recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Zlatko Lagumdžija** |
| --- |
|  |
| Zlatko Lagumdžija |
| Gimė | 1955 m. gruodžio 26 d. (67 metai)Sarajevas |
|  |
| Veikla | Bosnijos ir Hercegovinos politinis veikėjas, premjeras, ministras, ekonomistas |
|  |
| Alma mater | 1976 m. Sarajevo universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Zlatko Lagumdžija |

**Zlatko Lagumdžija** (g. 1955 m. gruodžio 26 d. Sarajeve) – Bosnijos ir Hercegovinos politinis veikėjas, premjeras, ministras, ekonomistas, profesorius.

Biografija
----------

1972 m. baigė Detroito (JAV) vidurinę mokyklą, 1976 m. Sarajevo universiteto elektrotechnikos fakultetą, 1981 m. ten pat magistrantūrą, 1988 m. informatikos ir elektrotechnikos daktaras.

Nuo 1989 m. Sarajevo universiteto valdymo ir informacinių sistemų profesorius, Tuksono (JAV) Arizonos universiteto profesorius, 1994 m. Sarajevo universiteto Ekonomikos fakulteto direktorius.

Nuo 1997 m. Bosnijos ir Hercegovinos socialdemokratų partijos (BiH) pirmininkas. 2001–2002 m. Sarajevo parlamento pirmininkas. 1994–1997 m. Bosnijos ir Hercegovinos premjero pavaduotojas ir užsienio reikalų ministras, 2001–2002 m. Ministras pirmininkas, 2001–2003 m. užsienio reikalų ministras. Siekė denacifikuoti kraštą, įvykdyti socialines ir demokratines reformas.
Koordinatės: 54°28′49″ š. pl. 23°21′29″ r. ilg.﻿ / ﻿54.48028°š. pl. 23.35806°r. ilg.﻿ / 54.48028; 23.35806

| Liudvinavo tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Marijampolės savivaldybė) |
| Plotas | 0,071 km² |
| Kranto linijos ilgis | 4,44 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Įteka | Šešupė, Sūduonia, bevardis upelis |
| Išteka | Šešupė |

**Liudvinavo tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, Liudvinavo miestelyje. Sudarytas užtvenkus Šešupės upę (Nemuno intakas) 216,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus - 2,17 km, plotis - iki 0,07 km. Altitudė 74,5 m. Pietiniai ir rytiniai krantai vietomis aukštoki, apaugę medžiais. Pietvakarinėje pakrantėje įkurtas parkas. Tvenkinio šiaurinę dalį skersai kerta pėsčiųjų tiltas. Pietinėje pakrantėje plyti dirbami laukai, įsikūrę Pašešupių ir Žaidogalos kaimai. Vakarine pakrante eina kelias  **5122**  Ožkabaliai–Turgalaukis–Liudvinavas , pietrytinę dalį skersai kerta kelias  **182**  Marijampolė–Liudvinavas–Krosna .

Tvenkinys įrengtas 2006 m. Tais pačiais metais pastatyta 230 kW galios mažoji hidroelektrinė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  maps.lt duomenys
„Vakarienė Emause" (aut. Karavadžas, 1601)
**Emausas** (hebr. ‏אֶמָּאוֹם‏‎ = *Emmaom*, gr. Ἐμμαούς = *Emmaous*, arab. عمواس = *Imwas*) – senovinė gyvenvietė Judėjoje, paminėta Evangelijoje pagal Luką. Emauso vieta tiksliai nežinoma – buvo 11 ar 30 km į šiaurės vakarus nuo Jeruzalės. Priimta Emausą tapatinti su keliomis vietovėmis Izraelyje: Kulonije, al Kubeibe, Abu Ghošu, Amvasu. Vykdant archeologinius kasinėjimus, atrastos romėnų vilos, dviejų Bizantijos ir vienos kryžininkų laikų bažnyčių liekanos.

Lietuvoje biblinės vietovės vardu pavadinta Sudargo Emauso evangelikų liuteronų bažnyčia.

Istorija
--------

Prie Emauso Judo kariuomenė nugalėjo Gorgijaus kariuomenę, o Bakchidas ją pavertė tvirtove.

Luko evangelijoje minima, kad Jėzus po savo mirties ir prisikėlimo pasirodė prieš du savo mokinius, jiems einant keliu į Emausą. Nurodytas Emauso ir Jeruzalės kelio 60 stadijų atstumas.

Šaltiniai
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Emausas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. 1 2  *Emausas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
2. ↑  1 Mak 3, 40. 57
3. ↑  1 Mak 4, 1–15
4. ↑  1 Mak 9, 50
5. ↑  Holy Bible: St. Luke 24: 13-35; *Encyclopedia Judaica*, Keter Publishing House, Jerusalem, 1972, "Emmaus," Vol. 6, pp. 726-727
6. ↑  Luke 24:13-35. The Walk to Emmaus
Koordinatės: 54°46′05″š. pl. 22°52′07″r. ilg.﻿ / ﻿54.7681°š. pl. 22.8686°r. ilg.﻿ / 54.7681; 22.8686

| Kudirkos Naumiesčio tvenkinys |
| --- |
| Vieta | Lietuva (Šakių rajonas) |
| Plotas | 0,091 km² |
| Kranto linijos ilgis | 5,85 km |
| Kilmė | dirbtinė |
| Vidutinis gylis | 2,2 m |
| Didžiausias gylis | 4 m |
| Įteka | Šešupė, Juodupė, 6 bevardžiai upeliai |
| Išteka | Šešupė |

**Kudirkos Naumiesčio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Šakių rajone, Kudirkos Naumiesčio pietrytinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Šešupės upę (Nemuno intakas) 114,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis šiaurės rytų-pietvakarių-šiaurės vakarų kryptimi – 2,83 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 27,2 m. Tvenkinys ilgas ir siauras, neišsiliejantis iš upės vagos. Pietine ir rytine tvenkinio dalių viduriu eina riba su Vilkaviškio rajonu. Yra 2 salos (4 a ir 3 a). Krantai neaukšti, ištįsai apaugę medžiais ir krūmynais. Pietrytinėje pakrantėje įsikūręs Kataučiznos kaimas ir buvusio Kataučiznos dvaro sodyba, kiek toliau į rytus stūkso Vinco Kudirkos miškas. Pietine pakrante eina kelias  **138**  Vilkaviškis–Kudirkos Naumiestis–Šakiai .

Istorija
--------

Tvenkinys įrengtas 1933 m. Hidroelektrinė, pastatyta 1939 m. veikė ir tarybiniu laikotarpiu.

Šaltiniai
---------

1. ↑

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998.
| Daria Nicolodi |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| Tikras vardas | Daria Nicolodi |
|  |
| Gimė | 1950 m. birželio 19 d.Florencija, Italija |
| Mirė | 2020 m. lapkričio 26 d. (70 metų)Roma, Italija |
|  |
| Šalis |  Italija |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |  |
|  |  |
|  |
|  |
|  |
|  |

**Darija Nikolodi** (it. *Daria Nicolodi*; 1950 m. birželio 19 d. Florencijoje – 2020 m. lapkričio 26 d. Romoje) – italų aktorė, prodiuserė ir scenarijų autorė.

Biografija
----------

Aktorės karjerą pradėjo teatre, vėliau – televizijos serialuose. Kine jos sėkmė didžiąja dalimi priklausė nuo režisieriaus Dario Argento, su kuriuo susitikinėjo dešimtmetį (1974–1985), tačiau nebuvo vedę. Nikolodi vaidino penkiuose jo filmuose, taip pat parašė scenarijus trims filmams.

1971–1974 m. ji buvo ištekėjusi už skulptoriaus Mario Ceroli ir turėjo dukterį Aną (1973–1994). Su Dario Argento ji susilaukė dukters Asia Argento (g. 1975 m.), tapusios žinoma aktore ir režisiere.

Dalinė filmografija
-------------------

* Sodriai raudona (1975)
* Purpurinė deivė (2000)

Apdovanojimai ir nominacijos
----------------------------

* Auksinė taurė – geriausia nauja aktorė (1974)
* Nastro d‘Argento – geriausia nauja aktorė (nominacija) (1974)
* Ciak d'oro – geriausia antrojo plano aktorė (nominacija) (1986)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Italian Actress & Screenwriter, Daria Nicolodi Has Passed Away Archyvuota kopija 2020-11-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Daria Nicolodi on imdb.com

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Daria Nicolodi** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

* IMDb profilis
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai reikia daugiau nuorodų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai įrašydami tinkamas išnašas ar nuorodas į šaltinius. |

|  |
| --- |
| Disko |
| Stilistinė kilmė | Fank, Philadelphia soul, soul, poprokas, psychedelic soul, bubblegum pop, Lotynų Amerikos muzikos |
| Kultūrinė kilmė | XX a. 7 deš. pabaiga – 8 deš. pradžia, JAV rytinė pakrantė |
| Tipiški instrumentai | Vokalas, elektrinė gitara, bosinė gitara, klavišiniai, būgnai, perkusija, styginiai instrumentai, pučiamieji instrumentai |
| Išvestiniai žanrai | Afro-funky, Hi-NRG, house, post-disco, hiphopas, new wave, garage, rave, synthpop, freestyle, Contemporary R&B |
| Subžanrai |
| Italo disco, Euro disco, space disco, disco polo, nu-disco |
| Mišrūs žanrai |
| Dance-punk, disco house, Manila Sound |

**Disko** – šokių muzikos žanras, sujungiantis R&B, fank, soul, pop ir salsos elementus, išpopuliarėjęs XX a. 8 dešimtmečio viduryje – 9 dešimtmečio pradžioje. Žanras susiformavo Filadelfijos gėjų, afroamerikiečių, JAV italų, lotynų amerikiečių bei psichodeliniuose klubuose XX a. 7 deš. pabaigoje – 8 deš. pradžioje. Disko taip pat buvo kaip atsakas prieš išpopuliarėjusį roko muzikos žanrą, taip pat tuometinę šokių muzikos stagnaciją. Neilgai trukus, disko paplito ir po kitas bendruomenes.

Disko pasižymi garsiais vokalais, pastoviu keturių ketvirtinių ritmu bei ryškia elektrinio boso eilute. Daugumoje disko kūrinių fone skamba styginiai instrumentai, valtornos, elektriniai pianinai bei gitaros. Neretai sutinkami ir kiti orkestriniai instrumentai, tokie kaip fleita, bei solinės gitaros. Aštuntojo dešimtmečio pabaigoje ypač pradėti naudoti sintezatoriai.

Vieni garsiausių aštuntojo dešimtmečio disko atlikėjų yra Donna Summer, „Bee Gees", „Boney M", „KC and the Sunshine Band", „The Trammps", Gloria Gaynor bei „Chic". Disko susilaukė didelio pasisekimo tarp klausytojų, taip pat prodiuseriai visąlaik tobulino šį skambesį. Nemažai kitų žanrų atlikėjų taip pat įrašė disko dainų ir net albumų, o tokie filmai kaip „Saturday Night Fever" (1977) ir „Thank God It’s Friday" (1978) iškėlė žanrą į didžiausias aukštumas. Disko tapo fenomenu visame pasaulyje, tačiau jo populiarumas JAV sparčiai smuko žemyn 1978–1980 m. ir 1981 m. žanras JAV jau nebebuvo populiarus. 1979 m. liepos 12 d. Čikagoje įvykęs anti-disko protestas yra laikomas vienu įtakingiausiu disko žlugimo reiškiniu.

Disko buvo vienas didžiausių įkvėpimų devinto dešimtmečio šokių muzikos žanrui house. Šiuo metu yra matomas disko atgimimas, prasidėjęs 2005 m. atlikėjai Madonna išleidus albumą „Confessions on a Dance Floor", taip pat nuo 2013 m. garsūs atlikėjai, tokie kaip „Daft Punk", Justin Timberlake, Breakbot ir Bruno Mars leido disko stiliaus kūrinius, užėmusius aukštas reitingų vietas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Disko muzika*. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2022-06-15.
**Kazys Tallat-Kelpša** (arba ***Kazys Tallat Kelpša***; 1893 m. spalio 28 d. Padievyčio vienkiemis, dab. Laukuvos seniūnija, Šilalės rajonas – 1968 m. sausio 1 d. Čikaga) – Lietuvos karinis veikėjas, brigados generolas.

Biografija
----------

Lietuvos Respublikos Prezidentas Tauragės dvare III dragūnų Geležinio vilko pulkui 1937 m. rugpjūčio 15 d. įteikė vėliavą. Iš kairės: Vidaus reikalų ministras Julius Čaplikas, Kariuomenės vadas Stasys Raštikis, Krašto apsaugos ministras Stasys Dirmantas, Antanas Smetona, brigados generolas Kazys Tallat-Kelpša.
Mokėsi Kaune, 1914 m. baigė Kauno Komercijos gimnaziją. Karo tarnybą po mokslų Lietuvoje, pradėjo Rusijos imperijos kariuomenėje, tarnavo kavalerijoje. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, buvo sužeistas. 1915 m. suteiktas karininko laipsnis.

1918 m. grįžo į Lietuvą. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. Tarnavo kavalerijoje. 1919 m. karo misijos prie Lietuvos taikos delegacijos Paryžiuje narys. 1920 m. 2-ojo raitelių pulko IV eskadrono vadas, kapitonas. 1920 m. Lietuvos karinis atstovas Latvijoje ir Estijoje.

1926 m. Briuselyje baigė Belgijos Generalinio štabo akademiją, grįžęs į Lietuvą užėmė įvairias pareigas rikiuotėje ir štabuose, Kauno karo mokyklos, Aukštųjų karininkų kursų, Vytauto Didžiojo aukštosios karo mokyklos taktikos ir karo meno istorijos dėstytojas. 1934–1940 m. Lietuvos kariuomenės kavalerijos viršininkas. 1935 m. brigados generolas. 1936 m. kaip Lietuvos kariuomenės atstovas dalyvavo Anglijos karaliaus Jurgio V laidotuvėse. 1940 m. TSRS okupavus Lietuvą, iš kariuomenės atleistas.

1944 m. iš Lietuvos pasitraukė į Austriją, o 1945 m. į Vokietiją. 1949 m. spalio 29 d. emigravo į JAV.

Bendradarbiavo karinėje spaudoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazys Tallat Kelpša. Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2022-02-02).
2. ↑   Ričardas Čepas. Generolas Kazys Tallat-Kelpša. Laukuva. 2005 m. p. 10
**Villa Lituania** – Lietuvos Pirmosios Respublikos pasiuntinybės pastatas Romoje, Italijoje.

Istorija
--------

Pastatas buvo įsigytas išperkamosios nuomos būdu ir priklausė Lietuvos Respublikai XX amžiaus ketvirtajame dešimtmetyje. Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, pastatas su Italijos vyriausybės pritarimu buvo perduotas Sovietų Sąjungai. Nelikus kitų išeičių ambasadorius Stasys Lozoraitis iš pastato pasitraukė 1940 m. kartu su likusiu diplomatiniu korpusu ir šeima, sunaikindamas arba su savimi pasiimdamas daugumą dokumentų. Iki pastato okupacijos Lietuvos Respublika buvo sumokėjusi daugiau nei pusę pastato kainos.
Šiuo metu pastate įsikūręs Rusijos generalinis konsulatas Italijoje.

2007 m. Lietuvos menininkai Nomeda ir Gediminas Urbonas dalyvavo Venecijos meno bienalėje su projektu Villa Lituania, už kurį susilaukė specialaus bienalės komisijos paminėjimo.

Villa Lituania buvo laikoma paskutine Sovietų Sąjungos okupuota Lietuvos dalimi. 2013 m. vasario 21 d. Lietuvos Respublikos Užsienio reikalų ministras Linas Antanas Linkevičius pasirašė kontroversišką susitarimą su Italijos vyriausybe, pagal kurią Lietuva atsisakė pretenzijų į Villa Lituania pastatą, vietoj jo sutikdama neatlygintinai naudotis kitomis patalpomis Romoje, Palazzo Blumenstihl pastate.

Nuorodos
--------

* Nomedos ir Gedimino Urbonų projekto Venecijos meno bienalėje svetainė
* Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerijos pranešimas apie 2013 m. vasario 21 d. susitarimo pasirašymą[neveikianti nuoroda]
| **Vytautas Mikelionis** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. gruodžio 1 d. (62 metai)Akuočiai, Lazdijų rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Roma |
| Vaikai | Remigijus, Karolina ir Viktorija |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. |
| Pareigos | Alytaus r. mero patarėjas |
| Partija | Darbo partija |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Vytautas Mikelionis** (g. 1961 m. gruodžio 1 d. Akuočiuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1980 m. baigė Seirijų vidurinę mokyklą. 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę. 2007 m. Kauno technikos universiteto Socialinių mokslų fakultete baigė viešojo administravimo magistrantūrą.

1991–1995 m. Simno miesto meras. UAB „Belvedere prekyba" vadybininkas. 2003–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2007–2011 m. Alytaus rajono mero patarėjas.

1999 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys. 2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Roma, vaikai Remigijus, Karolina ir Viktorija.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-05 iš Wayback Machine projekto.
| **Antanas Zenkevičius** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1935 m. gruodžio 8 d.Gelčiai, Gudelių valsčius |
| Mirė | 2012 m. liepos 22 d. (76 metai) |
| Palaidotas (-a) | Škėvonių kapinės |
| Tėvas | Juozas Zenkevičius |
| Sutuoktinis (-ė) | Joana Ona Zenkevičienė |
| Vaikai | Vilma, Antanas |
|  |
| Veikla | inžinierius, partinis bei politinis veikėjas |
| Partija | 1963 m. SSKP, 1993 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Kauno politechnikos institutas |

**Antanas Serafinas Zenkevičius** (1935 m. gruodžio 8 d. Gelčiuose, Gudelių valsčius, Marijampolės apskritis – 2012 m. liepos 22 d.) – Lietuvos inžinierius, sovietinis partinis bei politinis veikėjas, socialinių mokslų daktaras.

Biografija
----------

Mokėsi Gelčių pradinėje, Gudelių septynmetėje mokyklose, 1955 m. baigė Krokialaukio vidurinę mokyklą, 1961 m. baigė Vilniaus statybos technikumą.

1961–1962 m. Kapsuko rajono LDT vykdomojo komiteto Statybos skyriaus inžinierius. 1962–1963 m. Kapsuko rajono gamybinės kolūkių ir tarybinių ūkių valdybos statybos inžinierius. 1963–1966 m. Kapsuko rajono LDT vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, Plano komisijos pirmininkas. 1966–1990 m. Birštono LDT Vykdomojo komiteto pirmininkas.

1972 m. baigė Kauno politechnikos instituto Statybos fakultetą, inžinierius statybininkas. 1987 m. baigė Baltarusijos SSR mokslų akademijos Ekonomikos instituto aspirantūrą, ekonomikos mokslų kandidatas.

1990–1991 m. ir 1994–2008 m. Birštono savivaldybės meras. 1991–1994 m. UAB direktorius. 1996–2007 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos Tarybos narys. Europos Tarybos Vietų ir regionų valdžių kongreso narys. Europos kurortų asociacijos (ESPA) Tarybos narys, Lietuvos nacionalinės kurortų asociacijos prezidentas. 1998–2007 m. Kauno regiono plėtros tarybos narys.

1990–1995 m. Birštono miesto tarybos deputatas, 1995–2011 m. Birštono savivaldybės tarybos narys.

1993–2007 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys, Birštono skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. LSDP tarybos narys, Birštono skyriaus pirmininkas. 1999–2001 m. Socialdemokratų savivaldybininkų sąjungos pirmininkas.

Sutuoktinė Joana, vaikai Vilma, Antanas. Palaidotas Škėvonių kapinėse. 2017 m. jo vardu pavadinta krantinė Birštone.

Įvertinimas
-----------

* 1985 m. LSSR nusipelnęs kultūros švietimo darbuotojas
* 2005 m. Savivaldybių asociacijos „Auksinės krivūlės" riteris
* 2013 m. Birštono garbės pilietis (po mirties)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Vytautas Šemeta. *Antanas Zenkevičius*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. // psl. 619
2. ↑
3. ↑  „Amžinąjį" Birštono merą pakeitė partietė, 2007-04-11
4. ↑  Atsistatydina ilgametis Birštono meras, 2008-02-21
5. ↑  Buvusiam Birštono merui gresia kalėjimas, 2010-09-06[neveikianti nuoroda]
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑

Nuorodos
--------

* Vytautas Didysis iš lenininio granito // Lietuvos žinios, 2011-08-31
Ferrero S.p.A.|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Maisto pramonė |
| Įkurta | 1946 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Pietro Ferrero |
| Centrinė būstinė | Alba, Italija |
| Aptarnaujama teritorija | Pasaulio mastu |
| Produktai | Konditerija |
| Pajamos | 11,37 mlrd. eurų (2019) |
| Pelnas | 1,03 mlrd. eurų (2019) |
| Savininkas (-ai) | Giovanni Ferrero |
| Darbuotojų | 36 372 (2020) |
| Tinklalapis | ferrero.com/ |

Vienas žinomiausių „Ferrero" produktų – „Nutella" kremas.
**Ferrero SpA** – didžiausia konditerijos gaminių ir šokolado gamintoja Italijoje bei antra pagal dydį pasaulyje. Kompanija buvo įkurta 1946 m. Albos mieste Pjemonto regione italų konditerio Pietro Ferrero. Jis buvo žymaus šokoladinio kremo „Nutella" įkūrėjas ir pirmasis, sugalvojęs šokoladą pakeisti lazdyno riešutų kremu.

„Ferrero" kompanija sulaukė žymaus augimo, kai ją perėmė P. Ferrero sūnus Michele Ferrero. Kompanijos pasaulinis padalinys „Ferrero International SA" įsikūręs Liuksemburge. Pasauliniu mastu „Ferrero" grupė valdo 38 kompanijas, 18 gamyklų, virš 30 000 darbuotojų, o kremo „Nutella", gaminamo nuo 1964 m. kasmet parduoda apie 365 000 tonų.

1983 m. kompanija įkūrė savo vardo fondą, kuris remia meno, mokslo, istorijos ir literatūros veiklas.

2009 m. kompanija buvo pripažinta geriausią reputaciją pasaulyje turinčia įmone.

Produktai
---------

Kremo „Nutella" gamybai sunaudojama ketvirtis pasaulinės lazdyno riešutų gavybos. 2014 m. „Ferrero" įsigijo „Oltan Group" iš Turkijos, didžiausią šių riešutų tiekėją pasaulyje.

„Ferrero" gamina ir kitus pasaulyje populiarius saldumynus – „Raffaello", „Kinder Surprise", „Kinder Chocolate", „Kinder Bueno", „Ferrero Rocher" ir kt. Nuo 1969 m. kompanija gamina čiulpiamas pastiles „Tic Tac".

2018 m. „Ferrero" įsigijo JAV saldumynus gaminantį „Nestlé" padalinį.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Ilan Brat; Jeffrey McCracken; Dana Cimilluca (November 9, 2009). „Hershey Plots Cadbury Bid". *The Wall Street Journal*. „[Ferrero] is known for the secrecy with which it guards its chocolate recipes and its management decisions."
2. ↑  Italy's richest man, Michele Ferrero, dies after illness
3. ↑  Michele Ferrero, Nutella owner and Italy's richest man, dies aged 89
4. ↑  A CENTRAL ROLE IN FERRERO’S DAILY ACTIVITY Archyvuota kopija 2018-10-25 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  World's Most Reputable Companies: The Rankings
6. ↑  Thanks To Nutella, The World Needs More Hazelnuts
7. ↑
8. ↑  Nutella Maker to Pay $2.8 Billion for Nestle U.S. Candy Unit

Nuorodos
--------

* Oficiali *Ferrero S.p.A.* svetainė
**Lenkijos lietuvių draugija** (lenk. *Stowarzyszenie Litwinow w Polsce*), 1957–1992 m. *Lietuvių visuomeninė kultūros draugija* – kultūrinė ir visuomeninė Lenkijos lietuvių organizacija, įkurta 1957 m. Lenkijos lietuvių bendruomenės konfederuota narė.

Struktūra
---------

Draugijos valdyba ir jos prezidiumas įsikūrę Seinuose. Veiklos centras – Punske, kur veikia lietuvių kultūros namai, keli meno saviveiklos kolektyvai.
1992 m. turėjo 49 skyrius, daugiausia Suvalkų vaivadijoje, t. p. Balstogėje, Gdanske, Slupske, Ščecine, Varšuvoje, Vroclave. Draugijos narių skaičius svyruoja: 1988 m. buvo 1466, 1992 m. – 1600, 1994 m. – 2556, 1999 m. – 1577 nariai.

Veikla
------

Lenkijos lietuvių draugija organizuoja Lenkijos lietuvių kultūrinę veiklą, kasmet rengia tradicinį lietuvių ansamblių sąskrydį prie Galadusio ežero Burbiškių kaime, steigia bibliotekas, lietuvių kalbos konkursus mokiniams, rūpinasi lietuvių švietimu, stengiasi atstovauti Lietuvos interesams Lenkijoje. Lenkijos lietuvių draugija rūpinasi lietuvių kultūros paminklais Lenkijoje: jos dėka iš surinktų aukų 1983 m. rekonstruotas lakūnų S. Dariaus ir S. Girėno paminklas jų žuvimo vietoje. Nuo 1960 m. leidžia žurnalą „Aušra". 1988–1990 m. rėmė Lietuvos Nepriklausomybės atkūrimą: organizavo pagalbą Lietuvai per 1990 m. TSRS vykdytą blokadą ir 1991 m. karinę agresiją Lietuvoje.

Pirmininkai
-----------

* Juozas Maksimavičius – 1957–1959 m.
* J. Savickas – 1959 m.
* A. Skripka – 1959–1972 m.
* Juozas Sigitas Paransevičius – 1972–1981 ir 1990 m.
* Romas Vitkauskas – 1981–1985 m.
* Juozas Bliūdžius – 1985–1990 m.
* Eugenijus Petruškevičius – 1990–1995 m.
* Algirdas Vaicekauskas – 1999-2021 m.
* Robertas Slovikas - nuo 2021 m.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Kazimieras Garšva. *Lenkijos lietuvių draugija*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 787 psl.

Nuorodos
--------

* Lenkijos lietuvių draugijos svetainė Archyvuota kopija 2009-02-13 iš Wayback Machine projekto.
Be galo maži (ε) ir begaliniai (ω) skaičiai hiperrealiųjų skaičių tiesėje (1/ε = ω/1)
Matematikoje **hiperrealiųjų skaičių** sistema yra begalinių ir be galo mažų (bet ne nulinių) dydžių apdorojimo būdas. **Hiperrealieji skaičiai** \*R, yra realiųjų skaičių R išplėtimas, kuriame yra skaičiai, didesni už bet kokią formą

{\displaystyle 1+1+\cdots +1} (bet kokiam baigtiniam terminų skaičiui).
Hiperrealieji skaičiai yra begaliniai, o jų priešingybė yra skaičiai yra be galo mažas skaičius. Terminą „hiperrealusis" 1948 m. įvedė Edvinas Hevitas.

Hiperrealieji skaičiai tenkina perkėlimo dėsnį, Leibnico euristinio tęstinumo dėsnio griežtą versiją. Perkėlimo dėsnis teigia, kad tikrieji pirmos eilės teiginiai apie R galioja ir \*R. Pavyzdžiui, komutacinis sudėties dėsnis, x + y = y + x, galioja hiperrealiesiems skaičiams lygiai taip pat, kaip ir realiesiems; kadangi R yra realusis uždaras laukas, kaip ir \*R. Kadangi {\displaystyle \sin({\pi n})=0} visiems sveikiesiems skaičiams *n*, {\displaystyle \sin({\pi H})=0} taip pat galioja visiems hipersveikiesiems skaičiams {\displaystyle H}. Ultralaipsnių perkėlimo principas yra 1955 m. Lošo teoremos pasekmė.

Hiperrealiųjų skaičių taikymas, ypač perkėlimo principo analizės problemoms spręsti yra vadinamas nestandartine analize. Vienas iš neatidėliotinų taikymo būdų yra pagrindinių analizės sąvokų, tokių kaip išvestinė ir integralas, tiesioginis apibrėžimas, neperžengiant daugelio kiekybinių rodiklių loginių komplikacijų. Taigi, *f*(*x*) išvestinė tampa {\displaystyle f'(x)=\operatorname {st} \left({\frac {f(x+\Delta x)-f(x)}{\Delta x}}\right)} be galo mažiems skaičiams {\displaystyle \Delta x}, kur st(·) reiškia standartinę apvalinimo funkciją, kuri suapvalina kiekvieną baigtinį hiperrealųjį skaičių iki artimiausio realiojo skaičiaus. Atitinkamai integralas yra apibrėžiamas kaip tinkamos begalinės sumos standartinis apvalinimas.

Išnašos
-------

1. ↑  Hewitt (1948), p. 74, kaip paskelbta Keisler (1994)
| **Gediminas Čepulis** |
| --- |
|  |
| Andrius Mazuronis |
| Gimė | 1963 m. rugpjūčio 8 d. (60 metų)Joniškis |
| Sutuoktinis (-ė) | Reda |
| Vaikai | Justina, Tautvydas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Joniškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Sritis | Politika |
| Organizacijos | Joniškio rajono savivaldybė |
| Pareigos | Meras |
| Partija | Lietuvos krikščionys demokrataiLietuvos Respublikos liberalų sąjūdis |
|  |
| Alma mater | Vilniaus inžinerinis statybos institutas |

**Gediminas Čepulis** (g. 1963 m. rugpjūčio 8 d. Joniškis) – Lietuvos ir Joniškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Baigė Joniškio 3-ąją vidurinę mokyklą. 1987 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, statybininkas – inžinierius.

1987–1990 m. dirbo Joniškio rajoninėje statybos organizacijoje. 1990–1995 m. Joniškio valdybos Statybos skyriaus vedėjas.

1995–1997 m. Joniškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Šiaulių apskrities viršininko administracijos Teritorijų planavimo ir statybos valstybinės priežiūros skyriaus vyr. specialistas. 2010–2011 m. Joniškio rajono savivaldybės administracijos direktorius, 2011–2019 m. Joniškio rajono savivaldybės meras.

1994 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, 2006 m. Lietuvos liberalų sąjūdžio narys.

1995–1997 m. 1997 m. balandžio-rugpjūčio mėn. 2003–2007 m. 2008-2010 m. ir nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Vienas iš Joniškio estrados žvaigždžių. Sutuoktinė Reda, vaikai Justina, Tautvydas..

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2017-03-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Vyriausiosios rinkimų komisijos duomenys Archyvuota kopija 2007-03-07 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-02-28 iš Wayback Machine projekto.
4. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos centro partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2008-09-15 iš Wayback Machine projekto.
| **Erikas Tamašauskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1957 m. rugpjūčio 31 d. (66 metai)Vilnius |
| Sutuoktinis (-ė) | Indrė |
| Vaikai | Danas ir dukros Erika bei Austėja |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kauno politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1998 m. Naujoji sąjunga
* 2002 m. Lietuvos liberalų sąjunga
* 2003 m. Liberalų ir centro sąjunga
* 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis
* 2014 m. Lietuvos laisvės sąjunga (liberalai)

 |
|  |
| Alma mater | 
* Kauno medicinos universitetas;
* Kauno technologijos universitetas.

 |

**Erikas Tamašauskas** (g. 1957 m. rugpjūčio 31 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Kauno politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1975 m. baigė Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą. Studijavo Kauno medicinos institute, Kauno technologijos universiteto Ekonomikos ir vadybos fakultete.

1979–1982 m. dirbo Kauno radijo gamyklos Eksperimentiniame konstrukcijos biure, 1982–1988 m. Sraigtasparnių remonto gamykloje, 1988–1992 m. Fizikinių ir techninių energijos problemų sprendimo institute. 1992–1997 m. televizijos „Kaunas plius TV" direktorius, 1997–2000 m. UAB „Status quo" direktorius. Nuo 2015 m. VšĮ "Maistas ir aistros" vadovas, TV laidos "Maistas ir aistros" vedėjas ir prodiuseris.

2000–2008 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. Kauno miesto savivaldybės mero pirmasis pavaduotojas. Nuo 2001 m. vasario iki 2002 m. gegužės mėn. Kauno miesto savivaldybės meras. 2003–2007 m. Kauno miesto mero pavaduotojas. 2008–2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys, 2011–2012 m. – Seimo pirmininko pavaduotojas.

1998–2002 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, Kauno skyriaus pirmininkas, partijos valdybos ir tarybos narys. 2002–2003 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, Kauno skyriaus pirmininko pavaduotojas, skyriaus tarybos narys. 2003–2006 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, Kauno skyriaus prezidiumo ir tarybos narys, 2006–2014 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Nuo 2014 m. Lietuvos laisvės sąjungos (liberalai) narys, Kauno skyriaus pirmininkas. 

Nuo 2017 metų nepriklauso jokiai politinei partijai. 

Žmona Indrė, vaikai: sūnus Danas ir dukros Erika bei Austėja

Nuorodos
--------

* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.
* Erikas Tamašauskas susituokė su Indre Kubiliute, trečiai savo santuokai buvęs Kauno meras pasirinko sinagogą

Išnašos
-------

1. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-05-17 iš Wayback Machine projekto.


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Gediminas Budnikas** | **Kauno miesto meras**2001-2002 m. | Po to:**Giedrius Donatas Ašmys** |

2008-2014 LRS narys, Seimo pirmininko pavaduotojas
| Šumasشوم |
| --- |
| *Šumo geležinkelio stotis* |
|  |
| 

ŠumasŠumas

21°18′0″ š. pl. 13°04′0″ v. ilg.﻿ / ﻿21.30000°š. pl. 13.06667°r. ilg.﻿ / 21.30000; 13.06667﻿ (Šumas (Mauritanija))Koordinatės: 21°18′0″ š. pl. 13°04′0″ v. ilg.﻿ / ﻿21.30000°š. pl. 13.06667°r. ilg.﻿ / 21.30000; 13.06667﻿ (Šumas (Mauritanija)) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+0) |
|  |
| **Valstybė** | Mauritanijos vėliava Mauritanija |
| **Regionas** | Adraro vilaja |
|  |
| **Gyventojų** (2013) | 2 049  |
| **Altitudė** | 328 m |
|  |
|  **Vikiteka** | Šumas |

**Šumas** (arab. شوم = *Šūm*, pranc. *Choum*) – miestas šiaurės Mauritanijoje, Adraro vilajoje, šalia Vakarų Sacharos sienos, 415 km į rytus nuo Nuadibu, 87 km į šiaurę nuo Ataro. Stotis prie Nuadibu–Zuerato geležinkelio linijos, praeina Nuakšoto–Zuerato plentas.

Maurutanijos geležinkelis su paryškintu ruožu ties Šumu

Istorija
--------

Šumas išaugo kaip Transsacharinės prekybos taškas. 1977 m. gyvenvietė atsidūrė Vakarų Sacharos nepriklausomybės karo sūkuryje, čia veikė Polisario sukilėliai. Šalia Šumo yra prancūzų iškastas tunelis, skirtas aplenkti Vakarų Sacharos teritoriją (5 km Nuadibu–Zuerato geležinkelio ruožas tuojau už Šumo kerta Vakarų Sacharos teritoriją). Prancūzai taip siekė išvengti Ispanijos, tuo metu valdžiusios Vakarų Sacharą, iškeltų sąlygų dėl geležinkelio per jos teritoriją. 1975–1976 m. ispanams pasitraukus iš Vakarų Sacharos, Mauritanija užvaldė šio geležinkelio kontrolę, ir tunelis buvo apleistas.

Šaltiniai
---------

1. CHOUM, *citypopulation.de*
2. ↑  CHOUM, *citypopulation.de*
3. ↑  Choum Tunnel: The Monument to European Stupidity in Africa
Aragoniečių pilis
**Iskija** – Italijos vulkaninė sala Tirėnų jūroje, šiauriniame Neapolio įlankos pakraštyje. Sala trapecijos formos, 10 km iš rytų į vakarus, 7 km iš šiaurės į pietus, 34 km salos perimetras, salos plotas 46,3 km², atstumas nuo nuo Neapolio yra 30 km. Sala kalnuota, aukščiausias kalnas yra Epomeo 788 m aukščio. Saloje gyvena daugiau nei 60 tūkst. žmonių.

Iskija Porto yra didžiausias miestelis saloje. Kiti miesteliai: Barano d'Iskija, Kasamikiola Terme, Forijo, Lako Ameno ir Serara Fontana.

Pagrindinis verslas yra turizmas, ypač karštųjų spa, kurios daugiausiai aptarnauja europiečius (didžioji dalis vokiečiai) ir azijiečius, norinčius pasimėgauti vulkaninio aktyvumo vaisiais: kaštomis versmėmis ir vulkaniniu purvu. Daugelis vietiniu italų laisvai kalba angliškai ir vokiškai. Ferandino šeima, gyvenanti Iskijoje, yra teisėti Aragoniečių pilies (*Castello Aragonese*) savininkai.

2017 m. rugpjūčio 21 d. salą sudrebino 4.2 stiprumo žemės drebėjimas. Jo metu žuvo 2 žmonės ir 42 buvo sužeisti.

2022 m. lapkričio 26 d. dėl stipraus lietaus prasidėjusios nuošliaužos saloje pražudė 7 žmonės, dar 5 žmonės dingo.

Nuorodos
--------

* Ischia Guide by ischia.us (Anglų k.)
* Ischia Guide Archyvuota kopija 2010-09-22 iš Wayback Machine projekto. (Anglų k.)
* Ischia weather station (Anglų k.)
* Ischia Photos with maps Archyvuota kopija 2017-05-20 iš Wayback Machine projekto. (Anglų k.)
* Ischia Artistic Photos Archyvuota kopija 2011-07-22 iš Wayback Machine projekto. (Italų k.)
* Last Minute Ischia (Anglų k.)
* Archaeology of Ischia Archyvuota kopija 2017-06-27 iš Wayback Machine projekto. (Italų k.)
* Botanical Garden of Ischia (Italų k.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  Terremoto a Ischia, due morti e 52 feriti. Salvati i fratelli rimasti sepolti Borrelli: ‘Case con materiali scadenti’ Archyvuota kopija 2018-09-12 iš Wayback Machine projekto. *www.corriere.it*, 2019 m. rugsėjo 21 d.
2. ↑  Forte terremoto a Ischia, crolli a Casamicciola. Due morti e almeno 39 feriti. Salvi tutti e tre i fratelli rimasti imprigionati sotto le macerie Archyvuota kopija 2017-08-29 iš Wayback Machine projekto. *www.lastampa.it*, 2019 m. rugsėjo 21 d.
3. ↑  Barry, Colleen (2022-11-26). „1 dead, up to 12 missing in landslide on Italian island". *AP NEWS* (anglų).
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Henrikas Tamulis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1938 m. rugsėjo 27 d. (85 metai)Kretingoje |
| Sutuoktinis (-ė) | Irena Marija |
| Vaikai | Nomeda, Dovilė |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kauno politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1996 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1961 m. Kauno politechnikos institutas |

**Henrikas Tamulis** (g. 1938 m. rugsėjo 27 d. Kretingoje) – Lietuvos ir Kauno politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1956 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą. 1961 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius statybininkas.

1961–1964 m. dirbo meistru, vėliau – darbų vykdytoju Santechnikos darbų tresto 58-oje Statybos montavimo valdyboje. 1964–1967 m. – vyriausiuoju darbų vykdytoju Santechnikos darbų tresto 71-oje Statybos montavimo valdyboje. 1967–1974 m. – Santechnikos darbų tresto 6-oje Statybos montavimo valdyboje vyriausiuoju inžinieriumi, o 1974–1989 m. – viršininku. 1989–1991 m. 6-ojo statybos montavimo kooperatyvo pirmininkas, 1991–1997 m. UAB „Santechnika" generalinis direktorius.

Nuo 1996 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.

1997–2000 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys, 1998–2000 m. Kauno miesto savivaldybės meras, Lietuvos savivaldybių asociacijos valdybos narys. 2000 m. gegužės mėn. paskirtas Valstybės konsultantu savivaldybių politikos klausimais. 2000 m. liepos – spalio mėn. laikinasis Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Finansų ministerijos viršininkas.

Lietuvos 1000-mečio minėjimo komisijos narys, Kauno Laisvosios ekonominės zonos valdybos narys, Būsto kreditavimo fondo tarybos narys, Sausio 13-osios draugijos narys, Lietuvos bitininkų draugijos narys. Apdovanotas Norvegijos karaliaus Komandoro ordinu.

Žmona Irena Marija, vaikai Nomeda, Dovilė.

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Alfonsas Andriuškevičius** | **Kauno miesto meras**1997-2000 m. | Po to:**Vytautas Šustauskas** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Chlamydomonas** |
| --- |
| (Chlamydomonas)(*Chlamydomonas*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Pirmuonys  *( Protista)* |
| Skyrius: | Žaliadumbliai  *( Chlorophyta)* |
| Klasė: | Žalėsainiai  *( Chlorophyceae)* |
| Eilė: | Maurakuliečiai  *( Volvocales)* |
| Šeima: | Valkčiadumbliniai  *( Chlamydomonadaceae)* |
| Gentis: | Valkčiadumblis  *( Chlamydomonas)* |

 |

**Valkčiadumblis** (*Chlamydomonas*) – tai vienaląsčių žaliadumblių (*Chlorophyta*) gentis.

Valkčiadumblis paprastai mažesnis nei 25 μm. Jis turi ląstelės sienelę ir vieną didelį puoduko formos chloroplastą. Chloroplastas turi *pirenoidą* – tankų kūnelį, gaminantį krakmolą. Chloroplaste yra raudono pigmento turinti šviesai jautri akutė (stigma), padedanti valkčiadumbliui nigerispatekti į apšviestą zoną, kur gali vykti fotosintezė. Du ilgi žiuželiai, esantys ląstelės priekyje, padeda dumbliui judėti.
| **Vytautas Gapšys** |
| --- |
|  |
| 2023 m. |
| Gimė | 1982 m. sausio 25 d. (41 metai)Kėdainiai |
| Tėvas | Kęstutis |
| Motina | Birutė |
| Sutuoktinis (-ė) | Justė |
| Vaikai | Mindaugas |
|  |
| Veikla | teisininkas, politikas |
| Partija | 2004 m. Darbo partija |
|  |
| Išsilavinimas | Tarptautinės teisės magistras |
| Alma mater | 2004 m. Mykolo Romerio universitetas |

2013 m.
**Vytautas Gapšys** (g. 1982 m. sausio 25 d. Kėdainiuose) – Lietuvos politikas.

Biografija
----------

2000 m. baigė Kėdainių „Atžalyno" vidurinę mokyklą. 2000–2004 m. studijavo MRU Teisės fakultete, bakalauras (2003 m. 1 semestrą pagal ERASMUS studijavo Belgijos Gento universitete). 2004–2006 m. MRU teisės magistras (specializacija – tarptautinė teisė).

2003–2005 m. Jaunimo organizacijos DARBAS pirmininkas. 2004 m. Darbo partijos pirmininko padėjėjas, 2004–2005 m. partijos frakcijos seniūnės referentas Europos Sąjungos klausimais. 2004–2008 m. Europos demokratų partijos tarybos narys. 2006–2007 m. Darbo partijos atsakingasis sekretorius, pirmininko pavaduotojas. 2007–2008 m. UAB „Epasas.lt" projektų vadovas. 2008–2016 m. Jaunimo organizacijos DARBAS valdybos narys, projektų vadovas, Darbo partijos valdybos narys.

2008–2016 m. ir nuo 2020 m. Seimo narys, 2012–2013 m. Seimo pirmininko pirmasis pavaduotojas. Nuo 2013 m. balandžio iki 2013 m. spalio mėn. Darbo partijos (leiboristų) pirmininkas.

2013 m. liepos 12 d. Vilniaus apygardos teismas pripažino V. Gapšį kaltu Darbo partijos juodosios buhalterijos byloje, jam skirta 35 750 Lt bauda. Politikas kaltinimus kategoriškai atmetė bei nuosprendį apskundė Apeliaciniam teismui. Prokuratūra taip pat skųs teismo sprendimą, prašydama sugriežtinti bausmę.

2022 m. vasario 11 d. teismas baigė nagrinėti „MG Baltic" bylą, nuosprendis bus paskelbtas kovą.

Baudžiamoji byla
----------------

2023 m. lapkričio 22 d. Lietuvos apeliacinis teismas „MG Baltic" politinės korupcijos byloje skyrė 4 metų ir 6 mėnesių laisvės atėmimo bausmę. Papildomai 5 metams atimta teisė būti išrinktam ar paskirtam į visas valstybės ar savivaldybių institucijų ir įstaigų, įmonių ar nevalstybinių organizacijų renkamas ar skiriamas pareigas bei 8000 Eurų bauda.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-01-19 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2012–2016 m. kadencijos Seimo narys
3. ↑  Darbiečiai susijungė su leiboristais. Naujai partijai vadovaus Vytautas Gapšys, 2013-04-25
4. ↑  „Darbiečiai" pripažinti kaltais: V. Uspaskichas 4 m. sės į kalėjimą, V. Vonžutaitė kalės trumpiau (Delfi.lt, 2013 m. liepos 12 d. 12:24)
5. ↑
6. ↑


| Partijos politinės pareigos |
| --- |
| Prieš tai:**Viktoras Uspaskich** | **DP Leiboristai pirmininkas**2013 | Po to:**Loreta Graužinienė** |
| **Algirdas Ališauskas** |
| --- |
| Gimė | 1961 m. birželio 12 d. (62 metai)Kazlų Rūda |
| Sutuoktinis (-ė) | Asta Ališauskienė |
| Vaikai | Augmantė, Ąžuolas, Ainis-Kristoforas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kazlų Rūdos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 1993 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 
* 1983 m. Vilniaus pedagoginis universitetas,
* 1988 m. Vilniaus konservatorija

 |

**Algirdas Ališauskas** (g. 1961 m. birželio 12 d. Kazlų Rūdoje) – Lietuvos ir Kazlų Rūdos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1983 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, (matematikas), 1988 m. baigė Vilniaus konservatoriją, muzikos mokytojas, 1995 m. baigė Štutgarto aukštąją mokyklą, 2003 m. baigė Kauno technologijos universitetą, edukologijos magistras.

1992 m. Kazlų Rūdos estetinio lavinimo darželio – mokyklos, dirbančios pagal Valdorfo mokyklos modelį, direktorius, 2002–2007 m. Kazlų Rūdos pagrindinės mokyklos „Elma" direktorius, vėliau matematikos mokytojas. 2009 m. Kazlų Rūdos savivaldybės meras. Kauno Valdorfo mokyklos administratorius.

Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos Kazlų Rūdos skyriaus narys.2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narys.

Tarptautinės Valdorfo mokyklų asociacijos tarybos narys, Kazlų Rūdos bendruomenės pirmininkas.

Sutuoktinė Asta, vaikai Augmantė, Ąžuolas, Ainis-Kristoforas.

Šaltiniai
---------

1. 1 2  *Kazlų Rūdos mokyklos "Elma" istorija*. Nuoroda tikrinta 2021-06-18.
2. ↑  Kazlų Rūdos meras prašosi atleidžiamas. Delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2021-06-18.
3. ↑  Padirbtas parašas kainavo postą. Alfa.lt. Nuoroda tikrinta 2021-06-18.
4. ↑  2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
| **Vytautas Putna** |
| --- |
|  |
| Vytautas Putna |
| Gimė | 1893 m. kovo 31 d.Mackonys, Vilniaus apskritis |
| Mirė | 1937 m. birželio 12 d. (44 metai)Maskva, SSRS |
| Tautybė | lietuvis |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
| Order Czerwonego Sztandaru Order Czerwonego Sztandaru Order Czerwonego Sztandaru |
|  |
|  **Vikiteka** | Vytautas Putna |

**Vytautas Putna** (rus. *Витовт Казимирович Путна*, 1893 m. kovo 31 d. – 1937 m. birželio 12 d.) – lietuvių kilmės Tarybų Sąjungos karinis veikėjas, komkoras (1935 m.), karinis diplomatas. Sušaudytas represijų Tarybų Sąjungoje metu.

Biografija
----------

Gimė 1893 m. Mackonių kaime dab. Molėtų raj. valstiečio šeimoje. Rygoje baigė komercijos ir amatų mokyklą. 1913 m. buvo suimtas už revoliucinę propagandą.

1915 m. paimtas į Rusijos imperijos kariuomenę. Kovojo Pirmajame pasauliniame kare. 1917 m. baigė praporščikų mokyklą. Vėliau vadovavo batalionui, varė revoliucinę propagandą tarp 12-osios armijos kareivių.

1917 m. įstojo į RSDDP (bolševikų) partiją. 1918 m. įstojo į Raudonąją armiją. Nuo 1918 m. Vitebsko karinis komisaras.

1918 m. rugsėjo mėn. – 1919 m. gegužės mėn. 1-osios Smolensko (vėliau pervadintos į 26-ąją šaulių) divizijos komisaras, nuo 1919 m. gegužės mėn. – 228-ojo Karelijos pulko vadas, nuo 1919 m. liepos mėn. – šios divizijos 2-osios brigados vadas. Nuo 1919 m. gruodžio mėn. – divizijos viršininkas. Dalyvavo malšinant Kronštato sukilimą 1921 m. ir valstiečių sukilimus Volgos žemupyje.

Už veiklą Rusijos pilietiniame kare apdovanotas trimis Raudonosios Vėliavos ordinais – vienas 1920 m. (už nuopelnus kariaujant Rytų fronte), du – 1921 m. (vienas už nuopelnus Vakarų fronte, antras – už Kronštato sukilimo malšinimą).

1923 m. palaikė trockistų opoziciją.

1923 m. baigė Aukščiausiųjų vadų kursus Karo akademijoje. Nuo 1923 m. 2-osios Maskvos pėstininkų mokyklos viršininkas, po to dirbo Raudonosios armijos štabe, centrinėse valdybose, vadovavo korpusui.

1927–1931 m. dirbo kariniu atašė Japonijoje, Suomijoje, Vokietijoje.

1931–1934 m. korpuso vadas Primorjės kariuomenės grupėje Rusijos Tolimuosiuose Rytuose.

1934–1936 m. karinis atašė Didžiojoje Britanijoje.

1936 m. atšauktas į TSRS ir 1936 m. rugpjūčio 20 d. suimtas. Tardant kankintas. Prisipažino dalyvavęs antitarybiniame trockistiniame, kariniame – fašistiniame sąmoksle. 1937 m. birželio 11 d. TSRS Aukščiausiojo Teismo Ypatingosios komisijos (*Специальное присутствие Верховного суда СССР*) nutarimu kartu su Michailu Tuchačevskiu, J. Jakiru, Jeronimu Uborevičiumi nuteistas myriop ir naktį į birželio 12 d. sušaudytas. Reabilituotas kaip nekaltas 1957 m.

Nuorodos
--------

* Путна Витовт Казимирович
Gegužės 1 d. paradas Maskvoje, 1974 m.
**Tarptautinė darbo diena** švenčiama gegužės 1 d.

Tarptautinės darbininkų dienos istorija siekia 1886 m. Tų metų gegužės 1 d. Čikagos miesto policija malšino darbininkų demonstraciją, kurios metu darbininkai reikalavo sutrumpinti darbo laiką iki 8 valandų per dieną. Malšinant demonstraciją neapsieita be aukų. 1889 m. Paryžiaus 2-asis tarptautinis kongresas paskelbė gegužės 1-ąją viso pasaulio darbininkų solidarumo diena.

Lietuvoje
---------

Lietuvoje Gegužės 1-oji buvo švenčiama 1919-1929 m. kaip „Darbo žmonių ir tautų solidarumo šventė", turėjo nedarbo dienos statusą. Taip pat po pertraukos buvo švenčiama sovietų okupacijos metais, todėl atgavus nepriklausomybę, šventės atsisakyta. Ji vėl sugrąžinta 1996 metais. Organizatorių teigimu, dabar Tarptautinės darbininkų šventės metu siekiama atkreipti dėmesį į darbininkų teises, padėti bedarbiams įveikti skurdą, pasirūpinti darbininkų sauga ir sveikata.

Nuorodos
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Tarptautinė darbo diena** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

WikisourceWikisource
Puslapis Vikišaltiniuose:
***Darbo paliuosavimo šventė (Pirmoji gegužės)***

1. ↑  Lietuvos Ministro Pirmininko ir vidaus reikalų ministro Petro Leono bei Darbo ir socialinės apsaugos ministro Juozo Paknio 1919 m. balandžio 30 d. įsakymas dėl Darbo žmonių ir tautų solidarumo šventės. LCVA, F. 922, ap. 1, b. 42, l. 90.
2. ↑
3. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Yra kilę abejonių dėl šio straipsnio objekto reikšmingumo ir tinkamumo enciklopedijai.**Galima paieškoti straipsnio objekto aprašymų nepriklausomuose nuo jo patikimuose antriniuose šaltiniuose ir pasiremti jais straipsnyje. |

| **Česlovas Pečkys** |
| --- |
| Gimė | 1950 m. liepos 20 d.Kaune |
| Mirė | 2008 m. rugpjūčio 19 d. (58 metai)Kazlų Rūdoje |
| Sutuoktinis (-ė) | Danutė |
| Vaikai | Monika, Onutė, Antanas, Julija |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Kazlų Rūdos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 2001 m. Liberalų demokratų partija,
* Tvarka ir teisingumas

 |
|  |
| Alma mater | 1973 m. Lietuvos veterinarijos akademija |

**Česlovas Pečkys** (1950 m. liepos 20 d. Kaune – 2008 m. rugpjūčio 19 d. Kazlų Rūdoje) – Lietuvos ir Kazlų Rūdos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1957–1961 m. lankė Gudelių kaimo mokyklą, vėliau mokėsi Skriaudžių aštuonmetėje, 1968 m. baigė Veiverių vidurinę mokyklą. 1973 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, įgijo veterinarijos gydytojo specialybę.

1973 m. pagal paskyrimą – Žemės ūkio ministerijos Veterinarijos valdybos vyriausias veterinarijos gydytojas epizootologas. 1973–1974 m. tarnavo armijoje. 1974–1977 m. Bagotosios kolūkio veterinarijos gydytojas, 1977–1980 m. Kauno rajono „Pirmūnų" kolūkio, 1980–1992 m. Vinčų ir Kazlų Rūdos veterinarinių apylinkinių ligoninių vedėjas. 1992–2002 m. L. Mėdžiuvienės firmos „Čečeta" vyriausias veterinarijos gydytojas inspektorius, 2002–2007 m. Marijampolės valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos vyriausias veterinarijos gydytojas inspektorius Kazlų Rūdos savivaldybėje. Nuo 2007 m. Kazlų Rūdos savivaldybės meras.

2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Kazlų Rūdos skyriaus narys.

2003–2007 m. ir 2007–2008 m. Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narys.

Gudelių kaimo bendruomenės pirmininkas. Sutuoktinė Danutė, vaikai Monika, Onutė, Antanas, Julija.