recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Magmos židinys** (magmos kamera, magmos rezervuaras) - didelis išsilydžiusių uolienų (magmos) telkinys po žemės pluta. Šiame telkinyje susidaro labai didelis slėgis, kuris laikui bėgant gali suskaldyti aplinkines kietas uolienas, taip susikuriant išeigoms, per kurias magma kyla į paviršių, galiausiai išeidama į Žemės paviršių per ugnikalnio išsiveržimą. Dauguma ugnikalnių yra virš tokių magmos židinių.

Magmos židinius yra sudėtinga aptikti, todėl dauguma žinomų yra esantys geologiniu požiūriu negiliai plutoje - 1-11 km gylyje.

Magmos dinamika
---------------

Būdama mažiau tanki nei aplinkinės uolienos, magma kyla pro uolienose esančius plyšius. Nesant praeigos, magma susitelkia į vieną vietą, suformuodama magmos židinį. Iš apačios kylanti magma spaudžia židinio tūrį, taip didėjant slėgiui židinio viduje.

Magmai liekant židinyje ilgą laiką, ji gali stratifikuotis, t. y. susiluoksniuoti dėl mažesnio tankio komponentų kilimo į paviršių, ir tankesnių medžiagų grimzdimo žemyn. Taip pat gali pradėti vėsti, tada magmos komponentai, kurių lydymosi temperatūra yra aukštesnė, susikristalizuoja, ypatingai arčiau magmos rezervuaro kraštų, ir susidaro vėl tankesnės medžiagos masyvai, kurie taip pat grimsta žemyn (pvz. olivinas). Jeigu vėliau vyksta ugnikalnio išsiveržimas, toks susisluoksniavimas išlieka ir ugnikalnio išmetamose medžiagose. Pvz. Vezuvijaus 79 m. išsiveržimo nuosėdos sudarytos iš storo pemzos sluoksnio iš viršutinė magmos židinio dalies, padengto pemzos sluoksniu iš gilesnės židinio dalies.

Magmos židinyje besikristalizuojantys mineralai taip pat išskiria dujas (daugiausiai vandens garus), kurios buvo ištirpusios skystoje uolienų fazėje. Dujų išsiskyrimas dar labiau padidina židinio slėgį, kas gali sukelti ugnikalnio išsiveržimą. Taip pat padidina likusio lydalo klampumą (padidėja silikatų koncentracija duotam kiekiui). Vykstant tokiai stratifikacijai, dujos linkę telktis židinio viršutinio regiono magmoje, kuri tuo tarpu tampa klampesnė, kas gali sukelti galingesnį išsiveržimą nei būtų magmos židiniui nesusisluoksniavus.

Per išsiveržimą neišėjusi magma palengva atvėsta ir kristalizuojasi, suformuodama intruzinės uolienos masyvą, sudarytą iš granito bei gabro.

Dažnai ugnikalnis gali „turėti" kelis magmos židinius, vieną labai giliai po žeme, iš kurio kylanti magma papildo kitą arčiau viršūnės ugnikalnyje esantį mažesnį magmos židinį.

Magmos židinių buvimo vietas galima nustatyti seismologijos pagalba, kadangi žemės drebėjimų generuotos seisminės bangos per skystas uolienas sklinda mažesniu greičiu nei per kietas, tad pagal seisminių bangų matavimus galima apskaičiuoti magmos telkinius.

Ugnikalniui išsiveržus, magmos židinyje sumažėja, o aplinkinės uolienos sugriūva į jį. Jei išmetamas ypatingai didelis magmos kiekis, gali susmukti visas paviršius, taip susidarant kalderai.
| **Jonas Platūkis** |
| --- |
| Gimė | 1929 m. gegužės 13 d. (93 metai)Alytus |
|  |
| Veikla | chirurgas, partinis veikėjas |
| Partija | 1952 m. SSKP |
|  |
| Alma mater | 1952 m. Kauno medicinos institutas |

**Jonas Platūkis** (g. 1929 m. gegužės 13 d. Alytuje) – Lietuvos chirurgas, pedagogas, partinis veikėjas.

Biografija
----------

1952 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1955–1961 m. Kauno 3-osios ligoninės vyr. gydytojas. 1961–1980 m. dėstė Kauno medicinos institute, 1972–1974 m. fakultetinės chirurgijos katedros vedėjas, 1972 m. docentas. 1968 m. medicinos mokslų kandidatas. 1980–1989 m. LSSR sveikatos apsaugos ministras.

Nuo 1983 m. LSSR AT deputatas, nuo 1983 m. LKP CK narys.

Parašė mokslinių straipsnių apie neatidėliotiną chirurginę pagalbą, profilaktikos ir dispanserizacijos metodologiją, mokslo, mokymo ir gydymo centrų raidą Lietuvoje.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2014-03-11 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑   Archyvuota kopija 2013-01-20 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Mykolas Šuminas. *Jonas Platūkis*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 393-394

  


| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai:**Vytautas Antanas Kleiza** | **LSSR sveikatos apsaugos ministras**1980–1989 m. | Po to:**Antanas Vinkus** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Lietuvos fizinės geografijos žemėlapis
Ašmenos aukštuma Baltarusijoje
**Ašmenos aukštuma** (blrs. *Ашмянскае ўзвышша*) − aukštuma, kuri tęsiasi nuo Vilniaus iki Vakarų Berezinos upės Baltarusijoje.

Aukštuma priklauso Lietuvos − Baltarusijos priešpaskutinio apledėjimo akumuliuotų aukštumų sričiai (Baltarusijos aukštumoms), susidariusiai per priešpaskutinį apledėjimą ir gerokai pakeistai tarpledynmetyje ir paskutiniuoju ledynmečiu, kuomet jis neteko daubų ir ežerų, bei buvo išvagotas slėnių ir raguvų.

Šiaurėje ir vakaruose Ašmenos aukštuma ribojasi su Rytų Lietuvos žemumomis, pietvakariuose su *Lydos (Eišiškių) plynaukšte*. Jos aukštis siekia 180 m. Aukštumos dalis tarp Vilniaus ir Lietuvos − Baltarusijos sienos vadinama Medininkų aukštuma, kuri Vilnios ir Merkio aukštupių atskirta nuo *Buivydžių* (šiaurėje) ir *Poškonių* kalvyno (pietuose).

Aukščiausias taškas – *Milidovskajos kalnas*, Smurgainių rajone, prie *Milidovščinos* kaimo. Aukštis – 320 m virš jūros lygio.
**Magistralė** – daugialaidė linija, kuria persiunčiami duomenys, adresai ir komandos (valdymo signalai) tarp kompiuterio ir jo komponentų: procesoriaus, atminties, diskų įtaisų, Į/I įrenginių. Ja siunčiami duomenys bitų pavidalu (dvejetainiu kodu). Magistralės būna 8, 16, 32 ir 64 bitų.

Signalas, kurį siunčia vienas iš įrenginių, gali būti priimtas visų kitų prie magistralės prijungtų įtaisų. Dažniausiai magistralę sudaro daugybė komunikacijos linijų. Senesnės kompiuterių magistralės buvo paprasti elektros kabeliai su daugybe jungčių, tačiau dabar šis terminas apibrėžia bet kokius fizinius komponentus, naudojamus duomenims perduoti. Kompiuteryje būna daug įvairios paskirties magistralių, kurios užtikrina ryšį tarp skirtingų kompiuterio hierarchijos struktūros lygio komponenčių. Kitos magistralių rūšys: ISA, LPC, PCI, AGP, USB.

Šaltiniai
---------

1. 1 2 3  Enciklopedinis kompiuterijos žodynas / Valentina Dagienė, Gintautas Grigas, Tatjana Jevsikova; Matematikos ir informatikos institutas. – Vilnius : TEV, 2008
| **Jonas Radavičius** |
| --- |
| Radavičiai |
| herbas "Rudnica" |
| herbas "Rudnica" |
|  |
| Gimė | 1837 m.Kaltinėnų parapijoja, Milių viensėdys, netoli Varsėdžių |
| Mirė | 1897 m. gruodžio 26 d. (~60 metų) |

**Jonas Radavičius** (1837 m. – 1897 m. gruodžio 26 d.) – prelatas, kovotojas už lietuvybę carizmo priespaudos metais.

Biografija
----------

Gimė Kaltinėnų parapijoje, Milių viensėdyje, netoli Varsėdžių, katalikiškoje, pasiturinčių bajorų šeimoje. Mokėsi Kėdainiuose. Baigęs Šiaulių gimnaziją įstojo į Varnių kunigų seminariją, studijavo Peterburgo dvasinėje akademijoje, kurią baigus jam suteiktas teologijos magistro laipsnis.

1864 m. įšventintas į kunigus. 1864–1869 m. paskirtas Panevėžio gimnazijos kapeleonu. 1869–1885 m. klebonavo Smilgiuose. 1880 m. paskirtas Peterburgo dvasinės kolegijos asesoriumi, 1883 m. – kapitulos kanauninku, 1885 m. – prelatu ir Joniškio klebonu. Palaidotas Kaltinėnų kapinėse.

Prelatas J. Radavičius rėmė lietuvybę, surinko ir po savo mirties muziejui paliko gausią herbarijų ir mineralų kolekciją. Klebonaudamas Smilgiuose prisidėjo prie šios vietovės kraštovaizdžio gerinimo: jo rūpesčiu suremontuota bažnyčia, sutvarkytos kapinaitės, palaikė žemaitišką kultūrą.

Šaltiniai
---------

Adomas Dambrauskas-Jakštas, Juozas Tumas-Vaižgantas. Užgesę žiburiai / Biografijų ir nekrologų rinkinys. – Kaunas, 1930. – 260–266 psl.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Fabianizmas** – Didžiosios Britanijos reformistinės inteligentų *Fabijaus draugijos*, įkurtos Londone 1884 sausio 4 d. (pavadinta Romos karvedžio Fabijaus Kvinto Kunktatoro vardu), 1889 m. išleistos Fabian Essays – draugijos programos doktrina.

Skelbė municipalinio socializmo, laipsniško kapitalizmo peraugimo į socializmą teoriją, nepripažino klasių kovos, propagavo klasių bendradarbiavimą. Svarbų vaidmenį pertvarkant visuomenę, fabijiečiai skyrė valstybės reguliuojančioms funkcijoms. Todėl valstybė turi perimti daugelį gamybos priemonių ir plėtoti vartotojų kooperaciją. Tačiau svarbiausias vaidmuo atitenka savivaldybėms, tiesiogiai ir kasdien veikiančioms žmogaus gyvenimą. Fabijiečiai siekė Britanijoje plėtoti ekonominę pramoninę demokratiją ir savivaldą visose srityse. Nors fabijiečiai bandė atspindėti darbininkų interesus, jie patys darbininkus laikė pernelyg pasyviais.

1918 m. Fabijaus draugijos programos pagrindu buvo parengta ir priimta Didžiosios Britanijos Darbo partijos programa. Fabijaus draugijai priklausė S. ir B. Vebai, Dž. B. Šo, H. Dž. Velsas, Dž. Kolis, K. Hardis, Ramsis Makdonaldas ir kiti socialdemokratijos lyderiai.

Iki 1912 m. judėjimui vadovavo E. R. Peasas, vėliau G. D. Kolis. 1945 m. leiboristams laimėjus parlamento rinkimus, *Fabijaus draugija* parlamente turėjo 100 atstovų. 1945 m. draugijoje buvo apie 8400, 1950 m. per 4500 narių.

1952 m. priimta ir išleista nauja Antonio Kroslando redaguota programa – *New Fabian Essays*. 1990 m. *Fabijaus draugija* turėjo didelę įtaką modernizuojant LP. 1997 m. rinkimuose parlamento nariais tapo 200 draugijos narių, įskaitant Tonį Blerą, Robiną Kuką, Džeką Strou.
Haitiečių vudu altorius.
**Haitiečių vudu** – afroamerikietiška religija, vudu atšaka, kilusi iš Haičio. Religija išaugo iš Vakarų Afrikos atgabentų vergų papročių sinkretizmo su Romos katalikų tikėjimu.

Istorija
--------

Vudu pateko į Haitį XVI a. transatlantinės vergų prekybos laikais. Į Haitį vežti fonų, evių, jorubų ir kitų Vakarų Afrikos etninių grupių vergai, kurie išsaugojo savo religines tradicijas ir papročius. Vėliau šios tradicijos persipynė su Romos katalikų tikėjimu ir pradėjo formuoti dabartinį haitiečių vudu tikėjimą. Kuomet Haitis buvo Prancūzijos kolonija, 1685 m. karalius Liudvikas XIV išleido įsaką, kuriuo uždraudė viešai demonstruoti afrikiečių tikėjimus, o vergvaldžiai privalėjo savo vergus pakrikštyti. Po 1791 m. Haičio revoliucijos vudu praktikavimas saloje pradėjo populiarėti tarp saloje gyvenančių juodaodžių.

2003 m. vudu pripažinta oficialia religija. Tų pačių metų duomenimis, haitiečių vudu išpažino 2,1 % Haičio gyventojų, o dar didesnė dalis vudu praktikavo kartu su kitomis religijomis.

Ceremonijos
-----------

Haitiečių vudu garbina lao dvasias, kurios už joms suteiktas aukas tikinčiuosius apdovanojančios. Religinių apeigų metu mušami būgnai, šokama, dainuojama. Tikima, kad lao dvasia įsikūniją į apeigų dalyvį, jog galėtų priimti aukas (vaisius, gyvūnų kraują) ir bendrauti su kitais tikinčiaisiais. Vudu ceremonijų metu aukojamos ant vevių paliktos aukos.

Šaltiniai
---------

1. ↑  What is Haitian Voodoo?
2. ↑  Louisiana Law Review
3. ↑  CIA - World Factbook: Haiti Archyvuota kopija 2016-01-31 iš Wayback Machine projekto.
Palydovinė Gangos–Brahmaputros deltos nuotrauka
**Gangos–Brahmaputros delta** (*Gangos delta, Bengalijos delta, Sundarbanų delta*) – didelė upinė delta Pietų Azijoje, Bangladešo ir Indijos (Vakarų Bengalijos) teritorijose, Bengalijos įlankos pakrantėje. Ją sudaro dviejų didelių Azijos upių – Gangos ir Brahmaputros – žemupių protakų tinklas. Delta užima apie 106 000 km² ir yra didžiausia pasaulyje. Vakarinę deltos ribą žymi Hugli protaka, rytinę – Meghna.

Nuo iš šiaurės vakarų atitekančios Gangos link Bengalijos įlankos atsišakoja keletas didelių protakų – Hugli, Bhagyratnė, Kabadakas, Madhumatė. Netoli Pabnos pagrindinė Gangos vaga susilieja su iš šiaurės rytų atitekančia Brahmaputra (jos žemupys po santakos su Tysta vadinamas Džamuna). Bendri Gangos ir Brahmaputros vandenys vadinami Padma, o į juos iš rytų dar įsilieja Meghna. Tarp šių pagrindinių vagų gausu mažesnių protakų. Gangos–Brahmaputros deltą sudaro daugybė protakų, salų, pelkių, užliejamų lygumų.

Gangos–Brahmaputros delta yra vienas derlingiausių ir tankiausiai gyvenamų Pietų Azijos kraštų. Po potvynių nusėdančiose aliuvinėse dirvose gerai dera ryžiai, arbatmedžiai, džiutui naudojami augalai. Be to, daug gyventojų verčiasi žvejyba, žuvininkyste, gyvulininkyste. Negausi išlikusi pirmapradė gamta (mangrovės, džiunglių plotai) saugomi Sundarbanų nacionaliniame parke ir kitose saugomose teritorijose (Sundarbanai – UNESCO pasaulio paveldo objektas).

Deltoje gyvena >150 mln. gyventojų (dauguma Bangladešo žmonių). Gyvenimo sąlygos pavojingos dėl kasmetinių potvynių, kylančių per musonus. Taip pat pavojų kelia nuo jūros ateinantys ciklonai, kurie pakelia vandens lygį ir užlieja neaukštas salas (taip per 1970 m. Bholos cikloną deltoje žuvo daugiau nei 0,5 mln. žmonių). Dėl klimato kaitos kylantis vandenyno lygis taip pat kelia grėsmę užlieti deltą.

* Protakų žiotys Bengalijos įlankoje. Palydovinė nuotrauka
* Valtys Hugli protakoje
* Deltoje nuimamas ryžių derlius
* Viena iš gausybės protakų Sundarbanuose

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Gangas*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004
2. ↑  Where Is The Largest Delta In The World?, WorldAtlas



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Gangos–Brahmaputros delta** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Pasaulio rekordininkas – Japonijos greitasis maglev tipo traukinys, įsibėgėjo iki 603 km/val greičio.
**Maglev** (**mag**netinės **lev**itacijos traukinys) – geležinkelio keleivinio transporto tipas, naudojantis magnetinės levitacijos metodą, kuris leidžia traukiniui judėti neliečiant žemės. Įrangoje įtaisytais magnetais traukinys yra keliamas ir varomas. Tokiu būdu yra ženkliai sumažinama traukinio trintis ir pasiekiami labai dideli greičiai.

Šanchajaus maglev traukinys šiuo metu yra greičiausias komerciškai naudojamas traukinys, pasiekiantis 430 km/val. greitį. Traukinys kursuoja tarp Šanchajaus Pudongo tarptautinio oro uosto ir Pudongo rajono. 30,5 km ilgio maršrutą traukinys įveikia per 8 minutes.

1979 m. gruodžio 12 d. žmogaus nevaldomas „ML-500R" maglev traukinys Japonijoje pasiekė 504 km/val. greitį ir tokiu būdu pirmą kartą pasaulyje transporto priemonė viršijo 500 km/val. greitį.

Maglev tipo traukiniai juda patogiau ir tyliau nei kitos ratais varomos viešojo transporto rūšys. Tokio tipo traukiniai praktiškai nėra įtakojami oro sąlygų, o energijos kiekis, reikalingas traukinio judėjimui sukūrimui, nėra didelis, palyginus su sunaudojama energija. Šio tipo traukiniai yra pasiekę didžiausių antžeminių greičio rekordų – 2015 m. balandžio 21 d. 7 vagonų „Shinkansen L0" traukinys pasiekė 603 km/val. greitį. Vakuumo tuneliai teoriškai leistų šiems traukiniams pasiekti dar didesnį greitį, tačiau kol kas jie komerciniam naudojimui nėra sukurti.

Maglev traukiniai, palyginus su įprastais, yra ekonomiškai efektyvesni ir žymiai mažiau dėvisi. Tačiau maglev tipo traukinių sistemos sukūrimas vis dar yra brangesnis už įprastas sistemas.

Nepaisant dešimtmečiais vykstančių tyrimų ir plėtros darbų, pasaulyje komercinei veiklai naudojamos tik dvi maglev traukinių linijos. 2004 m. pradėtas naudoti Šanchajaus Pudongo tarptautinio oro uosto linijos traukinys, o 2005 m. Japonijoje atidaryta 8,9 km ilgio „Linimo" linija.

2016 m. planuojama atidaryti 6,1 km ilgio maglev traukinių liniją Pietų Korėjos sostinėje Seule.

Šaltiniai
---------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Maglev** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

1. ↑  What’s the world’s fastest passenger train?
2. ↑  Levitation System Archyvuota kopija 2013-09-27 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Japan’s maglev train breaks world speed record with 600km/h test run
4. ↑  It may look like a toy track but this is the future of train travel, says China. SUPER-MAGLEV could one day go up to 1,800MPH Archyvuota kopija 2014-05-21 iš Wayback Machine projekto.
5. ↑  Incheon maglev rail under construction
| **Hakim** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | savitaisis šautuvas |
| **Šalis** | Egiptas |
| **Sukurtas** | ~1955 |
| **Naudotojai** | Egipto armija |
| **Kalibras, mm** | 7,92 |
| **Šovinys, mm** | 7,92x57 mm Mauser |
| **Ilgis, mm** | 1214 |
| **Vamzdžio ilgis, mm** | 622 |
| **Taikymo tolis, m** | 700 |
| **Dėtuvė** | 10 |

**Hakim** – Egipto savitaisis šautuvas, sukurtas švediško Ag m/42 pagrindu.

Konstrukcija
------------

Hakimas yra nežymiai perdirbtas švediškas šautuvas. Gamybos licencija ir gamybinė įranga buvo parduota Egiptui. Šautuvą gamino 6 ir 7-ą dešimtmečius.

Šautuvas turi vamzdžio stabdį, kurio neturi jo pirmtakas Ag m/42, kadangi Hakim šautuve naudojamas galingesnis šovinys (7,92 mm, o ne 6,5 mm) duoda didesnę atatranką.

Šautuvas pertaisomas dujų vamzdeliu nukreiptų dujų srautui (ne tokio srauto stumiamam stūmokliui) stumiant spyną. Dujų sistemą galima paderinti specialiu įrankiu pareguliuojant vožtuvą, esantį dujų vamzdelio pradžioje. Panašią sistemą naudoja JAV M16 šautuvas, tik M16 šautuve dujų įtekėjimas į dujų nukreipimo sistemą yra nereguliuojamas. Spyna, kaip ir Ag m/42, kartoja SVT-38 konstrukciją (ji panaudota ir kituose vėlesniuose savitaisiuose šautuvuose – belgų FN49, tarybiniame SKS, prancūzų MAS56.

Šautuvo šovinių kalibras yra 8x57 mm, bet jis dar žinomas ir kaip 7,92x57 mm IS, 8x57 mm IS, 8x57 mm JS ar 8 mm Mauser. Dėtuvė dešimties šovinių, užtaisoma iš apkabų po 5 šovinius.
uoksas|
Šautuvas užvedamas dviem pirštais suėmus uokso dangtelį (šautuvas neturi spynos rankenėlės) ir stumiant jį pirmyn iki atsirems. Atleistas dangtelis grįžta ir tempia spynos rėmą, taip atrakindamas spyną. Kai dangtelis su spyna pasiekia galinę padėtį spyna atsikabina ir grįždama priekin įstumia šovinį į vamzdį ir vamzdį užrakina.
  
Iššaudžius visus šovinius spyna lieka atvira.

Naudojimas
----------

Hakim šautuvų buvo pagaminta apie 70 000. Juos vėliau pakeitė tarybiniai AK-47 automatai, o hakimai buvo palikti rezerve, sandėliuose. Šie šautuvai kartais matomi kai kuriuose Egipto policijos daliniuose.

Egipte *Hakim* šautuvas buvo perdarytas 7,62x39 mm šoviniui – tai karabinas *Rasheed*, kurių pagamino apie 8000.

Nuorodos
--------

* Hakim Operation and Maintenance Manual Archyvuota kopija 2011-05-16 iš Wayback Machine projekto.
* Jones R. (2005) The Hakim
* Egyptian Hakim Rifle

Video:

* Hakim
**Maglag** (rus. *Маглаг, Магаданский исправительно-трудовой лагерь*) – 1951–1956 m. SSRS „Dalstrojaus" lagerių sistemoje veikęs sunkiųjų darbų lageris, tiekęs kalinius darbams „Dalstrojaus" objektuose Magadane ir jo apylinkėse.

Literinis žymėjimas: АВ-1.

Valdybos vieta: Magadanas, Magadano sritis, Rusija.

Įsteigtas ne vėliau 1951 m. vasario 1 d. uždarytas 1956 m. birželio 13 d.

Kalinių skaičius: iki 13 700.

Darbų profilis: įvairūs darbai Magadano ir jo apylinkių įmonėse - statybos, žemės ūkio darbai, miško kirtimas, aptarnavimas, transportas.

Lagerinių punktų: apie 200.

Išnašos
-------

1. ↑  Žinynas *Sistema ispravitelno-trudovych lagerej v SSSR 1923-1960*. Maskva: Zvenja, 1998. *(Система исправительно-трудовых лагерей в СССР 1923—1960: Справочник / Общество «Мемориал». Гос. архив РФ. Сост. М. Б. Смирнов. Под ред. Н. Г. Охотина, А. Б. Рогинского. Москва: Звенья, 1998)*. ISBN 5-7870-0022-6.

Nuorodos
--------

Maglagas „Memorialo" duomenų bazėje
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Pachyrhizus erosus** |
| --- |
| Ropinė gumbapupė (*Pachyrhizus erosus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai  *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai  *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai  *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Pupiečiai  *( Fabales)* |
| Šeima: | Pupiniai  *( Fabaceae)* |
| Gentis: | Gumbapupė  *( Pachyrhizus)* |
| Rūšis: | Ropinė gumbapupė  *( Pachyrhizus erosus)* |

 |

**Ropinė gumbapupė** (*Pachyrhizus erosus*) – pupinių šeimos augalas, vertinamas dėl valgomų šakniagumbių. Augalas kilęs iš Meksikos, Centrinės Amerikos, vėliau įveistas Filipinuose, Rytų ir Pietryčių Azijoje.

Tai iki 4–5 m užaugantis vijoklinis augalas. Lapai stambūs, širdiški, žiedai melsvi. Šakniagumbiai išauga iki 2 m ilgio ir gali sverti net 20 kg. Dideli gumbai išauga tik ten, kur bent 9 mėnesius būdingi šilti orai, vidutinio klimato srityse išauga smulkesni. Šakniagumbio odelė geltona, popieriška, vidus traškus, konsistencija primena žalią bulvę ar kriaušę.

Ropinės gumbapupės šakniagumbiai dažniausiai valgomi žali, pagardinti druska, citrinos sultimis ar raudonaisiais pipirais. Taip pat dedami į sriubas, troškinius, yra garnyro dalis. Gali būti taip pat vaisinių salotų dalis. Visos kitos augalo dalys nuodingos, sėklose yra toksino rotenono, naudojamo insekticidų gamyboje.

Ropinė gumbapupė Meksikoje ir kitur Amerikoje vadinama isp. *jícama* (actekai vadina nah. *xīcamatl*), Azijoje indonez. *bengkuang*, kin. 豆薯, pinyin: *dòushǔ*, jap. 葛芋 = *kuzu-imo*, taj. มันแกว = *man-kaeo*.

* AugalasAugalas
* ŽiedasŽiedas
* PožymiaiPožymiai
* ŠakniagumbiaiŠakniagumbiai
Populiacijos kitimas 1961 - 2003 m. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **Haičio demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 9 035 536 (2009 m. apskaičiavimai) 
**Struktūra pagal amžių:**

* *0-14 m.:* 38,1 %
* *15-64 m.:* 58,5 %
* *65 m. ir vyresni:* 3,4 % (2009 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus mediana:**

* *bendras:* 20,2 m.
* *vyrų:* 19,8 m.
* *moterų:* 20,7 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,838 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 29,1 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,65 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -2,07 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 47 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** + 4,5 % (sparčiai didėja)

**Lyčių pasiskirstymas**:

* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,98 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,64 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,98 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 59,69 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**

* *bendra:* 60,78 m.
* *vyrų:* 59,13 m.
* *moterų:* 62,48 m. (2009 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:**

* *bendras:* 52,9 %
* *vyrų:* 54,8 %
* *moterų:* 51,2 % (2003 m. apsk.)

Šaltiniai
---------

* CŽV pasaulio faktų knyga: Haitis (angliškai) Archyvuota kopija 2016-01-31 iš Wayback Machine projekto.
| Kervėkštas |
| --- |
| **Ilgis** | 1,45 km |
| **Ištakos** | Pavailabys |
| **Žiotys** | Tramalkas |
| **Šalys** | Lietuva |

**Kervėkštas** – upelis pietryčių Žemaitijoje, pietvakarinėje Raseinių rajono savivaldybės teritorijos dalyje, kairysis Tramalko intakas.

Vandentakio kodas 16010755.

Geografija
----------

Ištakos yra Pavailabių kaimo pietrytinėje dalyje, 0,48 km į pietryčius nuo kelio Aleknai–Vailabai. Teka atvira vietove pietvakarių kryptimi, Vailabų kaime darydamas lankstą į šiaurę. Didžioji vagos dalis ištiesinta, paversta melioracijos kanalu, tik ties žiotimis išlikusi natūrali upelio kilpa. Į Tramalką įteka 1,6 km nuo jo žiočių, Vailabų centrinėje dalyje, 0,37 km į šiaurę nuo kaimo kryžkelės.

GyvenvietėsPavailabys, Vailabai.
Kultūros paveldas0,44 km į šiaurės rytus nuo upės ištakų yra rašytojo Simono Stanevičiaus sodyba-muziejus.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Lietuvos Respublikos upių ir tvenkinių klasifikatorius
2. ↑  Simono Stanevičiaus sodyba-memorialinis muziejus. – Kultūros vertybių registras, u. k. 532[neveikianti nuoroda]

Nuorodos
--------

* Gamtos katalogas
**Magnalis** (angl. *magnalium*) – aliuminio lydinys su magniu (1-13 % Mg) ir nedideliais kiekiais vario, nikelio ir alavo. Kai kurie variantai, skirti specialiam panaudojimui, gali turėti iki 50 % magnio, nors jų atsparumas korozijai prastas. Šie lydiniai naudojami inžinerijoje ir pirotechnikoje.

Savybės
-------

Lydiniai su mažai magnio (apie 5 %) pasižymi didesniu stipriu, didesniu koroziniu atsparumu ir mažesniu tankiu negu grynas aliuminis. Šiuos lydinius lengviau apdirbti ir suvirinti negu gryną aliuminį. Lydiniai su dideliais kiekiais magnio (apie 50 %) yra trapūs ir lengviau koroduojantys nei grynas aliuminis.

Panaudojimas
------------

Magnaliai su nedaug magnio yra brangesni už aliuminį, bet dėl didesnio stiprio, mažesnio tankio ir geresnio apdirbamumo naudojami orlaivių ir automobilių dalims gaminti.

Lydiniai su apie 50 % magnio trapūs ir lengvai koroduojantys, todėl inžinerijoje mažai kur tinkami. Tačiau paversti į miltelius jie yra degūs, atsparesni korozijai negu grynas magnis ir labiau reaguojantys negu grynas aliuminis, todėl naudojami pirotechnikoje kaip metalas kuras ir kibirkštims išgauti. Šio lydinio trapumas leidžia šio lydinio luitelius plaktuku sudaužyti į gabalėlius, kuriuos galima sumalti kavamale į miltelius, tinkamus pirotechnikai. Rutuliniu malūnu pramonėje magnalis į smulkius miltelius sumalamas per kelias valandas, o aliuminis – per kelias dienas. Magnalio milteliai dega su traškančiu garsu.

Magnalio milteliai yra efektyvesni už to paties smulkumo aliuminio miltelius. Su jais reikia elgtis taip pat atsargiai, kaip ir su magnio milteliais, pavojų kelia drėgmė, boro rūgštis, amonio junginiai.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Jones, Franklin D. (1954), *Engineering Encyclopedia*, **2**, Industrial Press, p. 782, ISBN 978-1-4067-0137-1
2. ↑  magnalium – Infoplease.com

Nuorodos
--------

* Making Magnalium
* Archyvuota kopija 2019-08-03 iš Wayback Machine projekto.
**Haičio socialdemokratų sąjunga** (PFSDH, kreolų k.: *Pati Fizyon Sosyal Demokrat Ayisyen*, pranc.: *Parti Fusion des Sociaux-Democrates Haitiens*) – Haičio Respublikos kairioji demokratinio socializmo politinė partija.

Įkūrimas
--------

Įkurta 2005 m. balandžio 22 – 23 d. Port o Prense vykusiame vykusiame *nacionalinės partijos AYITIKAPAB* , *Haičio demokratinio judėjimo nacionalinės partijos KONAKOM*, (Socialistų Internacionalo narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.) ir *Haičio revoliucinės progresyvios nacionalistų partijos PANPRA*, (Socialistų Internacionalo narė nuo 1991 m.) susivienijimo suvažiavime.

Suvažiavime dalyvavo Socialistų Internacionalo Generalinis sekretorius Lujis Ayala ir Haičio Ministras pirmininkas Žeraras Latortiu.

Ideologija
----------

Priimtoje „Principų deklaracijoje" sakoma, kad partija kuriama, siekiant sunaikinti senąją Haičio politinę sistemą, pasižymėjusią diktatūra, netolerancija, teisės negerbimu, korupcija ir užsienio jėgų kišimusi. Deklaruojami pagrindiniai socialdemokratijos principai – Laisvė, Socialinis teisingumas, Solidarumas, Žmogaus teisės, politinis ir ideologinis pliuralizmas.
Partijos lyderiu tapo buvęs KONACOM pirmininkas Viktoras Benua, partijos kandidatu prezidento rinkimuose – PANPRA įkūrėjas Seržas Žilis.

Nuorodos
--------

Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2020-08-11 iš Wayback Machine projekto.
| Ganitas |
| --- |
|  |
| Savybės |
| Kategorija | Mineralas, Oksidų klasė |
| Cheminė formulė | ZnAl2O4 |
| Identifikacija |
| Spalva | įvairi: tamsiai žalia, melsvai žalia, nuo mėlynos iki indigo, nuo geltonos iki rudos |
| Brėžis | pilkas |
| Kristalo sistema | paprastai oktaedrinė |
| Skalumas | neskalus |
| Lūžimai | kriaukliški |
| Kietumas pagalMoso skalę | 7,5-8,0 |
| Blizgesys | Stiklinis |
| Lūžio rodiklis | 1,79-1,80 |
| Specifinis tankis | 4,38-4,60 |

**Ganitas** (angl. *gahnite*) – ZnAl2O4, retas mineralas, priklausantis špinelio grupei. Kartais vadinamas *cinkiniu špineliu*.
Sudaro oktaedrinius kristalus, kurie gali būti žali, mėlyni, geltoni, rudi ar pilki. Dažnai susidaro kaip sfalerito kitimo produktas kintančių sulfidų kloduose, pvz. *Broken Hill* (Australija). Kitos radavietės yra Faliunas (Švedija), kur jis aptinkamas pegmatituose ir skarnose, *Charlemont* (Masačiusetsas), *Spruce Pine* (Šiaurės Karolina), *White Picacho* (Arizona) ir kitur.

Ganitas pirmą kartą aprašytas 1807 m. pagal radinius *Falu* kasykloje (Faliunas, Dalarna, Švedija) ir pavadintas vardu švedų chemiko *Johan Gottlieb Gahn* (1745–1818), kuris yra mangano atradėjas.

Nuorodos
--------

1. ↑   Mineral Handbook
2. 1 2   Mindat
3. ↑   Webmineral



|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Ganitas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
|  |
| --- |
| **Rusijos Federacijos Federalinė apsaugos tarnyba** |
| *Федеральная служба охраны Российской Федерации* |
|  |
| ***FSO herbas*** |
| **Bendroji informacija** |
| **Valstybė** | Rusija Rusijos Federacija |
| **Įkurta** | 1996 m. gegužės 27 d. |
| **Buvusi tarnyba** | Rusijos Federacijos Vyriausioji apsaugos valdyba |
| **Vadovybė** |
| **Vadovas** | Dmitrijus Kočnevas |
| **Tinklalapis** |
| www.fso.gov.ru |

  

**Rusijos Federacijos Federalinė apsaugos tarnyba** (rus. *Федеральная служба охраны Российской Федерации*, trumpinama ФСО) – Rusijos specialioji tarnyba, kurios paskirtis – Rusijos Prezidento bei Vyriausybės apsauga ir saugumas.

FSO ištakos siekia 1881 m. kai organizacijai buvo pavesta rasti caro Aleksandro II žudikus. Pasikėsinimas paakino sukurti atskirą tarnybą, kuri saugotų nuo galimų revoliucionierių bei jų išpuolių.

1881 m. rugsėjo 3 d. pirmuoju vadovu paskirtas generolas majoras P. A. Čevinas, kurio kandidatūrą Senatas patvirtino rugsėjo 16 d.

XX a.
-----

Rusijos Federacijos vadovybė FSO priskiria taip pat ir tokias funkcijas kaip žvalgyba bei kontražvalgyba. FSO dirba apie 40.000 tarnautojų.

Nuorodos
--------

* FSO svetainė **(**rus.**)**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

**Dieter Medicus** (g. 1929 m. gegužės 9 d. Berlin-Steglitz, Vokietija) – vokiečių teisininkas, teisėtyrininkas civilistas, Vokietijos prievolių teisės modernizacijos kūrėjas, Miuncheno universiteto (LMU) profesorius.

Biografija
----------

Gimė chemiko šeimoje. Nuo 1949 metų studijavo teisės mokslus Berlyno Humboldtų universitete, Viurcburge ir Miunsteryje. 1954 metais Miunsteryje išlaikė pirmąjį valstybinį teisės egzaminą, 1957 metais – antrąjį. Būdamas Max Kaser mokiniu Hamburge Medicus tyrinėjo savo disertacijoje 1956 metais (Miusnterio u.) bei 1962 metais habilitacijoje (*Id quod interest, Studien zum römischen Recht des Schadensersatzes*) Hamburge romėnų teisės klausimus.

Vėliau dėstė, nuo 1962 metų Kylio universiteto profesorius (1966 m. kviestas dėstyti Tiubingeno universitete), nuo 1969 m. Regensburgo universiteto, nuo 1978 m. iki 1994 m. LMU profesorius (iki kol tapo emeritas). Būdamas pensijoje iki 2008 m. buvo Vitenbergo universiteto prievolių teisės dėstytojas.

Literatūra
----------

* Maximilian Fuchs, *Dieter Medicus zum 80. Geburttag*, NJW 2009, 1400
* Volker Beuthien, *Dieter Medicus zum 75. Geburtstag*, NJW 2004, 1642.
Kerčės pusiasalio žemėlapis
Hronio kalnas
**Kerčės pusiasalis** (ukr. *Керченський півострів*) – rytinė Krymo pusiasalio dalis. Kerčės sąsiauris skiria pusiasalį nuo Tamanės pusiasalio.

Kerčės pusiasalį šiaurinėje dalyje skalauja Azovo jūra, vakarinėje dalyje − Azovo jūros įlanka Sivašas, rytuose − Kerčės sąsiauris, o pietuose − Juodoji jūra. Per Kerčės sąsiaurį nutiestas Krymo tiltas. Vakarinėje dalyje Kerčės pusiasalis su likusia Krymo dalimi jungiasi 17 km pločio Akmanaisko sąsmauka.

Pusiasalio ilgis iš vakarų į rytus yra apie 90 km, o iš šiaurės į pietus nuo 17 iki 50 km, plotas − 3000 km². Aukščiausias taškas − Hronio kalnas (175 m). Susidaręs iš klinties, smiltainio, molio. Yra purvo vulkanų, ežerų. Vyrauja vidutinių platumų klimatas. Auginami javai, vynmedžiai, vilnamedžiai. Kasama geležies rūda, gipsas, klintis. Didžiausias miestas ir uostas – Kerčė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  *Kerčės pusiasalis*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006

Nuorodos
--------

* Kerčės įlanka (rusų k.)
| ***Dieve, palaimink Ameriką*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | God Bless America |
| Kilmės šalis |  JAV |
| Režisierius | Bobcat Goldthwait |
| Scenaristas (-ai) | Bobcat Goldthwait |
| Kompozitorius | Matt Kollar |
| Vaidina | Joel Murray  Tara Lynne Barr  Mackenzie Brooke Smith  Melinda Page Hamilton |
| Metai | 2011 |
| Žanras | Drama, komedija |
| Trukmė | 105 min. |
| Kalba | anglų |
| **IMDb įrašas** |

**Dieve, palaimink Ameriką** (angl. *God Bless America*) – JAV 2011 metais sukurtas juodojo humoro ir satyros filmas, pašiepiantis šių dienų vartotojiškumą ir televizijos kultą.

Filmas debiutavo 2011 metų Toronto filmų festivalyje.

Aktoriai
--------

*Aktorius – vaidmuo*
* Joel Murray – Frenkas Murdochas
* Tara Lynne Barr – Roksana „Roksi" Harmon
* Mackenzie Brooke Smith – Ava
* Melinda Page Hamilton – Alison
* Rich McDonald – Bradas
* Regan Burns – Maiklas Fuleris

Santrauka
---------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Frankas prarado darbą, kaimynų vaikas už sienos nuolat triukšmauja, vesdamas jį iš proto, žmona gyvena su kitu, o duktė jo nekenčia ir visaip stengiasi išvengti savaitgalių su tėčiu. Galiausiai dar jo gydytojas praneša, kad Frenko galvoje auglys. Frenkas ištisas dienas žiūri realybės šou transliacijas, kol galiausiai, nusprendęs kad neturi ko prarasti, ryžtasi apvalyti visuomenę.

Auka jis pasirenka paauglę Kloją, apie kurios šeimą rodomas realybės šou. Frenkas nesislapstydamas užpuola merginą prie mokyklos ir bando padegti ją automobilyje, tačiau, tai nepavykus, tiesiog nušauna. Tada nuvažiuoja į motelį, kur, išsinuomojęs kambarį, ketina nusišauti. Tačiau paskutinę akimirką į duris pasibeldžia Roksana – mergina iš tos pačios mokyklos, kuri viską matė. Ji taip pat nekentė Klojės ir kalba apie Frenką kaip apie didvyrį. Pamačiusi, ką šis ketina daryti, Roksana jį atkalba ir pasiūlo tęsti „visuomenės valymą" nužudant Klojės tėvus. Frenkas nori atsikratyti mergina, tačiau šiai pasakius esant iš prastos šeimos ir patyrusiai patėvio prievartą, sutinka pasiimti kartu. Roksana lieka mašinoje prie Klojės tėvų namų, tuo tarpu Frenkas įsiveržia į vidų. Jam pavyksta nušauti Klojės tėvą, tačiau motinai pavyksta pabėgti, kol tarpduryje ją peiliu nužudo Roksana.

Taip jiedu tampa po Ameriką keliaujančiais žudikais, kurių aukomis tampa kino teatre triukšmingai besielgiantys paaugliai, įkyrus televizijos komentatorius ir kiti.

Netrukus Frenkas sužino, kad gydytojas apsiriko su diagnoze ir jis neturi auglio, o Roksana iš tiesų yra iš normalios šeimos pabėgusi mergina, kurios ieško tėvai. Frenkas išvaro ją į namus, o pats ruošiasi paskutiniam išpuoliui per tiesioginę realybės šou transliaciją.

Atsiliepimai
------------

Interneto tinklalapis Rotten Tomatoes filmą įvertino 67%  teigiamų recenzijų.

Apdovanojimai
-------------

### Tarptautinis Toronto filmų festivalis

**Golden Trailer** kategorija – nominacija

### Golden Trailer apdovanojimai

**Žiūrovų pasirinkimas** – 3 vieta

Šaltiniai
---------

1. ↑  „God Bless America (2012)". *Rotten Tomatoes*. Nuoroda tikrinta August 26, 2012.
ThumbThumb
**Baudžiamoji teisėtyra** (baudžiamosios teisės mokslas, baudžiamoji jurisprudencija) – mokslas apie baudžiamąją teisę; teisėtyros šaka.

Pošakiai
--------

* **Baudžiamosios teisės teorija** tiria baudžiamosios teisės institutų bendruosius ypatumus ir dėsningumus, taip pat terminiją, teisines teorijas bei principus
* **Baudžiamosios teisės istorija**
* **Lyginamoji baudžiamoji teisėtyra**, lyginamoji baudžiamoji teisėtyra tiria užsienio valstybių, taip pat įvairių teisinių sistemų, teisės šeimų baudžiamąją teisę; lyginamosios teisėtyros šaka
* **Baudžiamosios teisės filosofija**
* **Baudžiamosios teisės sociologija** tiria baudžiamosios teisės sąveiką su kitomis teisės šakomis, taip pat sąveiką su socialinėmis normomis teisinėje ir socialinėje sistemoje (visuomenėje), baudžiamųjų normų veiksmingumą ir kt.

Baudžiamoji teisėtyra Lietuvoje
-------------------------------

Baudžiamosios teisės mokslo ir dėstymo Lietuvoje pradžia – 1804 m. kai Vilniaus universiteto tarybos išrinktas italų teisėtyrininkas Aloyzas Liudvikas Kapelis (1777–1838) Vilniaus universitete pradėjo dėstyti baudžiamąją teisę. 1922 metais Kaune įkurto universiteto Teisių fakultete veikė Baudžiamosios teisės katedra, vėliau – Baudžiamosios teisės ir baudžiamojo proceso katedra. 1977 metais padalinus VU TF Baudžiamosios teisės ir baudžiamojo proceso katedrą, pradėjo veikti Baudžiamosios teisės katedra ir Kriminalistikos ir baudžiamojo proceso katedra.

Vėliau Vilniuje taip pat įkurta TSRS VRM Minsko aukštosios mokyklos Vilniaus fakulteto Baudžiamosios teisės ir proceso katedra, po to – Lietuvos policijos akademijos, Lietuvos teisės akademijos, Lietuvos teisės universiteto, Mykolo Romerio universiteto Baudžiamosios teisės katedros.

Lietuvoje baudžiamosios teisės mokslas plėtojamas universitetuose. Kaip mokslo tyrimų ir dėstymo padaliniai išskirtinos:

* VU Teisės fakultetete – Baudžiamosios teisės katedra
* Mykolo Romerio universiteto Teisės fakultete – Baudžiamosios teisės katedra
* Teisės instituto Baudžiamosios justicijos skyrius.

Lietuvos baudžiamosios teisės teisėtyrininkai (teisės profesoriai) VU TF – Vladas Pavilonis (1932–2003), MRU TF – Justinas Sigitas Pečkaitis (g. 1946), Vytautas Piesliakas (g. 1953) ir kiti.

Literatūra
----------

1. Armanas Abramavičius, Čepas A. Drakšienė A. Nocius J. Vladas Pavilonis, Jonas Prapiestis, Gintaras Švedas. Baudžiamoji teisė. Eugrimas. Vilnius, 1998 (ir kiti vėlesni leidimai).
2. Piesliakas V. Lietuvos baudžiamoji teisė. Pirmoji knyga. Justitia. Vilnius, 2006.
3. Piesliakas V. Lietuvos baudžiamoji teisė. Antroji knyga. Justitia. Vilnius, 2008.

Nuorodos, šaltiniai
-------------------

* VU TF BT katedros svetainė
* MRU TF BT katedros svetainė[neveikianti nuoroda]
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 27°43′17″ š. pl. 85°21′43″ r. ilg.﻿ / ﻿27.72139°š. pl. 85.36194°r. ilg.﻿ / 27.72139; 85.36194

Baudhanathas
**Baudhanathas** (nep. बौद्धनाथ  = *Bauddhanāth*, tibet. བྱ་རུང་ཁ་ཤོར།  = *bya rung kha shor*) – budistinė stūpa, esanti Nepale, Katmandu miesto Baudhanatho rajone, 11 km nuo miesto centro. Tai viena didžiausių pasaulio stūpų ir svarbus budizmo piligrimystės bei dvasinis centras. Aukštis – 36 m.

Baudhanatho stūpa pastatyta ~VI a. svarbiame kelyje tarp Tibeto ir Indijos. Apie stūpos pastatymą tibetiečiai sukūrę daug įvairių sakmių. Pasak vienos jų, stūpą pastatę 4 Dzjadzimos vaikai – Tadzibu, Phagdzibu, Khjidzibu ir Dzjaidzibu – visi paprasti prekeiviai. Po jų keleto metų uolios statybos į stūpą nusileidusios bodhisatvos, o stūpos statytojai atgimę didžiais budizmo mokytojais bei globėjais. Tuo tarpu, statybose padėję gyvuliai atgimę į budizmo priešus.

Baudhnantho stūpa išdėstyta mandalos pavidalo erdvėje. Apskritas pagrindas išreiškia žemę, stūpos puskupolis – vandenį, bokštelis su 13 pakopų link nirvanos – ugnį, skėtis – orą, o pati smailė – dangų. Stūpa iš viršaus žemyn leidžiasi terasomis, ant kurių įrengtos mažesnės stūpos. Statinį juosia siena, per kurios visą ilgį išdėstyti maldos malūnėliai. Stūpos apylinkėse įsikūrę daug Tibeto budizmo vienuolynų, priklausančių įvairiomis mokykloms, taip pat apeiginių reikmenų, suvenyrų parduotuvės.

Baudhanathas kartu su kitais religiniais Katmandu slėnio objektais 1979 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Šventovė smarkiai nukentėjo per 2015 m. žemės drebėjimą, bet vėliau atstatyta.

* Stūpos viršūnėStūpos viršūnė
* Maldų vėliavėlėsMaldų vėliavėlės
* Maldų malūnėliaiMaldų malūnėliai
* Baudhnathas saulėlaidojBaudhnathas saulėlaidoj

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Ž • A • R Pasaulio paveldo objektai Nepale |
| --- |
|  |
| 
Katmandu slėnis (Durbaro aikštė, Patanas, Bhaktapuras, Svajambhunato ir Boudhanato stupos, Pašupatinatas) (1979) · Sagarmatos nacionalinis parkas (1979) · Čitvano nacionalinis parkas (1984) · Lumbinis – Viešpaties Budos gimimo vieta (1997) | Nepalo vėliavaNepalo vėliava |

 |
| **John Philip Jacob Elkann** |
| --- |
|  |
| John Elkann 2014 m. |
| Gimė | 1976 m. balandžio 1 d. (47 metai)Niujorkas, JAV Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Sutuoktinis (-ė) | Lavinia Borromeo |
| Vaikai | 3 |
|  |
| Pareigos | Fiat Chrysler Automobiles pirmininkasExor pirmininkas ir vadovasFerrari pirmininkas |
|  |
| Išsilavinimas | Turino politechnikos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | John Elkann |

**Džonas Filipas Džeikobas Elkanas** (*John Philip Jacob Elkann*, g. 1976 m. balandžio 1 d.) – JAV ir italų kilmės verslininkas, įmonių „Fiat Chrysler Automobiles", „EXOR" ir „Ferrari" vadovas. Italas yra kilęs iš Italijos verslininkų Agnelli šeimos, jo senelis buvo Gianni Agnelli (turtingiausias žmogus šiuolaikinėje Italijoje).

D. Elkanas gimė JAV italų šeimoje. Vidurinę mokyklą D. Elkanas lankė JK ir Brazilijoje. Aukštąjį mokslą italas baigė Turino politechnikos mokslų universitete.

Pradėjęs dirbti versle D. Elkanas persikėlė gyventi į Turiną, norėdamas būti arčiau giminių ir šeimos.

2003 m. verslininkas pradėjo dirbti „EXOR" kompanijoje, taip pat prisijungė prie „FIAT" grupės.

Po senelio Gianni Agnelli ir prosenelio Umberto Agnelli mirčių 2003 ir 2004 m. D. Elkanas tapo „FIAT" ir „Giovanni Agnelli Sapaz" korporacijų viceprezidentu. 2010 m. italas pradėjo vadovauti „Fiat S.p. A." (dabar „Fiat Chrysler Automobiles"). 2011 m. D. Elkanas buvo paskirtas „EXOR" vadovu ir tarybos pirmininku.

2018 m. liepą jis tapo „Ferrari" vadovu, kai dėl sveikatos problemų pasitraukė Sergio Marchionne. Pastarasis 2018 m. liepos 25 d. dėl sveikatos komplikacijų mirė.

Šaltiniai
---------

1. ↑  THE WOMAN WHO WANTED THE SECRETS
2. ↑  E' morto Sergio Marchionne, l’uomo che cambiò il destino della Fiat. Elkann: „Per sempre riconoscenti"
| **Marcė Katiliūtė** |
| --- |
| Gimė | 1912 m. balandžio 24 d.Ivoškiai, Joniškio raj. |
| Mirė | 1937 m. balandžio 5 d. (24 metai)Kaunas |
| Palaidotas (-a) | Petrašiūnų kapinėse |
|  |
| Veikla | grafikė, tapytoja, knygų iliustratorė |

**Marcė Katiliūtė** (1912 m. balandžio 24 d. Ivoškiuose, Joniškio raj. – 1937 m. balandžio 5 d. Kaune) – Lietuvos grafikė, tapytoja, knygų iliustratorė.

Biografija
----------

1929–1935 m. Kauno meno mokykloje studijavo grafiką, o nuo ketvirtojo kurso – dar ir tapybą. 1937 m. dirbo konservatore M.K.Čiurlionio meno muziejuje Kaune. Gyveno iš atsitiktinių užsakymų, dirbo Palangos progimnazijos mokytoja.

Jautrios sielos menininkė savo valia pasitraukė iš gyvenimo, nesulaukusi nė 25 metų. Šiandien sunku pasakyti, kas nulėmė tokį desperatišką jos žingsnį: valdžios sprendimas neskirti stipendijos studijoms Prancūzijoje, skeptiškas visuomenės požiūris į moteris menininkes ar nelaiminga meilė.

Palaidota Petrašiūnų kapinėse. 1972 m. pastatytas antkapinis paminklas (skulpt. Juozas Kėdainis).

Kūryba
------

Paliko apie 500 darbų: lino raižinių, eskizų, piešinių, paveikslų. Sukūrė iliustracijų knygoms: V. Tamulaičio „Kiškelio užrašai", Petro Cvirkos „Napalys bailys" (1936 m.), Ievos Simonaitytės „Aukštųjų Šimonių likimas" (1936 m.) ir kt. Vertingiausi kūriniai: lino raižiniai „Motina" (1935 m.), „Ties medžiu", „Urtė" (1936 m.), „Bulves skuta", „Autoportretas" ir kt.

1937 m. pasaulinėje parodoje Paryžiuje geriausieji jos grafikos darbai apdovanoti aukso medaliu (po mirties). 1940 m. Kaune buvo surengta personalinė M. Katiliūtės darbų paroda.

Apie dailininkės kūrybą ir gyvenimą išleistos knygos:

* Parodos katalogas, 1940.
* M. Katiliūtė: reprodukcijų rinkinys, 1957.
* Akvilės Mikėnaitės monografija „Marcė Katiliūtė", 1963.
* Juozo Brazausko monografija „Dailininkė Marcė Katiliūtė". – Kaunas, 2006. – 156 p. – ISBN 9955-434-17-1

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2022-01-27 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  Nežinomas grafikės Marcės Katiliūtės kūrinys // XXI amžius, Nr. 68 (1565), 2007 m. rugsėjo 12 d.

Nuorodos
--------

* M. Katiliūtės muziejus Joniškyje
* M. Katiliūtės paroda „Laiptų" galerijoje Archyvuota kopija 2005-12-26 iš Wayback Machine projekto.
Itališko elektrinio greitojo traukinio ETR300 Settebello variklinis vagonasItališko elektrinio greitojo traukinio ETR300 *Settebello* variklinis vagonas
**Variklinis vagonas** (angl. *power car*, rus. *моторный вагон*) – vagonas, kuriame įrengtas traukos variklis (garo, dyzelinis ar elektros) arba automotrisė. Toks vagonas atlieka dvejopas funkcijas – tiek paprasto vagono (keleivių ar krovinių pervežimas), tiek lokomotyvo (traukinio varymas). Varikliniai vagonai (ne automotrisės) paprastai yra naudojami kaip traukinių dalys. 

Varikliniai vagonai būdingi geležinkeliams (įskaitant metro traukinius) ir tramvajams. Anglišku terminu angl. *power car* vadinami ir lokomotyvai, kurie savo forma estetiškai ir aerodinamiškai suderinti su likusiu traukiniu.

Beveik visi greitieji traukiniai naudoja variklinius vagonus, dažnai – abiejuose galuose. Pvz. JAV kompanijos „Amtrak" traukiniai *Acela* (gaminami Kanados kompanijos „Bombardier") sudaryti iš 6 keleivinių vagonų ir dviejų variklinių vagonų galuose. 

* Traukinio Acela Express variklinis vagonasTraukinio Acela Express variklinis vagonas
* Vieno iš Amtrak traukinių variklinis vagonasVieno iš Amtrak traukinių variklinis vagonas
* Australijos Cityrail V-Set traukinio variklinis vagonas DJM 8113Australijos Cityrail V-Set traukinio variklinis vagonas DJM 8113
* Traukinys  ET 56 (Vokietija, Heilbronas), 1952 m. gamybos, 1970 m. nuotrauka.Traukinys ET 56 (Vokietija, Heilbronas), 1952 m. gamybos, 1970 m. nuotrauka.
* „Midland Mainline" geležinkelio kompanijos variklinis vagonas (Londonas)„Midland Mainline" geležinkelio kompanijos variklinis vagonas (Londonas)

Nuorodos
--------

1. ↑  Aiškinamasis geležinkelių transporto terminų žodynas: terminai lietuvių, anglų, vokiečių ir rusų kalbomis / Nijolė Juškaitė, Stasys Keinys, Kazys Sakalauskas; Vilniaus Gedimino technikos universitetas, AB „Lietuvos geležinkeliai". – Vilnius: „Lietuvos geležinkeliai", 2006