recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Povilas Vadopalas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1945 m. liepos 25 d. (78 metai)Aukštuoliuose, Krinčino valsčius |
| Sutuoktinis (-ė) | Valentina |
| Vaikai | Robertas |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Panevėžio miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis;
* 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partija.

 |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Leningrado politechnikos institutas |

**Povilas Vadopalas** (g. 1945 m. liepos 25 d. Aukštuoliuose, Krinčino valsčius.) – Lietuvos ir Panevėžio miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

Lankė Daniliškių pradžios mokyklą, Karsakiškio septynmetę mokyklą, Krinčino aštuonmetę mokyklą, 1964 m. baigė Pasvalio vidurinę mokyklą. 1972 m. baigė Leningrado politechnikos institutą, radijo inžinierius.

1960 m. Ličiūnų klubo skaityklos vedėjas, Pasvalio ir Biržų statybos organizacijų darbininkas, 1964–1967 m. tarnavo TSRS kariuomenėje. 1967–1968 m. Rygos Elektros montavimo tresto Įrangos gamybos ir montavimo valdybos elektrikas. 1968–1974 m. Leningrado Optikos mechanikos gamyklos staklių operatorius, TSRS Mokslų akademijos A. Jofės fizikos technikos instituto elementariųjų dalelių greitintuvo valdymo tarnybos inžinierius. 1974 m. nuteistas 10 metų, dirbo metalo gamyklos brigadininku, vyr. mechaniko pavaduotoju, tarybinio ūkio sanitaru, felčeriu, veterinarijos gydytoju. 1982–1991 m. grįžęs į Lietuvą dirbo Kupiškio rajono Antazavės kolūkio statybininku. 1991–1998 m. individualios įmonės savininkas, nuo 1998 m. AB „Tulpė" rinkodaros direktorius. 2000–2007 m. Seimo nario padėjėjas, 2007–2008 m. Panevėžio miesto savivaldybės mero pavaduotojas, 2008–2010 m. ir 2011 m. Panevėžio meras. Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio skyriaus narys, nuo 1999 m. LSDP tarybos narys, Panevėžio skyriaus pirmininkas.

2000–2003 m. 2003–2007 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos sveikuolių sąjungos viceprezidentas, sveikos gyvensenos darbo grupės pirmininko pavaduotojas, klubo „Atgaiva" ir sporto veteranų klubo „Rambynas" narys..

Žmona Valentina, sūnus Robertas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2012-06-02 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos socialdemokratų partija - Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2013-11-03 iš Wayback Machine projekto.
| **Gintautas Gegužinskas** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1961 m. gruodžio 21 d. (61 metai)Garliavoje, Kauno rajonas |
| Sutuoktinis (-ė) | Vitalija |
| Vaikai | Gintarė, Vilija |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Pasvalio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 1984 m. Lietuvos komunistų partija;
* 1996 m. Tėvynės sąjunga.

 |
|  |
| Alma mater | Lietuvos žemės ūkio akademija |

**Gintautas Gegužinskas** (g. 1961 m. gruodžio 21 d. Garliavoje, Kauno rajonas) – Lietuvos ir Pasvalio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1968–1979 m. mokėsi Garliavos 1-oje vidurinėje mokykloje, 1984 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultetą ir įgijo mokslinio agronomo specialybę. 2004 m. baigė Mykolo Romerio universitetą, teisės magistras.

1984 m. Pasvalio rajono Joniškėlio tarybinio ūkio – technikumo vyriausiasis agronomas. Nuo 1984 m. lapkričio mėn. iki 1989 m. Pasvalio rajono komjaunimo komiteto pirmasis sekretorius. 1990–1995 m. Pasvalio miesto meras, 1995–2000 m. ir nuo 2003 m. Pasvalio rajono savivaldybės meras. 2000–2003 m. Pasvalio darbo biržos direktoriaus pavaduotojas.

1990–1995 m. Pasvalio rajono tarybos deputatas, 1995–2023 m. Pasvalio rajono savivaldybės tarybos narys.

1984–1989 m. Lietuvos Komunistų partijos narys. Pradėjus kurtis Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio grupei Pasvalio rajone, įsitraukė į jos veiklą. Nuo 1996 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai), Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narys.

Pasvalio Rotary klubo narys. Žmona Vitalija, dukros Gintarė (g. 1982 m.) ir Vilija (g. 1985 m.)

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
| **Česlovas Mikutis** |
| --- |
| Gimė | 1942 m. vasario 24 d. (81 metai)Judrėnai, Kvėdarnos valsčius |
|  |
| Veikla | choro dirigentas ir pedagogas |

**Česlovas Mikutis** (g. 1942 m. vasario 24 d. Judrėnuose, Kvėdarnos valsčiuje) – choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija
----------

1959 m. baigęs Judrėnų vidurinę mokyklą, 1960–1967 m. su pertrauka (1962–1965 m. tarnavo sovietinėje armijoje) choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos technikume (dėst. D. Einikienė). Technikumą baigęs su pagyrimu, 1969–1974 m. choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. A. Petrausko klasė).

1967–1970 m. Plungės 3-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, miesto berniukų choro ir vokalinių ansamblių vadovas. 1970–1974 m. Plun gės rajoninių kultūros namų direktorius ir mišriojo choro dirigentas. Jo vadovaujami kolektyvai dalyvavo koncertuose, Plungės rajono ir respublikinėse dainų šventėse.

1974–1978 m. Klaipėdos pedagoginės mokyklos muzikos dėstytojas, 1978–1992 m. Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos ikimokyklinio fakulteto vyr. dėstytojas.

Nuo 1976 m. šio fakulteto merginų choro chormeisteris, nuo 1982 m. choro meno vadovas ir dirigentas. Merginas išmokė daug lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių, nemažai koncertavo, dalyvavo Klaipėdos miesto dainų šventėse ir kituose renginiuose, taip pat respublikinėse ir Baltijos respublikų studentų dainų šventėse „Gaudeamus" Vilniuje, Rygoje, Taline ir Tartu, respublikinėse studentų dainų šventėse ir moterų bei vyrų chorų sąskrydžiuose Šiauliuose. 1977 m. II ir 1987 m. VII Stasio Šimkaus chorų konkursuose merginų choras laimėjo antrąsias vietas, o 1987 m. respublikiniame konkurse „Dainuoja darbo Lietuva" chorui pripažinta trečioji vieta.

Nuo 1992 m. Klaipėdos universiteto Pedagogikos fakulteto Meno pedagogikos katedros vyr. asistentas ir merginų choro dirigentas (talkina J. Eivienė). Merginų choras parengtas 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje bei 1995 m. Baltijos studentų dainų šventei „Gaudeamus-XII" Tartu (Estija), taip pat dalyvauja koncertuose ir Klaipėdos miesto dainų šventėse.

Č. Mikutis vadovavo įvairiems uostamiesčio vokaliniams ansambliams. Su Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos ikimokyklinio fakulteto merginų vokalinių ansambliu 1981 m. respublikiniame „Sidabrinių balsų" konkurse laimėjo antrąją vietą. Pedagogas dirigavo Plungės rajono ir Klaipėdos miesto dainų šventėse. Jo brolis Petras Mikutis taip pat chorvedys profesionalas. Gyvena ir dirba Klaipėdoje.

Šaltiniai
---------

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999 m.
| **Elvyra Valerija Lapukienė** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1942 m. gruodžio 24 d.Želviuose, Darbėnų valsčius |
| Mirė | 2018 m. liepos 14 d. (75 metai)Plungėje |
| Sutuoktinis (-ė) | Antanas Lapukas |
| Vaikai | Monika |
|  |
| Veikla | pedagogė, Lietuvos ir Plungės rajono savivaldybės politinė ir visuomenės veikėja |
| Partija | 1993 m. Tėvynės sąjunga |
|  |
| Alma mater | 1972 m. Vilniaus universitetas |

**Elvyra Valerija Lapukienė** (1942 m. gruodžio 24 d. – 2018 m. liepos 14 d.) – pedagogė, Lietuvos ir Plungės rajono savivaldybės politinė ir visuomenės veikėja.

Biografija
----------

Gimė 8 vaikų šeimoje. 1945 m. šeima buvo priversta persikelti į Klaipėdos raj. Šaipių kaimą. Klaipėdos rajone baigė pradinę ir septynmetę mokyklas, 1961 m. baigė Klaipėdos 5-ąją vidurinę mokyklą. 1972 m. baigė Vilniaus universiteto neakivaizdinį skyrių ir įgijo rusų kalbos ir literatūros filologo specialybę

1961–1972 m. pradinių klasių mokytoja Kretingos rajono mokyklose, 1972–2003 m. Plungės 3-ios vidurinės mokyklos mokytoja, 2003–2004 m. Plungės rajono savivaldybės mero patarėja, 2004–2007 m. pensininkė, Seimo nario padėjėja sekretorė. 2007–2011 m. Plungės rajono savivaldybės merė.

1975–1989 m. TSKP narė, nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos narė, nuo 1997 m. Tėvynės sąjungos Plungės skyriaus pirmininkė.

1997–2015 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narė. 1997–2003 m. Kaimo reikalų komiteto pirmininkė, 2003–2007 m. komiteto narė, Tėvynės sąjungos frakcijos seniūnė.

1981 m. ištekėjo, tais pačiais metais gimė dukra Monika, vyras Antanas Lapukas. Plungės rajono mokslo ir studijų fondo tarybos narė, rajono kultūros tarybos pirmininkė, Plungės parapijos Marijos legiono klubo narė..

Šaltiniai
---------

1. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai Archyvuota kopija 2011-03-10 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai – Iškelti kandidatai Archyvuota kopija 2014-02-14 iš Wayback Machine projekto.
Tikinčiųjų procesija eina Kalvarijos Kalnus, 2006 m. **Atlaidai** – katalikų šventė, minint kokio nors šventojo dieną, bažnyčios įsteigimą ar kitokia proga vykstantis renginys, sutraukiantis paprastai daug tikinčiųjų iš bažnyčios parapijos bei aplinkinių miestų, kaimų ir tolimesnių vietovių.

Atlaidų metu iškilmingai švenčiamos šv. Mišios, einama procesija.

Samprata pagal Katekizmą
------------------------

Atlaidai taip pat yra „atlaidai yra laikinosios bausmės už nuodėmes, kurių kaltė jau panaikinta, atleidimas Dievo akivaizdoje; jį gauna aiškiai nurodytomis sąlygomis tinkamai pasiruošęs krikščionis, tarpininkaujant Bažnyčiai, kuri, būdama atpirkimo vaisių dalytoja, turi galią skirstyti ir suteikti atlyginimo malonę iš Kristaus ir Jo šventųjų nuopelnų lobyno. Atlaidai esti daliniai arba visuotiniai, žiūrint, ar jie atleidžia tik dalį laikinosios bausmės už nuodėmes, ar ją visą. Atlaidai gali būti pritaikyti gyviesiems arba mirusiesiems." (Katalikų Bažnyčios katekizmas, 1471).

Atlaidai skirstomi į *visuotinius* ir *dalinius*. Katalikų Bažnyčios katekizme minimos sąlygos pelnyti atlaidus yra šios:

* Atlikti išpažintį (arba būti malonės būsenos – neturėti sunkių nuodėmių);
* Priimti Švč. Sakramentą – Komuniją;
* Pasimelsti Popiežiaus intencija.

Atlaidai Lietuvoje
------------------

* Didieji Žemaičių Kalvarijos Švenčiausiosios Mergelės Marijos Apsilankymo atlaidai
* Kryžių kalno atlaidai

Nuorodos
--------

* Atlaidai šiuolaikiniame mieste: pragiedrulis ar trukdis?
* Praktinis vadovas jubiliejiniams atlaidams gauti

Vikižodynas 

Laisvajame žodyne yra terminas **atlaidai**
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| Andy Soucek |
| Pilietybė | Ispanija ispanas |
| Gimė | 1985 m. birželio 14 d.Ispanijos vėliava Ispanija, Madridas |
| 2009 m. FIA Formulė 2 |
| Pirmi metai | 2009 |
| Numeris | 22 |
| Startai | 16 |
| Pergalės | 7 |
| Pole poz. | 2 |
| Greič. ratai | 3 |
| Vieta | 1 (2009 m.) |
| Ankstesni čempionatai |
| 200820082006-082002-05 | Formulės superlygaGP2 Azijos serijaGP2 serijaIspanijos Formulė 3 |
| Čempiono titulai |
| 20052009 | Ispanijos Formulė 3Formulė 2 |

**Andy Christian Soucek** (g. 1985 m. birželio 14 d. Madride, Ispanijoje) – automobilių sporto lenktynininkas. Nuo 2009 m. jis lenktyniauja atkurtame FIA Formulės 2 čempionate. Soucek tapo pirmuoju atkurto čempionato nugalėtoju iki sezono pabaigos likus dar trejoms lenktynėms.

Karjera
-------

Soucek tėvas yra austras ir jis turi Austrijos ir Ispanijos pilietybes. Tačiau Andy gimė ir didžiąją gyvenimo dalį praleido Ispanijoje, tad lenktynininkas gina Ispanijos šalies garbę.

Nuo 1997 m. ispanas pradėjo lenktyniauti kartingais. 2001 m. jis debiutavo Portugalijos Formulės Ford čempionate. 2005 m. jis tapo Ispanijos Formulės 3 čempionato nugalėtoju.

2007 m. jis debiutavo GP2 čempionate ir per dvejus sezonus pelnė vieną trečiąją vietą.

2009 m. jis pradėjo lenktyniauti atkurtame Formulės 2 čempionate. Likus trejoms lektynėms iki sezono pabaigos jis tapo čempionu ir pagal čempionato taisykles užsitikrino dalyvavimą Williams F1 ekipos treniruočių programoje. Be to, lenktynininkui buvo skirta superlicencija.

Formulės 2 rezultatai
---------------------

(**Paryškintas** rezultatas reiškia pole poziciją, *Pakreiptas* rezultatas reiškia greičiausią ratą)

| Sezonas | Nr. | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Vieta | Taškai |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 22 | VAL1Ret | VAL24 | BRN117 | BRN21 | SPA14 | SPA22 | BRH12 | ***BRH2***1 | DON11 | DON24 | ***OSC1***1 | OSC22 | IMO13 | IMO21 | CAT11 | *CAT2*1 | **1** | **95** |
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| Hidas*الحد* |
| --- |
| 

HidasHidas

26°15′0″ š. pl. 50°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.25000°š. pl. 50.65000°r. ilg.﻿ / 26.25000; 50.65000﻿ (Hidas)Koordinatės: 26°15′0″ š. pl. 50°39′0″ r. ilg.﻿ / ﻿26.25000°š. pl. 50.65000°r. ilg.﻿ / 26.25000; 50.65000﻿ (Hidas) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Bahreino vėliava Bahreinas |
| **Muchafaza** | Muharako muchafaza |
|  |
| **Gyventojų** (2005) | 12 797  |

**Hidas** (arab. الحد = *al-Hid*) – miestas Bahreine, Muharako salos pietrytiniame gale, Muharako muchafazoje. Dauguma gyventojų sunitai, didelė jų dalis kilusi iš Omano. Į pietus nuo miesto esančioje nusausintoje teritorijoje yra pramoninis kompleksas, pagrindinė Bahreine vandens gėlinimo gamykla, sausasis dokas. Sudarytu pylimu Hidas jungiasi su Manamos Džufairo rajonu. Veikia Bahreino uostų ir jūrinių reikalų administracija.

Istorija
--------

Hidas įkurtas XVIII a. iš Omano ir Kataro atsikrausčiusių žmonių. Iki atrandant naftą, buvo svarbus žvejybos ir perlų rinkimo centras.

Sportas
-------

* Hidd SCC (futbolo klubas);
*Apie Biblijos veikėją žr. Marija Magdalietė*.

| Magdalena |
| --- |
|   |
| **Ilgis** | 1540 km |
| **Baseino plotas** | 260 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 9000 m³/s |
| **Ištakos** | Kolumbijos masyvas, Kaukos departamentas |
| **Žiotys** | Karibų jūra |
| **Šalys** |  Kolumbija |
|  |
|  **Vikiteka** | Magdalena |

**Magdalena** (isp. *Río Magdalena*) – svarbiausia Kolumbijos upė; jos slėnis – istorinis, ekonominis šalies centras.

Magdalena prasideda Kolumbijos pietvakariuose, Anduose, Kolumbijos masyve. Upė kerta šalį iš pietų į šiaurę, slėniu tarp Centrinės ir Rytų Kordiljeros, vėliau (nuo Naros) aplenkia Karibų plynaukštę ir teka žemuma. Įteka į Karibų jūrą netoli Barankilijos. Laivuojama 990 km tarp Hondos ir Barankilijos. Taip pat laivuojama (nedidelių laivų) ir iki Ondos slenksčių, 240 km ruože. Žemupys teka per pelkėtą pajūrio žemumą, šakojasi į kelias šakas (Lobosą, Momposą ir kitas), tarp šakų susidariusios salos (Margarita, kitos). Upė per trečdalį metų deltoje nusodina 500 tūkst. m³ nešmenų, todėl delta keičiama inžineriniais įrengimais.

Pagrindiniai Magdalenos intakai – Saldana, Bogota, Kararė, Sogamobas, Sesaras, Kauka, San Chorchė.

Vidurupis slenkstėtas. Kanalu sujungta su Kartachenos uostu. Vandens lygis labai svyruoja. Vandeningiausia balandį–gegužę ir rugsėjį–lapkritį.

Svarbiausi pakrančių miestai: Chiradotas, Onda, La Dorada, Puerto Bojaka, Puerto Triunfas, Barankilja.

Pavadinimas kilo nuo biblinės veikėjos Marijos Magdalietės. Indėnai upės žemupį vadino Karipuanja (*Caripuaña*), vidurupį – Arli, aukštupį – Juma (*Yuma*).

Šaltiniai
---------

1. ↑  R. Ziesler and G.D. Ardizzone. LAS AGUAS CONTINENTALES DE AMERICA LATINA/THE INLAND WATERS OF LATIN AMERICA, Fishery Information, Data and Statistics Service. Fisheries Department FAO, Rome.
2. ↑  *Magdalena*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Koordinatės: 26°09′14″ š. pl. 50°37′09″ r. ilg.﻿ / ﻿26.15389°š. pl. 50.61917°r. ilg.﻿ / 26.15389; 50.61917

Salos padėtis Bahreine
**Sitra** (arab. سترة = *Sitrah*) – sala Bahreino įlankoje, prie pat šiaurės rytinių Bahreino salos krantų. Priklauso Bahreino Vidurinei muchafazai. Šiaurinė dalis patenka į Tublio įlanką. Sitra tiltais sujungta su Bahreino sala.

Seniau Sitra buvo dykuminga sala su palmių giraitėmis, ūkiais, mangrovių sąžalynais. Dabar visa sala urbanizuota ir industrializuota, joje gyvena ~40 tūkst. žmonių. Yra naftos saugyklos, galutinis dujotiekio į Dahraną taškas. Veikia tarptautinė mokykla, sporto klubas. Dauguma gyventojų – šiitai bahreiniečiai, yra indų, pakistaniečių.

Sitrą sudaro šios gyvenvietės: Markubanas, Vadjanas, Charidžija, Garija, Mahaza, Sfala, Abul Aišas.

Sportas
-------

* Sitra Club – futbolo klubas;
| **Gintaras Kazakas** |
| --- |
| Gimė | 1971 m. rugsėjo 14 d. (52 metai)Vilniuje |
|  |
| Veikla | Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 
* 2003 m. Liberalų demokratų partija;
* 2006 m. Tvarka ir teisingumas.

 |

**Gintaras Kazakas** (g. 1971 m. rugsėjo 14 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1989 m. baigė Vilniaus komunalinių paslaugų aukštesniąją mokyklą.
2003 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Vilniaus miesto skyriaus narys.

2007-2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Baudžiamoji atsakomybė už bandymus papirkti
-------------------------------------------

2011 m. Vilniaus miesto 1-asis apylinkės teismas pripažino Gintarą Kazaką kaltu dėl bandymų papirkti Vilniaus miesto savivaldybės pareigūnus. Teismas nustatė, jog 2007 m. rugsėjo 28 d. jis susitiko su Vidu Urbonavičiumi ir pasiūlė šiam kyšį dėl bendrovės „Lazdynų būstas" privatizavimo. Taip pat Gintaras Kazakas pripažintas kaltu ir dėl 2008 m. sausį duoto 10 tūkst. litų kyšio Vidui Urbonavičiui, norint paveikti Birutę Galinienę, kad ši balsuotų už bendrovės „Corpmanagement", kuri per viešą konkursą buvo nusipirkusi Misionierių ligoninės patalpas, atleidimą nuo 2 mln. litų delspinigių.

Šaltiniai
---------

1. ↑  2007 m. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai - Kandidato anketa Archyvuota kopija 2012-10-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  A.Butkevičius išteisintas papirkimo byloje, G.Kazakui skirta bauda Archyvuota kopija 2011-11-23 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

|  |
| --- |
| **Senovės Romos istorija** |
| Priešistorinė Italija |
| Etruskai |
| Didžioji Graikija |
| Romos karalystė |
| Romos respublika |
| Romos imperija |
| Julijų-Klaudijų dinastija > Flavijų dinastija > Nervų-Antoninų dinastija > Severų dinastija > Konstantinų dinastija > Valentinianų dinastija > Teodosų dinastija |
| Vakarų Romos imperija |
| **Italijos istorija** |

|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šis straipsnis turi paveikslėlių su terminais kita kalba**Jei galite, išverskite arba pakeiskite lietuviškais.Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą. |

Julijų–Klaudijų genealoginis medis
**Julijų–Klaudijų dinastija** – Romos imperatorių dinastija, valdžiusi 27 m. pr. m. e. – 68 m. e. m. Jai priklausė pirmieji penki Romos imperijos epochos imperatoriai:

* Augustas (valdė nuo 27 m. pr. m. e. iki mirties 14 m. e. m.);
* Tiberijus (valdė nuo 14 m. iki mirties 37 m.);
* Kaligula (valdė nuo 37 m. iki mirties 41 m.);
* Klaudijus (valdė nuo 41 m. iki mirties 54 m.);
* Neronas (valdė nuo 54 m. iki mirties 68 m.).

Kartais pirmuoju valdovu ir dinastijos įkūrėju laikomas Julijus Cezaris, tačiau jis nebuvo imperatorius ir neturėjo ryšių su Klaudijų gimine. Pradedant Augustu, šie penki imperatoriai buvo susiję su Julijų ir Klaudijų giminėmis kraujo ryšiais bei per juridinius įsivaikinimus.

Julijų–Klaudijų dinastijos imperatorių valdymas buvo ganėtinai panašus. Visi išplėtė Romos Imperijos teritoriją, pradėjo didelių statybų projektus, visi turėjo didelį populiarumą tarp plebėjų tačiau nesutarė su nobilitetu. Visi, išskyrus galbūt Klaudijų, vykdė didelio masto savo politinių priešininkų trėmimus bei žudymus. Visus buvo bandyta nuversti įvairiais sąmokslais, dažnai bandant atstatyti Romos respubliką. Senovės istorikai (Tacitas, Svetonijus, Kasijus Dionas) juos (ypač Tiberijų, Kaligulą ir Neroną) vaizdavo kaip garbėtroškas, savanaudžius, seksualinius iškrypėlius ir kraujo ištroškusius tironus.

Be Cezario, kiti žymesni su šia dinastija susiję žmonės buvo Markas Vipsanijus Agripa (Kaligulos senelis ir Nerono prosenelis) ir Markas Antonijus (Augusto sesers Oktavijos vyras ir per vaikus su ja – Kaligulos, Klaudijaus ir Nerono giminė).

Paskutinis dinastijos imperatorius Neronas valdžią ir gyvenimą baigė savižudybe bėgdamas iš Romos dėl kilusio sąmokslo. Vėlesnis metus trukęs periodas vadinamas *keturių imperatorių metais*, paskui valdė Flavijų dinastija.

* Tiberijus Cezaris AugustasTiberijus Cezaris Augustas
* Gajus Julijus Cezaris Augustas Germanikas, pramintas KaligulaGajus Julijus Cezaris Augustas Germanikas, pramintas Kaligula
* Neronas Klaudijus Cezaris Augustas GermanikasNeronas Klaudijus Cezaris Augustas Germanikas
| Nortamptono rotušė |
| --- |
|  |
| 

Nortamptono rotušėNortamptono rotušė

52°14′14″ š. pl. 0°53′41″ v. ilg.﻿ / ﻿52.23722°š. pl. 0.89472°r. ilg.﻿ / 52.23722; 0.89472﻿ (Nortamptono rotušė)Koordinatės: 52°14′14″ š. pl. 0°53′41″ v. ilg.﻿ / ﻿52.23722°š. pl. 0.89472°r. ilg.﻿ / 52.23722; 0.89472﻿ (Nortamptono rotušė) |
|  |
| Vieta | Anglija Nortamptonas, Anglija |
| Statusas | Saugoma valstybės |
| Architektas | Edward William Godwin |
| Statybų pabaiga | 1864 m. |
| Atidarymas | 1864 m. gegužės 17 d. |
| Paskirtis | Rotušė |

**Nortamptono rotušė** (angl. *Northampton Guildhall*) – miesto rotušė Nortamptone, Jungtinėje Karalystėje. Viena lankomiausių turistinių vietų Nortamptono mieste.

Istorija
--------

XII a. pastatyti pirmieji gildijų namai. 1864 m. pastatyti tretieji gildijų namai Šv. Egidijaus aikštėje, kurie galiausiai tapo dabartine miesto rotuše. 1892 m. pastatas išplėstas.

1925 m. pagrindinėje salėje atidengtos anglų tapytojo Colin Gill tapytos freskos, kuriose vaizduojamos įvairios Nortamptono istorijai svarbios asmenybės.

1952 m. sausio 19 d. pastatas įtrauktas į architektūrinių saugomų paminklų registrą.

2002 m. ant rytinio priestato atidengta memorialinė lentelė princesei Dianai atminti.

Galerija
--------

* Pagrindinės salės dekoruotos lubosPagrindinės salės dekoruotos lubos
* Vidinis kiemasVidinis kiemas
* Interjero motyvaiInterjero motyvai

Šaltiniai
---------

1. ↑  THE GUILDHALL, ST GILES' SQUARE
2. ↑  Northampton Guildhall

Nuorodos
--------

* Meno kurinių katalogas Nortamptono rotušėje
| **Evaldas Vaineikis** |
| --- |
|  |
| Gimė | 1974 m. gegužės 12 d. (49 metai)Šiauliai |
|  |
| Veikla | teisininkas, vadybininkas, politinis bei visuomenės veikėjas |
| Partija | 2002 m. LSDP |
|  |
| Alma mater | Kauno technologijos universitetas, Lietuvos teisės universitetas |

**Evaldas Vaineikis** (g. 1974 m. gegužės 12 d. Šiauliuose) – Lietuvos teisininkas, vadybininkas, Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Biografija
----------

1992 m. baigė Šiaulių 2-ąją vidurinę mokyklą, vaikų muzikos mokyklą. 1998 m. Kauno technologijos universitete įgijo vadybininko specialybę, 2002 m. Lietuvos teisės universitete įgijo teisininko specialybę.

1998–1999 m. AB „Šiaulių pienas" marketingo skyriaus viršininkas. 1999–2001 m. Šiaulių apskrities viršininko administracijos Regiono plėtros departamento Regiono ekonomikos ir socialinio vystymo skyriaus vedėjas.

2001 m. sausio-liepos mėn. Šiaulių miesto savivaldybės administratoriaus pavaduotojas ekonominei plėtrai, 2001–2004 m. Šiaulių miesto savivaldybės administracijos Juridinio skyriaus vedėjo pavaduotojas.

2004–2005 m. Šiaulių apskrities viršininko administracijos Teisės departamento vadovas, 2005–2006 m. Šiaulių apskrities Teisės departamento Juridinio skyriaus vedėjas. Nuo 2006 m. balandžio 19 d. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas.

2011 m. Šiaulių apskrities mokesčių inspekcijos viršininkas bandė papirkti prokurorą. Įtariama, kad jis papirko Šiaulių apygardos prokuratūros prokurorą, siekdamas palankaus sprendimo baudžiamojoje byloje pažįstamam verslininkui, įtariamam svetimo turto pasisavinimu stambiu mastu (2,7 mln. litų). Tyrimo metu bus sprendžiamas klausimas dėl sulaikytojo nušalinimo nuo pareigų. E. Vaineikiui pareikšti įtarimai pagal Baudžiamojo kodekso 227 straipsnio 2 dalį (joje kalbama apie didesnį, nei 250 MGL (32 500 litų) kyšį).

2013 m. birželį E. Vaineikis atleistas iš Šiaulių mokesčių inspekcijos viršininko pareigų, gavus Panevėžio apygardos teismo nuosprendį, kuriuo buvęs inspekcijos vadovas pripažintas kaltu dėl kyšio davimo.

Visuomeninė veikla
------------------

Nuo 2002 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, nuo 2007 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys. Nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.

Seimo nario Edvardo Žakario visuomeninis padėjėjas. Nuo 2005 m. Šiaulių Rotary klubo narys, klubo tarybos narys.

Šaltiniai
---------

1. ↑   Archyvuota kopija 2011-12-18 iš Wayback Machine projekto.
2. ↑  STT išsivedė Mokesčių inspekcijos viršininką, 2011-11-10
3. ↑  E.Vaineikis atleistas iš Šiaulių mokesčių inspekcijos viršininko pareigų *delfi.lt* 2013-06-06
4. ↑  2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai[neveikianti nuoroda]
| Mekaمكة |
| --- |
| *Pamaldos Mekoje* |
|  |
| 

MekaMeka

21°25′0″ š. pl. 39°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿21.41667°š. pl. 39.81667°r. ilg.﻿ / 21.41667; 39.81667﻿ (Meka)Koordinatės: 21°25′0″ š. pl. 39°49′0″ r. ilg.﻿ / ﻿21.41667°š. pl. 39.81667°r. ilg.﻿ / 21.41667; 39.81667﻿ (Meka) |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) |
|  |
| **Valstybė** | Saudo Arabijos vėliava Saudo Arabija |
| **Emyratas** | Mekos emyratas |
|  |
| **Gyventojų** (2007) | 1 700 000  |
| **Plotas** | 850 km² |
| **Tankumas** (2007) | 2 000 žm./km² |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | Meka |

**Meka** (arab. مكة = *Makka* arba **مكة المكرّمة** *Makka al-Mukarrama*, anksčiau – **Makoraba**) – miestas vakarinėje Saudo Arabijoje, Hidžazo provincijoje, netoli Džidos miesto. 1,32 mln. gyventojų (2005 m.). Tai musulmonų pranašo ir islamo įkūrėjo Mahometo gimtasis miestas, pats švenčiausias iš visų islamo miestų. Pagal musulmonų tradiciją, musulmonas dienos metu privalo melstis atsisukęs veidu į Mekos pusę, nesvarbu kurioje pasaulio vietoje jis bebūtų. Kasmet paskutinį mėnesį pagal islamo kalendorių (hadžą) į Meką suplūsta daugiau nei milijonas piligrimų. Miestas buvo svarbus jau nuo senų laikų, pro jį ėjo svarbūs prekybos keliai. Dar prieš gimstant Mahometui Meka jau buvo religinis centras ir dar yra išlikę tų laikų šventos vietos, iš jų labiausiai žinoma – mečetė Haramas. Jos kieme pastatyta Kaaba, kubo formos pastatas be langų, kurią esą pastatęs Abraomas. Pietrytiniame Kaabos kampe yra Juodasis akmuo, kurį Abraomui davęs arkangelas Gabrielius. Iš priešislaminio laikotarpio yra likęs ir šventasis šaltinis – Zamzamas, kuriuo naudojosi *Hagar*, Abraomo sūnaus Samuelio (*Ishmael*) sūnaus motina.

Istorija
--------

Pirmąkart miestą pamini Aleksandrijos geografas Ptolemėjus, II a. ją aprašęs Makorabos vardu. VII a. čia gimė Mahometas. XIII a. miestą užėmė egiptiečiai, XVI a. – turkai. Nuo 1517 m. turkų vietininkai Mekoje buvo Mahometo palikuonys. 

Šablonas:Color Box

1924 m. miestą užėmė Abdul Azizas ibn Saudas, tuometinis Nedždo valdovas, pavertęs Meką Arabijos religine sostine.
| ***Apokalipsė Džo*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Un uomo chiamato Apocalisse Joe |
| Kilmės šalis |  Italija Ispanija |
| Režisierius | Leopoldo Savona |
| Scenaristas (-ai) | Eduardo Manzanos Brochero Leopoldo Savona |
| Metai | 1970 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 91 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Apokalipsė Džo** (it.  *Un uomo chiamato Apocalisse Joe*) – 1970 m. sukurtas vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Anthony Steffen – Džo Klifordas
* Eduardo Fajardo – Bergas
* Mary Paz Pondal – Rita
* Fernanco Cerulli – Dokas Klanas
* Veronika Korosec – Mildred
* Giulio Baraghini – šerifas

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Džo – klajojantis aktorius ir šaulys – sužino paveldėjęs iš savo dėdės aukso kasyklą. Atvykęs į miestelį įtvirtinti savo teisių, čia jis randa viską kontroliuojančius bandito Bergo vyrus, nužudžiusius ir jo dėdę. Pasinaudodamas savo aktoriaus ir šaulio sugebėjimais, Džo nusprendžia mesti iššūkį banditams ir atkeršyti už dėdės mirtį...
Japoniška miežių arbata *mugicha*
**Miežių arbata** – skrudintų miežių arba miežių salyklo užpilas. Šis gėrimas yra švelnaus duonos – riešutų skonio, jį galime gerti tiek karštą, tiek šaltą.

Miežių arbata daugiausia vartojama Japonijoje, kur ją vadina *Mugicha* ir Korėjoje – *Boricha*. Tradiciškai ji ruošiama apie 10 minučių verdant specialiai skrudintus miežius. Priklausomai nuo metų laiko gėrimas patiekiamas karštas arba jau atvėsintas. Kadangi salyklas lengvai išbrinksta vandenyje, miežių salyklo arbata gali būti paruošiama vakariečiams įprastu būdu – užplikius puodelyje verdančiu vandeniu.

Korėjoje Boricha paprastai parduodama biri ir ruošiama tradiciniu būdu. Japonijoje Mugicha nuo devintojo dešimtmečio įgijo daug įvairių pavidalų: ją galima įsigyti birią, dideliuose arbatos maišeliuose, skirtuose supaprastinti tradicinį paruošimo būdą, maltą mažuose maišeliuose arba jau paruošta buteliuose.

Manoma, jog ši arbata valo organizmą, mažina cholesterolį, padeda nuo skrandžio ir žarnyno uždegimų, bronchito.

Taip pat miežių arbatoje yra antioksidantų. Tai nustatyta biocheminiais tyrimais, aprašytais 2004 m. Gruodžio mėnesį pasirodžiusiame darbe „Biomokslas, Biotechnologija ir biochemija".

Amerikos mitybos koledžo 2008 m. birželio mėnesio žurnale  aprašytas eksperimentas atliktas su padidintą cholesterolio kiekį turinčiais suaugusiais. Skrudinto salyklo miežių gėrimo ekstraktas sumažino jų cholesterolio kiekį kraujyje ir nuslopino apetitą be šalutinio poveikio.

Kitas eksperimentas buvo aprašytas Mitybos mokslo ir Vitaminologijos žurnale 2002 m. balandžio mėnesį. Vienas puodelis skrudintų miežių salyklo arbatos per dieną suaktyvino eksperimento dalyvių kraujotaką.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Antioksidantai miežių arbatoje, Biomokslas, Biotechnologija ir biochemija 2004 m. gruodis 68(12):2616-8
2. ↑  Miežių salyklo gėrimo poveikis cholesterolio kiekiui kraujyje Archyvuota kopija 2012-01-14 iš Wayback Machine projekto. Amerikos mitybos koledžo žurnalas 2008 m. birželis.
3. ↑  Miežių salyklo gėrimo poveikis kraujotakai[neveikianti nuoroda], Mitybos mokslo ir Vitaminologijos žurnalas. Vol. 48, No. 2(2002) p. 165–168.
| ***Dėl kelių dolerių*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Per pochi dollari ancora |
| Kilmės šalis |  Italija Prancūzija Ispanija |
| Režisierius | Giorgio Ferroni |
| Scenaristas (-ai) | Massimialiano CapriciolliSandro ContinenzaRemigio Del GrossoAugusto Finocchi |
| Vaidina | Giuliano GemmaJacques Sernas |
| Metai | 1966 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 96 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Dėl kelių dolerių** (it. *Per pochi dollari ancora*) – 1966 m. nufilmuotas vesternas, kuriame vieną pagrindinių vaidmenų sukūrė iš Lietuvos kilęs aktorius Jokūbas Bernardas Šernas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Giuliano Gemma – Haris Daimondas
* Dan Vadis – Rigsas
* Jacques Sernas – majoras Sandersas
* Sophie Daumier – Konė
* Nello Pazzafini – seržantas Pitas
* Jose Calvo – Gordonas
* Angel del Pozo – kapitonas Lefevras

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Paskutinieji JAV pilietinio karo metai. Šiauriečiai laimi vieną mūšį po kito ir galutinė karo baigtis daugeliui jau nebekelia abejonių. Į šiauriečių rankas pakliūna keletas buvusių konfederatų karių, besiverčiančių plėšikavimu. Vienas jų sušaudomas, tuo tarpu kitas papasakoja apie numatomą apiplėšimą – konfederatų armijos būrys ketina apiplėšti Jumos fortą, nes yra įsitikinę, kad šis menkai saugomas, nors yra priešingai.

Konfederatų karys Haris Daimondas, laikomas šiauriečių nelaisvėje, sulaukia pasiūlymo – palydėti kapitoną Lefevrą ir seržantą Pitą į fortą, kad būtų išvengta galimų skerdynių. Jis sutinka, tačiau slapta tikisi pabėgti ir perspėti konfederatus, kad jų laukia kur kas stipresnis priešas, nei šie įsivaizduoja. Tik ar patikės buvę kovos draugai nelaisvėje buvusiu kariu?
Koordinatės: 54°54′36.9″ š. pl. 24°6′38.94″ r. ilg.﻿ / ﻿54.910250°š. pl. 24.1108167°r. ilg.﻿ / 54.910250; 24.1108167

|  Karčiupio Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos koplyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Kauno |
| **Dekanatas** | Kauno II |
| **Savivaldybė** | Kaišiadorių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Karčiupis |
| **Adresas** | Miško g. 2A |
| **Statybinė medžiaga** | mūras |
| **Pastatyta** | 2007 m. |

**Karčiupio Švč. Mergelės Marijos Krikščionių pagalbos koplyčia** – naujai pastatyta koplyčia, veikianti Karčiupyje, Kaišiadorių rajone. Aptarnauja Rumšiškių bažnyčios klebonas, pamaldos vyksta kiekvieną sekmadienį.

Istorija
--------

Šoninis fasadas iš rytų
Sovietmečiu, statant Kauno hidroelektrinę, daugelis gyventojų iš būsimų marių dugno buvo keliami į naujas gyvenamąsias vietas. Viena tokių vietų naujakuriams pasitarnavo Karčiupio kaimas šalia magistralės  **A1**  Vilnius–Kaunas–Klaipėda . Jame gyvena apie 100 nuolatinių gyventojų, antra tiek jų apsigyvena vasarą soduose. Ši vietovė priklauso Rumšiškių šv. arkangelo Mykolo parapijai. 

Vietos religinės bendruomenės ilgai puoselėta mintis pastatyti Karčiupio gyvenvietėje koplyčią galiausiai įgyvendinta 2007 m. Naują statinį rugsėjo 30 d. pašventino Kauno arkivyskupas Sigitas Tamkevičius. Koplyčią papuošė Švč. Mergelės Marijos Krikščionių pagalbos paveikslas. Koplyčios statybos iniciatorius - buvęs Rumšiškių bažnyčios klebonas kun. Stasys Šileika (1919–2014). 

Koplyčios projekto autoriai – kaišiadoriškiai architektai Asta Stalaučinskienė ir Vidas Stalaučinskas.

Šaltiniai
---------

1. ↑  Rumšiškių šv. arkangelo Mykolo parapija (dekanato inf.)
2. ↑  Pašventinta nauja Švč. Mergelės Marijos Krikščionių pagalbos koplyčiaArchyvuota kopija 2016-03-05 iš Wayback Machine projekto.
3. ↑  Kristina Budrikaitė. Naujosios koplyčios Lietuvoje. Archyvuota kopija 2022-06-30 iš Wayback Machine projekto. VGTU virtuali biblioteka, 2011, p. 84
4. ↑  AV projektavimo studija. Karčiupio koplyčia Archyvuota kopija 2021-04-14 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Gazella spekei** |
| --- |
| Speko gazelė
(Gazella spekei)Speko gazelė (*Gazella spekei*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios antilopės  *( Antilopinae)* |
| Gentis: | Tikrosios gazelės  *( Gazella)* |
| Rūšis: | Speko gazelė  *( Gazella spekei)* |

 |

**Speko gazelė** (*Gazella spekei*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Kūno aukštis iki 60 cm, masė – 18 kg. Gelsvai ruda. Apatinė kūno dalis, pasturgalis ir vidinė kojų pusė baltos spalvos. Ant šono tamsiai ruda juosta. Ant nosies turi odos raukšlę. Sunerimusi gazelė gali raukšlę išpūsti iki pusės teniso kamuoliuko dydžio pūslės, kuri rezonuoja pistoleto šūvį primenantį pavojaus signalą. Raguoti patinai ir patelės. Patinų ragai vidutiniškai 28 cm ilgio su ryškiais skersiniais žiedais, nežymiai išlinkę S raidės forma. Patelių ragai menkesni.

Gyvena kalvotose, akmenuotose su reta žoline augalija vietovėse. Laikosi būriais. Minta žoliniais augalais. Nėštumas trunka 6-7 mėnesius. Gimsta 1 jauniklis. Patelės subręsta 9 mėnesių, patinai – 18 mėnesių. Gyvena iki 12 metų.

Paplitusi Somalyje ir Etiopijoje.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Speko gazelė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 54°40′10″ š. pl. 25°14′40″ r. ilg.﻿ / ﻿54.66944°š. pl. 25.24444°r. ilg.﻿ / 54.66944; 25.24444

|  Vilniaus Dievo Apvaizdos bažnyčia |
| --- |
|  |
| **Vyskupija** | Vilniaus |
| **Dekanatas** | Vilniaus II |
| **Savivaldybė** | Vilniaus miestas |
| **Gyvenvietė** | Vilnius |
| **Adresas** | Gerosios Vilties g. 17 |
| **Pastatyta** | 1913 m. |
| **Stilius** | neogotika |
| **Architektas** | Antoni Wiwulski |
| **Projekto autorius** | Augustas Kleinas |
| **Svetainė** | www.gerojiviltis.lt |

 *Kitos reikšmės – Dievo Apvaizdos bažnyčia.*
**Vilniaus Dievo Apvaizdos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Vilniuje, netoli Vilkpėdės. Mišios laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis. Vilniaus Švč. Jėzaus Širdies parapijos centras.

Istorija
--------

1913 m. pastatyta mūrinė bažnyčia buvo Švč. Jėzaus Širdies parapijos filija. Po 1925 m. priklausė vienuoliams saleziečiams. 1948 m. bažnyčia uždaryta, 1949 m. perduota valstybiniam dramos teatrui, paversta dekoracijų sandėliu. Ministrų Tarybos 1960 m. birželio 6 d. nutarimu uždaryta Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia (sovietmečiu – Vilniaus statybininkų kultūros rūmai), tikintiesiems grąžinta Dievo Apvaizdos bažnyčia, kurioje 1961 m. pradėtos laikyti pamaldos.

Architektūra
------------

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, su bokšteliais, žemesne ir siauresne apside, vienanavė. Šventoriaus tvora su mūriniais stulpais.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Vilniaus Dievo Apvaizdos bažnyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Objekto Nr. 22800 išsamus aprašymas". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras.

Nuorodos
--------

* Parapijos puslapis Archyvuota kopija 2015-04-02 iš Wayback Machine projekto.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

Stiklinė šaltos kinrožių arbatos
**Kinrožių arbata** – gėrimas, gaminamas iš džiovintų jamaikinės kinrožės žiedlapių. Geriama tiek karšta, tiek atšaldyta. Arbata tamsiai raudonos spalvos, spanguoles primenančio aromato, labai rūgšti (todėl dažnai gardinama cukrumi).

Šis gėrimas skirtingose pasaulio vietose vadinamas skirtingai: Egipte ir Sudane – *karkade* (arab. كركديه), Lotynų Amerikoje – *agua de Jamaica*, Karibuose – *sorrel*, Senegale – *bissap'*, Malyje – *zobo*, Kinijoje – 落神花, Italijoje – *carcadè*.

Afrikoje, ypač Egipte ir Sudane, tai labai populiarus gėrimas, pardavinėjamas gatvėse, kavinėse, o džiovintų kinrožių žiedų galima nusipirkti daugelyje Afrikos turgų. Karibuose ir Lotynų Amerikoje arbata gardinama imbieru, cinamonu, gvazdikėliais, muskatu. Tailande maišoma su arbatžolių arbata.

Džiovinti žiedlapiai
Kinrožių arbata mažina kraujospūdį, yra diuretikas, turi daug vitamino C. 15-30 % arbatos sudaro organinės rūgštys (citrinų, maleino, vyno), turi rūgščiųjų polisacharidų, glikozidų, suteikiančių būdingą raudoną spalvą.
|  |  |
| --- | --- |
|    | **Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į šaltinius.**Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |

| **Neotragus moschatus** |
| --- |
| Sunė (*Neotragus moschatus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios antilopės  *( Antilopinae)* |
| Gentis: | Mažosios antilopės  *( Neotragus)* |
| Rūšis: | Sunė  *( Neotragus moschatus)* |

 |

**Sunė** (*Neotragus moschatus*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginių (*Bovidae*) šeimos žinduolis.

Maža antilopė. Kūno aukštis 30-35 cm, masė 8-9 kg. Kojos trumpos, be šoninių kanopėlių. Pilkai ruda su neryškiomis smulkiomis šviesiomis dėmelėmis. Kūno šonai šviesesni, pakaklė ir papilvė balsvos. Patinai su ragais, kurie vidutiniškai 6,4 cm ilgio, nežymiai palinkę atgal, pamatinėje dalyje gana plokšti, su ryškiais skersiniais žiedais.

Gyvena krūmynuose ir retmiškiuose. Laikosi pavieniui arba poromis. Minta medžių ir krūmų lapais, ūgliais, rečiau žoliniais augalais. Gali apsieiti be vandens. Gimsta 1 jauniklis. Nelaisvėje gyvena iki 9 metų.

Paplitusi R. Afrikoje – nuo Kenijos iki Pietų Afrikos Respublikos šiaurinės dalies.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Sunė** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
| ***Dievo ginklas*** |
| --- |
|  |
|  |
| Pavadinimas | Diamante Lobo |
| Kilmės šalis |  Italija Izraelis |
| Režisierius | Gianfranco Parolini |
| Scenaristas (-ai) | John FonsecaGianfranco Parolini |
| Vaidina | Lee Van CleefJack PalanceSybil Danning |
| Metai | 1975 |
| Žanras | vesternas |
| Trukmė | 94 min. |
| Kalba | italų |
| **IMDb įrašas** |

**Dievo ginklas** (it. *Diamante Lobo*) – 1975 m. sukurtas vesternas.

Pagrindiniai aktoriai
---------------------

*Aktorius – vaidmuo*
* Lee Van Cleef – tėvas Džonas / Liujisas
* Jack Palance – Semas Kleitonas
* Richard Boone – šerifas
* Sybil Danning – Dženė
* Leif Garret – Džonis

Turinys
-------

DĖMESIO: *toliau atskleidžiamos kūrinio detalės*

Semo Kleitono gauja užklysta į nedidelį Džuno miestelį, kur salūne nušauna žmogų. Kadangi šerifas nedrįsta imtis veiksmų, dvasininkas Džonas tampa tuo, kuris sugeba be šūvio suimti ir uždaryti į kalėjimą žmogžudį. Gaujai sugrįžus išvaduoti savo bendro, tėvas Džonas žūva, o viską matęs berniukas Džonas O‘Hara, salūno šeimininkės Dženės sūnus, dėl sukrėtimo praranda balsą. Berniukas pavagia du arklius ir leidžiasi į Meksiką, kur, pagal tėvo Džono pasakojimus, gyvena itin taiklus šaulys Liujisas. Kleitonas įsako sugauti berniuką, tačiau šiam pavyksta pasprukti ir rasti Liujisą, kuris pasirodo besąs tėvo Džono brolis dvynys. Sužinojęs apie šio mirtį, Liujisas vyksta į Džuną atkeršyti, sukeldamas paniką, nes visi laiko jį prisikėlusiu tėvu Džonu...
| **Bubalus bubalis** |
| --- |
| Azijinis buivolas (Bubalus bubalis)Azijinis buivolas (*Bubalus bubalis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai  *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai  *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai  *( Mammalia)* |
| Būrys: | Porakanopiai  *( Artiodactyla)* |
| Pobūris: | Atrajotojai  *( Ruminantia)* |
| Šeima: | Dykaraginiai  *( Bovidae)* |
| Pošeimis: | Jaučiai  *( Bovinae)* |
| Gentis: | Azijiniai buivolai  *( Bubalus)* |
| Rūšis: | Azijinis buivolas  *( Bubalus bubalis)* |

 |
| Binomas |
| ***Bubalus bubalis***Linnaeus, 1758 |

**Azijinis buivolas**, arba **vandeninis buivolas**, **arnis** (*Bubalus bubalis*) – jaučių (*Bovinae*) pošeimio dykaraginis žinduolis.

Stambūs buivolai – kūno aukštis 150–190 cm, sveria 700–1200 kg. Patinai ir patelės su dideliais plačiai išskėstais ragais. Patinų ragai ilgi (iki 2 m), plokšti su aštria vidine briauna. Patelių ragai mažesni. Kailis tamsiai rudas, plaukai reti ir šiurkštūs. Ant uodegos galo yra ilgesnių plaukų kuokštas.

Paplitęs izoliuotose teritorijose Tunise, Indijoje, Šri Lankoje, Nepale, Mianmare, Tailande, Pietų Kinijoje, Kambodžoje, Laose ir Vietname. Gyvena džiunglėse prie vandens, krūmais apaugusiuose upių slėniuose. Gerai plaukioja. Laikosi nedideliais būriais, kuriuos sudaro senas patinas, patelė su jaunikliais ir jauni patinai. Minta vandens, pelkių ir vandens telkinių pakrančių augalais. Poruojasi įvairiu metų laiku, nėštumas trunka 300–340 dienų. Gimsta 1 jauniklis.

Retas, įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.

Domestikuota forma smulkesnė, plačiai veisiama pietryčių Azijoje. Prijaukintas III tūkstantmetyje prieš mūsų erą. Naudojamas įvairiems darbams, auginamas mėsai, pienui. Naminiai buivolai išplito P. Europoje, Japonijoje, Havajuose, Centrinėje ir Pietų Amerikoje, Australijoje. Kai kuriose Australijos vietovėse yra sulaukėjusių buivolų, kurie medžiojami. Azijiniai buivolai laikomi ir medžioklės fermose JAV ir Pietų Afrikos Respublikoje.

Šaltiniai
---------

* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 68 psl. ISBN 9986-443-36-9.
* Catalogue of Life: 2009 Annual Checklist [neveikianti nuoroda] (sistematinė padėtis).

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Azijinis buivolas** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |
Koordinatės: 55°14′29″š. pl. 24°09′00″r. ilg.﻿ / ﻿55.2413°š. pl. 24.1500°r. ilg.﻿ / 55.2413; 24.1500

|  Aukupėnų koplyčia |
| --- |
|  |
| **Savivaldybė** | Kėdainių rajonas |
| **Gyvenvietė** | Užkapiai |
| **Statybinė medžiaga** | geltonų plytų mūras |
| **Pastatyta** | XX a. pr. |

**Aukupėnų kaimo kapinių laidojimo koplyčia** – mūrinė koplyčia Kėdainių rajone, Pelėdnagių seniūnijoje, Užkapių kaime į šiaurę nuo Aukupėnų, prie kelio  **2012**  Šėta–Beinaičiai–Nociūnai . Šalia teka Lankesa.

Koplyčia yra vietinės reikšmės kultūros paveldo objektas, įrašytas į LR kultūros vertybių registrą (unik. kodas 37328), turintis architektūrinę ir memorialinę vertę. Pastatyta XX a. pradžioje.

Istorija
--------

Aukupėnuose yra palaidotas Titas Pranas Silezijus Stomma. Jis buvo kilęs iš senos Lietuvos bajorų giminės, kuri prie pavardės naudojo priedėlį Miržynskis. Brolis buvo 1863 m. sukilėlis, katorgininkas. Gimė jis tam tikrais duomenimis 1838 m. (nors antkapyje 1837 m.), 1854 m. baigė Michailovo artilerijos mokyklą, o 1859 m. – Michailo artilerijos akademiją (kaip ir sūnėnas Vytautas Stomma, Rusijos ir Lietuvos kariuomenių generolas). Generolo laipsnis buvo suteiktas 1880 m. Nuo tada jis buvo Ochtenskio parako gamyklos Sankt Peterburge direktorius. Mirė 1903 m. palaidotas jo valdyto Zabielščyznos (tarp Slikių ir Šėtos) dvaro kapuose, šermenyse dalyvavo daug generaliteto elito atstovų. Koplyčioje buvo įrengta antkapinė plokštė su įrašu „*D.O.M. TITUS STOMMA NATUS 23 DEC. ANNO 1837. MORTUS EST 23 JAN. ANNO 1903.*"

Architektūra
------------

Viduje
Koplyčia stačiakampio plano, su dvišlaičiu stogu, padengtu lygios skardos lakštais. Langų, durų angos – stačiakampės. Langų angų sąramos – plytų mūro pleištinės. Statinys suręstas iš geltonų plytų. Priekinis fasadas atgręžtas į vakarų pusę. Jame betono kolonos su bazėmis ir kapiteliais. Fasadų apdaila ir puošyba – plytų mūro profiliuoti karnizai. Frontone išsiskiria bareljefas su Dievo apvaizdos akimi. Koplyčios vidaus perdengimas skliautinis. Įrengta įgilinta dekoruota niša. Grindų danga - keraminės plytelės.

Šaltiniai
---------

1. ↑  „Aukupėnų kaimo kapinių laidojimo koplyčia". Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Nuoroda tikrinta 2014-12-04.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Vikiteka: Aukupėnų koplyčia** – vaizdinė ir garsinė medžiaga  |