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyne. Yra rytinėje salyno dalyje, 1182 km į rytus nuo Taičio, 170 km į šiaurės vakarus nuo Pukarua atolo (artimiausia sala). Plotas – 7,3 km², lagūnos plotas – 20 km².

Atolas nusidriekęs vakarų–rytų kryptimi 14 km, plotis iki 3,5 km. Lagūna uždara.

2012 m. Tatakoto gyveno 287 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Tumukuru. Veikia oro uostas (nuo 1979 m.). Verčiamasi daugiausia kopros paruošimu ir tridaknų auginimu. Tatakoto atolas sudaro komuną. Yra Šv. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia.

Pirmieji salą pasiekę europiečiai buvo Ispanijos jūrininkai Domingas de Boenečea ir Chosė Andija i Varela (1774 m.). Jie salą pavadino Šv. Narcizo (*San Narciso*) vardu. Nuo 1868 m. pradėjo veikti misionieriai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tatakoto** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°2′16″ š. pl. 23°31′47″ r. ilg.﻿ / ﻿55.03778°š. pl. 23.52972°r. ilg.﻿ / 55.03778; 23.52972

|  Kretkampio Šv. diakono Stepono bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilkaviškio |
| **Dekanatas** | Šakių |
| **Savivaldybė** | Šakių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kretkampis |
| **Statybinė medžiaga** | medis ir mūras |

 *Kitos reikšmės – Šv. diakono Stepono bažnyčia.*
**Kretkampio Šv. diakono Stepono bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Kretkampio kaime, 5 km į šiaurės rytus nuo Lekėčių, 3,5 km į vakarus nuo Vilkijos Šv. Jurgio bažnyčios. Pastatyta iki 1918 m.

Istorija
--------

Kretkampio dvaro savininkas Steponas Vaizbūnas 1866 m. pastatė mūrinę koplyčią savo šeimos nariams laidoti. Kunigas Romanas Zaremba 1908 m. ją suremontavo, pristatė medinę zakristiją. Iki 1918 m. kunigas Sabas pastatė erdvesnę medinę koplyčią ir joje laikė pamaldas. Kretkampyje 1940–1941 m. gyveno arkivyskupas Pranciškus Karevičius, vėliau prelatas Jonas Naujokas. Po Antrojo pasaulinio karo koplyčia veikia bažnyčios teisėmis.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, medinė. Vienabokštė, su prieangiu ir mūrine apside. Šventoriuje yra kapinės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 55°04′27″š. pl. 25°15′41″r. ilg.﻿ / ﻿55.07408°š. pl. 25.261342°r. ilg.﻿ / 55.07408; 25.261342

|  Giedraičių Šv. Baltramiejaus bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kaišiadorių |
| **Dekanatas** | Molėtų |
| **Savivaldybė** | Molėtų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Giedraičiai |
| **Adresas** | Vilniaus g. 55a |
| **Statybinė medžiaga** | tinkuotas mūras |
| **Pastatyta** | 1809 m. |
| **Stilius** | klasicizmas |

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia.*
**Giedraičių Šv. Baltramiejaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Giedraičių miestelyje, prie kelio  **172**  Raudondvaris–Giedraičiai–Molėtai .

Istorija
--------

Bažnyčią, Lietuvos didžiojo kunigaikščio Vytauto Didžiojo įpareigotas, 1410 m. pastatė Mykolas Gintilavičius-Gentvila. 1445 m. ji aprūpinta beneficija (vėliau aprūpindavo Giedraičiai). 1510 m. bažnyčia buvo perstatyta. Klebonui priklausė miestelio jurisdika, 8 kaimai, 3 ežerai. 1542 m. įrengtas Šv. Onos altorius.

1655 m. Rusijos kareiviai bažnyčią sudegino, 1676 m. dar buvo laikina bažnyčia. 1725 m. įkurta Šv. Rožančiaus brolija. 1777–1782 m. veikė parapinė mokykla.

Žemaičių vyskupas Juozapas Arnulfas Giedraitis ir jo brolis Martynas 1809 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Pagal vyskupo valią po mirties (1838 m.) jo širdis įmūryta presbiterijos sienoje; zakristijoje kabo fundatoriaus portretas. 1893 m. bažnyčioje vartota lenkų kalba, bet pamokslai sakyti ir lietuviškai. Pamaldos 1903 m. pradėtos laikyti lietuvių kalba, suburtas lietuvių bažnytinis choras. 1911 m. lenkai trukdydavo lietuviškas pamaldas bažnyčioje. 1912–1913 m. riaušių kėlėjai buvo teisiami. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, kuris 1913 m. birželio 29 d. Giedraičiuose surengė pirmą viešą lietuvišką vaidinimą.

1919 m. rugpjūčio 24 d. lenkai sutrukdė lietuviškas pamaldas, tyčiojosi iš klebono, jį terorizavo ir išvežė iš Giedraičių. Klebonas Kazimieras Liesevičius (1883–1963 m.) 1949 m. suimtas ir nuteistas 10 m. kalėti. Į Lietuvą grįžo 1955 m.

Architektūra
------------

Bažnyčia klasicistinė, bebokštė, su portalu, trikampiu frontonu ir plačiu antablementu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Tvoros kampe – masyvi klasicistinė varpinė, pastatyta XIX a. viduryje pagal Karolio Gregotovičiaus projektą iš akmens mūro su ažūriniu viršutiniu tarpsniu iš medžio konstrukcijų.

Galerija
--------

* VarpinėVarpinė
* 
* Šv. Baltramiejaus bažnyčiaŠv. Baltramiejaus bažnyčia
* Bažnyčios vidusBažnyčios vidus
* Šv. Baltramiejaus bažnyčia nuo kapiniųŠv. Baltramiejaus bažnyčia nuo kapinių
* Paminklas kapinėsePaminklas kapinėse
* Miestelio turgaus aikštėMiestelio turgaus aikštė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Uolinga Atlanto vandenyno pakrantė
**Ilgoji sala** (angl. *Long Island*) – sala Bahamų salyno pietinėje dalyje, ties Vėžio atogrąža. Plotas 596 km². Sala nusidriekusi šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi ~130 km, o plotis – tik 4 km. Rytinė salos pakrantė stati, uolinga, o vakarinė (Karibų jūros) – nuožulni, su smėlio paplūdimiais. Paviršius daugiausia plokščias, tačiau salos galuose yra kalvų (aukštis iki 54 m). Yra pelkių, o lygumoje išgaunama druska. Ilgojoje saloje yra gilių povandeninių urvų, taip pat giliausia pasaulyje – Dyno žydroji skylė (202 m). Kranto linija raižyta, yra nedidelių įlankų ir užutėkių.

Ilgojoje saloje 2000 m. gyveno 2992 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė – Dedmans Kėjus (*Deadman’s Cay*). Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu, žvejyba.

Sala senovėje buvo apgyvendinta indėnų lukajanų ir vadinta Juma. 1492 m. ją pasiekė Kristupas Kolumbas ir pakrikštijo Fernandina.

* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| **Bahamų apskritys** |  |
| Aklinsas | Berio salos | Biminis | Blek Pointas | Katės sala | Centrinis Abakas | Centrinis Androsas | Centrinė Eleutera | Friportas | Kreivoji sala | Rytų Didžioji Bahama | Eksuma | Didysis rifas | Krantinės sala | Inagua | Ilgoji sala | Mangrovės rifas | Majaguana | Mūro sala | Naujasis Providensas | Šiaurės Abakas | Šiaurės Androsas | Šiaurės Eleutera | Dantytoji sala | Romo rifas | San Salvadoras | Pietų Abakas | Pietų Androsas | Pietų Eleutera | Ispanų Sienos | Vakarų Didžioji Bahama |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

O.Jungas
**Jungo planas** (angl. *Young Plan*) – Vokietijos reparacinių išmokų po pralaimėjimo Pirmajame pasauliniame kare planas (pakeitęs Daueso planą).

Dokumentas pradėtas rengti 1929 m. Hagos konferencijoje, kurioje dalyvavo Belgija, Didžioji Britanija, Vokietija, Graikija, Italija, Lenkija, Portugalija, Rumunija, Prancūzija, Čekoslovakija, Jugoslavija ir Japonija. JAV oficialiai nedalyvavo šioje konferencijoje, tačiau atsiuntė finansinių ekspertų grupę, vadovaujamą O.Jungo ir aktyviai siekė šios grupės parengto plano priėmimo.

Jungo plane buvo numatyta iki 2-jų milijardų markių per metus sumažinti metines Vokietijos išmokas, panaikinti reparacinį mokestį pramonėje ir sumažinti mokestį transporto sistemoje bei likviduoti užsienio kontrolės organus. Svarbiausias Jungo plano punktas - okupacinės kariuomenės išvedimas iš Reino krašto. 

Planas įsigaliojo 1930 m. ir turėjo veikti iki 1988 m. tačiau buvo vykdomas tik iki 1931 m. liepos mėn. o oficialiai atšaukas 1932 m. Nors juo siekta palengvinti Vokietijos finansinę padėtį, tačiau šalies politikų buvo panaudotas populiarinant šovinistines idėjas.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Daueso planas
*Kitos reikšmės – Maironių koplyčia (reikšmės).*
Koordinatės: 56°11′03″š. pl. 23°32′13″r. ilg.﻿ / ﻿56.184094°š. pl. 23.53691°r. ilg.﻿ / 56.184094; 23.53691

|  Jakiškių koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Šiaulių |
| **Dekanatas** | Joniškio |
| **Savivaldybė** | Joniškio rajonas |
| **Gyvenvietė** | Maironiai (Joniškis) |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Stilius** | liaudies architektūra |

**Jakiškių Šv. Ignaco koplyčia**, arba **Maironių koplyčia** – veikianti koplyčia Joniškio rajone, Joniškio seniūnijoje, Maironių kaime esančiose kapinėse, į šiaurę nuo Jakiškių, netoli nuo kelio  **1617**  Niūraičiai–Linkaičiai , 3,2 km į šiaurę nuo Gataučių. 

Koplyčia stovi Joniškio rajono „Piligrimų kelyje", šalia jos pastatytas informacinis stendas. Koplyčia yra sakralinės architektūros paminklas, 1995 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą.

Istorija
--------

Jakiškių koplyčia statyta vietos kaimo gyventojų. Pastatymo laikas nėra žinomas. 

1999 m. buvo parengtas projektas (aut. arch. Laima Ramonaitė) koplyčios tyrimams, avarinės būklės pašalinimui, konservavimui-restauravimui. Pasak projekte pateiktos medžiagos ir tyrimų duomenų, koplyčia buvo remontuota 1980 m. Galimai tuo metu iš koplyčios dingo varpas, ornamentai nuo altoriaus ir paveikslas. Lyginant projekte pateiktas koplyčios altoriaus nuotraukas su 2010 m. nuotraukomis, koplyčios altorius išliko nepakitęs, tokios pat spalvos, nėra dekoro elementų.

Architektūra
------------

Viena iš nedaugelio Lietuvoje išlikusių medinių koplyčių, atspindinčių kaimo architektūros bruožus. Aukštas valminis stogas su kraigo viduryje esančiu bokšteliu, arkinės dvivėrės durys, langai šoninėse sienose – vertingiausia šio statinio dalis.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 12227 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

* Jakiškių Šv. Ignaco koplyčia Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
Koordinatės: 56°02′30″š. pl. 24°57′56″r. ilg.﻿ / ﻿56.04155°š. pl. 24.965676°r. ilg.﻿ / 56.04155; 24.965676

 *Kitos reikšmės – Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.*

|  Kupreliškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Panevėžio |
| **Dekanatas** | Biržų |
| **Savivaldybė** | Biržų rajonas |
| **Gyvenvietė** | Kupreliškis |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1898 m. |

**Kupreliškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Kupreliškio miestelyje, 9 km į pietus nuo Papilio. Liaudies architektūros formų. Bažnyčia kartu su varpine ir šventoriaus vartais yra architektūros paminklas.

Parapijoje veikia Dilių koplyčia.

Istorija
--------

Pirmoji dvaro koplyčia Kupreliškio kapinėse pastatyta 1787 m. Raudondvario savininkė Elžbieta Kušeliauskienė 1861 m. pastatė bažnyčią. Ji turėjo 3 registrų vargonus, 2 varpus. Kunigo J. Ramono rūpesčiu 1898 m. bažnyčia išplėsta: pristatyta presbiterija ir 2 zakristijos, padidinta klebonija. Bažnyčia turėjo 3,5 ha žemės, 1904 m. Jurgis Tunaitis jai dovanojo 15 ha. 1928 m. ir 1945 m. ji suremontuota: apdengta skarda, ištinkuoti pamatai, pastatyta suolų, perdažyti altoriai.

Architektūra
------------

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano (26 × 10 m), bebokštė. Įrengti 3 altoriai. Akmenų mūro šventoriaus tvoros vartai trijų angų. Virš centrinės angos yra antras aukštas su daugeliu angų. Šventoriuje stovi medinė 3 tarpsnių varpinė. Kapinėse palaidoti Kupreliškio klebonai Aleksandras Papučka (1914–1977) ir Gediminas Ignas Blynas (1917–1981).

* Galinis fasadas
* Pagrindiniai vartai
* Kapinių vartai

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2017-08-04.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kupreliškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2014-08-12 iš Wayback Machine projekto.
* „Šiaurės rytai". Kupreliškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia Archyvuota kopija 2017-08-04 iš Wayback Machine projekto.
* „Žiemgala". Kupreliškio bažnyčia
| Jašvilių valsčiuslenk. *Gmina Jaświły* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** | Lenkijos vėliava Lenkija |
| **Vaivadija** | Palenkės vaivadija Palenkės vaivadija |
| **Apskritis** | Monkų apskritis |
| **Administracinis centras** | Jašviliai |
|  |
| **Gyventojų** (2004) | 5 485 |
| **Plotas** | 175,41 km² |
| **Tankumas** (2004) | 31 žm./km² |
|  |
| **Teritorijos kodas** | 2008032 |
| **Pašto kodas** | PL 19-124 |
| **Tel. kodas** | 85 |
|  |
| **Tinklalapis** | www.jaswily.iap.pl/ |

**Jašvilių valsčius** (lenk. *Gmina Jaświły*) – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Monkų apskrityje. Ribojasi su Goniondzo, Jasionuvkos, Koricino, Monkų, Suchovolos ir Štabino valsčiais. Valsčiaus centras – Jašviliai.

Istorija
--------

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1513 m. dabartinio valsčiaus žemės priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, o nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. priklausė Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. priklausė Rusijos imperijos Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Nuo 1919 m. iki 1939 m. priklausė Lenkijos Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. valsčius buvo prijungtas prie Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Paviršiaus struktūra
--------------------

Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 175,41 km², iš kurių:

* ariama žemė: 86 %
* miškai: 8 %
* vandens telkiniai ir pastatai: 6 %

Valsčius sudaro 12,69 % Monkų apskrities.

Gyventojai
----------

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

| Aprašymas | Bendrai | Moterys | Vyrai |
| --- | --- | --- | --- |
| Gyventojai | **5485** | 100 % | 2643 | 48,2 % | 2842 | 51,8 % |
| Gyventojų tankumas(Gyv./km²) | 31,3 | 15,1 | 16,2 |

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1231,22 zlotai.

Administracinis suskirstymas
----------------------------

Bagnas, Bobruvka, Bžozova, Dzenciolovas, Gurbičė, Jadeškai, Jašvilkai, Jašviliai, Mikicinas, Mocešė, Moniuškai, Nove Dolistovas, Radziai, Romeikai, Rutkovskių Dužė, Rutkovskių Malė, Stare Dolistovas, Starovola, Stožnovas, Šacilai, Špakovas, Zabelė.

Šaltiniai
---------

1. ↑
2. ↑   Archyvuota kopija 2012-02-11 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑

Nuorodos
--------

* Valsčiaus tinklalapis (lenk.) Archyvuota kopija 2009-01-10 iš Wayback Machine projekto..

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • RMonkų apskrities valsčiai |
| --- |
|  |
| 
Goniondzo valsčius • Jasionuvkos valsčius • Jašvilių valsčius • Knišino valsčius • Kripno valsčius • Monkų valsčius • Tžcianų valsčius  |  |

 |
Koordinatės: 55°48′47″š. pl. 22°23′07″r. ilg.﻿ / ﻿55.813091°š. pl. 22.385403°r. ilg.﻿ / 55.813091; 22.385403

 *Kitos reikšmės – Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.*

|  Janapolės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Telšių |
| **Dekanatas** | Telšių |
| **Savivaldybė** | Telšių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Janapolė |
| **Statybinė medžiaga** | medis |
| **Pastatyta** | 1815 m. |

**Janapolės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Janapolės miestelyje, 8 km į šiaure nuo Varnių. Architektūros ir dailės paminklas (unik. kodas 1675).

Istorija
--------

Viržuvėnai (taip iki XVIII a. antrosios pusės buvo vadinama Janapolė) 1421–1842 m. priklausė Žemaičių vyskupams. Iki 1748 m. pastatyta bažnyčia. Jonas Domininkas Lopacinskis, 1762 m. tapęs Žemaičių vyskupu, Viržuvėnuose pasistatė rūmus ir čia gyveno. 1763 m. pastatyta nauja bažnyčia, po 1774 m. įkurta parapija. 1776 m. bažnyčiai paskirtas valakas žemės. 1887 m. leista perstatyti bažnyčios bokštą, varpinę, kapų koplyčią. Kunigas Jonas Paliukas (1913–1990) 1950 m. suimtas ir 6 m. kalintas Sibire.

Architektūra
------------

Bažnyčia stačiakampio plano, su apside ir bokšteliu. Joje 4 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė dviaukštė varpinė.

* Nuo kapinių pusės
* Vartai
* Bažnyčios bokštelio kryžius

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Bažnyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2016-01-06.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Janapolės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Parapijos svetainė
* *Architektūros objektai*. Janapolės bažnyčia Archyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 54°57′04″š. pl. 25°45′03″r. ilg.﻿ / ﻿54.951037°š. pl. 25.750797°r. ilg.﻿ / 54.951037; 25.750797

 *Kitos reikšmės – Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia.*

|  Karkažiškės Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Švenčionių |
| **Savivaldybė** | Švenčionių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Karkažiškė |
| **Statybinė medžiaga** | plytų mūras |
| **Pastatyta** | 1913 m. |
| **Stilius** | neoromanika |

**Karkažiškės Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Karkažiškės kaime, 4 km į pietus nuo Pabradės. Turi neoromaninės architektūros bruožų. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba. Priklauso Pabradės Švč. Mergelės Marijos, Šeimos Karalienės parapijai.

2016 m.

Istorija
--------

Pirmoji bažnyčia statyta Jokūbo Nemirovičiaus. 1502 m. jo duktė Jadvyga klebonijai dovanojo palivarką, 2 smukles ir kito turto. 1611 m. Jarčevskis Karkažiškę paskyrė Vilniaus kunigų seminarijai. 1670 m. prelatas Aleksandras Sapiega bažnyčią atstatė. 1838 m. į ją trenkė žaibas, bažnyčia sudegė, vėl atstatyta.

1913 m. baigta mūryti dabartinė bažnyčia. 1963 m. ji uždaryta. Grąžinta 1990 m.

Architektūra
------------

Bažnyčia turi neoromaninės architektūros bruožų, kryžminio plano, vienabokštė, originalaus fasado.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Karkažiškės Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |