recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Klykių piliakalnis |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Klykių piliakalnisKlykių piliakalnis

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°28′51″ š. pl. 25°46′14″ r. ilg.﻿ / ﻿55.48083°š. pl. 25.77056°r. ilg.﻿ / 55.48083; 25.77056Koordinatės: 55°28′51″ š. pl. 25°46′14″ r. ilg.﻿ / ﻿55.48083°š. pl. 25.77056°r. ilg.﻿ / 55.48083; 25.77056 |

 |
| Vieta | Utenos rajonas |
| Seniūnija | Tauragnų seniūnija |
| Aukštis | 10 m |
| Plotas | 42x46 |
| Naudotas | I tūkstantmečio I p. |
| Žvalgytas | netirtas |

**Klykių piliakalnis** (A925KP) – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Tauragnų, 1 km į šiaurę nuo Klykių ežero ir kaimo, 630 m į šiaurės rytus nuo plento  **4902**  Utena–Tauragnai–Kirdeikiai , Klykių kalno kyšulyje. 235 m virš jūros lygio.

Klykių kalnas
-------------

Klykių kalnas – moreninė kalva Aukštaičių aukštumoje. Aukštis 237 m. Kalva susidariusi per paskutinį ledynmetį iš priemolio, gargždo, riedulių, apaugusi lapuočiais.

Piliakalnis
-----------

Piliakalnį iš šiaurės ir rytų juosia bevardžio upelio slėnis, iš kitų pusių, nuo gretimų aukštumų, skiria daubos. Šlaitai statūs, apie 10 m aukščio. Rytinių ir šiaurinių šlaitų 5–6 m aukščio viršutinė dalis stati, žemiau - 4 m pločio terasa. Piliakalnio aikštelė netaisyklingo plano, 42 m ilgio ir 46 m pločio, jos vidurinė dalis iškilusi iki 1 m. Piliakalnio pietiniame ir vakariniame šlaituose, 2-2,5 m žemiau aikštelės krašto, yra 2 m pločio ir 0, 8 m gylio griovys, už jo apie 1,2 m aukščio, 9 m pločio pylimas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Piliakalnio pietinėje papėdėje yra senovės gyvenvietė iki 90 cm storio kultūriniu sluoksniu.

Piliakalnis netyrinėtas.

|  |
| --- |
| Aplinkiniai piliakalniai |
|  | Nolėnų piliakalnis 14 km  Jaurelio piliakalnis 7 km | Gikiškio piliakalnis 10 km  Spitrėnų piliakalnis 5 km | Rukšėnų piliakalnis 6 km  Kalvių piliakalnis 3 km |  |
| Antalgės piliakalnis 18 km Utenio pilis 14,5 km |  | Urviškių piliakalnis 8,4 km |
| Kačiūnų piliakalnis 7 km | Kamšos piliakalnis 8 km  Papirčių piliakalnis 9 km | Tauragnų pilis 8,4 km  Tauragnų piliakalnis 6 km |

Šaltiniai
---------

1. ↑  Utenos krašto enciklopedija Archyvuota kopija 2008-02-24 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  *Klykių piliakalnis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. X (Khmerai-Krelle). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 266 psl.

Nuorodos
--------

* Klykių piliakalnis
Fata Morgana
**Fata Morgana** – sudėtingas optinis reiškinys, susidedantis iš kelių miražų formų. Jis atsiranda dėl temperatūros inversijos. Esant Fatai Morganai, horizonte esantys objektai, pvz. salos, uolos, laivai, ledkalniai atrodo ilgesni ir pakilę virš žemės paviršiaus, lyg savotiškos „pasakų pilys".

Esant ramiam, nevėjuotam orui, nejudinama šalto oro esančio palei žemę sandūra su aukščiau esančiu šiltu oru gali veikti kaip laužiantis spindulį lęšis. Dėl šio efekto matomas apverstas objekto vaizdas, virš kurio „kabo" tiesiogiai matomas objektas.

Dažnai Fata Morgana pastebima ryte, kai po šaltos nakties ateina karšto oro srautas.

Etimologija
-----------

Reiškinio pavadinimas kilęs iš Italijos. Tokio tipo reiškinys stebimas Mesinos sąsiauryje tarp žemyninės Italijos dalies ir Sicilijos. Žmonių jis buvo pavadintas *Fata Morgana* (Fėja Morgana), pagal vieną sakmės apie karalių Artūrą veikėją. Šioje sakmėje Morgana buvo karaliaus Artūro netikra sesuo. Pats mitas apie Artūrą kilęs iš Kornvalio arba Velso keltų, o į Pietų Italiją pateko arba per normanus, arba Kryžiaus žygių metu, kryžeiviams per Pietų Italiją keliaujant į Palestiną.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Fata Morgana** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Fata Morgana Kalifornijoje[neveikianti nuoroda] **(**angl.**)**
**Pjedfortas** – monetos variantas, paprastai tiksliai dukart sunkesnis ir storesnis už standartinę tokią monetą, kadangi nukaldintas iš specialiai parinkto dukart storesnio ruošinio. Pjedfortus paprastai kaldina kaip parodomąsias monetas, skirtas kolekcionieriams ar svarbiems asmenims dovanų.

Pjedfortai buvo labiausiai paplitę Europoje nuo XVI a. vid. iki XVII a vidurio, kada karalių tarpe pasidarė madinga savo rato žmones ir kitų šalių valdovus apdovanoti ypatingai nukaldintomis monetomis. Pvz. Rusijoje pirmas pjedfortas buvo nukaldintas Petro I laikais – tai buvo dvigubas červoncas, nukaltas paprastais štampais, buvęs dukart storesnis ir sunkesnis.
  
Po ilgos pertraukos 1890 m. pjedfortų kaldinimą atnaujino Paryžiaus monetų kalykla, kaldinusi pjedfortus specialiai kolekcionieriams.

Didžiosios Britanijos Karališkoji monetų kalykla garsėja tuo, kad kaldina daug pjedfortų. Nuo 1982 m. ji kiekvienais metais išleidžia po pjedfortą.

pranc. *piedfort* kilęs iš *pied* 'svoris' + *fort* 'stiprus, sunkus'. Pažodžiui *piedfort* reiškia 'sunkiasvoris' ('sunkioji moneta)'.

Nuorodos
--------

* British Royal Mint Launches Piedfort Coins in 2008 UK Silver Proof Collection (su pjedfortų nuotraukomis)
* 2008 UK Royal Shield of Arms £1 Gold, Silver and Piedfort Silver Proof Coins
* 1988 China Silver 10 Yuan Dragon Piedfort Coin[neveikianti nuoroda]
* 2007 United Kingdom Silver Proof Piedfort Five-Coin Set Archyvuota kopija 2009-01-01 iš Wayback Machine projekto.
| **Nijolė Ošurkovienė** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. vasario 22 d. (73 metai)Šiauliuose |
|  |
| Veikla | Lietuvos dailininkė tekstilininkė, pedagogė |
| Organizacijos | Šiaulių vaikų dailės mokykla |
| Pareigos | direktoriaus pavaduotoja |
|  |
| Alma mater | Šiaulių pedagoginis institutas |

**Nijolė Ošurkovienė-Mačiulaitytė** (g. 1950 m. vasario 22 d. Šiauliuose) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė, pedagogė.

Biografija
----------

1974 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Dailės fakultetą. Šiaulių vaikų dailės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui.

Nuo 1990 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba
------

Kuria sieninius kilimus, erdvinius objektus, gobelenus, aplikacijas, įvairius eksperimentinius darbus, batikas, tapo ant šilko, dirba veltinio technika. Nuo 1975 m. dalyvauja Šiaulių miesto, respublikinėse bei užsienio parodose. Surengė 7 autorines tekstilės darbų parodas. Sukūrė monumentalių gobelenų interjeruose Mažeikiuose, Tytuvėnuose, Užventyje, Šiauliuose, Kaune, Joniškyje. Darbų yra įsigijusi Lietuvos Kultūros ministerija. Jos darbai puošia privačius interjerus Lietuvoje ir užsienyje (Vokietija, Švedija, Norvegija, Latvija, Estija, Rusija, JAV ir kt.). Svarbiausi monumentalūs gobelenai „Taika" (300x600), „Šiaulių jaunystė" (200x300), „Taikiame kosmose" (200x600, abu apdovanoti diplomais ir premijomis), „Metų laikai" (300x900), „Ruduo" (150x200), „Žeimenos žiedai" (200x170), „Upelis" (250x180), „Ugnies šokis" (200x300) ir kt.

Įvertinimas
-----------

* 2005 m. Meno kūrėja.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Nijolė Ošurkovienė-Mačiulaitytė. Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka
| Pjana |
| --- |
| Pjana ties Ičalkų kaimu Pjana ties Ičalkų kaimu |
| **Ilgis** | 436 km |
| **Baseino plotas** | 8060 km² |
| **Vidutinis debitas** | 25 m³/s |
| **Ištakos** | Pavolgio aukštuma |
| **Žiotys** | Sura |
| **Šalys** | Rusija |

**Pjana** (rus. *Пьяна*) – upė Rusijoje, daugiausia Žemutinio Naugardo srityje; Suros (Volgos baseinas) kairysis intakas. Prasideda Mordovijos šiaurėje, Pavolgio aukštumoje. Pradžioje teka į šiaurės vakarus, bet vidurupyje daro posūkį ir teka į rytus. Įteka į Surą Čiuvašijos pasienyje.

Pagrindiniai intakai – Vadokas, Ježatė, Čeka, Anda. Upės vaga labai vingiuota. Pakrantėse išplitę karstiniai reiškiniai, yra urvų, ertmių. Ant Pjanos įrengta Ičalkų mažoji hidroelektrinė. Žemupyje laivuojama. Prie Pjanos įsikūrę Perevozo ir Sergačo miestai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 349
| Ruginių senosios kapinės |
| --- |
| [[Image:|250px]] |
| 

Ruginių senosios kapinėsRuginių senosios kapinės

 |
| Koordinatės  | 

|  |
| --- |
| 55°57′01″š. pl. 21°24′10″r. ilg.﻿ / ﻿55.950401°š. pl. 21.402916°r. ilg.﻿ / 55.950401; 21.402916Koordinatės: 55°57′01″š. pl. 21°24′10″r. ilg.﻿ / ﻿55.950401°š. pl. 21.402916°r. ilg.﻿ / 55.950401; 21.402916 |

 |
| Vieta | Kretingos rajono savivaldybė |
| Seniūnija | Kretingos seniūnija |
| Plotas | 0,06 ha |
| Naudotas | XVIII–XIX a. |
| Registro Nr. | 12269 (IP2416A) |

**Ruginių senosios kapinės**, vadinamos *Senkapiais, Marų kapeliais* (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas - 12269; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. IP2416A) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Ruginiuose (Kretingos seniūnija), 0,9 km į šiaurę nuo kelio Kretinga–Salantai ir 0,2 km į vakarus nuo kelio Aukštkalviai–Ruginiai, dešiniajame Skroblupio krante.

Vieta
-----

Įrengtos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi pailgoje kalvelėje, esančioje į pietryčius nuo Skroblupio ir bevardžio jo intako santakos. Laidojimo žymių nėra, apaugusios mišriu mišku. Didesnė kalvos dalis nukasta, išliko tik pietvakarė dalis.

Teritorijos plotas – 0,06 ha.

Istorija
--------

Veikė XVIII – XIX a. Jose laidoti Ruginių kaimo gyventojai. Vadinamos *Senkapiais, Marų kapeliais*. Kapinėse seniau stovėjo keli aukšti ąžuoliniai kryžiai, kurie XX a. pirmoje pusėje sunyko. XX a. 7 dešimtmetyje Kretingos tarybinis ūkis didesniąją kapinių dalį nukasė, kasdamas žvyrą statyboms ir kelių remontui. Žvyrduobėse buvo rasta žmonių kaulų, žalvarinių ir geležinių įkapių. 

1993 m. įrašytos į naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, saugomos kaip į kultūros vertybių registrą įrašytas (registrinis) objektas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kultūros vertybių registras: Senkapiai, Kretingos r. sav. Ruginių k. (Kūlupėnų sen.)

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. - Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976.
* Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). - Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983.
* Julius Kanarskas. Ruginių kaimo kapinės (Kūlupėnų apyl. Kretingos r.), 1992. - Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 236
*Kitos reikšmės – Kalis (reikšmės).*

| Kalisisp. *Cali* |
| --- |
|              |
| *Kalio panorama nuo Kristaus kalno* |
|  |
| 

KalisKalis

3°27′0″ š. pl. 76°32′0″ v. ilg.﻿ / ﻿3.45000°š. pl. 76.53333°r. ilg.﻿ / 3.45000; 76.53333﻿ (Kalis (Kolumbija))Koordinatės: 3°27′0″ š. pl. 76°32′0″ v. ilg.﻿ / ﻿3.45000°š. pl. 76.53333°r. ilg.﻿ / 3.45000; 76.53333﻿ (Kalis (Kolumbija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC-5) |
|  |
| **Valstybė** | Kolumbijos vėliava Kolumbija |
| **Departamentas** | Kaukos Slėnio departamentas Kaukos Slėnis |
|  |
| **Įkūrimo data** | 1536 m. |
|  |
| **Gyventojų** (2018) | 2 227 642  |
| **Altitudė** | 995 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Kalis |

**Kalis** arba **Kalio Santjagas** (isp. *Cali, Santiago de Cali*) – miestas vakarinėje Kolumbijoje, Andų kalnuose, 1100 m aukštyje, Kaukos upės slėnyje, prie Kalio upelio, 416 km į pietvakarius nuo Bogotos. Kaukos Slėnio departamento centras.

Naftos rafinavimo, chemijos, aliuminio metalurgijos, mašinų, gumos, elektronikos pramonės centras. Taip pat išvystyta maisto, tekstilės, odos ir avalynės, cemento pramonė. Žemdirbystės regiono centras (kava, medvilnė, cukranendrės). Apylinkėse kasamos anglys. Yra 7 universitetai, tarptautinis oro uostas. Veikia teatras, konservatorija, aukso, kolonijinio meno, archeologijos, šiuolaikinio meno, religinio meno muziejai. Maloningosios Dievo Motinos koplyčia ir vienuolynas (1545 m.), eremitų bažnyčia (1678 m. atstatyta 1942 m.), Šv. Joakimo vienuolynas (XVII a. antra pusė), Arkivyskupų rūmai (XVII a. pabaiga), Šv. Petro katedra (1772–1841 m.), mudecharų stiliaus bokštas (1772 m.).

Kalio Kristaus Atpirkėjo statula (1953 m.)

Istorija
--------

Miesto vardas greičiausiai kilęs nuo Kalio upės, kurios pavadinimas paesų kalba *Lili* reiškia 'drėgnas'.

Miestas įkurtas 1536 m. liepos 25 d. konkistadoro Sebastiano de Belalkasaro. Iki ispanų Kalio slėnyje gyveno apie 30 000 indėnų.

Šaltiniai
---------

1. 
2. ↑
3. ↑  Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 186
4. ↑  *Cali*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
5. ↑  Slocum, Mariana C.; Gerdel Florence L. Yonda-Güejia Rogelio, Ocaña-Nache Porfirio (1983). *Diccionario: Paez-Español / Español-Paez*. Lomalinda: Townsend

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Medinė pjaustymo lentelė
Ant plastikinės lentelės supjaustytas maistas
**Pjaustymo lentelė** – virtuvinis reikmuo, naudojamas kaip pagrindas pjaustant. Pjaustymo lentelė apsaugo stalviršius nuo peilio įrėžių bei pjaustomo maisto išskyrų, maistą – nuo paviršių nešvaros, peilius – nuo šipinančio paviršių poveikio. Paprastai lentelės būna stačiakampio pavidalo su anga pakabinimui ir/arba suėmimui, arba mentelės pavidalo. Tradiciškai pjaustymo lentelės gaminamos iš medienos, dabar būna ir plastmasinių, bambukinių, stiklinių, plieninių.

Kadangi pjaustant neapdirbtas maisto žaliavas išsiskiria syvai, turintys būdingą kvapą, galimai – ir bakterijas, patariama mėsą, paukštieną, žuvį, daržoves, duoną pjaustyti ant skirtingų pjaustymo lentelių. Norint pašalinti bakterijas ir įsigėrusį kvapą, svarbu lenteles švariai nuvalyti – tai galima padaryti lentelės paviršių patrynus rupia druska ir palaikius keletą minučių sūryme. Kvapai ypač įsigeria į medines lenteles, tačiau jos mažiau šipina peilius palyginus su plastikinėmis, o ypač stiklinėmis ar plieninėmis lentelėmis. Iš pušies ar ąžuolo pagamintos lentelės turi antibakterinių savybių. Medines lenteles patariama retsykiais patepti valgomaisiais sausinančiais aliejais (aguonų, sėmenų, vernicijų), kad jos išliktų atsparesnės.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jonas Adomaitis** (1919 m. kovo 13 d. Žygaičiuose, Tauragės apskr. – 1991 m. sausio 8 d. Sani Hilse, JAV) – vargonininkas, chorvedys, pedagogas.

Biografija
----------

Muzikos mokėsi pas savo tėvą Juozą Adomaitį, baigė Tauragės komercinę gimnaziją ir 1936 m. mokytojų kursus Šiauliuose. Iš pradžių mokytojavo Teneniuose (Šilalės raj.), nuo 1942 m. Žygaičiuose. Ten buvo pradžios mokyklos vedėjas, vadovavo vaikų chorui ir orkestrėliui.

1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, buvo Hanau stovyklos pradžios mokyklos muzikos mokytojas, „Dainavos" ansamblio chormeisteris ir orkestro vadovas, suorganizavo kaimo kapelą ir vaikų chorą. Parengė „Bernelių mišias", subūrė tautinių šokių grupę, talkino „Atžalyno" mėgėjų teatrui.

1949 m. atvykęs į JAV, apsigyveno Ročesteryje, Niujorke, vargonininkavo Šv. Jurgio lietuvių parapijoje, su pertrauka vadovavo LB mišriajam ir vyrų chorams. Mišrųjį chorą jam padėjo organizuoti Zenonas Nomeika (pirmasis choro koncertas įvyko 1949 m. rugsėjo 8 d. bažnyčioje ir lietuvių koncertų salėje). 1960 m. suburtas ir moterų choras. Mišrusis choras (40-45 dalyviai) išmoko nemaža įvairių kūrinių ir surengė per 50 koncertų, dalyvavo 1964 m. Pasaulinės parodos Lietuvių dienos koncerte Niujorke, 1966, 1971 ir 1978 m. JAV ir Kanados lietuvių dainų šventėse Čikagoje ir Toronte, kituose tautiniuose renginiuose. J. Adomaitis chorams vadovavo iki 1984 m. Nuo 1977 m. dar vadovavo „Sutartinės" ansambliui, su kuriuo daug koncertavo. Keletą metų dainavo Petro Armono vadovaujamame vyrų vokaliniame kvartete, o kai chorui vadovavo Petras Armonas ir Juozas Strolia, buvo dirigentų padėjėjas ir choro valdybos pirmininkas. Paskutiniais gyvenimo metais gyveno Floridoje.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Kalio kartelis** (isp. *Cartel de Cali*) - Kolumbijos narkotikų kartelis, kurio centras buvo Kalio miesto regione. Savo sėkmės metu, pagal kai kuriuos apskaičiavimus, jis kontroliavo apie 80 % kokaino eksporto iš Kolumbijos į JAV.

Kalio kartelį 1970 metais įkūrė broliai Gilberto Rodríguez Orejuela ir Miguel Rodríguez Orejuela, José Santacruz Londoño ir Helmer Herrera. Jis nuolat kovojo su Pablo Eskobaro Medeljino karteliu ir prarado įtaką vos keleriais metais už jį vėliau - apie 1995-uosius. Kalio kartelis taip pat padėjo įkurti Los Pepes (isp. '**'Pe**rseguidos por **P**ablo **E**scobar*; Pablo Eskobaro persekiojami žmonės) - visuomeninę organizaciją, kovojusią prieš šį narkobaroną. Tačiau Los Pepes taip pat kariavo kriminaliniais metodais, jie yra kaltinami kankinimais, žmogžudystėmis, prievartavimais ir net "civilių" (nusikaltėlių veikloje nedalyvaujančių asmenų) žudynėmis.*

Nors šiuo metu Kalio kartelis nebeturi tokios didelės įtakos, kaip anksčiau, nemaža dalis jo naujesnių narių vis dar užsiima narkotikų verslu.
| Žandiatuba |
| --- |
| Prieplauka Žandiatubos žemupyje Prieplauka Žandiatubos žemupyje |
| **Ilgis** | ~500 km |
| **Žiotys** | Amazonė |
| **Šalys** | Brazilijos vėliava Brazilija |
|  |
|  **Vikiteka** | Žandiatuba |

**Žandiatuba** (port. *Rio Jandiatuba*) – upė Brazilijos vakaruose, Amazonės valstijoje; dešinysis Amazonės intakas. Prasideda labai retai gyvenamose vietose Žavari slėnio indėnų teritorijoje. Teka į šiaurės rytus Amazonijos džiunglėmis, žemupyje smarkiai vingiuoja, sudaro daugybę senvagių. Įteka į Amazonę šalia San Paulo do Olivensos.

Didžiausias intakas: Igarape Boa Višta (dešinysis).

Žemupyje yra Boa Esperansos gyvenvietė. Kitur gyvena izoliuotos indėnų grupės (majorunai, tikunai ir kt.), sudarytos Žavari slėnio, Feižoalo tikunų, Žandiatubos Nova Esperansos indėnų teritorijos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  Mapa Rodoviário Amazonas. *Brazilian Ministry of Transport*
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jonas Akelis** (g. 1972 m. lapkričio 10 d. Vilniuje) – auditorius, finansų vadybininkas, „Ernst & Young Baltic" vadovas.

Biografija
----------

1990–1995 m. Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete studijavo ekonomiką, diplomuotas ekonomistas. 1995–2001 m. licencijuotas auditorius (*Association of Chartered Certified Accountants*, Didžioji Britanija). Baigė įvairius kursus bei programas Baltijos, Skandinavijos šalyse, Nyderlanduose, D. Britanijoje, JAV.

Nuo 1992 m. UAB „Arthur Andersen" auditoriaus asistentas, partneris, nuo 2002 m. UAB „Ernst & Young Baltic" prezidentas, audito partneris, Audito skyriaus vadovas Baltijos šalyse (įmonių grupės metinė apyvarta ~170 mln. Lt, 2009 m.), Lietuvos auditorių rūmų prezidiumo narys, tarptautinės licencijuotų auditorių asociacijos („Association of Chartered Certified Accountants") narys.

Žmona Irena.
|  |
| --- |
| Kaliopi |
|  
Kaliopi 2016 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Kaliopi Buklė |
| Dar žinoma | Kaliopi |
| Gimė | 1966 m. gruodžio 28 d. (56 metai)Ohridas, Makedonija, Jugoslavija |
| Žanrai | Pop, rokas, bliuzas, klasika |
| Kūrinių kalbos | makedonų, serbų, anglų |
| Veikla | atlikėja, dainų autorė |
| Aktyvumo metai | 1976–dabar |
| Įrašų kompanija | Kaliopi Music Production |
| Svetainė | kaliopi.com.mk |

**Kaliopi Buklė** (maked. *Калиопи Букле*, gimė 1966 m. gruodžio 28 d. Ohride), geriau žinoma tiesiog kaip ***Kaliopi*** – arumunų kilmės Makedonijos dainininkė.

Užaugo Kičeve. Nuo 1976 m. dalyvavo vaikų dainavimo konkursuose. 1978–1980 m. su choru keliavo po Jugoslaviją, Čekoslovakiją, Austriją. Studijavo muzikos akademijoje. 1984 m. dalyvavo Jugoslavijos muzikos konkurse ir užėmė trečią vietą, netrukus įkūrė grupę pavadinimu „Kaliopi". 1986 m. ji su grupe išleido debiutinį albumą, koncertavo įvairiuose Jugoslavijos miestuose, vėliau ir Tarybų Sąjungoje. Vėliau Kaliopi išvyko į Šveicariją, bet ten jos grupė iširo.

1996 m. Kaliopi grįžo į Makedoniją ir su daina „Samo Ti" bandė patekti į „Euroviziją". Nacionalinę atranką ji laimėjo, bet neįveikė tuomet buvusio „Eurovizijos" kvalifikacinio etapo. Dainininkė kūrė dainas kitiems atlikėjams, 1999 m. įrašė solinį albumą. Vėliau dažnai rengė koncertinius turus po Makedoniją ir kitas Balkanų šalis, kūrė dainas sau ir kitiems. 2009 m. kartu su Naum Petreski dalyvavo atrankoje į „Euroviziją" ir užėmė 2 vietą, o „Sunčane Skale" konkurse – pirmą vietą. 2012 m. Kaliopi laimėjo nacionalinę „Eurovizijos" atranką ir su daina „Crno i belo" 2012 m. „Eurovizijos" finale užėmė 13 vietą. 2016 metais ji su daina „Dona" dar kartą atstovavo savo šaliai 2016 m. „Eurovizijoje".

Diskografija
------------

* *Kaliopi* (1986 m.)
* *Rodjeni* (1987 m.)
* *Oboi Me* (1999 m.)
* *Ako Denot Mi E Nok* (2001 m.)
* *Najmila – Live and Unreleased* (2002 m.)
* *Ne Mi Go Zemaj Vremeto* (2003 m.)
* *Me, Isadora* (2005 m.)
* *The Best Of* (2007 m.)
* *Zelim Ti Reci* (2008 m.)
* *Oblivion* (2009 m. su Edin Karamazov)
* *Poraka* (2010 m.)

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Kaliopi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Kaliopi svetainėje Last.fm
* Daina *Crno i belo*

| Apdovanojimai ir pasiekimai |
| --- |
| Prieš tai:**Vlatko Ilievski  *„Rusinka"*** |  **Makedonijos atstovė Eurovizijoje**2012 | Po to:**Esma ir Lozano  *„Pred da se razdeni"*** |
| Prieš tai:**Daniel Kajmakoski  *„Autumn Leaves"*** |  **Makedonijos atstovė Eurovizijoje**2016 | Po to:**Jana Burčeska** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

XVI a. pradžios Prancūzijos žandarai. Tiek žmonės, tiek žirgai su pilnais plokštiniais šarvais, ginkluoti sunkiomis raitosiomis ietimis.
**Žandarai** (kavaleristai) - viduramžiais tai buvo bajorai, tarnavę Prancūzijos karalių leibgvardijoje ar panašiuose kitų šalių daliniuose.
  
 1445 m. Prancūzijos karalius Karolis VII organizavo nuolatinę kariuomenę, kurią sudarė 15 *ordonansinių kuopų* (*compagnies d’ordonnance*). Kuopos taip vadintos, kadangi jos buvo įkurtos karaliaus įsakymu (*ordonnance*). Kiekvieną kuopą sudarė 100 sunkiai šarvuotų raitų bajorų, kurie vadinosi *žandarai*. Kiekvieną žandarą lydėjo 1 pažas (pranc. *valet*), 1 raitas ginklanešys, 3 raitieji lankininkai. Tokia žandaro vadovaujama grupė vadinosi *ietis* (*lance fournie*).

Prancūzijos pavyzdžiu pasekė kitos valstybės. Žodis *žandaras* ėmė keisti žodį *riteris*. Žandarais vadino visus sunkiuosius kavaleristus, nepriklausomai nuo to, ar jie bajorai, ar prasčiokai. Prancūzijos žandarai ilgai buvo laikomi geriausiais Vakarų Europos kavaleristais, jie įsijungdavo į kautynes lemiamu momentu. Liudviko XIV laikais nuo žandarų atskyrė juos lydėjusius lengvuosius raitelius. Žandarus suskirstė į kuopas, kuriose tarnavo tik bajorai ir kurios buvo rūmų gvardijos dalis. Kitose valstybėse žandarus, kai nuo jų atskyrė lengvuosius raitelius, ėmė vadinti
*kirasirais*. Tik Prancūzijoje iki revoliucijos ir Prūsijoje iki 1806 m. kai kuriuos sunkiosios kavalerijos pulkus vadino *žandarais*.

Pavadinimas
-----------

Žodis *gendarme* 'žandaras' kilo iš pranc. *homme d'armes* 'ginkluotas vyras', kurio daugiskaita yra *gens d'armes*. Šis pavadinimas vėliau sutrumpėjo iki *gendarmes*, o šio vienaskaita yra *gendarme*.

* Prancūzijos žandaraiPrancūzijos žandarai
**Yamaha YZF-R1** motociklas, pristatytas 1998, yra Yamahos trečiosios kartos litro – klasės Genesis motociklas. Po pristatymo jis buvo laikomas motociklu, kuris yra arčiausiai tikrų sportinių motociklų klasės – dėl neįtikėtinos akceleracijos, stabdymo ir daug platesnių valdymo galimybių.

Istorija
--------

Pradedant modeliu FZR1000 1988 metais, *Yamaha* pristatė keletą motociklų, sukurtų pirmą kartą naudojant keturkampio formos aliumininį rėmą, naujausias įsiurbimo ir išmetimo technologijas, panaudojant ir 5 vožtuvų cilindre galvutę. Aliuminio rėmas labai lengvas ir stiprus lyginant su plieniniu, valdymas ir stabdymas smarkiai pagerėjo, lyginant su seno tipo plieniniais rėmais. Šie privalumai darė FZR1000 tikrai išskirtiniu, ir daugelis išbandžiusiųjų šį motociklą vadino „dešimtmečio motociklu". Kitus ketverius metus *Yamaha* mėgavosi dideliais pardavimais ir sėkme lenktynėse.

### 1998

*Yamaha* išleidžia YZF-R1. Sutrumpinta ratų bazė leido staigiau valdyti motociklą ir optimizavo svorio centrą. Naujai išleistas modelis Yamaha YZF-R1 buvo gaminamas baltos, raudonos ir mėlynos spalvos. Europoje populiariausia buvo mėlyna motociklo spalva.

### 1999

'99 R1 versijoje buvo padaryti tiktai smulkūs pakeitimai, neskaitant išvaizdos.

### 2000

2000 metais *Yamaha* pristatė seriją pakeitimų, pagerinančių motociklą. R1 buvo puikus motociklas trumpiems nuotoliams, tačiau dėl savo staigaus valdymo buvo nelabai mėgiamas tolimų atstumų vairuotojų.

### 2001

2001 buvo pirmieji metai, kai R1 pateko tarp galingiausių motociklų, ir paskutinieji metai, kai *Yamaha* šiame modelyje naudojo variklį su karbiuratorium. Vėlesni modeliai turėjo kuro įpurškimo sistemas.

### 2004

Naujoji kuro įpurškimo sistema buvo pristatyta 2004 metais.

### 2007–2008

Visiškai naujas YZF-R1 2007 metų modelis buvo pristatytas 2006 metų spalio 9 d. Naujovė yra *Yamaha* mikroprocesoriaus valdomas įsiurbimas.

Įdomybės
--------

Nuotykių ieškotojas Nick Sander pasirinko Yamaha R1 buv savo rekordui pasiekti. Šiuo motociklu jis apvažiavo aplink pasaulį.

Nuorodos
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Yamaha YZF R1** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* Yamaha YZF-R1. Oficialus Yamaha Motor Europe puslapis Archyvuota kopija 2008-09-13 iš Wayback Machine projekto.
* Yamaha YZF-R1. Oficialus Yamaha Motor US puslapis Archyvuota kopija 2012-08-04 iš Wayback Machine projekto.
* Yamaha R1 vs Yamaha FZR750RR OW01 Archyvuota kopija 2007-10-17 iš Wayback Machine projekto.
M. Šlapelienės knygyno atvirukas (apie 1914 m.)
**Jonas Ambrozaitis** (*Šiaulių dėdė*, 1856 m. balandžio 22 d. Šiaulėnuose – 1916 m. birželio 16 d. Vilniuje) – knygnešys, Lietuvos revoliucinis ir kultūros veikėjas.

Biografija
----------

Nuo 1884 m. gabeno lietuviškas knygas iš M. Jankaus spaustuvės į Lietuvą. Už anticarinę veiklą kalintas ir 1894 m. ištremtas į Liepoją dirbo geležinkelio telegrafistu. Vienas pirmųjų socialdemokratų Liepojoje ir Šiauliuose. Grįžęs Šiauliuose dirbo V. Zubovo Gubernijos alaus daryklos ekspeditoriumi, 1900 m. kalintas Šiaulių kalėjime. 1901–1904 m. ištremtas į Viatkos guberniją, Nolinską.

Vienas aktyviausių 1905 m. revoliucinių įvykių Šiauliuose dalyvių. 1905–1907 m. dirbdamas Gubernijos alaus bravore organizavo mėgėjų teatrą. 1915–1916 m. Vilniuje dirbo Lietuvių komitete nukentėjusiems nuo karo šelpti. Bendradarbiavo laikraščiuose „Vilniaus žinios", „Naujoji Gadynė", „Lietuvos ūkininkas".

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Merkys. *Jonas Ambrozaitis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 428 psl.
Koordinatės: 54°54′24″ š. pl. 24°0′20″ r. ilg.﻿ / ﻿54.90667°š. pl. 24.00556°r. ilg.﻿ / 54.90667; 24.00556

 *Kitos reikšmės – Tau (reikšmės).*

Radijas Tau|  
Radijo "Tau" logotipas |
| Forma | Uždara akcinė bendrovė |
| Pramonė | Radijo stotis |
| Svarbiausi darbuotojai | Audrius Kepežinskas |
| Produkcija | Pop, rock, dance muzikos transliavimas |
| Darbuotojų | 2 |
| Tinklalapis | www.tau.lt |

**Radijas "Tau"** – seniausias Kauno radijo transliuotojas, kurio programa girdima Kauno mieste ir 50 - 80 kilometrų spinduliu aplink Kauną bei internetu visame pasaulyje. Eteris aktyvus nuo 7 val. ryto iki 24 val. nakties. Programa daugiausiai skirta muzikai, Kauno ir Kauno rajono naujienoms bei aktualijoms. Transliavimo technologija – antžeminis radijas.

Radijuje „Tau" visą parą skamba atrinkti super hitai. Transliuoja populiariąją pop, rock, dance muziką.

Istorija
--------

Radijas pradėjo transliuoti viduriniųjų bangų ruože 1993 m. ir vadinosi "Radijo studija „Tau"; jai vadovavo Arvydas Linartas. Po pusmečio transliacijų stoties darbas nutrūko. Netrukus buvo įrengtas nuosavas FM siųstuvas, ir 1994 m. gruodžio 22 d. „Tau" vėl pradėjo transliuoti − 102.9 MHz dažniu FM bangų ruože. 

Radijo „Tau" studija buvo įsikūrusi nedidelėje 20 m² patalpoje istoriniame Lietuvos radijo ir televizijos centro pastate (Vaižganto g. 13), iš kurio 1926 m. pradėjo transliuoti Kauno radiofonas. Vėliau studija perkelta į „Bangos" pastatą Draugystės g. 19, kuriame veikia iki šiol. 

Radijui vadovauja Audrius Kepežinskas.

Šaltiniai
---------

Nuorodos
--------

* Radijo stoties tinklalapis
* Transliacija internetu Archyvuota kopija 2012-05-01 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Taudenis*Taoudenni* |
| --- |
| 

TaudenisTaudenis

22°40′0″ š. pl. 3°59′0″ v. ilg.﻿ / ﻿22.66667°š. pl. 3.98333°r. ilg.﻿ / 22.66667; 3.98333﻿ (Taudenis)Koordinatės: 22°40′0″ š. pl. 3°59′0″ v. ilg.﻿ / ﻿22.66667°š. pl. 3.98333°r. ilg.﻿ / 22.66667; 3.98333﻿ (Taudenis) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Malio vėliava Malis |
| **Regionas** | Tombuktu regionas |

**Taudenis** (pranc. *Taoudenni*) – gyvenvietė Malio šiaurėje, Tombuktu regione, Sacharos dykumoje, Taudenio baseine, 750 km į šiaurę nuo Timbuktu. Druskos gavybos centras. Tai yra viena karščiausių ir sausiausių vietų pasaulyje (vidutinė temperatūra 29 °C, liepą pakyla iki 49 °C, vidutinis kritulių kiekis 0,71 mm).

Gyvenvietė yra labai atokiame, sunkiai pasiekiamame Sacharos regione (Tanezrufte), kelių šimtų kilometrų spinduliu aplink nėra jokių gyvenviečių. Taudenio ir Tagazos druskos kasyklos minimos nuo 1586 m. Taudenyje XX a. pr. tebuvo nedidelis ksaras bei šulinys. Druska išgaunama iš buvusio ežero dugno. Nuėmus molingą sluoksnį, laužiami druskos luitai, sveriantys ~30 kg. Palaipsniui senkant druskos telkiniams, gavyba vykdoma vis toliau nuo ksaro (1906 m. – už 3 km, dabar – už 9 km). Druskos luitai gabenami dykuma per Arauaną į Timbuktu. Tradiciškai druska gabenama kupranugarių karavanais (vadinamais *azalai*), nors dabar bandoma gabenti ir automobiliais.

Taudenio druska Moptyje
1969–1988 m. Taudenyje veikė kalėjimas, kuriame buvo kalinami politiniai Moussa Traoré režimo priešininkai. Kaliniai buvo verčiami dirbti druskos kasyklose, daug jų dėl sunkių sąlygų mirė.

|  |  |
| --- | --- |
| **Transsacharinės prekybos centrai** |  |
| Tafilaletas | Tindufas | Adraras (Šingetis, Uadanas) | Audagostas | Tišitas | Ualata | Sidžilmasa | Taudenis | Timbuktu | Figigas | Uargla | Gurara | Tuatas | Gadamesas | Gatas | Sabha | Murzukas | Ayras (Agadesas) | Bilma | Audžila (Džalas) | Kufra (Džaufas) | Siva |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Jonas Andriūnas** (g. 1923 m. birželio 19 d. Salinių kaime, Antazavės valsčiuje, Zarasų apskrityje. – 1997 m. gruodžio 11 d. Zarasuose.) – vienas iš Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veiklos aktyvių dalyvių Zarasų krašte, pedagogas.

Biografija
----------

* 1935 m. įstojo į Zarasų gimnaziją, ją baigė 1943 m.
* 1945 m. paskirtas fizikos mokytoju į Zarasų gimnaziją.

Neakivaizdžiai tęsė mokslus Vilniaus Pedagoginiame institute.

* 1956 m. baigė VPU. Dirbo Zarasų 1-osios vidurinės mokyklos fizikos, matematikos ir astronomijos mokytoju.

Jo iniciatyva Zarasų vidurinėje mokykloje buvo įsteigtos sustiprinto fizikos dėstymo klasės.
Jonas Andriūnas už metodinį darbą turėjo mokytojo – metodininko vardą, dalyvavo Lietuvos fizikų draugijoje.
Jis yra knygos „Fizikos dėstymo metodika" bendraautoris, parengė integruotos fizikos ir matematikos mokymo programą.
Prasidėjus Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžiui buvo aktyvus šios veiklos dalyvis.
Už ilgametę ir sėkmingą pedagoginę ir visuomeninę veiklą prie Zarasų „Ąžuolo" gimnazijos yra jo atminimui pastatytas stogastulpis.
1997 m. gruodžio 11 d. mirė Zarasuose. Palaidotas Zarasų miesto kapinėse.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Pirmoji serijų knyga „The Heir" (liet. *Įpėdinis*)
Largo Vinčas.
***Largo Vinčas*** yra Belgijos komiksų serija, sukurta Philippe Francq ir Jean Van Hamme, ją išleido „Dupuis". Pradėta leisti XX a. vėlyvajame 8-ajame dešimtmetyje.

Pagrindinis serijų veikėjas yra Largo Vinčas. Kiti svarbūs veikėjai yra jo patėvis Nerio Vinčas, jo draugas Simonas Ovronazas bei *Group W* vadovai, Džonas D. Salivanas ir Dvaitas E. Kokreinas.

Pirmuosiuose dviejuose tomuose, *L'héritier* ir *Le Groupe W*, Largo, jaunas našlaitis, laikomas vieninteliu įpėdiniu į verslo bendrovės *Group W* vadovo postą, po to kai jį įsivaikinęs Nerio nužudomas. Largo tenka nelengva užduotis, susigrąžinti savo palikimą ir atkeršyti už Nerio.

Kiti vėlesni tomai daugmaž seka tą pačią istoriją: nenustatyti asmenys bando pakenkti Largo ir perimti jo bendrovę, taigi jam tenka grumtis siekiant apsaugoti savo turtus.

Komiksai originaliai leidžiami prancūzų kalba, taip pat yra verčiami į daugelį kitų kalbų, kaip kad kroatų, danų, olandų, anglų, vokiečių, portugalų, serbų, ispanų ir švedų. Tai viena iš populiariausių komiksų serijų Prancūzijoje; per metus parduodama apie 500 000 vnt.

Komiksų serijos tomai
---------------------

Skliausteliuose pateikiamas angliškas pavadinimas, jei tomas yra prancūzų k.

1. *L'Héritier (The Heir)*
2. *Le Groupe W (The W Group)*
3. *O.P.A. (Takeover Bid)*
4. *Business Blues*
5. *H*
6. *Dutch Connection*
7. *La Forteresse De Makiling (The Makiling Fortress)*
8. *L'heure du tigre (The Hour Of The Tiger)*
9. *Voir Venise... (See Venice...)*
10. *...Et mourir (...And Die)*
11. *Golden Gate*
12. *Shadow*
13. *Le Prix de l'argent (The Price Of Money)*
14. *La Loi du dollar (The Law Of The Dollar)*
15. *Les trois yeux des gardiens du Tao (The Three Eyes Of The Tao Guardians)*
16. *La Voie et la vertu (The Way And The Virtue)*
17. *Mer noire (Black Sea)*
18. *Colère Rouge (Red Anger)*

Kitose terpėse
--------------

2001 m. pasirodė TV serijos anglų ir prancūzų k. paremtos Largo Vinčo komiksais. Angliškoji versija buvo rodoma per Kanados „Showcase" televiziją pavadinimu *Largo*.

2002 m. bendrovė „Dupuis" bendradarbiaudama su „Ubisoft" išleido galvosūkių-nuotykių video žaidimą *Largo Winch: Empire Under Threat*.

### Kinas

Filmas tuo pačiu pavadinimu, režisuotas Jérôme Salle, pasirodė Prancūzijoje 2008 m. gruodžio 17 d. 2011 m. pasirodė jo tęsinys pavadinimu „Largo Vinčas 2: Birmos sąmokslas". Filmuose atpasakojami pirmųjų dviejų tomų įvykiai.
| Taujėnų herbas |
| --- |
|  *LR priimtas 2005-03-21* |
|  |
|  *LSSR priimtas nebuvo* |
|  *LDK priimtas nebuvo* |
| Ž • A • R |

**Taujėnų herbas** – Taujėnų miestelio ir seniūnijos heraldinis atributas.

Aprašas
-------

Sidabriniame lauke juodasis gandras raudonais snapu ir kojomis laiko koja primynęs žalią besirangančią gyvatę. Žalioje skydo galvoje trys sidabriniai kolonų kapiteliai.

### Simbolika

* Sidabrinis skydas – turtas, dora, skaistumas ir nekaltybė.
* Gandras – laimės paukštis todėl, kad naikina gyvates. Tai jį sieja ir su Kristumi, ir jo apaštalais, kurie naikino šėtono padarus. Vienoje antikinių legendų pasakojama, kaip gandras maitino savo senus tėvus taip, kaip maitina savo vaikus. Daugelyje pasaulio kultūrų jis simbolizuoja vaikų meilę tėvams. Rytų šalyse gandras – ilgaamžiškumo, kitur – orumo, tyrumo ir budrumo simbolis.
* Kolonos – dieviška jėga, žemiško gyvenimo energija, pastovumas ir tvirtumas.

Taujėnų apylinkėse suka lizdus reti, pagal Europos Sąjungos standartus I kategorijos saugotini paukščiai, tarp jų – juodasis gandras. Kadangi dvaro rūmų ir bažnyčios fasaduose yra dorėninės kolonos, buvo nuspręsta vienu iš simbolių pasirinkti kolonas, kitu – juodąjį gandrą.

Istorija
--------

Taujėnai istorinio herbo niekada neturėjo. Dabartinis herbas patvirtintas LR prezidento dekretu. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.

Šaltiniai
---------

1. ↑
Yaga gathering|  
Yaga gathering |
| Vieta (-os) | Ežeraičio miškas, Varėnos rajonas, Lietuva |
| Aktyvumo metai | 2003 m. 2005-2007 m. 2009 m. nuo 2011 m. |
| URL | Oficialus renginio tinklalapis |

**„Yaga Gathering"** – Lietuvoje, Varėnos rajone, Ežeraičio miške prie Spenglos ežero vykstantis tarptautinis muzikos, menų ir alternatyvaus gyvenimo būdo festivalis.

Renginyje veikia dvi muzikinės scenos, amatų bei sveikatingumo erdvės. Festivalio metu pasirodo didžėjai, elektroninės muzikos atlikėjai bei gyvo garso grupės, vyksta įvairūs pasirodymai, meno parodos, edukaciniai bei sveikatingumo užsiėmimai, veikia vaikų darželis. Didžioji dalis atlikėjų atvyksta iš užsienio. Kasmet festivalyje dalyvauja per 100 atlikėjų iš daugiau 20 šalių. Itin didelis dėmesys skiriamas festivalio erdvės apipavidalinimui, inovatyvioms vaizdo instaliacijoms, žemės menui. Stengiamasi naudoti ekologiškas medžiagas. Festivalis pasižymi visišku prekių ženklų nebuvimu.

Istorija
--------

Festivalio „Šambala" skrajutė (2003 m.)
Festivalio „Yaga Gathering" istorija prasideda 2003 m. kai įvyko pirmasis, **„Šambala"** festivalis. Žodis „Šambala" reiškia mitinę karalystę, esančią kažkur Himalajų klanuose. Toks pavadinimas buvo parinktas, nes atspindėjo festivalio koncepciją – apie jį žinojo tik keli šimtai žmonių, jis nebuvo plačiai viešinamas. Vėliau „Šambala" įvyko 2005 m. ir 2006 m.
Nuo 2007 m. festivalis pakeitė pavadinimą į „Yaga gathering". „Yaga" (skr. याग = IAST: *yāga*) išvertus iš sanskrito kalbos reiškia aukojimo, dovanojimo apeigą. Pavadinimas simbolizuoja dvasinį atgimimą. Pirmieji festivaliai vyko kas antrus metus, o nuo 2011 m. pradėti rengti kasmet.

Nuorodos
--------

* Oficiali svetainė
* „Yaga Gathering" Facebook
* „Yaga Gathering" Youtube
* „Yaga Gathering" Google +
Panašias reikšmes žr. čia
**Larmoro precesija** (pavadinta pagal J. Larmorą) – branduolio, atomo ar elektrono magnetinio momento precesija apie išorinio magnetinio lauko kryptį. Larmoro precesija yra glaudžiai susijusi su branduolių magnetinio rezonanso reiškinio teoriniu aprašymu.

Aiškinimas
----------

### Klasikinis aiškinimas

Klasikiniu požiūriu šį reiškinį galima paaiškinti remiantis vaikiško vilkelio precesijos pavyzdžiu. Tokiu atveju kalbama apie jėgos momentą, atsirandantį dėl nagrinėjamo objekto ir magnetinio lauko sąveikos: {\displaystyle {\vec {M}}={\vec {\mu }}\times {\vec {B}}}.

### Kvantinės mechanikos požiūris

Kvantinės mechanikos požiūriu, magnetinio lauko, nukreipto *z* ašies kryptimi, hamiltonianas {\displaystyle {\hat {\mathcal {H}}}} yra proporcingas sukinio projekcijos į magnetinio lauko kryptį operatoriui {\displaystyle {\hat {I}}\_{z}}: {\displaystyle {\hat {\mathcal {H}}}=\omega {\hat {I}}\_{z}}. Proporcingumo koeficientas {\displaystyle \ \omega } vadinamas **Larmoro dažniu**.

Savo ruožtu, posūkio apie {\displaystyle \ z} ašį kampu {\displaystyle \ \phi } operatorius yra {\displaystyle {\hat {R}}\_{z}(\phi )=\exp(-i\phi {\hat {I}}\_{z})}.

Matome, kad Šredingerio lygtes natūraliojoje vienetų sistemoje (kai {\displaystyle \hbar =1})

{\displaystyle {d \over dt}\vert \phi \rangle =-i{\hat {\mathcal {H}}}\vert \phi \rangle }
sprendinys:

{\displaystyle \vert \phi \rangle (t)={\hat {R}}\_{z}(\omega \cdot t)\vert \phi \rangle (0)}.
Galime interpretuoti, kad pradinė būsena {\displaystyle \vert \phi \rangle (0)} Larmoro precesijos metu yra sukama dažniu {\displaystyle \ \omega } apie magnetinio lauko kryptį.

Taip pat skaitykite
-------------------

* Šredingerio lygtis
* Operatoriai kvantinėje mechanikoje
	+ Hamiltonianas

Šaltiniai
---------

* Levitt, M. H. Spin Dynamics: Basics of Nuclear Magnetic Resonance. 1st ed. Chichester: John Wiley & Sons, 2001. 686 p. ISBN 0-471-48922-0.
**Lietuvos gamtos fondas** – visuomeninė gamtos apsaugos organizacija, skatinanti ir remianti įvairią su gamtos apsauga susijusią veiklą, įkurta 1991 m. ir veikianti Vilniuje, Algirdo g. 22–3.

Veikla
------

Lietuvos gamtos fondas veikia kaip paramos ir labdaros organizacija. Jo steigėjus sudaro apie 30 įvairių gamtosaugos sričių specialistų, visuomeninių organizacijų bei verslo atstovų. Aukščiausias Fondo valdymo organas yra Steigėjų susirinkimas, kuris kviečiamas ne rečiau kaip sykį per metus. Jis renka Fondo valdybą iš 11 asmenų. Tarp Steigėjų susirinkimų Fondo Veiklai vadovauja valdyba. Ji tvirtina paramos programas, projektus, renka administracijos vadovą (vykdomąjį direktorių) ir finansininką. Direktorius vadovauja Fondo administracijai, įgyvendina veiklos politiką, atstovauja Fondui kitose organizacijose ir koordinuoja įvairias programas ir projektus.

Fondo tikslas – retų ir nykstančių gyvūnų rūšių bei jų buveinių išsaugojimas, ekosistemų ir gamtinių buveinių tvarkymas ir atkūrimas, racionalus gamtos išteklių naudojimas. Fondas kartu su Lietuvos ir užsienio organizacijomis vykdo gamtos apsaugos ir tyrimo programas bei tarptautinius projektus: Baltijos jūros regioninis projektas, Lietuvos pelkių apsauga ir restauravimas, Lietuvos ekologinio tinklo sukūrimas.

Fondas išleido gamtos apsaugos ir ekologinio švietimo leidinių („Gamtos apsaugos vaidmuo saugant biologinę įvairovę", 2001 m.). Nuo 2004 m. leidžia informacinį leidinį „Gamtos apsaugos aktualijos".

Fondo prezidentas Valdas Adamkus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Algimantas Jakimavičius. *Lietuvos gamtos fondas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 217 psl.

Nuorodos
--------

* Lietuvos gamtos fondas
| **Larsas Rasmusenas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1964 m. gegužės 14 d. (58 metai)Vailė, Danija |
| Tautybė | danas |
| Sutuoktinis (-ė) | Sólrun Løkke Rasmussen |
|  |
| Veikla | Danijos politikas, buvęs ministras pirmininkas (2009–2011 m.), finansų bei vidaus reikalų ir sveikatos apsaugos ministras |
| Pareigos | Opozicijos lyderis Danijos parlamente |
|  |
| Alma mater | Kopenhagos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Lars Løkke Rasmussen |

**Larsas Liokė Rasmusenas** (dan. *Lars Løkke Rasmussen*, g. 1964 m. gegužės 15 d. Vailėje) – danų politikas, Danijos liberalų partijos (Venstre) pirmininkas (nuo 2009 m.), buvęs Danijos ministras pirmininkas (2009–2011 m.).

Biografija
----------

1986–1989 m. buvo Danijos liberalų partijos (*Venstre*) jaunimo organizacijos vadovas. 1992 m. baigęs teisės studijas Kopenhagos universitete, užsiėmė privačia praktika. 1998 m. išrinktas Frederiksborgo meru. Nuo 1994 m. – Folketingo (Danijos parlamento) deputatas.

2001–2007 m. vadovavo Vidaus reikalų ir sveikatos apsaugos ministerijai. 2002 m. jis pasiekė sutarimą tarp valdančiųjų partijų dėl galimybės valstybinių ligoninių pacientams (jei per du mėnesius jie nepasveiko) pasirinkti privačią ligoninę. 2007 m. šis terminas buvo sumažintas iki vieno mėnesio. Vykdant administracinę reformą, vietoje 13-kos komunų sukurti 5 regionai, nuo 271 iki 98 sumažintas municipalitetų skaičius.

2007–2009 m. L.L.Rasmusenas buvo Danijos finansų ministras.

Andersą Foghą Rasmusseną išrinkus NATO generaliniu sekretoriumi, 2009 m. balandžio 5 d. paskirtas Danijos ministru pirmininku. 2009 m. Danijos vyriausybė buvo pirmoji, leidusi Rusijai tiesti Nord Stream dujotiekį Baltijos jūros dugnu per savo teritoriją.

Nors 2011 m. rugsėjo mėn. vykusiuose parlamento rinkimuose jo vadovaujama partija gavo daugiausia (26,7 %) balsų, tačiau valdančiąją koaliciją suformavo Danijos socialdemokratų partija. Spalio 3 d. L.L.Rasmusenas atsistatydino, naująja premjere tapo Helle Thorning-Schmidt.

Papildoma informacija
---------------------

* Nuo 1993 iki 2011 m. Danijos premjerais buvę Poulis Niurupas Rasmusenas, Andersas Fogas Rasmusenas ir Larsas Liokė Rasmusenas nėra giminės.

Nuorodos
--------

* L.L.Rasmuseno asmeninis tinklapis

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Šiaurės srautas" paplauna Baltijos šalių pasipriešinimą (geopolitika.lt inf.)


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Andersas Foghas Rasmussenas** | **Danijos ministras pirmininkas**2009 m. balandžio 5 d. – 2011 m. spalio 3 d. | Po to:**Helle Thorning-Schmidt** |
| Partijos politinės pareigos
 |
| Prieš tai:**Andersas Foghas Rasmussenas** | **Danijos liberalų partijos (Venstre) pirmininkas**nuo 2009 m. | Po to:**–** |
|  |  |
| --- | --- |
| Šalis | Švedija |
|  |
| Trasos pavadinimas | Scandinavian Raceway |
| Grand Prix | Formulės 1 Švedijos Grand Prix |
|  |
| Trasos ilgis | 4 031 m |
| Ratų skaičius | 70 |
| Distancija | 282,170 km |
| Posūkių skaičius | 8 |
| Trasos rekordas | 1'24.836 (Niki Lauda, Brabham-Alfa Romeo, 1978). |
|  |
| Tinklalapis |  |

**Scandinavian Raceway** – Formulės 1 trasa šalia Anderstorp miesto (Gislaved municipalitetas), Švedijoje. Šioje trasoje šesis sezonus pamečiui (nuo 1973) vyko Formulės 1 Švedijos Grand Prix lenktynės.

Istorija
--------

Trasa pastatyta 1968 metais tapo Švedijos F1 gerbėju traukos centru, juolab, kad tuo metu švedas Ronnie Peterson buvo savo karjeros viršūnėje. Trasa pasižymi ilga tiesiaja ir užtęstais posūkiais. Mechanikams ir pilotams buvo sunku nuspręsti, kaip sureguliuoti bolidą. Po 1978 dviejų švedų pilotų (Ronnie Peterson ir Gunnar Nilsson) žūčių švedijos gerbėjai suprato, jog baigiasi ir šios trasos gyvavimo era. 8-me ir 9-me dešimtmečiuose trasoje buvo populiarios ir kitos autosporto lenktynės.

Statistika
----------

| Metai | Pilotas laimėtojas | Komanda laimėtoja |
| --- | --- | --- |
| 1978 | Austrija Niki Lauda | Brabham-Alfa Romeo |
| 1977 | Prancūzija Jacques Laffite | Ligier-Matra |
| 1976 | Pietų Afrikos Respublika Jody Scheckter | Tyrrell-Ford |
| 1975 | Austrija Niki Lauda | Ferrari |
| 1974 | Pietų Afrikos Respublika Jody Scheckter | Tyrrell-Ford |
| 1973 | Naujoji Zelandija Denny Hulme | McLaren-Ford |

Adresas
-------

Scandinavia Raceway  

Box 180  

S-334 24 Anderstorp  

Sweden

Nuorodos
--------

* www.f1db.com **(**angl.**)**
* www.f-1.lt (liet. k.)
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Paryžiaus katedros vitražas. Šviesa laikoma gražiausia iš Dievo manifestacijų
**Grožis** – asmens, objekto, vietovės, idėjos savybė, sukelianti subjektyvų estetinio malonumo, reikšmingumo, pasitenkinimo jausmą. Grožį nagrinėja estetika, sociologija, socialinė psichologija, kultūra. Visuomenėje yra iškeliami grožio etalonai, o pati grožio sąvoka dažnai iškeliama kaip siekiamybė.

Gražiais ar negražiais dalykais gali būti įvardinti tiek bet kokie materialūs daiktai, būtybės, tiek nematerialūs dalykai (idėjos, muzika, vaizdai, vidinės žmogaus savybės).

Žmogaus grožis
--------------

Žmogaus grožis dažnai siejamas su jaunyste, seksualumu, elegancija, šarmu, grakštumu, sveikumu. Be to, grožis siejamas ir su asmens išvaizdos harmonija ir vidutiniškumu (arba koinofilija). Rengiami grožio konkursai kuriuose vertinamas dalyvių išorinis grožis (pvz. Mis Visata, Mis Pasaulis).

Vidinio grožio sąvoka naudojama apibūdinti teigiamas asmens savybes, kurios nėra pastebimos iš išorės, pavyzdžiui, jausmingumas, jautrumas, nuoširdumas, išmintis, kūrybiškumas.

Žmones, neatitinkantys grožio ir patrauklumo normų dažnai yra diskriminuojami, nuvertinami (žr. atrakcionizmas). Tačiau taip pat itin gražūs asmenys stereotipiškai vertinami kaip ne tokie protingi, susiduria su pavydu ir apkalbomis.

Vikižodynas 

Vikicitatos 

Wikiquote logoWikiquote logo
Puslapis Vikicitatose –
***Grožis***